## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-41809/2009 od 13. siječnja 2010.

### NN 15/2010 (1.2.2010.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-41809/2009 od 13. siječnja 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

383

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Nevenka Šernhorst, predsjednica Vijeća, te suci Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Antun Palarić i Aldo Radolović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio E. F. iz R., kojeg zastupa V. M., odvjetnik u R., na sjednici održanoj 13. siječnja 2010. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Revx-566/09 (predmet Općinskog suda u Rijeci broj: P-1617/97) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj: 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, E. F. iz R., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske, u iznosu od 22.800 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj: 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 15. listopada 2009. podnio ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka, koji se vodio pred Općinskim sudom u Rijeci pod poslovnim brojem: P-1617/97, odnosno kasnije pred Županijskim sudom u Rijeci pod poslovnim brojem: Gž-6738/06, smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske. U trenutku podnošenja ustavne tužbe spis se nalazio, povodom izjavljene revizije, pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske. U trenutku donošenja ove odluke postupak je i dalje u tijeku pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem: Revx-566/09.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe i uvida u preslike spisa Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Revx-566/09 i Općinskog suda u Rijeci broj: P-1617/97, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– parnični postupak pokrenut je 12. svibnja 1997. godine pred Općinskim sudom u Rijeci tužbom podnositelja radi utvrđenja;

– u razdoblju do 5. studenoga 1997. sud je rješenjem od 16. rujna 1997. zakazao pripremno ročište za 17. listopada 1997.;

– dana 17. listopada 1997. održano je ročište za glavnu raspravu.

U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. u postupku su poduzete sljedeće radnje, relevantne za odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja:

– sud je rješenjima od 5. studenog 1997. zatražio, za potrebe postupka, podatke i dokumente od MUP-a i Zavoda za vještačenja;

– podneskom od 7. studenog 1997. podnositelj je postupio po raspravnom rješenju suda i dostavio traženu dokumentaciju. Podneskom od 18. studenog 1997. podnositelj se očitovao na navode odgovora na tužbu;

– rješenjem suda od 12. veljače 1998. požureno je postupanje Zavoda za vještačenja;

– dana 2. studenog 1998. održano je ročište za glavnu raspravu. Naloženo je podnositelju uplatiti predujam za provođenje grafološkog vještačenja. Određena je osoba vještaka te rok u kojem se treba izvršiti vještačenje;

– podnositelj je podneskom od 7. studenog 1998. obavijestio sud o uplati predujma;

– rješenjima suda od 5. svibnja 1999., 19. travnja 2000., 5. rujna 2000., 21. prosinca 2001., 26. ožujka 2002., 25. srpnja 2003., 2. listopada 2003. pozvan je zemljišno-knjižni odjel Općinskog suda u Rijeci da dostavi spis broj: Z-3757/92;

– rješenjem suda od 28. rujna 1999. pozvan je vještak da se izjasni o provođenju grafološkog vještačenja;

– dopisom od 11. listopada 1999. vještak se izjasnio da prihvaća provođenje grafološkog vještačenja;

– rješenjem suda od 23. listopada 2000. određeno je provođenje grafološkog vještačenja te je pozvan vještak da izradi nalaz i mišljenje u roku 30 dana;

– dopisom od 16. listopada 2003. voditelj zemljišno-knjižnog odijela obavijestio je sud da nije u mogućnosti udovoljiti traženju suda jer se tražena isprava ne nalazi u spisu broj: Z-3757/92;

– ročište za glavnu raspravu održano je 15. ožujka 2004.;

– rješenjima suda od 16. ožujka 2004., 30. svibnja 2005. ponovno je od zemljišno-knjižnog odijela zatražena dostava spisa;

– rješenjima od 16. ožujka 2004. i 12. travnja 2005. zatraženi su podaci i dokumentacija od MUP-a;

– ročište za glavnu raspravu održano je 16. veljače 2006.;

– rješenjem suda od 17. veljače 2006. pozvan je drugi vještak da se očituje o mogućnosti provođenja grafološkog vještačenja;

– dopisom od 27. veljače 2006. vještak je postupio po rješenju suda;

– rješenjem suda od 28. veljače 2006. određeno je provođenje grafološkog vještačenja, određena je osoba vještaka, zadatak i rok;

– rješenjem suda od istog dana naloženo je podnositelju da uplati daljnji iznos predujma za grafološko vještačenje;

– podneskom od 17. ožujka 2006. podnositelj je dostavio dokaz o uplati predujma;

– uz dopis od 7. lipnja 2006. vještak je dostavio pisani nalaz i mišljenje;

– dana 13. srpnja 2006. održano je ročište za glavnu raspravu, glavna rasprava je zaključena te je određeno ročište za objavu presude za dan 27. srpnja 2006.;

– Općinski sud u Rijeci presudom broj: P-1617/97-58 od 27. srpnja 2006. odbio je tužbeni zahtjev podnositelja;

– podnositelj je 18. rujna 2006. izjavio žalbu na prvostupanjsku presudu;

– spis je povodom žalbe otpremljen s Općinskog suda u Rijeci, uz popratno izvješće, 4. prosinca 2006.;

– Županijski sud u Rijeci presudom broj: Gž-6738/06-2 od 28. siječnja 2009. odbio je žalbu podnositelja i potvrdio je prvostupanjsku presudu;

– podnositelj je 11. svibnja 2009. izjavio reviziju. Spis je otpremljen na rješavanje Vrhovnom sudu Republike Hrvatske 22. rujna 2009.;

– Vrhovni sud Republike Hrvatske navedenu reviziju zaprimio je 28. rujna 2009. gdje se vodi pod brojem: Revx-566/09.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava Republike Hrvatske.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 12. svibnja 1997. godine pred Općinskim sudom u Rijeci, tužbom podnositelja.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. godine kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj: 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak; u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavna tužba podnesena je 15. listopada 2009., a do tog dana postupak nije okončan.

U trenutku podnošenja ustavne tužbe, predmet se po reviziji podnositelja nalazio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske.

Postupak, u odnosu na koji se traži zaštita prava na suđenje u razumnom roku još je u tijeku, pa Ustavni sud utvrđuje da do dana donošenja ove odluke postupak traje ukupno dvanaest (12) godina, osam (8) mjeseci i jedan (1) dan a od stupanja Konvencije na snagu do donošenja ove ustavnosudske odluke postupak je trajao dvanaest (12) godina, dva (2) mjeseca i osam (8) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Do podnošenja ustavne tužbe donesene su prvostupanjska i drugostupanjska odluka.

Postupak je pokrenut pred Općinskim sudom u Rijeci gdje se vodio u razdoblju preko devet (9) godina, a unutar kojeg razdoblja je sud održao više ročišta za glavnu raspravu, zatim proveo je dokaz grafološkim vještačenjem, te je zaključio glavnu raspravu i odlučio o tužbi podnositelja. Ustavni sud utvrđuje da je u postupku pred prvostupanjskim sudom bilo više perioda potpune neaktivnosti (razdoblje od 11. listopada 1999. do 23. listopada 2000., zatim od 23. listopada 2000. do 15. ožujka 2004.).

U povodu žalbe podnositelja postupak se nastavio voditi pred Županijskim sudom u Rijeci u razdoblju nešto dužem od dvije (2) godine.

U trenutku donošenja odluke Ustavnog suda predmet se vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske, koji o reviziji nije odlučio.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, nije doprinio duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu, budući je bilo potrebno provesti grafološko vještačenje, međutim, navedena okolnost ne može biti opravdanje za trajanje postupka u razdoblju više od dvanaest (12) godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se parnični postupak u konkretnom slučaju, u pravno relevantnom razdoblju, vodi preko dvanaest (12) godina, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku, imajući u vidu činjenicu da postupak još uvijek nije okončan.

Prvostupanjski sud iskazao je određenu procesnu aktivnost u tijeku postupka, pa je tako održano više ročišta, provedeno je vještačenje, donesena je odluka, no unatoč tome izostala je učinkovitost prvostupanjskog suda u onoj mjeri koliko je to potrebno radi okončanja ovog postupka.

Ocjena je Ustavnog suda da su sudovi postupali nedovoljno učinkovito u ovom predmetu. Dugotrajnost postupka, u konkretnom slučaju, je posljedica i određene neaktivnosti prvostupanjskog suda jer je nadležni prvostupanjski sud imao više razdoblja neaktivnosti, što je u konačnici dovelo do ukupnog trajanja postupka preko dvanaest godina.

Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio preko dvanaest (12) godina i još se vodi, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku. Slijedom navedenog, a imajući u vidu značaj postupka za podnositelja, te ukupnu duljinu postupka, zatim više razdoblja neaktivnosti prvostupanjskog suda (utvrđenja pod točkom 4.2. obrazloženja ove odluke), neučinkovito postupanje redovnih sudova kao i činjenicu da podnositelj svojim ponašanjem nije doprinio duljini postupka te posebno okolnost da je postupak još uvijek u tijeku, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkom I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-41809/2009
Zagreb, 13. siječnja 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
mr. sc. Nevenka Šernhorst, v. r.

Odluka, NN 15/2010-383