## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-452/2000 od 18. ožujka 2004.

### NN 40/2004 (29.3.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-452/2000 od 18. ožujka 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

976

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlu­čiva­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Že­ljko Potoč­njak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija,
Agata Račan, Smi­ljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
u postupku pokrenutom ustavnom tužbom »M.« d.d. iz S. N., koje­g zastupa
direktor A. R., na sjednici održanoj 18. ožujka 2004. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Ukida se presuda Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske, broj: Pž-3729/99
od 1. ve­ljače 2000. godine, te se pred­met vraća Visokom trgovačkom sudu
Republike Hrvatske na ponovni postupak.

III.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnijeta je protiv presude Visokog trgo­vačkog suda Republike
Hrvatske, broj Pž-3729/99 od 1. ve­ljače 2000. godine, kojom je u ponov­ljenom
postupku prema odluci Ustavnog suda broj: U-III-1187/1997 od 15. srp­nja 1998.
godine, preinačena u dosuđujućem dijelu presuda Okružnog privrednog suda u
Splitu, broj P-6252/88 od 19. trav­nja 1991. godine, na način da je tužbeni
zahtjev odbijen i obvezan tužite­lj, ovdje pod­nosite­lj ustavne tužbe na
naknadu parničnog troška.

Prvostupa­njskom
presudom obvezna je S. b. d.d. platiti podnosite­lju ustavne tužbe iznos od
9.737,60 dinara sa zakonskim kamatama na revalorizirani iznos uvećan za 8% godiš­nje
počevši od 1. kolovoza 1989. godine pa do isplate i naknaditi parnični trošak.

2.
Podnosite­lj ustavne tužbe smatra da su osporenom presudom povrijeđena ustavna
prava zajamčena odredbama članaka 14. stavka 2. i 48. Ustava, te odredba članaka
3. i 117. stavka 3. Ustava.

Povredu
naznačenih ustavnih prava podnosite­lj teme­lji na tvrd­nji da je osporenom
presudom pogrešno primije­njena odredba članka 787. Zakona o obveznim odnosima
(»Narodne novine«, broj 53/91, 91/92 i 112/99). Ističe da je osporena presuda
donijeta u postupku izvrše­nja odluke Ustavnog suda, broj: U-III-1187/1997., a
da je Visoki trgovački sud Republike Hrvatske zanemario obvezatnost provedbe te
odluke Suda kada je donio osporenu presudu.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

3.
Prema odredbi članka 787. Zakona o obveznim odnosima, komitent može zahtijevati
ispu­nje­nje potraživa­nja iz posla što ga je komisionar sklopio s trećim i za ­nje­gov
račun tek pošto mu ih komisionar ustupi, iako se u pogledu odnosa komitenta s
komisionarom i ­nje­govim vjerovnicima, ova potraživa­nja od svog nastanka
smatraju komitentovim potraživa­njima.

Presudom Privrednog suda Republike Hrvatske, broj: Pž-2898/91
od 1. lip­nja 1993. godine, preinačena je u dosuđujućem dijelu prvostupa­njska
presuda od 19. trav­nja 1991. godine, na način da je tužbeni zahtjev podnosite­lja
odbijen. U obrazlože­nju presude navodi se da je podnosite­lj, a tužite­lj u
postupku teme­ljem odredbe članka 787. Zakona o obveznim odnosima, mogao
zahtijevati ispu­nje­nje svoje­g eventualnog potraživa­nja bilo po osnovi
naknade štete, bilo zbog stjeca­nja bez osnova protiv osobe koja je prema utvrđe­nju
niže­g suda uzrokovala eventualnu štetu, a da to nesum­njivo nije tuženik.
Presudom Vrhovnog suda Re­pub­like Hrvatske, broj: Rev-98/1994. od 5. prosinca
1996. godine, odbijena je revizija podnosite­lja ustavne tužbe izjav­ljena
protiv presude Privrednog suda Republike Hrvatske od 1. lip­nja 1993. godine,
te je potvrđeno stajalište Privrednog suda izraženo u toj presudi.

4. Ove presude Ustavni sud je ukinuo odlukom broj:
U-III-1187/1997 od 15. srp­nja 1998. godine. U toj odluci Sud je istakao: »...
da S. b. d.d., čije usluge je podnosite­lj ustavne tužbe u dijelu bankarskog
poslova­nja koristio kao usluge komisionara, nije ustupila predmetno potraživa­nje
podnosite­lju ustavne tužbe. Stoga podnosite­lj nije bio ovlašten zahtjevati
ispu­nje­nje potra­živa­nja iz posla koji je za ­nje­gov račun s trećim zak­ljučila
S. b. d.d. imajući u vidu navedenu odredbu, kao i odredbe Zakona o obveznim
odnosima, prema kojima je komisionar dužan postupati u poslovima za svog
komitenta paž­njom dobrog privrednika i u svemu paziti na ­nje­gove interese,
do eventualne štete u imovini podnosite­lja u konkretnom slučaju, došlo je
propušta­njem komisionara da poduzme sve rad­nje, uk­ljučujući i eventualno utuže­nje
spornog potraživa­nja.

Stoga je Sud utvrdio da su povrijeđena ustavna prava
na koja podnosite­lj u tužbi ukazuje. Naime, pogrešnom primjenom materijalnog
prava, sudovi su povrijedili odredbu članka 117. stavka 3. Ustava. Takvim
sudskim odlukama podnosite­lj je protivno članku 14. stavku 2. Ustava, stav­ljen
u nejednak položaj pred zakonom u odnosu na druge.«

U ponov­ljenom postupku, osporenom odlukom odbijen je
tužbeni zahtjev podnosite­lja radi isplate novčanog potraživa­nja, uz obrazlože­nje
da teme­ljem provedenih dokaza nije utvrđeno da tuženik nije izvršio svoju
obvezu iz ugovora, pa nije ispu­njena jedna od pretpostavki za odgovornost tuženika
za naknadu štete.

5. Odluka osporena ovom ustavnom tužbom, donijeta je
u postupku izvrše­nja odluke Ustavnog suda broj: U-III-1187/97 od 15. srp­nja
1998. godine.

Obvezatnost i dužnost provedbe odluka Ustavnog suda
proizlazi iz odredaba članka 128. i članka 130. Ustava Republike Hrvatske.
Ustavni zakon o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02
– pročišćeni tekst u da­lje­njem tekstu: Ustavni zakon), odredbom članka 31.
stavka 1. izričito utvrđuje da su odluke Ustavnog suda obvezatne i da ih je dužna
poštovati svaka fizička i pravna osoba. U provedbi odluke Ustav­nog suda, kada
je Sud utvrdio postoja­nje povreda Ustavom zajamčenih prava, pravna stajališta
Suda o povredi tih prava obvezna su za tijelo čiji je akt ukinut (članak 76.
stavak 2. Ustav­nog zakona).

6.
Donosite­lj presude, osporene ovom ustavnom tužbom, nije se držao pravnog
stajališta koje­g je Sud izložio u odluci, broj: U-III-1187/97, čime je
zanemario navedene odredbe Ustava i Ustav­nog zakona, a time je podnosite­lju
ustavne tužbe opetovano povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 14.
stav­ka 2. Ustava.

7.
Odredbe članaka 3. i 117. stavka 3. Ustava, povredu kojih podnosite­lj također
ističe u ustavnoj tužbi, ne sadrže ­ljudska prava i teme­ljne slobode koje su
Ustavom zajamčene fizičkoj ili prav­noj osobi i koje se štite u ustavnosudskom
postupku pokrenutom ustavnom tužbom u smislu odredbe članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona.

8.
Slijedom navedenog, teme­ljem odredbi članka 69. i članka 72. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke. Objava odluke teme­lji
se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-452/2000
Zagreb, 18. ožujka 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Že­ljko Potoč­njak,** v. r.

Odluka, NN 40/2004-976