## Zakon o autorskom pravu i srodnim pravima

### NN 167/2003 (22.10.2003.), Zakon o autorskom pravu i srodnim pravima

# HRVATSKI SABOR

2399

Na
temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O AUTORSKOM PRAVU I SRODNIM PRAVIMA

Proglašavam
Zakon o autorskom pravu i srodnim pravima, koji je donio Hrvatski sabor na
sjednici 1. listopada 2003.

Broj:
01-081-03-1344/2
Zagreb, 7. listopada 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O AUTORSKOM PRAVU I SRODNIM PRAVIMA

I. UVODNE ODREDBE

Predmet Zakona

Članak
1.

Ovaj
Zakon uređuje:

1.
autorsko pravo – pravo autora na njihovim djelima iz knji­žev­noga, znanstvenog
i umjetničkog područja,

2.
srodna prava:

a)
prava umjetnika izvođača na njihovim izvedbama,

b)
prava proizvođača fonograma na njihovim fonogramima,

c)
prava filmskih producenata (proizvođača videograma) na njihovim videogramima,

d)
prava organizacija za radiodifuziju na njihovim emitiranjima,

e)
prava nakladnika na njihovim izdanjima,

f)
prava proizvođača baza podataka na njihovim bazama podataka,

3.
ostvarivanje (individualno i kolektivno) autorskog prava i srodnih prava,

4.
zaštitu autorskog prava i srodnih prava u slučaju povrede,

5.
područje primjene Zakona.

Autorsko pravo i srodna prava

Članak
2.

(1)
Autorsko pravo pripada, po svojoj naravi, fizičkoj osobi koja stvori autorsko
djelo.

(2)
Pravo umjetnika izvođača pripada, po svojoj naravi, fizič­koj osobi koja izvede
djelo iz književnog ili umjetničkog područja ili izražaje folklora.

(3)
Nositeljem drugih srodnih prava može biti svaka fizička i pravna osoba, ako
zakonom nije drukčije određeno.

(4)
Autorsko pravo i srodna prava mogu se protiv volje njiho­vih nositelja
ograničiti samo pod pretpostavkama i na način odre­đen zakonom.

Objavljivanje, izdavanje, javnost i javno koriŠtenje

Članak
3.

(1)
Autorsko djelo ili predmet srodnog prava smatra se objav­ljenim ako je učinjeno
pristupačnim javnosti uz pristanak nositelja prava.

(2)
Autorsko djelo ili predmet srodnog prava smatra se izdanim ako su uz pristanak
nositelja prava primjerci toga autorskoga djela odnosno predmeta srodnog prava
ponuđeni javnosti ili stav­ljeni u promet u količini koja zadovoljava razumne
potrebe javnosti.

(3)
Javnost, po ovom Zakonu, označava veći broj osoba koje su izvan uobičajenoga
užeg kruga osoba usko povezanih rodbinskim ili drugim osobnim vezama.

(4)
Javnim korištenjem autorskog djela smatra se svako korištenje autorskog djela i
predmeta zaštite srodnih prava koje je pristupačno javnosti ili korištenje u
prostoru koji je pristupačan pripadnicima javnosti, kao i omogućavanje
pripadnicima javnosti pristupa autorskom djelu i predmetima srodnih prava u
vrijeme i na mjestu koje sami odaberu.

Odnos izmeĐu autorskog prava i srodnih prava

Članak
4.

(1)
Zaštita srodnih prava, po ovom Zakonu, ostavlja netaknutom i ni na koji način
ne utječe na zaštitu autorskog prava. Ni jedna odredba ovoga Zakona o zaštiti
srodnih prava ne smije se tumačiti tako da šteti zaštiti autorskog prava.
Ostvarivanje prava umjetnika izvođača na priopćavanje javnosti fiksiranih
izvedbi iz članka 125. točke 4. podstavka 2. ovoga Zakona ne može štetiti
ostvarivanju autorskog prava.

(2)
Odredbe iz ovoga Zakona o definicijama pojedinih autorskih imovinskih prava kao
i pravo na naknadu za reproduciranje autorskog djela za privatno ili drugo
vlastito korištenje te pravo na naknadu za javnu posudbu, iznimke i ograničenja
autorskih prava, početak tijeka i učinci isteka rokova trajanja autorskog
prava, autorsko pravo u pravnom prometu te odnos autorskog prava i prava
vlasništva vrijede na odgovarajući način i za srodna prava, ako za njih nije
što posebno određeno ili ne proizlazi iz njihove pravne naravi.

II. AUTORSKO PRAVO

Poglavlje
1. PREDMETI

Autorsko djelo

Članak
5.

(1)
Autorsko djelo je originalna intelektualna tvorevina iz književnoga,
znanstvenog i umjetničkog područja koja ima individualni karakter, bez obzira
na način i oblik izražavanja, vrstu, vrijednost ili namjenu ako ovim Zakonom
nije drukčije određeno.

(2)
Autorska djela jesu osobito:

–  jezična djela
(pisana djela, govorna djela, računalni progra­mi),

–  glazbena
djela, s riječima ili bez riječi,

–  dramska i dramsko-glazbena djela,

–         koreografska i pantomimska djela,

–  djela likovne umjetnosti (s područja slikarstva, kiparstva i
grafike), bez obzira na materijal od kojega su načinjena, te ostala djela
likovnih umjetnosti,

–  djela arhitekture,

–  djela primijenjenih umjetnosti i industrijskog dizajna,

–         fotografska djela i djela proizvedena postupkom sličnim
fotografskom,

–         audiovizualna djela (kinematografska djela i djela stvorena
na način sličan kinematografskom stvaranju),

–         kartografska djela,

–  prikazi znanstvene ili tehničke prirode kao što su crteži, planovi
skice, tablice i dr.

(3) Predmet autorskog prava može biti svako autorsko
djelo osim onoga koje to ne može biti po svojoj naravi kao i onog za koje je
odredbama ovoga Zakona određeno da ne može biti pred­metom autorskog prava.

(4) Predmet autorskog prava je autorsko djelo u
cjelini, uključujući i nedovršeno autorsko djelo, naslov te dijelovi autorskog
djela koji udovoljavaju pretpostavkama iz stavka 1. ovoga članka.

(5)
Naslov autorskog djela koji ne udovoljava pretpostavkama da bi bio predmet
autorskog prava, a koji je već korišten za neko autorsko djelo, ne može se
koristiti za djelo iste vrste ako bi mogao izazvati zabunu o autoru.

Prerade

Članak
6.

(1)
Prijevodi, prilagodbe, glazbene obrade i druge prerade autorskog djela, koje su
originalne intelektualne tvorevine individualnog karaktera, zaštićene su kao
samostalna autorska djela.

(2)
Prijevodi službenih tekstova iz područja zakonodavstva, uprave i sudstva
zaštićeni su osim ako su učinjeni radi službenog informiranja javnosti i kao
takvi objavljeni.

(3)
Odredbe iz stavka 1. ovoga članka ne utječu na prava autora djela koja su
prerađena.

Zbirke i baze podataka

Članak 7.

(1) Zbirke samostalnih autorskih djela, podataka ili
druge građe kao što su enciklopedije, zbornici, antologije, baze podataka i
sl., koje prema izboru ili rasporedu sastavnih elemenata čine vlastite
intelektualne tvorevine njihovih autora, zaštićene su kao takve.

(2) Zaštita koju uživa zbirka iz stavka 1. ovoga
članka ne proteže se na njezin sadržaj i ni na koji način ne utječe na prava
koja postoje na autorskim djelima i predmetima srodnih prava uvrštenim u tu
zbirku.

(3) Baze podataka, po ovom Zakonu, jesu zbirke
uređene po određenom sustavu ili metodi, čiji su elementi pojedinačno
pristupačni elektroničkim ili drugim sredstvima.

(4) Zaštita koja je ovim Zakonom predviđena za baze
podataka ne odnosi se na računalne programe koji su korišteni za izradu ili rad
baza podataka pristupačnih elektroničkim sredstvima.

NezaŠtiĆene tvorevine

Članak 8.

(1) Predmetom autorskog prava su izražaji, a ne
ideje, postupci, metode rada ili matematički koncepti kao takvi.

(2) Nisu predmetom autorskog prava:

1. otkrića, službeni tekstovi iz područja
zakonodavstva, uprave i sudstva (zakoni, uredbe, odluke, izvješća, zapisnici,
sudske odluke, standardi i sl.) i druga službena djela, kao i njihove zbir­ke,
koja su objavljena radi službenog informiranja javnosti,

2. dnevne novosti i druge vijesti koje imaju karakter
običnih medijskih informacija.

(3) Narodne književne i umjetničke tvorevine u
izvornom obliku nisu predmetom autorskog prava, ali se za njihovo priop­ćavanje
javnosti plaća naknada kao za priopćavanje javnosti zaš­tićenih autorskih
djela. Naknada je prihod državnog proračuna i koristi se za unaprjeđenje
odgovarajućeg stvaralaštva s odgova­rajućeg područja.

Poglavlje
2. AUTORI

Autor

Članak 9.

(1)
Autor djela je fizička osoba koja je autorsko djelo stvorila.

(2)
Autoru pripada autorsko pravo na njegovu autorskom djelu činom samog stvaranja
autorskog djela.

Autori sastavljenih djela

Članak
10.

(1) Ako
dva ili više autora sastavi svoja stvorena autorska djela radi njihova
zajedničkog korištenja, svaki od autora zadržava autorsko pravo na svojemu
autorskom djelu.

(2)
Međusobni odnosi autora sastavljenih djela uređuju se ugovorom. Ako ugovorom
ili pravilima iz članka 167. stavka 1. ovoga Zakona nije drukčije određeno
smatra se da svi autori sastavljenog djela imaju pravo na jednaki udio u
naknadi za korištenje toga sastavljenog djela.

Koautori

Članak 11.

(1) Koautori djela su osobe koje su zajedničkim radom
stvorile autorsko djelo, a čijim se doprinosima ne može samostalno koristiti.

(2) Koautorima pripada zajedničko autorsko pravo na
stvorenom autorskom djelu, tako da svakome pripada dio toga autorskog prava
računski određen razmjerno prema cijelom autorskom pravu (koautorski dio).

(3) U sumnji koliki su koautorski dijelovi smatra se
da su jednaki.

(4) Za objavljivanje, korištenje te za izmjenu
njihovoga djela potreban je pristanak svih koautora. Pojedini koautor ne može
uskratiti svoj pristanak iz razloga koji je protivan načelu savjesnosti i
poštenja, ni poduzimati bilo koju radnju koja neopravdano šteti ili bi mogla
štetiti zakonitim interesima ostalih koautora. Ako se ne postigne suglasnost
svih koautora o objavljivanju, korištenju ili izmjeni njihovoga djela odluku o
tome će donijeti sud na zahtjev bilo kojeg od koautora.

(5) Udio pojedinog koautora u koristima ostvarenim
koriš­tenjem njihovoga djela određuje se razmjerno njegovom koautorskom dijelu,
ako ugovorom kojim se uređuju njihovi međusobni odnosi nije drukčije određeno.

Presumpcija autorstva i ostvarivanje autorskog prava
kad autor nije poznat

Članak 12.

(1) Autorom se smatra osoba čije je ime, pseudonim,
umjetnički znak ili kod na uobičajen način označen na primjercima autorskog
djela ili pri objavi autorskog djela, dok se ne dokaže suprotno.

(2) Ako autor nije poznat, niti se može odrediti po
odredbi stavka 1. ovoga članka, smatra se da je autorsko pravo ovlašten
ostvarivati:

1. za izdano djelo – nakladnik koji je autorsko djelo
zakonito izdao,

2. za objavljeno, ali neizdano djelo – osoba koja je
autorsko djelo zakonito objavila.

(3) Otkrivanjem identiteta autora prestaju se
primjenjivati odredbe iz stavka 2. ovoga članka, a nakladnik, odnosno osoba
koja je autorsko djelo objavila dužna je autoru predati imovinske koristi
stečene ostvarivanjem njegova prava prema pravilima o pravnom položaju poštenog
posjednika koji mora stvar predati njenom vlasniku, ako ugovorom nije drukčije
određeno.

Poglavlje
3. SADRŽAJ AUTORSKOG PRAVA

SadrŽaj prava

Članak
13.

(1)
Autorsko pravo sadržava moralna prava autora, imovinska prava autora i druga
prava autora.

(2)
Autorskim pravom štite se osobne i duhovne veze autora s njegovim autorskim
djelom (moralna prava autora), imovinski interesi autora u pogledu njegovoga
autorskog djela (imovinska prava autora) i ostali interesi autora u pogledu
njegovoga autorskog djela (druga prava autora).

(3) Za
svako korištenje autorskog djela autoru pripada naknada, ako ovim Zakonom ili
ugovorom nije drukčije određeno.

*3.1.
Moralna prava autora*

Pravo prve objave

Članak
14.

(1)
Autor ima pravo odrediti hoće li, kada, gdje, kako i pod kojim uvjetima njegovo
autorsko djelo biti prvi put objavljeno.

(2) Do
objave autorskoga djela autor ima pravo na otkrivanje javnosti sadržaja ili
opisa svojega autorskog djela.

Pravo na priznanje autorstva

Članak
15.

(1)
Autor ima pravo biti priznat i označen kao autor djela.

(2)
Osoba koja javno koristi autorsko djelo dužna je pri svakom korištenju
naznačiti autora, osim ako autor u pisanom obliku izjavi da ne želi biti
naveden ili ako način pojedinoga jav­nog korištenja autorskog djela onemogućava
navođenje autora.

Pravo na poŠtivanje autorskog djela i Čast ili ugled
autora

Članak
16.

Autor
ima pravo usprotiviti se deformiranju, sakaćenju i sličnoj izmjeni svojega
autorskog djela, te uništenju kao i svakom korištenju autorskog djela na način
koji ugrožava njegovu čast ili ugled.

Pravo pokajanja

Članak
17.

(1)
Autor ima pravo opozvati pravo na iskorištavanje njegovoga autorskog djela, i
njegovo daljnje korištenje, uz popravljanje štete korisniku toga prava, ako bi
daljnje korištenje štetilo njegovoj časti ili ugledu. To pravo imaju i autorovi
nasljednici ako je to autor odredio oporukom, ili dokažu da je autor za života
ovlašteno pokušao ostvariti to pravo ali je bio spriječen.

(2)
Opoziv iz stavka 1. ovoga članka ima učinak od dana kad autor položi osiguranje
za naknadu štete iz stavka 3. ovoga članka.

(3)
Korisnik prava na iskorištavanje autorskog djela dužan je, u roku od tri mjeseca
od dana primitka izjave o opozivu iz stavka 1. ovoga članka, priopćiti autoru
iznos nepokrivenih troškova koje je imao pripremajući korištenje njegova
autorskog djela do dana primitka te izjave. Ako korisnik prava na
iskorištavanje autorskog djela to ne učini, izjava o opozivu ima učinak istekom
roka iz ovog stavka.

(4) Ako
autor u roku od deset godina od ostvarenja prava pokajanja odluči da se
autorsko djelo u pogledu kojega je ostvario pravo pokajanja može ponovno
koristiti, dužan je pravo isko­rištavanja najprije ponuditi onomu čije je pravo
opozvao pod prvotnim uvjetima.

(5)
Autor se ne može odreći prava pokajanja.

(6)
Odredbe iz ovoga članka ne primjenjuju se na elektroničke baze podataka i
računalne programe.

*3.2.
Imovinska prava autora*

OpĆenito

Članak
18.

Autor
ima isključivo pravo sa svojim autorskim djelom i koristima od njega činiti što
ga je volja, te svakoga drugog od toga isključiti, ako zakonom nije drukčije
određeno. To pravo obuhvaća, osobito:

– pravo
reproduciranja (pravo umnožavanja),

– pravo
distribucije (pravo stavljanja u promet),

– pravo
priopćavanja autorskog djela javnosti,

– pravo
prerade.

Reproduciranje

Članak
19.

(1)
Pravo reproduciranja je isključivo pravo izrade autorskog djela u jednom ili
više primjeraka, u cijelosti ili u dijelovima, izravno ili neizravno,
privremeno ili trajno, bilo kojim sredstvima i u bilo kojem obliku. Pravo
reproduciranja uključuje i fiksiranje kojim se pojmom označava utvrđivanje
autorskog djela na materijalnu ili drugu odgovarajuću podlogu.

(2)
Autorsko djelo se reproducira i fiksira, osobito, grafičkim postupcima,
fotokopiranjem i drugim fotografskim postupcima kojima se postiže isti učinak,
zvučnim ili vizualnim snimanjem, građenjem odnosno izvedbom djela arhitekture,
pohranom autorskog djela u elektroničkom obliku, fiksiranjem autorskog djela
prenošenog kompjutorskom mrežom na materijalnu podlogu.

Distribucija i iznajmljivanje

Članak 20.

(1) Pravo distribucije je isključivo pravo stavljanja
u promet izvornika ili primjeraka autorskog djela prodajom ili na koji drugi
način te njihova nuđenja javnosti u tu svrhu.

(2) S prvom prodajom ili drugim prijenosom vlasništva
nad izvornikom ili primjercima autorskog djela na području Republike Hrvatske,
od strane nositelja prava ili uz njegov pristanak, iscrpljuje se pravo
distribucije u pogledu tog izvornika odnosno tih primjeraka autorskog djela za
područje Republike Hrvatske. Iscrpljenjem prava distribucije ne prestaje pravo
iznajmljivanja autorskog djela, pravo autora da odobri ili zabrani izvoz ili
uvoz izvornika ili primjeraka djela u određenu državu, kao i pravo na naknadu
za javnu posudbu djela prema članku 33. ovoga Zakona. U pogledu zbirki
iscrpljenje prava distribucije se odnosi samo na daljnju prodaju.

(3) Iznajmljivanje, po ovom Zakonu, označava davanje na
korištenje izvornika ili primjeraka djela u ograničenom razdoblju, radi
ostvarivanja izravne ili neizravne imovinske ili komercijalne koristi.

(4) Pravo iznajmljivanja autorskog djela, po ovom
Zakonu, ne odnosi se na izgrađena djela arhitekture i djela primijenjenih
umjetnosti.

(5) Autor koji svoje pravo iznajmljivanja prepusti
proizvo­đaču fonograma ili filmskom producentu, ili kojoj drugoj osobi,
zadržava pravo na primjerenu naknadu za iznajmljivanje svojega autorskog djela.
Autor se ne može odreći prava na tu primjerenu naknadu. Naknadu za
iznajmljivanje dužna je plaćati osoba koja iznajmljuje autorsko djelo.

PriopĆavanje autorskog djela javnosti

Članak 21.

Autor ima isključivo pravo priopćavanja autorskog
djela jav­nosti. To pravo obuhvaća, osobito:

– pravo javnog izvođenja,

– pravo javnog prikazivanja scenskih djela,

– pravo javnog prenošenja,

– pravo javnog priopćavanja fiksiranog djela,

– pravo javnog prikazivanja,

– pravo radiodifuzijskog emitiranja,

– pravo radiodifuzijskog reemitiranja,

– pravo javnog priopćavanja radiodifuzijskog
emitiranja,

– pravo stavljanja na raspolaganje javnosti.

Javno izvoĐenje

Članak
22.

Pravo
javnog izvođenja je isključivo pravo priopćavanja javnosti:

1. djela iz područja književnosti ili znanosti
njegovim čita­njem ili recitiranjem uživo (pravo javnog recitiranja),

2. glazbenog djela njegovim izvođenjem uživo (pravo
javne glazbene izvedbe).

Javno prikazivanje scenskih djela

Članak 23.

Pravo javnoga scenskog prikazivanja isključivo je
pravo priopćavanja javnosti dramskoga, dramsko-glazbenoga, koreografskog ili
pantomimskog djela njegovim scenskim prikazivanjem uživo.

Javno prenoŠenje

Članak 24.

Pravo javnog prenošenja je isključivo pravo da se
recitacija, glazbena izvedba ili scensko prikazivanje autorskog djela priopći javnosti
koja se nalazi izvan prostora u kojemu se autorsko djelo uživo recitira, izvodi
ili scenski prikazuje, putem zvučnika, ekrana ili bilo kojega drugoga tehničkog
uređaja.

Javno priopĆavanje fiksiranog djela

Članak 25.

Pravo javnog priopćavanja fiksiranoga autorskog djela
isključivo je pravo priopćavanja javnosti zvučno ili vizualno snimljenog
autorskog djela s podloge na koju je fiksirano.

Javno prikazivanje

Članak
26.

Pravo
javnog prikazivanja isključivo je pravo priopćavanja javnosti djela likovnih umjetnosti,
arhitekture, primijenjenih umjet­nosti i industrijskog dizajna, fotografskog
ili audiovizualnog djela, te kartografskog djela ili prikaza znanstvene ili
tehničke prirode, pomoću tehničkih uređaja.

Radiodifuzijsko emitiranje

Članak 27.

(1) Pravo radiodifuzijskog emitiranja isključivo je
pravo pri­op­ćavanja autorskog djela javnosti pomoću radijskih ili
televizijskih programskih signala koji su namijenjeni prijamu za javnost,
bežično (uključujući satelit) ili putem žica (uključujući kabel i mikrovalni
sustav).

(2) Satelit, za potrebe ovoga Zakona, je svaki
satelit koji radi na frekvencijskim područjima rezerviranima za radiodifuzijsko
emitiranje signala namijenjenih prijamu javnosti ili zatvorenoj osobnoj
komunikaciji. Ako se radi o zatvorenoj osobnoj komunikaciji uvjeti za osobni
prijam signala moraju biti usporedivi s onima za prijam signala za javnost.

(3) Priopćavanje javnosti preko satelita iz stavka 1.
ovoga članka postoji kada se, pod kontrolom i odgovornošću organizacije za
radiodifuziju, programski signali namijenjeni prijamu za javnost odašilju u
neprekinuti komunikacijski lanac koji vodi prema satelitu i od satelita prema
zemlji.

(4) Kada su programski signali iz stavka 2. ovoga
članka kodirani, priopćavanje se smatra obavljenim ako je od strane
organizacije za radiodifuziju ili uz njezin pristanak javnosti pružena
mogućnost opskrbe sredstvima za dekodiranje tih signala.

Radiodifuzijsko reemitiranje

Članak 28.

Pravo radiodifuzijskog reemitiranja isključivo je
pravo da se autorsko djelo emitirano radiodifuzijom istodobno u neizmije­njenom
obliku i u cijelosti priopći javnosti:

1. kada to priopćavanje obavlja druga organizacija za
radiodifuziju, a ne ona koja je autorsko djelo izvorno emitirala,

2. kada se priopćavanje obavlja kabelskim ili mikrovalnim
sustavom (kabelska retransmisija).

Javno priopĆavanje radiodifuzijskog emitiranja

Članak
29.

Pravo
javnog priopćavanja radiodifuzijskog emitiranja isklju­čivo je pravo
priopćavanja javnosti autorskog djela koje se emitira radiodifuzijom, pomoću zvučnika,
ekrana ili sličnoga tehničkog uređaja.

Stavljanje na raspolaganje javnosti

Članak
30.

Pravo
stavljanja na raspolaganje javnosti isključivo je pravo da se autorsko djelo
priopći javnosti, bežično ili putem žica, na način koji pripadnicima javnosti omogućava
pristup autorskom djelu s mjesta i u vrijeme koje sami odaberu.

Prerade autorskog djela

Članak
31.

Pravo
prerade isključivo je pravo na prevođenje, prilago­đavanje, glazbenu obradu ili
koju drugu preinaku autorskog djela.

*3.3.
Druga prava autora*

3.3.1.
Prava na naknadu

Pravo na naknadu za reproduciranje autorskog djela za
privatno ili drugo vlastito koriŠtenje

Članak 32.

(1) Kad se autorsko djelo može reproducirati bez
autorovog odobrenja u skladu s odredbama članka 82. ovoga Zakona, autor djela za
koja se, s obzirom na njihovu prirodu, može očekivati da će bez njihova
odobrenja biti reproducirana fotokopiranjem ili snimanjem na nosače zvuka,
slike ili teksta za privatno ili drugo vlastito korištenje, ima pravo na
odgovarajuću naknadu od prodaje tehničkih uređaja i praznih nosača zvuka, slike
ili teksta.

(2) Autori imaju, osim prava iz stavka 1. ovoga
članka, i pravo na odgovarajuću naknadu od fizičke ili pravne osobe koja uz
naplatu obavlja usluge fotokopiranja.

(3) S fotokopiranjem su izjednačene sve druge tehnike
reproduciranja, a s uređajima za zvučno i vizualno snimanje izjedna­čeni su
drugi uređaji koji omogućavaju isti učinak.

(4) Naknadu iz stavka 1. ovoga članka plaćaju
proizvođači uređaja za tonsko i vizualno snimanje, proizvođači uređaja za
fotokopiranje, proizvođači praznih nosača zvuka, slike ili teksta te solidarno
s njima uvoznici uređaja za tonsko i vizualno snimanje, uređaja za
fotokopiranje, praznih nosača zvuka, slike ili teksta, osim ako se radi o uvozu
malih količina namijenjenih za privatno i nekomercijalno korištenje kao dio
osobne prtljage. Ako se navedeni uređaji i predmeti ne proizvode u Republici
Hrvat­skoj, naknadu plaća uvoznik.

(5) Obveza plaćanja odgovarajuće naknade iz stavka 1.
nastaje:

1. pri prvoj prodaji u Republici Hrvatskoj ili uvozu
u Repub­liku Hrvatsku novih naprava za tonsko i vizualno snimanje,

2. pri prvoj prodaji u Republici Hrvatskoj ili uvozu
u Repub­liku Hrvatsku novih praznih nosača zvuka ili slike,

3. pri prvoj prodaji u Republici Hrvatskoj ili uvozu
u Repub­liku Hrvatsku novih naprava za fotokopiranje.

(6) Naknada iz stavka 2. ovoga članka plaća se prema
podacima o broju učinjenih fotokopija.

(7) Autori se ne mogu odreći prava na naknadu iz
stavka 1. i 2. ovoga članka.

Pravo na naknadu za javnu posudbu

Članak
33.

(1)
Autor ima pravo na primjerenu naknadu, ako se izvornik ili primjerci njegova
djela u pogledu kojih je dopuštena daljnja distribucija, posuđuju posredovanjem
javnih knjižnica.

(2)
Posuđivanje, po ovom Zakonu, označava davanje na korištenje u ograničenom
razdoblju, bez ostvarivanja izravne ili neizravne imovinske ili komercijalne
koristi.

(3)
Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se:

1. na građevine i djela primijenjenih umjetnosti,

2. na autorska djela koja međusobno posuđuju ustanove
iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Autor se ne može odreći prava iz stavka 1. ovoga
članka.

(5) Iznimno od odredbe iz stavka 1. ovoga članka,
autori baza podataka imaju isključivo pravo javne posudbe izvornika ili
primjeraka svojih baza podataka.

3.3.2.
Pravo slijeđenja

OpĆenito

Članak 34.

(1) Ako se izvornik likovnog djela preprodaje, autor
ima pravo na odgovarajući udio od prodajne cijene ostvarene svakom preprodajom
toga izvornika koja uslijedi nakon njegova prvog otuđenja od strane autora.

(2) Pravo iz stavka 1. ovoga članka odnosi se na sve
radnje preprodaje u koje su uključeni kao prodavatelji, kupci ili posrednici
osobe koje se profesionalno bave trgovinom umjetninama kao što su javne
aukcije, umjetničke galerije ili drugi trgovci umjetninama.

(3) Iznimno, odredba iz stavka 1. ovoga članka se ne
primjenjuje, ako je prodavatelj umjetnička galerija koja je stekla djelo
izravno od autora u razdoblju kraćem od tri godine prije njegove preprodaje i
ako cijena po kojoj se djelo preprodaje ne prelazi kunsku protuvrijednost od
10.000,00 eura.

Izvornik likovnog djela

Članak 35.

(1) Izvornik likovnog djela, iz članka 34. stavka 1.
ovoga Zakona, označava djelo likovne umjetnosti, kao što je slika, kolaž,
bojana slika, crtež, gravura, otisak, litografija, kip, tapiserija, keramika,
staklovina ili fotografija, ako ga je izradio sam autor.

(2) Izvornikom likovnog djela iz stavka 1. ovoga
članka smatraju se i umnoženi primjerci toga djela, ako ih je u ograničenom
broju izradio sam autor ili su izrađeni pod njegovim nadzorom. Takvi primjerci
moraju biti na uobičajeni način numerirani, potpisani ili označeni od autora.

Iznos koji pripada autoru

Članak 36.

(1) Prodavatelj koji preprodaje djelo iz članka 35.
ovoga Zakona po cijeni većoj od protuvrijednosti u kunama od 500,00 eura dužan
je autoru isplatiti kunsku protuvrijednost od:

1. 5% od dijela cijene ostvarene u iznosu od 500,00
eura do 50.000,00 eura,

2. 3% od dijela cijene ostvarene u iznosu od
50.000,01 eura do 200.000,00 eura,

3. 1% od dijela cijene ostvarene u iznosu od
200.000,01 eura do 350.000,00 eura,

4. 0,5% od dijela cijene ostvarene u iznosu od
350.000,01 eura do 500.000,00 eura,

5. 0,25% od dijela cijene ostvarene u iznosu većem od
500.000,00 eura.

(2) Ukupni iznos koji na temelju odredbe iz stavka 1.
ovoga članka pripada autoru ne može biti veći od kunske protuvrijednosti od
12.500,00 eura. Osnovicu za izračun toga iznosa čini prodajna cijena bez
poreza.

(3) Ako je preprodaja izvornika likovnog djela
izvršena na javnoj aukciji ili u umjetničkoj galeriji ili posredovanjem bilo
kojega drugog trgovca umjetninama, organizator javne aukcije, vlasnik galerije
odnosno trgovac umjetninama solidarno je odgovoran s prodavateljem za isplatu
iznosa koji pripada autoru.

Odricanje
od prava, prenosivost i ovrŠnost prava slijeĐenja

Članak 37.

(1) Autor se ne može odreći prava slijeđenja.

(2) Pravo slijeđenja ne može se prenositi pravnim
poslovima za života autora. Nakon smrti autora pravo slijeđenja prelazi na
njegove nasljednike i naknada treba biti plaćana njima.

(3) Pravo slijeđenja ne može biti predmet ovrhe.

Pravo
na dobivanje informacija

Članak 38.

Autor ima pravo, tijekom razdoblja od tri godine od
izvršene preprodaje njegova djela, zahtijevati od svake osobe iz članka 34.
stavka 2. ovoga Zakona bilo koju informaciju koja mu je potrebna za osiguranje
naplate iznosa koji mu pripada od te preprodaje.

3.3.3. Ostala druga prava

Pravo
pristupa autorskom djelu

Članak 39.

(1) Autor ima pravo zahtijevati od vlasnika ili
neposrednog posjednika izvornika ili primjerka autorskog djela da mu omogući
pristup njegovom djelu, ako je to neophodno radi izrade primjeraka autorskog
djela ili prerade autorskog djela po odredbi iz članka 31. stavka 1. ovoga
Zakona, i ne protivi se bilo kojem zakonitom interesu vlasnika, odnosno
posjednika.

(2) Odredbe iz stavka 1. ovoga članka ne obvezuju
vlasnika i neposrednog posjednika da autoru preda izvornik, odnosno primjerak
autorskog djela.

Pravo
zabrane javnog izlaganja autorskog djela

Članak 40.

(1) Autor neobjavljenog djela likovnih umjetnosti,
primije­njenih umjetnosti i industrijskog dizajna te neobjavljenog fotografskog
djela ima pravo, prilikom otuđenja izvornika ili primjeraka toga djela,
zabraniti vlasniku njegovo izlaganje javnosti.

(2) Zabranu javnog izlaganja iz stavka 1. ovoga
članka autor mora dati u pisanom obliku.

(3) Pravo iz stavka 1. ovoga članka autor nema ako
djelo pripada muzeju, galeriji ili drugoj sličnoj javnoj ustanovi.

Poglavlje 4. AUTORSKO PRAVO
U PRAVNOM PROMETU

*4.1. Osnovne odredbe*

NasljeĐIvanje autorskog prava

Članak 41.

(1)
Autorsko pravo je nasljedivo.

(2)
Nasljednicima autora pripadaju sva prava koja bi pripadala autoru, ako ovim
Zakonom nije drukčije određeno.

(3) Na sva druga pitanja u svezi s nasljeđivanjem
autorskog prava, koja nisu uređena ovim Zakonom, primjenjuju se opći propisi o
nasljeđivanju.

Prenosivost autorskog prava

Članak 42.

(1) Autorsko pravo je
neprenosivo osim kod nasljeđivanja i prenošenja u korist sunasljednika kod
razvrgnuća nasljedničke zajednice.

(2) Druga raspolaganja
autorskim pravom su dopuštena, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

Ovrha

Članak 43.

(1) Autorsko pravo ne može
biti predmet ovrhe. Predmet ovrhe mogu biti samo imovinske koristi stečene
korištenjem autorskog djela, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

(2) Ako je autor nedovršenjem
autorskog djela ili neobjavljivanjem rukopisa povrijedio ugovornu obvezu, ne
može ga se prisiliti na njezino ispunjenje, ali odgovara za štetu nastalu
neispunjenjem obveze.

Raspolaganje autorskim
pravom osnivanjem prava iskoriŠtavanja

Članak 44.

(1) Autor može za drugoga
osnovati pravo iskorištavanja autorskog djela ili mu prepustiti ostvarivanje
autorskog prava ugovorom, davanjem odobrenja (dozvole) za korištenje ili drugim
pravnim poslom.

(2) Autor može za drugoga
osnovati pravo na temelju kojega će drugi moći autorsko djelo koristiti na
svaki ili na određen način (pravo iskorištavanja autorskog djela). Pravo
iskorištavanja može biti osnovano kao isključivo ili neisključivo pravo, ogra­ničeno
sadržajno, vremenski ili prostorno.

(3) Nositelj isključivog
prava iskorištavanja može autorsko djelo koristiti na način koji je u skladu sa
sadržajem njegovog prava te svakoga drugog, uključujući autora, isključiti od
takvog korištenja, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno. Pri osnivanju
isključivog prava iskorištavanja može se odrediti da autor pridržava za sebe
pravo korištenja autorskog djela.

(4) Neisključivo pravo
iskorištavanja ovlašćuje svojeg nositelja da autorsko djelo koristi na način
koji je u skladu sa sadržajem njegovog prava, ali ga ne ovlašćuje da druge
spriječi u bilo kojem korištenju tog djela.

(5) Ako pri osnivanju prava
iskorištavanja autorskog djela nije izričito naveden način korištenja autorskog
djela, smatra se da je stjecatelj stekao pravo koristiti autorsko djelo samo na
način potreban za ispunjenje svrhe pravnog posla na temelju kojeg se stječe
pravo. Ako se iz svrhe pravnog posla ne može utvrditi je li pravo osnovano kao
isključivo ili neisključivo, odnosno prostorno ograničeno, smatra se da je
osnovano kao neisključivo pravo za područje Republike Hrvatske.

(6) Autor je dužan
suzdržavati se postupaka koji bi ometali nositelja prava iskorištenja u
izvršavanju njegovog prava.

NeizvrŠavanje iskljuČivog
prava iskoriŠtavanja

Članak 45.

Ne izvršava li nositelj isključivog prava
iskorištavanja svoje pravo ili ga izvršava u nedovoljnoj mjeri tako da su
zakoniti interesi autora povrijeđeni, autor može zahtijevati ukinuće isklju­čivog
prava iskorištavanja. Autor nema to pravo ako nositelj isključivog prava
iskorištavanja dokaže da nije kriv za nastanak razloga za neizvršavanje.

Kasnije osnivanje prava
iskoriŠtavanja

Članak 46.

Kasnije osnivanje prava iskorištavanja, pa makar i
isklju­či­vo, ne djeluje štetno po ranije osnovano pravo iskorištavanja kako
isključivo tako i neisključivo, osim ako ugovorom o osnivanju ranijeg prava
nije drukčije određeno.

PrenoŠenje prava
iskoriŠtavanja

Članak 47.

(1) Pravo iskorištavanja može
se prenositi bez odobrenja autora u sklopu prijenosa cjelokupnog poslovanja,
ili dijela poslovanja koje čini cjelinu, s jedne osobe na drugu.

(2) Kad se pravo
iskorištavanja može prenositi bez suglasnosti autora, stjecatelj prava
iskorištavanja odgovara solidarno za ispunjenje obveza koje prenositelj tog
prava ima prema autoru.

Osnivanje daljnjih prava
iskoriŠtavanja

Članak 48.

Nositelj isključivog prava
iskorištavanja može na temelju svojeg prava za drugoga osnovati daljnje pravo
iskorištavanja samo uz pisanu suglasnost autora. Autor ne može uskratiti svoju
suglasnost ako bi to bilo protivno savjesnosti i poštenju. Suglasnost nije potrebna
ako je pravo iskorištavanja osnovano jedino radi ostvarivanja u korist autora.

Raspolaganje autorskim
pravom povjeravanjem ostvarivanja

Članak 49.

(1) Autor može ovlastiti
drugoga da ostvaruje autorsko pravo za njegov račun. Ostvarivati autorsko pravo
za račun autora može se na temelju pravnog posla kojim autor povjerava
ostvarivanje svojeg prava ili neposredno na temelju zakona ispunjenjem zakonom
predviđenih pretpostavki za to.

(2) Smatra se da je autor
povjerio ostvarivanje svojega pojedinog prava udruzi za kolektivno ostvarivanje
odnosnog prava ako ona to pravo ostvaruje radi njegove koristi kao i koristi
drugih autora za njihova odnosna prava.

Odricanje od autorskog
prava

Članak 50.

Autor se ne može odreći svojega autorskog prava.

*4.2. Opći dio ugovornoga autorskog prava*

Autorskopravni ugovori

Članak 51.

Ugovor na temelju kojeg se stječe pravo
iskorištavanja autorskog prava (autorskopravni ugovor) mora biti sklopljen u
pisanom obliku, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

SadrŽaj autorskopravnih
ugovora

Članak 52.

(1)
Autorskopravni ugovor mora sadržavati barem djelo na koje se odnosi, način
korištenja, te osobu ovlaštenu na korištenje autorskog djela (korisnik).

(2)
Autorskopravni ugovor može biti sklopljen i glede autorskog djela koje još nije
stvoreno pod pretpostavkom da se njime odredi barem vrsta i način korištenja
budućeg djela.

(3)
Odredba ugovora o osnivanju prava korištenja na svim autorovim budućim djelima
ništava je.

OdreĐivanje naknade za koriŠtenje autorskog djela

Članak
53.

Ako visina
naknade nije određena pravnim poslom, ili je njena visina određena
neprimjereno, ili nije određena prema od­red­bi članka 162. ovoga Zakona, autor
ima pravo na primjerenu naknadu. Primjerena je ona naknada koja se u pravnom
prometu pošteno mora dati u času zaključenja pravnog posla s obzirom na vrstu i
opseg korištenja autorskog djela, uzimajući pri tom u obzir i financijski
uspjeh u korištenju autorskog djela, vrstu i obujam autorskog djela, trajanje
korištenja, postojanje sporazuma između odgovarajuće udruge autora i
odgovarajućeg udruženja korisnika kojim se utvrđuje visina primjerene naknade,
kao i druge elemente na temelju kojih se može donijeti odluku o primjerenoj
naknadi.

Pravo autora na izmjenu ugovora radi praviČnijeg
udjela u zaradi

Članak
54.

(1) Ako
se korištenjem autorskog djela ostvari zarada koja je u očitu nerazmjeru s
ugovorenom ili određenom naknadom, autor ima pravo zahtijevati izmjenu ugovora
radi određivanja pravič­ni­jeg udjela u zaradi ostvarenoj korištenjem njegova
djela.

(2)
Autor se ne može odreći prava iz stavka 1. ovoga članka.

Primjena propisa o obveznim odnosima

Članak
55.

Na sva
pitanja u svezi s autorskopravnim ugovorima koja nisu uređena ovim Zakonom
primjenjuju se odredbe zakona kojima se uređuju obvezni odnosi.

*4.3.
Posebni dio ugovornoga autorskog prava*

4.3.1.
Nakladnički ugovor

OpĆenito o ugovoru

Članak
56.

(1)
Nakladničkim ugovorom (izdavačkim ugovorom) autor se obvezuje za nakladnika
(izdavača) osnovati pravo reproduciranja svojega određenoga autorskog djela
tiskanjem ili drugim sličnim postupkom i pravo distribucije primjeraka
autorskog djela (pravo izdavanja), a nakladnik se obvezuje autorsko djelo na
ugovoreni način izdati i autoru za to platiti ugovorenu naknadu ako ugovorom
nije drukčije određeno, te se brinuti o uspješnoj distribuciji primjeraka
autorskog djela i davati autoru podatke o distribuciji autorskog djela.
Nakladnički ugovor mora sadržavati odred­bu o trajanju prava izdavanja.

(2) Ako
nakladničkim ugovorom nije drukčije određeno, smat­ra se da nakladnik ima
isključivo pravo izdavanja djela iz stavka 1. ovoga članka.

(3)
Presumpcija iz stavka 2. ovoga članka ne odnosi se na pravo izdavanja članaka u
dnevnom i periodičnom tisku ili publikacijama.

Pravo prevoĐenja i druga prava

Članak
57.

Ugovorom
iz članka 56. ovoga Zakona autor može nakladniku prepustiti i pravo prevođenja
svojeg djela na određeni jezik te pravo izdavanja prevedenog djela, kao i druga
imovinska prava.

Provjera toČnosti podataka

Članak
58.

(1)
Autor ima svakodobno pravo uvida i kontrole nakladnikovih poslovnih knjiga i
dokumentacije radi provjere točnosti podataka koje je nakladnik dao autoru.

(2)
Autor je ovlašten zahtijevati od treće osobe koja je za nakladnika umnožavala
autorsko djelo podatke o broju umnoženih primjeraka njegovog djela, a ta je
osoba dužna autoru dati potpune i istinite podatke.

Iznimka od pravila o obvezatnom pisanom obliku
ugovora

Članak
59.

Nakladnički
ugovor o izdavanju članaka, crteža i drugih autorskih priloga u dnevnom i
periodičnom tisku ili publikacijama ne mora biti sklopljen u pisanom obliku
(mali nakladnički ugovor).

Sklapanje ugovora preko zastupnika

Članak
60.

Zastupnik
autora može zaključiti nakladnički ugovor samo za ona autorska djela koja su
izričito navedena u autorovoj punomoći.

OdreĐivanje autorske naknade

Članak 61.

(1) Ako je autorska naknada određena u postotku od
maloprodajne cijene prodanih primjeraka, nakladničkim ugovorom mora se odrediti
minimalni broj primjeraka prvog izdanja te najniži iznos naknade koju je
nakladnik obvezan platiti autoru neovisno o broju prodanih primjeraka.

(2) Ako je autorska naknada određena u paušalnom
iznosu, nakladničkim ugovorom, mora se odrediti ukupni broj primjeraka
ugovorenih izdanja. Ako ukupni broj primjeraka nije ugovoren, a iz dobrih
poslovnih običaja ili iz okolnosti slučaja ne proizlazi drukčije, nakladnik
može izdati najviše 500 primjeraka autorskog djela.

Drugi sastojci ugovora

Članak 62.

Nakladnički ugovor može sadržavati osobito i
sljedeće:

–  rok u kojem je autor obvezan nakladniku predati uredan rukopis ili
drugi izvornik djela. Ako ugovorom nije drukčije određeno, taj rok iznosi
godinu dana od dana sklapanja ugovora;

–  rok u kojem je nakladnik obvezan izdati autorsko djelo. Ako
ugovorom nije drukčije određeno, taj rok iznosi godinu dana od dana predaje urednog
rukopisa ili drugog izvornika djela;

–  broj izdanja koji je nakladnik ovlašten izdati. Ako ugovorom nije
drukčije određeno, nakladnik ima pravo samo na jedno izdanje djela;

–  rok u kojem
je nakladnik obvezan izdati novo izdanje djela, ako je ugovoreno. Ako ugovorom
nije drukčije određeno, taj rok iznosi godinu dana računajući od dana kad je
autor podnio pisani zahtjev;

–  odredbu o
vlasništvu rukopisa ili drugog izvornika. Rukopis ili drugi izvornik ostaje u
vlasništvu autora osim ako se na temelju ugovora obveže predati ga u vlasništvo
nakladnika;

–  izgled i
tehničku opremljenost primjeraka djela.

PoboljŠanja i druge izmjene autorskog djela

Članak
63.

Ako
nakladničkim ugovorom nije drukčije određeno, nakladnik je obvezan u slučaju
novih izdanja djela omogućiti autoru unošenje poboljšanja ili drugih izmjena
autorskog djela, pod pretpostavkom da to ne mijenja karakter autorskog djela.

Propast rukopisa i pripremljenog izdanja

Članak
64.

(1) Ako
rukopis ili drugi izvornik djela nakon njegove predaje nakladniku propadne
krivnjom nakladnika ili zbog više sile, autor ima pravo na naknadu koja bi mu
pripala da je autorsko djelo izdano. Ako autor ima drugi primjerak autorskog
djela dužan je predati nakladniku primjerak tog djela na nakladnikov trošak.

(2) Ako
pripremljeno izdanje autorskog djela zbog više sile u potpunosti propadne prije
njegova stavljanja u promet, nakladnik ima pravo pripremiti novo izdanje, a
autoru pripada naknada samo za propalo izdanje.

(3) Ako
pripremljeno izdanje autorskog djela zbog više sile djelomično propadne prije
njegova stavljanja u promet, nakladnik ima pravo, bez plaćanja naknade autoru,
reproducirati samo onoliko primjeraka autorskog djela koliko je propalo.

NakladniČko pravo prvenstva

Članak 65.

(1) Nakladnik koji je stekao pravo na izdavanje
autorskog djela ima, u pogledu izdavanja toga djela u elektroničkom ili bilo
kojem drugom obliku, pravo prvenstva pred drugim nakladnicima koji ponude iste
uvjete.

(2) Nakladnik koji se namjerava koristiti pravom iz
stavka 1. ovoga članka dužan je u roku od 30 dana od dana primitka autorovog
pisanog poziva dostaviti autoru svoju ponudu.

(3) Nakladničko pravo prvenstva iz stavka 1. ovoga
članka traje do isteka roka od dvije godine od dana sklapanja naklad­ničkog
ugovora.

Prestanak raskidom nakladniČkog ugovora

Članak
66.

(1)
Autor može zahtijevati raskid nakladničkog ugovora ako nakladnik ne izda
autorsko djelo ili ne pristupi izdavanju novog ugovorenog izdanja autorskog
djela u ugovorenom ili u zakonskom roku.

(2) Ako
se nakladnički ugovor raskida krivnjom nakladnika, autor ima, osim prava na
naknadu štete, i pravo zadržati primljenu naknadu, odnosno zahtijevati isplatu
ugovorene naknade.

(3)
Nakladnik može zahtijevati raskid ugovora i naknadu štete zbog neizvršenja
ugovora, ako autor ne preda nakladniku rukopis ili drugi izvornik autorskog
djela u ugovorenom ili u zakonskom roku.

UniŠtavanje primjeraka autorskog djela

Članak 67.

(1) Nakladnik koji neprodane primjerke autorskog
djela namjerava prodati za preradu, ili ih na drugi način uništiti ili ih
povući iz prometa, dužan je otkup tih primjeraka najprije ponuditi autoru, i to
po cijeni koju bi za te primjerke dobio da ih prodaje za preradu. Ako to ne
učini, odgovara za povredu moralnog prava autora.

(2) Ako autor ne prihvati ponudu nakladnika iz stavka
1. ovoga članka, ili je prihvati samo za određeni broj primjeraka, preostale
primjerke autorskog djela nakladnik može prodati za preradu.

4.3.2.
Ugovor o izvođenju autorskog djela

OpĆenito o ugovoru

Članak 68.

(1) Ugovorom o izvođenju autorskog djela autor daje
korisniku odobrenje za javno recitiranje autorskog djela ili javnu izvedbu
glazbenog djela na način i pod uvjetima određenim ugovorom, a korisnik se za
stečeno pravo obvezuje platiti naknadu ako ugovorom nije drukčije određeno.

(2) Odredbe o ugovoru o izvođenju primjenjuju se i na
radiodifuzijsko emitiranje i reemitiranje, javno priopćavanje radiodifuzijskog
emitiranja, javno priopćavanje, javno prenošenje i stav­ljanje na raspolaganje
javnosti nescenskih književnih i glazbenih djela.

Druge obveze korisnika

Članak
69.

Korisnik
autorskog djela dužan je autoru omogućiti pristup izvođenju autorskog djela,
ostvariti tehničke uvjete izvođenja koji osiguravaju poštovanje autorskih
moralnih prava te autoru ili njegovu zastupniku dostavljati popis izvedenih
autorskih djela i izvještavati ga o prihodima ostvarenim izvođenjem njegova
autorskog djela, ako ugovorom nije drukčije određeno.

Prestanak odobrenja

Članak
70.

Odobrenje
za javno recitiranje, odnosno za javnu izvedbu glazbenog djela prestaje ako korisnik
ne koristi autorsko djelo na način i pod uvjetima predviđenim odobrenjem.

4.3.3.
Ugovor o scenskom prikazivanju autorskog djela

OpĆenito o ugovoru

Članak 71.

(1) Ugovorom o scenskom prikazivanju autor osniva za
korisnika pravo javnoga scenskog prikazivanja određenoga autorskog djela, a
korisnik se obvezuje autorsko djelo scenski prikazati na način, u roku i pod
uvjetima određenim ugovorom te za stečeno pravo platiti naknadu ako ugovorom
nije drukčije određeno.

(2) Odredbe o ugovoru o
scenskom prikazivanju primjenjuju se i na radiodifuzijsko emitiranje i
reemitiranje, javno priopća­vanje radiodifuzijskog emitiranja, javno
priopćavanje, javno prenošenje i stavljanje na raspolaganje javnosti scenskih
prikazivanja autorskog djela, kao i javno izvođenje scenskih djela na nescenski
način.

Druge obveze korisnika

Članak 72.

Na ugovor o scenskom prikazivanju autorskog djela na
odgo­varajući način primjenjuju se odredbe iz članaka 69. ovoga Zakona.

4.3.4. Ugovor o stvaranju autorskog djela po
narudžbi

OpĆenito o ugovoru

Članak 73.

Ugovorom o stvaranju
autorskog djela po narudžbi autor se obvezuje stvoriti određeno autorsko djelo
i primjerak tog djela predati naručitelju, a naručitelj se obvezuje autoru za
to isplatiti ugovorenu naknadu ako ugovorom nije drukčije određeno.

SadrŽaj ugovora

Članak 74.

(1) Ugovorom o stvaranju
autorskog djela po narudžbi odre­đuju se i obilježja, sastojci te rokovi
predaje naručenog djela.

(2) Ako ovim Zakonom ili
ugovorom nije drukčije određeno, autorsko pravo na naručenom djelu zadržava
autor bez ograni­čenja.

4.3.5. Autorska djela stvorena u izvršavanju ugovora
o radu

Autorsko djelo stvoreno u
radnom odnosu

Članak 75.

Autorsko djelo stvoreno u
radnom odnosu, po ovom Zakonu, označava djelo koje za vrijeme trajanja radnog
odnosa kod određenog poslodavca stvori autor – zaposlenik izvršavajući svoje
obveze ili po uputama toga poslodavca. Odnosi u pogledu autorskog djela
stvorenog u radnom odnosu uređuju se ovim Zakonom, ugovorom o radu ili drugim
aktom kojim se uređuje radni odnos.

Pravo iskoriŠtavanja
autorskog djela stvorenog u radnom odnosu

Članak 76.

Ako se u izvršavanju obveza
iz radnog odnosa stvaraju autorska djela, ugovorom o radu određuje se, između
ostalog, stječe li poslodavac pravo na iskorištavanje autorskog djela, te
posebice, ako ga stječe, opseg i trajanje prava iskorištavanja autorskog djela.
Ako ovim Zakonom, ugovorom o radu ili drugim aktom kojim se uređuje radni odnos
nije drukčije određeno, autorsko pravo na autorskom djelu zadržava autor bez
ograničenja.

Poglavlje 5. ODNOS AUTORSKOG PRAVA I PRAVA
VLASNIŠTVA

OpĆenito

Članak 77.

(1)
Autorsko pravo je samostalno i neovisno od prava vlasništva i drugih stvarnih
prava na stvari na kojoj je autorsko djelo fiksirano.

(2)
Pravo vlasništva i druga stvarna prava na stvari na kojoj je fiksirano autorsko
djelo ne smije bez odobrenja nositelja autorskog prava biti izvršavano protivno
autorskom pravu, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

Neovisnost
pravnog prometa

Članak
78.

(1)
Raspolaganje autorskim pravom ne utječe na pravo vlasništva na stvari na kojoj
je to autorsko djelo fiksirano, ako zakonom ili ugovorom nije drukčije
određeno.

(2)
Raspolaganje vlasništvom na stvari na kojoj je fiksirano autorsko djelo ne
utječe na autorsko pravo na tom djelu, ako zakonom ili ugovorom nije drukčije
određeno.

UniŠtenje
autorskog djela

Članak 79.

(1) Vlasnik izvornika autorskog djela koji zna ili
mora znati da autor ili neki od koautora ima poseban interes za očuvanjem tog
izvornika od propasti, dužan je prije uništenja obavijestiti ih o uništenju i
ponuditi otkup po cijeni stvarne vrijednosti. Ako nije moguća predaja izvornika
u posjed autora, vlasnik je dužan omogućiti autoru izradu primjerka autorskog
djela na odgova­rajući način. Ako autor neće izvornik otkupiti, vlasnik ga može
slobodno uništiti, ali je na zahtjev autora dužan dopustiti mu njegovo
fotografiranje prije no što ga uništi.

(2) Vlasnik stvari koje sadrže umnožene primjerke
autorskog djela nema obveza iz stavka 1. ovoga članka osim ako zna ili mora
znati da ne postoji ni izvornik niti drugi primjerci tog djela.

(3) Vlasnik stvari na kojoj je autorsko djelo
fiksirano bez njegova odobrenja tu stvar može uništiti bez obveza iz stavka 1.
i 2. ovoga članka.

(4) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se
na arhitektonska djela. Vlasnik arhitektonskog djela jedino je dužan
obavijestiti autora o uništenju i dopustiti autoru, na njegov zahtjev,
fotografiranje toga djela i predati mu primjerak nacrta toga djela.

(5) Kod izmjene arhitektonskog djela moraju se uzeti
u obzir interesi njegova vlasnika. Autor arhitektonskog djela ne može se
protiviti izmjenama njegovog arhitektonskog djela proizišlih iz ozbiljnih
razloga kao što su primjerice sigurnosni i tehnički razlozi. Ako je
arhitektonsko djelo potrebno obnoviti, njegov autor se ne može protiviti
uporabi drugih materijala ako su oni od kojih je to djelo napravljeno pokazali
nedostatke za korištenje ili ako te materijale nije moguće nabaviti ili ih je
moguće nabaviti samo uz nerazmjerne poteškoće ili nerazmjerni trošak. U tom
slučaju autor ima pravo zahtijevati, ako je na arhitektonskom djelu označeno
njegovo ime, da vlasnik zgrade uz njegovo ime stavi napomenu o izmjenama
arhitektonskog djela i vremenu kad je to učinjeno.

(6) Postupi li vlasnik protivno odredbama ovoga
članka odgovarat će za povredu moralnog prava autora.

Poglavlje 6. SADRŽAJNA
OGRANIČENJA AUTORSKOG PRAVA

ZajedniČke
odredbe

Članak
80.

Objavljenim
autorskim djelom može se koristiti bez autorovog odobrenja ili bez autorovog
odobrenja i bez plaćanja naknade, samo u slučajevima koji su u ovom Zakonu
izričito navedeni. Odredbe o ograničenjima iz ovoga poglavlja pokrivaju samo
takvo korištenje autorskog djela koje se ne suprotstavlja redovitom korištenju
autorskog djela i neopravdano ne šteti zakonitim interesima nositelja prava.

Privremene radnje reproduciranja autorskog djela

Članak 81.

Privremene radnje reproduciranja autorskog djela čija
je jedina svrha omogućavanje prijenosa u mreži između trećih strana preko
posrednika ili ovlašteno korištenje autorskog djela, koje su prolazne ili
popratne, koje čine sastavni i bitni dio tehnološkog procesa i koje kao takve
nemaju nezavisan gospodarski značaj, izuzete su iz isključivog prava
reproduciranja autorskog djela iz članka 19. stavka 1. ovoga Zakona. Odredbe
ovoga članka ne utječu na odredbe članka 97. ovoga Zakona.

Reproduciranje autorskog djela za privatno i drugo
vlastito koriŠtenje

Članak 82.

Fizička osoba može reproducirati autorsko djelo na
bilo koju podlogu ako to čini za privatno korištenje, kao i reproducirati
autorsko djelo u obliku fotokopije i za drugo vlastito korištenje, koje nema
izravno ili neizravno komercijalnu svrhu i nije namijenjeno ili pristupačno
javnosti. Nije dopušteno reproduciranje cijele knjige osim ako su primjerci te
knjige rasprodani najmanje dvije godine, grafičkih izdanja glazbenih djela (u
daljnjem tekstu: notni materijal), elektroničkih baza podataka, kartografskih
djela kao ni izgradnja arhitektonskog objekta, ako ovim Zakonom ili ugovorom
nije drukčije određeno.

Efemerne snimke

Članak 83.

(1) Organizacija za radiodifuziju koja ima odobrenje
za emitiranje autorskog djela može snimiti to djelo vlastitim sredstvima na
nosač zvuka, slike ili teksta za potrebe vlastitog emitiranja (efemerne
snimke).

(2) Organizacija za radiodifuziju dužna je efemerne
snimke iz stavka 1. ovoga članka najkasnije u roku od mjesec dana od dana
emitiranja uništiti, ili ih pohraniti u vlastitom ili u javnom službenom arhivu
ako te snimke imaju posebnu dokumentarnu vrijednost.

(3) Efemerne snimke, koje su u skladu s odredbama iz
stavka 2. ovoga članka pohranjene, ne mogu se ponovno emitirati bez odobrenja
nositelja prava.

OgraniČenja u korist pojedinih ustanova

Članak 84.

Javni arhivi, javne knjižnice, obrazovne i znanstvene
ustanove, ustanove za predškolski odgoj i socijalne (karitativne) ustanove, a
koje svoje usluge ne naplaćuju, mogu iz vlastitog primjerka reproducirati
autorsko djelo na bilo koju podlogu u najviše jednom primjerku.

Zbirke
namijenjene nastavi ili znanstvenom istraŽivanju

Članak
85.

(1)
Dopušteno je reproduciranje na papir ili sličan medij i distribuiranje
pojedinih odlomaka zakonito objavljenih autorskih djela ili cjelovitih kratkih
autorskih djela s područja znanosti, knji­ževnosti i glazbe, kao i pojedinačnih
objavljenih autorskih djela s područja likovnih umjetnosti, arhitekture,
primijenjenih umjetnosti i industrijskog dizajna, fotografskih ili
kartografskih djela te prikaza znanstvene ili tehničke prirode, u obliku zbirke
koja sadržava priloge više autora i koja je po svojem sadržaju i
sistematizaciji isključivo namijenjena nastavi ili znanstvenom istraživanju uz
navođenje izvora, osim ako to autor izričito ne zabrani. Reproduciranje i
distribuiranje pojedinih dijelova autorskih djela ne smatra se povredom prava
iz članka 16. ovoga Zakona osim ako bi se objavljivanjem pojedinih dijelova
ugrozili čast ili ugled autora.

(2) Autori djela sadržanih u zbirci iz stavka 1.
ovoga članka imaju pravo na primjerenu naknadu za reproduciranje i
distribuiranje njihovih autorskih djela.

KoriŠtenje autorskih djela za potrebe osoba s
invalidnoŠĆu

Članak
86.

Za
potrebe osoba s invalidnošću dopušteno je korištenje autorskih djela na način
koji je izravnoj vezi s invalidnošću tih osoba i koje je nekomercijalne naravi,
a u opsegu potrebnom za odnosnu invalidnost.

KoriŠtenje autorskih djela u sudskim, upravnim i
drugim sluŽbenim postupcima

Članak
87.

(1)
Dopušteno je reproduciranje autorskih djela radi korište­nja u sudskim, i
upravnim postupcima, kao i, izuzevši zbirke, arbitražnim i drugim službenim
postupcima.

(2)
Odredbe iz stavka 1. ovoga članka na odgovarajući način primjenjuju se i na
priopćavanje javnosti primjeraka autorskih djela izrađenih za potrebe službenih
postupaka.

KoriŠtenje autorskih djela u nastavi

Članak
88.

Dopušteno
je javno izvođenje ili scensko prikazivanje autorskih djela u obliku izravnog
poučavanja na nastavi, ili na priredbama koje su vezane uz nastavu, u opsegu
opravdanom obrazovnom svrhom koja se želi postići takvim priopćavanjem, ako se
autorsko djelo ne koristi radi ostvarivanja izravne ili neizravne imovinske ili
komercijalne koristi za obrazovnu ustanovu, organizatora ili treće osobe, ako
izvođači ne primaju naknadu za izvođenje autorskih djela, te ako se ne
naplaćuju ulaznice.

KoriŠtenje autorskih djela u svrhu informiranja
javnosti

Članak 89.

(1) Dopušteno je, u opsegu potrebnom za izvješćivanje
javnosti o tekućim događajima putem tiska, radija ili televizije,
reproduciranje, distribuiranje te priopćavanje javnosti:

1. autorskih djela koja se pojavljuju kao sastavni
dio tekućeg događaja o kojem se javnost izvješćuje, pod uvjetom da se autorsko
djelo koristi u opsegu koji odgovara svrsi i načinu izvješ­ćivanja o tekućem
događaju,

2. novinskih članaka i fotografija o tekućim
političkim, gospodarskim ili vjerskim pitanjima, koji su objavljeni u drugim sredstvima
javnog priopćavanja, pod uvjetom da autor to nije izričito zabranio i da se
autorsko djelo koristi u opsegu koji odgovara svrsi i načinu izvješćivanja,

3.
javnih političkih, vjerskih i drugih govora održanih u tije­lima državne ili
lokalne vlasti, vjerskim ustanovama ili prilikom državnih ili vjerskih
svečanosti te izvadaka iz javnih predavanja.

(2) U
svim slučajevima iz stavka 1. ovoga članka potrebno je navesti izvor i
autorstvo djela.

Citati

Članak
90.

Dopušteno
je doslovno navođenje ulomaka autorskog djela (citata) koje je na zakonit način
postalo pristupačno javnosti, radi znanstvenog istraživanja, nastave, kritike,
polemike, recenzije, osvrta, u mjeri opravdanoj svrhom koja se želi postići i u
skladu s dobrim običajima, time da se mora naznačiti izvor i ime autora.

Reproduciranje autorskih djela trajno smjeŠtenih na
javnim mjestima

Članak
91.

(1)
Dopušteno je reproduciranje autorskih djela koja su trajno smještena na
ulicama, trgovima, parkovima ili drugim mjestima pristupačnim javnosti te distribuiranje
i priopćavanje javnosti takvih reprodukcija.

(2)
Djela iz stavka 1. ovoga članka ne smiju se reproducirati u trodimenzionalnom
obliku.

(3) Na
primjercima djela iz stavka 1. ovoga članka potrebno je navesti izvor i
autorstvo djela, osim ako to nije moguće.

Reproduciranje arhitektonskih objekata

Članak
92.

Odredbe
članka 91. stavka 1. ovoga Zakona primjenjuju se samo u pogledu vanjskog
izgleda arhitektonskog objekta.

Plakati i katalozi

Članak
93.

(1)
Organizatorima javnih izložbi ili aukcija dopušteno je, u svrhu njihova
promoviranja i u opsegu potrebnom za tu svrhu, reproduciranje, na plakatima i u
katalozima za te izložbe ili auk­cije, i distribuiranje putem tih plakata i
kataloga, djela likovnih umjetnosti, arhitekture, primijenjenih umjetnosti, industrijskog
dizajna te fotografskih djela koja su izložena na javnoj izložbi ili aukciji
ili namijenjena takvom izlaganju.

(2) U
katalozima iz stavka 1. ovoga članka potrebno je navesti izvor i autorstvo
djela.

Parodije i karikature

Članak
94.

Dopuštena
je prerada autorskog djela u parodiju u mjeri koja je potrebna za njen smisao,
kao i karikaturu, a uz navođenje djela koje se prerađuje i njegovog autora.

KoriŠtenje autorskih djela u svrhu upoznavanja ili
iskuŠavanja ureĐaja

Članak
95.

Trgovinama
koje prodaju fonograme ili videograme ili uređaje za reproduciranje ili za
prijam zvuka ili slike, dopušteno je snimanje autorskog djela na nosače zvuka,
slike ili teksta, priopćavanje autorskog djela s tih nosača, kao i priopćavanje
autorskog djela koja se radiodifuzijski emitiraju, u opsegu potrebnom za
upoznavanje ili iskušavanje rada tih zvučnih snimaka ili filmova ili uređaja
neposrednim kupcima ili za njihov popravak.

Brisanje snimaka

Članak
96.

Snimke
učinjene na temelju odredbe iz članka 95. ovoga Zakona moraju se bez odlaganja
izbrisati.

KoriŠtenje baze podataka

Članak
97.

(1)
Ovlašteni korisnik baze podataka ili njezina primjerka može izvršiti bilo koji
akt korištenja ako je neophodan za pristup sadržaju baze podataka i njegovo
redovito korištenje.

(2) Ako
je korisnik ovlašten samo za dio baze podataka, dopušteno je reproduciranje i
prerada samo toga dijela.

(3)
Svaka ugovorna odredba protivna stavku 1. i 2. ovoga članka ništava je.

Obveze nositelja prava

Članak 98.

(1) Kada je po odredbama članka 82. – 87.
ovoga Zakona dopušteno korištenje autorskog djela, a korištenje autorskog djela
ili pristup autorskom djelu onemogućeni su primjenom tehno­loš­kih mjera iz
članka 175. ovoga Zakona, autori odnosno druge osobe koje su te mjere
primijenile ili koje imaju ovlast i moguć­nosti otkloniti ih, dužni su,
osiguravanjem posebnih mjera ili sklapanjem sporazuma, omogućiti korisnicima
ili njihovim udrugama pristup tim autorskim djelima i njihovo korištenje u
skladu s ograničenjima iz članaka 82. – 87. ovoga Zakona. Odred­be
ovoga stavka se ne primjenjuju na računalne programe.

(2) Ako autori odnosno druge osobe iz prethodnog
stavka ne postupe u skladu s odredbama iz stavka 1. ovoga članka, autorska
djela se koriste primjenom mjera koje propisuje ministar nadležan za Državni
zavod za intelektualno vlasništvo (u daljem tekstu ministar).

(3) Tehničke mjere koje dobrovoljno primjenjuju
nositelji prava iz ovoga Zakona, uključujući one koje su primijenjene u
ispunjavanju ugovora sklopljenih dobrovoljno, te tehničke mjere primijenjene u
provedbi mjera iz stavka 1. i 2. ovoga članka uživaju zaštitu iz članka 175.
stavka 1. ovoga Zakona.

(4) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne
primjenjuju se na autorska djela koja su stavljena na raspolaganje javnosti po
dogovorenim uvjetima na način da im pripadnici javnosti mogu pristupiti s
mjesta i u vrijeme koje sami odberu.

Poglavlje 7. VREMENSKA
OGRANIČENJA AUTORSKOG PRAVA

OpĆa odredba o trajanju autorskog prava

Članak
99.

Autorsko
pravo traje za života autora i sedamdeset godina nakon njegove smrti, bez
obzira kada je autorsko djelo zakonito objavljeno, ako ovim Zakonom nije
drukčije određeno.

Trajanje autorskog prava za koautorsko djelo

Članak 100.

(1) Ako su koautori iz članka 11. ovoga Zakona
nositelji zajedničkoga autorskog prava na stvorenom autorskom djelu, rok iz
članka 99. ovoga Zakona računa se od smrti koautora koji je najduže živio.

(2) U pogledu audiovizualnih djela, rok iz članka 99.
ovoga Zakona računa se od smrti posljednje preživjele od sljedećih osoba:
glavni redatelj, autor scenarija, autor dijaloga i skladatelj glazbe posebno
skladane za korištenje u tom djelu.

Trajanje autorskog prava za anonimno autorsko djelo

Članak
101.

Autorsko
pravo na anonimnom autorskom djelu traje sedamdeset godina od zakonite objave
tog djela. Ako autor tijekom tog razdoblja otkrije svoj identitet, primjenjuje
se rok iz članka 99. ovoga Zakona.

Trajanje autorskog prava za autorsko djelo objavljeno
pod pseudonimom

Članak
102.

Autorsko
pravo na autorskom djelu objavljenom pod pseudonimom traje sedamdeset godina od
zakonite objave tog djela. Ako pseudonim ne ostavlja nikakvu sumnju u pogledu
identiteta autora, primjenjuje se rok iz članka 99. ovoga Zakona.

Trajanje autorskog prava za autorsko djelo objavljeno
u dijelovima

Članak
103.

Ako se
trajanje autorskog prava računa od zakonite objave autorskog djela, a to djelo
se objavljuje u svescima, dijelovima, nastavcima, izdanjima ili epizodama, taj
se rok za svaki takav dio računa zasebno.

Trajanje autorskog prava za neobjavljeno autorsko
djelo

Članak
104.

 Ako se trajanje autorskog prava ne računa ni
od smrti autora, niti je autorsko djelo bilo zakonito objavljeno, autorsko
pravo prestaje protekom sedamdeset godina od kada je autorsko djelo nastalo.

RaČunanje rokova

Članak 105.

Rokovi trajanja autorskog prava određeni ovim Zakonom
računaju se od 1. siječnja godine koja neposredno slijedi godinu u kojoj je
nastala činjenica od koje se računa početak roka.

UČinci isteka roka

Članak
106.

(1)
Prestankom autorskog prava, autorsko djelo postaje javno dobro, te se može
slobodno koristiti uz obvezu priznanja autorstva, poštivanja autorskog djela te
časti ili ugleda autora.

(2)
Protiv onih koji ne poštuju obveze iz stavka 1. ovoga članka nasljednici
autora, udruge autora kojima je autor pripadao, druge osobe koje za to imaju
pravni interes te Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti ovlašteni su
zahtijevati prestanak povrede te obveze.

Poglavlje
8. POSEBNE ODREDBE ZA RAČUNALNE PROGRAME I AUDIOVIZUALNA DJELA

*8.1.
Posebne odredbe za računalne programe*

Predmet zaŠtite

Članak
107.

Računalni
program je zaštićen kao jezično djelo po ovom Zakonu ako je izvoran u smislu da
predstavlja vlastitu intelektualnu tvorevinu svog autora. Pojam računalni
program obuhvaća izražaj računalnog programa u bilo kojem obliku uključujući i pripremni
dizajnerski materijal. Ideje i načela na kojima se zasniva bilo koji element
računalnog programa, uključujući i ona na kojima se zasnivaju njegova sučelja,
nisu zaštićena autorskim pravom.

RaČunalni program stvoren u radnom odnosu

Članak
108.

Ako je
računalni program stvorio zaposlenik u izvršavanju svojih obveza ili slijedeći
upute poslodavca, poslodavac je isključivo ovlašten izvršavati sva imovinska
prava na tako stvorenom programu, ako ugovorom nije drugačije određeno.

Pravo autora raČunalnog programa

Članak
109.

(1)
Autor računalnog programa ima u skladu s odredbama poglavlja 3. glave II. ovoga
Zakona isključivo pravo izvršiti ili odobriti:

1. trajno ili privremeno reproduciranje računalnog
programa bilo kojim sredstvom i u bilo kojem obliku, djelomično ili u cije­losti,
to uključuje i učitavanje, prikazivanje, izvođenje, preno­šenje ili pohranu
računalnog programa za koje je potrebno takvo reproduciranje,

2. prijevod, prilagodbu, obradu i bilo koju drugu
izmjenu računalnog programa te reproduciranje rezultata tih izmjena, s time da
prava osobe koja je izmijenila program ostaju nedirnuta,

3. distribucije izvornika ili primjeraka računalnog
programa, u bilo kojem obliku, kao i njihovo iznajmljivanje.

(2) Odredbe iz članka 17., 32., i 82. ovoga Zakona ne
primjenjuju se na računalne programe. Računalni programi ne mogu biti predmetom
javne posudbe, osim ako je ugovorom drukčije određeno.

Iznimke

Članak
110.

(1) U
nedostatku posebnih ugovornih odredaba za poduzimanje radnji iz članka 109.
stavka 1. točke 1. i 2. ovoga Zakona nije potrebno odobrenje nositelja prava,
ako su te radnje zakonitom stjecatelju neophodne za korištenje računalnog
programa u skladu s njegovom namjeravanom svrhom, uključujući i za isprav­ljanje
pog­rešaka.

(2)
Osobi koja ima pravo koristiti računalni program ugovorom se ne može zabraniti
izrada sigurnosnog primjerka, ako je to potrebno za to korištenje programa.

(3)
Osoba koja ima pravo koristiti kopiju računalnog programa, ovlaštena je bez
odobrenja nositelja prava, promatrati, prou­čavati ili ispitivati rad programa
radi utvrđivanja ideje i načela na kojima se zasniva bilo koji element
programa, ako to čini prilikom izvođenja bilo koje od radnji učitavanja,
prikazivanja, izvo­đenja, prenošenja ili pohranjivanja računalnog programa,
koju je ovlaštena poduzimati.

(4)
Svaka ugovorna odredba protivna stavku 2. i 3. ovoga članka ništava je.

Dekompiliranje

Članak 111.

(1) Ako je reproduciranje koda i prevođenje njegova
oblika, po odredbi iz članka 109. stavka 1. i 2. ovoga Zakona, nužno za
dobivanje informacija potrebnih za postizanje interoperabilnosti nezavisno
stvorenog programa s drugim programima, odobrenje nositelja prava nije
potrebno, ako:

1. te radnje izvodi osoba koja ima odobrenje za
korištenje ili druga osoba koja ima pravo koristiti primjerak programa, ili
osoba koja je u njihovo ime ovlaštena to učiniti,

2. informacije potrebne za postizanje
interoperabilnosti prethodno nisu bile odmah dostupne osobama iz točke 1. ovoga
stavka i

3. su te radnje ograničene samo na one dijelove
izvornog programa koji su potrebni za postizanje interoperabilnosti.

(2) Informacije dobivene primjenom odredbi iz stavka
1. ovoga članka ne smiju se:

1. koristiti za ciljeve drukčije od postizanja
interoperabilnosti nezavisno stvorenoga računalnog programa,

2. prenositi drugima, osim kad je to potrebno za
postizanje interoperabilnosti nezavisno stvorenog programa ili

3. koristiti za razvoj, proizvodnju ili marketing
drugog programa, bitno sličnog u svojem izražaju, ili za bilo koju drugu radnju
kojom se nanosi povreda autorskom pravu.

(3) Odredbe iz ovoga članka ne smiju se tumačiti tako
da omogućuju da se njihova primjena suprotstavlja redovitom koriš­tenju
računalnog programa ili da neopravdano šteti zakonitim interesima nositelja
prava.

(4) Svaka ugovorna odredba protivna odredbama iz
ovoga članka ništava je.

Posebne mjere zaŠtite

Članak
112.

Povreda
prava na računalnom programu čini se osobito:

1. bilo
kojom radnjom distribucije primjerka računalnog programa za koji se zna ili ima
razloga vjerovati da je to primjerak kojim je povrijeđeno tuđe pravo,

2.
posjedovanjem, u komercijalne svrhe, primjerka računal­nog programa za koji se
zna ili ima razloga vjerovati da je to primjerak kojim je povrijeđeno tuđe
pravo,

3. bilo
kojom radnjom distribucije ili posjedovanjem u komer­cijalne svrhe bilo kojeg
sredstva čija je jedina namjena olakšati neovlašteno uklanjanje tehničkog
uređaja koji služi za zaštitu raču­nalnog programa ili osujetiti rad toga
uređaja.

Daljnja primjena drugih propisa

Članak
113.

Odredbe
iz ovoga Zakona o zaštiti računalnih programa ne utječu na primjenu drugih
propisa, kao što su propisi koji uređuju zaštitu izuma patentima, zaštitu
planova rasporeda poluvodičkih proizvoda, žigove, nepošteno tržišno natjecanje,
zaštitu poslovne tajne ili ugovorne obveze.

**8.2.
Posebne odredbe za audiovizualna djela**

Audiovizualna djela

Članak
114.

Audiovizualna
djela, po ovom Zakonu, jesu kinematografski, televizijski, dokumentarni,
crtani, reklamni ili drugi filmovi te druga audiovizualna djela izražena
slikama koje u slijedu daju dojam pokreta, sa zvukom ili bez zvuka, bez obzira
na vrstu podloge na koju su fiksirana.

Audiovizualna prilagodba

Članak 115.

(1) Ugovorom o audiovizualnoj prilagodbi autor daje
drugoj osobi odobrenje za prilagodbu autorskog djela u audiovizualno djelo
(pravo audiovizualne prilagodbe). Ako ugovorom nije drukčije određeno, smatra
se da je stečeno isključivo pravo audiovizualne prilagodbe.

(2) Ako je pravo prilagodbe autorskog djela stečeno
kao isključivo pravo, autor prerađenog djela zadržava:

1. isključivo pravo nove audiovizualne prilagodbe pre­ra­đenog
djela koje može ostvarivati nakon isteka dvadeset godina od sklapanja ugovora
iz stavka 1. ovoga članka,

2. isključivo pravo daljnje prerade audiovizualnog
djela u bilo kojem drugom umjetničkom obliku,

3. pravo na primjerenu naknadu za svako iznajmljivanje
videograma koji sadrži prerađeno djelo.

(3) Autor se ne može odreći prava iz stavka 2. ovoga
članka.

Koautori audiovizualnog djela

Članak 116.

(1) Koautorima audiovizualnog djela smatraju se:

1. glavni redatelj,

2. autor scenarija,

3. autor dijaloga,

4. glavni snimatelj,

5. skladatelj glazbe posebno skladane za korištenje u
tom djelu.

(2) Ako je crtež odnosno animacija bitni element
audiovizualnog djela, koautorom takvog djela smatra se i glavni crtač, odnosno
glavni animator.

(3) Ako neka druga fizička osoba dokaže da je njezina
originalna intelektualna tvorevina bitni element audiovizualnog djela te da bi
mogla biti, prema općim pravilima, koautor tog djela, bit će priznata kao
koautor tog audiovizualnog djela.

Autori doprinosa
audiovizualnom djelu

Članak 117.

Skladatelj glazbe, glavni crtač ili glavni animator
koji se ne smatra koautorom audiovizualnog djela po odredbi iz članka 116.
ovoga Zakona, scenograf, kostimograf, slikar maski, montažer i drugi autori
koji sudjeluju u stvaranju audiovizualnog djela imaju autorska prava na svojim
individualnim doprinosima (autori doprinosa).

Ugovor o audiovizualnoj
produkciji

Članak 118.

(1) Ugovorom o audiovizualnoj produkciji, uređuju se
odnosi između filmskog producenta, koautora audiovizualnog djela i autora
doprinosa te međusobni odnosi autora audiovizualnog djela.

(2) Ako ugovorom o audiovizualnoj produkciji između
film­skog producenta i autora doprinosa nije drukčije određeno, smatra se da
filmski producent stječe sva imovinska prava autora doprinosa u opsegu
potrebnom za ispunjenje svrhe ugovora.

(3) Ako ugovorom iz stavka 1. ovoga članka koautori
svoje pravo iznajmljivanja prepuste filmskom producentu, zadržavaju pravo na
primjerenu naknadu za iznajmljivanje audiovizualnog djela.

(4) Bez obzira na odredbe iz stavka 2. ovoga članka,
autori doprinosa zadržavaju pravo da se svojim doprinosima audiovizualnom djelu
samostalno koriste, ako se time ne nanosi povreda pravima filmskog producenta
toga djela.

(5) Koautori audiovizualnog djela ne mogu se odreći
prava iz stavka 3., a autori doprinosa iz stavka 4. ovoga članka.

(6) Odredbe iz članka 17., članka 47. stavka 1. i
članka 48. ovoga Zakona ne primjenjuju se na audiovizualna djela.

IzvjeŠĆe o autorskoj
naknadi za prava na audiovizualnom djelu

Članak 119.

Filmski producent audiovizualnog djela dužan je
najmanje jedanput godišnje dostaviti koautorima izvješće o prihodu ostvarenom
svakim pojedinim načinom korištenja toga djela.

ZavrŠeno audiovizualno
djelo

Članak 120.

(1) Audiovizualno djelo smatra se završenim kada je,
u skladu sa sporazumom između glavnog redatelja i filmskog producenta, završena
prva standardna kopija djela koje je predmet ugovora o produkciji.

(2) Zabranjeno je uništavanje matrice prve standardne
kopije audiovizualnog djela.

(3) Ako koji od koautora ili autora doprinosa odbije
nastavak suradnje na stvaranju audiovizualnog djela, ili ako zbog više sile
nije u mogućnosti nastaviti tu suradnju, ne može se protiviti da se doprinos
koji je već dao koristi za dovršenje toga djela. Takav autor ima odgovarajuća
autorska prava na već dani doprinos audiovizualnom djelu.

Raskid ugovora

Članak 121.

(1) Ako filmski producent audiovizualnog djela ne
završi djelo u roku od pet godina od dana sklapanja ugovora o audiovizualnoj
produkciji toga djela, ili ako završeno audiovizualno djelo ne distribuira u
roku od dvije godine od dana završetka toga djela, koautori mogu zahtijevati
raskid ugovora, ako nije ugovoren koji drugi rok.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka koautori
djela i autori doprinosa zadržavaju pravo na isplatu naknade.

III. SRODNA PRAVA

Poglavlje 1. PRAVO UMJETNIKA IZVOĐAČA

Umjetnici izvoĐaČi

Članak 122.

Umjetnici izvođači su glumci, pjevači, glazbenici,
plesači i druge osobe koje glumom, pjevanjem, recitiranjem, deklamiranjem,
interpretiranjem, pokretima ili na drugi način izvode djela s područja
književnosti i umjetnosti ili izražaja folklora. Umjetnikom izvođačem smatra se
i redatelj kazališne predstave i dirigent umjetničkog ansambla.

Zastupnik umjetniČkog
ansambla

Članak 123.

(1) Umjetnici izvođači članovi umjetničkog ansambla
mogu ovlastiti u pisanom obliku jednog od svojih članova ili treću osobu za
zastupanje u ostvarivanju izvođačkog prava.

(2) Za davanje ovlaštenja iz stavka 1. ovoga članka
potrebna je suglasnost većine članova umjetničkog ansambla, osim ako nije
drukčije određeno pravilima pojedinog umjetničkog ansambla. Smatra se da su to
ovlaštenje dali i umjetnici izvođači koji nisu članovi ansambla, a sudjeluju u
pojedinoj izvedbi ansambla.

(3) Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne
primjenjuju se na dirigente, soliste, redatelje kazališnih predstava i
nositelje glav­nih uloga, koji nisu članovi ansambla, ako između njih i
umjetničkog ansambla nije drukčije ugovoreno.

Moralna prava umjetnika
izvoĐaČa

Članak 124.

(1) Umjetnik izvođač ima pravo biti priznat i označen
kao izvođač, odnosno odlučiti hoće li njegovo ime ili oznaka drugog
umjetnikovog identiteta biti označeni pri korištenju njegove izvedbe.

(2) Osoba koja javno koristi izvedbu dužna je pri
svakom korištenju naznačiti umjetnika izvođača, osim ako umjetnik izvođač u
pisanom obliku izjavi da ne želi biti naveden.

(3) Umjetnikom izvođačem smatra se osoba čije je ime,
pseudonim, umjetnički znak ili kod na uobičajen način označen na primjercima
izvedbe ili pri objavi izvedbe, dok se ne dokaže suprotno.

(4) Umjetnik izvođač ima pravo usprotiviti se
uništenju, izobličenju, sakaćenju ili sličnoj izmjeni svoje izvedbe, kao i sva­kom
korištenju izvedbe na način koji ugrožava njegovu čast ili ugled.

IskljuČiva imovinska prava
umjetnika izvoĐaČa

Članak 125.

Umjetnik
izvođač ima isključivo pravo:

1.
fiksiranja svoje nefiksirane izvedbe,

2.
reproduciranja svoje fiksirane izvedbe,

3.
distribuiranja, kao i pravo iznajmljivanja svoje fiksirane izvedbe,

4.
priopćavanja javnosti svoje nefiksirane i fiksirane izvedbe koje osobito
obuhvaća:

– pravo
radiodifuzijskog emitiranja i reemitiranja,

– pravo
javnog priopćavanja fiksiranih izvedbi i radiodifuzijskih emitiranja,

– pravo
javnog prenošenja,

– pravo
javnog prikazivanja,

– pravo
stavljanja na raspolaganje javnosti.

Naknada za iznajmljivanje

Članak
126.

Umjetnik
izvođač koji svoje pravo iznajmljivanja prepusti proizvođaču fonograma ili
filmskom producentu, ili kojoj drugoj osobi, zadržava pravo na primjerenu
naknadu za iznajmljivanje svoje fiksirane izvedbe. Umjetnik izvođač ne može se
odreći prava na tu primjerenu naknadu. Naknadu za iznajmljivanje dužna je
plaćati osoba koja iznajmljuje izvedbu.

Naknada za radiodifuzijsko emitiranje i javno
priopĆavanje izvedbe

Članak
127.

(1)
Umjetnik izvođač ima pravo na udio u jedinstvenoj primjerenoj naknadi za
radiodifuzijsko emitiranje i svako drugo priopćavanje javnosti svoje fiksirane
izvedbe.

(2)
Jedinstvena naknada iz stavka 1. ovoga članka sastoji se od pojedinačnih
naknada koje pripadaju umjetnicima izvođačima i proizvođačima fonograma.

Pravo na naknadu

Članak 128.

(1) Umjetnik izvođač ima pravo na primjerenu naknadu
za svako zvučno ili zvučno i vizualno snimanje svoje fiksirane izved­be za
privatno ili drugo vlastito korištenje iz članka 32. stavka 1. ovoga Zakona.

(2) Umjetnik izvođač ima pravo na primjerenu naknadu
ako se njegova fiksirana izvedba u pogledu koje je dopuštena daljnja
distribucija posuđuje posredovanjem javne knjižnice. Na ovo se pravo, na
odgovarajući način, primjenjuju odredbe članka 33. stav­ka 2. i 4. ovoga
Zakona.

KoriŠtenje izvedbe za dovrŠenje audiovizualnog djela

Članak
129.

Ako
umjetnik izvođač odbije završiti svoju izvedbu u audiovizualnom djelu, ili ako
zbog više sile nije u mogućnosti nastaviti izvedbu, ne može se protiviti da se
ostvareni dio izvedbe koristi za dovršenje audiovizualnog djela. Takav izvođač
ima odgo­va­rajuća prava na već dani doprinos audiovizualnom djelu.

Izvedba ostvarena u radnom odnosu

Članak
130.

(1)
Izvedba nastala u radnom odnosu, po ovom Zakonu, označava izvedbu koju za
vrijeme trajanja radnog odnosa kod određenog poslodavca ostvari umjetnik
izvođač – zaposlenik izvršavajući svoje obveze ili po uputama toga poslodavca.
Odnosi u pogledu izvedbe ostvarene u radnom odnosu uređuju ovim Zakonom,
ugovorom o radu ili drugim aktom kojim se uređuje radni odnos.

(2) Ako
se u izvršavanju obveza iz radnog odnosa nastaje izvedba umjetnika izvođača,
ugovorom o radu određuje se, između ostalog, stječe li poslodavac pravo na
iskorištavanje te izvedbe, te posebice, ako ga stječe, opseg i trajanje prava
isko­rišta­­vanja izvedbe. Ako ovim Zakonom, ugovorom o radu ili drugim aktom
kojim se uređuje radni odnos nije drukčije određeno, pravo umjetnika izvođača
na izvedbi zadržava umjetnik izvođač bez ograničenja.

Trajanje prava

Članak
131.

Imovinska
prava umjetnika izvođača traju 50 godina od iz­ved­be. Ako u tom razdoblju
fiksirana izvedba bude zakonito izdana ili zakonito priopćena javnosti, prava
traju 50 godina od takva prvog izdanja ili takva prvog priopćavanja, ovisno o tome
koje je bilo ranije.

Poglavlje
2. PRAVO PROIZVOĐAČA FONOGRAMA

ZnaČenje pojmova

Članak
132.

(1)
Fonogram je fiksacija zvukova izvedbe ili drugih zvukova ili onoga što
predstavlja zvukove, osim u obliku fiksiranja ugrađenih u audiovizualna djela.
Fiksiranje, u smislu ovoga članka, znači ugrađivanje zvukova ili onoga što
predstavlja zvu­kove na podlogu s koje se mogu slušati, umnožavati ili priop­ćavati
putem nekog uređaja. Prava na fonogramu nisu ni na koji način ograničena
njegovim ugrađivanjem u videogram.

(2)
Proizvođač fonograma, po ovom Zakonu, fizička je ili pravna osoba koja poduzima
inicijativu i koja je odgovorna za prvo fiksiranje zvukova izvedbe ili drugih
zvukova ili onog što predstavlja zvukove. Smatra se da je proizvođač fonograma,
dok se ne dokaže drukčije, onaj čije je ime, odnosno naziv redovito označen kao
nositelj prava proizvođača fonograma na fonogramu.

Prava proizvoĐaČa fonograma

Članak
133.

(1)
Proizvođač fonograma ima isključivo pravo:

1.
reproduciranja svojih fonograma,

2.
distribuiranja svojih fonograma, kao i pravo iznajmljivanja osim prava iz
stavka 5. članka 20. ovoga Zakona,

3.
stavljanja na raspolaganje javnosti svojih fonograma.

(2)
Pravom proizvođača fonograma se može slobodno raspolagati. Pravo proizvođača
fonograma ne utječe ni na koji način na autorsko pravo i pravo umjetnika
izvođača.

Pravo na naknadu za javno posuĐivanje

Članak
134.

Proizvođač
fonograma ima pravo na primjerenu naknadu za posuđivanje svojih fonograma,
odnosno njegovih umnoženih primjeraka posredovanjem javnih knjižnica.

Pravo na naknadu za radiodifuzijsko emitiranje i
javno priopĆavanje fonograma

Članak
135.

Proizvođač
fonograma ima pravo, u skladu s odredbom iz članka 127. stavka 2. ovoga Zakona,
na udio u jedinstvenoj primjerenoj naknadi za radiodifuzijsko emitiranje i
svako drugo priopćavanje javnosti svojeg fonograma izdanog u komercijalne
svrhe.

Pravo na naknadu za reproduciranje fonograma za
privatno ili drugo vlastito koriŠtenje

Članak
136.

Proizvođač
fonograma ima pravo na primjerenu naknadu za svako zvučno snimanje svojih
fonograma za privatno ili drugo vlastito korištenje iz članka 32. stavka 1.
ovoga Zakona.

Trajanje prava

Članak 137.

Prava proizvođača fonograma traju 50 godina od prvog
fiksiranja fonograma. Ako je u tom razdoblju fonogram zakonito izdan, prava
traju 50 godina od takva prvog izdanja. Ako fonogram u tom razdoblju nije
zakonito izdan, ali je zakonito priopćen javnosti, prava traju 50 godina od
takva prvog priopćavanja javnosti.

Poglavlje
3. PravO FILMSKIH PRODUCENATA
(PRAVO PROIZVOĐAČA VIDEOGRAMA)

Filmski producent i videogram

Članak
138.

(1)
Filmski producent (proizvođač videograma), po ovom Zakonu, fizička je ili
pravna osoba, koja u svoje ime daje inicijativu, prikuplja financijska
sredstva, organizira i preuzima odgovornost za stvaranje prve fiksacije
audiovizualnog djela, kao i slijeda pomičnih slika popraćenih zvukom ili bez
zvuka (videograma). Smatra se da je filmski producent, dok se ne dokaže
drukčije, onaj čije je ime odnosno naziv redovito označen kao nositelj prava
filmskog producenta na videogramu.

(2)
Videogram je, po ovom Zakonu, fiksacija audiovizualnog djela, kao i slijeda
pomičnih slika popraćenih zvukom ili bez zvuka.

Prava filmskog producenta

Članak 139.

(1) Filmski producent u pogledu primjeraka svojeg
videograma ima isključivo pravo:

1. reproduciranja,

2. distribuiranja, kao i pravo iznajmljivanja osim
prava iz članka 20. stavka 5. ovoga Zakona,

3. javnog prikazivanja,

4. stavljanja na raspolaganje javnosti.

(2) Pravom filmskog producenta se može slobodno
raspolagati. Pravo filmskog producenta ne utječe ni na koji način na autorsko
pravo, pravo umjetnika izvođača i pravo proizvođača fonograma.

Pravo na naknadu za javno posuĐivanje

Članak 140.

Filmski producent ima pravo na primjerenu naknadu za
posuđivanje videograma posredovanjem javnih knjižnica.

Pravo na naknadu za reproduciranje videograma za
privatno ili drugo vlastito koriŠtenje

Članak 141.

Filmski producent ima pravo na primjerenu naknadu za
svako zvučno i vizualno reproduciranje svojih videograma za privatno i drugo
vlastito korištenje iz članka 32. stavka 1. ovoga Zakona.

Trajanje prava

Članak 142.

Prava filmskog producenta traju 50 godina od
stvaranja prve fiksacije videograma. Ako je u tom razdoblju videogram bio
zakonito izdan ili zakonito priopćen javnosti, prava filmskog producenta traju
50 godina od takva prvog izdanja ili takva prvog priopćavanja, ovisno o tome
koje je bilo ranije.

Poglavlje
4. PRAVO ORGANIZACIJA ZA RADIODIFUZIJU

Prava organizacija za radiodifuziju

Članak 143.

(1) Organizacija za radiodifuziju ima isključivo
pravo:

1. reemitiranja svojih emitiranja bežično i putem
žica,

2. fiksiranja svojih emitiranja,

3. reproduciranja svojih fiksiranih emitiranja,

4. distribuiranja, osim prava iznajmljivanja i javne
posudbe, svojih fiksiranih emitiranja,

5. javnog priopćavanja svojih emitiranja, ako je
takvo priopćavanje pristupačno javnosti uz plaćanje ulaznice,

6. stavljanja na raspolaganje javnosti svojih
fiksiranih emitiranja.

(2) Kabelski distributer koji samo retransmitira
radiodifuzijska emitiranja nije organizacija za radiodifuziju prema odredbama
ovog poglavlja.

(3) Pravom organizacija za radiodifuziju se može
slobodno raspolagati. Pravo organizacija za radiodifuziju ne utječe ni na koji
način na autorsko pravo, pravo umjetnika izvođača, pravo proizvođača fonograma
i pravo filmskog producenta.

Trajanje prava

Članak
144.

Prava
organizacija za radiodifuziju traju pedeset godina računajući od prvog
emitiranja bez obzira je li ono bilo bežično ili putem žica.

Poglavlje
5. PRAVA NAKLADNIKA NA NJIHOVIM IZDANJIMA

Pravo na naknadu za reproduciranje svojih pisanih
izdanja za privatno ili drugo vlastito koriŠtenje

Članak
145.

(1)
Nakladnici imaju vlastito pravo na naknadu za svako reproduciranje svojih
pisanih izdanja za privatno ili drugo vlastito korištenje odgovarajuće pravu
autora na naknadu iz stavka 2. članka 32. ovoga Zakona.

(2)
Pravo na naknadu iz stavka 1. ovoga članka traje 50 godina od zakonitog izdanja
djela i može se njime slobodno raspolagati.

Pravo na prvom izdanju neobjavljenih slobodnih autorskih
djela

Članak
146.

(1)
Osoba koja prvi put zakonito izdaje ili priopći javnosti još neobjavljeno
autorsko djelo na kojemu je autorsko pravo prestalo, stječe pravo odgovarajuće
imovinskim autorskim pravima po ovom zakonu.

(2)
Pravo iz stavka 1. ovoga članka traje 25 godina od prvog zakonitog izdanja
djela ili priopćavanja javnosti i može se njime slobodno raspolagati.

Poglavlje
6. PRAVO PROIZVOĐAČA BAZE PODATAKA

Baza podataka, proizvoĐAČ baze podataka

Članak
147.

(1)
Baza podataka, po ovom poglavlju Zakona, zbirka je samostalnih djela, podataka
ili druge građe u bilo kojem obliku, koji su uređeni po određenom sustavu ili
metodi i pojedinačno dostupni elektroničkim ili drugim sredstvima, pri čemu
bilo postizanje, bilo verifikacija, bilo predstavljanje njezina sadržaja
zahtijeva kvalitativno i/ili kvantitativno znatno ulaganje koje se primjerice
sastoji u sredstvima, utrošenom vremenu i uloženom trudu.

(2)
Proizvođač baze podataka pravna je ili fizička osoba koja je poduzela
inicijativu i rizik ulaganja navedenog u stavku 1. ovoga članka.

(3)
Zaštita baze podataka iz stavka 1. ovoga članka, nezavisna je od njezine
zaštite autorskim pravom ili bilo kojim drugim pravom.

(4)
Pravom proizvođača baze podataka se može slobodno raspolagati. Pravo
proizvođača baze podataka ne utječe ni na koji način na autorsko pravo, pravo
umjetnika izvođača, pravo proizvođača fonograma, pravo filmskog producenta i
pravo organizacija za radiodifuziju.

Predmet zaŠtite

Članak
148.

(1)
Predmet zaštite, po odredbama iz ovog poglavlja, obuh­vaća:

1.
cjelokupan sadržaj baze podataka,

2. svaki kvalitativno i/ili kvantitativno znatni dio
sadržaja baze podataka,

3. kvalitativno i/ili kvantitativno neznatne dijelove
sadržaja baze podataka kad se ti dijelovi koriste ponavljano i sustavno, pa je
to u suprotnosti s redovitim korištenjem baze podataka ili ako neopravdano
štete zakonitim interesima proizvođača baze podataka.

(2) Zaštita uređena ovim člankom ne primjenjuje se na
računalne programe koji su korišteni za izradu baza podataka ili za rad s
bazama podataka koje su dostupne elektroničkim putem.

Prava proizvoĐaČa baze
podataka

Članak 149.

(1) Proizvođač baze podataka ima isključivo pravo
izvršiti ili odobriti:

1. reproduciranje svoje baze podataka,

2. distribuiranje primjeraka svoje baze podataka
uključujući iznajmljivanje, osim prava iz članka 20. stavka 5. ovoga Zakona, i
isključujući javnu posudbu,

3. stavljanje na raspolaganje javnosti svoje baze
podataka,

4. drugog oblika priopćavanja javnosti svoje baze
podataka.

(2) Iscrpljenje prava distribucije obuhvaća samo
preprodaju.

Iznimke

Članak 150.

Ovlašteni korisnik objavljene baze podataka može se
bez odobrenja njezina proizvođača koristiti znatnim dijelovima njezina sadržaja
u slučaju:

1. iz članka 149. točka 1. ovoga Zakona za privatno
korištenje baze podataka koja nije elektronička,

2. iz članka 149. točka 1. ovoga Zakona za korištenje
namijenjeno nastavi ili znanstvenom istraživanju, uz navođenje izvora i u mjeri
opravdanoj nekomercijalnom svrhom,

3. iz članka 149. točke 1., 2., 3. i 4. ovoga Zakona
za potrebe javne sigurnosti ili u upravnim i sudskim postupcima.

Prava i obveze ovlaŠtenih
korisnika

Članak 151.

(1) Ovlašteni korisnik
objavljene baze podataka ne može biti spriječen u korištenju neznatnih dijelova
njezina sadržaja za bilo kakvu namjenu. Kad je ovlašteni korisnik ovlašten samo
u pogledu dijela baze podataka, ovaj se stavak primjenjuje samo na taj dio.

(2) Ovlašteni korisnik baze
podataka stavljene na raspolaganje javnosti ne smije obavljati radnje koje su u
suprotnosti s uobičajenim korištenjem te baze ili koje u nerazumnoj mjeri
nanose štetu zakonitim interesima njezina proizvođača.

(3) Ovlašteni korisnik baze
podataka stavljene na raspolaganje javnosti ne smije nanijeti štetu nositelju
autorskog ili srodnog prava u pogledu autorskog djela ili predmeta zaštite koji
su sadržani u bazi podataka.

(4) Ugovorne odredbe, koje su
u suprotnosti sa stavkom 1., 2. i 3. ovoga članka, ništave su.

Trajanje prava

Članak 152.

Prava
proizvođača baze podataka traju 15 godina od zavr­šetka izrade baze podataka.
Ako je u tom razdoblju baza podataka zakonito objavljena, prava traju 15 godina
od takve prve objave.

Trajanje prava u sluČaju znatne izmjene

Članak
153.

Svaka
kvalitativna ili kvantitativna znatna izmjena dijela sadržaja baze podataka,
koja je znatno novo ulaganje u kvalitetu ili kvantitetu sadržaja baze podataka,
rezultira novim rokom zaštite iz stavka 1. ovoga članka. Znatna izmjena
sadržaja baze podataka uključuje i postupno dopunjavanje, brisanje i mijenjanje
baze.

IV. OSTVARIVANJE PRAVA

Poslovi ostvarivanja autorskog prava i srodnih prava

Članak 154.

(1) Ostvarivanje autorskog prava, odnosno srodnih
prava (u daljnjem tekstu: ostvarivanje prava) obuhvaća osobito sljedeće
poslove:

– davanje odobrenja za korištenje predmeta zaštite
autorskog prava odnosno srodnih prava (predmeti zaštite), kada je to odobrenje
po Zakonu potrebno,

– naplate naknada za korištenje predmeta zaštite, ako
se koriste uz naknadu,

– raspodjele naplaćenih naknada nositeljima prava,

– kontrole nad korištenjem predmeta zaštite,

– pokretanja i vođenja postupaka zaštite u slučaju
povrede prava koja se ostvaruju.

(2) U ostvarivanju prava mogu se obavljati svi ili
samo neki od poslova iz stavka 1. ovoga članka.

Individualno ostvarivanje prava

Članak 155.

(1) Ostvarivanje prava koje se odnosi na pojedinačno
koriš­tenje određenog predmeta zaštite, prema odgovarajućem ugovoru između
nositelja prava i korisnika predmeta zaštite, obav­lja sam nositelj prava
osobno ili putem zastupnika.

(2) Poslove opunomoćenog zastupnika može obavljati od­vjetnik,
specijalizirana pravna osoba za ostvarivanje autorskog prava i srodnih prava te
udruga iz članka 157. ovoga Zakona.

(3) Specijalizirana pravna osoba iz stavka 2. je
trgovačko društvo koje ima najmanje jednu zaposlenu osobu sa završenim pravnim
fakultetom.

Kolektivno ostvarivanje prava

Članak
156.

(1)
Kolektivno ostvarivanje prava može obuhvaćati sljedeće:

1.
prava autora:

a)
pravo javnog izvođenja, javnog prenošenja, javnog priopćavanja fiksiranog
djela, radiodifuzijskog emitiranja, radiodifuzijskog reemitiranja, javnog
priopćavanja radiodifuzijskog emitiranja i pravo stavljanja na raspolaganje
javnosti nescenskih glazbenih i književnih djela,

b)
pravo reproduciranja (zvučnog snimanja) glazbenih djela,

c)
pravo distribucije uključujući pravo iznajmljivanja i pravo na naknadu iz
članka 20. stavka 5. ovoga Zakona,

d)
pravo na naknadu za javnu posudbu,

e)
pravo slijeđenja pri preprodaji izvornika umjetničkih dje­la,

f)
pravo na naknadu za reproduciranje autorskog djela za privatno ili drugo vlastito
korištenje,

g)
pravo na naknadu iz članka 85. stavka 2. ovoga Zakona,

h)
pravo na naknadu za priopćavanje javnosti narodnih književnih i umjetničkih
tvorevina.

2.
prava umjetnika izvođača:

a)
pravo javnog priopćavanja fiksirane izvedbe i radiodifuzijskih emitiranja,

b)
pravo javnog prikazivanja fiksirane izvedbe,

c)
pravo radiodifuzijskog emitiranja i reemitiranja fiksirane izvedbe,

d)
pravo stavljanja na raspolaganje javnosti fiksirane izvedbe,

e)
pravo iznajmljivanja fiksirane izvedbe i pravo na naknadu iz članka 20. stavka
5. ovoga Zakona,

f)
pravo na naknadu za javnu posudbu fiksirane izvedbe,

g)
pravo na naknadu za reproduciranje fiksirane izvedbe za privatno ili drugo
vlastito korištenje.

3.
prava proizvođača fonograma:

a)
pravo stavljanja na raspolaganje javnosti fonograma,

b)
pravo na naknadu za radiodifuzijsko emitiranje i javno priopćavanje fonograma,

c)
pravo iznajmljivanja fonograma,

d)
pravo na naknadu za javnu posudbu fonograma,

e)
pravo na naknadu za reproduciranje fonograma za privatno ili drugo vlastito
korištenje.

4.
prava filmskih producenata:

a)
pravo na naknadu za javnu posudbu videograma,

b)
pravo na naknadu za reproduciranje videograma za privatno ili drugo vlastito
korištenje.

5.
prava nakladnika:

a)
pravo na naknadu za reproduciranje svojih pisanih izdanja za privatno ili drugo
vlastito korištenje.

(2)
Pravo radiodifuzijskog emitiranja i reemitiranja iz stavka 1. točaka 1.a) i
2.c), pravo na naknadu za radiodifuzijsko emitiranje iz stavka 1. točke 3.b),
pravo iznajmljivanja iz točke 1.c) i to ako se radi o snimljenim glazbenim
djelima, 2.e) i 3.c), pravo na naknadu za javnu posudbu iz točke 1.d), 2.f),
3d) i 4.a) te pravo na naknadu za reproduciranje za privatno i drugo vlastito
korištenje iz točke 1.f), 2.g), 3.e), 4.b), 5.a) mogu se ostvarivati samo preko
udruge za kolektivno ostvarivanje prava.

(3)
Odredbe iz stavka 2. ovoga članka ne primjenjuju se za kabelsko reemitiranje
ako se radi o organizaciji za radiodifuziju u pogledu njezinih vlastitih
emitiranja, bez obzira radi li se o njezinim vlastitim pravima ili su joj ta
prava prenijeli drugi nositelji autorskog prava i srodnih prava.

Udruge za kolektivno ostvarivanje prava

Članak
157.

(1)
Kolektivno ostvarivanje prava može obavljati udruga nositelja prava koja ima za
obavljanje takve djelatnosti odobrenje Državnog zavoda za intelektualno
vlasništvo (u daljnjem tekstu: Zavod).

(2)
Odobrenje iz stavka 1. ovoga članka Zavod izdaje udruzi koja:

a) ima
sjedište u Republici Hrvatskoj,

b) ima
odgovarajući poslovni prostor, opremu i stručnu službu s najmanje jednom
zaposlenom osobom sa završenim prav­nim fakultetom,

c)
kolektivno ostvarivanje prava obavlja kao jedinu djelatnost, osim ako nije
riječ o kulturnoj ili umjetničkoj djelatnosti te djelatnosti udruge kojom se
ostvaruju stručni ili socijalni interesi članova.

(3)
Udruga ostvaruje prava u svoje ime i za račun nositelja prava.

Ostvarivanje prava putem udruge

Članak 158.

(1) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava može
ostvarivati jednu, dvije ili više vrsta prava koja se, u pravilu, odnose na
pojedinu vrstu nositelja autorskog prava, odnosno srodnih prava.

(2) Udruga može povjeriti drugoj udruzi iz članka
157. stav­ka 1. ovoga Zakona obavljanje određene provedbene poslove
ostvarivanja prava pisanim ugovorom. Udruga kojoj je povjereno obav­ljanje
poslova ostvarivanja prava te poslove obavlja u ime i za račun udruge koja joj
je povjerila obavljanje poslova, ili u svoje ime, a za račun udruge koja joj je
povjerila obavljanje poslova.

(3) Obavljanje određenih administrativnih, tehničkih
ili pomoćnih poslova udruga može povjeriti drugoj fizičkoj ili pravnoj osobi
pisanim ugovorom.

Odobrenje za ostvarivanje prava

Članak 159.

(1) Za kolektivno ostvarivanje prava navedenih u
članku 156. ovoga Zakona Zavod može izdati odobrenje iz članka 157. stavka 1.
ovoga Zakona samo jednoj udruzi za pojedinu vrstu nositelja prava, i to onoj
koja ima najveći broj članova na temelju dobivenih punomoći, uz primjeren broj
ugovora o uzajamnom zastupanju sa stranim udrugama, sukladno stručnim mjerilima
iz članka 169. stavka 2. ovoga Zakona.

(2) Za udrugu iz stavka 1. ovoga članka presumira se
da ima punomoći za obavljanje poslova ostvarivanja prava svih domaćih i stranih
nositelja odnosnih prava, osim onog nositelja prava koji je izričito u pisanom
obliku obavijestio udrugu da ne ostvaruje njegova prava.

(3) Udruga za kolektivno ostvarivanje prava dužna je
na zahtjev korisnika obavijestiti ga o nositeljima prava čija prava ne
ostvaruje na temelju obavijesti iz stavka 2. ovoga članka.

Davanje odobrenja za koriŠtenje

Članak
160.

(1)
Prije početka korištenja predmeta zaštite, pravna odnosno fizička osoba dužna
je podnijeti zahtjev za odobrenje korištenja određene vrste predmeta zaštite
odgovarajućoj udruzi za kolektivno ostvarivanje prava. U zahtjevu se navodi
vrsta i okolnosti korištenja (kao što su način, prostor i vrijeme korištenja te
ostali podaci o kojima ovisi visina naknade).

(2)
Udruga za kolektivno ostvarivanje prava daje korisniku odobrenje za korištenje
predmeta zaštite za ostvarivanje kojih je ovlaštena. Odobrenje mora sadržavati
oznaku vrsta prava na koje se odobrenje odnosi, uvjete korištenja s obzirom na
način, prostor i vrijeme korištenja te visinu naknade za korištenje, ako je
korištenje uz naknadu.

(3)
Korisnik je dužan bez odlaganja obavijestiti udrugu za kolektivno ostvarivanje
prava o svakoj promjeni okolnosti korištenja ili o samom prestanku korištenja,
radi izmjene uvjeta pod kojima je odobrenje dano, odnosno radi povlačenja
odobrenja.

(4)
Pravna ili fizička osoba koja omogući korištenje svog pros­tora drugoj osobi
koja u tom prostoru koristi predmete zaštite, dužna je provjeriti ima li ta
druga osoba odgovarajuće odobrenje za korištenje predmeta zaštite. Ako pravna
ili fizička osoba omogući korištenje svog prostora osobi koja nema odgovarajuće
odobrenje za korištenje predmeta zaštite, a znala je ili je morala znati da će
se u tom prostoru koristiti predmeti zaštite, solidarno odgovara za isplatu odgovarajuće
naknade za korištenje predmeta zaštite.

Pribavljanje podataka

Članak
161.

U
slučaju nedostatno dobivenih podataka odnosno neovlaš­tenog korištenja predmeta
zaštite nadležna tijela državne uprave odnosno pravne osobe dostavit će
udrugama za kolektivno ostvarivanje prava na njihov upit, podatke o kojima vode
evidenciju, a odnose se na ostvarivanje prava iz ovoga Zakona.

Naknada za koriŠtenje predmeta zaŠtite

Članak
162.

(1)
Naknada za korištenje predmeta zaštite utvrđuje se prvenstveno ugovorom između
udruge za kolektivno ostvarivanje prava i korisnika predmeta zaštite ili
ugovorom između udruge za kolektivno ostvarivanje prava i udruge korisnika
predmeta zaštite, odnosno njihove komore.

(2) Ako
naknada nije određena sukladno stavku 1. ovoga članka, naknada se plaća prema
cjeniku udruge za kolektivno ostvarivanje prava.

(3)
Udruge za kolektivno ostvarivanje prava dužne su prije utvrđivanja cjenika iz
stavka 2. ovoga članka zatražiti očitovanje o prijedlogu cjenika od Hrvatske
gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore (u daljnjem tekstu: komore) i
udruge organizacija za radiodifuziju koje okupljaju većinu korisnika predmeta
zaštite (u daljnjem tekstu: udruge organizacija za radiodifuziju).

(4) Ako
komore i udruge organizacija za radiodifuziju ne dostave pisano očitovanje
udruzi za kolektivno ostvarivanje prava u roku od 30 dana, smatrat će se da se
ne protive prijedlogu cjenika.

(5) Ako
udruga za kolektivno ostvarivanje prava ne prihvati u cijelosti ili djelomice
prijedloge iz očitovanja komora i udruga organizacija za radiodifuziju,
zatražit će u roku od 15 dana od primitka očitovanja mišljenje Vijeća
stručnjaka za naknade na području autorskog prava, odnosno srodnih prava (u
daljnjem tekstu: Vijeće stručnjaka) o predmetu neslaganja. Vijeće stručnjaka
dat će svoje mišljenje u roku od 30 dana od primitka zahtjeva.

(6) Do
dovršenja postupka utvrđivanja cjenika, sukladno odredbama iz stavka 3., 4. i
5. ovoga članka, naknada se plaća prema postojećem cjeniku, a ako cjenik ne
obuhvaća pojedinu vrstu korištenja predmeta zaštite kao akontacija prema
prijedlogu cjenika.

(7)
Mišljenje Vijeća stručnjaka iz stavka 5. ovoga članka sadržava ocjenu o tome
obuhvaća li cjenik udruge za kolektivno ostvarivanje prava ona prava za koja ta
udruga ima odobrenje Zavoda i mišljenje je li naknada određena u skladu s
načelima iz članka 165. ovoga Zakona. Ako Vijeće stručnjaka ne donese mišljenje
u roku iz stavka 5. ovoga članka smatra se da je suglasno s prijedlogom
cjenika.

(8)
Nakon provedenog postupka po odredbama iz ovoga članka, cjenik se objavljuje u
službenom glasilu Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo.

Posredovanje

Članak
163.

(1)
Vijeće stručnjaka obavlja i posredovanje u pogledu sklapanja ugovora o
kabelskom reemitiranju između radiodifuzijskih organizacija i kabelskih
operatora.

(2) Ako
organizacija za radiodifuziju i kabelski operator ne postignu dogovor o
sadržaju ugovora o kabelskom reemitiranju emitiranja te organizacije za
radiodifuziju, svaka od navedenih strana može zatražiti posredovanje Vijeća
stručnjaka u pogledu sklapanja tog ugovora. Vijeće stručnjaka će u pregovorima
u svojstvu posrednika pomoći da navedene strane postignu sporazum. Vijeće
stručnjaka je ovlašteno stranama davati prijedloge o uređenju međusobnih
odnosa. Prijedloge će Vijeće stručnjaka stranama dostaviti osobno ili u
preporučenom pismu. Ako se ni jedna od strana ne usprotivi prijedlogu Vijeća
stručnjaka preporu­čenim pismom poslanim u roku od tri mjeseca od primitka
prijedloga Vijeća stručnjaka, smatra se da su obje strane prihvatile prijedlog
Vijeća stručnjaka i obvezatne su ga uvrstiti u ugovor o kabelskom reemitiranju.

(3)
Organizacija za radiodifuziju i kabelski operator su dužne započeti, voditi i
okončati pregovore o sklapanju ugovora o kabelskoj retransmisiji u dobroj
vjeri. Za zlouporabu pregovora ili svog položaja u pregovorima, kao i za
zlouporabu svojih prava odgovaraju u skladu s općim propisima.

Sastav i rad VijeĆa struČnjaka

Članak
164.

(1)
Vijeće stručnjaka sastoji se od predsjednika i četiri člana. Predsjednika i
članove Vijeća stručnjaka na razdoblje od četiri godine imenuje Vlada Republike
Hrvatske na prijedlog ministra. Predsjednik i članovi Vijeća stručnjaka imenuju
se iz reda istaknutih stručnjaka koji svojim dosadašnjim dostignućima i
poznavanjem problema vezanih za područje primjene autorskog i srodnih prava
mogu pridonijeti ostvarivanju ciljeva zbog kojih je Vijeće stručnjaka osnovano.

(2) Ministar pokreće postupak izbora predsjednika i
članova Vijeća stručnjaka javnim pozivom.

(3) Ako ministar smatra da predloženi kandidati ne
osiguravaju primjeren sastav Vijeća stručnjaka, može još jednom ponoviti
postupak izbora.

(4) Vijeće stručnjaka donosi mišljenje na sjednici
većinom glasova svih članova Vijeća stručnjaka.

(5) Prije davanja mišljenja Vijeće stručnjaka može pozvati
osobe stručne za pojedina pitanja da sudjeluju u radu sjednica Vijeća
stručnjaka bez prava odlučivanja. U radu Vijeća stručnjaka mogu sudjelovati,
bez prava odlučivanja, i dužnosnici i drugi službenici Zavoda za područje rada
sjednice Vijeća stručnjaka.

(6) Predsjednik, članovi Vijeća stručnjaka i pozvani
struč­njaci imaju pravo na naknadu za rad. Naknadu snose stranke koje sudjeluju
u postupku pred Vijećem stručnjaka, u pravilu u jednakim dijelovima, ako Vijeće
stručnjaka ne odluči drukčije.

(7)  Vijeće stručnjaka donosi poslovnik o svom
radu. Visinu naknade iz stavka 7. ovoga članka propisat će ministar.

NaČela za odreĐivanje visine naknade cjenikom

Članak
165.

(1) Ako
je korištenje predmeta zaštite nužno za djelatnost korisnika na način da
djelatnost korisnika ovisi o korištenju pred­meta zaštite, kao što je to u
slučaju radiodifuzijskog emitiranja, koncertnih, plesnih i drugih korištenja
predmeta zaštite uz naplatu, visina naknade određuje se, u pravilu, u postotku
od prihoda, odnosno primitka što ga korisnik ostvaruje od korištenja predmeta
zaštite.

(2) Ako
se korištenjem predmeta zaštite ne ostvaruje prihod, odnosno primitak, visina
naknade može se odrediti u postotku od troškova potrebnih za korištenje
predmeta zaštite kao što su naknade ili plaće umjetnika izvođača ili trošak
korištenja prostora za korištenje predmeta zaštite ili drugi odgovarajući
trošak.

(3) Uz
naknade koje se određuju u postotku odredit će se najniže svote naknada.

(4) U
slučaju da korisnik uskrati davanje podataka potrebnih za određivanje naknade u
postotku, udruga za ostvarivanje prava može sama utvrditi te podatke prema
podacima dobivenim sukladno članku 161. ovoga Zakona.

(5) Ako
korištenje predmeta zaštite nije nužno korisniku, ali je korisno ili ugodno
(kao što je to u slučaju smještajnih objekata, izložbenih prostora, prijevoznih
sredstava i nekih ugostiteljskih objekata), visina naknada određuje se u
paušalnim iznosima za stalna i za povremena korištenja predmeta zaštite.

(6)
Prilikom utvrđivanja visine paušalne naknade i naknade iz stavka 3. ovoga
članka uzimaju se u obzir okolnosti korištenja, kao što su vrsta korištenja,
mjesto i zemljopisno područje korištenja, kategorija i veličina prostora u
kojem se koriste predmeti zaštite, trajanje i broj korištenja te razlike u
visini cijena u poslovanju korisnika.

Raspodjela naknada

Članak 166.

(1) Raspodjela naplaćene naknade nositeljima prava
obavlja se u pravilu prema podacima o korištenju predmeta zaštite.

(2) Korisnik je dužan dostavljati udruzi za
kolektivno ostvarivanje prava potpune podatke o mjestu i vremenu korištenja
pojedinih predmeta zaštite radi raspodjele naplaćenih naknada i to u roku
određenom ugovorom o korištenju predmeta zaštite. Ako ne postoji takva ugovorna
odredba, korisnik je dužan dostaviti udruzi podatke, najkasnije u roku od 15
dana od dana korištenja.

(3) Za vrste korištenja predmeta zaštite za koje nije
moguće obaviti raspodjelu na temelju podataka o korištenju, ili bi to očito
bilo neekonomično, raspodjela se može obaviti primjenom metode uzoraka koji u
najvećoj mjeri odgovaraju stvarnom korištenju predmeta zaštite.

Pravila o raspodjeli naknada

Članak
167.

(1)
Udruga za kolektivno ostvarivanje prava mora imati pravila o raspodjeli
naplaćenih naknada koja donosi tijelo utvrđeno statutom udruge.

(2) Pravila
sadržavaju odredbe osobito o:

–
predmetu zaštite i nositeljima prava na koje se pravila odnose,

–
utvrđivanju udjela pojedinog nositelja prava u naplaćenim naknadama pri čemu se
mogu stimulirati predmeti zaštite od posebne vrijednosti za kulturu i nacionalno
stvaralaštvo,

–
utvrđivanju iznosa za isplatu nakon odbitka troškova ostvarivanja prava,
izdvajanja u fondove predviđene zakonom, statutom udruge ili međunarodnim
ugovorima o uzajamnom zastupanju udruga za kolektivno ostvarivanje prava,

–
rokovima u kojima se obavljaju obračuni i isplate raspodijeljenih naknada.

(3)
Sredstva naplaćenih naknada mogu se koristiti samo u skladu s pravilima iz
stavka 2. ovoga članka.

(4)
Ugovori o raspodjeli između nositelja prava istog djela imaju prednost pred
pravilima o raspodjeli.

(5)
Ukupni troškovi udruge za kolektivno ostvarivanje prava mogu iznositi najviše
30 % od naplaćenih naknada.

(6)
Obračuni i isplate naknada moraju se obavljati najmanje jedanput godišnje.

(7)
Opći obračun raspodjele mora utvrditi nadležno tijelo udruge te ispitati i
ocijeniti ovlašteni revizor.

(8)
Udruga je dužna dostaviti opći obračun raspodjele iz stavka 7. ovoga članka
Zavodu u roku od 15 dana od dana primitka izvješća o obavljenoj reviziji.

Kontrola nad koriŠtenjem predmeta zaŠtite

Članak
168.

(1)
Udruga za kolektivno ostvarivanje prava može kontrolirati korištenje predmeta
zaštite za koje ima odobrenje Zavoda.

(2)
Korisnici predmeta zaštite dužni su davati udruzi za kolektivno ostvarivanje
prava podatke relevantne za to ostvarivanje te omogućiti uvid u odgovarajuću
dokumentaciju.

(3) U
ostvarivanju kontrole iz stavka 1. ovoga članka udrugama za kolektivno
ostvarivanje prava mogu na zahtjev pružati pomoć u obavljanju kontrole nad
korištenjem predmeta zaštite tijela državne uprave nadležna za poslove
inspekcije, služba carine kao i nadležne policijske uprave ili policijske
stanice.

(4) Na
zahtjev autora, odnosno udruge za kolektivno ostvarivanje prava nadležna
policijska uprava ili policijska stanica zabranit će održavanje priredbe na kojoj
se koriste predmeti zaštite, ako priređivač nema odobrenje autora, odnosno
udruge za kolektivno ostvarivanje prava.

Poslovi Zavoda u pogledu kolektivnog ostvarivanja
prava

Članak
169.

(1)
Zavod izdaje odobrenje udrugama iz članka 157. ovoga Zakona.

(2) Ministar
će propisati stručna mjerila i postupak izdavanja odobrenja iz stavka 1. ovoga
članka.

(3)
Zavod vodi evidenciju udruga za kolektivno ostvarivanje prava.

(4)
Zavod će opozvati odobrenje iz stavka 1. ovoga članka ako udruga prestane
udovoljavati propisanim mjerilima i ako teže i ponovljeno krši odredbe iz ovoga
Zakona. U tom će slučaju Zavod prethodno pisanim putem upozoriti udrugu i dati
joj rok od 30 dana za uklanjanje utvrđenih nepravilnosti.

(5)
Rješenje o odobrenju obavljanja djelatnosti te opoziv odobrenja objavljuje se u
službenom glasilu Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Opoziv odobrenja
iz stavka 3. ovoga članka stupa na snagu tridesetog dana od dana objave.

(6)
Zavod obavlja inspekcijski nadzor nad radom udruga koje obavljaju djelatnost
kolektivnog ostvarivanja prava.

Inspekcijska ovlaŠtenja

Članak 170.

(1) U obavljanju inspekcijskog nadzora iz članka 169.
stavka 6. ovoga Zakona državni službenik Zavoda zadužen za provedbu
inspekcijskog nadzora (u daljnjem tekstu: inspektor) ovlašten je zahtijevati
uvid u isprave i poslovnu dokumentaciju koja se odnosi na obavljanje
djelatnosti kolektivnog ostvarivanja prava.

(2) Ako inspektor u provođenju nadzora utvrdi da
udruga obavlja djelatnost kolektivnog ostvarivanja prava protivno izdanom rješenju
odnosno odredbama iz ovoga Zakona, rješenjem će narediti uklanjanje utvrđenih
nedostataka i nepravilnosti u određenom roku.

(3) Ako u zadanom roku nedostaci i nepravilnosti ne
budu uklonjeni, inspektor podnosi zahtjev za pokretanje prekršajnog postupka
zbog prekršaja iz članka 191. ovoga Zakona ili opoziva odobrenje iz članka 169.
stavka 4. ovoga Zakona.

(4) Zahtjev za pokretanje prekršajnog postupka
inspektor može podnijeti s obzirom na vrstu nalaza i neovisno o rješenjem
zadanom roku za uklanjanje nedostataka.

(5) Poduzetim mjerama iz stavka 2., 3. i 4. ovoga
članka inspektor je dužan obavijestiti ured državne uprave koji vodi upis
udruge u registru udruga.

StruČni i drugi poslovi Zavoda

Članak
171.

Zavod
obavlja stručne, tehničke i administrativne poslove vezane za osnivanje i rad
Vijeća stručnjaka za naknade na području autorskog prava, odnosno srodnih prava
te druge poslove iz svoje nadležnosti na tom području.

V. ZAŠTITA PRAVA U SLUČAJU POVREDE

Pravo na zaŠtitu

Članak
172.

(1)
Nositelj prava iz ovoga Zakona koje mu je protupravno povrijeđeno, ima pravo na
zaštitu tog prava.

(2) Ako
nije što posebno propisano zakonom, pravo na zaštitu iz stavka 1. ovoga članka
ovlašćuje svojeg nositelja da od osobe koja je njegovo pravo povrijedila, ili
njezinog sveopćeg slijednika, zahtijeva prestanak radnje koja to pravo vrijeđa
i propuštanje takvih ili sličnih radnji ubuduće (prestanak uznemiravanja),
popravljanje nanesene štete (naknada štete), plaćanje naknade za neovlašteno
korištenje, plaćanje zakonom određenog penala, vraćanje ili naknađivanje svih
koristi koje je bez osnove stekla od povrijeđenog prava (vraćanje stečenog bez
osnove), utvrđenje učinjene povrede, kao i objavu pravomoćne presude kojom je
sud, makar i djelomično, udovoljio zahtjevu usmjerenom na zaštitu prava iz
ovoga Zakona.

(3) Uz
izvornog nositelja prava iz ovoga Zakona, pravo na odgovarajuću zaštitu imaju i
osobe koje su na temelju pravnog posla stekle izvedeno pravo iz tih prava, a
sukladno sadržaju i naravi tog izvedenog prava.

(4)
Pravo na zaštitu prelazi na nasljednike.

(5)
Postoji li više nositelja istog prava iz ovoga Zakona svaki od njih ima pravo
na zaštitu svojeg prava prema drugim nositeljima.

(6)
Odredbe stavka 1., 2. i 3. ovoga članka primjenjuju se na odgovarajući način i
kad prijeti opasnost povrede tih prava.

(7)
Tvorevine nastale povredom prava iz ovoga Zakona ne uživaju zaštitu predviđenu
ovim Zakonom.

(8)
Odredbe ovoga članka ne utječu na zahtjeve predviđene drugim odredbama ovoga
Zakona.

Solidarnost

Članak
173.

(1)
Kada je pravo iz ovoga Zakona povrijeđeno, svaki od više nositelja istog prava
može prema trećima zahtijevati zaštitu prava koje je povrijeđeno kao da je
njegov jedini nositelj, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno. Predaju
cijelog predmeta može od trećega zahtijevati samo prema obveznopravnim
pravilima o nedjeljivim obvezama. Kada osoba koja je povrijedila pravo ispuni
zahtjeve jednog od više nositelja istog prava, njegova obveza prestaje i prema
ostalim nositeljima istog prava. Ako je riječ o sudskom postupku koji je u
tijeku, nositelji se istog prava smatraju jedinstvenim suparničarima.

(2) Ako
više osoba povrijedi zajedničkim djelovanjem neko od prava iz ovoga Zakona,
njihova je odgovornost solidarna.

ZaŠtita prava koja se ostvaruju kolektivno i
dokazivanje njihove povrede

Članak
174.

(1)
Udruge ovlaštene za kolektivno ostvarivanje prava ovlaštene su u svoje ime
pokretati i voditi sudske i upravne postupke za zaštitu onih prava iz ovoga
Zakona koja ovlašteno kolektivno ostvaruju.

(2) Kad
udruga za kolektivno ostvarivanje dokaže da je došlo do povrede prava iz ovoga
Zakona koja ona ovlašteno kolektivno ostvaruje, nije potrebno utvrđivati
povredu prava pojedinih nositelja koja se kolektivno ostvaruju.

ZaŠtita tehniČkih mjera

Članak 175.

(1) Osujećivanje učinkovitih tehničkih mjera koje
služe za zaštitu prava predviđenih ovim Zakonom predstavlja povredu tog prava
osim ako ovim Zakonom nije drukčije posebno određeno.

(2) Osujećivanje tehničkih mjera predstavlja, po ovom
Zakonu, također proizvodnja, uvoz, distribucija, prodaja, najam, ogla­šavanje
prodaje ili najma, ili posjedovanje iz komercijalnih razloga tehnologije,
računalnih programa, sredstava, proizvoda ili komponenti, ili pružanje usluga:

– koji se predstavljaju, oglašavaju ili se njima
trguje iz razloga osujećivanja tehničkih mjera, ili

– koji imaju znatnije komercijalno značenje
ograničeno na osujećivanje tehničkih mjera ili im je uporaba ograničena na
osuje­ćivanje tehničkih mjera,

– koji
su prvenstveno sastavljeni, proizvedeni, prilagođeni ili izrađeni radi
osujećivanja ili omogućavanja osujećivanja učin­ko­vitih tehničkih mjera.

(3) Zahtjev se može podnijeti protiv osobe koja je
znala ili morala znati da osujećuje ili omogućava osujećivanje tehničkih mjera.
Smatra se da onaj koji postupa na način opisan u stavku 2. ovoga članka mora
znati da osujećuje ili omogućava osujećivanje tehničkih mjera.

(4) Tehničke mjere označavaju za potrebe ovoga Zakona
svaku tehnologiju, računalni program, sredstvo, proizvod ili komponentu koji su
napravljeni da u uobičajenom djelovanju sprje­čavaju ili ograničavaju radnje
koje nositelj prava iz ovoga Zakona nije dopustio. Tehničke mjere smatraju se
učinkovitim kada nositelji prava iz ovoga Zakona korištenje svojih autorskih
djela, odnosno svojih predmeta srodnih prava ograničavaju putem primjene
kontrole pristupa ili zaštitnog postupka kao što je enkrip­cija, premetanje (*scrambling*)
ili druga preinaka ili nadzor umnožavanja kojima se postiže cilj zaštite.

(5) Odredbe ovoga članka ne primjenjuje se u svezi
raču­nalnih programa.

ZaŠtita podataka o upravljanju pravima

Članak 176.

(1) Povredu autorskog prava i srodnih prava
propisanih ovim Zakonom čini i osoba koja zna da bez ovlaštenja: uklanja ili
preinačuje podatke o upravljanju pravima u elektroničkom obliku, proizvodi,
distribuira, uvozi radi stavljanja na tržište, emitira, priopćava javnosti ili
stavlja na raspolaganje javnosti autorska djela i predmete srodnih prava s
kojih su podaci o upravljanju pravima u elektroničkom obliku uklonjeni ili
preinačeni bez ovlaštenja nositelja tog prava ako zna ili mora znati da time
uzrokuje, omogućava, olakšava ili prikriva povredu prava iz ovoga Zakona.

(2) Podaci o upravljanju pravima, po ovom Zakonu,
jesu podaci navedeni od strane nositelja prava kojima se identificira autorsko
djelo odnosno predmet zaštite srodnog prava, nositelj prava, uvjeti uporabe
odnosno korištenja djela, kao i brojke ili kodovi koji predstavljaju takve
podatke ako su navedeni na primjerku autorskog djela ili predmeta srodnog prava
iz ovoga Zakona ili se pojavljuju u svezi s njihovim priopćavanjem javnosti.

Zahtjev za prestankom povrede prava

Članak
177.

(1)
Nositelj prava iz ovoga Zakona čije je pravo povrijeđeno može zahtijevati
prestanak povrede i zabranu takve ili slične povrede ubuduće.

(2) Da
bi ostvario svoje pravo iz stavka 1. ovoga članka dovoljno je da se nositelj
prava pozove na nj i dokaže da ga tuženik uznemirava. Ako tuženik tvrdi da ima
pravo poduzimati ono što nositelja prava uznemirava, na njemu je da to dokaže.

Zahtjev za popravljanjem Štete

Članak
178.

Ako je
povredom kojeg prava iz ovoga Zakona nastala šteta, nositelj prava ima pravo
zahtijevati njeno popravljanje prema općim pravilima o popravljanju štete.

Zahtjev za naknadom zbog neovlaŠtenog koriŠtenja i
zahtjev za koristima steČenim neovlaŠtenim koriŠtenjem

Članak
179.

(1) Ako
je neovlaštenim korištenjem autorskog djela ili pred­meta srodnog prava
povrijeđeno pravo nositelja prava iz ovoga Zakona, nositelj prava, odnosno
udruga za kolektivno ostvariva­nje odnosnih prava može zahtijevati naknadu koja
je uobičajena za tu vrstu korištenja ili naknadu koja je propisana cjenikom iz
članka 162. stavka 2. ovoga Zakona.

(2)
Smatra se da je pravo koje se ostvaruje kolektivno povrijeđeno na način opisan
u stavku 1. ovoga članka kada su autorsko djelo ili predmet srodnog prava korišteni
bez ugovora ili bez odobrenja udruge za kolektivno ostvarivanje ili kada ugovor
ili odobrenje nisu valjani.

(3) Ako
je bespravnim korištenjem kojeg prava iz ovoga Zakona stečena neka korist,
nositelj prava ima pravo zahtijevati ta­ko stečenu korist prema općim pravilima
o stjecanju bez osnove.

Zahtjev za objavom presude

Članak
180.

Osoba
čije je pravo iz ovoga Zakona povrijeđeno ima pravo zahtijevati da pravomoćna
presuda kojom se makar i djelomično udovoljilo zahtjevu usmjerenom na zaštitu
tog prava bude objavljena u sredstvima javnog priopćavanja na trošak tuženika.
Sud će na prijedlog tužitelja odlučiti u kojem će sredstvu javnog priopćavanja
presuda biti objavljena te hoće li se objaviti cijela presuda ili njezin dio.
Odluči li sud da se objavi samo dio presude mora se objaviti barem izreka kao i
onaj dio presude iz kojeg je vidljivo o kakvoj se povredi radi i tko je
povrijedio odnosno pravo.

Zahtjev za uniŠtenjem, preinaČenjem ili predajom
primjeraka nastalih povredom i sredstava kojima je povreda poČinjena

Članak
181.

(1)
Nositelj čije je isključivo pravo iz ovoga Zakona povrije­đeno ima pravo
zahtijevati uništenje, odnosno preinačenje svih primjeraka koji su bespravno
izrađeni ili stavljeni na tržište ili su namijenjeni stavljanju na tržište.

(2) Umjesto mjere iz stavka 1. ovoga članka onaj čije
je pravo iz ovoga Zakona povrijeđeno ima pravo zahtijevati da mu kršitelj prava
koji je u posjedu primjeraka iz stavka 1. ovoga članka, ili je njihov vlasnik,
preda takve primjerke uz naknadu koja ne može biti viša od troškova njihove
proizvodnje.

(3) Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka odnose se
na arhitektonska djela samo ako postoji posebno opravdan razlog za njihovo
uništenje odnosno predaju.

(4) Ako su mjere iz stavka 1., 2. i 3. ovoga članka u
određenom slučaju nerazmjerne naravi i intenzitetu povrede, a povreda se može
otkloniti na neki drugi način, sud može za takav slučaj odrediti druge potrebne
mjere. U tom slučaju nositelju prava pripada barem naknada u iznosu koji ne
može biti manji od onog koji bi dobio za ovlašteno korištenje odnosnog prava.

(5) Mjere iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se
na odvojive dijelove primjeraka čija proizvodnja i stavljanje na tržište nisu
bespravni.

(6) Odredbe iz ovoga članka na odgovarajući način
primjenjuju se i na sredstva korištena ili namijenjena za izradu primjeraka
kojima se čini povreda prava iz ovoga Zakona ili koja su isključivo ili
pretežito namijenjena za to.

(7) Odredbe iz ovoga članka
neće se primjenjivati ako bi uništenjem sredstava iz stavka 6. ovoga članka
nastala veća šteta od štete koja je nastala povredom prava iz ovoga Zakona osim
ako se radi o sredstvima koja su isključivo ili pretežito namijenjena za
povredu prava iz ovoga Zakona.

(8) Zahtjevi iz ovoga članka
u odnosu na treće poštene osobe zastarijevaju 3 godine od kad je nositelj prava
saznao za bespravnu izradu predmeta, odnosno njihovo stavljanje na tržište,
odnosno da su namijenjeni za stavljanje na tržište, a najkasnije za 5 godina od
bespravne izrade, odnosno stavljanja na tržište.

Zahtjev kod povrede prava
navoĐenja autora i umjetnika izvoĐaČa

Članak 182.

(1) Uz ostale zahtjeve
predviđene ovim Zakonom, autor i umjetnik izvođač čije ime, pseudonim ili neka
druga umjetnička oznaka nisu navedeni prilikom korištenja autorskog djela odnosno
izvedbe, ili su pogrešno ili nepotpuno navedeni, mogu zahtijevati od osoba koje
koriste autorsko djelo ili izvedbu da ih naknadno odnosno ispravno navedu
autorom ili umjetnikom izvođačem.

(2) Odredbe prethodnog stavka
se na odgovarajući način primjenjuju kad se protivno zabrani pri korištenju
autorskog djela odnosno izvedbe označi autor, odnosno umjetnik izvođač.

(3) Autor odnosno umjetnik
izvođač neće imati pravo na zahtjeve iz ovoga članka ako se autorsko djelo
odnosno izvedba koristi uz njihovo odobrenje, a način korištenja je takav da ne
omogućava označavanje autora, odnosno umjetnika izvođača.

Penal

Članak 183.

(1) Onaj čije je imovinsko
ili pravo iz poglavlja 3.3. Druga prava autoraovoga Zakona povrijeđeno
namjerno ili krajnjom nepažnjom ima pravo zahtijevati naknadu u dvostrukom
iznosu (penal) od ugovorene, a ako nije ugovorena od odgovarajuće uobičajene,
od osobe koja je njegovo pravo povrijedila namjerno ili krajnjom nepažnjom.

(2) U slučaju iz stavka 1.
ovoga članka ne može se dokazivati da šteta nije nastala.

(3) Ako je nastala šteta veća
od penala iz stavka 1. ovoga članka, nositelj prava ovlašten je zahtijevati
razliku do popravljanja potpune štete.

Zastara

Članak 184.

(1) Pravo na zaštitu prava iz
ovoga Zakona ne zastarijeva ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

(2) Zahtjevi iz ovoga Zakona
koji su po svojoj naravi obveznopravni, a za njih ovim Zakonom nije određen
posebni zastarni rok, zastarijevaju prema općim pravilima o zastari.

Privremene mjere

Članak 185.

(1) Na
prijedlog ovlaštene osobe koja učini vjerojatnim da je pravo iz ovoga Zakona
povrijeđeno ili da postoji neposredna opasnost od povrede tih prava, sud može
odrediti osobito:

– da se privremeno oduzmu ili isključe iz prometa
predmeti odnosno sredstva kojima se povređuje ta prava, ili koji služe za
povredu tih prava, ili koji su nastali kao posljedica povrede tih, ili
predmeti, odnosno sredstva koji mogu služiti kao dokazi o učinjenoj povredi tih
prava,

– da se zabrani nastavljanje započetih radnji kojima
bi se mogla nanijeti povreda tih prava ili da se zabrani nastavljanje radnji
kojima se povređuju ta prava,

– da se zabrani održavanje priredbe na kojoj se
bespravno koriste prava predviđenih ovim Zakonom.

(2) Sud će biti dužan donijeti predloženu privremenu
mjeru ako druga strana na poziv suda, a po prijedlogu ovlaštene osobe, ne
doprinese odgovarajuću ispravu ili drugi dokaz iz kojeg je vidljivo da ne
vrijeđa odnosno pravo.

(3) Postoji li opasnost da bi kasnije izvođenje
dokaza o povredi prava iz ovoga Zakona moglo biti otežano ili onemogućeno ili,
ako postoji opasnost od nastanka teško nadoknadive štete ili, ako postoji
opravdana opasnost da privremene mjere određene u stavku 1. ovoga članka neće
biti učinkovite, sud će odrediti takve mjere, a da o tome prethodno ne
obavijesti drugu stranu.

(4) Na pitanja u svezi s određivanjem privremenih
mjera koja nisu uređena ovim Zakonom primjenjuju se odgovarajuće odredbe zakona
kojim se uređuje ovrha.

Carinske mjere

Članak 186.

Na zahtjev nositelja autorskog prava, odnosno srodnog
prava ili udruge za kolektivno ostvarivanje prava iz ovoga Zakona koji učine
vjerojatnim da bi uvozom, izvozom, odnosno prelaskom preko granične crte
određene robe bila učinjena povreda prava iz ovoga Zakona, carinski će organi
poduzeti odgovarajuće mjere u skladu s posebnim carinskim propisima kojima se
uređuje postupanje s robom kojom se čini povreda prava intelektualnog
vlasništva.

DuŽnost obavjeŠĆivanja

Članak 187.

(1) Svatko tko u svom poslovanju stekne saznanja o
povredi prava iz ovoga Zakona, dužan je na zahtjev nositelja prava, odnosno
udruge koja se bavi kolektivnim ostvarivanjem tog prava, bez odgode dati sve
obavijesti i dokaze o učinjenoj povredi, a naročito podatke o porijeklu
bespravno izrađenih primjeraka i načinu njihova stavljanja na tržište. Obveza obavještavanja
posebice se odnosi na davanje imena i adresa proizvođača, dobavljača ili
prijašnjih vlasnika takvih primjeraka te podataka o količini umnoženih,
distribuiranih, zaprimljenih ili naručenih bespravno izrađenih primjeraka.

(2) U slučaju da osoba iz stavka 1. ovoga članka ne
pruži obavijesti i dokaze kojima raspolaže, odgovara za štetu koja zbog toga
nastane.

(3) Odredba iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na
osobe koje bi u parničnom postupku imale pravo uskratiti svjedočenje ili
davanje odgovora na pojedina pitanja.

VI. KAZNENE ODREDBE

*1.
Kaznena djela*

Povreda prava distributera enkriptiranog satelitskog
signala

Članak 188.

(1) Tko bez odobrenja ovlaštenoga distributera
enkriptiranoga satelitskoga signala proizvodi, uvozi, distribuira, iznajmljuje
ili na drugi način stavlja na raspolaganje javnosti, odnosno pruža usluge
postavljanja materijalnog ili nematerijalnog uređaja ili sustava za dekodiranje
takva signala, ako zna ili je morao znati da taj uređaj ili sustav poglavito
služi za dekodiranje enkriptiranoga satelitskoga signala,

kaznit će se novčanom kaznom ili kaznom zatvora do
tri godine.

(2) Ako je počinjenjem kaznenoga djela iz stavka 1.
ovoga članka pribavljena znatna imovinska korist ili je prouzročena znatna
šteta, a počinitelj je postupao s ciljem pribavljanja takve imovinske koristi
ili prouzročenja takve štete,

kaznit će se kaznom zatvora od šest mjeseci do pet
godina.

(3) Tko prima enkriptirani satelitski signal koji je
dekodiran bez odobrenja njegova ovlaštenoga distributera ili obavlja daljnju
distribuciju takva signala, ako zna ili je morao znati da je takav signal
neovlašteno dekodiran,

kaznit će se novčanom kaznom.

(4) Ako je počinjenjem kaznenoga djela iz stavka 3.
ovoga članka pribavljena znatna imovinska korist ili je prouzročena znatna
šteta, a počinitelj je postupao s ciljem pribavljanja takve imovinske koristi
ili prouzročenja takve štete,

kaznit će se novčanom kaznom ili kaznom zatvora do 3
godine.

(5) Predmeti koji su bili namijenjeni ili korišteni
za poči­nje­nje kaznenoga djela ili su nastali počinjenjem kaznenoga djela iz
stavka 1. i 2. ovoga članka oduzet će se i uništiti.

*2.
Prekršaji*

Povreda autorskog prava i srodnih prava

Članak
189.

(1)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 50.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna
osoba ako:

1. bez
odobrenja autora prvi put objavi ili prije objave otkrije javnosti sadržaj ili
opis autorskog djela, ili se bez naznačivanja autora, osim ako je autor u
pisanom obliku izjavio da ne želi biti naveden ili ako način javnog korištenja
onemogućava navođenje autora, koristi autorskim djelom, ili bez odobrenja
autora deformira, sakati ili na bilo koji drugi način izmijeni autorsko djelo,
ili se njime koristi na način koji bi ugrožava ili bi mogao ugroziti čast ili
ugled autora (članak 14.-16.),

2. bez
odobrenja autora ili drugog nositelja autorskog prava ili udruge za kolektivno
ostvarivanje autorskog prava reproducira, distribuira, skladišti ili poduzima
druge radnje radi distribucije, ili na bilo koji način priopći javnosti ili
preradi autorsko djelo, ili se njime koristi bez plaćanja naknade, ili se na
drugi način protupravno koristi autorskim djelom (članak 18.-33.),

3.
distribuira ili posjeduje u komercijalne svrhe primjerak računalnog programa za
koji zna ili ima razloga vjerovati da je to primjerak kojim je povrijeđeno tuđe
pravo, distribuira ili posjeduje u komercijalne svrhe bilo koje sredstvo čija
je jedina namjena olakšati neovlašteno uklanjanje tehničkog uređaja koji služi
za zaštitu računalnog programa ili osujetiti rad toga uređaja (članak 112.),

4. bez navođenja imena, pseudonima ili neke druge
oznake umjetnika izvođača, osim ako je umjetnik izvođač u pisanom obliku
izjavio da ne želi biti naveden, ili ako način javnog korištenja onemogućava
navođenje umjetnika izvođača, javno se koristi njegovom izvedbom, ili bez
odobrenja umjetnika izvođača deformira, sakati ili na drugi način izmijeni
izvedbu ili se koristi izvedbom na način koji ugrožava ili bi mogao ugroziti
čast ili ugled umjetnika izvođača (članak 124.),

5. bez odobrenja umjetnika izvođača ili udruge za
kolektivno ostvarivanje prava umjetnika izvođača fiksira njegove nefiksirane
izvedbe, reproducira, distribuira, skladišti ili poduzima druge radnje radi
distribucije, iznajmi, javno prenese nefiksirane izvedbe, javno priopći s fonograma
ili filma, javno prikaže, radiodifuzijski emitira ili reemitira njegove
nefiksirane ili fiksirane izvedbe, stavi na raspolaganje javnosti, ili se na
drugi način protupravno koristi njegovom izvedbom (članak 125.),

6. bez odobrenja proizvođača fonograma ili udruge za
kolektivno ostvarivanje prava proizvođača fonograma reproducira, distribuira,
skladišti ili poduzima druge radnje radi distribucije, iznajmi, stavi na
raspolaganje javnosti ili se na drugi način protupravno koristi njegovim
fonogramom (članak 133.),

7. bez odobrenja filmskog producenta ili ovlaštenog
distributera na kojeg je filmski producent prenio svoje pravo reproducira,
distribuira, skladišti ili poduzima druge radnje radi distribucije, iznajmi,
javno prikaže, stavi na raspolaganje javnosti ili se na drugi način protupravno
koristi izvornikom filma ili njegovim umnoženim primjercima (članak 139.),

8. bez odobrenja organizacije za radiodifuziju
reemitira njezina emitiranja bežično i putem žice, reproducira, distribuira,
skladišti ili poduzima druge radnje radi distribucije, javno priopći
radiodifuzijskim emitiranjem uz plaćanje ulaznice, stavi na raspolaganje
javnosti ili se na drugi način protupravno koristi fiksacijama njezinih
emitiranja (članak 143.),

9. bez odobrenja ovlaštenoga distributera
enkriptiranoga satelitskog signala, proizvede, stavi u promet, distribuira,
iznajmi, učini dostupnim javnosti, montira ili prilagodi uređaj ili sustav za
dekodiranje enkriptiranoga satelitskog signala, ili prima enkriptirani
satelitski program koji je neovlašteno dekodiran ili se na drugi način
protupravno koristi enkriptiranim satelitskim signalom (članak 188.),

10. bez odobrenja nakladnika i bez plaćanja naknade
nakladniku fotokopira za privatno ili drugo vlastito korištenje njegova pisana
izdanja (članak 145.),

11. bez odobrenja proizvođača baze podataka
reproducira, distribuira, iznajmi, stavi na raspolaganje javnosti, priopći
javnosti ili se na drugi način protupravno koristi njegovim bazama podataka
(članak 149.),

12. osujećuje tehničke mjere za zaštitu autorskog
prava i srodnih prava (članak 175.),

13. uklanja ili preinačuje podatke o upravljanju
autorskim pravom i srodnim pravima u elektroničkom obliku (članak 176.).

(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00 kuna odgovorna osoba u pravnoj
osobi.

(3) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se novčanom kaznom od 2.000,00 do
10.000,00 kuna fizička osoba uključivši obrtnika i trgovca pojedinca.

(4) Predmeti koji su nastali počinjenjem prekršaja iz
stavka 1. ovoga članka oduzet će se i uništiti, a predmeti koji su bili
namijenjeni ili korišteni za počinjenje prekršaja iz stavka 1. ovoga članka
oduzet će se.

(5) Pravnoj osobi, fizičkoj osobi uključivši obrtnika
i trgovca pojedinca koji prekršaje iz stavka 1. ovoga članka počine u
obavljanju djelatnosti može se izreći zaštitna mjera zabrane obavljanja
djelatnosti ili dijelova djelatnosti kojima se povrjeđuje autorsko ili srodno
pravo u trajanju do jedne godine ako je počinjeni prekršaj naročito težak zbog
načina izvršenja, posljedica djela, povrata počinitelja ili drugih okolnosti
počinjenog prekr­šaja koje ga čine naročito teškim.

Nedostavljanje podataka udruzi za kolektivno
ostvarivanje prava

Članak 190.

(1) Novčanom kaznom od 3.000,00 do 30.000,00 kuna
kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako udruzi za kolektivno ostvarivanje
prava iz ovoga Zakona ne dostavi potpune podatke o korištenju prava koje ta
udruga kolektivno ostvaruje, u roku od 15 dana od dana korištenja prava, osim
ako pravnim poslom nije drukčije ugovoreno.

(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se novčanom kaznom od 1.000.00 do 5.000,00 kuna odgovorna osoba u pravnoj
osobi.

(3) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se novčanom kaznom od 1.000.00 do 5.000,00 kuna fizička osoba uključivši
obrtnika i trgovca pojedinca.

NeovlaŠteno kolektivno ostvarivanje prava

Članak 191.

(1) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 50.000,00 kuna
kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako djelatnost kolektivnog ostvarivanja
prava iz ovoga Zakona obavlja bez odobrenja nadležnog tijela ili protivno tom
odobrenju.

(2) Odgovorna osoba u pravnoj osobi kaznit će se
novčanom kaznom od 1.000.00 do 5.000,00 kuna.

PrekrŠaji
poČinjeni radi stjecanja imovinske koristi

Članak 192.

(1) Novčanom kaznom od 10.000,00 do 100.000,00 kuna
kaznit će se pravna osoba, ako je prekršaje iz ovoga Zakona počinila radi
stjecanja imovinske koristi.

(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se novčanom kaznom od 4.000.00 do 10.000,00 kuna odgovorna osoba u pravnoj
osobi.

(3) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se novčanom kaznom od 4.000.00 do 10.000,00 kuna fizička osoba uključivši
obrtnika i trgovca pojedinca.

Zastara

Članak
193.

Za
prekršaje iz ovoga Zakona prekršajni postupak se ne može pokrenuti nakon isteka
tri godine od dana kada je prekršaj počinjen, a izrečene kazne zbog učinjenih
prekršaja ne mogu se izvršiti nakon isteka dvije godine od dana pravomoćnosti
odluke o prekršaju.

VII. PODRUČJE PRIMJENE ZAKONA

OpĆenito

Članak 194.

(1) Zaštićeni su po ovom Zakonu, autori i nositelji
srodnih prava koji su državljani Republike Hrvatske ili imaju svoje sjedište u
Republici Hrvatskoj.

(2) Jednako kao osobe iz stavka 1. ovoga članka,
zaštićene su strane fizičke ili pravne osobe (stranci) u okviru obveza što ih
je Republika Hrvatska prihvatila na temelju međunarodnih ugovora ili na temelju
stvarne uzajamnosti. Dok se ne dokaže suprotno smatra se da stvarna uzajamnost
postoji.

(3) Bez obzira na odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga
članka zaštićeni su po ovom Zakonu stranci:

1. u pogledu autorskih djela pisanih na hrvatskom
jeziku,

2. u pogledu moralnih prava - u svakom slučaju,

3. u pogledu prava slijeđenja i prava na bazama
podataka kao predmetu zaštite srodnih prava na temelju stvarne uzajamnosti.

(4) Ne šteteći odredbama stavka 2. i 3. ovoga Zakona
stranac neće imati u Republici Hrvatskoj veću zaštitu nego što je ima u državi
čiji je državljanin ili u kojoj ima svoje sjedište, ako osobe iz stavka 1.
ovoga članka ima u državi stranca manju zaštitu nego što joj je priznata ovim
Zakonom.

Autori

Članak 195.

Uz osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga Zakona,
zašti­ćeni su po ovom Zakonu i strani autori:

1. koji imaju uobičajeno boravište u Republici
Hrvatskoj.

2. u pogledu arhitektonskih djela sagrađenih na
teritoriju Republike Hrvatske i djela likovnih umjetnosti koja su čvrsti
sastavni dijelovi nekretnine koja se nalazi na teritoriju Republike Hrvatske.

Umjetnici izvoĐaČi

Članak 196.

Uz osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga Zakona,
zaštićeni su po ovom Zakonu i strani umjetnici izvođači, sukladno članku 194.
stavku 4. ovoga Zakona koji imaju uobičajeno boravište u Republici Hrvatskoj.

ProizvoĐaČi fonograma i filmski producenti

Članak 197.

Uz osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga Zakona,
zaštićeni su, sukladno članku 194. stavku 4. po ovom Zakonu i strani
proizvođači fonograma i filmski producenti, ako je njihov fonogram odnosno
videogram prvi puta fiksiran u Republici Hrvatskoj.

Organizacije
za radiodifuziju

Članak
198.

Uz
osobe iz članka 194. stavka 2. i 3. ovoga Zakona sukladno članku 194. stavku 4.
ovoga Zakona, zaštićene su po ovom Zakonu strane organizacije za radiodifuziju
koje prenose svoja emitiranja preko odašiljača koji su na teritoriju Republike
Hrvat­ske.

UsporeĐivanje rokova trajanja

Članak
199.

(1) Za
strane autore, koji su zaštićeni po ovom Zakonu, vrijede rokovi trajanja tih
prava iz ovoga Zakona, s tim da istječu najkasnije na dan kada istječe zaštita
u državi čiji su državljani i ne mogu biti dulji od rokova predviđenih ovim Zakonom
u sklopu.

(2) U
opsegu primjene međunarodnih obveza, za strane nositelje srodnih prava, koji su
zaštićeni po ovom Zakonu, vrijede rokovi trajanja odnosnih prava iz ovoga
Zakona, s tim da istječu najkasnije na dan kada istječe zaštita u državi čiji su
državljani ili gdje imaju sjedište i ne mogu biti dulji od rokova predviđenih
ovim Zakonom.

Posebne odredbe za priopĆavanje javnosti putem
satelita

Članak
200.

(1)
Zaštićeni su po ovom Zakonu strani autori i nositelji srodnih prava, sukladno
članku 194. stavku 4. ovoga Zakona, čije je autorsko djelo ili predmet srodnih
prava priopćeno javnosti putem satelita, ako se u Republiku Hrvatsku unesu, pod
nadzorom i odgovornošću organizacije za radiodifuziju, odgovarajući programski
signali u neprekinuti komunikacijski lanac koji vodi do satelita i natrag na
zemlju.

(2)
Zaštita, po ovom Zakonu, postoji ako nije ispunjen uvjet iz stavka 1. ovoga
članka, ali:

1. se u
Republici Hrvatskoj nalazi zemaljska odašiljačka postaja iz koje se odašiljaju
programski signali, ili

2.
organizacija za radiodifuziju koja je naručila priopćavanje javnosti preko
satelita ima svoje sjedište u Republici Hrvatskoj.

Osobe bez drŽavljanstva (apatridi)

Članak
201.

(1)
Autori i nositelji srodnih prava, koji nemaju državljanstvo ili ga se ne može
utvrditi, jednako su zaštićeni po ovom Zakonu, kao državljani Republike
Hrvatske, ako u njoj imaju svoje uobičajeno boravište.

(2) Ako
nemaju uobičajeno boravište u Republici Hrvatskoj jednako su zaštićeni kao
državljani države u kojoj imaju svoje uobičajeno boravište.

VIII. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Odredba o primjeni Zakona na prava nastala prije
njegova stupanja na snagu

Članak
202.

(1)
Ovaj se Zakon primjenjuje na sva autorska djela, sve izvedbe umjetnika izvođača
i sva emitiranja organizacija za radiodifuziju u pogledu kojih prava nisu
prestala do dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2)
Ovaj se Zakon primjenjuje na fonograme i na njima snim­ljene izvedbe, ako od
fiksacije odnosno zakonitog izdanja ili od zakonitog priopćavanja javnosti
fonograma nije proteklo pedeset godina računajući od početka kalendarske godine
u kojoj je stupio na snagu ovaj Zakon.

(3) Ovaj se Zakon primjenjuje na videograme i izdanja
nakladnika kao predmete zaštite srodnih prava koji su prvi put fiksirani
odnosno prvi put zakonito izdani nakon stupanja na snagu ovoga Zakona.

(4) Ovaj se Zakon primjenjuje na baze podataka kao
predmete zaštite srodnih prava koje su bile proizvedene nakon 1. siječnja 1983.

(5) Sva prava stečena prije stupanja na snagu ovoga
Zakona, uključujući prava stečena na temelju članka 19.-23. Zakona o autorskom
pravu (»Narodne novine«, br. 9/99., 76/99., 127/99. i 67/01.) ostaju netaknuta,
a tarife udruga za kolektivno ostvarivanje autorskih i srodnih prava (cjenici)
primjenjuju se i nakon stupanja na snagu ovoga Zakona.

(6) Na autorska djela koja nastanu nakon stupanja na
snagu ovoga Zakona u okviru radnog odnosa nastalog na temelju ugovora o radu
zaključenog prije stupanja na snagu ovoga Zakona, primjenjivat će se tri godina
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona odredbe Zakona o autorskom pravu
(»Narodne novine«, br. 9/99., 76/99., 127/99. i 67/01.).

(7) Svi pravni poslovi sklopljeni nakon stupanja na
snagu ovoga Zakona koji nisu u skladu s odredbama ovoga Zakona o autorskom
pravu u pravnom prometu ništavi su, ako se njihov sadržaj ne može podvesti pod
odredbe ovoga Zakona o autorskom pravu u pravnom prometu.

(8) Udruge za kolektivno ostvarivanje autorskih i
srodnih prava dužne su podnijeti zahtjev za izdavanje odobrenja iz članka 157.
ovoga Zakona u roku od 12 mjeseci od dana njegova stupanja na snagu.

Posebna odredba o raČunalnim programima i bazama
podataka

Članak
203.

Odredbe
iz ovoga Zakona o računalnim programima i bazama podataka primjenjuju se i na
računalne programe i baze podataka koji su stvoreni prije dana stupanja na
snagu ovoga Zakona, ako se time ne zadire u ugovore koji su sklopljeni i prava
koja su stečena prije tog dana.

Postupci u tijeku

Članak
204.

Postupci
zaštite prava propisani člankom od 177. do 182. ovoga Zakona, koji su pokrenuti
do stupanja na snagu ovoga Zakona, dovršit će se sukladno propisima koji su
bili na snazi do dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Podzakonski propisi

Članak
205.

(1)
Ministar će donijeti:

1.
pravilnik iz članka 169. stavka 2. ovoga Zakona o struč­nim mjerilima i
postupku izdavanja odobrenja za obavljanje dje­lat­nosti kolektivnog
ostvarivanja prava,

2.
pravilnik iz članka 164. stavka 8. ovoga Zakona o naknadama za rad Vijeća
stručnjaka i poslovnik o radu Vijeća struč­njaka

u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona, a mjere iz članka 98. stavak 2. ovoga Zakona odredit će u roku od jedne
godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Pravilnike i mjere iz stavka 1. ovoga članka
ministar donosi uz prethodno mišljenje Zavoda.

Obveza dostave opĆeg obraČuna

Članak 206.

Udruge za kolektivno ostvarivanje prava dužne su
Zavodu dostaviti prvi revidirani opći obračun raspodjele iz članka 167. stavka
8. ovoga Zakona u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Prestanak propisa

Članak 207.

(1) Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje važiti
Zakon o autorskom pravu (»Narodne novine«, br. 53/91., 58/93., 9/99. –
pročišćeni tekst, 76/99., 127/99. i 67/01.) i Zakon o izdavačkoj djelatnosti
(»Narodne novine«, br. 28/83.).

(2) Podzakonski propisi koji su bili na snazi do dana
stupanja na snagu ovoga Zakona primjenjivat će se do donošenja podzakonskih
propisa prema ovom Zakonu, ako nisu u suprotnosti s ovim Zakonom.

Stupanje Zakona na snagu

Članak
208.

Ovaj
Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
121-12/03-02/01

Zagreb, 1. listopada 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
            Hrvatskoga sabora
            **Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 167/2003-2399