## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3050/2009 od 8. srpnja 2009.

### NN 89/2009 (24.7.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3050/2009 od 8. srpnja 2009.

89 24.07.2009 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3050/2009 od 8. srpnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2266

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijeli M. Č. iz Z., P. Č. iz Z., M. Š. iz Z., N. T. iz Z. i S. M. iz B. i H., koje zastupa M. O., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 8. srpnja 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Rev-446/09, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst) podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada i to:

– M. Č. iz Z., I. Š. 20, u iznosu od 15.200,00 kn,

– P. Č. iz Z., D. 5, u iznosu od 15.200,00 kn,

– M. Š. iz Z., V. R. 29, u iznosu od 15.200,00 kn,

– N. T. iz Z., U. g. V. 236, u iznosu od 15.200,00 kn, i

– S. M. iz B. i H., P. 87, 78221 Z. K. V., u iznosu od 15.200,00 kn

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelji su 13. lipnja 2008. godine Vrhovnom sudu Republike Hrvatske podnijeli zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, a koji, sadržajno u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) predstavlja ustavnu tužbu radi nedonošenja odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u predmetu ustupljenom od Vrhovnog suda Republike Hrvatske, a na temelju navoda iz ustavne tužbe, te uvida u presliku spisa Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: Pn-5068/00, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– parnični postupak pokrenut je 7. kolovoza 2000. pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom podnositelja protiv Republike Hrvatske, I. P. i M. H., radi naknade štete;

– na ročištu održanom 4. travnja 2001. sud je uzeo izjave podnositelja o imovnom stanju podnositelja te ih je raspravnim rješenjem oslobodio od obveze plaćanja sudskih pristojbi u ovoj pravnoj stvari;

– podneskom od 30. siječnja 2002., 11. travnja 2002., 8. svibnja 2002., 21. lipnja 2002. i 28. listopada 2002., podnositelji su predložili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– dopisom od 20. prosinca 2002. sud je od Županijskog suda u Zadru zatražio presliku spisa broj: K-9/96, koji je nadležni sud izvijestio da je predmet ustupljen Županijskom sudu u Šibeniku;

– podnescima od 16. prosinca 2002. te 20. prosinca 2002. podnositelji su sudu predložili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– dopisom od 10. siječnja 2003. sud je od Županijskog suda u Šibeniku zatražio presliku spisa;

– podneskom od 20. siječnja 2003. podnositelji su sudu predložili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– dopisom zaprimljenim 7. veljače 2003. Općinski sud u Šibeniku dostavio je nadležnom sudu presliku pravomoćne odluke u predmetu broj: K-71/99;

– dopisom od 11. veljače 2003. sud je od Županijskog suda u Šibeniku ponovno zatražio presliku spisa K-71/99;

– dopisom zaprimljenim 27. veljače 2003. Općinski sud u Šibeniku dostavio je nadležnom sudu spis broj: K-71/99;

– dopisom od 4. ožujka 2003. sud je ponovno od Županijskog suda u Šibeniku zatražio spis broj: K-71/99;

– požurnicom od 19. svibnja 2003. sud je od Županijskog suda u Šibeniku zatražio dostavu spisa broj: K-71/99;

– dopisom zaprimljenim 29. svibnja 2003. Općinski sud u Šibeniku dostavio je spis broj: K-71/99;

– dopisom od 2. lipnja 2003. sud je Općinskom sudu u Šibeniku vratio spis broj: K-71/99 uz obrazloženje da je dopisima zatražio dostavu spisa Županijskog suda u Šibeniku broj: K-71/99;

– dopisom od 2. lipnja 2003. sud je ponovno od Županijskog suda u Šibeniku zatražio spis broj: K-71/99, a koji je sudu dostavljen dopisom zaprimljenim 10. srpnja 2003.;

– podneskom od 24. studenog 2003. podnositelji su specificirali tužbeni zahtjev;

– podneskom od 10. prosinca 2003. podnositelji su sudu predložili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– na ročištu održanom 4. veljače 2004. sud je utvrdio da je tužba u odnosu na drugotuženika povučena, dopustio je preinaku tužbenog zahtjeva te je podnositeljima naloženo da u određenom roku sudu dostave dokaz o visini troškova izgradnje nadgrobnog spomenika;

– na ročištu održanom 1. lipnja 2004. sud je glavnu raspravu zaključio;

– na ročištu održanom 16. lipnja 2004. sud je glavnu raspravu preotvorio te je pozvao tuženika da se izjasni pristaje li da u parnicu stupi novi tužitelj;

– podneskom od 15. prosinca 2004. podnositelji su sudu predložili spajanje spisa tog suda broj: Pn-6461/04 te je sud rješenjem od 3. veljače 2005. spojio predmete radi zajedničkog raspravljanja i odlučivanja;

– podneskom od 1. veljače 2005. podnositelji su predložili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– na ročištu održanom 13. svibnja 2005. sud je zaključio glavnu raspravu, a ročište za objavu presude održano je 9. lipnja 2005.;

– protiv presude suda broj: Pn-5068/00 od 9. lipnja 2005. tužena je 30. rujna 2005., a podnositelji 6. listopada 2005. podnijeli žalbu;

– rješenjem broj: Pn-5068/00 od 31. siječnja 2006. sud je ispravio presudu a istoga dana, pod istim poslovnim brojem, sud je donio dopunsku presudu;

– protiv dopunske presude tužena je 21. veljače 2006. podnijela žalbu koja je rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžn-1234/06-3 od 5. rujna 2006. odbačena kao nepravodobna, dok je rješenjem broj Gžn-1234/06-2 od 5. rujna 2006. Županijski sud u Zagrebu ukinuo prvostupanjsku presudu i vratio predmet na ponovno suđenje. Drugostupanjsko rješenje sud je zaprimio 29. studenoga 2006. godine;

– podneskom od 21. veljače 2007. podnositelji su predložili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– dopisom od 5. ožujka 2007. sud je od nadležnog upravnog tijela zatražio određeni podatak, u odnosu na kojeg je nadležno upravno tijelo dopisom od 12. ožujka 2007. sud izvijestio da, zbog nedovoljnih podataka, nije u mogućnosti udovoljiti traženju suda;

– dopisom od 21. ožujka 2007. sud je ponovno od nadležnog upravnog tijela zatražio podatak koji je sudu dostavljen dopisom zaprimljenim 30. ožujka 2007.;

– podneskom od 30. ožujka 2007. podnositelji su sudu predložili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– dopisom od 2. svibnja 2007. sud je od Općinskog suda u Zadru zatražio na uvid spis broj: K-71/99, čemu je i udovoljeno dopisom zaprimljenim 9. svibnja 2007.;

– dopisom od 23. svibnja 2007. sud je od Županijskog suda u Zadru zatražio na uvid spis broj: K-9/96 te dopisom, istog datuma i broja, zatažio od Županijskog suda u Šibeniku spis broj: K-71/99;

– dopisom od 23. svibnja 2007. sud je od nadležnog upravnog tijela zatražio određene podatke;

– podneskom od 30. svibnja 2007. podnositelji su predložili zakazivanje ročišta;

– na ročištu održanom 5. studenog 2007. sud je glavnu raspravu zaključio;

– na ročištu za objavu održanom 22. studenoga 2007. sud je objavio presudu;

– protiv presude suda tužena je 11. siječnja 2008., a podnositelji 15. siječnja 2008. podnijeli žalbu;

– presudom broj: Gžn-849/08 od 9. rujna 2008. Županijski sud u Zagrebu odbio je žalbe stranaka i potvrdio prvostupanjsku presudu;

– protiv drugostupanjske presude tužena je 26. studenoga 2008. izjavila reviziju, o kojoj, u trenutku donošenja odluke Ustavnog suda, Vrhovni sud Republike nije odlučio.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 7. kolovoza 2000. pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom podnositelja radi naknade štete.

U trenutku donošenja odluke Ustavnog suda, parnični postupak se u povodu revizije tužene vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem Rev-446/09.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da se postupak od trenutka pokretanja parničnog postupka do donošenja odluke Ustavnog suda, vodio u trajanju od osam (8) godina, jedanaest (11) mjeseci i jedan (1) dan.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Parnični postupak najprije se vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu, koji je u razdoblju od skoro pet (5) godina, održao pet (5) ročišta za glavnu raspravu, zatim je u više navrata zatražio dostavu predmeta drugog suda na uvid, spojio je spise radi zajedničkog raspravljanja, zaključio je pa je preotvorio glavnu raspravu te je ponovno zaključio i odlučio o tužbenom zahtjevu.

U povodu žalbi stranaka prvostupanjski sud ispravio je prvostupanjsku presudu i donio dopunsku presudu, dok je Županijski sud u Zagrebu ukinuo prvostupanjsku presudu i predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

U ponovnom postupku sud je u više navrata zatražio na uvid spise redovnih sudova te određene podatke nadležnog upravnog tijela, zatim održao je jedno ročište za glavnu raspravu te odlučio o tužbenom zahtjevu.

U povodu žalbi stranaka predmet je dostavljen Županijskom sudu u Zagrebu na odlučivanje, koji je žalbe odbio kao neosnovane i potvrdio prvostupanjsku odluku.

U trenutku donošenja odluke Ustavnog suda predmet se, u povodu revizije tuženika, vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske, koji o reviziji nije odlučio.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelji ustavne tužbe, kao tužitelji u sudskom postupku, prema ocjeni Ustavnog suda, nisu doprinije duljini postupka. Naprotiv, u više su navrata podnescima požurivali rad suda predlažući zakazivanje ročišta za glavnu raspravu.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o osobito složenoj pravnoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju od preko osam (8) godina te je još uvijek u tijeku. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, posebno uzimajući u obzir neaktivnost i neučinkovito postupanje prvostupanjskog suda, kao i važnost koji ovaj postupak ima za podnositelje, Ustavni sud utvrdio je da je dugim trajanjem parničnog postupka podnositeljima povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3050/2009

Zagreb, 8. srpnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 89/2009-2266