## Pravilnik o mjeriteljskim zahtjevima za mjerila otpora uzemljenja čije je načelo rada kompenzacijska metoda

### NN 81/2002 (9.7.2002.), Pravilnik o mjeriteljskim zahtjevima za mjerila otpora uzemljenja čije je načelo rada kompenzacijska metoda

# DRŽAVNI ZAVOD ZA NORMIZACIJU I MJERITELJSTVO

1341

Na temelju članka 22. Zakona o
mjeriteljskoj djelatnosti (»Narodne novine« broj 11/94), ravnatelj Državnog
zavoda za normizaciju i mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### o mjeriteljskim zahtjevima za mjerila otpora uzemljenja ČijE je naČelo rada kompenzacijska metoda

I. OpĆe odredbe

Članak 1.

Ovim se pravilnikom određuju mjeriteljski
i s njima povezani tehnički zahtjevi koje moraju zadovoljavati mjerila za
mjerenje otpora uzemljenja čije je načelo rada kompenzacijska metoda (u
daljnjemu tekstu: mjerila).

Višenamjenska mjerila, koja služe i za
mjerenje otpora uzemljenja čije je načelo rada kompenzacijska metoda, moraju u
dijelu koji se odnosi na mjerenje navedene mjerne veličine, zadovoljiti
zahtjeve ovoga pravilnika.

Članak 2.

Ovim pravilnikom nisu obuhvaćena mjerila
za mjerenje otpora uzemljenja čiji se rad temelji na U-I metodi, metodi visokih
frekvencija i sl.

Članak 3.

Pojedini izrazi u ovome pravilniku imaju
sljedeća značenja:

1) Otpor rasprostiranja uzemljivača je
otpor zemlje između uzemljivača i referentne zemlje.

2) Referentna zemlja je dio zemlje koji je
od pripadnog uzemljivača toliko udaljen da se, između po volji odabranih
točaka, na tom dijelu ne pojavljuju znatnije potencijalne razlike.

3)
Otpor uzemljenja je zbroj otpora rasprostiranja i otpora zemljovoda.

4)
Uzemljivač je vodič koji se postavlja u zemlju i s njom stoji u provodnoj vezi,
ili vodič što se postavlja u beton koji je sa zemljom u dobroj provodnoj vezi.

5)
Pomoćni uzemljivač je dopunski uzemljivač, prema točki 4) ovoga članka, preko
kojega se uspostavlja potrebna mjerna struja.

6)
Sonda je dopunski uzemljivač, prema točki 4) ovoga članka, većinom u obliku
klina za uzemljenje koji služi za priključak na potencijal referentne zemlje.

7)
Izlazni napon je napon što se javlja na priključcima za uzemljivač i pomoćni
uzemljivač mjerila.

8)
Struja kratkog spoja je struja mjerila koja se javlja kad se pri referentnim
uvjetima kratko spoje priključci za uzemljivač i pomoćni uzemljivač.

9)
Apsolutna pogreška je razlika koja se dobiva kad se od izmjerene vrijednosti
neke veličine odbije njezina prava vrijednost, odnosno vrijednost utvrđena
odgovarajućim etalonima i postupcima.

10)
Dogovorna vrijednost je vrijednost na koju se svode pogreške mjerila da bi se
odredila njegova točnost. Dogovorna vrijednost za mjerila obuhvaćena ovim
pravilnikom je mjerna vrijednost, odnosno vrijednost koju pokazuje mjerilo pri
mjerenju.

11)
Pogreška u postocima dogovorne vrijednosti je količnik apsolutne pogreške i
dogovorne vrijednosti definirane u točki 10) ovoga članka, pomnožen sa 100.

12)
Osnovna (unutrašnja) pogreška je pogreška određena na mjerilu pod referentnim
uvjetima. Taj se pojam odnosi na točke 9) i 11) ovoga članka. Prema ovome
pravilniku, osnovna je pogreška je izražena u postocima dogovorne vrijednosti.

13)
Promjena je razlika između dviju izmjerenih vrijednosti iste mjerene veličine,
kad jedna od utjecajnih veličina dobiva uzastopce dvije različite i utvrđene
vrijednosti.

14)
Promjena u postocima dogovorne vrijednosti je količnik promjene i dogovorne
vrijednosti definirane u točki 10) ovoga članka, pomnožen sa 100.

15)
Uporabna pogreška je u postocima proračunata pogreška u uvjetima nazivne uporabe,
odnosno u uvjetima koji odgovaraju nazivnim područjima uporabe za utjecajne
veličine, a izračunava se formulom

Pu
= |Po|
+ ( P12+ P22
+ P32+ P42)0,5

gdje
je:

Pu
– uporabna pogreška,

Po
– osnovna pogreška, u postocima dogovorne vrijednosti,

P1
– promjena zbog položaja mjerila, u postocima dogovorne vrijednosti,

P2
– promjena zbog otpora sonde i pomoćnog uzemljivača, u postocima dogovorne
vrijednosti,

P3
– promjena zbog temperature okoline i napona napajanja, u postocima dogovorne
vrijednosti,

P4
– promjena zbog napona smetnji, u postocima dogovorne vrijednosti.

II.
Mjerno-tehniČke znaČajke

Članak 4.

Izlazni napon mjerila mora biti
izmjeničan. Frekvencija izlaznog napona mora biti različita od nazivne
frekvencije postrojenja koje se ispituje, odnosno od frekvencije mogućih napona
smetnja, ili njihovih cjelobrojnih višekratnika, za najmanje 5 Hz i mora se
nalaziti u opsegu od 70 Hz do 140 Hz.

U
skladu s odredbom stavka 1. ovoga članka, moraju se uzeti u obzir naponi
smetnja koji potječu od postrojenja istosmjerne struje, odnosno izmjenične
struje nazivnih frekvencija 16 2/3
Hz, 50 Hz i 60 Hz.

Članak
5.

Mjerila
koja se napajaju iz baterije moraju imati odgovarajući uređaj kojim se može
ustanoviti stanje baterije pri kojem mjerilo u pogledu pogrešaka zadovoljava
zahtjeve ovoga pravilnika. Pri tome se baterija mora opteretiti najmanje onom
snagom koja je potrebna za mjerenje.

Članak
6.

Referentni
uvjeti mjerila, ako nije drugačije navedeno, jesu:

1)
nazivni napon napajanja mjerila;

2)
vodoravni položaj površine ljestvice mjerila;

3)
temperatura okoline 23° C ± 2° C;

4)
otpor sonde i pomoćnog uzemljivača O W;

5)
odsutnost napona smetnja.

Članak
7.

Granice
nazivnih opsega uporabe za utjecajne veličine propisane ovim pravilnikom, ako
proizvođač nije naveo drugačije, jesu:

1)
0 °C i 30 °C za temperaturu okoline;

2) bilo koji položaj mjerila;

3) otpor sonde Rs =
400 Rz, ali ne veći od 50 kW i ne manji od 500 W, gdje je Rz
otpor uzemljenja u W;

4) otpor pomoćnog uzemljivača Rp =
100 Rz, ali ne veći od 50 kW, gdje je Rz
otpor uzemljenja u W;

5) napon smetnji Us =
1 + (Rz / 10)0,5 u voltima, koji se javlja na otporu uzemljenja Rz u
W;

6) donja i gornja granica napona napajanja mjerila iz
vlastitog izvora (baterije), koje je označio proizvođač;

7) nazivni napon mreže ± 10% tog napona pri napajanju
mjerila iz mreže.

Članak 8.

Uporabna pogreška mjerila,
definirana točkom 15) članka 3. ovoga pravilnika, za mjerne opsege koje je dao
proizvođač i za nazivne opsege uporabe, propisane člankom 7. ovoga pravilnika,
ne smije biti veća od vrijednosti koju je za nju dao proizvođač.

Najveća vrijednost uporabne
pogreške koju je odredio proizvođač ne smije biti veća od ± 30%.

III. Konstrukcijski zahtjevi

Članak 9.

Svi sklopovi mjerila moraju
biti kućištem zaštićeni od mehaničkih udaraca i elektromagnetskih smetnja.

Mjerila moraju imati
ugrađeno samoispitivanje koje se izvodi kod svakog uključivanja i ponovnog
postavljanja mjerila. Mjerilo mora imati ugrađenu funkciju onemogućivanja
njegovoga neispravnog rada (ili upozoravanja na isti) u slučaju kvara ili
nepravilne uporabe.

Svi dijelovi mjerila koji
utječu na mjeriteljske značajke, računanje i spremanje podataka moraju biti na
odgovarajući način zaštićeni od namjernoga ili nenamjernoga nepravilnog
rukovanja.

 Članak 10.

Dodatni (vanjski) dijelovi
mjerila koji se na njega priključuju moraju biti opisani u tipnome odobrenju
mjerila.

IV. Natpisi i
oznake

Članak 11.

Natpisi i oznake na mjerilu moraju biti
ispisani na hrvatskome jeziku.

Natpisi i oznake na mjerilu moraju se
nalaziti na vidljivome mjestu na mjerilu i moraju biti jasni, dobro vidljivi u
radnim uvjetima i ispisani tako da se ne mogu izbrisati ni skinuti.

Na
mjerilima se moraju nalaziti ovi natpisi i oznake:

1)
tvrtka, odnosno ime ili znak proizvođača;

2)
oznaka tipa;

3)
serijski broj;

4)
mjerna frekvencija;

5) jedinica mjerene veličine;

6) mjerni opseg u kojem mjerilo udovoljava uvjetima u
pogledu pogrešaka propisanih ovim pravilnikom;

7) oznake stezaljki, i to tako da se mjerilo može
uporabiti za mjerenje bez pogrešaka u spajanju, na što se mora upozoriti i u
uputama za uporabu;

8) donja i gornja granica napona napajanja u okviru kojih
mjerilo u pogledu pogrešaka udovoljava uvjetima propisanima ovim pravilnikom;

9)
napon, struja i vrijeme punjenja baterije, na mjerilima s baterijom koja se
puni;

10)
vrsta i napon baterije, na mjerilima s baterijom koja se mijenja;

11)
napon i frekvencija mreže, na mjerilima s priključkom na vanjsku mrežu;

12)
službena oznaka tipa mjerila.

V. Tipno
ispitivanje

Članak 12.

Tipno ispitivanje mjerila provodi se na
osnovi dokumentacije i/ili rezultata laboratorijskih ispitivanja.

Zahtjevu za tipno ispitivanje proizvođač
mjerila ili njegov predstavnik mora priložiti propisanu dokumentaciju, a
posebno:

1) upute za uporabu koje sadrže:

a) opće tehničke podatke

b) opis rada mjerila i njegovih sklopova s
mogućim upozorenjima

c) upute za postavljanje i
električnu shemu spajanja

d) potrebnu programsku
podršku i upute za njezinu ugradbu

e) upute za uporabu, održavanje i ovjeravanje na
hrvatskome jeziku

f) upute za funkcionalnu provjeru ispravnosti mjerila

g) postupak za utvrđivanje sukladnosti mjerila s
odredbama ovoga pravilnika

2) konstrukcijsku (tehničku) dokumentaciju (o mehaničkim
i elektroničkim sklopovima) mjerila

3) konstrukcijsku (tehničku) dokumentaciju o programskoj
podršci (ako je ugrađena u mjerilo), a posebno:

a)
opis programske podrške

b)
opis komunikacije podataka između sklopova

c)
podatke i upute za identifikaciju programske podrške ugrađene u mjerilo

d)
pisanu izjavu proizvođača mjerila da ugrađena programska podrška isključivo
obavlja samo one funkcije koje su navedene u podtočki a) ove točke

e) način zaštite programske podrške

4) potreban broj fotografija mjerila (za obradbu na elek­troničkome
računalu)

5) druge dokumente ili podatke koji su potrebni za
provođenje tipnog ispitivanja, a koje tijekom provođenja tipnog ispitivanja
zatraži službeni organ.

Članak 13.

Pri tipnom se ispitivanju, prema mjeriteljskim zahtjevima
propisanima ovim pravilnikom, u uputama za uporabu mjerila moraju navesti:

1) načelna shema mjerila;

2) mjerna shema;

3) granice uporabne pogreške, granice osnovne pogreške i
granice promjena, pri čemu granice uporabne pogreške moraju biti unutar granica
utvrđenih u članku 8. ovoga pravilnika;

4) upute za mjerenje s objašnjenjem:

– o mogućim postupcima mjerenja mjerilom,

– o ispravnom priključenju mjerila i postavljanju sonde,
pomoćnog uzemljivača i priključnih vodiča,

– o smanjenju osjetljivosti mjerila pri velikim i nedo­puštenim
vrijednostima otpora sonde i pomoćnog uzemljivača;

5) dijagram, tablica ili drugi oblik objašnjenja iz
kojega se vidi u kojem se mjernom opsegu mogu mjeriti pojedine vrijednosti
otpora uzemljenja, a da pogreške tih mjerenja, uzimajući u obzir dopuštene
pogreške mjerila, ne premaše granice zahtijevane za to mjerenje;

6) uputa o smanjenju pogrešaka.

Za mjerila s baterijom koja se može puniti treba navesti
napon, struju i vrijeme punjenja.

Članak 14.

Tijekom provođenja tipnog ispitivanja provodi se i
provjera pripadnih uputa za uporabu mjerila, kako bi se utvrdilo da su navedeni
podaci i opisani postupci jasno i razumljivo navedeni.

U tipnom odobrenju treba navesti i podatke za prepoznavanje
uputa za uporabu mjerila.

VI. ZavrŠne odredbe

Članak 15.

Na dan stupanja na snagu
ovog pravilnika prestaje važiti Pravilnik o metrološkim uslovima za instrumente
za mjerenje otpora uzemljenja, čiji se rad temelji na kompenzacijskoj metodi
(»Sl. list SFRJ« br. 59/82 i »Narodne novine« br. 53/91).

Članak 16.

Ovaj pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave
u »Narodnim novinama«.

Klasa: 011-02/02-04/44
Urbroj: 558-03/6-02-1
Zagreb, 21. lipnja 2002.

Ravnatelj
Državnog zavoda za
normizaciju i mjeriteljstvo
**dr. sc.** **Jakša
Topić, dipl. ing.,**
v. r.

Pravilnik, NN 81/2002-1341