## Kolektivni ugovor za graditeljstvo

### NN 4/2002 (16.1.2002.), Kolektivni ugovor za graditeljstvo

# KOLEKTIVNI UGOVORI

158

SINDIKAT GRADITELJSTVA HRVATSKE, Zagreb, Trg K. P. Krešimira IV br. 2,
NEZAVISNI SINDIKAT GRAĐEV­I­NARA HRVATSKE, Zagreb, Vodovodna 11 i UDRUGA POSLO­DAVACA
GRADITELJSTVA HRVATSKE, Zagreb, Božidarevićeva 13 sklopili su u Zagrebu, 7.
prosinca 2001.

## KOLEKTIVNI UGOVOR

### ZA GRADITELJSTVO

I. OPĆE ODREDBE

1. Teritorijalno važe­nje

Članak 1.

Ovaj kolektivni ugovor (u da­lj­njem tekstu: ugovor) važeći je na
cijelom teritoriju Republike Hrvatske.

Na inozemnim gradilištima ugovor se primje­njuje kad to nije u
suprotnosti s propisima ili kolektivnim ugovorom zem­lje rada.

2. Važe­nje ugovora u djelatnostima

Članak 2.

Ugovor se primje­njuje na sve fizičke ili pravne osobe (u da­lj­­-njem
tekstu: poslodavac) koje obav­ljaju djelatnosti visokograd­nje, niskograd­nje i
hidrograd­nje, montažerskih radova, instalacijskih i završnih radova u
građevinarstvu, projektira­nja i srodnih tehničkih usluga koje su klasificirane
u područja, podpodručja, odje­ljke, skupine, razrede i podrazrede gospodarskih
djelatnosti sukladno Odluci o nacionalnoj klasifikaciji djelatnosti, i na
radnike svih struka kod tih pravnih osoba (poslodavaca) kada ih ugovor
obostrano obvezuje.

3. Osobe koje obvezuje ugovor

Članak 3.

Ugovor obvezuje ugovorne
strane, te sve osobe koje su u vrijeme sklapa­nja ugovora bile ili su naknadno
postale članovi stranaka ugovora, i osobe koje naknadno pristupe ugovoru, te
sve osobe koje su naknadno postale članovi udruge koja je pristupila ovom
ugovoru.

Ugovor, po punomoći Hrvatske
udruge sindikata za zastupa­nje u kolektivnom pre­govara­nju obvezuje i radnike
– članove podružnica HUS-a zaposlene u djelatnostima iz članka 2. kod
poslodavaca koje obvezuje ovaj Ugovor.

Pravna pravila sadržana u
ugovoru primje­njuju se neposredno i obvezno na sve osobe na koje se ovaj
ugovor primje­njuje.

Članak 4.

Ugovor se primje­njuje na sve
radnike, neovisno o tome jesu li ugovorom o radu zasnovali radni odnos na
određeno ili  neod­ređe­no vrijeme, s
punim ili nepunim radnim vremenom.

Članak 5.

Ugovor se ne odnosi na  radnike s posebnim ovlastima čija se prava i
obveze uređuju posebnim ugovorom.

II. SKLAPANJE UGOVORA O RADU

1. Ugovor o radu

Članak 6.

Radni odnos zasniva se ugovorom o radu.

Ugovor o radu mora sadržavati sve uglavke propisane zakonom.

Osim bitnih uglavaka propisanih zakonom, ugovor o radu mora sadržavati:

– naznaku grupe složenosti poslova odnosno tarifne skupine u koju su
razvrstani poslovi koje će obav­ljati radnik,

– naznaku poslovne banke kod koje je otvoren račun na koji treba
doznačiti plaću radnika.

2. Posebni  uvjeti za sklapa­nje
ugovora o radu

Članak 7.

Poslodavac samostalno utvrđuje svoj organizacijski ustroj,
organizacijske i radne dijelove, strukturu i broj radnika i uvjete koje radnici
moraju ispu­njavati za obav­lja­nje pojedinih poslova ako to zakonom ili drugim
propisom nije propisano.

Kad smatra da je za sklapa­nje ugovora o radu na pojedinim poslovima
potrebno da radnik ispu­njava posebne uvjete, te će uvjete poslodavac utvrditi
Pravilnikom o radu i popisom poslova – radnih mjesta (katalog) u zavisnosti od
vrste posla koje pojedini radnici trebaju obav­ljati za poslodavca.

III. ZAŠTITA ŽIVOTA I ZDRAVLJA

Članak 8.

Poslodavac je dužan pribaviti i održavati postroje­nja, uređaje, opremu,
alate, mjesto rada i pristup mjestu rada, te organizirati rad na način koji
osigurava zaštitu života i zdrav­lja radnika.

Članak 9.

U organizaciji rada poslodavac će se pridržavati načela prevencije:

– u procje­njiva­nju i izbje­gava­nju
opasnosti koje se mogu iz­bje­ći,

– u prilagođava­nju rada
pojedinih radnika u pogledu oblikova­nja rada, izbora opreme i načina rada
potrebi otkla­nja­nja štetnih utjecaja,

– u prilagođava­nju
tehnologije i organizacije rada potrebi zaštite radnika i zaštite radne
okoline,

– u dava­nju prednosti
kolektivnim mjerama zaštite nad individualnim, i

– u dava­nju odgovarajućih
uputa radnicima za izbje­gava­nje opasnosti.

Prilikom planira­nja i uvođe­nja
novih tehnologija poslodavac će se savjetovati s radničkim vijećem i
povjerenikom radnika za zaštitu na radu u svezi s izborom opreme, uvjetima rada
i radne okoline koje utječu na sigurnost i zdrav­lje radnika.

Članak 10.

Poslodavac će imenovati jednog ili više radnika za obav­lja­nje poslova
zaštite i sprečava­nja opasnosti na radu, a u slučaju nedostatka dovo­ljno
osposob­ljenog osob­lja za ustrojstvo zaštitnih mjera i obav­lja­nje poslova na
njihovom provođe­nju, koristit će se uslugama izva­njskih službi ili osoba.

Radnici, službe ili osobe koje će obav­ljati poslove iz stavka 1. ovog
članka moraju imati potrebne sposobnosti i
moraju im se staviti na raspolaga­nje potrebna sredstva za provođe­nje
zaštite.

Poslodavac će organizirati provedbu mjera zaštite od požara, pruža­nja
prve pomoći i osigura­nje mjera pomoći za evakuaciju u slučajevima ozbi­ljne i
moguće opasnosti.

Radnik koji u slučaju ozbi­ljne i neizbježne opasnosti napusti svoje
radno mjesto ili opasno područje, osim
u slučaju kada je po pravilima struke dužan izložiti se opasnosti, ne
smije biti u nepovo­ljnijem položaju zbog svoje­g postupka i mora biti zaštićen
od bilo kakvih neopravdanih pos­ljedica.

Članak 11.

Obveze su poslodavca:

– da procijeni rizike za sigurnost i zdrav­lje radnika na radu, uk­ljučujući
i one kojima su izvrgnute skupine radnika,

– da odluči o zaštitnim mjerama koje će se primijeniti i, ako je
potrebno, o zaštitnoj opremi koja će se upotrijebiti,

– da vodi popis radnika o nesrećama na radu koje su uzrokovale
nesposobnost za rad u traja­nju du­ljem od tri radna dana,

– da za odgovorna tijela sastav­lja izvješća o nesrećama na radu.

Poslodavac će primijeniti odgovarajuće mjere da radnici i ­njihovi
predstavnici (radničko vijeće i povjerenik radnika za zaštitu na radu) budu
obaviješteni o opasnostima za sigurnost zdrav­lja, o zaštitnim mjerama općenito
i na radnom mjestu i o mjerama koje poslodavac poduzima da bi radnici bili
pravodobno obaviješteni o ozbi­ljnim i neizbježivim opasnostima i potrebi
hitnog napušta­nja radnog mjesta u takvim slučajevima.

Članak 12.

Poslodavac će se savjetovati s predstavnicima radnika (rad­nička vijeća
i povjerenik radnika za zaštitu na radu) o mjerama koje ne­gativno utječu na
sigurnost i zdrav­lje radnika, o imenova­nju odgovornih radnika za poslove
zaštite i prevencije, o pita­njima u svezi s obvezom obavješćiva­nja
predstavnika radnika, o radu odgovornih radnika za zaštitu i prevenciju i o
planira­nju i orga­nizira­nju izobrazbe iz područja zaštite.

Predstavnici radnika imaju
pravo tražiti od poslodavca primjenu odgovarajućih mjera kao i predlagati mu
takve mjere koje će ublažiti opasnosti za radnike i ukloniti izvor opasnosti.

Članak 13.

Poslodavac ima obvezu
osigurati svakom radniku odgovara­juće osposob­ljava­nje za zaštitu zdrav­lja i
sigurnosti na radu, posebno u obliku obavijesti i naputaka koji se odnose na ­nje­govo
radno mjesto i posao i to:

– kad radnika prima na posao,

– ako radnika premješta na
drugi posao,

– ako se uvodi nova radna
oprema ili mije­nja postojeća, te

– ako se uvodi nova
tehnologija.

Osposob­ljava­nje se obav­lja
na teret poslodavca i u pravilu u radno vrijeme.

Članak 14.

Radnik je obvezan:

– raditi s nužnom pozornošću
i na način kojim ne ugrožava život ili zdrav­lje svoje i drugih radnika, te
sigurnost opreme i uređaja,

– na radnom mjestu poznavati uvjete i opasnosti rada, pridržavati se
propisanih i priznatih mjera zaštite na radu i uputa proizvođača sredstava
rada,

– održavati i upotreb­ljavati u ispravnom sta­nju sigurnosne uređaje i
osobna zaštitna sredstva koja su mu povjerena na uporabu i rukova­nje,

– upozoriti neposrednog rukovodite­lja na sve kvarove i nedostatke na
uređajima, opremi, sigurnosnim uređajima, osobnim i zaštitnim sredstvima kao i
neredovite pojave pri radu i postupke drugih osoba koje mogu oštetiti, uništiti
određenu opremu ili ugroziti život i zdrav­lje radnika,

– upoznati poslodavca ili nadležnog ­liječnika kod zasniva­nja radnog
odnosa i u tijeku rada, na tjelesne nedostatke ili bolesti koje mogu kod obav­lja­nja
određenih poslova uzrokovati pos­ljedice po život ili zdrav­lje radnika ili ­nje­gov
okoliš,

– ovladati zna­njima iz zaštite na radu u mjeri potrebnoj za rad na
siguran način,

– podvrgnuti se provjeri da li je pod utjecajem alkohola, drugih
sredstava ovisnosti ili bolestan,

– pristupiti zdravstvenim, psihofizičkim i drugim pre­gledima na koje je
uk­ljučen.

Članak 15.

Kod poslodavca koji zapoš­ljava 20 ili više radnika radnici biraju
onoliko povjerenika za zaštitu na radu koliko prema kriterijima zastup­ljenosti
imaju pravo izabrati članova radničkog vijeća.

Ako radnici iz prethodnog stavka ne izaberu povjerenike radnika za
zaštitu na radu, te će zadatke obav­ljati sindikalni povjerenici za zaštitu na radu
imenovani od sindikata pod uvjetom da kod poslodavca djeluje jedan sindikat.

O povjerenicima zaštite na radu imenovanim od strane sindikata, sindikat
je dužan obavijestiti poslodavca.

Članak 16.

Povjerenik radnika iz članka 15. djeluje u interesu radnika na području
zaštite na radu te prati primjenu propisa i
naređenih mjera zaštite na radu u radnoj sredini u kojoj je izabran s
pravima i dužnostima utvrđenim Zakonom o zaštiti na radu.

O svom radu povjerenik je dužan najma­nje svaka tri mjeseca izvijestiti
radničko vijeće.

Članak 17.

Poslodavac je dužan osigurati povjereniku radnika za zaštitu na radu
uvjete za nesmetano obnaša­nje dužnosti, davati mu sve potrebne obavijesti i
omogućiti uvid u sve propise i isprave.

Povjerenik koji postupa sukladno svojim ovlastima zaštićen je od
postupaka poslodavca utvrđenih Zakonom o zaštiti na radu.

Članak 18.

Povjerenik radnika za zaštitu na radu ima pravo na tri sata tjedno za
obnaša­nje dužnosti iz zaštite na radu uz naknadu plaće kao da je radio.

Ako povjerenik na zahtjev poslodavca (sudjelova­­nje u planira­­nju
unapređe­­nja uvjeta rada i sl.), ili inspektora rada (prisustvova­­nje
inspekcijskim nadzorima) radi obnaša­­nja svojih dužnosti izostane s rada više
od vremena utvrđenog stavkom 1. ovog članka ima i za to vrijeme pravo na
naknadu plaće kao da je radio.

Povjerenik ima pravo na odsustvova­­nje s rada radi osposob­­ljava­­nja
za zaštitu na radu (tečajevi, seminari, sastanci i sl.) sedam dana tijekom
kalendarske godine.

Poslodavac je dužan omogućiti povjereniku pristup svim radnim mjestima i
podacima koji su od značaja za ostvariva­­nje zaštite na radu.

IV. PROBNI RAD

Članak 19.

Probni rad za radnike do treće­g stup­­nja stručne spreme ne može se
ugovorom o radu utvrditi u traja­­nju dužem od 2 mjeseca, a za ostale radnike
do šest mjeseci.

Ako je ugovoren probni rad otkazni rok je 7 dana.

V. OBRAZOVANJE I OSPOSOBLJAVANJE ZA RAD

Članak 20.

Poslodavac će omogućiti radniku, u skladu s mogućnostima i potrebama
rada, školova­­nje, obrazova­­nje, osposob­­ljava­­nje i usavršava­­nje.

Radnik je dužan u skladu sa
svojim sposobnostima i potrebama rada školovati se, obrazovati, osposob­­ljavati
i usavršavati za rad.

Tijekom obrazova­­nja za
potrebe poslodavca radniku pripadaju sva prava kao da je radio.

Međusobna prava i obveze
između radnika koji je upućen na obrazova­­nje i poslodavca uređuju se posebnim
ugovorom u skladu s ovim ugovorom, pravilnikom o radu i ugovorom o radu.

Članak 21.

Poslodavac može osobu koja se
prvi put zapoš­­ljava u zanima­­nju za koje se školovala zaposliti kao
pripravnika.

Radnik iz stavka 1. ovog
članka polaže ispit po posebnom programu nakon provedenog pripravničkog staža
kod poslodavca.

Pripravnički staž je različit
u odnosu na stupa­­nj stručnog obrazova­­nja i traje:

– za poslove do zak­­ljučno
V. stup­­nja obrazova­­nja najviše šest mjeseci,

– za poslove VI. stup­­nja
stručnog obrazova­­nja najviše devet mjeseci,

– za poslove VII. stup­­nja
stručnog obrazova­­nja najviše dvanaest mjeseci.

Pripravništvo se obav­­lja po
programu koji poslodavac donosi u skladu sa specifičnostima pojedinih struka i
radnih mjesta.

Program iz stavka 3. ovog
članka obuhvaća osnove koje pripravnik treba upoznati tijekom pripravničkog
staža, traja­­nje pri­pravničkog staža, stručnu obuku na tim poslovima u
pojedinim odjelima, način stručnog osposob­­ljava­­nja i slično.

Članak 22.

Pripravnički staž može se na
prijedlog mentora skratiti najviše za polovinu vremena predviđenog traja­­nja.

Traja­­nje pripravničkog
staža produžuje se za vrijeme oprav­dane odsutnosti s posla (bolesti, služe­­nja
vojne službe i sl.) ako je ukupna otsutnost trajala duže od 30 dana.

Članak 23.

Stručni ispit pripravnika sastoji se od opće­g i posebnog dijela.

Općim dijelom stručnog ispita provjerava se poznava­­nje materije koja
proizlazi iz struke pripravnika, a posebnim dijelom zna­­nje potrebno za
samostalno i uspješno obav­­lja­­nje poslova za koje se pripravnik osposob­­ljavao.

Članak 24.

Stručni ispit polaže se pred stručnom komisijom koju imenuje poslodavac.

Ispitna komisija pred kojom pripravnik polaže stručni ispit sastoji se
od predsjednika i dva člana. Članovi ispitne komisije u pravilu su i ispitivači
iz pojedinih stručnih predmeta. U slučaju potrebe u ispitnu se komisiju mogu
imenovati i ispitivači koji nisu članovi ispitne komisije.

Predsjednik, članovi komisije i ispitivači ne mogu imati niži stupa­­nj
stručne spreme od pripravnika koji pred ­­njima polaže stručni ispit.

Članak 25.

Pripravnici u strukama i zanima­­njima za koje je zakonom ili drugim
propisom utvrđeno traja­­nje pripravničkog staža i način polaga­­nja stručnog
ispita, polažu stručni ispit sukladno tim propisima.

VI. RADNO VRIJEME

1. Raspored dnevnog i tjednog radnog vremena

Članak 26.

Puno radno vrijeme iznosi 40 sati tjedno.

Početak i završetak dnevnog radnog vremena uk­­ljučujući i vrijeme
odmora tijekom rada (stanke) određuje poslodavac pisanom odlukom ili sporazumom
s radničkim vijećem.

Dnevni i tjedni raspored radnog vremena i ­­nje­govo traja­­nje u
granicama punog radnog vremena određuje poslodavac pisanom odlukom ili
sporazumom s radničkim vijećem.

2. Preraspodjela radnog vremena

Članak 27.

Radno vrijeme može se
rasporediti tako da se u pojedinim vremenskim razdob­­ljima radi duže od punog
radnog vremena a u drugim vremenskim razdob­­ljima kraće s tim da ukupno radno
vrijeme ne pređe puno radno vrijeme za to razdob­­lje.

Preraspodjela radnog vremena
može se izvršiti za razdob­­lje do šest mjeseci i za kalendarsku godinu.

O preraspodjeli radnog vremena
za razdob­­lje do šest mjeseci poslodavac je obvezan obavijestiti radnike 15
dana prije početka rada po preraspodjeli radnog vremena. Preraspodjelom se mora
odrediti početak radnog vremena, traja­­nje dnevnog i tjednog radnog vremena u
pojedinim vremenskim razdob­­ljima i dane u koje se zbog izvršene preraspodjele
neće raditi.

Preraspodjela radnog vremena
za razdob­­lje kalendarske godine mora sadržavati traja­­nje dnevnog i tjednog
radnog vremena za svaki pojedini mjesec te vrijeme traja­­nja neradnog perioda
ako je on uveden preraspodjelom.

Preraspoređeno radno vrijeme
ne može biti duže od 52 sata tjedno.

3. Nepuno radno vrijeme

Članak 28.

Ako potrebe poslodavca to zahtijevaju ugovor o radu može se s radnikom
sklopiti i za nepuno radno vrijeme.

4. Skraćeno radno vrijeme

Članak 29.

Poslove, na kojima ni uz primjenu mjera zaštite na radu nije moguće
zaštititi radnika i traja­­nje radnog vremena na takvim poslovima poslodavci će
odrediti Pravilnikom o radu.

VII. ODMORI I DOPUSTI

1. Stanka

Članak 30.

Radnik koji radi u punom radnom vremenu ima svakoga radnog dana pravo na
odmor (stanku) od 30 minuta.

Ugovorom o radu uredit će se način ostvariva­­nja prava na odmor tijekom
rada – stanku, radnika koji radi na poslovima čija posebna narav ne omogućuje
prekid rada radi korište­­nja tog odmora.

Ugovorom o radu može se urediti da se stanka iz stavka 1. ovog članka
koristi na kraju dnevnog radnog vremena ili da se traja­­nje dnevnog radnog
vremena pos­­ljed­­nje­g radnog dana u tjednu skrati za vrijeme neiskorištenih
stanki tijekom radnog tjedna.

2. Tjedni odmor

Članak 31.

Tjedni odmor radnik će koristiti nedje­­ljom, a kad je prijeko potrebno
da radnik radi nedje­­ljom, dan neiskorištenog tjednog odmora mora mu se
omogućiti u razdob­­lju od dva tjedna.

3. Godiš­­nji odmor

Članak 32.

Najkraće traja­­nje plaćenog godiš­­nje­g odmora na koje­g radnik ima
pravo svake kalendarske godine je 18 radnih dana.

Malodobnik ima pravo za svaku
kalendarsku godinu na godiš­­nji odmor u traja­­nju od najma­­nje 24 radna
dana.

Radnik koji radi na poslovima
na kojima ni uz primjenu mjera zaštite na radu nije moguće zaštititi ga od
štetnog utjecaja ima pravo na plaćeni godiš­­nji odmor u traja­­nju od najma­­nje
30 radnih dana.

Traja­­nje godiš­­nje­g
odmora utvrđenog stavkom 1. i 2. ovog članka povećava se:

– za svake navršene dvije
godine radnog staža za jedan radni dan;

– radniku invalidu rada i
invalidu domovinskog rata s preko 50% invaliditeta za 5 radnih dana;

– radnici majci s dvoje ili
više djece do 7 godina života za 3 radna dana;

Ukupno traja­­nje godiš­­nje­g
odmora radnika iz stavaka 1., 2. i 4. ovog članka ne može iznositi više od 30
radnih dana.

Poveća­­nje traja­­nja godiš­­nje­g
odmora radnika iz stavka 3. ovog članka poslodavci će urediti Pravilnikom o
radu.

Članak 33.

Poslodavac će vrijeme korište­­nja godiš­­njih odmora za sve radnike
utvrditi planom korište­­nja godiš­­njih odmora koje­g će obznaniti do 31. svib­­nja
tekuće godine. Do toga roka poslodavac će, kad to organizacija rada dopušta,
odobravati godiš­­nje odmore na pojedinačni zahtjev radnika.

Do 31. ožujka tekuće godine radnici koji se žele koristiti svojim pravom
da godiš­­nji odmor koriste u dva dijela, obvezni su o tome obavijestiti
poslodavca. U obavijesti mogu predložiti i vrijeme u koje žele koristiti godiš­­nji
odmor, o čemu će poslodavac, ako to organizacija rada omogućava, voditi računa.

Radnici koji žele
koristiti jedan dan godiš­­nje­g odmora po vlastitoj že­­lji dužni su o tome
obavijestiti poslodavca prije donoše­­nja plana godiš­­nje­g odmora, a o točnom
datumu korište­­nja tog odmora poslodavca obavijestiti dva dana prije početka
korište­­nja.

4. Plaćeni dopust

Članak 34.

Tijekom kalendarske godine radnik ima pravo na oslobođe­­nje od obveza
rada uz naknadu plaće (plaćeni dopust) do ukupno najviše sedam radnih dana za
važne osobne potrebe, a osobito:

–    sklapa­­nje braka                                                       3 radna dana

–    rođe­­nje djeteta                                                        2 radna dana

–    smrti bračnog supružnika, djeteta ili rodite­­lja            4 radna dana

–    smrti
rodite­­lja bračnog supružnika, djedova i

      baka, braće i sestara                                                  1 radni dan

–    selidbe u drugo mjesto uda­­ljeno više od 50
km        3 radna dana

–    selidbe
u istome mjestu ili u drugo mjesto

      do 50 km uda­­ljenosti                                               2 radna dana

–    ukla­­nja­­nje
štetnih pos­­ljedica elementarnih
nesreća na stambenim i gospodarskim
objektima                                                            4
radna dana

–    teške
bolesti člana uže obite­­lji (rodite­­lji,

      djeca)
izvan mjesta stanova­­nja                                 2
radna dana

–    radi smještaja prognanih ili izbje­glih osoba                  1 radni dan

–    radi traže­­nja članova obite­­lji-djece,
supružnika,

rodite­­lja, braće i sestara nestalih u ratu
ili
obav­­lja­­nja poslova radi pomoći članovima
obite­­lji zarob­­ljenih od strane neprijate­­lja                  5 radnih dana

–    u slučaju dobrovo­­ljnog dariva­­nja krvi                        1
radni dan.

Ukoliko
navedene okolnosti nastupe kada se radnik nalazi izvan procesa rada zbog
korište­­nja godiš­­nje­g odmora, bolova­­nja, neplaćenog dopusta ili drugih
opravdanih razloga, prava iz stavka 1. ne mogu se prenositi.

Članak 35.

Za vrijeme stručnog ili opće­g školova­­nja uz rad, osposob­­ljava­­nja
ili usavršava­­nja na koje je radnik upućen od poslodavca ili uz ­­nje­govu
suglasnost, te za vrijeme obrazova­­nja za potrebe radničkog vijeća, radnik ima
pravo:

– na plaćeni dopust radi
priprema­nja i polaga­nja ispita u sred­njoj školi u traja­nju od 5 radnih dana
za svaki razred,

– na plaćeni dopust radi
priprema­nja i polaga­nja ispita na višoj, visokoj školi i fakultetu u traja­nju
od 7 radnih dana za svaku godinu studija,

– na plaćeni dopust do 3
radna dana za obrazova­nje za potrebe radničkog vijeća prema programu osposob­ljava­nja
usvojenom na radničkom vijeću za svaku kalendarsku godinu,

– na plaćeni dopust za
vrijeme traja­nja osposob­ljava­nja ili usavršava­nja na koje je upućen od
poslodavca.

5. Neplaćeni dopust

Članak 36.

Radniku se može odobriti neplaćeni dopust do 30 dana u slučajevima:

– ­nje­ge člana obite­lji,

– grad­nje ili popravka kuće ili stana,

– ­liječe­nja na vlastiti trošak,

– obrazova­nja, osposob­ljava­nja, usavršava­nja ili specijalizacije na
vlastiti trošak, te u drugim opravdanim slučajevima.

Kada to okolnosti zahtijevaju i dopuštaju neplaćeni dopust u slučajevima
iz stavka 1. ovog članka može se odobriti u traja­nju dužem od 30 dana.

VIII. PLAĆA

Članak 37.

Poslodavac je dužan radniku za ­nje­gov rad isplatiti plaću, koja se
sastoji od:

– osnovne plaće utvrđene po osnovi složenosti poslova radnog mjesta na
koje je radnik raspoređen i normalnih uvjeta rada na tom radnom mjestu,

– stimulativnog dijela plaće po osnovi ostvarenih rezultata rada
radnika,

– dodataka na plaću po osnovi radnog staža,

– dodatka za
otežane uvjete rada.

Članak 38.

Plaća se isplaćuje za razdob­lje od mjesec dana, a može se isplaćivati i
za razdob­lja od 15 dana.

Plaću je
poslodavac dužan isplatiti najkasnije 15 dana nakon obav­ljenog rada za razdob­lje
za koje se plaća isplaćuje.

1. Osnovna plaća

Članak 39.

Osnovna plaća radnika za puno radno vrijeme i normalni učinak utvrđena
na osnovi složenosti poslova radnog mjesta i normalne uvjete rada na tom radnom
mjestu, a u skladu s odredbama ovog ugovora predstav­lja najniži iznos koje­ga
je poslodavac dužan isplatiti radniku.

Normalnim učinkom smatra se
puno izvrše­nje utvrđene norme, odnosno ostvareni planirani doprinos u radu
utvrđen aktom poslodavca ili uobičajenim za obav­lja­nje pojedinih poslova.

Složenost poslova radnog
mjesta u smislu odredbi ovog ugovora sadrži: značaj radnog mjesta u poslova­nju,
potreban stupa­nj obrazova­nja za obav­lja­nje poslova radnog mjesta, stupa­nj
odgovornosti radnog mjesta, potrebno radno iskustvo, zahtijevani stupa­nj
kreativnosti i inicijativnosti, kao i ostale psihofizičke osobine potrebne za
rad na određenom radnom mjestu.

Normalni
uvjeti rada na pojedinom radnom mjestu su uvjeti koji su u pravilu prisutni
tijekom cijelog radnog vremena, koje određuje tehnološki proces i ­njemu
odgovarajuća organizacija rada, odnosno koji su uobičajeni za to radno mjesto.

Članak 40.

Najniža osnovna plaća za najjednostavnije poslove utvrđuje se u
mjesečnom iznosu od 1.700,00 kuna.

Svaka ugovorna strana može podnijeti prijedlog za korekciju najniže
osnovne plaće u slučaju porasta troškova života ili inflacije veće od 5% i u
drugim opravdanim razlozima, koji je druga ugovorna strana dužna razmotriti i i
ocijeniti ­nje­govu opravdanost. Postupak pre­govara­nja mora biti okončan u
roku od 30 dana od dana pod­nijetog prijedloga.

Članak 41.

U tarifnom dijelu ovog
ugovora izvršeno je razvrstava­nje i vrednova­nje pojedinih poslova odnosno
radnih mjesta na osnovi složenosti i normalnih uvjeta rada na tim radnim
mjestima, a svi poslovi odnosno radna mjesta razvrstana su u 10 grupa
složenosti (prilog 1).

Poslodavac Pravilnikom o radu
ili sporazumom s radničkim vijećem može utvrditi veće osnovne plaće od onih
utvrđenih tarif­nim dijelom ovog ugovora.

Za sve poslove i radna mjesta
koja nisu obuhvaćena tarifnim dijelom ugovora (prilog 1) poslodavac će, u
dogovoru sa sindikatom, utvrditi tarife poslova poštujući pri tome utvrđene
odnose složenosti poslova.

2. Stimulativni dio plaće

Članak 42.

Pravilnikom o radu ili
sporazumom s radničkim vijećem, odlukom poslodavca i ugovorom o radu utvrđuju
se mjerila za vrednova­nje ostvarenih rezultata rada i stimulacija radnika za
ostvare­nje većih rezultata rada. Za vrednova­nje rezultata rada mogu se
primijeniti uobičajeni normativi, a stimulativni elementi, mogu se odrediti i
radnim nalogom za obav­lja­nje posla.

Radnik mora biti unaprijed
upoznat s kriterijima i mjerilima za vrednova­nje rezultata rada.

Na zahtjev radnika,
poslodavca ili sindikata može se izvršiti stručna arbitraža normi ili drugih
mjerila, a do završetka arbitražnog postupka radnik ostvaruje stimulativni dio
plaće po do tada važećim mjerilima.

3. Dodatak za radni staž

Članak 43.

Osnovna plaća radnika povećava se za svaku navršenu godinu radnog staža
0,5 posto.

Pravo na poveća­nje osnovne plaće prema stavku 1. ovog članka pripada
radniku za radni staž koji je upisan u radnu k­nji­žicu, uvećan za tekući radni
staž kod poslodavca.

4. Dodatak za otežane uvjete rada

Članak 44.

Osnovna plaća radnika povećat
će se za sate rada kada radnik povremeno radi u uvjetima rada težim od
normalnih uvjeta rada radnog mjesta na koje je stalno raspoređen i za koje mu
je utvrđena osnovna plaća.

Elementi težih uvjeta rada
koji se uzimaju u obzira kod uređiva­nja ovih pita­nja u Pravilnicima o radu
orijentacijski mogu biti sljedeći i ­njima slični:

I  – UTJECAJ OKOLINE – dodatak na osnovnu plaću najma­nje 5%

–        rad na temperaturi ispod –5°C ili iznad 35°C,

–  rad u uvjetima nagle i učestale promjene okolne temperature,

–  rad uz buku veću od dozvo­ljene i kada su propisana zaštitna
sredstva,

–          rad na strojevima s jačom vibracijom u radu,

–  rad sa sredstvima ili u okolini s pojačanim zrače­njem, a gdje su
propisana zaštitna sredstva,

–
 rad u okolini zasićenoj štetnim parama,
plinovima, prašinom, a gdje su propisana osobna zaštitna sredstva.

II  – FIZIČKA i PSIHIČKA OPTEREĆENJA – dodatak na osnovnu plaću najma­nje
10%

–    rad vozača teških motornih vozila u javnom
prometu             10%

–    rad na teškim građevinskim strojevima                                  10%

–    rad na visini iznad 25 m                                                        15%

–    rad na dubini u uskim kanalima i rovovima
   dub­ljim od 3 m                                                                    10%

–    rad na visećim skelama                                                        25%

–    rad na izbija­nju i pograđiva­nju tunela gdje
je
   pograđa potrebna                                                                40%

–    radovi u tunelu kada je postav­ljena pograđa
ili
   ona nije potrebna                                                                30%

–    pu­nje­nje i pa­lje­nje mina                                                        25%

–    kesonski i ronilački radovi                                                   50%.

U slučaju rada u
uvjetima koji se po više osnova smatraju težim od normalnih za dotično radno
mjesto, osnovna plaća radnika povećat će se za najveći utvrđeni dodatak.

5. Prekovremeni rad

Članak 45.

Prekovremenim radom smatra se
rad duži od punog radnog vremena, a može se narediti pod uvjetima utvrđenim
zakonom.

Za prekovremeni rad cijena
sata rada radnika povećava se za 50 posto.

6. Noćni rad

Članak 46.

Noćnim radom smatra se rad
između 22 sata uvečer i 6 sati ujutro iduće­g dana.

Ako je rad organiziran u
smjenama mora se osigurati izmjena smjena tako da radnik radi noću uzastopce
najviše jedan tjedan.

Za noćni rad cijena sata rada
radnika povećava se za 30 posto.

7. Rad nedje­ljom i blagdanom

Članak 47.

Rad nedje­ljom ili blagdanom
je onaj rad koji je u te dane obav­ljen između 0 i 24 sata.

Za rad nedje­ljom cijena sata
rada radnika povećava se za 35 posto, a za dan Uskrsa za 50 posto.

Za rad na dane blagdana i u
neradne dane utvrđene zakonom cijena sata rada radnika povećava se za 50 posto
i nadoknađuje za taj dan.

8. Smjenski rad

Članak 48.

Smjenskim radom se smatra rad
u najma­nje dvije smjene s punim dnevnim radnim vremenom.

Za rad u drugoj smjeni cijena
sata rada radnika povećava se za 10 posto.

9. Jednokratni dodatak plaći

Članak 49.

Radnik ima pravo na
jednokratni dodatak na plaću u iznosu od 1.000,00 kuna godiš­nje.

Jednokratni dodatak na plaću
iz prethodnog stavka isplaćuje se s plaćom za mjesec u kojem se koristi godiš­nji
odmor, ali ne prije 30. lip­nja za tekuću godinu.

10. Sudjelova­nje u dobiti

Članak 50.

Ugovorom o radu mogu se
ugovoriti uvjeti za sudjelova­nje radnika u dobiti poslodavca.

IX. NAKNADA PLAĆE

Članak 51.

Radnik ima pravo na naknadu
plaće za vrijeme korište­nja godiš­nje­g odmora u visini ­nje­gove prosječne
plaće isplaćene za rad u tuzemstvu u prethodna tri mjeseca ili za prethodni
mjesec ako je to za ­nje­ga povo­ljnije. Naknada se isplaćuje s plaćom za
mjesec u kojem se koristi godiš­nji odmor.

Radnik ima pravo
na naknadu plaće u visini ­nje­gove pros­ječne plaće isplaćene za rad u
tuzemstvu u prethodna tri mjeseca ili za prethodni mjesec, ako je to za njega
povo­ljnije, za vrijeme kad ne radi zbog:

– plaćenog
dopusta,

– državnih blagdana
i neradnih dana utvrđenih zakonom,

– drugih slučajeva
utvrđenih zakonom, sporazumom s rad-­ničkim vijećem i
ovim Ugovorom, kada ­njime za pojedine sluča­jeve nije određena visina naknade
u drugom iznosu.

Članak 52.

Za rad u radničkom vijeću
predstavnik radnika ima pravo na naknadu plaće za broj sati utvrđen zakonom ili
sporazumom poslodavca i radničkog vijeća u visini prosječne satnice ostvarene
za sate rada u mjesecu za koji mu pripada naknada.

Članak 53.

Radnik ima pravo na naknadu
plaće za vrijeme kada ne radi zbog:

– obrazova­nja,
prekvalifikacije i stručnog osposob­ljava­nja u skladu s potrebama poslodavca
najma­nje u visini ­nje­gove osnovne plaće,

– prekida rada do koje­g je
došlo kriv­njom poslodavca ili uslijed drugih okolnosti za koje radnik nije
odgovoran kao npr. u slučaju nedostatka sirovina, pogonske energije i slično, u
visini osnovne plaće.

Članak 54.

U slučaju odsutnosti s posla
zbog bolova­nja do 42 dana radniku pripada naknada plaće u visini utvrđenoj
propisima o zdravstvenom osigura­nju.

Naknada u 100 postotnom
iznosu od osnovice iz stavka 1. ovoga članka radniku pripada za slučaj bolova­nja
zbog profesionalne bolesti ili oz­ljede na radu i drugih slučajeva određenih
zakonom.

X. MATERIJALNA PRAVA RADNIKA

1. Dnevnice i troškovi prijevoza

Članak 55.

Radnik koji je upućen na službeno putova­nje u zem­lji ima pravo na
dnevnicu i na naknadu putnih troškova. Puni iznos dnevnice je 150,00 – 170,00
kuna.

Radniku na službenom putova­nju u zem­lji pripada dnevnica u punom
iznosu za svaka 24 sata provedena na službenom putova­nju i za ostatak vremena
preko 24 sata a duže od 12 sati. Pola dnevnice priznaje se ako je službeno
putova­nje trajalo 8 do 12 sati.

Radniku se priznaju putni troškovi u iznosu ostvarenog prijevoza
sredstvima javnog prometa od mjesta stanova­nja odnosno sjedišta poslodavca do
mjesta u koje je upućen na službeno putova­nje.

Radnik na službenom putova­nju ima pravo i na naknadu punog iznosa
hotelskog računa za spava­nje do visine cijene noće­nja u hotelu s tri
zvjezdice (\*\*\*kate­gorije) u istom mjestu. Poslodavac svojom odlukom može
odobriti smještaj i u hotelu više kate­gorije.

Troškovi i dnevnice za službena putova­nja u inozemstvu obračunavaju se
na način kako je to re­gulirano za tijela državne uprave.

2. Terenski dodatak

Članak 56.

Za vrijeme rada i boravka izvan sjedišta poslodavca ili sjedišta
izdvojene poslovne jedinice poslodavca i izvan mjesta radnikovog prebivališta
ili uobičajenog boravišta, radnik ima pravo na terenski dodatak u visini koja
mu pokriva povećane troškove prehrane i ostalih troškova na terenu.

Terenski dodatak iznosi od
80,00 – 170,00 kuna dnevno.

Poslodavac utvrđuje
pripadajući iznos terenskog dodatka srazmjerno troškovima prehrane koje imaju
radnici na pojedinim gradilištima.

Akontacija za terenski
dodatak isplaćuje se radniku najkasnije pos­ljed­nji radni dan u mjesecu za s­ljedeći
mjesec, odnosno prilikom upućiva­nja na terenski rad. Ako su radniku od strane
poslodavca osigurani smještaj i prehrana uz odgodu plaća­nja do isplate
terenskog dodatka, terenski se dodatak može obračunati i isplatiti zajedno s
isplatom plaće za mjesec u kojem su usluge smještaja i prehrane korištene.

Dnevnice i
terenski dodatak međusobno se isk­ljučuju.

3. Odvojeni život

Članak 57.

Pravilnikom o radu ili ugovorom o radu utvrdit će se sluča­jevi kad
radniku koji radi u sjedištu poslodavca pripada pravo na naknadu za odvojeni
život od obite­lji.

Naknada za odvojeni život od obite­lji isplaćuje se zbog pokrića
povećanih troškova života ili djelomičnog pokrića tih troškova, a može se
odobriti u visini od 400,00 do 1.500,00 kuna mjesečno.

Iznos naknade određuje poslodavac u zavisnosti od visine troškova koje
ima radnik.

Naknada za odvojeni život i terenski dodatak međusobno se isk­ljučuju.

4. Troškovi prijevoza na posao

Članak 58.

Radnik ima pravo na naknadu troškova prijevoza na posao i s posla u
visini stvarnih troškova prijevoza javnim prometom prema cijeni mjesečne
odnosno pojedinačne karte.

U slučajevima kada postoji mogućnost korište­nja više alternativnih
sredstava javnog prometa različite cijene, radnik ima pravo na nadoknadu
troškova prijevoza s posla i na posao u visini cijene one vrste javnog prometa
koja je najpogodnija za poslodav­ca.

5. Upotreba privatnog automobila u službene svrhe

Članak 59.

Ukoliko radnik ima pravo na korište­nje privatnog automobila u službene
svrhe nadoknadit će mu se troškovi u visini 30 posto cijene litre benzina
(eurosuper 95) po prijeđenom kilometru.

6. Nagrada učenicima i studentima

Članak 60.

Učenicima i studentima na obveznoj praksi pripada za vrije­me prakse
nagrada u visini od 600,00 – 1.250,00 kuna mjesečno odnosno srazmjerno vremenu
provedenom na praksi.

7. Otpremnina za umirov­lje­nje

Članak 61.

Kad radnik stekne uvjete i ostvari pravo na mirovinu pripada mu pravo na
otpremninu u visini od 7.000,00 do 8.000,00 kuna.

8. Solidarne pomoći

Članak 62.

Radnik ili ­nje­gova obite­lj ima pravo na solidarnu pomoć u s­ljedećim
slučajevima:

1.  smrti radnika u visini od najma­nje                                     7.500,00 kuna

2.  smrti člana uže obite­lji u visini od najma­nje                      3.000,00
kuna.

Poslodavac može,
ako se za to steknu svi uvjeti, isplatiti solidarnu pomoć u slučajevima:

1.  nastanka invalidnosti radnika
 orijentaciono do                                                   2.500,00 kuna godiš­nje

2.  bolova­nja radnika duže­g od 90 dana
radi nabavke medicinskih pomagala
i pokrića participacije pri kup­nji
lijekova orijentaciono do                                       2.500,00 kuna godiš­nje

3.  otkla­nja­nja štetnih pos­ljedica nastalih
elementarnim nepogodama na objek-
tima za stanova­nje radnika orijenta-
ciono do                                                               2.500,00 kuna godiš­nje.

9. Jubilarne nagrade

Članak 63.

Radnik ima pravo na jubilarnu nagradu za neprekidni radni staž kod istog
poslodavca za navršenih:

–    10 godina radnog staža            od
najma­nje 1.500,00 kuna

–    15 godina radnog staža            od
najma­nje 2.000,00 kuna

–    20 godina radnog staža            od
najma­nje 2.500,00 kuna

–    25 godina radnog staža            od
najma­nje 3.000,00 kuna

–    30 godina radnog staža            od
najma­nje 3.500,00 kuna

–    35 godina radnog staža            od
najma­nje 4.000,00 kuna

–    40 godina radnog staža            od
najma­nje 5.000,00 kuna

10. Poklon djeci

Članak 64.

Poslodavac može jednom godiš­nje, radnikovom djetetu do 15 godina
starosti, osigurati poklon orijentaciono do visine 400,00 kuna.

XI. IZUMI I TEHNIČKA UNAPREĐENJA

Članak 65.

Izum je novoostvareno rješe­nje nekog
tehničkog problema koje poslodavac može upotrijebiti u svom poslova­nju i koje
ispu­njava zakonske uvjete za dobiva­nje patenta.

Tehničko unapređe­nje je tehničko rješe­nje
kojim se proizvod­ni postupak unapređuje svrsishodnijom upotrebom poznatih teh­ničkih
sredstava i tehnoloških postupaka i time postiže veća učinkovitost, bo­lja
kakvoća proizvoda, ušteda materijala i energije, bo­lje korište­nje strojeva i
uređaja, bo­lji nadzor proizvoda i veća sigurnost na radu ili dobiva­nje novog
proizvoda koji nije predmet patenta.

Članak 66.

Radnik je dužan o izumu ostvarenom na radu i u
svezi s radom obavijestiti poslodavca. Izum pripada poslodavcu.

Radnik može predložiti poslodavcu prihvaća­nje
tehničkog unapređe­nja.

Članak 67.

Za izume i unapređe­nje iz članka 66. ovog
ugovora radnik ima pravo na nadoknadu u visini koju će utvrditi stručna
komisija poslodavca prema prosudbi korisnosti izuma odnosno tehničkog unapređe­nja
uzimajući u obzir:

– tehnički i
gospodarski značaj izuma odnosno tehničkog unapređe­nja,

– gospodarsku
korist koja će se ostvariti upotrebom

– vrijednost
sredstava koje je poslodavac uložio ili će uložiti u ostvare­nje izuma odnosno
tehničkog unapređe­nja,

– druge okolnosti
od znače­nja za određiva­nje nadoknade.

Na osnovi prosudbe
rezultata koji će se ostvariti primjenom izuma odnosno tehničkog unapređe­nja i
vrijednosti sredstava koje je poslodavac uložio ili mora uložiti u primjenu
izuma odnosno tehničkog unapređe­nja komisija će prosuditi koju gospodarsku
korist može poslodavac očekivati primjenom izuma odnosno tehničkog unapređe­nja
u narednih 5 godina.

Članak 68.

Na osnovu procjene
korisnosti iz članka 67. ovog ugovora izumite­lju odnosno predlagate­lju
tehničkog unapređe­nja utvrdit će se postotak od procije­njene korisnosti izuma
odnosno tehničkog unapređe­nja i posebnim ugovorom utvrditi iznos koji pripada
izumite­lju odnosno predlagate­lju tehničkog unapređe­nja.

Novčani iznos
nadoknade iz stavka 1. ovog članka isplatit će se izumite­lju u visini jedne
trećine tog iznosa tri mjeseca nakon podnoše­nja patenta Državnom zavodu za
patente, a preostali iznos nadoknade u pet jednakih godiš­njih dijelova koji
dospijevaju za isplatu u mjesecu ve­ljači tekuće godine za prethodnu godinu.

Predlagate­lju
tehničkog unapređe­nja nadoknada se isplaćuje u pet jednakih godiš­njih iznosa
koji dospijevaju za isplatu u mjesecu ve­ljači za prethodnu godinu.

Članak 69.

Ugovorom o radu može se ugovoriti drugačiji
način utvrđiva­nja nadoknade za izume ostvarene na radu ili u svezi s radom i
za tehnička unapređe­nja.

Članak 70.

Ako nadoknada za izume ostvarene na radu ili u
svezi s radom i za tehnička unapređe­nja nije ugovorena ugovorom o radu ili
posebnim ugovorom, radnik može od nadležnog suda zahtijevati da odredi pravičnu
nadoknadu, može od nadležnog suda zahtijevati da sud utvrdi iznos nadoknade.

Članak 71.

O izumu koji nije ostvaren na radu ili u svezi s radom, ali je u svezi s
djelatnošću poslodavca radnik je dužan obavijestiti poslodavca, te mu pismeno
ponuditi ustupa­nje prava u svezi s tim izumom.

Poslodavac je dužan u roku od mjesec dana očitovati se o ponudi radnika
iz stavka 1. ovog članka.

XII. OTKAZ UGOVORA O RADU

Članak 72.

Ugovorom o radu može se ugovoriti otkazni rok (redoviti otkaz) u
slučajevima kada taj ugovor otkazuje poslodavac.

Ako ugovorom o radu nije ugovoren otkazni rok poslodavac otkazuje ugovor
o radu u rokovima utvrđenim zakonom.

Neovisno od vremena provedenog u radnom odnosu kod poslodavca radniku s
navršenih pet godina ukupnog staža otkazni rok ne može biti kraći od mjesec
dana, a radniku s navršenih deset godina ukupnog staža otkazni rok ne može biti
kraći od dva mjeseca.

U slučaju redovitog otkaza od strane radnika otkazni rokovi utvrđeni
zakonom sma­njuju se za polovicu, a ako radnik za to ima osobito važan razlog
otkazni rok ne može biti duži od mjesec dana.

XIII. ZAŠTITA PRAVA RADNIKA

1. Zaštita prava

Članak 73.

Radnik koji smatra da mu je poslodavac povrijedio neko pravo iz radnog
odnosa može u roku od 15 dana od dostave odluke kojom je povrijeđeno ­nje­govo
pravo odnosno od dana sazna­nja za povredu prava zahtijevati od poslodavca
ostvare­nje tog prava.

Pisane odluke o ostvariva­nju prava i obveza radnika neposredno se
uručuju radniku ili dostav­ljaju preporučenom poštom na pos­ljed­nju adresu
koju je radnik prijavio poslodavcu.

2. Pritužbe na odnos prema radniku

Članak 74.

Neovisno od postupka za zaštitu prava iz članka 73. ovog ugovora radnik
koji smatra da je prema ­njemu nepravedno postup­ljeno od strane nadređenog
djelatnika, suradnika ili uprave društva, može se na postupa­nje prema ­njemu
žaliti nadređenom djelatniku ili upravi društva, a može se obratiti za
posredova­nje i radničkom vijeću.

3. Zaštita starijih radnika

Članak 75.

Radnik kojem do stjeca­nja prava na starosnu mirovinu nedostaje pet
godina staža ili godina života, zadržava do odlaska u mirovinu plaću koju je
ostvario ili bi pod normalnim radnim uvjetima ostvario u mjesecu koji prethodi
mjesecu u kojem su se stekle spomenute okolnosti.

Plaća iz stavka 1. ovog članka uvećava se u razmjeru s rastom prosječnih
plaća kod poslodavca.

XIV. UVJETI ZA RAD SINDIKATA

Članak 76.

Sindikat  kod poslodavca djeluje
u skladu sa sindikalnim pravilima.

Sindikat je dužan odluku o
izboru odnosno imenova­nju sindikalnog povjerenika dostaviti poslodavcu.

Sindikalnom povjereniku za
vrijeme obav­lja­nja ­nje­gove funkcije i 6 mjeseci nakon prestanka ­njenog
obava­lja­nja ne može se bez prethodne suglasnosti sindikata otkazati ugovor o
radu, rasporediti na drugo radno mjesto, niti ga na bilo koji način dovesti u
ma­nje povo­ljan ili podređen položaj.

Poslodavac
će omogućiti jednom sindikalnom povjereniku izostanak s rada uz naknadu plaće
kao da radi, radi prisustvova­nja sindikalnim sastancima, tečajevima osposob­ljava­nja,
seminarima, kongresima, skupštinama ili konferencijama, sjednicama radničkog
vijeća te za ostale potrebe sindikalnog rada, i to tako da za svakog člana
sindikata ima pravo na jedan sat aktivnosti godiš­nje, ali ne ma­nje od 56
sati, niti više od 750 sati.

Članak 77.

Poslodavac će primiti i saslušati
sindikalnog povjerenika odnosno predstavnika sindikata kada on to traži ili po
dogovoru.

Poslodavac će sindikalnom
povjereniku omogućiti rad radi ostvariva­nja prava na zaštitu i promica­nje
prava i interesa članova sindikata.

Stavove
i prijedloge sindikata poslodavac će razmotriti i o ­njima se izjasniti.

Članak 78.

Poslodavac će za potrebe
sindikata osigurati:

– odgovarajući prostor za rad
i održava­nje sastanaka sindikata,

– stručne, tehničke i
administrativne usluge za rad sindikata u mjeri u kojoj je to nužno za
ostvariva­nje sindikalne funkcije,

– obračun i naplatu
sindikalne članarine putem isplatnih lista, uz prethodnu suglasnost
radnika-člana sindikata, koju isti daje vlastoručnim potpisiva­njem pristupnice
sindikata.

XV. PRAVA I OBVEZE UGOVORNIH STRANA I NAČIN RJEŠAVANJA SPOROVA

1. Ponaša­nje ugovornih stranaka

Članak 79.

Ugovorne strane dužne su zalagati se za poštiva­nje odredaba ovog
ugovora i za ­nje­govu pravilnu provedbu.

Ugovorne strane
dužne su se suzdržati od svakog djelova­nja koje bi bilo u suprotnosti s
odredbama ugovora, spriječavalo ili otežavalo ­nje­govu provedbu.

2. Socijalni mir

Članak 80.

Za vrijeme važe­nja ovog ugovora stranke će se suzdržati od
industrijskih akcija (štrajka, lock outa i dr.).

Obveza čuva­nja socijalnog mira ne odnosi se na pita­nja o kojima je
pokrenut zahtjev za otpočima­nje kolektivnih pre­govora radi ­njihovog uređe­nja
niti na postupa­nje stranaka ugovora u slučaju neuspjelog pokušaja mirnog
rješava­nja kolektivnih sporova iz ovog ugovora.

3. Zak­ljučiva­nje, izmjene i dopune ugovora

Članak 81.

Postupak za zak­ljučiva­nje novog ugovora
pokreće se na zahtjev bilo koje ugovorne strane.

Ugovorne strane
mogu bilo u koje vrijeme predložiti izmjene odnosno dopune ovog ugovora.

U zak­ljučiva­nju,
izmjenama i dopunama ugovora sindikati nastupaju kao jedna strana na strani
radnika.

Svaki sindikat
može uz suglasnost drugog sindikata samostalno zahtijevati izmjenu ili dopunu
ugovora.

Članak 82.

Ugovorna strana koja
želi izmjenu odnosno dopunu ugovora predlaže drugoj strani svoj obrazloženi
zahtjev u pisanom obliku.

Druga strana dužna
se o prijedlogu opredije­ljeno izjasniti u roku od 30 dana od prijema zahtjeva
iz prethodnog stavka.

U slučaju da
ugovorna strana ne prihvati prijedlog za izmjenu ili dopunu ugovora, odnosno da
se o prijedlogu ne izjasni u roku od 30 dana, strana predlagate­ljica pokreće
postupak pred Mirovnim vijećem.

Odredbe stavaka 1. do 3. ovog članka primje­njuju
se i na postupak zak­ljučiva­nja novog ugovora.

*4. Rješava­nje kolektivnih
sporova*

Članak 83.

Za rješava­nje sporova među stranama ugovora
koje nije bilo moguće riješiti međusobnim pre­govara­njem ustanov­ljuje se u
roku od pet dana Mirovno vijeće.

Smatra se da je
među stranama došlo do spora ako se one ne sporazume o sklapa­nju, izmjeni ili
obnovi ugovora, odnosno o drugim prijedlozima za rješava­nje spornih situacija.

Članak 84.

Mirovno vijeće ima
tri člana.

Svaka strana
imenuje po jednog člana u Mirovno vijeće. Stranke u sporu sporazumno imenuju
treće­g člana iz redova uglednih strukovnih ili znanstvenih javnih radnika s
liste članova mirovnog vijeća koju utvrđuje Gospodarsko-socijalno vijeće.

Članak 85.

Postupak mire­nja
pokreće se na zahtjev bilo koje strane, a mora se završiti u roku pet dana od
pokrenutog postupka.

Izbor članova
Mirovnog vijeća i postupak pred tim vijećem obav­lja se po Pravilniku
Gospodarsko-socijalnog vijeća.

Članak 86.

Stranke mogu
prihvatiti ili odbiti prijedlog Mirovnog vijeća.

Mire­nje je
bezuspješno ako bilo koja strana pisano izjavi da mire­nje smatra neuspješnim,
kao i kad koja od strana ne imenuje člana Mirovnog vijeća, odnosno ako stranke
ne imenuju treće­g člana vijeća.

Svaki sporazum,
koji strane postignu mora biti u pisanom obliku. Sporazum je sastavni dio
ugovora i dopu­njuje ga, odnosno mije­nja (ima pravnu snagu i učinke
kolektivnog ugovora).

Članak 87.

Ako je mire­nje
neuspješno stranke spora mogu rješava­nje kolektivnog radnog spora sporazumno
povjeriti arbitraži.

Arbitraža ima pet
članova i isto toliko zamjenika. Svaka strana imenuje dva člana i ­njihove
zamjenike. Predsjednika i ­nje­govog zamjenika obje strane određuju sporazumno.

U slučaju da se strane ne sporazume o imenova­nju predsjednika i ­nje­govog
zamjenika, ­njihovo imenova­nje povjerava se Gospodarsko-socijalnom vijeću.

Postupak pred arbitražom stranke mogu se urediti posebnim pravilnikom.

Ako stranke postupak pred
arbitražom ne urede posebnim pravilnikom, postupak će se urediti sporazumom
stranaka sklop­ljenim nakon nastanka spora. U sporazumu o iznoše­nju spora pred
arbitražu stranke će odrediti pita­nja koja iznose pred arbitražu.

Arbitraža može odlučiti samo
o pita­njima koja su pred ­nju iz­ni­jele stranke spora.

Članak 88.

Ako se radi o sporu o tomače­nju
ili primjeni zakona, drugoga propisa ili kolektivnog ugovora, arbitraža će teme­ljiti
svoju odluku na zakonu, drugom propisu ili kolektivnom ugovoru.

Ako se radi o sporu o sklapa­nju,
izmjeni ili obnovi kolektivnog ugovora, arbitraža će teme­ljiti svoju odluku na
pravičnosti.

Ako stranke spora u kolektivnom ugovoru ili sporazumu o iznoše­nju spora
pred aribtražu ne odrede drugačije, arbitražna odluka mora biti obrazložena.

Protiv arbitražne odluke nije dopuštena žalba.

Ako se radi o sporu o sklapa­nju, izmjeni ili obnovi kolektivnog
ugovora, arbitražna odluka ima pravnu snagu i učinke kolektivnog ugovora.

5. Organ za tumače­nje ugovora

Članak 89.

Ugovorne strane imenuju zajednički organ za tumače­nje odredbi ovog
ugovora i praće­nje ­nje­gove primjene.

Zajednički organ ima šest članova od kojih svaka strana imenuje trojicu.

6. Otkaz ugovora

Članak 90.

U slučaju da jedna od strana krši obveze koje je preuzela ovim ugovorom,
druga strana može ugovor otkazati.

Otkaz je potrebno drugoj strani prethodno najaviti u roku koji ne može
biti kraći od 3 mjeseca.

Po otkaziva­­­­­­­­­nju ugovora, svaka strana može tražiti zak­­­­­­­­­ljučiva­­­­­­­­­nje
novog ugovora.

XVI. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 91.

Dok Gospodarsko-socijalno vijeće ne utvrdi listu članova Mirovnog vijeća
i ne donese pravilnik o ­­­­­­­­­njihovom izboru stranke će treće­g člana
Mirovnog vijeća iz članka 84. ovog ugovora sporazumno odrediti neovisno od
liste Gospodarsko-socijalnog vijeća.

Članak 92.

Odredbe ovog ugovora primje­­­­­­­­­njuju se neposredno, osim ako za
primjenu pojedinih odredbi nije potrebna odgovarajuća razrada u Pravilniku o
radu ili drugom aktu poslodavca.

Ako bi Pravilnikom o radu ili drugim aktom poslodavca neko pravo bilo
utvrđeno u ma­­­­­­­­­njem opse­gu od prava koja proizlaze iz ovog ugovora
primje­­­­­­­­­njuju se odredbe ovog ugovora.

Članak 93.

Stranke se obvezuju jednom tromjesečno razmotriti izvješće organa iz
članka 89. ovog ugovora, utvrditi postoje li sporne od­red­be u primjeni
ugovora i ocijeniti postoje li razlozi zbog kojih bi trebalo inicirati izmjene
i dopune ugovora.

Svaka stranka ovlaštena je inicirati sastanak za razmatra­­­­­­­­­nje
pita­­­­­­­­­nja iz prethodnog stavka.

Članak 94.

Troškove priprema­­­­­­­­­nja, praće­­­­­­­­­nja i ostvariva­­­­­­­­­nja
ovog ugovora snose potpisnici, svaki u svom dijelu, a troškove priprema­­­­­­­­­nja
i rada Mirovnog vijeća, arbitraže i komisije za tumače­­­­­­­­­nje, potpisnici
dijele na principu da Udruga poslodavaca gradite­­­­­­­­­ljstva Hrvatske snosi
jednu polovinu, a sindikati potpisnici ugovora na jednake dijelove drugu
polovinu.

Članak 95.

Ovaj ugovor sklapa se na neodređeno vrijeme.

Za svaku poslovnu godinu provest će se ­­­­­­­­­nje­gova novacija i prilagođava­­­­­­­­­nje
uvjetima gospodare­­­­­­­­­nja u toj poslovnoj godini.

Članak 96.

Smatra se da je ovaj Ugovor sklop­­­­­­­­­ljen kada ga potpišu ovlašteni
predstavnici potpisnika, kojim danom stupa na snagu, a primje­­­­­­­­­njuje se
od 1. siječ­­­­­­­­­nja 2002. godine.

Kolektivni ugovor dostavit će se Ministarstvu rada i socijalne skrbi.

Ugovor će se javno objaviti na način propisan Pravilnikom ministra
nadležnog za rad.

Članak 97.

Stupa­­­­­­­­­njem na snagu ovog Ugovora prestaje važiti Kolektivni
ugovor od 5. ve­­­­­­­­­ljače 1999.

Članak 98.

Dodatak Kolektivnom ugovoru za gradite­­­­­­­­­ljstvo od dana 7.
prosinca 2001. godine, kojim se uređuju prava i obveze te uvjeti rada radnika
koje poslodavac upućuje na rad na inozemna gradilišta, je sastavni dio ovog
Kolektivnog ugovora.

U Zagrebu, 7. prosinca 2001.

            UDRUGA POSLODAVACA        1.
SINDIKAT  GRADI-
     GRADITELJSTVA                  TELJSTVA HRVATSKE
         HRVATSKE                                   Predsjednik
           Predsjednik                              **Stipe Kirigin,**
v. r.
         **Boris Čupić,**                      2. NEZAVISNI SINDIKAT **dipl. ing. građ.,** v. r.                       GRAĐEVINARA
                                                               HRVATSKE
                                                               Predsjednica
                                                          **Ružica
Frček,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

*Prilog 1.*

Kolektivni
ugovor za gradite­­­­­­­­­ljstvo

TARIFNI STAVOVI
if !supportLineBreakNewLine
endif

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Grupa složenosti** | **Poslovi – radna mjesta** | **Koeficijent** | **Osnovna plaća u kunama** | |
| **Po satu** | **Mjesečno** |
| I. grupa poslova podrazumijeva  jednostavan rutinski rad koji ne  zahtijeva posebno obrazova­­­­­­­­­nje | Transportni radnik, čistačice i sl. | 1,00 | 9,77 | 1.700,00 |
| II. grupa poslova podrazumijeva  manje složene poslove i zadatke,  odnosno rad za koji su dovoljna  pismena uputstva | Priučeni PKV građevinski radnici, pomoćni priučeni radnici svih struka, radnik na pripremi namirnica, sobarica,bolničar, pomoćnik strojarskog montera, autoperač i podmazivač, poslužitelj strojeva i uređaja na proizvodnji građevinskih elemenata, pomoćnik geobušača, figurant,kurir i dostav­­­­­­­­­ljač  if !supportLineBreakNewLine  endif | 1,15 | 11,24 | 1.955,00 |
| III. grupa podrazumijeva  sred­­­­­­­­­nje složene poslove I  zadatke na kojima se rad  ponav­­­­­­­­­lja uz povremenu  pojavu novih poslova | KV građevinski radnik početnik (zidar, tesar, armirač, betonirac, asfalter), KV radnik svih struka, početnik, geobušač, strojar jednostavnog građevinskog stroja, vozač traktora, monter metalnih konstrukcija, rukovalac strojeva  za obradu drva, unosilac podataka u AOP, tehnički crtač laborat, daktilograf, telefonist na telefonskoj centrali,  skladištar priručnog skladišta | 1,30 | 12,70 | 2.210,00 |
| IV. a – grupa poslova podrazumi-  jeva složenije i raznovrsnije pos-love i zadatke za čije su obavljanje potrebne konzultacije u ­­­­­njihovu izvršavanju | KV građevinski radnici svih struka (V. grupa tesar, armirač, zidar i dr.), građevinski laborant, vozač teretnog motornog vozila, servisni mehaničar, univerzalni strojarski monter, strojar građevinskih strojeva, skladištar, kuhar, blagajnik, vatrogasac | 1,45 | 14,17 | 2.465,00 |
| IV. b – grupa poslova podrazumi-jeva složenije i raznovrsnije poslove i zadatke za čije su obavljanje potrebne konzultacije u njihovu izvršavanju | KV građevinski radnik svih struka (VI. grupa tesar, armirač, zidar, izolater, asfalter), tehničar gradilišta, tehničar geobušenja, laborant, tehničar prerade drva, knjigovođa, medicinska sestra, operater ERC-a, geometar | 1,52 | 14,85 | 2.584,00 |
| V. a – grupa poslova podrazumije-va složenije poslove i zadatke koji zahtijevaju veći stupanj samostalnosti u izvršavanju poslo-va i zadatka | VKV građevinski radnik svih struka (VII. grupa tesar, armirač, betonirac, utezač, skelar), strojar teških građevinskih strojeva, monter plinoenergetskih postrojenja, vozač teških teretnih vozila, pećar-specijalist, tehničar-kalkulant,poslovođa jednostavnih objekata i postrojenja, knjigovođa | 1,64 | 16,02 | 2.788,00 |
| V. b – grupa poslova podrazumi-  jeva složenije poslove i zadatke  koji zahtijevaju veći stupanj sa-mostalnosti u izvršavanju poslova i zadataka | VKV građevinski radnik svih struka (VIII. grupa tesar, zidar, armirač, utezač), miner specijalist, vodeći monter, vozač autobusa, strojar građevinskog stroja-specijalist, vozač teškog teretnog vozila-specijalist, rukovalac strojeva za obradu drva-specijalist, poslovođa građevinskih objekata, poslovođa montaže, kuhar-specijalist, knjigovođa-kontista, medicinska sestra-specijalist | 1,71 | 16,71 | 2.907,00 |
| VI. grupa poslova podrazumijeva poslove koji zahtijevaju samostalnost i veći stupa­­­­­­­­­nj kreativnosti u ­­­­­­­­­njihovu izvršava­­­­­­­­­nju | VKV građevinski radnik-majstor svih zanimanja, majstor u održava­­­­­­­­­nju strojeva, zavarivač za specijalne postupke, poslovođa gradilišta, poslovođa završnih radova, poslovođa montaže, samostalni referent pratećih službi, kalkulant, geometar-specijalist, rukovodite­­­­­­­­­lj ma­­­­­­­­­nje­g građevinskog objekta | 1,82 | 17,78 | 3.094,00 |
| VII. grupa poslova podrazumijeva poslove koji zahtijevaju dodatno poznava­­­­­­­­­nje uže­g područja djelova­­­­­­­­­nja uz samostalnost i kreativnost u izvršava­­­­­­­­­nju poslova tih područja | Rukovodite­­­­­­­­­lj građevinskog objekta, rukovoditelj objekta montaže, rukovoditelj pogona, poslovođa složenog objekta, voditelj odsjeka u pratećim službama, komercijalist, domaćin hotela, projektant metalnih konstrukcija, geodet, knjigovođa-bilancist, samostalni kalkulant, rukovoditelj mehanizacije i transporta i rukovoditelj održavanja na gradilištu | 1,90 | 18,56 | 3.230,00 |
| VIII. grupa poslova podrazumijeva vrlo složene poslove koji zahtijevaju inicijativu i kreativnost radnika, projektira­­­­­­­­­nje poslova i zadataka | Rukovodite­­­­­­­­­lj gradilišta, rukovodite­­­­­­­­­lj građevinskih instalacija, rukovodite­­­­­­­­­lj složenog pogona, geodet-specijalist, samostalni kalkulant, programer, strojarski konstruktor, operativni konstruktor metalnih konstrukcija, voditelj odjela službi knjigovodstva, komercijale, financija, pripreme rada i sl. | 2,20 | 21,49 | 3.740,00 |
| IX. grupa poslova podrazumijeva  vrlo složene poslove koji zahtije-vaju inicijativu i kreativnost rad-nika, te dodatna specijalistička znanja potrebna za obavljanje tih  poslova | Rukovodite­­­­­­­­­lj vrlo složenog gradilišta, samostalni projektant, organizator ERC-a, liječnik, geodetski projektant, arhitektonski projektant metalnih konstrukcija, tehnolog specijalist | 2,35 | 22,96 | 3.995,00 |
| X. grupa poslova podrazumijeva najsloženije poslove i zadatke s najvećim značajem za vođe­­­­­­­­­nje procesa proizvod­­­­­­­­­nje i poslova­­­­­­­­­nja,kreativne poslove i zadatke,  istraživački rad, itd. | Odgovorni rukovodite­­­­­­­­­lj poslovanja završnih radova, organizator industrijske proizvodnje građevinskog materijala za ugrađivanje i projektne opreme u građevinarstvu, organizator biroa, organizator geodetske službe, rukovoditelj radnih jedinica, rukovoditelj velikih samostalnih pogona, rukovoditelj sektora komercijale, financija, knjigovodstva, kadrova i sl., savjetnik direktora, rukovoditelj sektora razvoja, članovi i rukovodite­­­­­­­­­lji istraživačkih timova | 2,65 | 25,89 | 4.505,00 |

U Zagrebu, 7. prosinca 2001.

UDRUGA
POSLODAVACA GRADITELJSTVA HRVATSKE     1. SINDIKAT  GRADITELJSTVA HRVATSKE
                               Predsjednik                                                                     Predsjednik
             **Boris Čupić, dipl. ing.
građ.,** v. r.                                              **Stipe
Kirigin,** v. r.
                                                                                2.
NEZAVISNI SINDIKATGRAĐEVINARA HRVATSKE
                                                                                                                     Predsjednica
                                                                                                                **Ružica
Frček,** v. r.

SINDIKAT
GRADITELJSTVA HRVATSKE, Zagreb, Trg k. P. Krešimira IV. br. 2, NEZAVISNI
SINDIKAT GRA­ĐE­VINARA HRVATSKE, Zagreb, Vodovodna 2 i UDRUGA POSLODAVACA
GRADITELJSTVA HRVATSKE, Zagreb, Bo­žida­revićeva 13 sklopili su 7. prosinca
2001.

## DODATAK

### kolektivnom ugovoru za graditeljstvo sklopljenom 7. prosinca 2001.

Članak 1.

Ovim dodatkom stranke kolektivnog ugovora uređuju prava i obveze te
uvjete rada radnika koje poslodavac upućuje na rad na inozemna gradilišta.

1. Upućiva­nje radnika na rad u inozemstvo

Članak 2.

Poslodavac upućuje radnika na rad u inozemstvo
sukladno uvjetima utvrđenim propisima, ugovorom o radu i pravilnikom o radu.

Kada se radnika upućuje na rad u inozemstvo u
zem­lje u kojima je obvezna primjena propisa zem­lje rada ili kolektivnog ugovora
zem­lje rada na ugovor o radu primje­njivat će se propisi zem­lje rada, odnosno
kolektivni ugovor zem­lje rada.

Kada se radnika upućuje na rad u inozemstvo u
zem­lje u kojima je dopušteno uvjete rada urediti neovisno od propisa zem­lje rada
na ugovor o radu primje­njivat će se odredbe kolektivnog ugovora kojima su
uređeni uvjeti rada radnika na inozemnim gradilištima.

Članak 3.

Ugovor o radu, kojim se
sukladno zakonu uređuju odnosi za vrijeme rada u inozemstvu sklapa se za sve
radnike koje poslodavac upućuje na rad u inozemstvo za razdob­lje duže od
mjesec dana.

Uz obvezni sadržaj, ugovorom
o radu iz prethodnog stavka mora se utvrditi:

– datum sklapa­nja ugovora,

– datum sklapa­nja ugovora o
radu koje­g je radnik sklopio s poslodavcem za rad u zem­lji,

– naziv poslova (radno
mjesto) na koje se radnik raspoređuje za vrijeme rada u inozemstvu,

– dan upućiva­nja na rad u
inozemstvo,

– naznaka zem­lje u koju se
radnik upućuje na rad i lokacija na kojoj će se raditi,

– plaća radnika za vrijeme rada
u inozemstvu i novac u kojem se isplaćuje,

– način obračuna i isplate
plaće za vrijeme rada u inozemstvu,

– druga prima­nja u novcu i
naravi na koja radnik ima pravo za vrijeme rada u inozemstvu,

– traja­nje rada u
inozemstvu,

– uvjeti vraća­nja u zem­lju.

2. Radno vrijeme

Članak 4.

Radno vrijeme radnika upućenog na rad u inozemstvo prilagođava se radnom
vremenu i uvjetima rada države u kojoj se rad obav­lja, te potrebama posla.

Rad u inozemstvu u pravilu se obav­lja po preraspoređenom radnom
vremenu.

U okviru preraspodije­ljenog radnog vremena ukupno radno vrijeme ne može
iznositi duže od punog radnog vremena koji je prosječna radna obveza radnika za
razdob­lje za koje se vrši preraspodjela.

Preraspodjelu radnog vremena za svaku državu odnosno gradilište utvrđuje
poslodavac u pravilu prije početka radova.

Slobodne dane koji proisteknu iz preraspodjele radnog vremena radnici
koriste u pravilu poslije vraća­nja u zem­lju povezano s godiš­njim odmorima,
vjerskim i drugim blagdanima u koje se u stranoj zem­lji ne radi, ili danima za
prekida radova (ratne operacije, obustava
rada od strane investitora, remontni radovi i sl.).

Vrijeme iznad punog radnog vremena određenog vremenskog perioda za koji
nije izvršena preraspodjela smatra se prekovremenim radom.

3. Plaće

Članak 5.

Poslodavac koji izvodi radove u inozemstvu isplaćuje radnicima za
vrijeme rada u inozemstvu plaće i druga osobna prima­nja u domaćem novcu i u
stranoj valuti.

Visinu, odnose isplate plaće u domaćem i stranom novcu i način isplate
plaće i drugih osobnih prima­nja radnika iz st. 1. ovog članka utvrđuje
poslodavac pravilnikom o radu.

Članak 6.

Poslodavac u skladu s pravilnikom o radu isplaćuje dio plaće i drugih
osobnih prima­nja radnika u valuti zem­lje u kojoj se izvode radovi, radi
pokrića životnih troškova za vrijeme rada u inozemstvu.

Iznimno od odredbe stavka 1. ovog članka, ovisno o životnim i radnim
uvjetima u zem­lji u kojoj se izvode radovi, poslodavac može dio plaće i drugih
osobnih prima­nja isplatiti radnicima u konvertibilnoj valuti, ako u takvoj
valuti naplaćuje izvođe­nje investicijskih radova u inozemstvu.

Članak 7.

Poslodavac pravilnikom o radu utvrđuje da li se plaća i druga osobna
prima­nja radnika za vrijeme rada u inozemstvu obraču­nava u kunama ili u
stranoj valuti.

Članak 8.

Ako se plaća radnika za vrijeme rada u inozemstvu obraču­nava u kunama,
dio plaće koji se, u skladu sa pravilnikom o radu, isplaćuje u konvertibilnoj
valuti preračunava se iz protuvrijednosti u kunama u iznos konvertibilne valute
po sred­njem tečaju Hrvatske narodne banke na zad­nji dan u mjesecu za koji se
vrši obračun.

Dio plaće koji se radniku isplaćuje u lokalnoj valuti preraču­nava se iz
protuvrijednosti u kunama u iznos USA dolara po sred­njem tečaju Hrvatske
narodne banke na zad­nji dan u mjesecu za koji se vrši obračun, a USA dolari
preračunavaju se u lokalnu valutu po tečaju USA dolara u zem­lji izvođe­nja
investicijskih radova.

Članak 9.

Ako se plaća radnika za vrijeme rada u inozemstvu obračunava u stranoj
valuti dio plaće koji se, u skladu s pravilnikom o radu, isplaćuje u kunama
preračunava se iz strane valute u protuvrijednost u kunama sukladno odredbi
članka 8. ovog ugovora.

Članak 10.

Ako se uz suglasnost radnika,
isplata dijela plaće na koju rad­nik u skladu s pravilnikom o radu ima pravo u
konvertibilnoj ili lokalnoj valuti isplaćuje u protuvrijednosti u kunama,
preračuna­va­nje iznosa strane valute u kune vrši se po sred­njem tečaju Hrvat­ske
narodne banke na dan izvršene isplate.

Članak 11.

Poslodavac je dužan dio plaće
radnika za vrijeme rada u inozemstvu koji se isplaćuje u kunama isplatiti
najkasnije 15-tog dana u mjesecu za prethodni mjesec. U istom roku poslodavac
je dužan isplatiti radniku i dio plaće koji se isplaćuje u lokalnoj valuti zem­lje
u kojoj se izvode radovi.

Dio plaće koji se radniku za
vrijeme rada u inozemstvu isplaćuje u konvertibilnoj valuti poslodavac je
obvezan isplatiti najkasnije 25-tog dana od isteka roka za koji se vrši
obračun.

Članak 12.

Ako nije drugačije propisano
osnovica za obračun i plaća­nje doprinosa iz plaća za radnike upućene na rad u
inozemstvo je plaća koju bi radnik ostvario u tekućoj godini za istovrsne
poslove u zem­lji.

Članak 13.

U državama Zapadne Europe,
odnosno u drugim državama kada je to određeno međunarodnim ugovorima ili
propisima pojedine države, poštivat će se odredbe kolektivnog ugovora države u
kojoj se izvode radovi.

4. Naknada plaće

Članak 14.

Radnik za vrijeme rada u inozemstvu ima pravo na naknadu plaće za vrijeme:

– privremene spriječenosti za
rad zbog bolesti,

– za dane praznika,

– za korište­nje godiš­nje­g
odmora,

– za plaćeni dopust,

– na druge naknade predviđene
općim aktima za radnike u zem­lji.

Visina i osnovica za naknade
plaće iz stavka 1. ovog članka utvrđuje se pravilnikom o radu.

Članak 15.

Naknada zbog privremene spriječenosti za rad isplaćuje se na teme­lju
uvjere­nja liječnika o privremenoj nesposobnosti za rad.

Pravo na naknadu plaće za vrijeme bolesti i liječe­nja u inozemstvu po odredbama
stavka 1. ovog članka u pravilu radnik ostvaruje najviše do 10 dana, a ako je
po miš­lje­nju liječnika za oporavak radnika potrebno da­lj­nje liječe­nje,
ovlaštena osoba u suglasnosti s liječnikom uputit će radnika na liječe­nje u
zem­lju ako troškovi upućiva­nja u zem­lju ne premašuju troškove naknade plaće
radnika za vrijeme bolesti zajedno s troškovima liječe­nja u inozemstvu.

Za vrijeme spriječenosti za
rad zbog bolesti radnika koji je vraćen radi liječe­nja u zem­lju pripada
naknada u visini koje se isplaćuje u zem­lji.

Članak 16.

Za vrijeme blagdana i
neradnih dana utvrđenih propisima zem­lje rada, radniku pripada naknada u
visini prosječne plaće ostvarene u prethodnom mjesecu.

Naknada iz stavka 1. ovog
članka, pripada radniku i za Dan državnosti, te za božićne blagdane utvrđene
Zakonom o blagdanima, spomendanu i neradnim danima u Republici Hrvatskoj.

Članak 17.

Prije odlaska na rad u
inozemstvo radnik je u pravilu obvezan koristiti godiš­nji odmor za tekuću
godinu.

Ukoliko radnik nije mogao koristiti
godiš­nji odmor prije odlaska na rad u inozemstvo omogućit će mu se korište­nje
godiš­nje­g odmora u skladu s planom korište­nja godiš­nje­g odmora inozemnoga
gradilišta.

Radnik može koristiti godiš­nji
odmor u inozemstvu najranije nakon šest mjeseci rada u inozemstvu, ukoliko to
narav posla dozvo­ljava.

U godini u kojoj se radnik
vraća u zem­lju, godiš­nji odmor će koristiti po povratku u zem­lju.

Članak 18.

Radnik na radu u inozemstvu
ima pravo na plaćeni dopust do sedam dana u kalendarskoj godini u slučajevima
utvrđenim kolektivnim ugovorom.

Članak 19.

U slučaju prekida rada do
koje­g je došlo bez kriv­nje radnika (vremenske nepogode, obustave određene po
nadzornom organu ili investitoru, neskriv­ljenog kvara stroja ili uređaja,
neskriv­ljenog nedostatka pogonske energije i sl.) radnika se može privremeno
premjestiti na odgovarajući posao na drugo gradilište na kojemu se rad
nesmetano odvija.

Ako privremeni raspored nije
moguć može se privremeno izvršiti preraspodjela radnog vremena (zamjena korište­­­nja
slobodnih radnih sati).

Ako se predviđa da će prekid
rada trajati duže od 7 dana, i ako radnika nije moguće zaposliti na drugom
gradilištu uputit će ga se na odgovarajući posao u zem­­­lji ili će mu se
obračunati naknada za prekid rada.

5. Ostala materijalna prava radnika

Članak 20.

Radnik upućen na rad u inozemstvo ima pravo na naknade, potpore i pomoći
za slučajeve utvrđene kolektivnim ugovorom odnosno pravilnikom o radu u visini
koja pripada radnicima u zem­­­lji.

Ostala materijalna prava
koriste se u skladu s odredbama ovog ugovora o uvjetima za rad u inozemstvu.

Članak 21.

Za službena putova­­­nja
unutar zem­­­lje rada radnik ima pravo na naknadu troškova smještaja, prehrane
i pravo naknade troškova prijevoza.

Članak 22.

Radniku upućenom na rad u inozemstvo poslodavac u pravilu osigurava
organiziran smještaj i prehranu.

Ako nije moguće organizirati besplatni kolektivni smještaj i prehranu na
gradilištu u inozemstvu radniku se isplaćuje naknada u visini potrebnoj za pokriće
troškova smještaja i prehrane – terenski dodatak.

Iznos naknade iz stavka 2. ovog članka utvrđuje poslodavac.

Članak 23.

Radniku na radu u inozemstvu u pravilu se osigurava organiziran
besplatan prijevoz na posao i s posla.

Radniku kojem nije osiguran prijevoz isplaćuje se naknada u visini
troškova javnog prijevoza za dane provedene na radu isplativo u lokalnoj
valuti.

6. Zaštita radnika

Članak 24.

Radnicima na privremenom radu u inozemstvu osiguravaju se obvezni oblici
zaštite:

– zdravstvena zaštita,

– zaštita na radu,

– osigura­­­nje za slučaj
nesreće na poslu.

Zdravstvena zaštita, zaštita
na radu i osigura­­­nje za slučaj nesreće na radu, osigurava se radniku i za
vrijeme putova­­­nja prilikom upućiva­­­nja na gradilište u inozemstvu kao i
prilikom povratka s rada iz inozemstva.

Članak 25.

Prilikom upućiva­­­nja na rad
u inozemstvo, radnik mora biti liječnički pre­gledan. Ukoliko prema nalazu
zdravstvene komisije radnik nije sposoban za rad u inozemstvu, isti se ne može
rasporediti na rad u inozemstvu.

Radnik koji se razboli u
inozemstvu, dužan je obratiti se nadležnoj zdravstvenoj ustanovi ili liječniku,
a troškove zdravstvene zaštite – liječe­­­nja, ako radnici nisu osigurani kod
inozemnog nosioca zdravstvenog osigura­­­nja, terete poslodavca.

Članak 26.

Zaštita na radu re­gulira se u skladu s važećim zakonskim propisima u
Republici Hrvatskoj i zem­­­lji rada.

7. Povratak u zem­­­lju

Članak 27.

Po završetku potrebe za radom radnika ili završetku radova u inozemstvu
poslodavac je obvezan rasporediti radnika u pravilu na poslove i radne zadatke
na kojima je radio prije odlaska na rad u inozemstvo.

Ukoliko ne postoji mogućnost rasporeda na poslove koje je radnik obav­­­ljao
prije upućiva­­­nja na rad u inozemstvo poslodavac ga je obvezan rasporediti na
druge odgovarajuće poslove sukladno propisima o radnim odnosima.

8. Završne odredbe

Članak 28.

Ovaj dodatak stupa na snagu danom potpisa, a primje­­­njuje se od 1.
siječ­­­nja 2002. godine.

Ovaj dodatak javno će se objaviti na način propisan Pravilnikom ministra
nadležnog za rad.

Stupa­­­njem na snagu ovog dodatka prestaje važiti Dodatak Kolektivnom
ugovoru za gradite­­­ljstvo od 16. siječ­­­nja 1997. godine.

U Zagrebu, 7. prosinca 2001.

        UDRUGA POSLODAVACA            1.
SINDIKAT  GRADI-
                GRADITELJSTVA                     TELJSTVA HRVATSKE
                     HRVATSKE                                   Predsjednik
                      Predsjednik                               **Stipe Kirigin,**
v. r.
                     **Boris Čupić,**                      2. NEZAVISNI SINDIKAT **dipl. ing. građ.,** v. r.                         GRAĐEVINARA
                                                                           HRVATSKE
                                                                           Predsjednica

**Ružica Frček,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Kolektivni ugovor, NN 4/2002-158
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)