## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2125/2001 od 31. siječnja 2002. godine

### NN 14/2002 (13.2.2002.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2125/2001 od 31. siječnja 2002. godine

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

368

Ustavni sud Republike Hrvatske u Vijeću petorice za odlučiva­nje o
ustavnim tužbama u sastavu dopredsjednik Suda Petar Klarić, kao predsjednik
Vijeća, te suci Jurica Malčić, Ivan Matija, Že­ljko Potoč­njak i Agata Račan,
kao članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi N. M. iz Z., koju zastupa
punomoćnik S. B., odvjetnik iz Z., na sjednici Vijeća održanoj dana 31. siječ­nja
2002. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukidaju se presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj:
Us-5309/1999-4 od 17. svib­nja 2001. godine, i rješe­nje Ministarstva unutar­njih
poslova Republike Hrvatske, broj: 511-01-57-UP/I-7/2163/5-94 od 28. trav­nja 1999.
godine, te se predmet vraća Ministarstvu unutar­njih poslova Republike Hrvatske
na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. Ustavna tužba podnijeta je
protiv odluka navedenih u izreci, kojima je u ponov­ljenom postupku prema
odluci Ustavnog suda, broj: U-III-1275/1997 od 25. studenoga 1998. godine,
odbijen zahtjev podnosite­ljice za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo.

2. Podnosite­ljica ustavne tužbe
smatra da su osporenim odlu­kama povrijeđena ustavna prava, zajamčena odredbama
članka 14. stavka 2. i članka 26. Ustava, kao i odredbe članka 19. stavka 1. i članka
117. stavka 3. Ustava.

U obrazlože­nju ustavne tužbe
podnosite­ljica navodi da od 11. prosinca 1964. godine ima prijav­ljeno
prebivalište pri PU z.. Ističe da se osporene odluke teme­lje na okolnostima
nastalim nakon podnoše­nja zahtjeva za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo i da
nikada nije primila rješe­nje o prestanku trajnog nasta­nje­nja na koje se te
odluke pozivaju.

*Ustavna tužba je osnovana.*

3. Povodom izjav­ljene
ustavne tužbe, Ustavni sud pribavio je spis predmeta Ministarstva unutar­njih
poslova broj: 511-01-57-UP/I-7/2163/1-94.

Navedeni spis predmeta odnosi
se na zahtjev za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo, koji je podnosite­ljica
ustavne tužbe podnijela 2. trav­nja 1994. godine.

Prema odredbi članka 8. stavka 1. točke 3. Zakona o hrvat­skom držav­ljanstvu
(»Narodne novine«, broj 53/91, 28/92 i 113/93), hrvatsko držav­ljanstvo može
steći stranac koji je podnio zahtjev za prima­nje u hrvatsko držav­ljanstvo ako
do podnoše­nja zahtjeva ima prijav­ljen boravak najma­nje pet godina neprekidno
na teritoriju Republike Hrvatske.

Rješe­njem Ministarstva
unutar­njih poslova, broj: 511-01-57-UP/I-7/2163/1-94 od 9. kolovoza 1995.
godine, zahtjev podno­site­ljice je odbijen uz obrazlože­nje da podnosite­ljica
ne ispu­njava pretpostavke propisane odredbom članka 8. stavka 1. točke 3.
Zakona o hrvatskom držav­ljanstvu. Prema stajalištu izraženom u tom rješe­nju,
koje je u potpunosti potvrđeno i presudom Upravnog suda Republike Hrvatske,
broj: Us-1626/1996-4 od 25. lip­nja 1997. godine, osim prijav­ljenog boravka
navedena zakonska odredba pretpostav­lja i či­njenicu stvarnog živ­lje­nja u
Republici Hrvatskoj.

Ove odluke Ustavni sud ukinuo
je odlukom broj: U-III-1275/1997 od 25. studenoga 1998. godine.

U ponov­ljenom postupku,
osporenim odlukama odbijen je zahtjev podnosite­ljice za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo
uz obrazlože­nje da je status trajno nasta­njenog stranca podnosite­ljica
izgubila teme­ljem odredbe članka 47. stavka 1. točke 1. Zakona o kreta­nju i
boravku stranaca (»Narodne novine«, broj 53/91, 22/92, 26/93 i 29/94), o čemu
je nadležno tijelo odlučilo rješe­njem, broj: 511-01-42-UP/I-12789/1-95 od 17.
prosinca 1995. godine.

4. Odluke osporene ovom ustavnom tužbom donijete su u postupku izvrše­nja
odluke Ustavnog suda broj: U-III-1275/1997.

Obvezatnost i dužnost provedbe odluka Ustavnog suda proizlazi iz
odredaba članaka 128. i 130. Ustava Republike Hrvatske. Ustavni zakon o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99 – u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon) odredbom članka 30. stavka 1. izričito utvrđuje da su
odluke Ustavnog suda obvezatne i da ih je dužna poštovati svaka fizička i
pravna osoba.

Obvezatnost i dužnost provedbe odluka Ustavnog suda proteže se na sve ­nje­gove
odluke, isk­ljučivo i odluke donijete tijekom pruža­nja zaštite ustavnih
sloboda i prava, donijetih u postupcima pruža­nja zaštite ustavnih sloboda i
prava, kada je ta zaštita, teme­ljem odredbe članka 59. Ustavnog zakona, tražena
podnoše­njem ustavne tužbe.

U provedbi odluke Ustavnog suda, kada je Sud utvrdio postoja­nje povreda
Ustavom zajamčenih prava, pravna stajališta Suda o povredi tih prava obvezna su
za tijelo čiji je akt ukinut (članak 73. stavak 2. Ustavnog zakona).

5. Donosite­lji odluka, osporenih ovom ustavnom tužbom, nisu se držali
pravnih stajališta koja je Sud izložio u odluci broj: U-III-1275/1997, čime su
zanemarili navedene odredbe Ustava i Ustavnog zakona, a time su podnosite­ljici
ustavne tužbe opetovano povrijeđena ustavna prava zajamčena odredbama članaka
14. i 26. Ustava.

Naime, u odluci broj: U-III-1275/1997 Sud je naglasio:

»... da takvo tumače­nje navedene odredbe Zakona o hrvatskom držav­ljanstvu
ne proizlazi iz ­njezinog sadržaja jer fizička prisutnost podnosite­lja
zahtjeva na teritoriju Republike Hrvatske u vrijeme rješava­nja zahtjeva nije
propisana naznačenom odred­bom, niti se iz neke druge odredbe tog Zakona može
zak­ljučiti da je fizička nazočnost osobe u Republici Hrvatskoj uvjet za ­njezin
primitak u hrvatsko držav­ljanstvo prirođe­njem.«

Također se napomi­nje da je Ustavni sud u više svojih odluka
(primjerice: U-III-1313/1997, U-III-420/1996) izrazio stajalište prema kojem
tijelo koje donosi odluku ne može tu odluku teme­ljiti na či­njenicama koje su
nastale nakon podnoše­nja zahtjeva u svezi s kojim se odluka donosi. Ovo pravno
stajalište važi i u slučaju kada se postupak ponav­lja na teme­lju odluke
Ustavnog suda kojom su ukinute ranije odluke istog tijela.

6. Slijedom izloženog, teme­ljem odredaba članaka 69. i 72. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u izreci odluke.

Broj: U-III-2125/2001
Zagreb, 31. siječ­nja 2002.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 14/2002-368