## Pravilnik o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i nadležnostima Europske agencije za sigurnost zračnog prometa

### NN 124/2009 (16.10.2009.), Pravilnik o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i nadležnostima Europske agencije za sigurnost zračnog prometa

MINISTARSTVO MORA, PROMETA I INFRASTRUKTURE

3063

Na temelju članka 149. Zakona o zračnom prometu (»Narodne novine«, broj 69/09) ministar mora, prometa i infrastrukture, donosi

PRAVILNIK

O ZAJEDNIČKIM PRAVILIMA U PODRUČJU CIVILNOG ZRAKOPLOVSTVA I NADLEŽNOSTIMA EUROPSKE AGENCIJE ZA SIGURNOST ZRAČNOG PROMETA

Područje primjene

Članak 1.

(1) Ovim se Pravilnikom utvrđuju zajednička pravila u području civilnog zrakoplovstva koja se odnose na projektiranje, proizvodnju, održavanje i upotrebu zrakoplovnih proizvoda, dijelova i uređaja, na osoblje i organizacije koji su uključeni u projektiranje, proizvodnju i održavanje takvih proizvoda, dijelova i uređaja, te na osoblje i organizacije koji su uključeni u letenje zrakoplova, a u cilju osiguranja stalne visoke i ujednačene razine sigurnosti civilnog zrakoplovstva.

(2) Ovim se Pravilnikom definira i opseg djelovanja Europske agencije za sigurnost zračnog prometa, koja ima zadaće provođenja poslova i poduzimanja određenih mjera povezanih s područjima iz stavka 1. ovoga članka, kada je to najbolji način za osiguravanje ujednačenosti.

(3) Zajednička pravila i opseg djelovanja Europske agencije za sigurnost zračnog prometa, iz stavaka 1. i 2. ovoga članka, uređeni su Uredbom iz Dodatka I ovoga Pravilnika.

Pojmovi

Članak 2.

(1) Definicije pojmova iz ovog Pravilnika nalaze se u članku 3. Uredbe iz Dodatka I ovoga Pravilnika.

(2) Iznimno od stavka 1. ovog članka, pojmovi »Zajednica«, »pravo Zajednice«, »Ugovor o osnivanju Europske zajednice«, »Službeni list Europske unije«, »zračna luka Zajednice« i »država članica«, iz Uredbe iz Dodatka I ovoga Pravilnika, čitat će se u skladu sa točkama 2. i 3. Dodatka II ECAA Sporazuma.

(3) U smislu ovoga Pravilnika pojmovi »nacionalna zrakoplovna vlast« (»national aviation authority«) i »nacionalna nadležna vlast« (»national competent authority«) iz Uredbe iz Dodatka I ovoga Pravilnika, čitat će se kao »Agencija za civilno zrakoplovstvo«.

Provedbene odredbe

Članak 3.

U smislu provedbe Uredbe iz Dodatka I ovoga Pravilnika nadležna je Agencija za civilno zrakoplovstvo, u okviru zadaća koje u područjima iz članka 1. stavka 1. ovoga Pravilnika ima temeljem Zakona o zračnom prometu i ovoga Pravilnika.

Dodaci

Članak 4.

(1) Dodatak I tiskan je uz ovaj Pravilnik i čini njegov sastavni dio.

(2) Dodatak iz stavka 1. ovoga članka čini Uredba (EZ-a) br. 216/2008 Europskoga Parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i kojom se osniva Europska agencija za sigurnost zračnog prometa te kojom se opozivaju Direktiva Vijeća 91/670/EEZ, Uredba (EZ-a) br. 1592/2002 i Direktiva 2004/36/EZ.

Tumačenje

Članak 5.

U slučaju nejasnoća u tumačenju i nedostataka odredaba ovoga Pravilnika koristit će se tekst Uredbe iz Dodatka I ovoga Pravilnika na engleskom jeziku, kako je objavljen u Službenom listu Europske unije.

Stupanje na snagu

Članak 6.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 011-01/09-02/51

Urbroj: 530-09-09-2

Zagreb, 17. rujna 2009.

Ministar
mora, prometa i infrastrukture
Božidar Kalmeta, v. r.

DODATAK I

UREDBA (EZ-a) br. 216/2008 EUROPSKOGA PARLAMENTA I VIJEĆA

od 20. veljače 2008.

o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i kojom se osniva Europska agencija za sigurnost zračnog prometa te kojom se opozivaju Direktiva Vijeća 91/670/EEZ, Uredba (EZ-a) br. 1592/2002 i Direktiva 2004/36/EZ

(Tekst značajan za Europski gospodarski prostor)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,

uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskoga i socijalnoga odbora[[1]](#footnote-29081-1)

nakon savjetovanja s Odborom regija,

djelujući u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora[[2]](#footnote-29081-2), budući da:

(1) U civilnom zrakoplovstvu treba osigurati stalnu visoku i ujednačenu razinu sigurnosti

europskih građana, donošenjem zajedničkih sigurnosnih propisa i mjerama koje osiguravaju sukladnost proizvoda, osoba i organizacija s tim propisima i s propisima koji su doneseni u svrhu zaštite okoliša. To bi trebalo doprinijeti olakšavanju slobodnog kretanja roba, osoba i organizacija na unutarnjem tržištu.

(2) Osim toga, zrakoplove iz trećih zemalja, koji dolaze, lete unutar ili odlaze iz područja na kojem se primjenjuje Ugovor, treba podvrgnuti odgovarajućem nadzoru na razini Zajednice u okvirima određenim Konvencijom o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu, koja je potpisana u Čikagu 7. prosinca 1944. (Čikaška konvencija) čije su potpisnice sve države članice.

(3) Čikaška konvencija već definira minimalne standarde za osiguravanje sigurnosti civilnog zrakoplovstva i s njim povezane zaštite okoliša. Bitni zahtjevi Zajednice i propisi doneseni za njihovu provedbu moraju osigurati da države članice ispunjavaju obveze iz Čikaške konvencije, uključujući i one koje se odnose na treće zemlje.

(4) U skladu sa standardima i preporučenim praksama Čikaške konvencije, Zajednica mora utvrditi bitne zahtjeve koji se primjenjuju na zrakoplovne proizvode, dijelove i uređaje, na osobe i organizacije uključene u letove zrakoplova te na osobe i proizvode uključene u obuku i zdravstvene preglede pilota. Komisiju treba ovlastiti za razvoj potrebnih provedbenih pravila.

(5) Ne bi bilo primjereno da za sve zrakoplove vrijede zajednička pravila, što se posebno odnosi na zrakoplove jednostavne konstrukcije ili na one koji obavljaju uglavnom lokalne letove te na zrakoplove koji su kućne izrade ili koji su posebno rijetki ili malobrojni; takvi zrakoplovi trebaju, stoga, ostati pod regulatornim nadzorom država članica, bez ikakve obveze za druge države članice da na temelju ove Uredbe priznaju takve nacionalne postupke. Međutim, treba donijeti razmjerne mjere za općenito povećanje razine sigurnosti rekreacijskog zrakoplovstva. Posebnu pažnju treba posvetiti zrakoplovima i helikopterima s niskom maksimalnom uzletnom masom čija se učinkovitost povećava, koji mogu kružiti po cijeloj Zajednici i koji se proizvode industrijski. Stoga je primjerenije na njih primjenjivati propise na razini Zajednice kako bi se osigurala potrebna jedinstvena razina sigurnosti i zaštite okoliša.

(6) Djelokrug Zajednice se mora jasno odrediti kako bi se nedvojbeno mogle utvrditi osobe, organizacije i proizvodi koji podliježu ovoj Uredbi i njezinim provedbenim pravilima. Ovakav se djelokrug mora jasno definirati upućivanjem na popis zrakoplova na koje se ova Uredba ne odnosi.

(7) Zrakoplovni proizvodi, dijelovi i uređaji, operatori uključeni u komercijalni zračni prijevoz te piloti i osobe, proizvodi i organizacije uključene u njihovu obuku i zdravstvene preglede moraju biti certificirani ili licencirani nakon što se utvrdi njihova sukladnost s bitnim zahtjevima koje utvrđuje Zajednica u skladu sa standardima i preporučenim praksama utvrđenim Čikaškom konvencijom. Komisiju treba ovlastiti za izradu potrebnih provedbenih pravila za utvrđivanje uvjeta za izdavanje certifikata ili uvjeta za njihovu zamjenu izjavom o sposobnosti, uzimajući u obzir rizike povezane s različitim vrstama operacija, kao što su određeni oblici radova iz zraka i lokalni letovi malim zrakoplovima.

(8) Za nekomercijalne letove, operativna pravila i pravila licenciranja treba prilagoditi složenosti zrakoplova te treba utvrditi odgovarajuće definicije.

(9) Prava povezana s dozvolom za rekreacijskog pilota moraju biti ograničena provedenom obukom za dobivanje odgovarajućih ovlaštenja, u skladu s provedbenim pravilima.

(10) Kako bi se postigli ciljevi Zajednice u pogledu slobode kretanja roba, osoba i usluga te ciljevi zajedničke prometne politike, države članice moraju, bez daljnjih zahtjeva ili procjena, prihvatiti proizvode, dijelove i uređaje, organizacije ili osobe certificirane u skladu s ovom Uredbom i njezinim provedbenim pravilima.

(11) Treba osigurati dostatnu fleksibilnost za rješavanje posebnih okolnosti, kao što su hitne sigurnosne mjere, te nepredviđene ili ograničene operativne potrebe. Treba također donijeti odredbe za postizanje jednake razine sigurnosti drugim načinima. Države članice bi trebale imati pravo odobravanja izuzeća od zahtjeva ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila, pod uvjetom da je njihovo područje primjene strogo ograničeno i da podliježu odgovarajućem nadzoru Zajednice.

(12) Na svim područjima na koje se odnosi ova Uredba postoji potreba za boljim rješenjima tako da bi neke zadaće koje se trenutno obavljaju na razini Zajednice ili na nacionalnim razinama trebalo obavljati jedno specijalizirano stručno tijelo. Stoga postoji potreba da se unutar postojeće institucionalne strukture i ravnoteže snaga Zajednice osnuje Europska agencija za sigurnost zračnog prometa (dalje u tekstu Agencija) koja je neovisna u odnosu na tehnička pitanja i ima pravnu, upravnu i financijsku autonomiju. U tu svrhu potrebno je i primjereno da to bude tijelo Zajednice koje ima status pravne osobe i koje ima provedbene ovlasti koje mu daje ova Uredba.

(13) Prema institucionalnom sustavu Zajednice, provedba prava Zajednice je prvenstveno u nadležnosti država članica. Stoga se poslovi certificiranja koji se zahtijevaju ovom Uredbom i njezinim provedbenim pravilima trebaju obavljati na nacionalnoj razini. Međutim, u nekim jasno definiranim slučajevima, Agencija također mora biti ovlaštena za provođenje poslova certificiranja, kako je određeno ovom Uredbom. Iz istog razloga, Agenciji treba dozvoliti poduzimanje određenih mjera povezanih s letenjem zrakoplova, osposobljenošću posade ili sigurnošću zrakoplova iz trećih zemalja, kada je to najbolji način za osiguravanje ujednačenosti i za promicanje djelovanja unutarnjeg tržišta.

(14) Uredbom (EZ-a) br. 2111/2005[[3]](#footnote-29081-3) Agenciji se nalaže obveza priopćavanja svih informacija koje mogu biti važne za ažuriranje popisa Zajednice koji sadrži zračne prijevoznike na koje se iz sigurnosnih razloga primjenjuje zabrana letenja u Zajednici. Ukoliko Agencija odbije izdavanje odobrenja zračnom prijevozniku pod uvjetima iz ove Uredbe, ona mora dostaviti Komisiji sve relevantne informacije na kojima se takvo odbijanje temelji, kako bi se, ukoliko je to potrebno, ime tog prijevoznika uvrstilo u ovaj popis.

(15) Učinkovito djelovanje programa Zajednice za sigurnost civilnog zrakoplovstva u područjima na koje se odnosi ova Uredba zahtijeva čvršću suradnju između Komisije, država članica i Agencije u prepoznavanju stanja koja negativno utječu na sigurnost i, po potrebi, poduzimanju mjera za njihovo otklanjanje.

(16) Promicanje »kulture sigurnosti« i ispravna primjena regulatornog sustava u područjima na koje se odnosi ova Uredba, zahtijevaju da svjedoci incidenata i slučajeva spontano izvijeste o njima. Ovakvo bi izvještavanje bilo olakšano uspostavom okružja u kome se ono ne kažnjava, a države članice bi trebale poduzeti odgovarajuće mjere za osiguravanje zaštite ovakvih informacija i osoba koje su ih dale.

(17) Rezultate ispitivanja zrakoplovnih nesreća treba uzeti u hitan postupak, posebno ako su oni povezani s neispravnom konstrukcijom zrakoplova i/ili s operativnim pitanjima kako bi se osiguralo povjerenje korisnika zračnoga prijevoza.

(18) Kako bi se postigli sigurnosni ciljevi ove Uredbe, Zajednici se moraju dati ovlasti za izricanje financijskih kazni imateljima certifikata i odobrenja koje izdaje Agencija. U skladu s pravnim poretkom Zajednice, ovakve financijske kazne izriče Komisija na preporuku Agencije. Valja istaknuti da se uvođenjem financijskih kazni Komisiji daje, u usporedbi s oduzimanjem certifikata, mogućnost bolje iznijansiranog, fleksibilnijeg i postupnijeg odgovora na kršenje propisa.

(19) Budući da u skladu s Ugovorom sve odluke koje Komisija donese temeljem ove Uredbe podliježu reviziji Suda Europskih zajednica, Sudu se temeljem članka 229. mora dati neograničena nadležnost u pogledu odluka Komisije o izricanju globa ili periodičnih novčanih kazni.

(20) Kako bi se odgovorilo na sve veću brigu o zdravlju i dobrobiti putnika tijekom letova, treba razviti projekte zrakoplova koji bolje štite sigurnost i zdravlje putnika.

(21) Ciljevi ove Uredbe se mogu djelotvorno postići suradnjom s trećim zemljama. U tom slučaju se odredbe ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila mogu prilagoditi sporazumima koje Zajednica sklapa s tim državama. Ako takvi sporazumi ne postoje, državama članicama ipak treba dopustiti, uz odgovarajući nadzor Zajednice, da priznaju odobrenja koja je stranim proizvodima, dijelovima i uređajima te organizacijama i osoblju izdala treća zemlja.

(22) Kako bi mogla ispravno pomagati Zajednici, Agenciji treba omogućiti razvoj stručnog znanja na svim područjima sigurnosti civilnog zrakoplovstva i zaštite okoliša na koje se odnosi ova Uredba. Ona treba pomagati Komisiji pri izradi potrebnog zakonodavstva te državama članicama i industriji u njegovoj provedbi. Ona treba biti u mogućnosti izdavati tehničke zahtjeve za projektiranje i upute po potrebi davati tehničke nalaze i izdavati certifikate, treba pomagati Komisiji u nadziranju primjene ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila, te joj treba dati potrebne ovlasti za izvođenje ovih zadaća.

(23) Komisija i države članice trebaju imati svoje zastupnike u upravnom odboru kako bi mogle djelotvorno nadzirati djelatnost Agencije. Ovom odboru treba dati potrebne ovlasti za uspostavljanje proračuna, provjeravanje njegovog izvođenja, donošenje odgovarajućih financijskih propisa, uspostavljanje transparentnih postupaka pri donošenju odluka Agencije, te za imenovanje izvršnog direktora. Također je primjereno da se Agenciji omogući provođenje istraživanja i organiziranje odgovarajuće koordinacije s Komisijom i državama članicama. Poželjno je da Agencija pomaže Zajednici i njezinim državama članicama u području međunarodnih odnosa, uključujući usklađivanje propisa, priznavanje odobrenja i tehničku suradnju, te da joj se da pravo uspostavljanja odgovarajućih odnosa sa zrakoplovnim tijelima trećih zemalja i međunarodnim organizacijama nadležnim za pitanja na koje se odnosi ova Uredba.

(24) Radi transparentnosti, u upravnom odboru Agencije trebaju bit zastupljeni promatrači zainteresiranih strana.

(25) Javni interes zahtijeva da Agencija temelji svoje aktivnosti povezane sa sigurnošću isključivo na neovisnom stručnom znanju, strogo primjenjujući ovu Uredbu i pravila koja je donijela Komisija za njezinu provedbu. U tu svrhu, sve odluke Agencije povezane sa sigurnošću treba donositi njezin izvršni direktor koji mora imati visoku razinu fleksibilnosti pri dobivanju obavijesti i organiziranju unutarnjeg funkcioniranja Agencije. Međutim, kada Agencija izrađuje nacrte pravila općenite prirode koja će provoditi nacionalna tijela, države članice moraju biti uključene u postupak odlučivanja.

(26) Nužno je osigurati da stranke na koje se odnose odluke Agencije imaju na raspolaganju potrebna pravna sredstva, na način koji je prilagođen specifičnoj prirodi područja zrakoplovstva. Potrebno je uspostaviti odgovarajući žalbeni mehanizam, tako da se na odluke izvršnog direktora može uložiti žalba posebnom žalbenom tijelu protiv čijih se odluka, s druge strane, može pokrenuti postupak pred Sudom europskih zajednica.

(27) Kako bi se zajamčila potpuna autonomnost i neovisnost Agencije, treba joj osigurati autonoman proračun u koji sredstva dolaze uglavnom iz doprinosa Zajednice i iz pristojbi koje plaćaju korisnici sustava. Bilo kakav financijski doprinos koji Agencija primi od država članica, trećih zemalja ili drugih entiteta ne smije ugroziti njezinu neovisnost i nepristranost. Na doprinose Zajednice i bilo kakve druge subvencije koje idu na teret općeg proračuna Europske unije primjenjuje se proračunski postupak Zajednice. Knjigovodstvene revizije treba provoditi Revizorski sud.

(28) Prije uspostavljanja bilo kakvih lokalnih ureda Agencije, treba utvrditi opća pravila kako bi se razjasnilo koji se zahtjevi moraju ispuniti i kakav doprinos mora dati dotična država članica.

(29) Budući da države članice ne mogu u zadovoljavajućoj mjeri postići ciljeve ove Uredbe, a to se odnosi na uspostavu i ujednačenu primjenu općih pravila u području sigurnosti civilnog zrakoplovstva i zaštite okoliša, nego se ti ciljevi radi njihovog sveeuropskog raspona mogu bolje ostvariti na razini Zajednice, ona može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti, kako je navedeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je navedeno u istom članku, ova Uredba pri postizanju tih ciljeva ne prelazi granice nužnog u smislu postizanja tih ciljeva.

(30) Prepoznata je potreba za uključivanjem europskih država koje nisu članice Europske unije, čime bi se osigurala primjerena paneuropska dimenzija kako bi se pospješilo poboljšanje sigurnosti civilnog prometa u cijeloj Europi. Europske države, koje su sa Zajednicom sklopile sporazum o usvajanju i primjeni zakonodavstva Zajednice u području na koje se odnosi ova Uredba, trebaju se pridružiti njezinom radu u skladu s uvjetima koji su dogovoreni u okviru tih sporazuma.

(31) Općeniti je cilj da se na Agenciju učinkovito prenesu djelatnosti i zadaće država članica, uključujući one djelatnosti i zadaće koje proizlaze iz njihove suradnje putem Zajedničkih zrakoplovnih vlasti, bez ikakvog smanjivanja postojeće visoke razine sigurnosti i bez bilo kakvih negativnih učinaka na rasporede certificiranja. Za obavljanje tranzicije treba donijeti odgovarajuće mjere.

(32) Ovom se Uredbom postavljaju zajednička pravila u području civilnog zrakoplovstva te se osniva Europska agencija za sigurnost zrakoplovstva. Stoga treba opozvati Uredbu (EZ-a) br. 1592/2002 Europskoga parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2002. o zajedničkim propisima u području civilnog zrakoplovstva i osnivanju Europske agencije za sigurnost zračnog prometa[[4]](#footnote-29081-4).

(33) Ovom se Uredbom uspostavlja primjeren i opsežan okvir za određivanje i provedbu zajedničkih tehničkih zahtjeva i upravnih postupaka u području civilnog zrakoplovstva. Stoga treba pravovremeno opozvati Prilog III. Uredbi Vijeća (EEZ-a) br. 3922/91 od 16. prosinca 1991. o usklađivanju tehničkih propisa i upravnih postupaka u području civilnog zrakoplovstva[[5]](#footnote-29081-5) i Direktivu Vijeća 91/670/EEZ od 16. prosinca 1991. o međusobnom priznavanju dozvola osoblja za obavljanje funkcija u civilnom zrakoplovstvu[[6]](#footnote-29081-6), ne dovodeći u pitanje certifikate ili licence za proizvode, osobe ili organizacije, koje su već izdane u skladu s tim propisima.

(34) Ovom se Uredbom uspostavlja primjeren i opsežan okvir za sigurnost zrakoplova iz trećih zemalja koji koriste zračne luke Zajednice. Stoga treba pravovremeno opozvati Odluku 2004/36/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o sigurnosti zrakoplova iz trećih zemalja koje koriste zračne luke Zajednice[[7]](#footnote-29081-7) ne dovodeći u pitanje provedbene mjere o prikupljanju informacija, inspekcijskim pregledima na rampi (Ramp inspection) i razmjeni informacija.

(35) Ova će se Uredba primjenjivati na sva druga područja povezana sa sigurnošću civilnog zrakoplovstva, temeljem budućeg prijedloga u skladu s Ugovorom.

(36) Treba donijeti odgovarajuće mjere za osiguravanje potrebne zaštite osjetljivih sigurnosnih podataka, kao i za odgovarajuće informiranje javnosti u pogledu razine sigurnosti civilnog zrakoplovstva i s njim povezane zaštite okoliša, uzimajući u obzir Uredbu (EZ-a) br. 1049/2001 Europskoga parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnoj dostupnosti dokumenata Europskoga parlamenta, Vijeća i Komisije[[8]](#footnote-29081-8), te odgovarajuće nacionalno zakonodavstvo. Protiv odluka koje donese Agencija, u skladu s člankom 8. navedene Uredbe, treba omogućiti ulaganje žalbe Ombudsmanu ili tužbe Sudu Europskih zajednica, u skladu s člankom 195. ili 230. Ugovora.

(37) Mjere potrebne za provedbu ove Uredbe treba donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. kojom se utvrđuju postupci za izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije[[9]](#footnote-29081-9).

(38) Komisiji posebno treba dati ovlast za donošenje provedbenih pravila za plovidbenost, licenciranje posade zrakoplova i izdavanje dozvola s tim u svezi, letačkih operacija, zrakoplova koje upotrebljavaju operatori iz trećih zemalja, nadzor i provođenje, kao i za donošenje propisa o pristojbama i naknadama Agencije. Budući da su ove mjere općenitog opsega i da su osmišljene za izmjene i dopune nebitnih elemenata ove Uredbe, između ostaloga, dopunjavajući je novim nebitnim elementima, one se moraju donijeti u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 5a Odluke 1999/468/EZ.

(39) Radi djelotvornosti, za prilagodbu bitnih zahtjeva za zaštitu okoliša i za donošenje provedbenih pravila za zaštitu okoliša, treba skratiti uobičajene rokove pomno kontroliranog regulatornog postupka.

(40) Radi hitnosti treba primijeniti hitan postupak predviđen u članku 5a stavku 6. Odluke 1999/468/EZ u pogledu odlučivanja Komisije o mjerama koje poduzimaju države članice u okviru neposredne reakcije na problem koji je od utjecaja na sigurnost te o odobrenjima odstupanja koja predlažu države članice,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

Poglavlje I.
NAČELA

Članak 1.

PODRUČJE PRIMJENE

1. Ova se Uredba primjenjuje na:

(a) projektiranje, proizvodnju, održavanje i upotrebu zrakoplovnih proizvoda, dijelova i uređaja te na osoblje i organizacije koji su uključeni u projektiranje, proizvodnju i održavanje takvih proizvoda, dijelova i uređaja;

(b) osoblje i organizacije koji su uključeni u letenje zrakoplova.

2. Ova se Uredba ne primjenjuje ako se proizvodi, dijelovi, uređaji, osoblje i organizacije iz stavka 1. upotrebljavaju u vojnim, carinskim, policijskim ili sličnim službama. Države članice osiguravaju da te službe, u najvećoj mogućoj mjeri, uvažavaju ciljeve ove Uredbe.

Članak 2.

CILJEVI

1. Glavni je cilj ove Uredbe uspostava i održavanje visoke ujednačene razine sigurnosti civilnog zrakoplovstva u Europi.

2. Dodatni ciljevi, u područjima na koja se odnosi ova Uredba su sljedeći:

(a) osigurati visoku ujednačenu razinu zaštite okoliša;

(b) olakšati slobodno kretanje roba, osoba i usluga;

(c) Promocija djelotvornosti troškova regulatornih i certifikacijskih postupaka i izbjegavanje dupliciranje na nacionalnoj i europskoj razini;

(d) pomoći državama članicama u ispunjavanju njihovih obveza koje proizlaze iz Čikaške konvencije, davanjem osnove za zajedničko tumačenje i ujednačenu provedbu njezinih odredaba te osiguravanjem da se njezine odredbe valjano uvažavaju u ovoj Uredbi i u pravilima izrađenim za njezinu provedbu;

(e) promicati u cijelom svijetu stajališta Zajednice u pogledu pravila i standarda sigurnosti civilnog zrakoplovstva, uspostavljanjem primjerene suradnje s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama;

(f) osigurati ujednačene uvjete poslovanja za sve sudionike unutarnjeg zrakoplovnog tržišta.

3. Sredstva za postizanje ciljeva iz stavaka 1. i 2. su:

(a) priprema, donošenje i ujednačena primjena svih potrebnih akata;

(b) priznavanje certifikata, dozvola, odobrenja ili drugih dokumenata izdanih za proizvode, osoblje i organizacije u skladu s ovom Uredbom i njezinim provedbenim pravilima, bez postavljanja dodatnih zahtjeva;

(c) osnivanje neovisne Europske agencije za sigurnost zrakoplovstva (dalje u tekstu Agencija);

(d) ujednačena provedba svih potrebnih akata od strane nacionalnih zrakoplovnih tijela i Agencije unutar njihovih područja odgovornosti.

Članak 3.

DEFINICIJE

U smislu ove Uredbe:

(a) »trajni nadzor« označava poslove koji se obavljaju radi provjeravanja da li se uvjeti u kojima je certifikat izdan trajno ispunjavaju u bilo koje doba tijekom njegovog razdoblja valjanosti te poduzimanje zaštitnih mjera;

(b) »Čikaška konvencija« označava Konvenciju o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu i njezine Anekse, koja je potpisana u Čikagu 7. prosinca 1944.;

(c) »proizvod« označava zrakoplov, motor ili propeler;

(d) »dijelovi i uređaji« označavaju bilo koji instrument, opremu, mehanizam, dio, spravu, pribor ili dodatnu opremu, uključujući komunikacijsku opremu, koji se upotrebljavaju ili su namijenjeni za upotrebu pri upravljanju ili kontroli zrakoplova tijekom leta i koji su instalirani ili spojeni u zrakoplovu. Uključuju dijelove strukture zrakoplova, motora ili propelera;

(e) »certifikacija« označava sve oblike priznavanja sukladnosti proizvoda, dijela ili uređaja, organizacije ili osoba s važećim zahtjevima, uključujući odredbe ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila te izdavanje odgovarajućeg certifikata kojim se potvrđuje takva sukladnost;

(f) »kvalificirano tijelo« označava tijelo kojem se može dodijeliti posebna zadaća certificiranja od strane i pod nadzorom i odgovornošću Agencije ili nacionalne zrakoplovne vlasti;

(g) »certifikat« označava bilo kakvo odobrenje, dozvolu ili neki drugi dokument koji se izdaje kao rezultat certifikacije;

(h) »operator« označava bilo koju pravnu ili fizičku osobu koja upravlja ili namjerava upravljati jednim ili većim brojem zrakoplova;

(i) »komercijalan let« označava bilo koji let zrakoplova u zamjenu za plaćanje ili neku drugu protuvrijednost, koji je na raspolaganju javnosti, ili koji se, ako nije na raspolaganju javnosti, izvodi u skladu s ugovorom između operatora i klijenta, pri čemu klijent nema nikakvu kontrolu nad operatorom;

(j) »složeni zrakoplov na motorni pogon« označava:

(i.) avion:

– s certificiranom najvišom dopuštenom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg, ili

– certificiran za konfiguraciju najvećeg dopuštenog broja putničkih sjedala, koji je veći od devetnaest, ili

– certificiran za let s najmanjom dopuštenom posadom, koja se sastoji od najmanje dva pilota, ili

– opremljen jednim ili više turbomlaznih motora ili više elisnomlaznih motora, ili

(ii.) helikopter certificiran:

– za najvišu dopuštenu masu pri uzlijetanju veću od 3 175 kg, ili

– za konfiguraciju najvećeg dopuštenog broja putničkih sjedala, koji je veći od devet, ili

– za let s najmanjom dopuštenom posadom koja se sastoji od najmanje dva pilota, ili

(iii.) zrakoplov s nagibnim rotorom;

(k) »školski uređaj za simulaciju leta« označava bilo koji tip uređaja kojim se na tlu simuliraju uvjeti leta; oni uključuju simulatore leta, uređaje za osposobljavanje za letenje, uređaje za obuku za letenje i navigaciju i osnovne uređaje za osposobljavanje za instrumentalno letenje;

(l) »ovlaštenje« označava izjavu upisanu u dozvolu, kojom se navode prava, posebni uvjeti ili ograničenja koja se na njih odnose.

Poglavlje II.
BITNI ZAHTJEVI

Članak 4.

OSNOVNA NAČELA I PRIMJENJIVOST

1. Zrakoplovi, uključujući bilo koje instalirane proizvode, dijelove i uređaje, koji su:

(a) projektirani ili proizvedeni u organizaciji za koju Agencija ili država članica osigurava sigurnosni nadzor; ili

(b) registrirani u državi članici, osim u slučaju kada je njihov regulatorni sigurnosni nadzor prenesen u nadležnost treće zemlje i kada ih ne koristi operator iz Zajednice; ili

(c) registrirani u trećoj zemlji i koristi ih operator za koji bilo koja država članica osigurava nadzor nad letovima, ili ako ih za letove u Zajednicu, unutar Zajednice ili iz Zajednice koristi operator koji ima poslovni nastan ili boravište u Zajednici; ili

(d) registrirani u trećoj zemlji, ili su registrirani u državi članici koja je prenijela svoj regulatorni sigurnosni nadzor na treću zemlju, i koje koristi operator iz treće zemlje za letove u Zajednicu, unutar Zajednice ili iz Zajednice moraju biti sukladni ovoj Uredbi.

2. Osoblje uključeno u letove zrakoplova iz stavaka 1.(b), (c) ili (d) mora biti u skladu s ovom Uredbom.

3. Letovi zrakoplova iz stavaka 1.(b), (c) ili (d) moraju biti u skladu s ovom Uredbom.

4. Stavak 1. se ne odnosi na zrakoplove iz Aneksa II.

5. Stavci 2. i 3. se ne primjenjuju na zrakoplove iz Aneksa II., s iznimkom zrakoplova navedenih u njegovim točkama (a) (ii.), (d) i (h) kada se upotrebljavaju za komercijalni zračni prijevoz.

6. Ova Uredba ne utječe na prava trećih zemalja koja su određena međunarodnim konvencijama, posebno Čikaškom konvencijom.

Članak 5.

PLOVIDBENOST

1. Zrakoplovi iz članka 4. stavka 1. točaka (a), (b) i (c) moraju biti sukladni s bitnim zahtjevima plovidbenosti utvrđenim u Aneksu I.

2. Sukladnost zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točke (b), te proizvoda, dijelova i uređaja koji su u njih ugrađeni, utvrđuje se u skladu sa sljedećim:

(a) proizvodi moraju imati certifikat tipa. Certifikat tipa i certifikacija promjena takvog certifikata tipa, uključujući dodatne certifikate tipa, izdaje se kada podnositelj zahtjeva dokaže da je proizvod sukladan s osnovama za certifikaciju tipa kako je određeno u članku 20. kojim se osigurava sukladnost s osnovnim zahtjevima iz stavka 1., i kada proizvod nema osobine ili karakteristike koje ga čine nesigurnim za let. Certifikat tipa obuhvaća proizvod, sa svim ugrađenim dijelovima i uređajima;

(b) za dijelove i uređaje se mogu izdati posebni certifikati kada se za njih dokaže da su sukladni s detaljnim specifikacijama plovidbenosti utvrđenim za osiguravanje sukladnosti s bitnim zahtjevima iz stavka 1;

(c) certifikat plovidbenosti se izdaje posebno za svaki zrakoplov kada se dokaže da je on u skladu s projektom tipa odobrenim u njegovom certifikatu tipa i kada odgovarajuća dokumentacija, inspekcijski pregledi i testovi pokažu da je zrakoplov primjeren za siguran let. Ovaj certifikat plovidbenosti ostaje valjan sve dok se ne obustavi, opozove ili ukine i sve dok se zrakoplov održava u skladu s bitnim zahtjevima za kontinuiranu plovidbenost, koji su navedeni u točki 1.d Aneksa I. i s mjerama iz stavka 5.;

(d) organizacije odgovorne za održavanje proizvoda, dijelova i uređaja moraju dokazati da su sposobne i da imaju sredstva za ispunjavanje obveza povezanih s njihovim pravima. Ukoliko nije drugačije dogovoreno, ove sposobnosti i sredstva se priznaju izdavanjem odobrenja organizaciji. Prava koja su dana odobrenoj organizaciji i raspon odobrenja određeni su u uvjetima odobrenja;

(e) organizacije odgovorne za projektiranje i proizvodnju proizvoda, dijelova i uređaja moraju dokazati da su sposobne i da imaju sredstva za ispunjavanje obveza povezanih s njihovim pravima. Ukoliko nije drugačije dogovoreno, ove sposobnosti i sredstva se priznaju izdavanjem odobrenja organizaciji. Prava koja su dana odobrenoj organizaciji i opseg odobrenja određeni su u uvjetima odobrenja;

osim toga:

(f) od osoblja odgovornog za puštanje proizvoda, dijela ili uređaja nakon održavanja u ponovnu uporabu može se tražiti da imaju odgovarajući certifikat (certifikat osoblja);

(g) sposobnost organizacija koje provode obuku za održavanje, da obavljaju odgovornosti povezane s njihovim pravima u pogledu izdavanja certifikata iz točke (f), može se priznati izdavanjem odobrenja.

3. Zrakoplovi iz članka 4. stavka 1. točke (a) i u njih ugrađeni proizvodi, dijelovi i uređaji moraju biti u skladu sa stavkom 2. točkama (a), (b) i (e) ovog članka.

4. Odstupajući od stavaka 1. i 2.:

(a) dozvola za letenje (Permit to fly) može se izdati kada se dokaže da je zrakoplov sposoban za sigurno izvođenje osnovnog leta. Ona se izdaje s odgovarajućim ograničenjima, posebno kako bi se zaštitila sigurnost trećih osoba;

(b) ograničeni certifikat plovidbenosti može se izdati zrakoplovu za koji nije izdan certifikat tipa u skladu sa stavkom 2. točkom (a). U ovom slučaju se za zrakoplov mora dokazati da je u skladu s specifičnim specifikacijama za plovidbenost, i da unatoč odstupanjima od bitnih zahtjeva iz stavka 1. osigurava odgovarajuću sigurnost za njegovu namjenu. Zrakoplovi koji ispunjavaju uvjete za ovakve ograničene certifikate te ograničenja za upotrebu takvih zrakoplova, određuju se u skladu s mjerama iz stavka 5.;

(c) kada broj zrakoplova istog tipa koji ispunjavaju uvjete za ograničeni certifikat plovidbenosti to opravdava, može se izdati ograničeni certifikat tipa te se može utvrditi odgovarajuća osnova za certifikaciju tipa.

5. Mjere namijenjene za izmjene i dopune nebitnih elemenata ovog članka njegovim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 4. Tim mjerama se posebno određuju:

(a) uvjeti za utvrđivanje osnova za certifikaciju tipa koja se primjenjuje na proizvod i obavještavanje podnositelja zahtjeva o njima;

(b) uvjeti za utvrđivanje detaljnih specifikacija plovidbenosti koje se primjenjuju na dijelove i uređaje i obavještavanje podnositelja zahtjeva o njima;

(c) uvjeti za utvrđivanje posebnih specifikacija plovidbenosti koje se primjenjuju na one zrakoplove koji ispunjavaju uvjete za ograničeni certifikat plovidbenosti i obavještavanje podnositelja zahtjeva o njima;

(d) uvjeti za izdavanje i dostavljanje obveznih informacija kako bi se osigurala kontinuirana plovidbenost proizvoda;

(e) uvjeti za izdavanje, održavanje, izmjene i dopune, obustavljanje ili opoziv certifikata tipa, ograničenog certifikata tipa, odobrenja za promjene certifikata tipa, pojedinačnih certifikata plovidbenosti, ograničenih certifikata plovidbenosti, dozvola za letenje, te certifikata za proizvode, dijelove ili uređaje, uključujući:

(i.) uvjete o trajanju ovih certifikata i uvjete za obnavljanje certifikata kada je razdoblje valjanosti ograničeno;

(ii.) ograničenja koja se primjenjuju pri izdavanju dozvola za letenje. Ova ograničenja se posebno odnose na sljedeće:

– svrhu leta

– zračni prostor koji se koristi za let

– osposobljenost letačke posade

– prijevoz drugih osoba osim letačke posade;

(iii.) zrakoplove koji ispunjavaju uvjete za ograničene certifikate plovidbenosti i s tim povezana ograničenja;

(iv.) minimalni program osposobljavanja za osoblje koje ima pravo certificiranja održavanja kako bi se osigurala sukladnost sa stavkom 2. točkom (f);

(v) minimalni program osposobljavanja za pilote i prikladnost simulatora povezanih s tim programom kako bi se osigurala sukladnost s člankom 7.;

(vi.) glavnu listu minimalne opreme (MMEL), kako je primjereno, i dodatne specifikacije plovidbenosti za određeni tip leta kako bi se osigurala sukladnost s člankom 8.;

(f) uvjeti za izdavanje, održavanje, izmjene i dopune, obustavljanje ili opoziv odobrenja organizacija koja se zahtijevaju u skladu sa stavkom 2. točkama (d), (e) i (g), te uvjeti u kojima se takva odobrenja ne moraju zahtijevati;

(g) uvjeti za izdavanje, održavanje, izmjene i dopune, obustavljanje ili opoziv certifikata osoblja koji se zahtijevaju u skladu sa stavkom 2. točkom (f);

(h) odgovornosti nositelja certifikata;

(i) način na koji zrakoplovi iz stavka 1. koji nisu obuhvaćeni stavcima 2. ili 4. dokazuju sukladnost s bitnim zahtjevima;

(j) način na koji zrakoplovi iz članka 4. stavka 1. točke (c) dokazuju sukladnost s bitnim zahtjevima;

6. Kod donošenja mjera iz stavka 5. Komisija se posebno brine da te mjere:

(a) odražavaju posljednja dostignuća i najbolje prakse u području plovidbenosti;

(b) uvažavaju svjetska zrakoplovna praktična iskustva te znanstveni i tehnički razvoj;

(c) omogućavaju trenutnu reakciju na utvrđene uzroke nesreća i ozbiljnih incidenata;

(d) za zrakoplove iz članka 4. stavka 1. točke (c) ne postavljaju zahtjeve koji su inkompatibilni s obvezama država članica u odnosu na Međunarodnu organizaciju civilnog zrakoplovstva (ICAO).

Članak 6.

BITNI ZAHTJEVI ZA ZAŠTITU OKOLIŠA

1. Proizvodi, dijelovi i uređaji moraju biti u skladu sa zahtjevima za zaštitu okoliša sadržanim u Izmjenama i dopunama 8. Sveska I. i Izmjenama i dopunama 5. Sveska II. Aneksa 16. Čikaškoj konvenciji koji se primjenjuju od 24. studenoga 2005., osim priloga Aneksu 16.

2. Mjere namijenjene izmjenama i dopunama nebitnih elemenata zahtjeva iz stavka 1., kako bi ih se uskladilo s nadolazećim izmjenama i dopunama Čikaške konvencije i njezinih Aneksa koji stupe na snagu nakon donošenja ove Uredbe i koji se primjenjuju u svim državama članicama, ukoliko takve izmjene i dopune ne proširuju raspon ove Uredbe, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 5.

3. Mjere namijenjene izmjenama i dopunama nebitnih elemenata zahtjeva iz stavka 1. njihovim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 5. koristeći pri tom, ako je to potrebno, sadržaj priloga navedenih u stavku 1.

Članak 7.

PILOTI

1. Piloti uključeni u let zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točaka (b) i (c), kao i školski uređaji za simulaciju leta te osobe i organizacije uključene u osposobljavanje, testiranje, provjeravanje ili zdravstvene preglede ovih pilota, moraju ispunjavati odgovarajuće »bitne zahtjeve« utvrđene u Aneksu III.

2. Osim tijekom osposobljavanja, osoba može djelovati u svojstvu pilota samo ako posjeduje dozvolu i zdravstvenu svjedodžbu u skladu s letovima koje obavlja.

Osobi se dozvola izdaje samo ako ona ispunjava pravila koja su utvrđena kako bi se osigurala sukladnost s bitnim zahtjevima u pogledu teoretskog znanja, praktičnih vještina, znanja jezika i iskustva kako je to navedeno u Aneksu III.

Osobi se izdaje zdravstvena svjedodžba samo ako ona ispunjava pravila koja su utvrđena kako bi se osigurala sukladnost s bitnim zahtjevima u pogledu zdravstvene sposobnosti kako je to navedeno u Aneksu III. Ovakve zdravstvene svjedodžbe izdaju liječnici ili medicinske ustanove za zrakoplovnu medicinu.

Bez obzira na treći podstavak, ako se radi o dozvoli rekreacijskog pilota, liječnik opće prakse koji detaljno poznaje zdravstvenu povijest podnositelja zahtjeva, može, ako je to dopušteno nacionalnim zakonodavstvom, preuzeti ulogu liječnika zrakoplovne medicine u skladu s detaljnim provedbenim pravilima donesenim sukladno postupku iz članka 65. stavka 3.; ova provedbena pravila osiguravaju održavanje razine sigurnosti.

U takvoj dozvoli i svjedodžbi navode se prava koja su dana pilotu, te opseg dozvole i zdravstvene svjedodžbe.

Zahtjevi iz drugog i trećeg podstavka mogu se ispuniti prihvaćanjem dozvola i zdravstvenih svjedodžbi koje su izdane u trećoj zemlji ili u ime treće zemlje, ukoliko se radi o pilotima uključenim u letenje zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točke (c).

3. Sposobnost organizacija koje se bave osposobljavanjem pilota i centara zrakoplovne medicine da ispunjavaju obveze povezane s njihovim pravima u pogledu izdavanja dozvola i zdravstvenih svjedodžbi priznaje se izdavanjem odobrenja.

Organizacijama koje se bave osposobljavanjem pilota i centrima zrakoplovne medicine se izdaje odobrenje ako su oni u skladu s pravilima koja su donesena kako bi se osigurala sukladnost s odgovarajućim bitnim zahtjevima iz Aneksa III.

U tom se odobrenju navode prava koja su tim odobrenjem dana.

4. Školski uređaj za simulaciju leta koji se upotrebljava u obuci pilota mora imati certifikat. Certifikat se izdaje kada se dokaže da je takav uređaj u skladu s pravilima koja su donesena kako bi se osigurala sukladnost s odgovarajućim bitnim zahtjevima iz Aneksa III.

5. Osobe odgovorne za provođenje osposobljavanja za letenje ili za obuku na simulatoru letenja, ili za ocjenu vještine pilota, te liječnici zrakoplovne medicine moraju imati odgovarajući certifikat. Ovakav certifikat se izdaje kada se dokaže da dotična osoba ispunjava pravila koja su donesena kako bi se osigurala sukladnost s odgovarajućim bitnim zahtjevima iz Aneksa III.

U tom se certifikatu navode prava koja su tim certifikatom dana.

6. Mjere namijenjene izmjenama i dopunama nebitnih elemenata ovog članka njegovim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 4. Tim se mjerama posebno određuje sljedeće:

(a) različita ovlaštenja koja se unose u dozvole i zdravstvene potvrde pilota, koja odgovaraju različitim vrstama aktivnosti koje oni izvode;

(b) uvjeti za izdavanje, održavanje, izmjene i dopune, ograničenja, obustavljanje ili opoziv dozvola, ovlaštenja za dozvole, zdravstvenih svjedodžbi, odobrenja i certifikata iz stavaka 2., 3., 4. i 5., i uvjeti u kojima se ovakvi certifikati i odobrenja ne moraju zahtijevati;

(c) prava i odgovornosti nositelja dozvola, ovlaštenja za dozvole, zdravstvenih svjedodžbi, odobrenja i certifikata iz stavaka 2., 3., 4. i 5.;

(d) uvjeti pod kojima se postojeće nacionalne dozvole pilota i nacionalne dozvole zrakoplovnih inženjera pretvaraju u dozvole pilota te uvjeti za pretvaranje nacionalnih zdravstvenih svjedodžbi u opće priznate zdravstvene svjedodžbe;

(e) uvjeti za prihvaćanje dozvola iz trećih zemalja, ne dovodeći u pitanje odredbe bilateralnih sporazuma sklopljenih u skladu s člankom 12.;

(f) kako piloti zrakoplova iz točaka (a) (ii.), (d) i (f) Aneksa II., kada se ti zrakoplovi koriste za komercijalni zračni prijevoz, ispunjavaju odgovarajuće bitne zahtjeve iz Aneksa III.

7. Kod donošenja mjera iz stavka 6. Komisija vodi posebno brigu o tome da te mjere odražavaju najviši stupanj razvoja, uključujući najbolje prakse, kao i znanstvena i tehnička dostignuća u području stručnog osposobljavanja pilota.

Te mjere također uključuju odredbe za izdavanje svih tipova dozvola i ovlaštenja pilota koje zahtijeva Čikaška konvencija, te dozvola rekreacijskih pilota koje se odnose na nekomercijalne letove zrakoplova čija je najviša dopuštena certificirana masa pri uzlijetanju 2 000 kg ili manje i koji ne ispunjavaju niti jedno od mjerila iz članka 3. točke (j).

Članak 8.

ZRAČNE OPERACIJE (AIR OPERATIONS)

1. Letenje zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točaka (b) i (c) mora biti u skladu s bitnim zahtjevima utvrđenim u Aneksu IV.

2. Ukoliko u provedbenim pravilima nije drugačije određeno, operatori koji se bave komercijalnim letovima moraju dokazati da imaju sposobnost i sredstva za ispunjavanje odgovornosti povezanih s njihovim pravima. Te se sposobnosti i sredstva priznaju izdavanjem certifikata. U certifikatu se navode prava dana operatoru i opseg operacija.

3. Ukoliko u provedbenim pravilima nije drugačije određeno, operatori koji se bave nekomercijalnim letovima složenih zrakoplova na motorni pogon daju izjavu o svojoj sposobnosti i sredstvima za ispunjavanje odgovornosti povezanih s upravljanjem tih zrakoplova.

4. Kabinsko osoblje koje sudjeluje u letu zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točaka (b) i (c) mora ispunjavati bitne zahtjeve utvrđene u Aneksu IV. Oni koji su uključeni u komercijalne letove moraju imati atest, kako je prvobitno navedeno u Aneksu III., pododjeljku O, točki (d) OPS-a 1 1005 kako je navedeno u Uredbi (EZ-a) br. 1899/2006 Europskoga parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. kojom se izmjenjuje i dopunjuje Uredba Vijeća (EEZ-a) br. 3922/91[[10]](#footnote-29081-10); prema nahođenju države članice, ovakav atest mogu izdavati odobreni operatori ili organizacije za stručno osposobljavanje.

5. Mjere namijenjene izmjenama i dopunama nebitnih elemenata ovog članka njegovim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 4. Tim se mjerama posebno određuje sljedeće:

(a) uvjeti za upravljanje zrakoplovom u skladu s bitnim zahtjevima utvrđenim u Aneksu IV;

(b) uvjeti za izdavanje, održavanje, izmjene i dopune, ograničenja, obustavljanje ili opoziv certifikata iz stavaka 2. i uvjeti u kojima se certifikat zamjenjuje izjavom operatora da je sposoban i da ima sredstva za ispunjavanje odgovornosti povezanih s upravljanjem zrakoplovom;

(c) prava i odgovornosti nositelja certifikata;

(d) uvjeti i postupci za davanje izjave operatora iz stavka 3. i za njihov nadzor, te uvjeti pod kojima se izjava zamjenjuje dokazivanjem operatora da ima sposobnosti i sredstva za ispunjavanje odgovornosti povezanih s njegovim pravima koja su mu priznata izdavanjem certifikata;

(e) uvjeti za izdavanje, održavanje, izmjene i dopune, ograničenja, obustavljanje ili opoziv atesta kabinskog osoblja iz stavka 4.;

(f) uvjeti u kojima se operacije zabranjuju, ograničavaju ili podliježu određenim uvjetima u interesu sigurnosti;

(g) kako operacije zrakoplova iz točaka (a) (ii.), (d) i (h) Aneksa II., kada se koriste za komercijalni zračni prijevoz, ispunjavaju odgovarajuće bitne zahtjeve iz Aneksa IV.

6. Mjere iz stavka 5:

– odražavaju posljednja dostignuća i najbolje prakse u području zračnih operacija

– određuju različite tipove operacija i dopuštaju dokazivanje ispunjavanja zahtjeva i sukladnosti, razmjerno složenosti operacija i s njima povezanih rizika

– uzimaju u obzir svjetska zrakoplovna praktična iskustva te znanstveni i tehnički razvoj

– u pogledu komercijalnog zrakoplovnog prijevoza, prvobitno se razvijaju, ne dovodeći u pitanje prethodnu alineju, na temelju zajedničkih tehničkih zahtjeva i upravnih postupaka navedenih u Aneksu III. Uredbi (EEZ-a) br. 3922/91

– temelje se na procjeni rizika i razmjerne su stupnju i rasponu operacije

– omogućavaju trenutnu reakciju na utvrđene uzroke nesreća i ozbiljnih incidenata

– za zrakoplove iz članka 4. stavka 1. točke (c) ne postavljaju zahtjeve koji su nekompatibilni s obvezana država članica u odnosu na ICAO.

Članak 9.

ZRAKOPLOVI KOJIMA OPERATOR TREĆE ZEMLJE LETI U ZAJEDNICU, IZ ZAJEDNICE ILI UNUTAR ZAJEDNICE

1. Zrakoplovi iz članka 4. stavka 1. točke (d), kao i njihova posada i njihovi letovi moraju biti u skladu s važećim standardima ICAO-a. U slučaju da takvih standarda nema, ti zrakoplovi i njihovi letovi moraju biti u skladu sa zahtjevima utvrđenim u prilozima I., III. i IV., uz uvjet da ti zahtjevi nisu suprotni pravima trećih zemalja koja proizlaze iz međunarodnih konvencija.

2. Operatori koji se bave komercijalnim letovima upotrebom zrakoplova iz stavka 1. moraju dokazati da su sposobni i da imaju sredstva za ispunjavanje zahtjeva navedenih u stavku 1.

Zahtjevi iz prvog podstavka mogu se ispuniti prihvaćanjem certifikata koji su izdani u trećoj zemlji ili u ime treće zemlje.

Sposobnosti i sredstva iz prvog podstavka priznaju se izdavanjem ovlaštenja. U tom ovlaštenju se specificiraju prava koja su dana operatoru i raspon operacija.

3. Od operatora koji se bave nekomercijalnim letovima složenih zrakoplova na motorni pogon upotrebom zrakoplova iz stavka 1. može se zahtijevati da daju izjavu o svojoj sposobnosti i sredstvima za ispunjavanje odgovornosti povezanih s upravljanjem tih zrakoplova.

4. Mjere namijenjene izmjenama i dopunama nebitnih elemenata ovog članka njegovim dopunjavanjem donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 4. Tim se mjerama posebno određuje sljedeće:

(a) kako se za zrakoplove iz članka 4. stavka 1. točke (d), ili za posadu, koji nemaju standardne ICAO certifikate plovidbenosti ili dozvole može odobriti let u Zajednicu, iz Zajednice ili unutar Zajednice;

(b) uvjeti za upravljanje zrakoplovom u skladu s odredbama iz stavka 1.;

(c) uvjeti za izdavanje, održavanje, izmjene i dopune, ograničenja, obustavljanje ili opoziv ovlaštenja operatora iz stavka 2., uvažavajući certifikate izdane od strane države registracije ili države operatora, ne dovodeći u pitanje Uredbu (EZ-a) br. 2111/2005 i njezina provedbena pravila;

(d) prava i odgovornosti nositelja ovlaštenja;

(e) uvjeti i postupci za davanje izjave operatora iz stavka 3. i za njihov nadzor;

(f) uvjeti u kojima se letovi zabranjuju, ograničavaju ili podvrgavaju određenim uvjetima u interesu sigurnosti, u skladu s člankom 22. stavkom 1.

5. Kod donošenja mjera iz stavka 4. Komisija se posebno brine:

(a) da se primjereno koriste preporučene prakse i smjernice ICAO-a;

(b) da niti jedan zahtjev ne prelazi granice onoga što se zahtijeva od zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točke (b) i od operatora tih zrakoplova;

(c) da se, kada je to primjereno, koriste mjere donesene u skladu s člankom 5. stavkom 5. i člankom 8. stavkom 5.;

(d) da postupak dobivanja ovlaštenja bude jednostavan, razmjeran, isplativ i djelotvoran u svim slučajevima i da omogućava dokazivanje ispunjavanja zahtjeva i sukladnosti razmjerno složenosti operacija i s njima povezanog rizika. Pri ovom postupku posebno se uvažavaju:

(i.) rezultati ICAO-ovog Općeg revizijskog programa za nadzor sigurnosti (Universal Safety Oversight Audit Programme);

(ii.) podaci dobiveni inspekcijskim pregledom na rampi (Ramp check) i iz zapisnika programa sigurnosnog nadzora stranih zrakoplova; i

(iii.) druge priznate informacije o aspektima sigurnosti glede predmetnog operatora.

Članak 10.

NADZOR I PRISILNE MJERE

1. Države članice, Komisija i Agencija surađuju radi osiguravanja da proizvod, osoba ili organizacija koji podliježu ovoj Uredbi budu u skladu s njezinim odredbama i njezinim provedbenim pravilima.

2. Radi provedbe stavka 1., države članice, osim nadzora certifikata koje su izdale, provode ispitivanja, uključujući inspekcijske preglede na rampi te poduzimaju sve potrebne mjere, uključujući i zabranu uzlijetanja, kako bi se spriječilo daljnja kršenja propisa.

3. Radi provedbe stavka 1., Agencija provodi ispitivanja u skladu s člankom 24. stavkom 2. i člankom 55.

4. Kako bi se nadležnim vlastima država članica omogućilo provođenje primjerenih prisilnih mjera, Komisija i Agencija razmjenjuju informacije o utvrđenim kršenjima propisa.

5. Mjere namijenjene izmjenama i dopunama nebitnih elemenata ovog članka njegovim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 4. Tim se mjerama posebno određuje sljedeće:

(a) uvjeti za prikupljanje, razmjenu i širenje informacija;

(b) uvjeti za izvođenje inspekcijskih pregleda na rampi, uključujući sustavne preglede;

(c) uvjeti za zabranu uzlijetanja zrakoplova koji ne ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe ili njezinih provedbenih pravila.

Članak 11.

PRIZNAVANJE CERTIFIKATA

1. Države članice, bez dodatnih tehničkih zahtjeva ili evaluacije, priznaju certifikate izdane u skladu s ovom Uredbom. Kada se prvobitno priznavanje odnosi na određenu namjenu ili namjene, svako kasnije priznavanje obuhvaća samo tu istu namjenu ili namjene.

2. Na svoju vlastitu inicijativu, ili na zahtjev države članice ili Agencije, Komisija može pokrenuti postupak iz članka 65. stavka 7. kako bi utvrdila da li je certifikat koji je izdan u skladu s ovom Uredbom djelotvorno sukladan s ovom Uredbom i njezinim provedbenim pravilima.

U slučaju nesukladnosti ili nedjelotvorne sukladnosti Komisija zahtijeva od izdavatelja certifikata da poduzme odgovarajuće korektivne i zaštitne mjere, kao što je ograničavanje ili obustavljanje valjanosti certifikata. Osim toga, odredbe stavka 1. se prestaju primjenjivati na taj certifikat od datuma kada Komisija obavijesti države članice o svojoj odluci.

3. Kada Komisija ima dovoljno dokaza da je izdavatelj certifikata iz stavka 2. poduzeo odgovarajuće korektivne mjere kako bi riješio slučaj nesukladnosti ili nedjelotvorne sukladnosti te da zaštitne mjere više nisu potrebne, ona odlučuje da se odredbe stavka 1. ponovno primjenjuju na ovaj certifikat. Te se odredbe primjenjuju od datuma kada Komisija obavijesti države članice o ovoj odluci.

4. Dok se ne donesu mjere iz članka 5. stavka 5., članka 7. stavka 6. i članka 9. stavka 4., i ne dovodeći u pitanje članak 69. stavak 4., certifikati koji se ne mogu izdati u skladu s ovom Uredbom, mogu se izdati temeljem primjenjivih nacionalnih propisa.

5. Dok se ne donesu mjere iz članka 8. stavka 5., i ne dovodeći u pitanje članak 69. stavak 4., certifikati koji se ne mogu izdati u skladu s ovom Uredbom, mogu se izdati temeljem primjenjivih nacionalnih propisa, ili, ako je to primjenjivo, temeljem odgovarajućih zahtjeva Uredbe (EEZ-a) br. 3922/91.

6. Odredbama ovog članka ne dovodi se u pitanje Uredba (EZ-a) br. 2111/2005 i njezina provedbena pravila.

Članak 12.

PRIHVAĆANJE CERTIFIKATA TREĆE ZEMLJE

1. Odstupajući od odredaba ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila, Agencija ili zrakoplovne vlasti države članice mogu izdavati certifikate temeljem certifikata koje su izdala zrakoplovne vlasti treće zemlje kako je predviđeno u sporazumima o priznavanju certifikata sklopljenim između Zajednice i te treće zemlje.

2.(a) Ukoliko ne postoji sporazum sklopljen sa Zajednicom, država članica ili Agencija mogu izdavati certifikate temeljem certifikacije provedene od nadležne vlasti treće zemlje primjenom sporazuma koji je ta država članica sklopila s predmetnom trećom zemljom prije nego što su na snagu stupile odgovarajuće odredbeove Uredbe, o čemu će se obavijestiti Komisija i druge države članice. Takve certifikate može također izdavati Agencija u ime bilo koje države članice primjenom sporazuma koji je jedna od država članica sklopila s predmetnom trećom zemljom.

(b) Ukoliko Komisija smatra:

– da se odredbama sporazuma između države članice i treće zemlje ne bi mogla osigurati razina sigurnosti jednaka onoj koja je određena ovom Uredbom i njezinim provedbenim pravilima, i/ili

– da bi se takvim sporazumom uzrokovala diskriminacija između država članica, koja ne bi bila uzrokovana nužnim sigurnosnim mjerama, ili da je takav sporazum u suprotnosti s vanjskom politikom Zajednice prema trećoj zemlji,

ona može u skladu s postupkom utvrđenim u članku 65. stavku 2. zahtijevati od dotične države članice da preinači sporazum, da obustavi njegovu primjenu ili da ga otkaže u skladu s člankom 307. Ugovora.

(c) Države članice poduzimaju potrebne mjere za otkazivanje sporazuma što je prije moguće nakon stupanja na snagu sporazuma između Zajednice i predmetne treće zemlje, za ona područja koja su obuhvaćena ovim drugim sporazumom.

Članak 13.

KVALIFICIRANI SUBJEKTI

Kod dodjeljivanja specifične zadaće certificiranja kvalificiranom subjektu, Agencija ili odgovarajuće nacionalne zrakoplovne vlasti osiguravaju da je takav subjekt sukladan mjerilima utvrđenim u Aneksu V.

Članak 14.

ODREDBE O FLEKSIBILNOSTI

1. Odredbe ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila ne sprječavaju državu članicu u trenutnom reagiranju na problem sigurnosti koji uključuje proizvod, osobu ili organizaciju koja podliježe odredbama ove Uredbe.

Država članica odmah obavještava Agenciju, Komisiju i druge države članice o poduzetim mjerama i o razlozima za njihovo poduzimanje.

2. (a) Agencija ocjenjuje da li se sigurnosni problem može rješavati u okviru ovlasti koje su joj dane u skladu s člankom 18. točkom (d). U tom slučaju, ona donosi odgovarajuću odluku, u roku od mjesec dana po primitku obavijesti u skladu sa stavkom 1.

(b) Ukoliko Agencija zaključi da se sigurnosni problem ne može rješavati u skladu s točkom (a), ona u roku navedenom u toj točki izdaje preporuku u skladu s člankom 18. točkom (b) da li ovu Uredbu i njezina provedbena pravila treba izmijeniti i dopuniti i da li mjere o kojima je obaviještena treba opozvati ili zadržati.

3. Mjere namijenjene izmjenama i dopunama elemenata ove Uredbe koje nisu ključne, između ostaloga, njezinim dopunjavanjem, a koje se odnose na to da li nedostatna razina sigurnosti ili manjkavosti ove Uredbe ili njezinih provedbenih pravila opravdavaju pokretanje njihovih izmjena i dopuna i da li mjere donesene u skladu sa stavkom 1. mogu biti nastavljene, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 6. U tom slučaju te mjere na odgovarajući način provode sve države članice, i na njih se primjenjuju odredbe članka 11. Ukoliko se utvrdi da mjere nisu opravdane, predmetna država članica ih treba opozvati.

4. Države članice mogu odobriti izuzeće od bitnih zahtjeva utvrđenih ovom Uredbom i njezinim provedbenim pravilima u slučaju nepredviđenih hitnih operativnih okolnosti ili operativnih potreba s ograničenim trajanjem, pod uvjetom da to ne utječe negativno na razinu sigurnosti. Agenciju, Komisiju i druge države članice treba odmah obavijestiti o svim takvim izuzećima čim se ona počnu ponavljati ili kada se odobravaju za razdoblje dulje od dva mjeseca.

5. Agencija ocjenjuje da li su izuzeća o kojima ju je obavijestila država članica manje ograničavajuća od primjenjivih odredaba Zajednice, te u roku od jednog mjeseca od primitka obavijesti o njima izdaje preporuku u skladu s člankom 18. točkom (b) o tome da li su ta izuzeća u skladu s općim ciljevima sigurnosti ove Uredbe ili bilo kojih drugog propisa u okviru zakonodavstva Zajednice.

Ukoliko izuzeće nije u skladu s općim ciljevima sigurnosti ove Uredbe ili bilo kojeg drugog propisa u okviru zakonodavstva Zajednice, Komisija u skladu s postupkom iz članka 65. stavka 7. donosi odluku da se takvo izuzeće ne odobri. U tom slučaju, država članica povlači izuzeće.

6. Kada se na druge načine može postići razina sigurnosti jednaka onoj koja se postiže primjenom pravila za provedbu ove Uredbe, države članice mogu, bez diskriminacije u odnosu na državljanstvo, odobriti odstupanje od tih provedbenih pravila.

U takvim slučajevima država članica obavještava Agenciju i Komisiju o namjeri izdavanja takvog odobrenja te navodi razloge koji pokazuju potrebu za odstupanjem od predmetnog pravila, kao i uvjete koji osiguravaju postizanje jednake razine sigurnosti.

7. U roku od dva mjeseca po primitku obavijesti, u skladu sa stavkom 6., Agencija izdaje preporuku u skladu s člankom 18. točkom (b) o tome da li odobrenje predloženo u skladu sa stavkom 6. ispunjava uvjete utvrđene u tom stavku.

Mjere namijenjene izmjenama i dopunama nebitnih elemenata ove Uredbe, njezinim dopunjavanjem, koje se odnose na to da li se predloženo odobrenje može dati, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 6. u roku od jednog mjeseca po primitku preporuke Agencije. U tom slučaju, Komisija obavještava o svojoj odluci sve države članice koje također imaju pravo primjenjivati tu mjeru. Na predmetnu mjeru primjenjuju se odredbe članka 15.

Članak 15.

INFORMACIJSKA MREŽA

1. Komisija, Agencija i nacionalne zrakoplovne vlasti razmjenjuju sve informacije koje su im na raspolaganju u kontekstu primjene ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila. Subjekti, kojima je povjereno istraživanje nesreća i incidenata ili analiza događaja u civilnom zrakoplovstvu, imaju pravo pristupa ovim informacijama.

2. Ne dovodeći u pitanje pravo javnosti na pristup dokumentima Komisije, kako je utvrđeno u Uredbi (EZ -a) br. 1049/2001, Komisija u skladu s postupkom iz članka 65. stavka 3. donosi na svoju vlastitu inicijativu mjere za dostavljanje podataka iz stavka 1. ovog članka zainteresiranim stranama. Ove mjere, koje mogu biti općenite ili pojedinačne, utemeljene su na potrebi:

(a) da se osobama ili organizacijama osiguraju informacije koje su im potrebne za poboljšanje zrakoplovne sigurnosti;

(b) da se širenje informacija ograniči na ono što je strogo potrebno za namjene njihovih korisnika kako bi se osigurala odgovarajuća povjerljivost tih informacija.

3. Nacionalne zrakoplovne vlasti, u skladu s njihovim nacionalnim zakonodavstvom, poduzimaju potrebne mjere kojima osiguravaju odgovarajuću povjerljivost informacija koje dobivaju u skladu sa stavkom 1.

4. Kako bi se javnost informirala o općoj razini sigurnosti, Agencija jedanput godišnje objavljuje analizu sigurnosti. Od dana stupanja na snagu mjera iz članka 10. stavka 5. ova analiza sigurnosti mora uključivati analizu svih informacija primljenih u skladu s člankom 10. Ova analiza mora biti jednostavna i lako razumljiva te mora naznačiti da li postoje povećani rizici sigurnosti. U ovoj se analizi ne otkrivaju izvori informacija.

Članak 16.

ZAŠTITA IZVORA INFORMACIJA

1. Kada informacije iz članka 15. stavka 1. Komisiji ili Agenciji dobrovoljno dostavi fizička osoba, izvor tih informacija se ne otkriva. Kada se informacije daju nacionalnim tijelima, izvor tih informacija se štiti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.

2. Ne dovodeći u pitanje valjane propise kaznenog prava, države članice se suzdržavaju od pokretanja postupka u pogledu neplaniranog i nenamjernog kršenja zakona o kojem su doznali samo zato što je o njima izviješteno u skladu s ovom Uredbom i njezinim provedbenim pravilima.

Ovo se pravilo ne primjenjuje u slučaju svjesnog nehaja (gross negligence).

3. Ne dovodeći u pitanje valjane propise kaznenog prava, države članice, u skladu s postupcima navedenim u nacionalnom zakonodavstvu i praksi, osiguravaju da zaposlenici koji daju informacije u okviru primjene ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila ne podliježu nikakvoj diskriminaciji od strane njihovog poslodavca.

Ovo se pravilo ne primjenjuje u slučaju svjesnog nehaja (gross negligence).

4. Ovaj se članak primjenjuje ne dovodeći u pitanje nacionalne propise koji se odnose na dostupnost informacija sudbenim tijelima.

Poglavlje III.
EUROPSKA AGENCIJA ZA SIGURNOST ZRAČNOG PROMETA

Odjeljak I.
ZADAĆE

Članak 17.

OSNIVANJE I FUNKCIJE AGENCIJE

1. Za provedbu ove Uredbe osniva se Europska agencija za sigurnost zračnog prometa.

2. Radi osiguravanja ispravnog djelovanja i razvoja sigurnosti u civilnom zrakoplovstvu, Agencija:

(a) izvodi sve zadaće i oblikuje mišljenja o svim pitanjima obuhvaćenim člankom 1. stavkom 1.;

(b) pomaže Komisiji pripremanjem mjera koje se moraju poduzeti za provedbu ove Uredbe. Kada te mjere uključuju tehnička pravila koja se odnose na konstrukciju, projekt i operativne aspekte, Komisija ne smije mijenjati njihov sadržaj bez prethodnog dogovora s Agencijom. Agencija također pruža Komisiji potrebnu tehničku, znanstvenu i upravnu pomoć pri obavljanju njenih zadaća;

(c) poduzima potrebne mjere u okviru ovlasti koje su joj dane ovom Uredbom ili drugim zakonodavstvom Zajednice;

(d) obavlja inspekcijske preglede i istraživanja kada je to potrebno za ispunjavanje njezinih zadaća;

(e) na područjima svoje nadležnosti obavlja u ime država članica funkcije i zadaće koje proizlaze iz valjanih međunarodnih konvencija, posebno iz Čikaške konvencije.

Članak 18.

MJERE KOJE PROVODI AGENCIJA

Kada je to primjereno, Agencija:

(a) upućuje Komisiji svoja mišljenja;

(b) upućuje Komisiji preporuke za primjenu članka 14.;

(c) izdaje specifikacije za certificiranje, uključujući propise o plovidbenosti i prihvatljive načine usklađivanja te smjernice za primjenu ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila;

(d) donosi odgovarajuće odluke za primjenu članaka 20., 21., 22., 23., 54. i 55.;

(e) izdaje izvješća nakon inspekcijskih pregleda standardizacije koji se izvode u skladu s člankom 24. stavkom 1. i člankom 54.

Članak 19.

MIŠLJENJA, SPECIFIKACIJE ZA CERTIFICIRANJE I SMJERNICE

1. Kako bi pomogla Komisiji pri pripremi prijedloga osnovnih načela, primjenjivosti i bitnih zahtjeva koji se predlažu Europskom parlamentu i Vijeću te pri donošenju provedbenih pravila, Agencija izrađuje njihov nacrt. Ove nacrte Agencija dostavlja Komisiji u obliku mišljenja.

2. U skladu s člankom 52. i s provedbenim pravilima koja donese Komisija, Agencija razvija:

(a) specifikacije za certificiranje, uključujući propise o plovidbenosti (Airworthiness codes) i prihvatljive načine udovoljavanja; i

(b) smjernice;

koje se upotrebljavaju u postupku certificiranja.

Ovi dokumenti odražavaju najviši stupanj razvoja i najbolje prakse u dotičnim područjima te se ažuriraju uvažavanjem svjetskih zrakoplovnih praktičnih iskustava te znanstvenog i tehničkog napretka.

Članak 20.

CERTIFICIRANJE PLOVIDBENOSTI I UTJECAJA NA OKOLIŠ

1. U pogledu proizvoda, dijelova i uređaja iz članka 4. stavka 1. točaka (a) i (b) Agencija po potrebi i kako je određeno u Čikaškoj konvenciji ili njezinim prilozima obavlja u ime država članica funkcije i zadaće države projektiranja, proizvodnje ili registracije koje se odnose na odobrenje projekta. U tu svrhu, ona posebno:

(a) za svaki proizvod za koji se traži certifikat tipa ili promjena certifikata tipa izrađuje i priopćava osnovu za certifikaciju tipa. Ovakva osnova za certifikaciju se sastoji od valjanog propisa o plovidbenosti, odredaba za koje je prihvaćena jednaka razina sigurnosti i posebnih detaljnih tehničkih specifikacija koje su potrebne kada osobine projekta određenog proizvoda ili operativno iskustvo pokažu da su bilo koje odredbe propisa o plovidbenosti nedostatne ili neodgovarajuće za osiguravanje sukladnosti s bitnim zahtjevima;

(b) utvrđuje i priopćava specifikacije plovidbenosti za svaki proizvod za koji se traži certifikat plovidbenosti s ograničenjima;

(c) utvrđuje i priopćava detaljne specifikacije plovidbenosti za svaki dio ili uređaj za koji se traži certifikat;

(d) utvrđuje i priopćava odgovarajuće zahtjeve u pogledu okoliša za svaki proizvod za koji se u skladu s člankom 6. zahtijeva certificiranje utjecaja na okoliš;

(e) sama, ili putem nacionalnih zrakoplovnih vlasti ili kvalificiranih subjekata, provodi istraživanja povezana s certificiranjem proizvoda, dijelova i uređaja;

(f) izdaje odgovarajuće certifikate tipa ili s njima povezane promjene;

(g) izdaje certifikate za dijelove i uređaje;

(h) izdaje odgovarajuće certifikate utjecaja na okoliš;

(i) izmjenjuje i dopunjuje, obustavlja ili opoziva odgovarajući certifikat kada više nisu ispunjeni uvjeti u skladu s kojima je izdan ili kada pravna ili fizička osoba koja je nositelj certifikata ne ispunjava obveze iz ove Uredbe ili njezinih provedbenih pravila;

(j) osigurava funkcije kontinuirane plovidbenosti povezane s proizvodima, dijelovima i uređajima koji su pod njezinim nadzorom, što uključuje da bez nepotrebnog odlaganja reagira na problem sigurnosti te izdaje i prosljeđuje valjane obvezne informacije;

(k) za zrakoplov za koji se treba izdati dozvola za letenje utvrđuje postupke i standarde plovidbenosti kako bi se osigurala sukladnost s člankom 5. stavkom 4. točkom (a);

(l) izdaje dozvole za letenje za zrakoplove u svrhu certificiranja pod nadzorom Agencije, u dogovoru s državom članicom u kojoj je zrakoplov registriran ili će biti registriran.

2. U pogledu organizacija, Agencija:

(a) sama, ili putem nacionalnih zrakoplovnih vlasti ili kvalificiranih subjekata, provodi inspekcijske preglede i audite organizacija koje ona certificira;

(b) izdaje i obnavlja certifikate za:

(i.) organizacije za projektiranje; ili

(ii.) organizacije za proizvodnju smještene unutar područja država članica, ukoliko to zatraži predmetna država članica; ili

(iii.) organizacije za proizvodnju i održavanje smještene izvan područja država članica;

(c) izmjenjuje i dopunjuje, obustavlja ili opoziva odgovarajući certifikat organizacije kada više nisu ispunjeni uvjeti u skladu s kojima je izdan, ili kada predmetna organizacija ne ispunjava obveze iz ove Uredbe ili njezinih provedbenih pravila.

Članak 21.

CERTIFICIRANJE PILOTA

1. U pogledu osoblja i organizacija iz članka 7. stavka 1., Agencija:

(a) sama, ili putem nacionalnih zrakoplovnih vlasti ili kvalificiranih subjekata, provodi inspekcije i audite organizacija koje ona certificira te po potrebi njihovog osoblja;

(b) izdaje i obnavlja certifikate organizacijama koje se bave osposobljavanjem pilota i centrima zrakoplovne medicine koji su smješteni izvan područja država članica te po potrebi za njihovo osoblje;

(c) izmjenjuje i dopunjuje, obustavlja ili opoziva odgovarajući certifikat kada više nisu ispunjeni uvjeti u skladu s kojima je izdan, ili kada pravna ili fizička osoba koja je nositelj certifikata ne ispunjava obveze iz ove Uredbe ili njezinih provedbenih pravila;

2. U pogledu školskih uređaja za simulaciju leta iz članka 7. stavka 1., Agencija:

(a) sama, ili putem nacionalnih zrakoplovnih vlasti ili kvalificiranih subjekata, provodi tehničke inspekcijske preglede uređaja koje ona certificira;

(b) izdaje i obnavlja certifikate za:

(i.) školske uređaje za simulaciju leta koji se koriste u organizacijama za osposobljavanje koje certificira Agencija; ili

(ii.) školske uređaje za simulaciju leta smještene unutar područja država članica, ukoliko to zatraži predmetna država članica; ili

(iii.) školske uređaje za simulaciju leta smještene izvan područja država članica;

(c) izmjenjuje i dopunjuje, obustavlja ili opoziva odgovarajući certifikat kada više nisu ispunjeni uvjeti u skladu s kojima je izdan, ili kada pravna ili fizička osoba koja je nositelj certifikata ne ispunjava obveze iz ove Uredbe ili njezinih provedbenih pravila.

Članak 22.

CERTIFICIRANJE ZRAČNIH OPERACIJA (AIR OPERATION CERTIFICATION)

1. Agencija bez nepotrebnih odlaganja reagira na problem koji utječe na sigurnost zračnih operacija, određujući korektivne mjere i šireći s tim povezane informacije, uključujući i države članice.

2. U pogledu ograničenja trajanja leta:

(a) Agencija izdaje odgovarajuće specifikacije za certificiranje kako bi se osigurala sukladnost s bitnim zahtjevima, i po potrebi, s povezanim provedbenim pravilima. Prvobitno, provedbena pravila uključuju sve bitne odredbe Poddijela Q Aneksa III. Uredbi (EEZ-a) br. 3922/91, uzimajući u obzir najnovija znanstvena i tehnička dostignuća;

(b) država članica može odobriti pojedinačne sheme specifikacije trajanja leta koje odstupaju od specifikacija za certificiranje iz točke (a). U ovom slučaju država članica bez odlaganja obavještava Agenciju, Komisiju i druge države članice da namjerava izdati odobrenje za takvu pojedinačnu shemu;

(c) u roku od mjesec dana od primitka obavijesti, Agencija ocjenjuje pojedinačnu shemu na temelju znanstvene i medicinske procjene. Nakon toga, dotična država članica može izdati odobrenje kao u obavijesti, osim u slučaju kada Agencija raspravi shemu s državom članicom i predloži njezine izmjene. Ukoliko se država članica složi s tim izmjenama, ona sukladno s tim može izdati odobrenje;

(d) u slučaju hitnih nepredviđenih operativnih okolnosti ili operativnih potreba koje imaju ograničeno trajanje i koje se ne ponavljaju, može se privremeno primijeniti odstupanje od specifikacija za certificiranja, dok Agencija ne da svoje mišljenje;

(e) ukoliko se država članica ne složi sa zaključcima Agencije u pogledu pojedinačne sheme, ona predaje predmet Komisiji da u skladu s postupkom iz članka 65. stavka 3. odluči da li je ta shema u skladu s ciljevima sigurnosti ove Uredbe;

(f) sadržaji pojedinačnih shema koje su prihvatljive Agenciji, ili za koje je Komisija donijela pozitivnu odluku u skladu s točkom (e), se objavljuju.

Članak 23.

OPERATORI TREĆIH ZEMALJA

1. U pogledu operatora zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točke (d) koji se koriste za komercijalne letove, Agencija:

(a) sama, ili putem nacionalnih zrakoplovnih vlasti ili kvalificiranih subjekata, provodi inspekcije i audite;

(b) izdaje i obnavlja ovlaštenja iz članka 9. stavka 2., osim ako država članica obavlja funkcije i zadaće države operatora glede tih letova;

(c) izmjenjuje i dopunjuje, obustavlja ili opoziva odgovarajuće ovlaštenje kada više nisu ispunjeni uvjeti u skladu s kojima je izdano, ili kada predmetna organizacija ne ispunjava obveze iz ove Uredbe ili njezinih provedbenih pravila.

2. U pogledu operatora zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točke (d) koji se ne koriste za komercijalne letove, Agencija:

(a) prima izjave iz članka 9. stavka 3.; i

(b) sama, ili putem nacionalnih zrakoplovnih vlasti ili kvalificiranih subjekata, provodi nadzor nad operatorima od kojih je primila izjavu.

3. U pogledu zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točke (d) Agencija izdaje ovlaštenja u skladu s člankom 9. stavkom 4. točkom (a).

Članak 24.

NADZIRANJE PRIMJENE PRAVILA

1. Agencija provodi standardizacijske audite u područjima obuhvaćenim člankom 1. stavkom 1. kako bi nadzirala da li nacionalne nadležne vlasti primjenjuju ovu Uredbu i njezina provedbena pravila, i o tome izvještava Komisiju.

2. Agencija provodi audite poduzetnika kako bi nadzirala primjenu ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila.

3. Agencija ocjenjuje utjecaj provedbe ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila, uzimajući u obzir ciljeve navedene u članku 2.

4. U pogledu primjene članka 14. Komisija se savjetuje s Agencijom koja joj daje svoje preporuke.

5. Metode rada Agencije pri provođenju zadaća iz stavaka 1., 3. i 4. podliježu zahtjevima koji se donose u skladu s postupkom iz članka 65. stavka 2., uvažavajući načela iz članaka 52. i 53.

Članak 25.

GLOBE I PERIODIČNE NOVČANE KAZNE

1. Ne dovodeći u pitanje članke 20. i 55., na zahtjev Agencije Komisija može:

(a) izreći globe osobama i poduzećima kojima je Agencija izdala certifikat, kada se namjerno ili radi nemara krše odredbe ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila;

(b) izreći periodične novčane kazne osobama i poduzećima kojima je Agencija izdala certifikat, koje se zaračunavaju od datuma navedenog u odluci, kako bi se te osobe ili poduzeća prisilili da se pridržavaju odredaba ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila.

2. Globe i periodične novčane kazne moraju biti odvraćajuće i razmjerne, kako ozbiljnosti slučaja tako i gospodarskoj snazi dotičnog imatelja certifikata, vodeći posebno računa o stupnju u kojem je ugrožena sigurnost. Iznos globa ne smije premašivati 4% godišnjeg prihoda ili prometa imatelja certifikata. Iznos periodične novčane kazne ne smije premašivati 2.5% prosječnog dnevnog prihoda ili prometa imatelja certifikata.

3. Komisija u skladu s člankom 65. stavkom 3. donosi detaljna pravila za provedbu ovog članka. Pri tom ona posebno određuje:

(a) detaljna mjerila za utvrđivanje iznosa globe ili periodične novčane kazne; i

(b) postupke za istrage, povezane mjere i izvješća, te pravila postupka za donošenje odluka, uključujući odredbe o pravima na obranu, pristup dokumentaciji, pravno zastupanje, privatnost, kao i privremene odredbe te kvantifikaciju i ubiranje globa i periodičnih novčanih kazni.

4. Sud Europskih zajednica ima neograničenu nadležnost glede revizije odluka kojima je Komisija odredila globu ili periodičnu novčanu kaznu. On može poništiti, smanjiti ili povećati izrečenu globu ili periodičnu novčanu kaznu.

5. Odluke donesene u skladu sa stavkom 1. ne spadaju u područje kaznenog prava.

Članak 26.

ISTRAŽIVANJE

1. Agencija može razviti i financirati istraživanje ukoliko je ono strogo povezano s poboljšanjem aktivnosti u njezinom području nadležnosti, ne dovodeći u pitanje pravo Zajednice.

2. Agencija usklađuje svoje aktivnosti u području istraživanja i razvoja s aktivnostima istraživanja i razvoja Komisije i država članica kako bi se osigurala međusobna dosljednost tih politika i akcija.

3. Rezultati istraživanja koje financira Agencija se objavljuju, osim u slučaju kada ih Agencija razvrsta kao povjerljive.

Članak 27.

MEĐUNARODNI ODNOSI

1. Agencija pomaže Komisiji i državama članicama pri njihovim odnosima s trećim zemljama u skladu s odgovarajućim pravom Zajednice. Ona posebno pomaže pri usklađivanju pravila i pri međusobnom priznavanju odobrenja kojima se potvrđuje zadovoljavajuća primjena pravila.

2. Agencija može surađivati sa zrakoplovnim vlastima trećih zemalja i međunarodnim organizacijama nadležnim za područja koja su obuhvaćena ovom Uredbom, u okviru radnih sporazuma sklopljenih s tim tijelima, u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora. Za ovakve sporazume potrebno je prethodno odobrenje Komisije.

3. Agencija pomaže državama članicama pri ispunjavanju njihovih međunarodnih obveza, posebno onih iz Čikaške konvencije.

Odjeljak II.
UNUTARNJA STRUKTURA

Članak 28.

PRAVNI STATUS, SMJEŠTAJ, LOKALNI UREDI

1. Agencija je tijelo Zajednice. Ona je pravna osoba.

2. U svim državama članicama Agencija uživa najšire pravne mogućnosti koje se u skladu s pravom tih država mogu dati pravnoj osobi. Ona može, posebno, pribavljati pokretnu i nepokretnu imovinu i s njom raspolagati te može biti stranka u sudskim postupcima.

3. Agencija može osnivati svoje vlastite lokalne urede u državama članicama, za što je potrebna njihova suglasnost.

4. Agenciju predstavlja njezin izvršni direktor.

Članak 29.

OSOBLJE

1. Na osoblje Agencije primjenjuju se Kadrovski propisi za dužnosnike Europskih zajednica, Uvjeti zapošljavanja drugih službenika Europskih zajednica, te pravila koja su zajednički donijele institucije Europskih zajednica za primjenu tih Kadrovskih propisa i Uvjeta zapošljavanja, ne dovodeći pri tom u pitanje primjenu članka 39. ove Uredbe na članove Odbora za pritužbe.

2. Ne dovodeći u pitanje članak 42., Agencija u vezi sa svojim osobljem provodi ovlaštenja koja se Kadrovskim propisima i Uvjetima zapošljavanja daju tijelu za imenovanje.

3. Osoblje Agencije se sastoji od strogo ograničenog broja dužnosnika koje Komisija ili države članice postavljaju ili premještaju s druge dužnosti za obavljanje rukovodstvenih dužnosti. Ostalo osoblje se sastoji od drugih zaposlenika koje regrutira Agencija za potrebe obavljanja njezinih zadaća.

Članak 30.

POVLASTICE I IMUNITETI

Na Agenciju se primjenjuje Protokol o povlasticama i imunitetima Europskih zajednica priložen Ugovorima o osnivanju Europske zajednice i Europske zajednice za atomsku energiju.

Članak 31.

OBVEZE

1. Ugovorne obveze Agencije uređuju se pravom koje se primjenjuje na predmetni ugovor.

2. Sud Europskih zajednica ima nadležnost odlučivanja u pogledu bilo kakve arbitražne klauzule u ugovoru koji je sklopila Agencija.

3. U slučaju neugovornih obveza, Agencija u skladu s općim načelima prava država članica, nadoknađuje bilo kakvu štetu koju su prouzrokovale njezine službe ili njezini službenici pri obavljanju svojih zadaća.

4. Sud Europskih zajednica je nadležan u sporovima glede nadoknade bilo kakve štete navedene u stavku 3.

5. Osobnu odgovornost službenika Agencije prema Agenciji uređuju odgovarajuće odredbe utvrđene u Kadrovskim propisima i Uvjetima zapošljavanja.

Članak 32.

OBJAVLJIVANJE DOKUMENATA

1. Ne dovodeći u pitanje odluke donesene temeljem članka 290. Ugovora, sljedeći se dokumenti izrađuju na svim službenim jezicima Zajednice:

(a) analiza sigurnosti iz članka 15. stavka 4.;

(b) mišljenja upućena Komisiji u skladu s člankom 19. stavkom 1.;

(c) opće godišnje izvješće i program rada iz članka 33. stavka 2. točaka (b) i (c).

2. Usluge prevođenja koje su potrebne za rad Agencije daje Prevoditeljski centar za tijela Europske unije.

Članak 33.

OVLAŠTENJA UPRAVNOG ODBORA

1. Agencija ima Upravni odbor.

2. Upravi odbor:

(a) imenuje izvršnog direktora i druge direktore na prijedlog izvršnog direktora u skladu s člankom 39.;

(b) donosi opće godišnje izvješće o aktivnostima Agencije i dostavlja ga Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji, Revizorskom sudu i državama članicama najkasnije do 15. lipnja; djelujući u ime Agencije, Europskom parlamentu i Vijeću (dalje u tekstu proračunsko tijelo), dostavlja na godišnjoj osnovi sve informacije važne za rezultat postupaka ocjenjivanja, posebno informacije koje se odnose na učinke ili posljedice promjena zadaća dodijeljenih Agenciji;

(c) svake godine do 30. rujna, nakon što dobije mišljenje Komisije, donosi program rada Agencije za sljedeću godinu i dostavlja ga Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i državama članicama; ovaj se program rada donosi ne dovodeći u pitanje godišnji proračunski postupak Zajednice i zakonodavni program Zajednice za odgovarajuća područja sigurnosti zrakoplovstva; programu rada se prilaže mišljenje Komisije;

(d) u dogovoru s Komisijom donosi smjernice za dodjelu poslova certificiranja nacionalnim zrakoplovnim vlastima i kvalificiranim subjektima;

(e) utvrđuje postupke temeljem kojih izvršni direktor donosi odluke, kako je navedeno u člancima 52. i 53;

(f) obavlja svoje funkcije u vezi s proračunom Agencije u skladu s člancima 59., 60. i 63.;

(g) imenuje članove Odbora za pritužbe u skladu s člankom 41.;

(h) provodi disciplinsku ovlast nad izvršnim direktorom te nad drugim direktorima u dogovoru s izvršnim direktorom;

(i) daje svoje mišljenje o mjerama koje se odnose na pristojbe i naknade, kako je navedeno u članku 64. stavku 1.;

(j) donosi svoj poslovnik;

(k) odlučuje o jezičnom uređenju Agencije;

(l) dopunjava, kada je potrebno, popis dokumenata iz članka 32. stavka 1.;

(m) određuje organizacijsku strukturu Agencije i donosi kadrovsku politiku Agencije.

3. Upravni odbor može savjetovati izvršnog direktora o bilo čemu što je povezano sa strateškim razvojem sigurnosti zrakoplovstva, uključujući istraživanja kako je određeno u članku 26.

4. Upravni odbor uspostavlja savjetodavno tijelo koje se sastoji od zainteresiranih strana, s kojim se savjetuje prije donošenja odluka u područjima iz stavka 2. točaka (c), (e), (f) i (i). Upravni odbor može također odlučiti da se savjetuje sa savjetodavnim tijelom i o drugim pitanjima navedenim u stavcima 2. i 3. Mišljenje savjetodavnog tijela nije obvezujuće za Upravni odbor.

5. Upravni odbor može uspostaviti radna tijela koja mu pomažu pri obavljanju njegovih funkcija, uključujući pripremu njegovih odluka i nadziranje njihove provedbe.

Članak 34.

SASTAV UPRAVNOG ODBORA

1. Upravni odbor se sastoji od jednog predstavnika svake države članice i jednog predstavnika Komisije. Članovi se odabiru temeljem njihovog priznatog iskustva i predanosti u području civilnog zrakoplovstva, njihovih upravljačkih sposobnosti i njihove stručnosti, koji će se upotrijebiti za promicanje ciljeva ove Uredbe. O ovom se u cijelosti obavještava nadležan odbor Europskoga parlamenta.

Svaka država članica imenuje člana upravnog odbora te njegovog zamjenika koji će ga zamjenjivati u njegovoj/njezinoj odsutnosti. Komisija također određuje svog predstavnika i njegovog zamjenika. Mandat traje pet godina. Ovaj se mandat može obnoviti.

2. Kada je primjereno, o sudjelovanju predstavnika europskih trećih zemalja i o uvjetima njihovog sudjelovanja odlučuje se u sporazumima iz članka 66.

3. Savjetodavno tijelo iz članka 33. stavka 4. imenuje četiri svoja člana koji sudjeluju u upravnom odboru kao promatrači. Oni u najširoj mogućoj mjeri predstavljaju različita gledišta zastupljena u savjetodavnom tijelu. Njihov mandat traje 30 mjeseci i može se obnoviti.

Članak 35.

PREDSJEDAVANJE UPRAVNIM ODBOROM

1. Upravni odbor između svojih članova bira predsjednika i dopredsjednika. Dopredsjednik po službenoj dužnosti zamjenjuje predsjednika u slučaju njegove/njezine spriječenosti obavljanja svojih dužnosti.

2. Mandat predsjednika i dopredsjednika ističe kada prestane njihovo članstvo u upravnom odboru. U skladu s tim mandat predsjednika i dopredsjednika traje tri godine. Ovaj se mandat može obnoviti jedanput.

Članak 36.

SJEDNICE

1. Sjednice upravnog odbora saziva njegov predsjednik.

2. Izvršni direktor Agencije sudjeluje u raspravama.

3. Upravni odbor održava najmanje dvije redovite sjednice godišnje. Osim toga, sastaje se na zahtjev predsjednika ili na zahtjev najmanje jedne trećine svojih članova.

4. Upravni odbor može pozvati bilo koju osobu čije mišljenje može biti korisno, da sudjeluje na sjednicama kao promatrač.

5. Članovima upravnog odbora mogu, u skladu s pravilima postupka, pomagati savjetnici ili stručnjaci.

6. Tajništvo za upravni odbor osigurava Agencija.

Članak 37.

GLASOVANJE

1. Ne dovodeći u pitanje članak 39. stavak 1., upravni odbor donosi svoje odluke dvotrećinskom većinom svojih članova. Na zahtjev člana upravnog odbora, odluka iz članka 33. stavka 2. točke (k) donosi se jednoglasno.

2. Svaki član imenovan u skladu s člankom 34. stavkom 1. ima jedan glas. U odsutnosti člana, njegov/njezin zamjenik stječe pravo na glasovanje. Promatrači i izvršni direktor ne glasuju.

3. Pravilima postupka utvrđuju se detaljniji postupci glasovanja, posebno uvjeti pod kojima član može djelovati u ima nekog drugog člana, kao i zahtjevi za kvorumom tamo gdje je to prikladno.

Članak 38.

FUNKCIJE I OVLASTI IZVRŠNOG DIREKTORA

1. Agencijom upravlja njezin izvršni direktor, koji je posve neovisan u obavljanju svojih zadaća. Ne dovodeći u pitanje nadležnosti Komisije i upravnog odbora, izvršni direktor ne traži i ne prima upute od bilo koje vlade ili bilo kojeg drugog tijela.

2. Europski parlament ili Vijeće mogu pozvati izvršnog direktora da ih izvijesti o obavljanju svojih zadaća.

3. Izvršni direktor ima sljedeće funkcije i ovlasti:

(a) odobrava mjere Agencije kako je određeno u članku 18., unutar granica određenih ovom Uredbom, njezinim provedbenim pravilima i bilo kakvim važećim zakonodavstvom;

(b) odlučuje o inspekcijskim pregledima i ispitivanjima kako je predviđeno u člancima 54. i 55.;

(c) dodjeljuje poslove certificiranja nacionalnim zrakoplovnim vlastima ili kvalificiranim subjektima u skladu sa smjernicama koje daje upravni odbor;

(d) obavlja bilo kakve međunarodne funkcije i ostvaruje tehničku suradnju s trećim zemljama u skladu s člankom 27.;

(e) poduzima potrebne mjere, uključujući donošenje unutarnjih upravnih uputa i objavljivanje priopćenja, kako bi se osiguralo djelovanje Agencije u skladu s odredbama ove Uredbe;

(f) izrađuje svake godine nacrt općeg izvješća i dostavlja ga upravnom odboru;

(g) u odnosu na osoblje Agencije provodi ovlasti utvrđene člankom 29. stavkom 2.;

(h) izrađuje ocjenu prihoda i rashoda Agencije u skladu s člankom 59. i provodi proračun u skladu s člankom 60.;

(i) prenosi svoje ovlasti na druge članove osoblja Agencije sukladno pravilima koja se donose u skladu s postupkom iz članka 65. stavka 2.;

(j) uz suglasnost upravnog odbora, donosi odluke o osnivanju lokalnih ureda u državama članicama u skladu s člankom 28. stavkom 3.;

(k) izrađuje i provodi godišnji program rada;

(l) odgovara na zahtjeve za pomoć koje dobiva od Komisije.

Članak 39.

IMENOVANJE VISOKIH DUŽNOSNIKA

1. Izvršni direktor se imenuje temeljem zasluga te dokumentirane stručnosti i iskustva koji su važni za civilno zrakoplovstvo. Izvršnog direktora imenuje i razrješava upravni odbor na prijedlog Komisije. Upravni odbor donosi odluku tročetvrtinskom većinom svojih članova. Prije imenovanja, upravni odbor može od odabranog kandidata zatražiti da pred nadležnim odborom ili odborima Europskoga parlamenta da izjavu i odgovori na pitanja njihovih članova.

2. Izvršnom direktoru može pomagati jedan ili više direktora. Ukoliko je izvršni direktor odsutan ili onemogućen, jedan od direktora preuzima njegovo mjesto.

3. Direktori Agencije se imenuju temeljem njihove profesionalne stručnosti važne za civilno zrakoplovstvo. Direktore imenuje i razrješuje upravni odbor na prijedlog izvršnog direktora.

4. Mandat izvršnog direktora i drugih direktora traje pet godina. Mandat direktora se može obnavljati, dok se mandat izvršnog direktora može obnoviti samo jedanput.

Članak 40.

OVLASTI ODBORA ZA PRITUŽBE

1. Unutar Agencije osniva se jedan ili više odbora za pritužbe.

2. Odbor ili odbori za pritužbe su odgovorni za odlučivanje o pritužbama protiv odluka iz članka 44.

3. Odbor ili odbori za pritužbe zasjedaju po potrebi. Komisija, djelujući u skladu s postupkom iz članka 65., određuje broj odbora za žalbe i poslove koji im se dodjeljuju.

Članak 41.

SASTAV ODBORA ZA PRITUŽBE

1. Odbor za pritužbe se sastoji od predsjednika i dva druga člana.

2. Predsjednik i druga dva člana imaju svoje zamjenike koji ih zastupaju kada su oni odsutni.

3. Predsjednika, druga dva člana i njihove zamjenike imenuje upravni odbor iz popisa stručnih kandidata koji je donijela Komisija.

4. Kada odbor za pritužbe smatra da priroda pritužbe to zahtijeva, može pozvati dva dodatna člana iz popisa navedenog u stavku 3.

5. Kvalifikacije koje se zahtijevaju za članove svakog odbora za pritužbe, ovlasti pojedinih članova u pripremnoj fazi donošenja odluka i uvjete glasovanja određuje Komisija, djelujući u skladu s postupkom iz članka 65. stavka 3.

Članak 42.

ČLANOVI ODBORA ZA PRITUŽBE

1. Mandat članova odbora za pritužbe, uključujući predsjednika i zamjenike traje pet godina. Ovaj se mandat može obnoviti.

2. Članovi odbora su neovisni. Pri donošenju odluka ne obvezuju ih nikakve upute.

3. Članovi odbora za pritužbe ne smiju obavljati nikakve druge dužnosti unutar Agencije. Članovi odbora za pritužbe mogu raditi skraćeno radno vrijeme.

4. Članove odbora za pritužbe se tijekom njihovog mandata ne može udaljiti iz njihove službe niti s popisa stručnih kandidata, osim u slučaju kada za takvo udaljavanje postoje ozbiljni razlozi i kada Komisija, nakon što dobije mišljenje upravnog odbora, donese takvu odluku.

Članak 43.

ISKLJUČENJE I PRIGOVOR

1. Članovi odbora za pritužbe ne mogu sudjelovati u bilo kakvom žalbenom postupku ukoliko u njemu imaju bilo kakav osobni interes, ukoliko su ranije bili zastupnici jedne od strana u postupku, ili ukoliko su sudjelovali u donošenju odluke koja je predmet pritužbe.

2. Ukoliko radi jednog od razloga navedenih u stavku 1., ili radi bilo kakvog drugog razloga, član odbora za pritužbe smatra da ne bi trebao/trebala sudjelovati u bilo kojem žalbenom postupku, on/ona o tome obavještava odbor za pritužbe.

3. Bilo koja strana u žalbenom postupku može uložiti prigovor na članove odbora za pritužbe temeljem razloga navedenih u stavku 1., ili ukoliko za bilo kojeg člana postoji sumnja na pristranost. Bilo kakav prigovor ove vrste nije dopušten, ukoliko stranka u žalbenom postupku, iako zna razlog za prigovor, ne poduzme proceduralne korake. Prigovor se ne može uložiti na temelju državljanstva članova.

4. O mjerama koje se poduzimaju u slučajevima navedenim u stavcima 2. i 3., odbor za pritužbe odlučuje bez sudjelovanja dotičnog člana. Radi donošenja odluke, dotičnog člana u odboru za pritužbe zamjenjuje njegov/njezin zamjenik.

Članak 44.

ODLUKE KOJE SU PREDMET PRITUŽBE

1. Pritužba se može uložiti na odluke koje Agencija donosi u skladu s člancima 20., 21., 22., 23., 55. ili 64.

2. Pritužba uložena u skladu sa stavkom 1. nema učinak odgađanja. Međutim, Agencija može, ako smatra da okolnosti to dopuštaju, odgoditi primjenu odluke na koju je uložena pritužba.

3. Pritužba protiv odluke koja ne obustavlja postupak u pogledu jedne od stranaka može se uložiti samo u vezi s pritužbom protiv konačne odluke, osim u slučaju kada je moguća posebna pritužba na odluku.

Članak 45.

OSOBE KOJE MOGU ULOŽITI PRITUŽBU

Svaka fizička ili pravna osoba može uložiti pritužbu protiv odluke koja je upućena toj osobi, ili protiv odluke koja ima izravan i individualan utjecaj na nju, iako se radi o odluci koja je upućena nekoj drugoj osobi. Stranke u postupku mogu biti stranka u žalbenom postupku.

Članak 46.

ROK I OBLIK

Pritužba zajedno s njezinim obrazloženjem ulaže se u pismenom obliku pri Agenciji u roku od dva mjeseca od obavijesti dotične osobe o mjerama, ili ukoliko takve obavijesti nema, u roku od dva mjeseca od dana kada je ta osoba doznala o tim mjerama.

Članak 47.

PRIVREMENA REVIZIJA

1. Ukoliko izvršni direktor smatra da je pritužba prihvatljiva i dobro osnovana, on/ona može ispraviti odluku. To se ne primjenjuje u slučaju kada je u žalbenom postupku podnositelj pritužbe suprotstavljen drugoj strani.

2. Ukoliko se odluka ne ispravi u roku od mjesec dana od primitka obrazloženja pritužbe, Agencija odmah odlučuje o tome da li će odložiti primjenu odluke u skladu s drugom rečenicom članka 44. stavka 2. i dostavlja pritužbu odboru za pritužbe.

Članak 48.

ISPITIVANJE PRITUŽBI

1. Ukoliko je pritužba dopustiva, odbor za pritužbe ispituje da li je ona dobro utemeljena.

2. Pri ispitivanju pritužbe u skladu sa stavkom 1., odbor za pritužbe djeluje brzo. On poziva stranke u žalbenom postupku, koliko je često to potrebno, da u određenom roku dostave primjedbe na obavijesti koje je izdao sam odbor za pritužbe ili na priopćenja drugih stranaka u žalbenom postupku. Stranke u žalbenom postupku imaju pravo davanja usmenih izjava.

Članak 49.

ODLUKE O PRITUŽBI

Odbor za pritužbe može provoditi bilo koju ovlast koja je u nadležnosti Agencije ili može prenijeti slučaj nadležnom tijelu Agencije. Odluka odbora za pritužbe obvezuje to nadležno tijelo.

Članak 50.

TUŽBE PRED SUDOM EUROPSKIH ZAJEDNICA

1. Sudu Europskih zajednica se mogu uložiti tužbe za poništenje akata Agencije koji su pravno obvezujući prema trećim stranama, za nepostupanje i za štete koje je Agencija uzrokovala tijekom svojih aktivnosti.

2. Tužbe za poništenje odluka koje je Agencija donijela u skladu s člancima 20., 21., 22., 23., 55. ili 64. mogu se uložiti Sudu Europskih zajednica, tek nakon što se iscrpe svi žalbeni postupci unutar Agencije.

3. Agencija poduzima sve potrebne mjere za provedbu presude Suda Europskih zajednica.

Članak 51.

IZRAVNA PRITUŽBA

Države članice i institucije Zajednice mogu uložiti izravnu pritužbu Sudu Europskih zajednica protiv odluka Agencije.

Odjeljak III.
METODE RADA

Članak 52.

POSTUPCI ZA OBLIKOVANJE MIŠLJENJA, PROPISA O PLOVIDBENOSTI I SMJERNICA

1. U najkraćem mogućem roku nakon stupanja ove Uredbe na snagu, upravni odbor uspostavlja transparentne postupke za izdavanje mišljenja, propisa o plovidbenosti i smjernica iz članka 18. točaka (a) i (c).

Ovi postupci:

(a) temelje se na stručnom znanju koje je na raspolaganju u zrakoplovnim vlastima država članica;

(b) kadgod je to potrebno, uključuju odgovarajuće stručnjake odgovarajućih zainteresiranih strana;

(c) osiguravaju da Agencija objavljuje dokumente i da se u velikoj mjeri savjetuje sa zainteresiranim stranama, u skladu s terminskim planom i postupkom koji uključuje obvezu Agencije da u postupku savjetovanja daje odgovore u pismenom obliku.

2. Kada Agencija u skladu s člankom 19. oblikuje mišljenja, propise o plovidbenosti i smjernice koje će primjenjivati države članice, ona uspostavlja postupak za savjetovanje s državama članicama. U tu svrhu ona može oformiti radnu skupinu u koju svaka država članica ima pravo imenovati svog stručnjaka.

3. Mjere iz članka 18. točaka (a) i (c) i postupci utvrđeni u skladu sa stavkom 1. ovog članka objavljuju se u službenim publikacijama Agencije.

4. Agencija mora uspostaviti posebne postupke za hitne mjere koje Agencija provodi kao reakciju na problem sigurnosti i za informiranje odgovarajućih zainteresiranih strana o mjerama koje moraju provesti one same.

Članak 53.

POSTUPCI ZA DONOŠENJE ODLUKA

1. Upravni odbor mora uspostaviti transparentne postupke za donošenje pojedinačnih odluka kako je predviđeno člankom 18. točkom (d).

Ti postupci:

(a) osiguravaju saslušanje fizičke ili pravne osobe na koju se odnosi odluka i bilo koje druge stranke na koju ta odluka izravno i individualno utječe;

(b) predviđaju obavješćivanje fizičke ili pravne osobe o odluci i njezino objavljivanje;

(c) predviđaju da fizička ili pravna osoba, kojoj je odluka upućena i bilo koja druga stranka u postupku, dobiju informaciju o pravnom lijeku koji u skladu s ovom Uredbom takvoj osobi stoji na raspolaganju;

(d) osiguravaju da odluke uključuju obrazloženja.

2. Upravni odbor uspostavlja postupke kojima se određuju uvjeti obavješćivanja o odlukama, uvažavajući pri tom žalbeni postupak.

3. Agencija mora uspostaviti posebne postupke za hitne mjere koje Agencija provodi kao reakciju na problem sigurnosti i za informiranje odgovarajućih zainteresiranih strana o mjerama koje moraju provesti one same.

Članak 54.

INSPEKCIJSKI PREGLEDI DRŽAVA ČLANICA

1. Ne dovodeći u pitanje provedbene ovlasti koje su Ugovorom dane Komisiji, Agencija pomaže Komisiji u nadziranju primjene ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila, obavljajući standardizacijske inspekcije u nadležnim vlastima država članica kako je određeno u članku 24. stavku 1. U skladu sa zakonskim odredbama države članice, službene osobe ovlaštene ovom Uredbom i službene osobe koje odrede nacionalne vlasti koje sudjeluju u takvim inspekcijskim pregledima, ovlašteni su:

(a) za pregled odgovarajućih evidencija, podataka, postupaka i bilo kakvog drugog materijala važnog za postizanje razine sigurnosti u zrakoplovstvu u skladu s ovom Uredbom;

(b) za dobivanje kopija ili izvadaka iz takvih evidencija, podataka, postupaka i drugih materijala;

(c) za traženje usmenog objašnjenja na licu mjesta;

(d) za ulazak u bilo koje odgovarajuće prostorije, tlo ili prijevozno sredstvo.

2. Dužnosnici Agencije ovlašteni za inspekcijske preglede iz stavka 1. provode svoje ovlasti nakon predočavanja pismenog ovlaštenja u kojem su navedeni predmet i svrha inspekcijskog pregleda, te datum njegovog početka. Prije inspekcijskog pregleda Agencija pravovremeno obavještava predmetnu državu članicu o inspekcijskom pregledu te o identitetu ovlaštenih dužnosnika.

3. Predmetna država članica se podvrgava inspekcijskim pregledima i osigurava da im se također podvrgnu odgovarajuća tijela i osobe.

4. Kada inspekcijski pregled koji se provodi u skladu s ovim člankom obuhvaća inspekcijski pregled poduzeća ili udruženja poduzeća, primjenjuju se odredbe članka 55. Ukoliko se poduzeće protivi inspekcijskom pregledu, dotična država članica pruža pomoć službenim osobama koje je ovlastila Agencija kako bi im omogućila obavljanje inspekcijskog pregleda.

5. Izvješća sastavljena temeljem ovog članka stavljaju se na raspolaganje na službenom jeziku ili jezicima države članice u kojoj je inspekcijski pregled obavljen.

Članak 55.

ISTRAŽIVANJE U PODUZEĆIMA

1. Agencija može sama provoditi ili dodijeliti nacionalnim zrakoplovnim vlastima ili kvalificiranim subjektima zadaću provođenja svih potrebnih istraživanja u poduzećima, primjenom članaka 7., 20., 21., 22., 23. i članka 24. stavka 2. Ova istraživanja se provode u skladu sa zakonskim odredbama država članica u kojima se poduzimaju. Radi toga osobe koje su ovlaštene ovom Uredbom imaju ovlasti:

(a) za pregled odgovarajućih evidencija, podataka, postupaka i bilo kakvog drugog materijala važnog za provođenje zadaća Agencije;

(b) za dobivanje kopija ili izvadaka iz takvih evidencija, podataka, postupaka i drugih materijala;

(c) za traženje usmenog objašnjenja na licu mjesta;

(d) za ulazak u bilo koje odgovarajuće prostorije, tlo ili prijevozno sredstvo;

(e) za provođenje inspekcijskih pregleda zrakoplova u suradnji s državom članicom.

2. Osobe ovlaštene za istraživanja iz stavka 1. provode svoje ovlasti nakon predočavanja pismenog ovlaštenja u kojem su navedeni predmet i svrha istraživanja.

3. Pravovremeno prije istraživanja, Agencija obavještava državu članicu na čijem području će se istraživanje provesti o samom istraživanju i o identitetu ovlaštenih osoba. Službene osobe dotične države članice, na zahtjev Agencije, pomažu tim ovlaštenim osobama u obavljanju njihovih dužnosti.

Članak 56.

GODIŠNJI PROGRAM RADA

Cilj je godišnjeg programa rada promicanje trajnog poboljšanja sigurnosti europskog zrakoplovstva, te usklađenost s ciljevima, ovlaštenjima i zadaćama Agencije, kako je navedeno u ovoj Uredbi. U njemu se jasno označava koje su ovlasti i zadaće Agencije dodane, izmijenjene ili izbrisane u odnosu na prethodnu godinu.

Prikaz godišnjeg programa rada temelji se na metodologiji koju koristi Komisija u okviru upravljanja utemeljenog na aktivnostima.

Članak 57.

OPĆE GODIŠNJE IZVJEŠĆE

Opće godišnje izvješće opisuje način na koji je Agencija provela svoj godišnji program rada. U njemu se jasno označava koje su ovlasti i zadaće Agencije dodane, izmijenjene ili izbrisane u odnosu na prethodnu godinu.

Izvješće prikazuje aktivnosti koje je Agencija izvela i ocjenjuje njihove rezultate u odnosu na postavljene ciljeve i terminski plan, rizike povezane s tim aktivnostima, upotrebu resursa i opće poslovanje Agencije.

Članak 58.

TRANSPARENTNOST I KOMUNIKACIJA

1. Na dokumente Agencije primjenjuje se Uredba (EZ-a) br. 1049/2001.

2. Agencija može potaknuti komunikaciju na područjima u okviru svoje misije. Ona posebno osigurava da se, osim publikacije navedene u članku 52. stavku 3., javnosti i bilo kojoj zainteresiranoj strani brzo pruže objektivne, pouzdane i lako razumljive informacije u odnosu na njezin rad.

3. Bilo koja pravna ili fizička osoba može se obratiti pismenim putem Agenciji na bilo kojem od jezika iz članka 314. Ugovora. Ta osoba ima pravo na odgovor na istom tom jeziku.

4. Informacije koje Agencija prikupi u skladu s ovom Uredbom podliježu Uredbi (EZ-a) br. 45/2001 Europskoga parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti osoba pri obradi osobnih podataka u ustanovama i tijelima Zajednice te o slobodnom protoku takvih podataka[[11]](#footnote-29081-11).

Odjeljak IV.
FINANCIJSKI ZAHTJEVI

Članak 59.

PRORAČUN

1. Prihodi Agencije se sastoje od:

(a) doprinosa iz Zajednice;

(b) doprinosa iz bilo koje europske treće zemlje s kojom je Zajednica sklopila sporazume iz članka 66.;

(c) pristojbi koje plaćaju podnositelji zahtjeva ili imatelji certifikata i ovlaštenja koje izdaje Agencija;

(d) naknada za publikacije, obuku i bilo kakve druge usluge koje pruža Agencija; i

(e) bilo kakvih dobrovoljnih financijskih doprinosa iz država članica, trećih zemalja ili drugih subjekata, pod uvjetom da takvi doprinosi ne ugrožavaju neovisnost i nepristranost Agencije.

2. Izdaci Agencije uključuju kadrovske i upravne troškove te troškove za infrastrukturu i poslovanje.

3. Prihodi i izdaci moraju biti uravnoteženi.

4. U proračunu Agencije posebno se prikazuju regulatorni proračuni i pristojbe koje se propisuju i ubiru za djelatnosti certificiranja.

5. Svake godine upravni odbor na temelju nacrta izvješća o procjenama prihoda i izdataka izrađuje izvješće o procjenama prihoda i izdataka Agencije za sljedeću financijsku godinu.

6. Izvješće o procjenama iz stavka 4., koje uključuje nacrt plana uspostave zajedno s privremenim programom rada, upravni odbor dostavlja najkasnije do 31. ožujka Komisiji i državama s kojima je Zajednica sklopila sporazume iz članka 66.

7. Komisija upućuje ova izvješća o procjenama proračunskom tijelu zajedno s preliminarnim nacrtom općeg proračuna Europske unije.

8. Na temelju izvješća o procjenama, Komisija u preliminarni nacrt općeg proračuna Europske unije unosi procjene koje smatra potrebnim za plan uspostave kao i iznos subvencija iz općeg proračuna te ga dostavlja proračunskom tijelu u skladu s člankom 272. Ugovora.

9. Proračunsko tijelo odobrava proračunska sredstva za subvencioniranje Agencije. Proračunsko tijelo usvaja plan uspostave Agencije.

10. Proračun usvaja upravni odbor. On postaje konačnim nakon konačnog usvajanja općeg proračuna Europske unije. Po potrebi, usklađuje se s njim.

11. Upravni odbor u što kraćem roku obavještava proračunsko tijelo o svojoj namjeri provedbe bilo kojeg projekta koji može imati značajne financijske posljedice na financiranje proračuna, što se posebno odnosi na bilo kakve projekte povezane s imovinom, kao što su najam ili kupovina zgrada. O tome se obavještava Komisija.

Kada podružnica proračunskog tijela obavijesti o svojoj namjeri davanja mišljenja, ona upućuje svoje mišljenje upravnom odboru u roku od šest tjedana od dana primitka obavijesti o projektu.

Članak 60.

PROVEDBA I NADZOR PRORAČUNA

1. Izvršni direktor provodi proračun Agencije.

2. Najkasnije do 1. ožujka nakon svake financijske godine, računovođa Agencije dostavlja privremena financijska izvješća računovođi Komisije, zajedno s izvješćem o izvršenju proračuna i o financijskom poslovanju za tu financijsku godinu. Računovođa Komisije konsolidira privremena financijska izvješća institucija i decentraliziranih tijela u skladu s člankom 128. Uredbe Vijeća (EZ-a, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica[[12]](#footnote-29081-12).

3. Najkasnije do 31. ožujka nakon svake financijske godine, računovođa Komisije dostavlja privremena financijska izvješća Agencije Revizorskom sudu, zajedno s izvješćem o izvršenju proračuna i o financijskom poslovanju za tu financijsku godinu. Izvješće o izvršenju proračuna i o financijskom poslovanju za tu financijsku godinu dostavlja se također Europskom parlamentu i Vijeću.

4. U skladu s člankom 129. Uredbe (EZ-a, Euratom) br. 1605/2002, po primitku primjedbi Revizorskog suda na privremena financijska izvješća Agencije, izvršni direktor izrađuje završni račun Agencije na svoju vlastitu odgovornost i dostavlja ga upravnom odboru na mišljenje.

5. Upravni odbor daje mišljenje o završnom računu Agencije.

6. Najkasnije do 1. srpnja nakon svake financijske godine, izvršni direktor dostavlja završni račun Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i Revizorskom sudu, zajedno s mišljenjem upravnog odbora.

7. Završni račun se objavljuje.

8. Najkasnije do 30. rujna izvršni direktor šalje Revizorskom sudu odgovor na njegove primjedbe. On ovaj odgovor također šalje upravnom odboru.

9. Izvršni direktor dostavlja Europskom parlamentu, na njegov zahtjev, bilo kakve informacije koje su potrebne za neometanu primjenu postupka razrješavanja predmetne financijske godine, kako je predviđeno u članku 146. stavku 3. Uredbe (EZ-a, Euratom) br. 1605/2002.

10. Europski parlament, na preporuku Vijeća, djelujući kvalificiranom većinom, prije 30. travnja godine N + 2, daje razrješenje izvršnom direktoru u pogledu provedbe proračuna za godinu N.

Članak 61.

SUZBIJANJE PRIJEVARA

1. Za suzbijanje prijevara, korupcije i drugih nezakonitih radnji, bez ograničenja se primjenjuju odredbe Uredbe (EZ-a) br. 1073/1999 Europskoga parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski ured za sprječavanje prijevara (OLAF)[[13]](#footnote-29081-13).

2. Agencija će pristupiti Međunarodnom sporazumu koji je 25. svibnja 1999. sklopljen između Europskoga parlamenta, Vijeća Europske unije i Komisije Europskih zajednica o unutarnjim istragama koje provodi Europski ured za sprječavanje prijevara (OLAF)[[14]](#footnote-29081-14), te će bez odlaganja izdati odgovarajuće propise koji se primjenjuju na njezino osoblje.

3. Odluke o financiranju te provedbeni sporazumi i instrumenti koji iz njih proizlaze izričito navode da Revizorski sud i OLAF mogu, ako je potrebno, provjeravati na licu mjesta primatelje sredstava Agencije i posrednike koji su odgovorni za njihovo dodjeljivanje.

Članak 62.

OCJENJIVANJE

1. U roku od tri godine od datuma kada Agencija preuzme svoje dužnosti, i svakih pet godina nakon toga, upravni odbor naručuje neovisnu vanjsku ocjenu provedbe ove Uredbe.

2. Ovim se ocjenjivanjem ispituje koliko Agencija uspješno obavlja svoju zadaću. Također se ocjenjuje utjecaj ove Uredbe, Agencija i njezini radni postupci pri uspostavljanju visoke razine sigurnosti civilnog zrakoplovstva. Pri ocjenjivanju se uvažavaju stavovi interesnih skupina kako na europskoj tako i na nacionalnoj razini.

3. Upravni odbor dobiva rezultate ocjenjivanja i izdaje preporuke Komisiji u pogledu promjena u ovoj Uredbi, Agenciji i njezinim radnim praksama, a Komisija te preporuke zajedno sa svojim mišljenjem i odgovarajućim prijedlozima upućuje Europskom parlamentu i Vijeću. Ako je potrebno, uključuje se akcijski plan s terminskim planom. Rezultati i preporuke ocjenjivanja se objavljuju.

Članak 63.

FINANCIJSKE ODREDBE

Financijska pravila koja se primjenjuju na Agenciju donosi upravni odbor nakon savjetovanja s Komisijom. Ona ne smiju odstupati od Uredbe Komisije (EZ-a, Euratom) br. 2343/2002 od 19. studenoga 2002. o okvirnoj Financijskoj uredbi za tijela iz članka 185. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica[[15]](#footnote-29081-15), osim kada se takva odstupanja izričito zahtijevaju za rad Agencije i kada je Komisija za to dala prethodnu suglasnost.

Članak 64.

REGULIRANJE PRISTOJBI I NAKNADA

1. Mjere namijenjene za izmjene i dopune nebitnih elemenata ove Uredbe u pogledu pristojbi i naknada, njezinim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom detaljno predviđenim u članku 65. stavku 4.

2. Komisija se savjetuje s upravnim odborom o nacrtu mjera iz stavka 1.

3. Mjere iz stavka 1. posebno određuju za što se plaćaju pristojbe i naknade temeljem članka 59. stavka 1. točaka (c) i (d), iznos pristojbi i naknada i način na koji se one plaćaju.

4. Pristojbe i naknade se naplaćuju za:

(a) izdavanje i obnavljanje certifikata te s tim povezane funkcije stalnog nadzora;

(b) pružanje usluga; prikazuju se stvarni troškovi svake pojedinačne usluge;

(c) obradu pritužbi.

Sve pristojbe i naknade su izražene i plaćaju se u eurima.

5. Iznos pristojbi i naknada se određuje u takvoj visini da se osigura da je prihod od njih u načelu dovoljan za pokrivanje cjelokupnih troškova pruženih usluga. Te pristojbe i naknade, uključujući one prikupljene tijekom 2007. godine, predstavljaju namjenski prihod Agencije.

Poglavlje IV.
ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 65.

ODBOR

1. Komisiji pomaže odbor.

2. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 3. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.

3. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.

Razdoblje iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ iznosi jedan mjesec.

4. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članak 5a stavci 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.

5. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članak 5a stavci 1. do 4. i stavak 5. točka (b), te članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.

Rokovi u članku 5a stavku 3. točki (c), stavku 4. točki (b) i stavku 4. točki (e) Odluke 1999/468/EZ određeni su na 20 dana.

6. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članak 5a stavci 1., 2. i 4., stavak 5. točka (b) i stavak 6., te članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.

7. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 6. Odluke 1999/468/EZ.

Prije donošenja svoje odluke, Komisija se savjetuje s odborom iz stavka 1. ovog članka.

Razdoblje predviđeno člankom 6. točkom (b) Odluke 1999/468/EZ iznosi tri mjeseca.

Kada država članica uputi Vijeću odluku Komisije, Vijeće može kvalificiranom većinom u roku od tri mjeseca donijeti drugačiju odluku.

Članak 66.

SUDJELOVANJE EUROPSKIH TREĆIH ZEMALJA

Agencija je otvorena za sudjelovanje europskih trećih zemalja koje su potpisnice Čikaške konvencije i koje su sklopile sporazume s Europskom zajednicom, pri čemu su usvojile i primjenjuju pravo Zajednice u području na koje se odnosi ova Uredbe i njezina provedbena pravila.

U skladu s odgovarajućim odredbama ovih sporazuma, razvijaju se rješenja kojima se, između ostaloga, određuju priroda i raspon te detaljna pravila sudjelovanja tih država u radu Agencije, uključujući odredbe o financijskim doprinosima i osoblju.

Članak 67.

POČETAK RADA AGENCIJE

1. Agencija od 28. rujna 2003. preuzima dužnost obavljanja zadaća certificiranja u skladu s člankom 20. Do tog datuma države članice nastavljaju provoditi valjane zakone i druge propise.

2. Tijekom dodatnog prijelaznog razdoblja u trajanju od 42 mjeseca od datuma iz stavka 1., države članice mogu nastaviti izdavati certifikate i odobrenja odstupajući od odredaba članaka 5., 6., 12. i 20., pod uvjetima koje odredi Komisija u mjerama donesenim za njihovu primjenu. Kada u tom kontekstu države članice izdaju certifikate temeljem certifikata izdanih u trećim zemljama, mjere koje donese Komisija moraju uvažavati načela utvrđena člankom 12. stavkom 2. točkama (b) i (c).

Članak 68.

KAZNE

Države članice moraju odrediti kazne za kršenje ove Uredbe i njezinih provedbenih pravila. Ove kazne moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.

Članak 69.

OPOZIVI

1. Ovime se opoziva Uredba (EZ-a) br. 1592/2002, ne dovodeći u pitanje odredbe drugog podstavka.

Upućivanja na opozvanu Uredbu tumače se kao upućivanja na ovu Uredbu u skladu s korelacijskom tabelom iz Aneksa VI.

2. Ovime se opoziva Direktiva Vijeća 91/670/EEZ od datuma stupanja na snagu mjera iz članka 7. stavka 6.

3. Aneks III. Uredbi (EEZ-a) br. 3922/91 briše se s danom stupanja na snagu odgovarajućih mjera iz članka 8. stavka 5.

4. Odredbe članka 11. se primjenjuju na proizvode, dijelove i uređaje te na organizacije i osobe čija je certifikacija obavljena ili priznata u skladu s odredbama akata navedenih u stavcima 1., 2. i 3. ovog članka.

5. Ovime se opoziva Direktiva 2004/36/EZ od datuma stupanja na snagu mjera iz članka 10. stavka 5. ove Uredbe, ne dovodeći u pitanje provedbena pravila iz članka 8. stavka 2. te Direktive.

Članak 70.

STUPANJE NA SNAGU

Ova Uredba stupa na snagu 20. dana od njezine objave u Službenom listu Europske unije.

Članci 5., 6., 7., 8., 9. i 10. primjenjuju se od datuma navedenih u njihovim odgovarajućim provedbenim pravilima, ali ne kasnije od 8. travnja 2012.

Ova Uredba u cijelosti obvezuje i neposredno se primjenjuje u svim državama članicama.

Sastavljeno u Strasbourgu 20. veljače 2008.

Za Europski parlament Za Vijeće

Predsjednik Predsjednik

H.-G. Pöttering J. Lenarčič

ANEKS I.

BITNI ZAHTJEVI PLOVIDBENOSTI IZ
ČLANKA 5.

1. Integritet proizvoda: integritet proizvoda mora biti osiguran za sve predviđene uvjete letenja tijekom cjelokupnog vijeka uporabe. Sukladnost sa zahtjevima se mora dokazati ocjenjivanjem ili analizom, koji se po potrebi dopunjavaju testovima.

1.a. Struktura i materijali: integritet strukture mora biti osiguran u cjelokupnim aerodinamičkim limitima zrakoplova, i dovoljno više od toga, uključujući njegov pogonski sustav te se mora održavati tijekom cjelokupnog vijeka uporabe zrakoplova.

1.a.1. Svi dijelovi zrakoplova čiji bi kvar mogao smanjiti integritet strukture, moraju biti u skladu sa sljedećim uvjetima, ne dovodeći do nepoželjnih deformacija ili kvarova. Ovo uključuje sve dijelove koji imaju veliku masu i sredstva za njihovo učvršćivanje.

1.a.1.a. Moraju se uvažiti sve kombinacije opterećenja koje se mogu utemeljeno očekivati, i više od toga, u opsegu težina, rasponu težišta, aerodinamičkih limita i vijeka trajanja zrakoplova. Ovo uključuje opterećenja radi udara vjetra, manevriranja, presurizacije, pomičnih površina, kontrolnih i propulzivnih sustava, kako u zraku tako i na tlu.

1.a.1.b. Moraju se uvažiti opterećenja i vjerojatni kvarovi uzrokovani hitnim slijetanjima, bilo na tlo ili na vodu.

1.a.1.c. Moraju se uvažiti dinamički učinci pri reakciji strukture na ova opterećenja.

1.a.2. Zrakoplov mora biti oslobođen od bilo kakve aeroelastične nestabilnosti i prekomjerne vibracije.

1.a.3. Proizvodni postupci i materijali upotrijebljeni u konstrukciji zrakoplova moraju rezultirati poznatim i ponovljivim strukturnim osobinama. Moraju se uvažiti sve promjene osobina materijala povezane s operativnim okolišem.

1.a.4. Učinci cikličkog opterećenja, propadanja uvjetovanog okolišem, slučajnih i posebno uzrokovanih oštećenja ne smiju smanjiti integritet strukture ispod razine prihvatljive rezidualne snage. Moraju se objaviti sve potrebne upute za osiguravanje kontinuirane plovidbenosti u ovom smislu.

1.b. Pogon: Treba dokazati integritet pogonskog sustava (tj. motora i, kada je primjereno, propelera) u cjelokupnim aerodinamičkim limitima pogonskog sustava, i više, te ga održavati tijekom cjelokupnog vijeka uporabe pogonskog sustava.

1.b.1. Pogonski sustav mora u svojim navedenim granicama proizvoditi pogon ili snagu koji se zahtijevaju u svim uvjetima letenja, vodeći računa o uvjetima i utjecajima okoliša.

1.b.2. Proizvodni postupci i materijali upotrijebljeni u konstrukciji pogonskog sustava moraju rezultirati poznatim i ponovljivim strukturnim ponašanjem. Moraju se uvažiti sve promjene osobina materijala povezane s operativnim okolišem.

1.b.3. Učinci cikličkog opterećenja, propadanja uvjetovanog okolišem i upotrebom te vjerojatni posljedični kvarovi dijelova ne smiju smanjiti integritet pogonskog sustava ispod prihvatljivih razina. Moraju se objaviti sve potrebne upute za osiguravanje kontinuirane plovidbenosti u ovom smislu.

1.b.4. Moraju se objaviti sve potrebne upute, informacije i zahtjevi u pogledu sigurne i ispravne povezanosti između pogonskog sustava i zrakoplova.

1.c. Sustavi i oprema

1.c.1. Zrakoplov ne smije imati osobine i detalje konstrukcije, za koje je iskustvo pokazalo da su opasni.

1.c.2. Zrakoplov, uključujući sustave, opremu i uređaje koji se zahtijevaju za certifikaciju tipa, ili koji se zahtijevaju operativnim pravilima, mora funkcionirati kako je previđeno, u svim predvidivim operativnim uvjetima u cjelokupnim aerodinamičkim limitima zrakoplova, i dostatno više od toga, uvažavajući operativni okoliš sustava, opreme ili uređaja. Ostali sustavi, oprema i uređaji koji se ne zahtijevaju za certifikaciju tipa, ili koji se ne zahtijevaju operativnim pravilima, bez obzira na to da li funkcioniraju ispravno ili ne, ne smiju umanjivati sigurnost niti negativno utjecati na ispravno funkcioniranje bilo kojih drugih sustava, opreme ili uređaja. Sustavi, oprema i uređaji moraju biti takvi da za njihovu upotrebu nije potrebna izuzetna vještina ili snaga.

1.c.3. Sustavi zrakoplova i s njima povezani uređaji, gledani svaki za sebe ili u međusobnom odnosu, moraju biti projektirani tako, da bilo koji katastrofalni kvar ne rezultira iz pojedinačnog kvara za koji se nije pokazalo da je krajnje nevjerojatan, te mora postojati obrnut odnos između vjerojatnosti kvara i ozbiljnosti njegovog utjecaja na zrakoplov i njegove putnike. U odnosu na navedeni kriterij pojedinačnog kvara, prihvaćaju se odgovarajuće korekcije u pogledu veličine i opsega konfiguracije zrakoplova, radi čega je moguće da se kriteriji jednog kvara ne ispunjavaju za neke dijelove i neke sustave helikoptera i malih zrakoplova.

1.c.4. Posadi, ili po potrebi osoblju za održavanje, moraju se na jasan, dosljedan i nedvosmislen način dati informacije potrebne za sigurno obavljanje leta i informacije u pogledu nesigurnih uvjeta. Sustavi, oprema i kontrole, uključujući znakove i obavijesti, moraju biti projektirani i smješteni tako da se u najvećoj mogućoj mjeri smanje greške koje bi mogle doprinijeti stvaranju opasnosti.

1.c.5. Potrebne su mjere opreza pri projektiranju kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri smanjile opasnosti od razumno vjerojatnih prijetnji za zrakoplov i putnike, u zrakoplovu i izvan njega, uključujući zaštitu od mogućnosti većeg kvara ili poremećaja bilo kojeg uređaja u zrakoplovu.

1.d. Kontinuirana plovidbenost

1.d.1. Moraju se izraditi upute za kontinuiranu plovidbenost kako bi se osiguralo da se standard plovidbenosti za certifikaciju tipa zrakoplova održava tijekom cijelog vijeka upotrebe zrakoplova.

1.d.2. Moraju se osigurati sredstva koja omogućavaju inspekcijski pregled, podešavanje, podmazivanje, uklanjanje ili zamjenu dijelova i uređaja, kada je to potrebno za postizanje kontinuirane plovidbenosti.

1.d.3. Upute za kontinuiranu plovidbenost moraju biti u obliku jednog ili više priručnika, ovisno o količini potrebnih podataka. Ovi priručnici moraju obuhvaćati upute za održavanje i popravke, informacije o servisiranju, postupke za pronalaženje kvarova i za inspekcijske preglede, u obliku koji omogućava praktičnu upotrebu.

1.d.4. Upute za kontinuiranu plovidbenost moraju sadržavati ograničenja plovidbenosti koja navode vrijeme za svaku obveznu zamjenu, vremenski razmak između inspekcijskih pregleda i odgovarajuće postupke za obavljanje inspekcijskog pregleda.

2. Aspekti plovidbenosti u odnosu na rad proizvoda

2.a. Treba dokazati da je za osiguravanje zadovoljavajuće razine sigurnosti osoba u zrakoplovu ili na tlu tijekom rada proizvoda, obavljeno sljedeće:

2.a.1. moraju se odrediti vrste operacija za koje je zrakoplov odobren te ograničenja i informacije koji su potrebne za siguran let, uključujući učinke i ograničenja okoliša;

2.a.2. zrakoplov se mora moći sigurno kontrolirati i manevrirati u svim predviđenim uvjetima leta, uključujući i uvjete nakon kvara jednog ili više pogonskih sustava. Mora se obratiti dužna pažnja na snagu pilota, okoliš u pilotskoj kabini, radno opterećenje pilota i druge ljudske faktore te na fazu leta i njezino trajanje;

2.a.3. mora biti moguć gladak prijelaz iz jedne faze leta u drugu, a da se pri tom ne zahtijeva izuzetna vještina pilotiranja, budnost, snaga ili radno opterećenje u bilo kakvim mogućim uvjetima leta;

2.a.4. zrakoplov mora imati takvu stabilnost da zahtjevi koji se postavljaju na pilota ne budu prekomjerni u pogledu faze leta i njezinog trajanja;

2.a.5. moraju se utvrditi postupci za normalne letove, kvarove i hitna stanja;

2.a.6. moraju se osigurati upozorenja ili druge opomene namijenjene za sprječavanje prekoračenja normalnih aerodinamičnih limita, prikladne tipu;

2.a.7. osobine zrakoplova i njegovih sustava moraju omogućiti siguran povratak iz krajnjih aerodinamičkih limita u koje zrakoplov može doći;

2.b. članovima posade se moraju staviti na raspolaganje ograničenja leta i druge informacije potrebne za siguran let;

2.c. let proizvoda mora biti zaštićen od opasnosti koje proizlaze iz negativnih vanjskih i unutarnjih uvjeta, uključujući uvjete okoliša;

2.c.1. posebno ne smije doći do nesigurnih uvjeta radi izloženosti pojavama kao što su, ali ne samo, loše vremenske prilike, grmljavina, nalet ptica, polja s visokofrekventnim zračenjem, ozon, itd., koje se mogu razumno očekivati tijekom leta proizvoda;

2.c.2. putničke kabine moraju pružati putnicima odgovarajuće uvjete prijevoza i odgovarajuću zaštitu od bilo kakvih očekivanih opasnosti do kojih može doći tijekom leta ili koje rezultiraju iz hitnih situacija, uključujući požar, dim, otrovne plinove i brzu dekompresiju. Moraju se poduzeti predostrožnosti da se putnicima osiguraju sve razumne mogućnosti izbjegavanja teških ozljeda i brza evakuacija zrakoplova te da ih se zaštiti od učinaka sila deceleracije u slučaju hitnog slijetanja na tlo ili na vodu. Za slučaj potrebe, moraju se osigurati jasni i nedvosmisleni znakovi i obavijesti kako bi se putnicima zrakoplova dale upute o odgovarajućem sigurnom ponašanju te o smještaju i ispravnoj upotrebi sigurnosne opreme. Potrebna sigurnosna oprema mora biti trenutno dostupna;

2.c.3. kabine za posadu moraju biti uređene tako da olakšavaju izvođenje letačkih operacija, uključujući sredstva koja omogućavaju zapažanje situacije i upravljanje bilo kakvim izuzetnim i hitnim situacijama. Okoliš u kabinama za posadu ne smije ugrožavati sposobnost posade za obavljanje njihovih zadaća i mora biti projektiran tako da sprječava ometanja tijekom leta i pogrešnu upotrebu kontrola.

3. Organizacije (uključujući fizičke osobe koje obavljaju projektiranje, proizvodnju ili održavanje)

3.a. Organizacijama se izdaju odobrenja kada su ispunjeni sljedeći uvjeti:

3.a.1. organizacija mora imati sva sredstva potrebna za opseg njezinog rada. Ta sredstva, između ostalog, uključuju sljedeće: objekte i uređaje, osoblje, opremu, alate i materijal, dokumentaciju o zadaćama, odgovornostima i postupcima, pristup odgovarajućim podacima i vođenje evidencije;

3.a.2. organizacija mora uvesti i održavati sustav upravljanja kako bi osigurala sukladnost s ovim bitnim zahtjevima plovidbenosti te mora težiti trajnom poboljšavanju tog sustava;

3.a.3. organizacija mora uspostaviti sporazume s drugim odgovarajućim organizacijama, kada je to potrebno, kako bi se osigurala trajna sukladnost s bitnim zahtjevima za plovidbenost;

3.a.4. organizacija mora uspostaviti sustav za izvještavanje i/ili obradu podataka o događajima, koji se mora koristiti u okviru sustava upravljanja iz točke 3.a.2. i u okviru sporazuma iz točke 3.a.3., kao doprinos cilju trajnog poboljšavanja sigurnosti proizvoda;

3.b. ako se radi o organizacijama koje se bave obukom osoblja za održavanje, uvjeti iz točaka 3.a.3 i 3.a.4 se ne primjenjuju.

ANEKS II.

ZRAKOPLOVI IZ ČLANKA 4. STAVKA 4.

Članak 4. stavci 1., 2. i 3. ne primjenjuju se na zrakoplove koji spadaju u jednu ili više niže navedenih kategorija:

(a) povijesni zrakoplovi koji ispunjavaju niže navedena mjerila:

(i.) jednostavni zrakoplovi:

– čiji je prvobitan projekt nastao prije 1. siječnja 1955. i

– čija je proizvodnja obustavljena prije 1. siječnja 1975.

ili

(ii.) zrakoplovi koji imaju nedvojbeni povijesni značaj, koji se odnosi na:

– sudjelovanje u značajnom povijesnom događaju, ili

– važan korak u razvoju zrakoplovstva, ili

– važnu ulogu u oružanim snagama države članice;

(b) zrakoplovi posebno projektirani ili prilagođeni za istraživačke, eksperimentalne ili znanstvene svrhe, koji se vjerojatno proizvode u vrlo ograničenom broju;

(c) zrakoplov koji je najmanje 51 % izgradio amater ili neprofitna udruga amatera za svoje vlastite namjene i bez komercijalnog cilja;

(d) zrakoplovi koji su bili u službi vojnih snaga, osim ako se radi o tipu zrakoplova, za koji je Agencija usvojila standard projekta;

(e) zrakoplovi, helikopteri, i padobrani s pogonom koji nemaju više od dva sjedala, s najvišom dopuštenom masom pri uzlijetanju (MTOM), kako je određena u državi članici, koja ne smije biti veća od:

(i.) 300 kg za kopneni zrakoplov/helikopter s jednim sjedalom; ili

(ii.) 450 kg za kopneni zrakoplov/helikopter s dva sjedala; ili

(iii.) 330 kg za amfibijski ili hidroavion/helikopter s jednim sjedalom; ili

(iv.) 495 kg za amfibijski ili hidroavion/helikopter s dva sjedala, pod uvjetom da, ako leti i kao hidroavion/helikopter i kao kopneni avion/helikopter, ima najveću dopuštenu masu uzlijetanja ispod limita za oba slučaja;

(v.) 472,5 kg za kopneni zrakoplov s dva sjedala opremljen padobranskim sustavom za sigurno zaustavljanje zrakoplova koji je montiran na nosaču zrakoplova;

(vi.) 315 kg za kopneni zrakoplov s jednim sjedalom opremljen padobranskim sustavom za sigurno zaustavljanje zrakoplova koji je montiran na nosaču zrakoplova;

i za zrakoplove čija brzina sloma uzgona ili najmanja stalna brzina letenja pri slijetanju ne premašuje kalibriranu zračnu brzinu (CAS) od 35 čvorova;

(f) giroplani s jednim ili dva sjedala čija najviša dopuštena masa pri uzlijetanju ne premašuje 560 kg;

(g) jedrilice, uključujući one koje se lansiraju nožno, čija najveća masa kada su prazne ne smije biti veća od 80 kg ako se radi o jednosjedu, ili 100 kg ako se radi o dvosjedu;

(h) replike zrakoplova koje ispunjavaju mjerila iz gornjih točaka (a) ili (d), čiji je projekt konstrukcije sličan originalnom zrakoplovu;

(i) zrakoplov bez posade čija operativna masa nije veća od 150 kg;

(j) bilo koji drugi zrakoplov čija masa kada je prazan nije veća od 70 kg, uključujući i gorivo.

ANEKS III.

BITNI ZAHTJEVI ZA LICENCIRANJE PILOTA IZ ČLANKA 7.

1. Izobrazba

1.a. Općenito

1.a.1. Osoba koja pristupa izobrazbi za upravljanje zrakoplovom mora biti dovoljno zrela u obrazovnom, fizičkom i mentalnom smislu kako bi mogla usvojiti, održavati i pokazati odgovarajuće teoretsko znanje i praktičnu vještinu.

1.b. Teoretsko znanje

1.b.1. Pilot mora steći i održavati razinu znanja primjerenu aktivnostima koje se izvode u zrakoplovu i razmjernu rizicima povezanim s tim tipom aktivnosti. To znanje mora uključivati najmanje sljedeće:

(i.) zrakoplovno pravo;

(ii.) općenito znanje o zrakoplovima;

(iii.) tehnička znanja povezana s kategorijom zrakoplova;

(iv.) provedbu i planiranje leta;

(v.) djelovanje i ograničenja čovjeka;

(vi.) meteorologiju;

(vii.) navigaciju;

(viii.) operativne postupke, uključujući upravljanje resursima;

(ix.) načela letenja;

(x.) komunikacije; i

(xi.) netehničke vještine, uključujući prepoznavanje i upravljanje prijetnjama i pogreškama.

1.c. Dokazivanje i održavanje teoretskog znanja

1.c.1. Stjecanje i održavanje teoretskog znanja dokazuje se trajnim ocjenjivanjem tijekom izobrazbe i, kada je primjereno, ispitima.

1.c.2. Stečeno teoretsko znanje mora se održavati na odgovarajućoj razini. To se dokazuje redovitim ocjenjivanjima, ispitima, testovima i provjerama. Učestalost ispita, testova ili provjera mora biti razmjerna razini rizika povezanog s aktivnošću.

1.d. Praktične vještine

1.d.1. Pilot mora steći i održavati praktične vještine primjerene za izvođenje njegovih/njezinih aktivnosti u zrakoplovu. Ove vještine moraju biti razmjerne rizicima povezanim s tipom aktivnosti i moraju obuhvaćati, ako je to primjereno, aktivnostima koje se obavljaju u zrakoplovu, sljedeće:

(i.) aktivnosti prije uzlijetanja i tijekom leta, uključujući utvrđivanje performanse, mase i ravnoteže zrakoplova, pregled i servisiranje zrakoplova, planiranje goriva, procjenu vremenskih prilika, planiranje rute, ograničenja zračnog prostora i raspoloživost poletno sletnih staza;

(ii.) operacije u zračnoj luci i u okviru sheme prometa;

(iii.) predostrožnosti i postupke za izbjegavanje sudara;

(iv.) provjeru zrakoplova vanjskim vizualnim pregledom;

(v.) letačke manevre, uključujući one u kritičnim situacijama, i s njima povezane manevre »upset«, ako su tehnički izvedivi;

(vi.) normalno uzlijetanje i slijetanje i uzlijetanje i slijetanje sa vjetrom koji puše pod pravim kutem u odnosu na pravac piste;

(vii.) letenje samo na temelju instrumenata, kada je primjereno tipu aktivnosti;

(viii) operativne postupke, uključujući timske vještine i upravljanje resursima (resource management), kada je primjereno tipu leta, s obzirom na to da li se posada sastoji od jednog ili od više članova;

(ix.) navigaciju i provedbu pravila letenja i s njima povezanih postupaka, upotrebom vizualnog pristupa ili navigacijskih pomagala;

(x.) neuobičajene operacije ili operacije u slučajevima nužde, uključujući simulirane kvarove opreme zrakoplova;

(xi.) sukladnost sa postupcima kontrole zračnog prometa i postupaka komunikacije;

(xii.) posebni aspekti u vezi sa tipom ili klasom zrakoplova;

(xiii.) dodatnu praktičnu izobrazbu koja se može zahtijevati za ublažavanje rizika povezanih s posebnim aktivnostima; i

(xiv.) netehničke vještine, uključujući prepoznavanje i postupanje u slučajevima opasnosti i kvarova, upotrebom odgovarajuće metodologije procjene i povezanosti s procjenjivanjem tehničkih vještina.

1.e. Dokazivanje i održavanje praktičnih vještina

1.e.1. Pilot mora dokazati sposobnost izvođenja postupaka i manevara na stupnju stručnosti koji je primjeren aktivnostima koje se izvode u zrakoplovu, na sljedeći način:

(i) upravljanjem zrakoplovom unutar njegovih ograničenja;

(ii.) glatkim i točnim izvođenjem manevara;

(iii.) donošenjem dobrih prosudbi, i »airmanship-a«;

(iv.) primjenom zrakoplovnog znanja;

(v.) održavanjem nadzora nad zrakoplovom u svakom trenutku, na način koji osigurava uspješan ishod postupka ili manevra; i

(vi.) netehničkim vještinama, uključujući prepoznavanje i postupanje u slučajevima opasnosti i kvarova, upotrebom odgovarajuće metodologije procjene i povezanosti s procjenom tehničkih vještina.

1.e.2. Stečene praktične vještine moraju se održavati na odgovarajućoj razini. To se dokazuje redovitim ocjenjivanjima, ispitima, testovima i provjerama. Učestalost ispita, testova ili provjera mora biti razmjerna razini rizika povezanog s aktivnošću.

1.f. Poznavanje jezika

Pilot mora dokazati poznavanje jezika u stupnju koji je primjeren aktivnostima koje se izvode u zrakoplovu. Takvo dokazivanje znanja uključuje:

(i) sposobnost razumijevanja dokumenata s vremenskim podacima;

(ii.) upotrebu zrakoplovnih rutnih, uzletnih i sletnih karata i s njima povezanih dokumenata zrakoplovnog informiranja;

(iii.) sposobnost komuniciranja s drugom posadama i s pružateljima usluga u zračnoj plovidbi, tijekom svih faza leta, uključujući pripremu leta.

1.g. Školski uređaji za simulaciju leta

Kada se školski uređaj za simulaciju leta (FSTD) koristi za izobrazbu ili za dokazivanje o stjecanju i održavanju praktičnih vještina, za taj FTSD se mora utvrditi odgovarajuća razina učinkovitosti na onim područjima koja su važna za obavljanje odgovarajuće zadaće. Posebno zrakoplovu moraju odgovarati simulacije konfiguracije, kvalitete upravljanja, performanse zrakoplova i ponašanja sustava.

1.h. Program izobrazbe

1.h.1. Izobrazba se mora provoditi kroz program izobrazbe.

1.h.2. Program izobrazbe mora ispunjavati sljedeće uvjete:

(i) za svaki tip programa izobrazbe mora se izraditi nastavni plan; i

(ii.) program izobrazbe se mora podijeliti na nastavu iz teoretskih znanja i na praktično poučavanje letenja (uključujući izobrazbu na školskom uređaju za simulaciju leta (FSTD)), ako je primjereno.

1.i. Instruktori

1.i.1. Teoretska nastava

Teoretsku nastavu moraju održavati odgovarajuće stručni instruktori. Oni moraju:

(i.) imati odgovarajuće znanje iz područja za koje drže nastavu; i

(ii.) sposobnost upotrebe odgovarajućih nastavnih metoda.

1.i.2. Podučavanje letenja i obuka na simulatoru letenja

Podučavanje letenja i obuku na simulatoru letenja obavljaju odgovarajuće stručni instruktori, koji imaju sljedeće kvalifikacije:

(i.) ispunjavaju zahtjeve u pogledu teoretskog znanja i iskustva, koji su u skladu s obukom koju obavljaju;

(ii.) znaju upotrebljavati odgovarajuće metode podučavanja;

(iii.) izvježbali su metode podučavanja na onim postupcima i manevrima letenja, za čije podučavanje su te metode namijenjene;

(iv.) dokazali su sposobnost podučavanja u onim područjima na kojim će podučavati, uključujući podučavanje u preduzletnoj i poslijeletnoj fazi te na tlu; i

(v.) pohađanje redovitih obuka za osvježavanje znanja kako bi se osiguralo da se standardi podučavanja održavaju ažurnim.

Instruktori letenja također moraju imati pravo da djeluju kao zapovjednici zrakoplova u zrakoplovima za koje obavljaju podučavanje, osim ako se radi o novim tipovima zrakoplova.

1.j. Ispitivači

1.j.1. Osobe odgovorne za ocjenjivanje vještine pilota moraju:

(i) ispunjavati uvjete za instruktore letenja ili instruktore simulacije letenja;

(ii.) biti sposobni ocijeniti uspješnost pilota i provoditi testove i provjere letenja.

2. Zahtjevi glede iskustva

2.a.1. Osoba koja djeluje kao član posade, instruktor ili ispitivač mora steći i održavati dostatno iskustvo za aktivnosti koje podučava, osim kada provedbena pravila predviđaju dokazivanje stručnosti u skladu s točkom 1.e.

3. Organizacije za izobrazbu

3.a. Zahtjevi glede organizacija za izobrazbu

3.a.1. Organizacija za izobrazbu pilota mora ispunjavati sljedeće uvjete:

(i.) mora imati sva sredstva potrebna za opseg njezinog rada. Ta sredstva, između ostalog, uključuju sljedeće: objekte i uređaje, osoblje, opremu, alate i materijal, dokumentaciju o zadaćama, odgovornostima i postupcima, pristup odgovarajućim podacima i vođenje evidencije;

(ii.) mora uvesti i održavati sustav upravljanja koji se odnosi na sigurnost i standard izobrazbe te moraju težiti trajnom poboljšavanju tog sustava; i

(iii.) mora uspostaviti sporazume s drugim odgovarajućim organizacijama, kada je to potrebno, kako bi se osigurala trajna sukladnost s gore navedenim zahtjevima.

4. Zdravstvena sposobnost

4.a. Zdravstvena mjerila

4.a.1. Piloti moraju periodično dokazivati zdravstvenu sposobnost kako bi na zadovoljavajući način obavljali svoju funkciju, uzimajući u obzir vrstu aktivnosti. Sukladnost se mora dokazati odgovarajućim ocjenjivanjem utemeljenim na najboljim praksama zrakoplovne medicine, uvažavajući vrstu aktivnosti i moguće mentalno i fizičko pogoršanje stanja radi dobi.

Zdravstvena sposobnost, koja uključuje fizičku i mentalnu sposobnost, znači da osoba ne boluje ni od kakve bolesti ili invalidnosti, radi koje pilot ne može:

(i.) izvoditi poslove potrebne za upravljanje zrakoplovom; ili

(ii.) izvoditi u bilo koje doba zadaće koju su mu dodijeljene; ili

(iii.) ispravno zapažati svoj okoliš.

4.a.2. Kada se zdravstvena sposobnost ne može u potpunosti dokazati, mogu se primijeniti mjere ublažavanja koje pružaju jednakovrijednu sigurnost letenja.

4.b. Liječnici za zrakoplovno osoblje

4.b.1. Liječnik za zrakoplovno osoblje mora:

(i.) biti obrazovan i licenciran za obavljanje liječničke prakse;

(ii.) završiti obuku za zrakoplovnu medicinu te pohađati redovitu obuku za nadopunjavanje znanja iz područja zrakoplovne medicine kako bi se osiguralo održavanje standarda zdravstvenog ocjenjivanja;

(iii.) imati praktična znanja i iskustva o uvjetima u kojima piloti obavljaju svoje radne zadaće.

4.c. Centri zrakoplovne medicine

4.c.1. Centri zrakoplovne medicine moraju ispunjavati sljedeće uvjete:

(i.) moraju imati sva sredstva potrebna za opseg odgovornosti povezanih s njihovim ovlaštenjima. Ta sredstva, između ostalog, uključuju sljedeće: objekte i uređaje, osoblje, opremu, alate i materijal, dokumentaciju o zadaćama, odgovornostima i postupcima, pristup odgovarajućim podacima i vođenje evidencije;

(ii.) moraju uvesti i održavati sustav upravljanja koji se odnosi na sigurnost i standard zdravstvenog ocjenjivanja te mora težiti trajnom poboljšavanju tog sustava;

(iii.) moraju uspostaviti sporazume s drugim odgovarajućim organizacijama, kada je to potrebno, kako bi se osigurala trajna sukladnost s tim zahtjevima.

ANEKS IV.

BITNI ZAHTJEVI ZA LETAČKE OPERACIJE IZ ČLANKA 8.

1. Općenito

1.a. Let se ne smije obaviti ako članovi posade i, ako je primjereno, ostalo operativno osoblje uključeno u pripremu i izvođenje leta ne poznaju zakone i druge propise koji se odnose na izvođenje njihovih zadaća, a koji su propisani za područja preko kojih se prolazi, za zračne luke koje se planiraju upotrijebiti, te za s tim povezana navigacijska sredstva.

1.b. Let se mora obaviti na takav način da se poštuju operativni postupci za pripremu i izvođenje leta koji su opisani u letačkom priručniku, ili ako se tako zahtijeva, u operativnom priručniku. Da bi se to omogućilo, članovima posade se, ako je to primjenjivo, mora staviti na raspolaganje sustav kontrolne liste (checklist) za upotrebu u svim fazama leta zrakoplova u uobičajenim, neuobičajenim i hitnim situacijama. Moraju se utvrditi postupci za sve razumno predvidive hitne situacije.

1.c. Prije svakog leta, moraju se odrediti uloge i zaduženja svakog člana posade. Zapovjednik zrakoplova mora biti odgovoran za upravljanje zrakoplovom i sigurnost zrakoplova te za sigurnost svih članova posade, putnika i tereta.

1.d. Predmeti ili teret koji mogu predstavljati značajan rizik za zdravlje, sigurnost, imovinu ili okoliš, kao što su opasne tvari, oružje i streljivo, ne smiju se unositi u niti jedan zrakoplov, osim kada se primjenjuju posebni sigurnosni postupci i upute za ublažavanje s njima povezanih rizika.

1.e. Svi podaci, dokumenti, evidencije i informacije koji su potrebni za evidentiranje poštovanja uvjeta navedenih u točki 5.c. moraju se pohraniti za svaki let i moraju biti na raspolaganju tijekom minimalnog vremenskog razdoblja u skladu s tipom leta.

2. Priprema leta

2.a. Let se ne smije započeti ako svim raspoloživim sredstvima nije utvrđeno da su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

2.a.1. za izvedbu leta osigurani su odgovarajući uređaji koji su izravno potrebni za let i za sigurno upravljanje zrakoplovom, uključujući komunikacijsku opremu i navigacijsku pomoć, uvažavajući raspoloživu dokumentaciju usluga zrakoplovnog informiranja;

2.a.2. posada mora biti upoznata a putnici informirani o smještaju i upotrebi odgovarajuće opreme za hitne slučajeve. Upotrebom specificiranih informacija mora se posadi i putnicima staviti na raspolaganje dovoljno informacija u pogledu postupaka u hitnim situacijama i upotrebe kabinske sigurnosne opreme.

2.a.3. Zapovjednik zrakoplova se mora uvjeriti:

(i.) da je zrakoplov plovidben kako je određeno u točki 6.;

(ii.) ako je potrebno, da je zrakoplov ispravno registriran i da se certifikati o tome nalaze u zrakoplovu;

(iii.) da su instrumenti i oprema koji su potrebni za taj let, instalirani u zrakoplovu i ispravni, osim ukoliko su temeljem liste minimalne opreme (MEL) ili jednakovrijednog dokumenta dopuštena odstupanja;

(iv.) da su masa zrakoplova i mjesto težišta takvi da se let može obaviti u okviru ograničenja propisanih u dokumentaciji o plovidbenosti;

(v.) da su sva ručna i predana prtljaga, kao i teret ispravno ukrcani i osigurani; i

(vi.) da se u bilo kojem trenutku tijekom leta neće premašiti operativna ograničenja navedena u točki 4.

2.a.4. Letačkoj posadi moraju biti na raspolaganju informacije o meteorološkim prilikama u zračnoj luci polaska, dolaska, i kada je potrebno, u alternativnim zračnim lukama te uvjeti na letnoj ruti (en-route). Posebna pažnja se mora posvetiti mogućim opasnim atmosferskim uvjetima.

2.a.5. U slučaju leta u poznatim ili očekivanim uvjetima zaleđivanja, zrakoplov mora biti certificiran, opremljen i/ili pripremljen za siguran let u takvim uvjetima.

2.a.6. Za let koji se temelji na pravilima vizualnog letenja (VFR), meteorološki uvjeti duž rute kojom će se letjeti moraju biti takvi da omogućavaju sukladnost s tim pravilima leta. Za let koji se temelji na pravilima instrumentalnog letenja (IFR) mora se odabrati odredišni, i kada je primjenjivo, alternativna zračna luka(e) na koju zrakoplov može sletjeti, uvažavajući posebno meteorološku prognozu, raspoloživost usluga u zračnoj plovidbi, raspoloživost uređaja na tlu, te postupke instrumentalnog letenja koji su odobreni u državi u kojoj je smještena odredišna ili alternativna zračna luka.

2.a.7. Količina goriva i ulja u zrakoplovu mora biti dostatna kako bi se osiguralo da namjeravani let bude posve siguran, uzimajući u obzir meteorološke uvjete, bilo kakve elemente koji utječu na performanse zrakoplova i bilo kakva očekivana kašnjenja leta. Osim toga, mora se nositi i rezerva goriva za nepredviđene okolnosti. Ako je primjereno, treba utvrditi postupke za upravljanje gorivom (in-flight fuel management) tijekom leta.

3. Letačke operacije

3.a. U pogledu letačkih operacija, moraju biti ispunjeni svi niže navedeni uvjeti:

3.a.1. ako je važno za tip zrakoplova, tijekom uzlijetanja i slijetanja, i kadgod zapovjednik zrakoplova to smatra potrebnim u interesu sigurnosti, svaki član posade mora sjediti na svom mjestu i mora upotrijebiti sustave pričvršćivanja, ovisno o tipu zrakoplova;

3.a.2. ako je važno za tip zrakoplova, svi članovi posade koji moraju biti na dužnosti u pilotskoj kabini, moraju biti i ostati na svojim mjestima s pričvršćenim sigurnosnim pojasevima, osim radi fizioloških ili operativnih potreba tijekom leta;

3.a.3. ako je važno za tip zrakoplova i za tip operacija, prije uzlijetanja i slijetanja, tijekom taksiranja i kadgod to smatra potrebnim u interesu sigurnosti, zapovjednik zrakoplova mora osigurati da svaki putnik pravilno sjedi i da je osiguran;

3.a.4. let se mora izvoditi na takav način da se tijekom svih faza leta održava odgovarajući razmak od drugih zrakoplova te da se osigura odgovarajuće nadvisivanje prepreka. Taj razmak mora biti najmanje onakav kako ga zahtijevaju važeća pravila letenja;

3.a.5. let se ne smije nastaviti ukoliko poznati uvjeti nisu i dalje najmanje jednaki onima iz točke 2. Osim toga, za letove koji se temelje na pravilima instrumentalnog letenja, približavanje zračnoj luci se ne smije nastaviti ispod određenih visina ili izvan određenog položaja, ukoliko nisu ispunjeni propisani uvjeti vidljivosti;

3.a.6. u slučaju nužde, zapovjednik zrakoplova mora osigurati da se svim putnicima daju upute o hitnim mjerama koje su primjerene okolnostima;

3.a.7. zapovjednik zrakoplova mora poduzeti sve potrebne mjere kako bi se posljedice razdornog ponašanja putnika svele na minimum;

3.a.8. zrakoplov se ne smije taksirati na područjima za kretanje zračnom lukom, niti se njegov rotor smije uključiti, osim ako je osoba koja upravlja odgovarajuće stručna;

3.a.9. po potrebi se moraju primijeniti postupci za upravljanje gorivom tijekom leta.

4. Performanse zrakoplova i operativna ograničenja

4.a. Zrakoplovom se mora upravljati u skladu s njegovom dokumentacijom o plovidbenosti te sa svim povezanim operativnim postupcima i ograničenjima kako je navedeno u njegovom odobrenom letačkom priručniku ili drugoj jednakovrijednoj dokumentaciji, ovisno o slučaju. Letački priručnik ili druga jednakovrijedna dokumentacija moraju biti na raspolaganju posadi, te se moraju održavati ažurnim za svaki zrakoplov.

4.b. Zrakoplovom se mora upravljati u skladu s valjanom dokumentacijom o utjecaju na okoliš.

4.c. Let se ne smije započeti ili nastaviti ukoliko pri planiranoj operativnoj masi i uz uvažavanje svih čimbenika koji značajno utječu na razinu performanse zrakoplova, planirana performansa zrakoplova ne omogućava izvođenje svih faza leta u okviru odgovarajućih razdaljina/područja i nadvisivanja prepreka. Faktori performanse koji značajno utječu na uzlijetanje, letenje i prilaženje/slijetanje, su posebno:

(i.) operativni postupci;

(ii.) barometarska visina zračne luke;

(iii.) temperatura;

(iv.) vjetar;

(v.) veličina, nagib i stanje uzletno/sletnog područja; i

(vi.) stanje konstrukcije zrakoplova, pogona ili sustava, uvažavajući moguće pogoršanje.

4.c.1. Ovi se faktori moraju uzeti u obzir izravno kao operativni parametri ili neizravno u smislu odstupanja ili margina koji se mogu predvidjeti u planiranju podataka o performansi, kako je prikladno za tip zrakoplova.

5. Instrumenti, podaci i oprema

5.a. Zrakoplov mora biti opremljen svom navigacijskom, komunikacijskom i drugom opremom potrebnom za namjeravani let, uvažavajući primjenjive propise zračnog prometa i pravila letenja u svakoj fazi leta.

5.b. Kada je potrebno, zrakoplov mora biti opremljen svom potrebnom sigurnosnom i medicinskom opremom te opremom za evakuaciju i preživljavanje, uvažavajući rizike povezane s područjima leta, rutama kojima se leti, visinom leta te trajanjem leta.

5.c. Svi podaci potrebni letačkom osoblju za izvođenje leta moraju biti ažurni i dostupni u zrakoplovu, uvažavajući primjenjive propise zračnog prometa, pravila letenja, visinu letenja i područja letenja.

6. Kontinuirana plovidbenost

6.a. Zrakoplovom se ne smije operirati, ukoliko:

(i.) zrakoplov nije u plovidbenom stanju;

(ii.) operativna oprema i oprema za hitne slučajeve, koji su potrebni za namjeravani let, nisu pripremni za upotrebu;

(iii.) dokument o plovidbenosti zrakoplova nije valjan; i

(iv.) održavanje zrakoplova nije obavljeno u skladu s programom održavanja.

6.b. Prije svakog leta ili dosljednog niza uzastopnih letova, zrakoplov mora biti pregledan u okviru provjere prije uzlijetanja kako bi se utvrdilo da li je prikladan za namjeravani let (fit to fly).

6.c. Program održavanja mora, posebno, sadržavati zadatke i vremenska razdoblja održavanja, posebno one koje su navedene kao obvezne u uputama za kontinuiranu plovidbenost.

6.d. Zrakoplov se ne smije upotrebljavati ukoliko nakon održavanja nije pušten u ponovnu upotrebu od strane osobe ili organizacije koje su za to kvalificirane. Potpisano puštanje u upotrebu mora posebno sadržavati osnovne pojedinosti o obavljenom održavanju.

6.e. Cjelokupna evidencija koja pokazuje plovidbenost zrakoplova mora se čuvati dok se podaci sadržani u njoj ne zamijene novim informacijama koje su po rasponu i detaljnosti jednakovrijedne, ali ne manje od 24 mjeseca ako se radi o detaljnoj evidenciji o održavanju. Ukoliko se zrakoplov da u zakup, cjelokupna evidencija koja potvrđuje plovidbenost zrakoplova, mora se čuvati dok traje zakup.

6.f. Sve modifikacije i popravci moraju biti u skladu s bitnim zahtjevima za plovidbenost. Dokazni podaci, koji pokazuju sukladnost sa zahtjevima plovidbenosti, moraju se čuvati.

7. Članovi posade

7.a. Broj i sastav članova posade mora se odrediti uvažavajući sljedeće:

(i.) certifikacijska ograničenja zrakoplova, uključujući po potrebi, pokazivanje odgovarajuće evakuacije u slučaju nužde;

(ii.) konfiguraciju zrakoplova; i

(iii.) vrstu i trajanje leta.

7.b. Članovi kabinskog osoblja moraju:

(i.) biti obučeni i redovito provjeravani kako bi se postigla i zadržala odgovarajuća razina stručnosti za obavljanje dodijeljenih sigurnosnih zaduženja; i

(ii.) periodički se podvrgavati ocjeni zdravstvene sposobnosti za sigurno obavljanje svojih sigurnosnih zaduženja. Sukladnost se dokazuje odgovarajućim ocjenjivanjem utemeljenim na najboljim praksama zrakoplovne medicine.

7.c. Zapovjednik zrakoplova mora imati ovlast za davanje svih zapovijedi i za poduzimanje odgovarajućih mjera u svrhu osiguravanja rada i sigurnosti zrakoplova, te ljudi i/ili imovine u njemu.

7.d. U situaciji nužde koja ugrožava rad i sigurnost zrakoplova i/ili osoba u njemu, zapovjednik zrakoplova mora poduzeti sve mjere koje smatra potrebnim u interesu sigurnosti. Kada ovakva mjera uključuje kršenje lokalnih propisa ili postupaka, zapovjednik zrakoplova mora o tome bez odlaganja obavijestiti odgovarajuće lokalno tijelo.

7.e. Neuobičajene situacije nužde se ne smiju simulirati ako se zrakoplovom prevoze putnici ili teret.

7.f. Niti jedan član posade ne smije dopustiti da se radi učinaka umora umanji njegova/njezina učinkovitost obavljanja poslova i donošenja odluka u stupnju da to ugrožava sigurnost leta, uzimajući u obzir, između ostaloga, akumulaciju umora, nedostatno spavanje, broj preletjenih sektora, noćni rad ili promjene vremenskih zona. Razdoblja odmora moraju članovima posade omogućiti dovoljno vremena de se oporave od učinaka prethodnih radnih zaduženja i da se dobro odmore do početka sljedećeg rasporeda leta.

7.g. Član posade ne smije obavljati dodijeljena zaduženja u zrakoplovu ako je pod utjecajem psihoaktivnih tvari ili alkohola, ili ako za to nije sposoban radi ozljede, umora, uzimanja lijekova, bolesti ili sličnih uzroka.

8. Dodatni zahtjevi za letenje u komercijalne svrhe i za letenje složenih zrakoplova na motorni pogon

8.a. Letenje u komercijalne svrhe i letenje složenih zrakoplova na motorni pogon ne smiju se izvoditi ukoliko nisu ispunjeni sljedeći uvjeti:

8.a.1. operator mora imati, izravno ili neizravno temeljem ugovora, sredstva potrebna za opseg i raspon operacija. Ta sredstva, između ostalog, uključuju sljedeće: zrakoplov, prostorije i uređaje, upravnu strukturu, osoblje, opremu, dokumentaciju o zadaćama, odgovornostima i postupcima, pristup važnim podacima i vođenje evidencije;

8.a.2. operator mora zapošljavati samo odgovarajuće kvalificirano i obučeno osoblje te mora uvesti i održavati programe za izobrazbu i provjere članova posade i drugog relevantnog osoblja;

8.a.3. operator mora uspostaviti listu minimalne opreme (MEL) ili drugi jednakovrijedan dokument, uvažavajući sljedeće:

(i.) u dokumentu se mora predvidjeti let zrakoplova u specificiranim uvjetima, s određenim instrumentima, dijelovima opreme ili funkcijama koji su na početku leta neoperativni;

(ii.) dokument se mora pripremiti za svaki pojedini zrakoplov, uvažavajući odgovarajuće operativne uvjete i uvjete održavanja operatora; i

(iii.) lista minimalne opreme (MEL) se mora temeljiti na glavnoj listi minimalne opreme (MMEL), ukoliko je ona na raspolaganju, i ne smije biti manje ograničavajuća od glavne liste minimalne opreme;

8.a.4. operator mora uspostaviti i održavati sustav upravljanja kako bi se osigurala sukladnost s ovim bitnim zahtjevima za operacije te mora težiti trajnom poboljšanju sustava; i

8.a.5. operator mora uspostaviti i održavati program sprječavanja nesreća i osiguravanja sigurnosti, uključujući program za obavještavanje o događajima, koji se mora koristiti u okviru upravljačkog sustava kako bi se doprinijelo cilju trajnog poboljšavanja sigurnosti letenja.

8.b. Letenje u komercijalne svrhe i letenje složenih zrakoplova na motorni pogon smiju se izvoditi samo u skladu s operativnim priručnikom operatora. Ovaj priručnik mora sadržavati sve potrebne upute, informacije i postupke za sve zrakoplove koji se upotrebljavaju i za izvođenje zaduženja operativnog osoblja. Moraju se specificirati ograničenja koja se odnose na trajanje leta te na razdoblja rada i razdoblja odmora članova posade. Operativni priručnik i njegove revizije moraju biti u skladu s odobrenim priručnikom za letenje i mora se po potrebi izmjenjivati i dopunjavati.

8.c. Operator mora uspostaviti odgovarajuće postupke kako bi se posljedice razdornog ponašanja putnika svele na minimum;

8.d. Operator mora razviti i održavati sigurnosne programe prilagođene zrakoplovu i vrsti leta, uključujući posebno:

(i.) sigurnost u pilotskoj kabini;

(ii.) kontrolnu listu za postupak pregleda zrakoplova;

(iii.) programe izobrazbe;

(iv.) zaštitu elektroničkih i računalnih sustava kako bi se spriječile namjerne smetnje i kvarovi sustava; i

(v.) izvješća o nezakonitim ometanjima.

Ako sigurnosne mjere mogu negativno djelovati na sigurnost leta, treba procijeniti rizike i razviti odgovarajuće postupke za umanjivanje rizika sigurnosti, što može zahtijevati upotrebu posebne opreme.

8.e. Između pilota u letačkoj posadi, operator mora jednog pilota imenovati zapovjednikom zrakoplova.

8.f. Za sprječavanje umora treba koristiti sustav rasporeda osoblja. Za jedan ili za niz letova, ovakvim sustavom rasporeda osoblja određuje se trajanje leta, razdoblja letačkog zaduženja, poslovi i prilagođena razdoblja odmora. Ograničenja koja se utvrđuju ovakvim rasporedom moraju uvažavati sve relevantne čimbenike koji doprinose umoru, kao što su, posebno, broj sektora koji su se preletjeli, prelaženje vremenskih zona, nedostatno spavanje, narušavanje cirkadijskoga ritma, noćni rad, pozicioniranje, kumulirano radno vrijeme za određena razdoblja, raspodjelu zaduženja između članova posade te osiguravanje većeg broja članova posade.

8.g. Zadaće koje su navedene u točki 6.a i koje su opisane u točkama 6.d i 6.e mora nadzirati organizacija odgovorna za upravljanje kontinuiranom plovidbenošću, koja osim zahtjeva iz Aneksa I. točke 3.a., mora ispunjavati i sljedeće uvjete:

(i.) organizacija mora biti ovlaštena za održavanje proizvoda, dijelova i uređaja koji su pod njezinom odgovornošću ili mora imati sklopljen ugovor s organizacijom koja je ovlaštena za te proizvode, dijelove i uređaje; i

(ii.) organizacija mora izraditi priručnik namijenjen za upotrebu i davanje smjernica osoblju na koje se odnosi, u kojem su opisani svi postupci u smislu kontinuirane plovidbenosti, uključujući po potrebi, opis ugovora između te organizacije i organizacije koja ima odobrenje za održavanje.

ANEKS V.

MJERILA ZA KVALIFICIRANE SUBJEKTE IZ ČLANKA 13.

1. Subjekt, njegov direktor i osoblje odgovorno za izvođenje provjera ne smiju, bilo izravno bilo kao ovlašteni zastupnici, sudjelovati u projektiranju, proizvodnji, stavljanju na tržište ili u održavanju proizvoda, dijelova, uređaja, sastavnih dijelova ili sustava, a također ne smiju sudjelovati u njihovim operacijama, servisiranju ili upotrebi. Ovim se ne isključuje mogućnost razmjene tehničkih informacija između uključenih organizacija i kvalificiranog subjekta.

2. Subjekt i osoblje odgovorno za poslove certificiranja moraju obavljati svoja zaduženja s najvećim mogućim profesionalnim integritetom i najvećom mogućom tehničkom stručnošću, te moraju biti oslobođeni bilo kakvih pritisaka i poticaja, posebno financijske vrste koji bi mogli utjecati na njihove prosudbe i rezultate njihovih ispitivanja, posebno ako oni dolaze od osoba ili skupina osoba na koje utječu rezultati certificiranja.

3. Subjekt mora zapošljavati osoblje i posjedovati sredstva koji su potrebni za odgovarajuće obavljanje tehničkih i upravnih poslova povezanih s postupkom certificiranja; također mora imati pristup opremi koja je potrebna za izvanredne provjere.

4. Osoblje odgovorno za ispitivanje mora imati:

– dobro tehničko i stručno obrazovanje

– zadovoljavajuće poznavanje zahtjeva u pogledu poslova certificiranja koje obavljaju i odgovarajuće iskustvo u takvim postupcima

– sposobnost potrebnu za izradu izjava, evidencija i izvješća kojima se dokazuje da su ispitivanja provedena.

5. Mora se jamčiti nepristranost osoblja koje provodi ispitivanje. Njihovo nagrađivanje ne smije ovisiti o broju ispitivanja koje su proveli niti o rezultatima takvih ispitivanja.

6. Subjekt mora zaključiti osiguranje od odgovornosti, osim u slučaju da njegovu odgovornost preuzima država članica u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom.

7. Osoblje subjekta mora čuvati profesionalnu tajnu u pogledu svih informacija prikupljenih tijekom obavljanja njihovih zaduženja u okviru ove Uredbe.

ANEKS VI.

KORELACIJSKA TABELA

| Uredba (EZ-a) br. 1592/2002 | Ova Uredba |
| --- | --- |
| članak 1. | članak 1. |
| članak 2. stavak 1. | članak 2. stavak 1. |
| članak 2. stavak 2. točke (a) do (e) | članak 2. stavak 2. točke (a) do (e) |
| - | članak 2. stavak 2. točka (f) |
| članak 2. stavak 3. | članak 2. stavak 3. |
| članak 3. točke (a) do (g) | članak 3. točke (a) do (g) |
| - | članak 3. točke (h) do (l) |
| članak 4. stavak 1. točke (a) do (c) | članak 4. stavak 1. točke (a) do (c) |
| - | članak 4. stavak 1. točka (d) |
| - | članak 4. stavci 2. i 3. |
| članak 4. stavak 2. | članak 4. stavak 4. |
| - | članak 4. stavak 5. |
| članak 4. stavak 3. | članak 4. stavak 6. |
| članak 5. stavak 1. | članak 5. stavak 1. |
| članak 5. stavak 2., prvi podstavak, uvodni tekst | članak 5. stavak 2., prvi podstavak, uvodni tekst |
| članak 5. stavak 2., prvi podstavak, točke (a) do (c) | članak 5. stavak 2., prvi podstavak, točke (a) do (c) |
| članak 5. stavak 2., prvi podstavak, točka (d) | članak 5. stavak 2., prvi podstavak, točke (d) i (e) |
| članak 5. stavak 2., prvi podstavak, točke (e) i (f) | članak 5. stavak 2., prvi podstavak, točke (f) i (g) |
| - | članak 5. stavak 3. |
| članak 5. stavak 3. | članak 5. stavak 4. |
| članak 5. stavak 4., prvi podstavak, uvodni tekst | članak 5. stavak 5., prvi podstavak, uvodni tekst |
| članak 5. stavak 4., prvi podstavak, točke (a) do (d) | članak 5. stavak 5., prvi podstavak, točke (a) do (d) |
| članak 5. stavak 4., prvi podstavak, točka (e) (i.) do (iii.) | članak 5. stavak 5., prvi podstavak, točka (e) (i.) do (iii.) |
| - | članak 5. stavak 5., prvi podstavak, točka (e) (iv.) do (vi.) |
| članak 5. stavak 4., prvi podstavak, točke (f) do (i) | članak 5. stavak 5., prvi podstavak, točke (f) do (i) |
| - | članak 5. stavak 5., prvi podstavak, točka (j) |
| članak 5. stavak 5., prvi podstavak, uvodni tekst | članak 5. stavak 6., prvi podstavak, uvodni tekst |
| članak 5. stavak 5., prvi podstavak, točke (a), (b) i (c) | članak 5. stavak 6., prvi podstavak, točke (a), (b) i (c) |
| - | članak 5. stavak 6., prvi podstavak, točka (d) |
| članak 6. | članak 6. |
| - | članak 7. |
| - | članak 8. |
| - | članak 9. |
| - | članak 10. |
| članak 8. stavak 1. | članak 11. stavak 1. |
| - | članak 11. stavci 2. do 4. |
| članak 8. stavak 2. | članak 11. stavak 5. |
| - | članak 11. stavak 6. |
| članak 9. | članak 12. |
| - | članak 13. |
| članak 10. stavak 1. | članak 14. stavak 1. |
| - | članak 14. stavak 2. |
| članak 10. stavak 2. | članak 14. stavak 3. |
| članak 10. stavak 3. | članak 14. stavak 4. |
| članak 10. stavak 4. | članak 14. stavak 5. |
| članak 10. stavak 5. | članak 14. stavak 6. |
| članak 10. stavak 6. | članak 14. stavak 7. |
| članak 11. | članak 15. |
| - | članak 16. |
| članak 12. | članak 17. |
| članak 13., uvodni tekst | članak 18., uvodni tekst |
| članak 13. točka (a) | članak 18. točka (a) |
| - | članak 18. točka (b) |
| članak 13. točka (b) | članak 18. točka (c) |
| članak 13 točka (c) | članak 18. točka (d) |
| - | članak 18. točka (e) |
| članak 14. | članak 19. |
| članak 15. stavak 1., uvodni tekst | članak 20. stavak 1., uvodni tekst |
| članak 15. stavak 1. točke (a) do (j) | članak 20. stavak 1. točke (a) do (j) |
| - | članak 20. stavak 1. točke (k) i (l) |
| članak 15. stavak 2. | članak 20. stavak 2. |
| - | članak 21. |
| - | članak 22. |
| - | članak 23. |
| članak 16. stavci 1. i 2. | članak 24. stavci 1. i 2. |
| - | članak 24. stavak 3. |
| članak 16. stavak 3. | članak 24. stavak 4. |
| članak 16. stavak 4. | članak 24. stavak 5. |
| - | članak 25. |
| članak 17. | članak 26. |
| članak 18. | članak 27. |
| članak 19. | članak 28. |
| članak 20. | članak 29. |
| članak 21. | članak 30. |
| članak 22. | članak 31. |
| članak 23. | članak 32. |
| članak 24. stavci 1. do 4. | članak 33. stavci 1. do 4. |
| - | članak 33. stavak 5. |
| članak 25. stavci 1. i 2. | članak 34. stavci 1. i 2. |
| - | članak 34. stavak 3. |
| članak 26. | članak 35. |
| članak 27. | članak 36. |
| članak 28. | članak 37. |
| članak 29. stavci 1. i 2. | članak 38. stavci 1. i 2. |
| članak 29. stavak 3. točke (a) do (j) | članak 38. stavak 3. točke (a) do (j) |
| - | članak 38. stavak 3. točke (k) do (l) |
| članak 30. | članak 39. |
| članak 31. | članak 40. |
| članak 32. | članak 41. |
| članak 33. | članak 42. |
| članak 34. | članak 43. |
| članak 35. | članak 44. |
| članak 36. | članak 45. |
| članak 37. | članak 46. |
| članak 38. | članak 47. |
| članak 39. | članak 48. |
| članak 40. | članak 49. |
| članak 41. | članak 50. |
| članak 42. | članak 51. |
| članak 43. | članak 52. |
| članak 44. | članak 53. |
| članak 45. | članak 54. |
| članak 46. stavak 1., uvodni tekst | članak 55. stavak 1., uvodni tekst |
| članak 46. stavak 1. točke (a) do (d) | članak 55. stavak 1. točke (a) do (d) |
| - | članak 55. stavak 1. točka (e) |
| članak 46. stavci 2. i 3. | članak 55. stavci 2. i 3. |
| - | članak 56. |
| - | članak 57. |
| članak 47. stavci 1. i 2. | članak 58. stavci 1. i 2. |
| članak 47. stavak 3. | - |
| članak 47. stavak 4. | članak 58. stavak 3. |
| članak 47. stavak 5. | - |
| - | članak 58. stavak 4. |
| članak 48. stavak 1., uvodni tekst | članak 59. stavak 1., uvodni tekst |
| članak 48. stavak 1. točka (a) | članak 59. stavak 1. točke (a) i (b) |
| članak 48. stavak 1. točke (b) i (c) | članak 59. stavak 1. točke (c) i (d) |
| - | članak 59. stavak 1. točka (e) |
| članak 48. stavci 2. i 3. | članak 59. stavci 2. i 3. |
|  | članak 59. stavak 4. |
| članak 48. stavci 4. do 10. | članak 59. stavci 5. do 11. |
| članak 49. | članak 60. |
| članak 50. | članak 61. |
| članak 51. | članak 62. |
| članak 52. | članak 63. |
| članak 53. | članak 64. |
| članak 54. | članak 65. |
| članak 55. | članak 66. |
| članak 56. | članak 67. |
| - | članak 68. |
| članak 57. | članak 69. |
| članak 59. | članak 70. |

[[1](#footnote-29081-1-backlink)]SL C 185, 8. 8. 2006., str. 106.

[[2](#footnote-29081-2-backlink)]Mišljenje Europskoga parlamenta od 14. ožujka 2007. (SL C 301 E, 13. 12. 2007., str. 103.), Zajedničko stajalište Vijeća od 15. listopada 2007. (SL C 277 E, 20. 11. 2007., str. 8.) i Stajalište Europskoga parlamenta od 12. prosinca 2007. Odluka Vijeća od 31. siječnja 2008.

[[3](#footnote-29081-3-backlink)]Uredba (EZ-a) br. 2111/2005 Europskoga parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2005. o uspostavi popisa Zajednice koji sadrži zračne prijevoznike na koje se primjenjuje zabrana letenja unutar Zajednice i o informiranju putnika u zračnom prometu o identitetu zračnog prijevoznika koji izvodi let (SL L 344, 27. 12. 2005., str. 15.).

[[4](#footnote-29081-4-backlink)]SL L 240, 7. 9. 2002., str. 1. Uredba kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Uredbom Komisije (EZ-a) br. 334/2007 (SL L 88, 29. 3. 2007., str. 39.).

[[5](#footnote-29081-5-backlink)]SL L 373, 31. 12. 1991., str. 4. Uredba kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Uredbom Komisije (EZ-a) br. 8/2008 (SL L 10, 12. 1. 2008., str. 1.).

[[6](#footnote-29081-6-backlink)]SL L 373, 31. 12. 1991., str. 1.

[[7](#footnote-29081-7-backlink)]SL L 143, 30. 4. 2004., str. 76. Direktiva kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ-a) br. 2111/2005.

[[8](#footnote-29081-8-backlink)]SL L 145, 31. 5. 2001., str. 43.

[[9](#footnote-29081-9-backlink)]SL L 184, 17. 7. 1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena i dopunjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22. 7. 2006., str. 11.).

[[10](#footnote-29081-10-backlink)]SL L 377, 27. 12. 2006., str. 1.

[[11](#footnote-29081-11-backlink)]SL L 8, 12. 1. 2001., str. 1.

[[12](#footnote-29081-12-backlink)]SL L 248, 16. 9. 2002., str. 1. Uredba kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ-a) br. 1525/2007 (SL L 343, 27. 12. 2007., str. 9.).

[[13](#footnote-29081-13-backlink)]SL L 136, 31. 5. 1999., str. 1.

[[14](#footnote-29081-14-backlink)]SL L 136, 31. 5. 1999., str. 15.

[[15](#footnote-29081-15-backlink)]SL L 357, 31. 12. 2002., str. 72.

Pravilnik, NN 124/2009-3063