## Zakon o humanitarnoj pomoći

### NN 96/2003 (10.6.2003.), Zakon o humanitarnoj pomoći

# HRVATSKI SABOR

1220

Na
temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O HUMANITARNOJ POMOĆI

Proglašavam
Zakon o humanitarnoj pomoći, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 29.
svibnja 2003.

Broj: 01-081-03-2099/2
Zagreb, 3. lipnja 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O HUMANITARNOJ POMOĆI

I.
TEMELJNE ODREDBE

Članak
1.

(1) Pod
humanitarnom pomoći, u smislu ovoga Zakona, razumijevaju se prikupljena
materijalna i financijska dobra, stru­čna i laička psihosocijalna pomoć
(psihološka pomoć i pomoć u socijalnoj prilagodbi) te usluge namijenjene
socijalno ugroženim osobama prema posebnim propisima, žrtvama prirodnih i
drugih katastrofa kao i osobama čiji prihod ne prelazi razinu nacionalnog praga
siromaštva.

(2) Humanitarna pomoć iz stavka 1. ovoga članka za korisnika
je besplatna.

Članak 2.

Ovaj Zakon primjenjuje se na udruge, vjerske
zajednice i druge domaće i strane neprofitne pravne osobe registrirane, odnosno
upisane u odgovarajući upisnik u Republici Hrvatskoj kojima je jedan od
statutarnih ciljeva pružanje humanitarne pomoći (u daljnjem tekstu:
»humanitarne organizacije«).

Članak 3.

(1) Humanitarne organizacije koje daruju humanitarnu
po­moć s ciljem zaštite zdravlja stanovništva; osiguranja i po­bolj­ša­nja
kvalitete življenja, posebice smještaja, stanovanja i prehrane; osiguranja
uvjeta školovanja te pomoći u obnovi stambenih, javnih i drugih objekata;
okupljanja i organiziranog rada s djecom i mladeži te osobama s posebnim
potrebama, čija pomoć nije uvjetovana članstvom, djeluju za opće dobro i kao
takve uživaju poseban pravni položaj.

(2) Na zahtjev humanitarnih organizacija, nadležna
tijela dr­žav­ne uprave i lokalne i područne (regionalne) samouprave, dužna su
davati informacije iz svog djelokruga rada o stanju i potrebama korisnika
humanitarne pomoći te, ako to drugim zakonom ili propisom nije drugačije
uređeno, razmatrati i predlagati rješenja na području pružanja humanitarne
pomoći u suradnji s humanitarnim organizacijama.

(3) Humanitarne organizacije iz stavka 1. ovoga
članka te građani i pravne osobe koji daruju humanitarne organizacije uživaju
carinske, porezne i druge povlastice koje se utvrđuju posebnim propisima.

II.
UVJETI PRUŽANJA HUMANITARNE POMOĆI

Članak
4.

(1)
Pravne osobe iz članka 2. ovoga Zakona stječu status humanitarne organizacije
utvrđen člankom 3. stavkom 1. ovoga Zakona nakon što pribave suglasnost za pružanje
humanitarne pomoći Ministarstva rada i socijalne skrbi (u daljnjem tekstu:
Ministarstvo).

(2) Uz
zahtjev za davanje suglasnosti potrebno je dostaviti:

1.
dokaz o registraciji pravne osobe odnosno upisu u odgo­varajući upisnik u
Republici Hrvatskoj,

2.
statut, odnosno drugi akt kojim se uređuju ustrojstvo i djelokrug rada pravne
osobe,

3.
program rada na području pružanja humanitarne pomoći s podacima o korisnicima,
vrsti i načinu pružanja pomoći iz članka 1. ovoga Zakona.

(3)
Suglasnost iz stavka 1. ovoga članka dostavlja se tijelu nadležnom za
registraciju, upravnom tijelu jedinice lokalne samouprave nadležnom za poslove
socijalne skrbi, kao i tijelu državne uprave nadležnom za nadzor javnih
prihoda.

(4) Ministarstvo će rješenjem odbiti zahtjev za
davanje suglasnosti, ako utvrdi da korisnici i vrsta pomoći nisu opisani u
članku 1. i 3. ovoga Zakona, odnosno ako utvrdi da bi način pružanja pomoći
mogao dovesti u pitanje zdravlje, sigurnost i dostojanstvo osobe korisnika.

(5) Protiv rješenja iz stavka 1. i 4. ovoga članka
nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

(6) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka,
neprofitne osobe (neformalne udruge, građanske inicijative) mogu povremeno pružati
humanitarnu pomoć u obliku materijalnih dobara za podmirenje osnovnih životnih
potreba korisnika iz članka 1. ovoga Zakona bez suglasnosti Ministarstva, ako o
tome prethodno obavijeste Ministarstvo.

(7) Neprofitne pravne osobe koje pružaju humanitarnu
pomoć bez suglasnosti Ministarstva ne uživaju status humanitarne organizacije
sukladno ovom Zakonu.

Članak 5.

(1) Humanitarne organizacije dužne su voditi
evidenciju o korisnicima i načinu pružanja humanitarne pomoći te o tome dostavljati
izvješća Ministarstvu.

(2) Način vođenja evidencije te sadržaj i rokove
izvješća iz stavka 1. ovoga članka pravilnikom će propisati ministar rada i
socijalne skrbi.

Članak 6.

(1) Inspekcijski nadzor nad radom humanitarnih
organizacija provode upravna tijela jedinica lokalne samouprave nadležna za
poslove socijalne skrbi i Ministarstvo.

(2) Nadzor iz stavka 1. ovoga članka provodi se
praćenjem odgovarajućih dokumenata i izvješća te neposrednim uvidom u rad i
poslovanje humanitarnih organizacija.

(3) Inspekcijski nadzor neposrednim uvidom u rad i
poslovanje humanitarnih organizacija provode upravna tijela jedinica lokalne
samouprave nadležna za poslove socijalne skrbi, a iznimno Ministarstvo, kad ima
saznanja da se radi o slučajevima koji za posljedicu mogu imati gubitak statusa
humanitarne organizacije bez mogućnosti ispravljanja nepravilnosti u radu
humanitarne organizacije.

(4) Na inspekcijski nalaz upravnog tijela jedinice
lokalne samouprave nadležnog za poslove socijalne skrbi može se izjaviti
prigovor Ministarstvu u roku od 15 dana od dana kada je uručen zapisnik o
nadzoru.

(5) Po zaprimljenom prigovoru Ministarstvo može tražiti
dodatne dokaze i podatke od upravnog tijela jedinice lokalne samouprave nadležnog
za poslove socijalne skrbi ili samo provesti inspekcijski nadzor, te u roku od
60 dana odlučiti o prigovoru.

(6) Protiv rješenja iz stavka 3. i 5. ovoga članka
nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

Članak 7.

(1) Ministarstvo će po službenoj dužnosti ili na
prijedlog upravnog tijela jedinice lokalne samouprave nadležnog za poslove
socijalne skrbi donijeti rješenje o oduzimanju statusa humanitarne organizacije
iz članka 3. stavka 1. ovoga Zakona i izvršiti brisanje humanitarne
organizacije iz evidencije iz članka 8. stavka 1. ovoga Zakona, kada se
provedbom nadzora utvrdi jedan od sljedećih slučajeva:

1. statusne promjene i promjene u radu uslijed kojih
humanitarna organizacija više ne ispunjava uvjete iz članka 2. i članka 3.
stavka 1. ovoga Zakona,

2. propuštanje ispravljanja nepravilnosti u radu na
koje je upozorilo upravno tijelo jedinice lokalne samouprave nadležno za
poslove socijalne skrbi ili Ministarstvo u provedbi inspekcijskog nadzora,

3. nenamjenska uporaba humanitarne pomoći i

4. pružanje, odnosno nepružanje, pomoći kojim se
dovodi u pitanje zdravlje, sigurnost i dostojanstvo osobe korisnika.

(2) U slučaju nepostojanja propisanih evidencija i
neopravdanog izostanka dostavljanja propisanog izvješća u rokovima utvrđenim u
propisu donijetom na osnovi članka 5. stavka 2. ovoga Zakona, mogu se izreći
mjere ispravljanja nepravilnosti u radu humanitarne organizacije.

(3) Rješenje iz stavka 1. ovoga članka donijet će se
i na zahtjev humanitarne organizacije.

(4) Protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka nije
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

(5) Primjerak rješenja iz stavka 1. ovoga članka
obvezatno se dostavlja tijelu nadležnom za registraciju, upravnom tijelu
jedinice lokalne samouprave nadležnom za poslove socijalne skrbi, kao i tijelu
državne uprave nadležnom za nadzor javnih prihoda.

(6) Neprofitna pravna osoba koja je izgubila status
humanitarne organizacije ponovno može zatražiti suglasnost za pružanje
humanitarne pomoći nakon proteka dvije godine od dana kada je rješenje o
oduzimanju statusa humanitarne organizacije postalo konačno.

Članak 8.

(1) Ministarstvo vodi jedinstvenu evidenciju
humanitarnih organizacija i programa pomoći koje provode na temelju izdanih
suglasnosti za pružanje humanitarne pomoći iz članka 4. stavka 1. ovoga Zakona,
podataka iz službenih evidencija koje vode nadležna tijela državne vlasti i na
temelju podataka pribavljenih od humanitarnih organizacija sukladno članku 5.
ovoga Zakona.

(2)
Tijela nadležna za registraciju pravnih osoba koje su pribavile suglasnost za
pružanje humanitarne pomoći, dužna su upravnom tijelu jedinice lokalne
samouprave nadležnom za poslove socijalne skrbi i Ministarstvu dostavljati
rješenja koja se odnose na upis statusnih promjena u registar.

III.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak
9.

Pravne
osobe koje se bave prikupljanjem i raspodjelom humanitarne pomoći na temelju
odredbi Zakona o humanitarnoj pomoći (»Narodne novine«, br. 83/92.) nastavljaju
s radom do pribavljanja suglasnosti iz članka 4. stavka 1. ovoga Zakona, a
najdulje 120 dana po stupanju na snagu ovoga Zakona.

Članak
10.

(1)
Ministar rada i socijalne skrbi donijet će pravilnik iz članka 5. stavka 2.
ovoga Zakona u roku od 120 dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Do stupanja na snagu propisa iz stavka 1. ovoga
članka ostaje na snazi Pravilnik o načinu vođenja evidencije o korisnicima,
opsegu prikupljene i raspodijeljene humanitarne pomoći, te o sadržaju i
rokovima izvješća (»Narodne novine«, br. 10/93.).

(3) Ministarstvo će ustrojiti evidenciju iz članka 8.
ovoga Zakona u roku od 120 dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 11.

Danom stupanja na snagu ovoga Zakona prestaje važiti
Zakon o humanitarnoj pomoći (»Narodne novine«, br. 83/92.).

Članak 12.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave
u »Narodnim novinama«.

Klasa: 550-05/02-01/01
Zagreb, 29. svibnja 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 96/2003-1220