### NN 59/2019 (14.6.2019.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3674/2018 od 18. travnja 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1143

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Silvano Radobuljac iz Pule, na sjednici održanoj 18. travnja 2019. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Silvanu Radobuljcu određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 5.700,00 kuna.

III. Naknada iz točke II. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Silvano Radobuljac iz Pule (u daljnjem tekstu: podnositelj) podnio je 9. listopada 2018. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) smatrajući da mu je trajanjem postupka koji se vodio pred Županijskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) pod brojem Gž-1142/2016, a koji se prethodno vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem P-13410/10, povrijeđeno ustavno pravo na donošenje odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

1.1. Podnositelj je ustavnu tužbu podnio u povodu rješenja drugostupanjskog suda broj: Su-Gžzp I-14/18-2 od 16. kolovoza 2018. (u daljnjem tekstu: drugostupanjsko rješenje) kojim je odbijena kao neosnovana njegova žalba i potvrđeno rješenje prvostupanjskog suda broj: Su-Gzp I-57/18 od 12. lipnja 2018. (u daljnjem tekstu: prvostupanjsko rješenje).

Prvostupanjskim rješenjem odbijen je kao neosnovan podnositeljev zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku budući da je predmet broj: P-13410/10 pravomoćno okončan prije podnošenja zahtjeva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Podnositelj u ustavnoj tužbi predlaže da Ustavni sud donese odluku kojom se ustavna tužba usvaja, kao i da mu se odredi primjerena novčana naknada.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljeni su spisi prvostupanjskog suda broj: P-13410/10 i broj: Su-Gzp I-57/2018.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Podnositelj je pokrenuo postupak 16. ožujka 2010. podnošenjem prijedloga za ovrhu na temelju vjerodostojne isprave javnom bilježniku.

Javni bilježnik donio je rješenje o ovrsi broj: Ovrv-78/2010 od 19. ožujka 2010. kojim je naloženo ovršeniku namiriti tražbinu podnositelju.

Protiv navedenog rješenja o ovrsi ovršenik je izjavio prigovor te je rješenjem prvostupanjskog suda broj: Ovrv-7599/10-2 od 24. svibnja 2010. stavljeno izvan snage rješenje o ovrsi u dijelu kojim je određena ovrha, ukinute su provedene radnje i riješeno je da će se postupak nastaviti kao u povodu prigovora protiv platnog naloga.

Podnescima od 30. ožujka, 18. svibnja i 29. srpnja 2011. podnositelj požuruje zakazivanje rasprave u predmetu.

Na ročištu održanom 11. studenoga 2011. stranke su predložile provođenje dokaza.

Podnositelj je podneskom od 8. veljače 2012. dostavio dokumentaciju u spis, te je sud rješenjem od 20. ožujka 2012. pozvao tuženika očitovati se na dokumentaciju koju je podnositelj dostavio.

Podneskom od 30. travnja 2012. tuženik se očitovao na navode podnositelja.

Podnescima od 4. i 11. srpnja 2012. podnositelj se očitovao na navode tuženika te je dostavio dodatnu dokumentaciju u spis, dok je podnescima od 21. siječnja i 6. ožujka 2013. požurio postupanje u predmetu.

Podnositelj je 13. ožujka 2013. drugostupanjskom sudu podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku na temelju članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« 150/05., 16/07., 113/08., 153/09., 34/10. – rješenje USRH broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr., 116/10., 27/11. i 130/11.; u daljnjem tekstu: ZoSud/05).

Na ročištu održanom 10. lipnja 2013. rasprava je zbog izmjene uredujućeg suca započela iznova te su stranke zatražile rok radi mirnog rješenja spora.

Rješenjem broj: P-13410/10-22 od 2. listopada 2013. pozvan je podnositelj očitovati se da li je došlo do mirnog rješenja spora.

Podnositelj je podneskom od 23. listopada 2013. obavijestio sud da tuženik nije ponudio prijedlog nagodbe slijedom čega nije došlo do mirnog rješenja spora.

Podnescima od 22. i 24. siječnja te 2. travnja 2014. podnositelj je požurio postupanje u predmetu.

Na ročištu održanom 9. lipnja 2014. stranke su se očitovale.

Rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gzp-347/13-5 od 29. rujna 2014. utvrđen je osnovanim zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, naloženo je prvostupanjskom sudu donijeti odluku u predmetu broj: P-13410/10 u roku od devet (9) mjeseci od dana dostave tog rješenja, te je podnositelju dosuđena primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku od 1.000,00 kuna. To rješenje dostavljeno je prvostupanjskom sudu 11. veljače 2015., slijedom čega je rok za donošenje odluke bio 11. studenoga 2015.

Ročište zakazano za 5. studenoga 2014. odgođeno je na prijedlog stranaka zbog službene spriječenosti podnositelja i zakonskog zastupnika tuženika.

Na ročištu održanom 15. siječnja 2015. saslušani su podnositelj i prokurist tuženika.

Rješenjem Vrhovnog suda broj: Gžzp 546/14-2 od 26. siječnja 2015. odbijena je žalba podnositelja te je potvrđeno rješenje drugostupanjskog suda broj: Gzp-347/13-5 od 29. rujna 2014. u dijelu kojim nije prihvaćen zahtjev podnositelja za dosuđivanjem primjerene naknade u većem iznosu.

Na ročištu održanom 19. ožujka 2015. riješeno je da će se od Općinskog suda u Zadru, Stalne služba u Biogradu na Moru zatražiti spisi broj: P-1912/12 i broj: P-591/09 radi uvida u iste, te je na sljedećem ročištu održanom 7. svibnja 2015. ponovno riješeno da će se zatražiti spisi broj: P-1912/12 i broj: P-591/09 jer nisu dostavljeni prvostupanjskom sudu.

S obzirom da Općinski sud u Zadru, Stalna služba u Biogradu na Moru nije dostavio tražene spise, prvostupanjski sud dopisom od 17. lipnja 2015. ponovno je zatražio dostavu spisa, koji su dostavljeni prvostupanjskom sudu uz dopis od 8. srpnja 2015.

Ročište zakazano za 23. rujna 2015. odgođeno je zbog bolesti uredujućeg suca.

Na ročištu održanom 28. rujna 2015. izvršen je uvid u spise broj: P-1912/12 i broj: P-591/09 te je glavna rasprava zaključena.

Presudom broj: P-13410/10-54 od 30. rujna 2015. (u daljnjem tekstu: prvostupanjska presuda) ukinut je u cijelosti platni nalog sadržan u rješenju o ovrsi te je naloženo tuženiku isplatiti podnositelju iznos od 99.151,20 kuna, kao i naknaditi troškove parničnog postupka u iznosu od 24.500,00 kuna, dok je podnositelju naloženo naknaditi tuženiku troškove parničnog postupka u iznosu od 8.625,00 kuna.

Protiv prvostupanjske presude podnositelj je 19. listopada 2015. izjavio žalbu navodeći da prvostupanjski sud nije u cijelosti odlučio o tužbenom zahtjevu.

Protiv prvostupanjske presude tuženik je 19. listopada 2015. izjavio žalbu.

Dopisom od 4. travnja 2017. drugostupanjski sud vratio je prvostupanjskom sudu spis radi odlučivanja o osnovanosti prijedloga podnositelja za donošenje dopunske presude.

Prvostupanjski sud dopunskom presudom broj: P-13410/10-63 od 13. rujna 2017. odbio je tužbeni zahtjev podnositelja u preostalom iznosu od 224.773,30 kuna kao neosnovan.

Presudom i rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž-1142/16-6 od 21. studenoga 2017. odbijena je žalba tuženika te je potvrđena presuda broj: P-13410/10-54 od 30. rujna 2015.

Presudu i rješenje drugostupanjskog suda broj: Gž-1142/16-6 od 21. studenoga 2017. podnositelj je po punomoćniku zaprimio 25. travnja 2018.

Podnositelj je 16. travnja 2018. prvostupanjskom sudu podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Predsjednik prvostupanjskog suda prvostupanjskim rješenjem odbio je zahtjev podnositelja kao neosnovan, te je drugostupanjskim rješenjem odbijena žalba podnositelja i potvrđeno prvostupanjsko rješenje.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da su podnositelji prethodno koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

6.1. U konkretnom slučaju podnositelj je 13. ožujka 2013. podnio nadležnom sudu zahtjev za suđenje u razumnom roku na temelju članka 27. ZoSud-a/05. Drugostupanjski sud, rješenjem broj: Gzp-347/13-5 od 29. rujna 2014. utvrdio je povredu prava na suđenje u razumnom roku te podnositelju dosudio primjerenu naknadu u iznosu od 1.000,00 kuna.

6.2. Podnositelj je koristio i pravna sredstva koja su mu bila na raspolaganju na temelju ZoSud-a/13. Predsjednik prvostupanjskog suda prvostupanjskom rješenjem odbio je kao neosnovan zahtjev za suđenje u razumnom roku, te je drugostupanjskim rješenjem odbijena kao neosnovana podnositeljeva žalba i potvrđeno prvostupanjsko rješenje.

7. Budući da je podnositelj koristio pravna sredstva koja su mu bila na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

8. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud posebno razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositelja (razmatrano razdoblje) od donošenja rješenja broj: Gzp-347/13-5 (29. rujna 2014.) do dostave drugostupanjske presude podnositelju (25. travnja 2018.).

1) Duljina sudskog postupka

9. Postupak je pokrenut 19. ožujka 2010. kada je javni bilježnik donio rješenje o ovrsi broj: Ovrv-78/2010. U trenutku odlučivanja o ovoj ustavnoj tužbi parnični postupak okončan je donošenjem drugostupanjske presude koju je podnositelj primio 25. travnja 2018. Ustavni sud utvrđuje da je postupak (ovršni i parnični) u konkretnom slučaju od donošenja rješenja o ovrsi do dostave drugostupanjske presude podnositelju trajao ukupno osam (8) godina, jedan (1) mjesec i šest (6) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

10. U konkretnom slučaju nije riječ o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

11. Ustavni sud primjećuje da je prema tada važećem članku 28. stavku 4. ZoSud-a/05 nadležni sud o zahtjevu za suđenju razumnom roku bio dužan odlučiti u roku od 6 mjeseci, a da je o podnositeljevom zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku drugostupanjski sud odlučio nakon više od 18 mjeseci od podnošenja zahtjeva (13. ožujka 2013. – 29. rujna 2014.) te je dostavio rješenje prvostupanjskom sudu 11. veljače 2015., odnosno više od 4 mjeseca nakon donošenja rješenja. Ustavni sud dalje primjećuje da je podnositelj žalbom pobijao rješenje broj: Gzp-347/13-5 od 29. rujna 2014. u dijelu kojim mu je dosuđena naknada od 1.000,00 kuna (točka III. izreke rješenja broj: Gzp-347/13-5) slijedom čega je dio rješenja kojim se prvostupanjskom sudu određuje rok za donošenje meritorne odluke (točka II. izreke rješenja broj: Gzp-347/13-5) postao pravomoćan protekom roka od 15 dana od dostave rješenja podnositelju. Ustavni sud podsjeća na utvrđenje Europskog suda za ljudska prava koji je u predmetu Marelja protiv Hrvatske (presuda, 18. prosinca 2012., zahtjev br. 4255/10; u daljnjem tekstu: Marelja protiv Hrvatske) ocijenio da istovjetno postupanje predstavlja »ne­opravdano kašnjenje u dostavi rješenja« kojim je nižem sudu »nepotrebno« produljen rok određen za donošenje meritorne odluke (§§ 20. – 21. presude Marelja protiv Hrvatske).

Ustavni sud utvrdio je da je prvostupanjski sud nakon dostave rješenja broj: Gzp-347/13-5 od 29. rujna 2014. održao tri ročišta (19. ožujka, 7. svibnja i 28. rujna 2015.) i donio prvostupanjsku presudu u roku koji mu je naložio drugostupanjski sud.

Međutim, Ustavni sud primjećuje da je prvostupanjski sud dostavio spis drugostupanjskom sudu 28. siječnja 2016. radi odlučivanja o žalbama stranaka iako nije odlučio o podnositeljevom prijedlogu za donošenje dopunske presude. Drugostupanjski sud utvrdio je taj propust te je dopisom od 4. travnja 2017. vratio spis prvostupanjskom sudu radi odlučivanja o osnovanosti prijedloga podnositelja za donošenje dopunske presude. Ustavni sud utvrđuje da se spis kod drugostupanjskog suda nalazio jednu (1) godinu, dva (2) mjeseca i sedam (7) dana te da u tom razdoblju nije bilo aktivnosti drugostupanjskog suda. Prvostupanjski sud donio je dopunsku presudu oko 5 mjeseci nakon što mu je spis vraćen (13. rujna 2017.), nakon čega je spis 26. listopada 2017. ponovno dostavljen drugostupanjskom sudu radi odlučivanja o žalbi tuženika. Drugostupanjski sud odlučio je o žalbama stranaka u roku od dvadesetšest (26) dana, nakon čega je trebalo još oko 5 mjeseci da se odluka o žalbi dostavi podnositelju (25. travnja 2018.).

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je u postupanju sudova u podnositeljevom predmetu bilo propusta u radu koji su doprinijeli duljini trajanja postupka.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

12. Ustavni sud utvrđuje da podnositelj u razmatranom razdoblju nije pridonio duljini trajanja postupka u mjeri koja bi opravdala ukupno trajanje postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

13. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka (neovisno o činjenici što je prvostupanjski sud postupio po nalogu drugostupanjskog suda i donio meritornu odluku u roku koji mu je naložen rješenjem broj: Gzp-347/13-5 od 29. rujna 2014.) koje je dijelom uzrokovano i trajanjem postupka pred drugostupanjskim sudom te posebice činjenicu da podnositelj svojim ponašanjem nije pridonio duljini postupka i da nije riječ o složenijoj pravnoj stvari, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke

14. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točki I. izreke.

15. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama II. i III. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

16. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka IV. izreke).

Broj: U-III-3674/2018
 Zagreb, 18. travnja 2019.

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.