## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-III-483/1993. od 7. lipnja 1994.

### NN 51/1994 (11.7.1994.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-III-483/1993. od 7. lipnja 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu predsjednik Jadranko Crnić
te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić, mr. Vojislav
Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela,
odlučujući o ustavnoj tužbi J. F. iz Z., na sjednici održanoj dana 7. lipnja
1994. godine, donio je ovu

## ODLUKU

I.

Usvaja se ustavna tužba i ukidaju se:

1. presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj Us-6193/1992-5 od 1.
srpnja 1993. godine; 2. rješenje Ministarstva unutarnjih poslova Republike
Hrvatske broj 511-01-43-UP/I-16000/19739/1-92 od 9. listopada 1992. godine;

II.

Predmet se vraća Ministarstvu unutarnjih poslova na ponovai postupak.

III.

Odluka će se objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje:

Ustavna tužba je podnesena u povodu rješenja i presude označenih pod
1 i 2 u točki I. izreke. Podnositelj ustavne tužbe smatra da su osporenim
rješenjem organa uprave, kojim je odbijen njegov zahtjev za primitak u
hrvatsko državljanstvo i presudom kojom je odbijena njegova tužba protiv
rješenja upravnog organa, povrijeđena njegova ustavna prava utrđena u odredbama
članaka 14, 26, 28, 31, 47. i 61. Ustava Republike Hrvatske. Rješenjem
Ministarstva unutarnjih poslova odbijen je zahtjev podnositelja ustavne
tužbe za prijem u hrvatsko državljanstvo pozivom na članak 26. stavak 2.
i 3. Zakona o hrvatskom državljanstvu ("Narodne novine", broj
53/91 i 28/92) zbog postojanja razloga od interesa za Republiku Hrvatsku
s tim da ti razlozi nisu navedeni. Osporenom presudom odbijena je tužba
podnositelja ustavne tužbe jer da tužitelj ne ispunjava uvjet iz točke
5. stavak 1. članka 8. Zakona o hrvatskom državljanstvu. Naime, iz podataka
u spisu upravnog organa može se zaključiti, ističe se u presudi, da tužitelj
ne poštuje pravni poredak u Republici Hrvatskoj pa time ne ispunjava ni
uvjet iz navedene zakonske odredbe za prijem u hrvatsko državljanstvo.
To da proizlazi iz izjave tužitelja; dane na molbi poduzeća za raspored
na radnu obvezu u poduzeću, da nije spreman služiti u HV do trenutka rješenja
statusa državljanstva, dok je po dobivanju državljanstvu spreman odmah
služiti HV. U tom smislu da se obvezuje odmah po dobivanju državljanstva,
javiti se u sekretarijat radi služenja vojske. Upravni sud je, ovu izjavu
tužitelja ocijenio kao postavIjaikje uvjeta i zaključio da tužitelj ne
poštuje pravni poredak i običaje u Republici Hrvatskoj. U obrazloženju
presude se, nadalje, navodi da je tuženo Ministarstvo doista bilo dužno,
imajući u vidu odredbu članka 209. Zakona o općem upravnom postupku ("Narodne
novine", broj 53/91), navesti razloge zbog kojih je zahtjev odbijen.
Međutim, osporeno se rješenje ne može ocijeniti nezakonitim, budući da
podaci iz spisa daju podlogu za zaključak da imenovani ne ispunjava uvjet
iz navedene zakonske odredbe za primitak u hrvatsko državljanstvo. Ustavna
tužba je osnovana. Zajamčeno ustavno pravo na žalbu (članak 18. Ustava)
nemoguće je učinkovito ostvariti ako nisu poznati razlozi koje žalba treba
pobijati. I ustavno jamstvo kontrole zakonitosti pojedinačnih akata upravnih
vlasti (članak 9. stav 2.) nemoguće je učinkovito ostvariti ako u obrazloženju
nema razloga na kojima se temelji izreka akta. Uskratom priopćavanja razloga
zbog kojih se zahtjev za stjecanje državljanstva odbija narušava se ustavno
pravo jednakosti građana i stranaca pred sudovima i drugim državnim i inim
tijelima koja imaju javne ovlasti (članak 26. Ustava).

Temeljem navedenoga pravnog shvaćanja o sadržaju navedenih ustavnih
prava građana i mogućem načinu njihove povrede, Ustavni sud Republike Hrvatske
svojom odlukom broj U-I-206/1992 od 8. prosinca 1993. godine, objavljenom
u "Narodnim novinama" broj 113/93 ukinuo je odredbu stavka 3.
članka 26. Zakona o hrvatskom državljanstvu kao nesuglasnu s navedenim
ustavnim odredbama.

U pogledu neispunjavanja uvjeta iz točke 5. stavak 1. članka 8. Zakona
o hrvatskom državljanstvu, što se kao razlog odbijanja zahtjeva navodi
u obrazloženju presude Upravnog suda, treba reći da se zaključak suda temelji
na pogrešnoj ocjeni izjave tužitelja iz odredbe članka 5. u vezi s odredbama
točke 3. stavka 1. članka 68. Zakona o narodnoj obrani ("Narodne novine"
- pročišćeni tekst broj 74/93), naime, proizlazi da strani državljanin
nema dužnost štititi braniti neovisnost i teritorijalnu cjelovitost Republike
Hrvatske. Tu dužnost u smislu zakonske odredbe iz članka 5. ovoga Zakona
imaju državljani Republike Hrvatske, bez obzira na njihovu nacionalnu pripadnost.
To je, naime, smisao i odredba stavka 1. članka 47. Ustava Republike Hivatske.
Ne može se, stoga, sporna izjava podnositelja ustavne tužbe interpretirati
na način da se iz nje zaključi kako on ne poštuje pravni poredak i običaje
Republike Hrvatske. Okolnost da je Upravni sud Republike Hrvatske osporenom
presudom utvrdio i naveo razloge zbog kojih je odbijen zahtjev podnositelja
ustavne tužbe za prijem u hrvatsko državljanstvo (nepoštivanje pravnog
poretka Republike Hrvatske - članak 8. stavak 1. točka 5. Zakona o hrvatskom
drižavljanstvu) ne može izmijeniti izloženi stav ovoga Suda budući je Upravni
sud, prema odredbama članka 39. stavak 1. Zakona o upravnim sporovima,
trebao riješiti spor na podlozi činjenica koje su utvrđene u upravnom postupku,
a upravo te činjenice nisu u osporenom rješenju navedene. Upravni sud Republike
Hrvatske može doduše, i sam utvrditi činjenično stanje ali pod pretpostavkama
i u postupku predviđenim odredbama članka 39. stavka 3. i 4. Zakona o upravnim
sporovima ("Narodne novine" broj 53/91 i 9/92) - koje u konkretnom
slučalu nisu primijenjene.

Iz navedenih razloga, kako osporenim upravnim aktom tako i osporenom
presudom podnositelju ustavne tužbe povrijeđena su ustavna prava iz odredaba
članaka 18., 19., i 26. Ustava Republike Hrvatske. Osporeno rješenje i
presuda doneseni su na podlozi zakonske odredbe koja je bila na snazi u
času donošenja navedenih akata. Ustavna je tužba podnesena prije odluke
ovog Suda o ukidanju neustavne zakonske odredbe. Stoga je ovaj Sud osporene
akte ukinuo jer su bili utemeljni na zakonskoj odredbi koja (u času donošenja
akta) nije bila skikladna Ustavu Republike Hrvatske. U skladu s iznijetim,
ustavna je tužba usvojena, s time da je nadležni organ dužan provesti ponovni
postupak.

Odluka o objavi temelji se na odredbi stavka 1. članka 20. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine" broj
13/91).

Broj : U-III-483/1993.

Zagreb, 7. lipnja 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 51/1994-912