## Odluka Ustavnog suda Hrvatske broj U/I-266/1989 od 8. ožujka 1990.

### NN 14/1990 (10.4.1990.), Odluka Ustavnog suda Hrvatske broj U/I-266/1989 od 8. ožujka 1990.

# USTAVNI SUD HRVATSKE

Ustavni sud Hrvatske, na sjednici 8. ožujka 1990. godine, donio je ovu

## ODLUKU

1. Ukidaju se odredbe člana 10. stava 3. i člana 11. Odluke o izmjenama
i dopunama Općih uvjeta za isporuku električne energije ("Narodne
novine", br. 53/89). 2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim
novinama".

Obrazloženje:

U odredbi člana 10. stava 3 (član 115) Odluke navedene u izreci propisano
je da potrošač električne energije koji ne plati račun na način iz stava
1. i 2. toga člana dolazi u zakašnjenje prema članu 324. Zakona o obveznim
odnosima. Prema stavu 1. i 2. potrošač električne energije koji plaća tu
energiju putem inkasatora dužan je platiti račun odmah, a potrošač koji
plaća električnu energiju pretplatničkom ratom (obročnim računom) dužan
je platiti račun u roku utvrđenom u pretplatničkoj rati (obročnim računom).
Odredbom člana 11 (član 117) Odluke određeno je da će u slučaju zakašnjenja
u plaćanju računa, odnosno dostavi instrumenta plaćanja u roku koji je
predviđen za plaćanje električne energije, isporučilac zaračunati zatezane
kamate od dana dospijeća računa do izmirenja obveze koju utvrđuje Izvršni
odbor Skupštine Zajednice elektroprivrednih organizacija Hrvatske u skladu
s važećim propisima. Rješenjem broj U/I-266/1989 od 18. studenoga 1989.
godine ovaj je Sud pokrenuo postupak za ocjenu Odluke o izmjeni i dopuni
Općih uvjeta za isporuku električne energije ("Narodne novine",
br. 45/89), nalazeći da ona ima povratno djelovanje i da postoji osnovana
sumnja u zakonitosti njezina donošenja i normiranje zatezanih kamata. Ta
je odluka poništena Odlukom o izmjenama i dopunama Općih uvjeta za isporuku
električne energije ("Narodne novine", br. 53/89) navedenom u
izreci. U toj novoj Odluci uklonjena je u pogledu donošenja Odluke - suprotnost
sa članom 29. stavom 1. točkom 12. Zakona o elektroprivredi ("Narodne
novine", br. 6/83, 53/83), te nesklad s Ustavom u pogledu povratnog
djelovanja Odluke. Međutim, odredbe o zatezanoj kamati, navedene u izreci,
zadržane su odnosno ostale su nepromijenjene. Zajednica elektroprivrednih
organizacija Hrvatske i SIZ potrošača električne energije Hrvatske smatraju
da su osporene odredbe člana 10. stava 3. i člana 11. Odluke zakonite.
Navode da mogućnost primjene zatezane kamate kod akontacijskog plaćanja
u mjesečnim i višemjesečnim akontacijama (ratama) proizlazi iz odredbe
člana 44. stava 3. Zakona o elektropviredi Ističu da iz primjene te zakonske
odredbe slijedi presumpcija da je visina akontacije (rate) za isporučenu
električnu energiju pravilno utvrđena ako potrošač u roku od 15 dana ne
uloži prigovor na njezinu visinu. U tom času, kako navode, akontacija postaje
cjeloviti, obostrano priznati dug, tj. obveza plaćanja električne energije
iza koje, kao logični nastavak obveznopravnog odnosa, slijedi potraživanje
zateznih kamata. Ocjenjujući osporene odredbe. Ustavni sud Hrvatske polazi
od karaktera zatezne kamate kao jednog od oblika zakonske kamate. Prema
odredbama člana 277. stava t. a u vezi sa članom 324. stavom 1. Zakona
o obveznim odnosima ("Službeni list SFRJ", br. 29/78, 39/85,
57/89), zatezna kamata teče po samom zakonu čim se ispune pretpostavke
iz tih odredaba i nije ju potrebno posebno propisivati. Naime, prema odredbi
člana 277. stava 1. dužnik koji zakasni s ispunjenjem novčane obveze duguje,
uz glavnicu, i kamatu, a dolazi u zakašnjenje, prema članu 324. stavu 1.
kad ne ispuni novčanu obvezu u roku za njezino ispunjenje. Novčana obveza
mora biti u obveznopravnom smislu određena, odnosno ekvivalent za ono što
se daje (npr. robu ili uslugu). To znači - u pogledu potraživanja za električnu
energiju - da se od potrošača može zahtijevati zatezna kamata samo za novčanu
obvezu koja je određena. Obveza potrošača, međutim, određena je tek kada
se izvrši obračun stvarne potrošnje električne energije. Tek tada je, naime,
potraživanje za električnu energiju ekvivalent stvarno utrošene električne
energije, što se izražava računom. Istekom roka za plaćanje takvog računa
potrošač dolazi u zakašnjenje, pa na dospjelu novčanu obvezu počinju teći
zatezne kamate, i to po samom zakonu. Osporene odredbe, međutim, propisuju
zatezne kamate za slučajeve zakašnjenja plaćanja pretplatničkih rata, odnosno
mjesečnih ili višemjesečnih akotancija. Time su te odredbe, po ocjeni ovoga
Suda, suprotne navedenim odredbama Zakona o obveznim odnosima. Ovo iz razloga
što u pretplatničkim ratama nije sadržana cijena stvarno utrošene električne
energije za određeno razdoblje već samo akontacija za neku očekivanu, pretpostavljenu,
uprosječenu potrošnju. Stoga, spomenuto plaćanje pretplatničkih rata, odnosno
akontacija nema karakter određene novčane obveze iz člana 277. stava 1.
Zakona o obveznim odnosima zbog kojeg se - u slučaju zakašnjenja njezina
ispunjenja mogu zaračunavati zatezane kamate. Iz ovih razloga odlučeno
je kao u izreci.

Broj: U/I-266/1989

Zagreb, 8. ožujka 1990.

USTAVNI SUD HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 14/1990-234