## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1523/2005 od 24. studenoga 2005.

### NN 143/2005 (5.12.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1523/2005 od 24. studenoga 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2710**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko
Sokol, Nevenka Šernhorst i
Milan Vuković, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom S. B. d.d., S., koju zastupa Odvjetničko društvo A. i Č. iz Z.,
na sjednici održanoj dana 24. studenoga 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se presuda Vrhovnog suda Republike
Hrvatske, broj: Rev-1519/99-2 od 31. kolovoza 2004.
godine, te se predmet vraća Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na ponovni
postupak.

III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu
protiv presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Rev-1519/99-2
od 31. kolovoza 2004. godine.

Osporenom presudom prihvaćena je revizija
tuženice Republike Hrvatske, Ministarstva financija, Carinske uprave Republike
Hrvatske, Carinarnice Z., koju zastupa Državno odvjetništvo Republike Hrvatske,
i preinačene su presuda Županijskog suda u Zagrebu, broj: Gž-7708/96-2
od 29. rujna 1998. godine i presuda Općinskog suda u Zagrebu, broj: P-735/96 od
5. srpnja 1996. godine, na način da se podnositeljica ustavne tužbe odbija s
tužbenim zahtjevom. Revizijskom presudom podnositeljica je također odbijena sa
zahtjevom za naknadu parničnog troška i naloženo joj je da tuženici naknadi
parnični trošak.

Podnositeljica je u parničnom postupku svojim
tužbenim zahtjevom tražila utvrđenje da nije u obvezi po izdanoj garanciji,
broj: 113/93 od 30. prosinca 1994. godine, za osiguranje namirenja dospjelih
iznosa carine i drugih opterećenja pri uvozu robe, koja je garancija izdana
carinskom obvezniku »T,« d.o.o. Z., u korist tuženice, pa slijedom toga Zavod
za platni promet, Poslovnica 30113, S., neće postupiti, te mu se zabranjuje
postupanje po zahtjevima za naplatu dospjelih a nepodmirenih carinskih obveza s
naslova carinske deklaracije, u ukupnom iznosu od 5,197.701,76 kn sa
pripadajućim kamatama, time da se tuženiku trajno zabrani naplata po označenoj
garanciji.

2. Konkretna pravna stvar pravomoćno je riješena
usvajanjem tužbenog zahtjeva podnositeljice, no postupajući po reviziji
tuženice, Vrhovni sud Republike Hrvatske preinačio je presude suda prvog i
drugog stupnja i sudio odbijajući tužbeni zahtjev podnositeljice.

3. Obrazlažući razloge ustavne tužbe,
podnositeljica u bitnome ističe da joj nikada nije na odgovor dostavljena
revizija tuženice i da je za osporenu presudu Vrhovnog suda Republike Hrvatske
saznala tek po njezinom primitku, sedam godina od pravomoćnosti presude suda
prvog stupnja. Zbog toga smatra povrijeđenim svoja ustavna prava propisana
člankom 14. stavkom 2. i člancima 26. i 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Na temelju članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i
49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljica je predložila odgodu ovrhe do
donošenja odluke Ustavnog suda.

4. Za potrebe ovosudnog
postupka pribavljena je preslika spisa Općinskog suda u Zagrebu, broj:
P-735/96.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5. Članak 62. stavak 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske propisuje:

*Svatko
može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim
aktom tijela državne vlasti... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama
ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili
temeljna sloboda zajamčena Ustavom.... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo).*

Ustavni sud u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u
postupku odlučivanja o pravima i obvezama podnositelja povrijeđeno njegovo
ustavno pravo. Pri tome Ustavni sud ne ispituje povrede zakona, nego povrede
ustavnih prava, smatrajući relevantnim one činjenice od čijeg postojanja ovisi
ocjena o povredi ustavnog prava.

6. Razmatrajući osnovanost navoda ustavne tužbe,
Ustavni sud polazio je od mjerodavnih odredbi članka 5. stavka 2. i članka 390.
stavaka 1. i 4. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine«, broj 53/91.,
91/92. i 58/93.).

Članak 5. stavak 2.

Sud će svakoj stranci dati mogućnost da se
izjasni o zahtjevima i navodima protivne stranke.

Članak 390. stavci 1. i
4.

*Primjerak pravovremene,
potpune i dopuštene revizije predsjednik vijeća prvostupanjskog suda dostavit
će protivnoj stranci (...).*

*Nakon
primitka odgovora (...) predsjednik vijeća prvostupanjskog suda dostavit će
reviziju i odgovor na reviziju (...), ako su podneseni, sa svim spisima,
revizijskom sudu preko drugostupanjskog suda.*

7. Općinski sud u Zagrebu je putem Županijskog
suda u Zagrebu 4. lipnja 1999. godine dostavio spis Vrhovnom sudu Republike
Hrvatske, radi donošenja odluke povodom revizije tuženice, koja je izjavljena
18. prosinca 1998. godine. U obrascu kojim se spis upućuje Vrhovnom sudu
Republike Hrvatske, Općinski sud u Zagrebu nije zabilježio da je revizija
dostavljena na odgovor podnositeljici ustavne tužbe, a podataka o dostavi
revizije nema ni u ostaloj spisu priležećoj
dokumentaciji.

Usvojivši reviziju tuženice, Vrhovni sud
Republike Hrvatske u obrazloženju osporene presude utvrđuje da »protivna
stranka na reviziju nije odgovorila«.

8. Podnositeljica se poziva na povredu ustavnog
prava propisanog člankom 29. stavkom 1. Ustava, koji glasi:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima
i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

Ustavni sud u ustavnosudskom postupku utvrđuje
je li tijekom postupka pred nadležnim sudom počinjena povreda takvog značaja da
postupak kao jednu cjelinu čini nepravičnim za podnositeljicu. Pri tome neće
svaka postupovna povreda dovesti do povrede ustavnog
prava na pravično suđenje, već će to biti samo ona povreda koja je takvog
značaja da podnositeljici ugrožava pravo na pravično suđenje.

Osporenom presudom Vrhovnog suda Republike
Hrvatske prihvaćena je revizija tuženice i odbijen je tužbeni zahtjev
podnositeljice. Odlučujući o reviziji tuženika Vrhovni sud Republike Hrvatske
zauzeo je pravno stajalište suprotno onome nižestupanjskih
sudova, te time doveo do ishoda postupka drugačijeg od onog kakav je bio prije
podnošenja revizije. Ustavni sud pri tome ocjenjuje da su nedostavljanjem
primjerka tuženikove revizije podnositeljici na odgovor, što je obveza suda
prvog stupnja propisana kogentnom pravnom normom,
povrijeđena postupovna pravila o dostavi revizije u
parničnom postupku.

Raspravno načelo u parničnom postupku zahtijeva
da stranke imaju mogućnost saznanja o svim dokazima koji se izvode u postupku i
o svim očitovanjima koje je u spis dostavila ili sudu neposredno predala
protivna strana ili netko treći, kao i mogućnost izjašnjavanja o svim takvim
dokazima i očitovanjima. Sagledavajući parnični postupak kao jedinstvenu
cjelinu i imajući u vidu konačni ishod postupka te značaj odluke o reviziji za
prava podnositeljice, Ustavni sud utvrđuje da je podnositeljici povrijeđeno
ustavno pravo propisano člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Uz to Ustavni sud je imao u vidu i stajalište
Europskog suda za ljudska prava o značenju povrede raspravnog načela (Ziegler protiv Švicarske, presuda od 21. veljače 2003.
godine, br. zahtjeva: 33499/96 i Walston
protiv Norveške, presuda od 3. lipnja 2003. godine, br.
zahtjeva 37372/97 – www.echr.coe.int).

Utvrdivši da je podnositeljici osporenom
presudom Vrhovnog suda Republike Hrvatske, koji je utvrdio da »protivna stranka
na reviziju nije odgovorila« iako joj revizija nikada nije bila dostavljena,
povrijeđeno ustavno pravo propisano člankom 29. stavkom 1. Ustava, Ustavni sud
nije razmatrao povrede ostalih ustavnih prava istaknutih u ustavnoj tužbi.

Budući da je odlučio o ustavnoj tužbi, Ustavni
sud nije razmatrao podnositeljičin prijedlog za odgodu ovrhe.

9. Slijedom iznijetoga, na temelju članaka 73. i
76. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske odlučeno je kao u
izreci.

Odluka o objavi temelji se na članku 29.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-1523/2005

Zagreb, 24. studenoga 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 143/2005-2710