## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-369/1992. od 7. srpnja 1993.

### NN 71/1993 (23.7.1993.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-369/1992. od 7. srpnja 1993.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, odlučujući o ustavnoj tužbi mr. D. V.
iz D., na sjednici 7. srpnja 1993. godine, donio je ovu

## ODLUKU

1. Odbija se ustavna tužba.

2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Mr. D. V. iz D., podnio je ovom Sudu ustavnu tužbu s prijedlogom da
Sud ukine rješenje Upravnogsuda Republike Hrvatske br. Us-1241/92 od 1.
studenoga 1992. godine. U tužbi iznosi mišljenje da je ovim rješenjem povrijeđeno
njegovo pravo vlasništva, zajamčeno člankom 48. stavak 1. Ustava Republike
Hrvatske time što u postupku koji je prethodio ovom rješenju, kao i u postupku
čije je ponavljanje predlagao, činjenično stanje nije pravilno utvrđeno.

Tijekom postupka je utvrđeno da je rješenjem Upravnog suda Republike
Hrvatske, povodom kojeg je podnesena ustavna tužba, odbačen prijedlog mr.
D. V. za ponavljanje postupka, okončanog presudom Upravnog suda br. Us-2517/82
od 8. rujna 1982. godine. Ovom je presudom odbijena tužba podnesena protiv
Zajednice općina Split, Sekretarijata za upravno-pravne poslove br. UP/II-05/2751/1-1982.
od 2. travnja 1982. godine, kojim je poništeno rješenje Komiteta za komunalne
i stambene poslove izgradnju i prostorno uređenje općine Dubrovnik br.
UPI-05/5-4440-80 od 7. siječnja 1982. te je odbijen zahtjev za izdavanje
građevinske dozvole za rekonstrukciju prizemne stambene zgrade Put V. B.
37. radi odvajanja sustanarskih dijelova stana.

Ustavna tužba nije osnovana.

Ustav Republike Hrvatske člankom 48. stavak 1. jamči građanima pravo
vlasništva. Ovo temeljno ustavno pravo nije, međutim, navedenim rješenjem
Upravnog suda Republike Hrvatske povrijeđeno iz ovih razloga:

Prema odredbi članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/91), u postupku pred Ustavnim sudom,
a povodom ustavne tužbe, predmetom raspravljanja i odlučivanja mogu biti
samo povrede Ustavom utvrđenih sloboda i prava čovjeka i građanina počinjene
pojedinačnim odlukama - u ovom slučaju - rješenjem Upravnog suda Republike
Hrvatske.

Nadalje, ponavljanje postupka pred Upravnim sudom je izvanredni pravni
lijek utvrđen odredbama Zakona o upravnim sporovima, koji je preuzet temeljem
članka 1. i 2. Zakona o preuzimanju zakona o upravnim sporovima ("Narodne
novine", broj 53/91). Razlozi za ponavljanje postupka taksativno su
određeni člankom 52. toga Zakona, a postupanje Upravnog suda povodom prijedloga
propisano je člankom 56. Zakona.

Kako je u okviru razloga utvrđenih člankom 56. citiranog Zakona, u postupku
pred Upravnim sudom ocijenjeno da mr. D. V. nije udovoljio zakonskim pretpostavkama
za ponavljanje postupka osnove za ponavljanje postupka, ono nije moglo
biti dozvoljeno.

Prigovor tužitelja da činjenično stanje u postupku koji je prethodio
osporenom rješenju Upravnog suda nije pravilno utvrđeno, nije prihvaćen,
jer osnovanost navoda o pogrešno utvrđenom činjeničnom stanju nije učinjeno
vjerojatnim.

Iz navedenih razloga, primjenom članka 19. i 20. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske odlučeno je kao u izreci.

Broj: U-III-369/1992

Zagreb, 7. srpnja 1993.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 71/1993-1479