## Odluka Ustavog suda Republike Hrvatske broj U-III-62/1996 od 16

### NN 47/1997 (6.5.1997.), Odluka Ustavog suda Republike Hrvatske broj U-III-62/1996 od 16

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, u povodu ustavne tužbe
L. B. iz L., na sjednici održanoj 16. travnja 1997. godine, donio je slijedeću

## **ODLUKU**

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-1192/1993
od 22. studenog 1995. godine.

III. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

L. B. iz L., podnijela je pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu povodom
presude Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-1192/1993 od 22. studenog
1995. godine i rješenja Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja
radnika Hrvatske, Centralne službe u Zagrebu, klasa: 023-ŽRO-140-09/92-01-ŽRO-34269
urbroj: 341-99-03/12-92-862 od 8. prosinca 1992. godine. Tim je rješenjem
u postupku revizije prvostupanjskog rješenja pokrenutom po službenoj dužnosti,
izmijenjeno prvostupanjsko rješenje kojim je ocu podnositeljice ustavne
tužbe, B. pok. J. utvrđen mirovinski staž.

Podnositeljica ustavne tužbe smatra da su joj navedenim odlukama Upravnog
suda i drugostupanjskog upravnog tijela povrijeđena ustavna prava iz članka
19. Ustava Republike Hrvatske iz razloga jer drugostupanjsko upravno tijelo
nije donijelo svoje rješenje u zakonom određenom roku, a koju nezakonitost
nije uočio niti Upravni sud Republike Hrvatske.

Ustavna tužba je osnovana.

Odredbom članka 19. Ustava Republike Hrvatske propisano je da pojedinačni
akti državne uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni
na zakonu, te da se jamči sudska kontrola zakonitosti pojedinačnih akata
upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti.

Analizom razloga navedenih u ustavnoj tužbi, kao i osporene odluke upravnog
tijela i presude Upravnog suda, Ustavni sud je ocijenio da su podnositeljici
ustavne tužbe povrijeđena ustavna prava navedena u ustavnoj tužbi.

U konkretnom je slučaju drugostupanjsko upravno tijelo rješavajući u
skladu s odredbom članka 224. Zakona o osnovnim pravima iz mirovinskog
i invalidskog osiguranja ("Narodne novine", broj 26/83, 5/86, 42/87, 34/89,
57/89, 40/90, 9/91, 53/91 - nastavno: ZOMIO) u postupku revizije prvostupanjskog
rješenja pokrenutom po službenoj dužnosti, donijelo, na temelju odredbe
članka 225. navedenog Zakona, 8. prosinca 1992. godine, rješenje kojim
je izmijenilo prvostupanjsko rješenje.

Odredbom članka 224. stavka 1. ZOMIO propisano je da se rješenje nadležnog
tijela kojim se u prvom stupnju rješava o utvrđivanju mirovinskog staža
navršenog do 31. prosinca 1964. godine podvrgava reviziji, dok je odredbom
stavka 5. istog članka propisano da će se smatrati da je revizija izvršena
i da se drugostupanjsko upravno tijelo suglasilo s rješenjem prvostupanjskog
upravnog tijela ukoliko revizija rješenja protiv kojega nije izjavljena
žalba ne bude izvršena u roku od tri mjeseca od dana protjeka roka za žalbu.

Kako je rok za izjavljivanje žalbe protiv prvostupanjskog rješenja istekao
17. rujna 1992. godine, to je tromjesečni rok za donošenje revizijskog
rješenja istekao 17. prosinca 1992. godine.

Uvidom u spis upravnog tijela Ustavni je sud utvrdio da je na drugostupanjskom
(revizijskom) rješenju doduše naznačeno kao da je doneseno 8. prosinca
1992. godine, dakle, unutar propisanog roka, međutim, drugostupanjsko rješenje
nije i otpremljeno podnositeljici ustavne tužbe do isteka tromjesečnog
revizijskog roka (17. prosinca 1992. godine). Otpremljeno je tek 7. siječnja
1993. godine, tako da ga je podnositeljica ustavne tužbe primila 8. siječnja
1993. godine, a prvostupanjsko upravno tijelo 11. siječnja 1993. godine.
Dakle, otprema i primitak revizijskog (drugostupanjskog) rješenja uslijedila
je izvan navedenog tromjesečnog roka što dovodi u osnovanu sumnju točnost
naznake datuma odlučivanja drugostupanjskog tijela.

Stajalište je ovog Suda da je rok za reviziju u smislu odredbe članka
224. stavka 5. Zakona o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja
održan ako je rješenje u postupku revizije doneseno i otpremljeno od strane
drugostupanjskog tijela u određenom (tromjesečnom) roku. Revizijski je
postupak, dakle, dovršen u trenutku kada je drugostupanjsko tijelo otpremilo
rješenje donijeto u revizijskom postupku time da se revizija mora obaviti
unutar zakonom propisanog roka od tri mjeseca. Stoga, jer je u konkretnom
slučaju revizijsko rješenje otpremljeno po isteku prekluzivnog roka, to
je iz navedenog razloga nezakonito i ništavo od samog trenutka donošenja,
i kao takvo (ništavo) ne može u pravnom poretku proizvoditi valjane pravne
učinke, niti prouzročiti valjane pravne posljedice.

Upravni sud je dužan u upravnom sporu na ništavost upravnog akta paziti
po službenoj dužnosti (članak 40. stavak 2. Zakona o upravnim sporovima
- "Narodne novine", broj 53/91, 9/92 i 77/92) te poništiti takav upravni
akt. Kako Upravni sud Republike Hrvatske u povodu upravne tužbe to nije
učinio to je ništav upravni akt ostao u pravnom poretku i proizveo određene
pravne učinke. Time je počinjena povreda ustavne odredbe stavka 1. članka
19. Ustava Republike Hrvatske, kojom je određeno da pojedinačni akti državne
uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni na zakonu.

Na zakonu neutemeljenim revizijskim rješenjem i presudom suda, kojom
ništavi upravni akt nije poništen, počinjena je i povreda u tužbi navedenih
ustavnih prava podnositeljice ustavne tužbe.

Stoga je Ustavni sud Republike Hrvatske, na temelju članka 59., u svezi
s člankom 60. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 29/94), odlučio kao u izreci.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 20. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91).

Broj: U-III-62/1996
Zagreb, 16. travnja 1997.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 47/1997-690