## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-III-403/1995 od 17. travnja 1996.

### NN 32/1996 (26.4.1996.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-III-403/1995 od 17. travnja 1996.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu dr. Velimir Belajec,
dopredsjednik Suda, te suci Zdravko Bartovčak, Ante Jelavić
Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić,
mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Milan
Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi N.
Ð. iz Z., na sjednici održanoj dana 17. travnja 1996.
godine, donio je

## ODLUKU

1. Ustavna tužba se usvaja.

2. Ukida se presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-4538/1994
od 9. veljače 1995. godine.

3. Ukida se rješenje Ministarstva graditeljstva i zaštite
okoliša Republike Hrvatske, Klasa: UP/II-361-03/91-05/83,
Ur. broj: 531-03/5-94-02 od 24. svibnja 1994. godine.

4. Ukidaju se rješenja Gradskog sekretarijata za graditeljstvo,
komunalne i stambene poslove, promet i veze Grada Z., Područnog
ureda N. Z.:

a) Klasa: UP/I-361-03/93-01/64, Ur. broj: 251-05-14-94-12 od 22.
veljače 1994. godine.

b) Klasa: UP/I-361-03/93-01/64, Ur. broj: 251-05-14-94-9 od 1.
veljače 1994. godine.

5. Predmet se vraća Gradskom sekretarijatu za graditeljstvo,
komunalne i stambene poslove, promet i veze Grada Z., Područni
ured N. Z. na ponovni postupak.

6. Ova će se odluka objaviti u »Narodnim novinama«.

**Obrazloženje**

N. Ð. iz Z. podnio je pravodobnu ustavnu tužbu smatrajući
da su mu povrijeđena ustavna prava iz članka 18. stavak
1. Ustava Republike Hrvatske (pravo na žalbu protiv pojedinačnih
pravnih akata donesenih u postupku prvog stupnja pred sudom ili
drugim ovlaštenim tijelom) i članka 48. stavak 1.
(jamči se pravo vlasništva).

Podnositelj ustavne tužbe povredu tih prava obrazlaže
time da je Upravni sud Republike Hrvatske, presudom broj: Us-4538/1994
od 9. veljače 1995. godine, kojom je odbijena njegova tužba
podnesena povodom drugostupanjskog rješenja Ministarstva
graditeljstva i zaštite okoliša Republike Hrvatske klasa:
UP/II-361-03/91-05/83, ur. broj: 531-03/5-94-02 od 24. svibnja
1994. godine, odlučivao o sporednim pitanjima (da li je
telefonska intervencija, u momentu kad je saznao za postupak,
žalba ili ne), umjesto da rješava meritum stvari da
li je povrijeđeno ustavno pravo na žalbu jer mu nije
bilo omogućeno da bude stranka u postupku i da zaštiti
svoje pravo vlasništva.

Naime, on smatra da je drugostupanjskim rješenjem Ministarstva
graditeljstva i zaštite okoliša Republike Hrvatske,
a povodom žalbe V. K., kojim je poništeno rješenje
Gradskog sekretarijata za graditeljstvo, komunalne i stambene
poslove, promet i veze - PU N. Z., kojim je zamijenjeno ranije
prvostupanjsko rješenje na način da je odbijen zahtjev
V. K. za izdavanje građevne dozvole za rekonstrukciju - prenamjenu
pješačkog prolaza zgrade u poslovni prostor, ostalo
na snazi prvo rješenje kojim je izdana građevna dozvola
V. K., pa mu je uskraćena mogućnost da sudjeluje kao
stranka u postupku i da podnosi žalbu na izdanu građevnu
dozvolu, a povrijeđena su mu i vlasnička ovlaštenja
zajamčena člankom 48. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske jer je građevna dozvola izdana na katastarskoj čestici
i u dijelu zgrade (prolaz, veža zgrade) koji je njegovo suvlasništvo.

Ustavna tužba je osnovana.

Temeljem članka 18. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske
jamči se pravo na žalbu protiv pojedinačnih
pravnih akata donesenih u postupku prvog stupnja pred sudom ili
drugim ovlaštenim tijelom.

U konkretnom slučaju, prvostupanjsko upravno tijelo je
na temelju članka 30. stavak 1. Zakona o građenju (»Narodne
novine«, br. 77/92 i 26/93) izdalo građevnu dozvolu za
rekonstrukciju - prenamjenu pješačkog prolaza u poslovni
prostor namjene krojačke radionice u stambeno-poslovnom
objektu u Z. Prema članku 32. stavku 2. t. 1. istog Zakona,
uz zahtjev treba priložiti i dokaz o pravu vlasništva
zemljišta ili građevine.

Prema članku 5. stavku 1. Zakona o vlasništvu na dijelovima
zgrada (»Narodne novine«, br. 52/73 i 46/90), propisano
je da na zajedničkim dijelovima višestambene zgrade,
koji služe zgradi kao cjelini, svi vlasnici posebnih dijelova
imaju trajno pravo korištenja i prema stavku 2. istog članka,
na zajedničkim dijelovima zgrade, vlasnik tih posebnih
dijelova ima trajno pravo korištenja.

Zakonom o građenju nije izričito propisano tko je stranka
u postupku, međutim kako se radi o postupku u kojem se na
posredan način odlučuje i o vlasničkim pravima,
nema dvojbe da su ovlaštenici tih prava zainteresirani da
sudjeluju u postupku.

Takvo njihovo pravo proizlazi iz odredbe članka 49. Zakona
o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, br.
53/91 i 72/92) prema kojoj je stranka osoba koja radi zaštite
svojih prava ili pravnih interesa ima pravo sudjelovati u postupku.

Njihovo pravo i pravni interesi izviru iz njihovih vlasničkih,
stanarskih ili drugih prava i to im daje legitimaciju da kao stranke
sudjeluju u postupku.

U konkretnom slučaju, donesena su dva kontradiktorna rješenja
po istom upravnom tijelu, a oba rješenja je podnositelj ustavne
tužbe primio isti dan. Kako je izmijenjeno rješenje
označeno s kasnijim datumom od prvog, nije ni postojao
razlog za žalbu. Nakon toga, donosi rješenje drugostupanjsko
tijelo kojim se poništava izmijenjeno rješenje i ostavlja
na snazi rješenje o izdavanju građevne dozvole, bez vraćanja
na ponovni postupak. Upravni sud Republike Hrvatske presudom odbija
tužbu tužitelja.

Takvim odlukama je podnositelju onemogućeno da sudjeluje
u postupku da mu je na taj način povrijeđeno ustavno
pravo na žalbu, shvaćeno kao pravo da sudjeluje u postupku
u kojem se odlučuje o njegovim na zakonu zasnovanim pravima
i interesima i da u tom postupku poduzima sve zakonom dopuštene
radnje pa tako i da izjavljuju žalbu i da se koristi svim
drugim redovnim i izvanrednim pravnim sredstvima.

Iz tih je razloga, na temelju članka 60. Poslovnika Ustavnog
suda Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br. 29/94),
odlučeno kao u izreci.

Objava ove odluke temelji se na odredbi članka 20. stavak
1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, br. 13/91).

Broj: U-III-403/1995.
Zagreb, 17. travnja 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**dr**. **Velimir Belajec,** v. r.

Odluka, NN 32/1996-668