## Zakon o otpadu

### NN 178/2004 (16.12.2004.), Zakon o otpadu

# HRVATSKI SABOR

3083

Na
temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O OTPADU

Proglašavam
Zakon o otpadu, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 3. prosinca 2004.
godine.

Broj: 01-081-04-3745/2
Zagreb, 10. prosinca 2004.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON O OTPADU

I.
OPĆE ODREDBE

Članak
1.

(1)
Ovim se Zakonom uređuje način gospodarenja otpadom: načela i ciljevi
gospodarenja, planski dokumenti, nadležnosti i odgovornosti u svezi s
gospodarenjem, troškovi, informacijski sustav, uvjeti za građevine u kojima se
obavlja gospodarenje otpadom, način obavljanja djelatnosti, prekogranični
promet otpadom, koncesije i nadzor nad gospodarenjem otpadom.

(2)
Odredbe ovoga Zakona ne primjenjuju se na:

–
radioaktivni otpad,

–
otpadne vode,

–
plinovite tvari koje se ispuštaju u atmosferu,

– otpad
životinjskog porijekla, fekalije i druge prirodne neopasne tvari koje se
koriste u poljoprivredi,

– otpad
koji nastaje pri traženju, iskapanju, prijevozu i ko­nač­noj obradi ili
uništavanju minsko-eksplozivnih i drugih ubojnih naprava i eksploziva.

(3)
Gospodarenje otpadom iz stavka 2. ovoga članka uređuje se posebnim propisima.

Članak
2.

(1)
Otpad je svaka tvar ili predmet određen kategorijama otpada propisanim
provedbenim propisom ovoga Zakona, koje posjednik odbacuje, namjerava ili mora
odbaciti.

(2) Na
temelju kategorija otpada iz stavka 1. ovoga članka utvrđuje se lista otpada –
katalog, u kojem se vrste otpada svrstavaju u grupe prema svojstvima i mjestu
nastanka.

(3)
Propis iz stavka 1. i 2. ovog članka donosi Vlada Republike Hrvatske.

Članak
3.

Pojedini
pojmovi uporabljeni u ovom Zakonu imaju sljedeće značenje:

1. *inertni
otpad* jest otpad koji ne podliježe značajnim fizikalnim kemijskim i/ili
biološkim promjenama, a određen je propisom iz članka 2. ovoga Zakona,

2. *komunalni
otpad* jest otpad iz kućanstava, te otpad iz proizvodne i/ili uslužne
djelatnosti ako je po svojstvima i sastavu sličan otpadu iz kućanstava,

3. *ministar*jest ministar nadležan za zaštitu okoliša,

4. *ministarstvo*jest ministarstvo nadležno za zaštitu okoliša,

5.*nadležni ured* jest ured državne uprave u županiji nadležan za poslove
zaštite okoliša i upravno tijelo Grada Zagreba s ovlas­tima ureda državne
uprave, u čijem djelokrugu su poslovi zaštite okoliša,

6. *neopasni
otpad* jest otpad koji je po sastavu i svojstvima određen kao neopasni otpad
propisom iz članka 2. ovoga Zakona,

7. *obrada
otpada* jest postupak kojim se u mehaničkom, fizikalnom, termičkom,
kemijskom ili biološkom procesu, uklju­ču­jući razvrstavanje, mijenjaju
svojstva otpada u svrhu smanjivanja količine i/ili opasnih svojstava, te
olakšava rukovanje ipobolj­šava iskoristivost otpada,

8.*opasni otpad* jest svaki otpad koji je po sastavu i svojstvima određen kao
opasni otpad propisom iz članka 2. ovoga Zakona,

9. *oporaba*otpada jest svaki postupak ponovne obrade otpada radi njegova korištenja u
materijalne i energetske svrhe propisan propisom iz članka 104. stavka 1. točke
1. ovoga Zakona,

10. *posebna
kategorija otpada* jest otpad za kojega se gospodarenje propisuje posebnim
propisom iz članka 104. stavka 1. točke 3. ovoga Zakona,

11. *posjednik
otpada* jest proizvođač otpada ili pravna ili fizička osoba koja ga
posjeduje,

12. *proizvodni
otpad* je otpad koji nastaje u proizvodnom procesu u industriji, obrtu i
drugim procesima, a po sastavu i svojstvima se razlikuje od komunalnog otpada.
Proizvodnim otpadom se ne smatraju ostaci iz proizvodnog procesa koji se
koriste u proizvodnom procesu istog proizvođača,

13. *proizvođač
otpada* jest svaka osoba čijom aktivnošću nastaje otpad (izvorni proizvođač)
i/ili koja prethodnom obradom, miješanjem ili drugim postupkom, mijenja sastav
ili svojstva otpada,

14. *recikliranje*
jest ponovna uporaba otpada u proizvodnom procesu osim uporabe otpada u
energetske svrhe što se uređuje propisom iz članka 104. stavka 1. točke 1.
ovoga Zakona,

15. *skladištenje
otpada* jest privremeni smještaj otpada u građevini za skladištenje otpada –
skladištu, do njegove oporabe i/ili zbrinjavanja;

16. *skupljanje
otpada* jest prikupljanje, razvrstavanje i/ili miješanje otpada u svrhu
prijevoza,

17. *termička
obrada* jest obrada otpada uporabom toplinske energije, spaljivanje i
su-spaljivanje propisana propisom iz članka 104. stavka 1. točke 5. ovoga
Zakona,

18. *upravno
tijelo* jest upravno tijelo jedinice lokalne samouprave – grada i općine i
upravno tijelo jedinica područne (regionalne) samouprave – županije i Grada
Zagreba, nadležno za poslove zaštite okoliša,

19. *zbrinjavanje
otpada* jest svaki postupak obrade ili odlaganja otpada propisan propisom
ovoga Zakona iz članka 104. stav­ka 1. točke 1. ovoga Zakona.

II.
GOSPODARENJE OTPADOM

Članak
4.

(1)
Gospodarenje otpadom je skup aktivnosti, odluka i mjera usmjerenih na:

1. sprječavanje nastanka otpada, smanjivanje količine
otpada i/ili njegovoga štetnog utjecaja na okoliš,

2. obavljanje skupljanja, prijevoza, oporabe,
zbrinjavanja i drugih djelatnosti u svezi s otpadom, te nadzor nad obavljanjem
tih djelatnosti,

3. skrb za odlagališta koja su zatvorena.

(2) Gospodarenje otpadom mora se provoditi na način
da se ne dovodi u opasnost ljudsko zdravlje i bez uporabe postupaka i/ili
načina koji bi mogli štetiti okolišu, a posebice kako bi se izbjeglo:

1. rizik onečišćenja: mora, voda, tla i zraka,

2. pojava buke,

3. pojava neugodnih mirisa,

4. ugrožavanje biljnog i životinjskog svijeta,

5. štetan utjecaj na područja kulturnopovijesnih,
estetskih i prirodnih vrijednosti,

6. nastajanje eksplozije ili požara.

Članak 5.

(1) Ciljevi gospodarenja otpadom su:

1. izbjegavanje i smanjivanje nastajanja otpada i
smanjivanje opasnih svojstava otpada, i to posebice:

– razvojem čistih tehnologija koje koriste manje
prirodnih izvora,

– tehničkim razvojem i promoviranjem proizvoda koji
ne pridonose ili, u najmanjoj mogućoj mjeri pridonose, povećanju štetnog
utjecaja otpada i opasnosti onečišćenja,

– razvojem odgovarajućih metoda zbrinjavanja opasnih
tvari sadržanih u otpadu namijenjenom oporabi,

2. oporaba otpada recikliranjem, ponovnom uporabom
ili obnovom odnosno drugim postupkom koji omogućava izdvajanje sekundarnih
sirovina, ili uporabu otpada u energetske svrhe,

3. zbrinjavanje otpada na propisan način,

4. sanacija otpadom onečišćenog okoliša.

(2) U ostvarivanju ciljeva iz stavka 1. ovoga članka
uzimat će se u obzir najučinkovitije raspoložive tehnologije i gospodarska
provedivost u skladu s načelima iz članka 6. ovoga Zakona.

Članak 6.

(1) Gospodarenje otpadom se temelji na uvažavanju
opće­prihvaćenihnačela zaštite okoliša, uređenih posebnim propisima,
poš­tivanju načela međunarodnog prava zaštite okoliša, uvaža­vanju znanstvenih
spoznaja i najbolje svjetske prakse, a osobito na sljedećim načelima:

1.
onečišćivač plaća – posjednik otpada snosi sve troškove preventivnih mjera i
mjera zbrinjavanja otpada, troškove gospodarenja otpadom koji nisu pokriveni
prihodom ostvarenim od prerade otpada te je financijski odgovoran za provedbu
preventivnih i sanacijskih mjera zbog štete za okoliš koju je prouzročio ili bi
je mogao prouzročiti otpad**,**

2.odgovornost
proizvođača – proizvođač proizvoda od koje­ga otpad potječe odgovoran je za
odabir rješenja najprihvatljivijeg za okoliš prema svojstvima proizvoda i
tehnologiji proizvodnje, uključujući vijek trajanja proizvoda i uporabu najbolje
dostupne tehnologije,

3.blizina
– oporaba i/ili zbrinjavanje otpada treba se obavljati u najbližoj
odgovarajućoj građevini ili uređaju, uzimajući u obzir gospodarsku učinkovitost
i prihvatljivost za okoliš.

(2)
Građevine namijenjene skladištenju, oporabi i/ili zbrinjavanju otpada potrebno
je planirati na način da se zadovolje potrebe na nacionalnoj razini.

1.
Planski dokumenti gospodarenja otpadom

Članak
7.

(1)
Planski dokumenti gospodarenja otpadom jesu:

–
Strategija gospodarenja otpadom Republike Hrvatske (u dalj­njem tekstu:
Strategija),

– Plan gospodarenja otpadom Republike Hrvatske,

– županijski (regionalni) plan gospodarenja otpadom i
Plan gospodarenja otpadom Grada Zagreba,

– gradski, odnosno općinski plan gospodarenja
otpadom, te

– plan gospodarenja otpadom proizvođača otpada.

(2) Županijski, Grada Zagreba, gradski i općinski
planovi gospodarenja otpadom moraju biti usklađeni sa Strategijom i Planom
gospodarenja otpadom Republike Hrvatske, te sa Strategijom zaštite okoliša
Republike Hrvatske i programima zaštite okoliša.

(3) U izradi plana gospodarenja otpadom županija i
Grad Zagreb surađuju s gradovima i općinama na svom području. Dvije ili više županija
mogu donijeti zajednički plan gospodarenja otpadom.

(4) Županijski, Grada Zagreba, gradski i općinski
planovi gospodarenja otpadom donose se kao sastavni dio programa zašti­te
okoliša određenog posebnim zakonom ili kao posebni dokument.

Članak 8.

(1) Strategija je sastavni dio Strategije zaštite
okoliša Republike Hrvatske. Strategijom se dugoročno određuje i usmjerava
gospodarenje otpadom, a sadrži osobito:

1. ocjenu postojećeg stanja gospodarenja otpadom,

2. osnovne ciljeve i mjere za gospodarenje otpadom,

3. mjere gospodarenja opasnim otpadom,

4. smjernice za oporabu i zbrinjavanje otpada u skladu
s načelima zaštite okoliša i gospodarskim načelima,

5. smjernice za odlaganje otpada čije se nastajanje
ne može izbjeći i koji se ne može obraditi,

6.
smjernice za osiguranje najpovoljnijih tehničkih, proizvod­nih i gospodarskih
mjera za postizanje ciljeva gospodarenja otpadom.

(2)
Strategiju donosi Hrvatski sabor po postupku i na način propisan posebnim
zakonom.

Članak 9.

(1) Plan gospodarenja otpadom Republike Hrvatske je
proved­beni dokument Strategije iz članka 8. ovoga Zakona.

(2) Plan iz stavka 1. ovoga članka sadrži osobito:

1. vrste, količine i porijeklo otpada za koje treba
osigurati gospodarenje,

2. uvjete gospodarenja posebnim kategorijama otpada,

3. razmještaj lokacija (mreža) građevina i uređaja za
oporabu i zbrinjavanje otpada i rokove za njihovu izgradnju,

4. opće tehničke zahtjeve za građevine i uređaje za
gospodarenje otpadom,

5. procjenu i moguće izvore sredstava potrebnih za
provo­đenje ciljeva u gospodarenju otpadom iz članka 5. ovoga Zakona.

(3) Plan iz stavka 1. ovoga članka donosi se za
razdoblje od četiri godine, a njegovo izvršavanje provjerava se godišnje.

(4) Plan gospodarenja otpadom Republike Hrvatske
donosi Vlada Republike Hrvatske. Vlada može za gospodarenje pojedinim
kategorijama otpada donositi i pojedinačne planove.

(5) Plan gospodarenja otpadom iz stavka 1. ovoga
članka objavljuje se u »Narodnim novinama«.

(6) Nadzor nad provedbom plana gospodarenja otpadom
iz stavka 1. ovoga članka obavlja Ministarstvo. Ministarstvo je dužno jednom
godišnje, do 30. lipnja tekuće godine za prethodnu godinu, podnositi Vladi
Republike Hrvatske izvješće o izvršenju utvrđenih obveza i učinkovitosti
poduzetih mjera iz plana gospodarenja otpadom.

Članak 10.

(1) Plan gospodarenja otpadom županije, odnosno Grada
Zagreba sadrži osobito:

1. mjere izbjegavanja i smanjenja nastajanja otpada,

2. mjere gospodarenja otpadom prema najboljoj
dostupnoj tehnologiji koja ne zahtijeva previsoke troškove,

3. mjere iskorištavanja vrijednih osobina otpada,
odnosno mjere odvojenog skupljanja otpada,

4. plan gradnje građevina namijenjenih skladištenju,
obradi ili odlaganju otpada u cilju uspostavljanja cjelovite nacionalne mreže
građevina za zbrinjavanje otpada,

5. mjere sanacije otpadom onečišćenog okoliša i
neuređenih odlagališta,

6. mjere nadzora i praćenja gospodarenja otpadom,

7. izvore i visinu financijskih sredstava za provedbu
pojedinih mjera,

8. rokove za izvršenje utvrđenih mjera.

(2) Plan iz stavka 1. ovoga članka donosi županijska
skup­ština, odnosno Gradska skupština Grada Zagreba.

(3) Nadležni ured nadzire provedbu planova
gospodarenja otpadom iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Nadležni ured dužan je jednom godišnje, do 31.
svibnja tekuće godine, za prethodnu godinu, podnositi županijskoj skup­štini,
odnosno Gradskoj skupštini Grada Zagreba izvješće o provedbi Plana iz stavka 1.
ovoga članka – poglavito o izvršenju utvrđenih obveza i učinkovitosti poduzetih
mjera.

(5)
Usvojeno izvješće iz stavka 4. ovoga članka nadležni ured dostavlja
Ministarstvu i Agenciji za zaštitu okoliša.

(6)
Plan iz stavka 1. i izvješće iz stavka 4. ovoga članka ob­jav­ljuju se u službenom
glasilu županije, odnosno Grada Zagreba.

Članak
11.

(1)
Plan gospodarenja otpadom grada, odnosno općine sadrži osobito:

1.
mjere odvojenog skupljanja komunalnog otpada,

2.
mjere za upravljanje i nadzor odlagališta za komunalni otpad,

3.
popis otpadom onečišćenog okoliša i neuređenih odlaga­lišta,

4.
redoslijed aktivnosti sanacije neuređenih odlagališta i otpadom onečišćenog
okoliša,

5.
izvore i visinu potrebnih sredstava za provedbu sanacije.

(2)
Plan gospodarenja otpadom iz stavka 1. ovoga članka donosi gradsko, odnosno
općinsko vijeće.

(3)
Nadležni ured nadzire provedbu planova gospodarenja otpadom iz stavka 1. ovoga
članka.

(4)
Poglavarstva grada i općine dužna su jednom godišnje, do 30. travnja tekuće godine,
za prethodnu godinu, podnositi grad­skom, odnosno općinskom vijeću izvješće o
izvršenju Plana iz stavka 1. ovoga članka, a poglavito o provedbi utvrđenih
obveza i učinkovitosti poduzetih mjera.

(5)
Usvojeno izvješće iz stavka 4. ovoga članka nadležni ured dostavlja
Ministarstvu i Agenciji za zaštitu okoliša.

(6)
Plan iz stavka 1. i izvješće iz stavka 4. ovoga članka objavljuju se u službenom
glasilu grada, odnosno općine.

Članak
12.

(1)
Proizvođač otpada koji godišnje proizvodi više od 150 tona neopasnog otpada
i/ili više od 200 kilograma opasnog otpada, dužan je planirati gospodarenje
otpadom za razdoblje od četiri godine.

(2)  Plan gospodarenja otpadom proizvođača otpada
sadrži osobito:

1. podatke o vrstama, količinama, mjestu, odnosno
procesu nastanka otpada te predviđanje trenda nastajanja otpada,

2. mjere za sprječavanje ili smanjivanje nastajanja
otpada i njegove štetnosti,

3. postojeći i predviđeni način gospodarenja otpadom,

4. podatke o vlastitim građevinama i uređajima za
gospodarenje otpadom.

(3) Plan iz stavka 2. ovoga članka proizvođač otpada
izrađuje se na propisanim obrascima.

(4)
Oblik i sadržaj obrazaca iz stavka 3. ovoga članka propisuje ministar.

(5)
Plan gospodarenja otpadom proizvođač otpada dostavlja nadležnom uredu i
Agenciji za zaštitu okoliša.

2.
Odgovornost u gospodarenju otpadom

Članak
13.

(1)
Gospodarenje otpadom je od interesa za Republiku Hrvat­sku.

(2) Država
je odgovorna za gospodarenje opasnim otpadom i za spaljivanje otpada.

(3)
Vlada Republike Hrvatske osigurava uvjete i propisuje mjere za gospodarenje
otpadom iz stavka 2. ovoga članka u skladu s odredbama ovoga Zakona.

(4) Županija i Grad Zagreb dužni su na svom području
osigurati provedbu propisanih mjera za gospodarenje otpadom iz stavka 3. ovoga
članka.

Članak 14.

(1) Županija i Grad Zagreb odgovorni su za
gospodarenje svim vrstama otpada, osim otpada iz članka 13. stavka 2. ovoga
Zakona.

(2) Poglavarstvo županije i poglavarstvo Grada
Zagreba duž­ni su na svom području osigurati uvjete i provedbu propisanih mje­ra
za gospodarenje otpadom iz stavka 1. ovoga članka u skladu s odredbama ovoga
Zakona.

(3) U provedbi mjera za gospodarenje otpadom iz
stavka 2. ovoga članka, županija je dužna surađivati s jedinicama lokalne
samouprave.

(4) Više županija ili županija i Grad Zagreb mogu
sporazum­no osigurati zajedničku provedbu mjera gospodarenja otpadom iz stavka
1. ovoga članka.

Članak 15.

(1) Grad i općina odgovorni su za gospodarenje
komunalnim otpadom.

(2) Poglavarstvo grada, odnosno gradsko vijeće i
poglavarstvo općine, odnosno općinsko vijeće dužni su na svom području
osigurati uvjete i provedbu propisanih mjera za gospodarenje komunalnim
otpadom.

(3) Općina i grad dužni su međusobno surađivati i uz
koordinaciju županije osigurati provedbu propisanih mjera za odvo­jeno prikupljanje
otpada.

Članak 16.

Ako županija, Grad Zagreb, grad i/ili općina ne
provode propisane mjere za gospodarenje otpadom za koje su odgovorni u skladu s
ovim Zakonom, propisane mjere provest će Vlada Republike Hrvatske o njihovom
trošku.

3.
Troškovi gospodarenja otpadom

Članak
17.

(1) Troškovi gospodarenja otpadom obračunavaju se
prema kriteriju količine i svojstvu otpada uz primjenu načela »onečiš­ćivač
plaća«.

(2) Iznimno od stavka 1. ovoga članka, za komunalni
otpad iz kućanstva mogu se primijeniti i drugi obračunski kriteriji u skladu s
propisom kojim se uređuje komunalno gospodarstvo.

(3) Troškovi gospodarenja otpadom moraju obuhvatiti:

1. troškove odvojenog skupljanja otpada,

2. troškove prijevoza otpada,

3. troškove drugih mjera gospodarenja otpadom koje
nisu pokrivene prihodom ostvarenim prometom otpada i

4. procijenjene troškove uklanjanja otpada koji je
nepoznata osoba odložila izvan odlagališta otpada,

5. troškove odlaganja otpadakoji obuhvaćaju
troškove pro­jek­tiranja i gradnje građevina za odlaganje otpada, troškove rada
odlagališta te procjenu troškova zatvaranja odlagališta, njegovog naknadnog održavanja
i gradnje nove građevine koja će se koristiti nakon prestanka rada postojeće.

Članak
18.

(1)
Grad Zagreb, grad odnosno općina dužni su osigurati uklanjanje i zbrinjavanje
otpada koji je nepoznata osoba odložila izvan odlagališta otpada na njihovom
području.

(2) Ako
osoba odgovorna za obavljanje komunalne usluge održavanja čistoće u gradu
odnosno općini u skladu s propisom kojim se uređuje komunalno gospodarstvo ne
zbrine otpad koji je nepoznata osoba odložila izvan odlagališta, taj otpad će
zbrinuti županija na teret proračuna grada odnosno općine.

(3) Ako
osoba odgovorna za obavljanje komunalne usluge održavanja čistoće u Gradu
Zagrebu ne zbrine otpad koji je nepoznata osoba odložila izvan odlagališta, taj
otpad će zbrinuti Grad Zagreb na teret svog proračuna.

(4) Država
je dužna osigurati sanaciju okoliša na zatečenim lokacijama visoko opterećenim
opasnim otpadom od strane nepoznate osobe ili osobe koja je prestala postojati
utvrđenima Planom gospodarenja otpadom Republike Hrvatske iz članka 9. ovoga
Zakona.

(5)
Sredstva za financiranje sanacije iz stavka 4. ovoga članka osiguravaju se u državnom
proračunu i iz drugih izvora, u skladu sa zakonom.

(6) Država,
županija, Grad Zagreb, grad i općina imaju pravo povrata troškova iz stavka 2.,
3. i 5. ovoga članka od naknadno utvrđene osobe koja je protupravno odložila
otpad.

4.
Informacijski sustav gospodarenja otpadom

Članak
19.

(1)
Informacijski sustav gospodarenja otpadom (u daljnjem tekstu: informacijski
sustav) sadrži osobito:

1.
podatke o otpadu sadržane u katastru otpada,

2.
podatke iz izvješća o provedbi planova gospodarenja otpadom iz članka 10. i 11.
ovoga Zakona,

3.
podatke iz plana gospodarenja otpadom proizvođača otpada iz članka 12. ovog
Zakona,

4.
popis ispitnih laboratorija akreditiranih za ispitivanje kemijskih i fizikalnih
svojstava otpada iz članka 40. ovoga Zakona,

5.
podatke iz očevidnika o izdanim dozvolama iz članka 41. stavka 1. ovoga Zakona,

6.
podatke iz očevidnika o izdanim potvrdama i suglasnostima iz članka 28., 29. i
31. ovoga Zakona,

7.
podatke iz očevidnika o upisanim uvoznicima, količinama i vrstama uvezenoga
neopasnog otpada iz članka 49. ovoga Zakona,

8.
podatke iz očevidnika o upisanim izvoznicima otpada i provoznicima otpada iz
članka 53. i 54. ovoga Zakona,

9.
podatke o propisima, smjernicama, planovima i projektima na području
gospodarenja otpadom,

10.
pokazatelje stanja na području otpada.

(2)
Nadležni ured, upravno tijelo i pravne osobe s javnim ovlastima, dužni su
pravodobno i bez naknade osiguravati podatke iz svoje nadležnosti, te druge
podatke koji su potrebni za vođenje informacijskog sustava.

(3)
Informacijski sustav vodi Agencija za zaštitu okoliša.

(4) Agencija
za zaštitu okoliša obavezna je pravovremeno i cjelovito prikupljati i unositi
podatke u informacijski sustav. Na temelju prikupljenih podataka dužna je
izraditi izvješće o gospodarenju otpadom kao sastavni dio izvješća o stanju
okoliša propisanog posebnim zakonom.

(5) Nadzor nad izvršavanjem poslova iz stavka 4.
ovoga članka obavlja Ministarstvo.

Članak 20.

(1) Osoba koja proizvodi i/ili gospodari otpadom
obvezna je voditi propisani očevidnik o nastanku i tijeku otpada. Podatke u
očevidnik osoba je dužna unositi ažurno i potpuno, nakon svake nastale promjene
stanja, te podatke iz očevidnika za svaku godinu čuvati pet godina.

(2) Jednom godišnje – do 31. ožujka tekuće godine, za
prethodnu godinu, osoba iz stavka 1. ovog članka, osim osobe koja gospodari
komunalnim otpadom, obvezna je podatke iz očevidnika na propisanom obrascu
dostavljati nadležnom uredu.

(3) Jednom godišnje – do kraja veljače tekuće godine,
za prethodnu godinu, osoba koja gospodari komunalnim otpadom obvezna je
upravnom tijelu Grada Zagreba, grada, odnosno općine na čijem području obavlja
djelatnost, na propisanim obrascima dostavljati podatke o komunalnom otpadu.

(4) Katastar otpada na način propisan propisom iz
stavka 8. ovoga članka vodi nadležni ured.

(5) Upravno tijelo, iz stavka 3. ovoga članka obvezno
je jednom godišnje, obrađene podatke o komunalnom otpadu, do 31. ožujka tekuće
godine za prethodnu godinu, dostavljati nadležnom uredu.

(6) Nadležni ured obvezan je podatke iz stavka 2. i
5. ovoga članka ažurno voditi u katastru i obrađene podatke iz katastra jednom
godišnje, i to do 15. lipnja tekuće godine za prethodnu godinu, dostavljati
Agenciji za zaštitu okoliša.

(7) Sadržaj i način vođenja očevidnika iz stavka 1.
ovoga članka, oblik i sadržaj obrazaca iz stavka 2. i 3. ovoga članka, te sadržaj
i način vođenja katastra iz stavka 4. ovoga članka propisuje ministar.

5.
Građevine za skladištenje, oporabu i zbrinjavanje otpada

Članak
21.

(1)
Gradnja građevina, namijenjenih skladištenju, oporabi i zbri­njavanju otpada od
interesa je za Republiku Hrvatsku.

(2)
Izrađivač dokumenata prostornog uređenja dužan je predložiti lokacije za
gradnju građevina iz stavka 1. ovoga članka.

(3)
Lokacije građevina iz stavka 1. ovoga članka mogu se odrediti i u proizvodnim
zonama u skladu s Planom gospodarenja otpadom Republike Hrvatske iz članka 9.
ovoga Zakona i ako je to u skladu s prostorno-funkcionalnim obilježjima tih
zona.

(4) Ako
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave svojim prostornim planovima
ne odrede lokacije iz stavka 2. ovoga članka u roku određenom posebnim
propisom, odluku o tim lokacijama, na prijedlog ministra, donijet će Vlada
Republike Hrvatske, najkasnije šest mjeseci po isteku toga roka.

Članak
22.

(1)
Otpad se smije skladištiti, oporabljivati i/ili zbrinjavati samo u građevinama
i uređajima određenima za tu namjenu.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, otpad se smije skladištiti,
oporabljivati i/ili zbrinjavati i u građevinama i uređajima, kojima to nije
osnovna namjena**,** ako te građevine i uređaji zadovoljavaju tehničke
uvjete propisane propisom iz stav­ka 4. ovoga članka i uz uvjet da je za takvo
gospodarenjeotpadom pribavljena dozvola iz članka 41. ovoga Zakona.

(3)
Građevine iz stavka 1. ovoga članka razvrstavaju se u kategorije prema vrsti
otpada koji se u njima smije skladištiti, oporabljivati ili zbrinjavati.

(4)
Tehničke uvjete, kategorije, način rada, zatvaranje i rok saniranja nakon
prestanka rada, za građevine iz stavka 1. ovog članka, kao i tehničke i druge
uvjete za uređaje iz istoga stavka ovoga članka propisuje ministar.

6.
Financiranje gradnje građevina za skladištenje, oporabu i zbrinjavanje otpada

Članak
23.

(1)
Sredstva za financiranje gradnje građevina za skladiš­tenje, oporabu i
zbrinjavanje opasnog otpada osiguravaju se u državnom proračunu i iz drugih
izvora, u skladu sa zakonom.

(2) Sredstva za financiranje gradnje građevina za
skladiš­tenje, oporabu i zbrinjavanje ostalih kategorija otpada, osiguravaju se
u proračunu županije, odnosno Grada Zagreba i iz drugih izvora, u skladu sa
zakonom.

(3) Sredstva za financiranje gradnje građevina za
gospodarenje komunalnim otpadom osiguravaju se u proračunu županije, odnosno
Grada Zagreba, grada i općine, te iz drugih izvora, u skladu sa zakonom.

(4) Drugi izvori iz stavka 1., 2. i 3. ovoga članka
su: naknade propisane posebnim zakonom, sredstva stranih ulaganja namijenjena
gospodarenju otpadom, sredstva pravnih i fizičkih osoba, sredstva
privatno-javnog partnerstva, sredstva međunarodne pomoći i donacije.

7.
Naknade vlasnicima nekretnina

Članak
24.

(1) Vlasnik
zakonito izgrađene stambene i stambeno-poslovne građevine koja se nalazi na
udaljenosti do 500 metara od gra­đevine namijenjene zbrinjavanju otpada ima
pravo na novčanu naknadu zbog umanjenja vrijednosti nekretnine uz uvjet da je
nek­­retninu stekao prije početka gradnje građevine namijenjene zbrinjavanju
otpada*.*

(2) Obveznik plaćanja naknade iz stavka 1. ovoga
članka je vlasnik ili nositelj drugih stvarnih prava na građevini namije­njenoj
zbrinjavanju otpada.

(3) Grad Zagreb, grad, odnosno općina na čijem se
području nalazi građevina namijenjena zbrinjavanju otpada, u uvjetima
propisanim ovim Zakonom, imaju pravo na novčanu naknadu.

(4) Obveznici plaćanja naknade iz stavka 3. ovoga
članka su grad i općina koji koriste građevinu namijenjenu zbrinjavanju otpada
na području Grada Zagreba, ili drugog grada ili općine.

(5) Mjerila, postupak i način određivanja iznosa, te
način uplate i isplate naknada iz stavka 1. i 3. ovoga članka propisuje
ministar.

(6) U slučaju spora o pravima i obvezama u svezi s
naknadama iz ovoga članka odlučuje sud.

8.
Skupljanje, skladištenje i prijevoz otpada te posredovanje otpadom

Članak
25.

Otpad
čija se vrijedna svojstva mogu iskoristiti mora se odvo­jeno skupljati i
skladištiti kako bi se omogućilo gospodarenje tim otpadom u skladu s odredbama
ovoga Zakona.

Članak
26.

(1)
Opasni otpad mora se skupljati, skladištiti i prevoziti odvojeno, svaka vrsta
opasnog otpada za sebe i odvojeno od neopasnog i komunalnog otpada.

(2) Prilikom skupljanja komunalnog otpada mora se iz
njega izdvojiti opasan otpad i njime gospodariti u skladu s ovim Zakonom.

(3) Na prijevoz opasnog otpada primjenjuju se propisi
koji se primjenjuju na prijevoz opasnih tvari.

Članak 27.

(1) Djelatnost skupljanja otpada za potrebe drugih
obavlja osoba registrirana za obavljanje te djelatnosti u skladu s Nacionalnom
klasifikacijom djelatnosti (u daljnjem tekstu: skupljač).

(2) Skupljač je dužan osigurati da svaku pošiljku
otpada koju isporučuje na oporabu i/ili zbrinjavanje prate podaci iz očevidnika
iz članka 20. stavka 1. ovoga Zakona.

(3) Skupljač je dužan opasni otpad na oporabu ili
zbrinjavanje predati u stanju u kakvom ga je preuzeo od posjednika otpada.

(4) Skupljač mora voditi očevidnik iz članka 20.
stavka 1. ovoga Zakona.

Članak 28.

(1) Prijevoz otpada za potrebe drugih obavlja
prijevoznik otpada registriran za prijevoz u skladu s Nacionalnom
klasifikacijom djelatnosti (u daljnjem tekstu: prijevoznik).

(2) Prijevoznik može započeti prijevoz otpada nakon
što podnese prijavu za upis u očevidnik Ministarstva o prijevoznicima otpada i
pribavi potvrdu o upisu.

(3) Na temelju upisa iz stavka 2. ovoga članka
prijevozniku se izdaje potvrda. Potvrda se na zahtjev prijevoznika izdaje za
jednu ili više vrsta otpada.

(4) Prijevoznik mora voditi očevidnik o prijevozu
otpada koji sadrži podatke o prijevozu otpada i to:

– vrsti i količini prevezenog otpada,

– mjestu utovara otpada i proizvođaču čiji je otpad
preuzeo,

– mjestu isporuke otpada i osobi koja ga je preuzela,

– naručiocu prijevoza otpada.

(5) Prijevoznik je dužan čuvati očevidnik iz stavka
4. ovoga članka za svaku kalendarsku godinu najmanje 12 mjeseci.

(6) Ministarstvo dostavlja Agenciji za zaštitu
okoliša podatke iz očevidnika o prijevoznicima otpada jednom godišnje.

Članak 29.

(1) Djelatnost posredovanja u organiziranju oporabe
i/ili zbrinjavanja otpada u ime drugih može obavljati osoba registrirana za
obavljanje poslovnog posredništva u skladu s Nacionalnom klasifikacijom
djelatnosti (u daljnjem tekstu: posrednik).

(2) Posrednik može započeti obavljati djelatnost
posredovanja iz stavka 1. ovoga članka nakon što podnese prijavu za upis u
očevidnik Ministarstva o posrednicima u gospodarenju otpadom.

(3) Na temelju upisa iz stavka 2. ovoga članka
posredniku se izdaje potvrda.

(4)
Očevidnik iz stavka 2. ovoga članka vodi Ministarstvo.

(5)
Sadržaj i način vođenja očevidnika iz stavka 2. ovoga članka, te sadržaj i
način prijave za upis u očevidnik, posebnim propisom propisuje ministar.

(6) Podatke o posrednicima koji se vode u Očevidniku
posrednika u gospodarenju otpadom Ministarstvo jednom godišnje dostavlja
Agenciji za zaštitu okoliša.

Članak 30.

(1) Potvrda iz članaka 28. i 29. ovoga Zakona nije
upravni akt.

(2) Ako Ministarstvo odbije prijavu za upis u
očevidnik prijevoznika, odnosno posrednika u gospodarenju otpadom, o tome
donosi rješenje.

(3) Protiv rješenja iz stavka 2. ovoga članka nije
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

Članak 31.

(1) Proizvođač otpada namijenjenog oporabi ili
zbrinjavanju može vlastiti proizvedeni otpad privremeno skladištiti na za to
namijenjenom prostoru unutar svojeg poslovnog prostora, naj­duže godinu dana
računajući od dana proizvodnje toga otpada.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, ako ne
postoje mogućnosti za oporabu ili zbrinjavanje vlastitoga proizvedenog otpada u
roku od godine dana, proizvođač otpada, uz uvjete propisane ovim Zakonom, može
taj otpad privremeno skladištiti najduže do tri godine računajući od dana
proizvodnje otpada.

(3) Za skladištenje iz stavka 2. ovoga članka
proizvođač otpada obvezan je pribaviti suglasnost Ministarstva.

(4) Suglasnost iz stavka 3. ovoga članka Ministarstvo
će izdati ako su ispunjeni propisani uvjeti za privremeno skladištenje
proizvedenoga vlastitog otpada duže od godine dana.

(5) Suglasnost iz stavka 3. ovoga članka nije upravni
akt.

(6) Ako Ministarstvo odbije izdavanje suglasnosti, o
tome donosi rješenje.

(7) Protiv rješenja iz stavka 6. ovoga članka nije
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

(8) Očevidnik izdanih suglasnosti iz stavka 3. ovoga
članka vodi Ministarstvo.

(9) Uvjete za mjesta i način privremenog skladištenja
otpada iz stavka 2. ovoga članka propisuje ministar.

(10) Podatke o izdanim suglasnostima koji se vode u
oče­vidniku iz stavka 8. ovoga članka Ministarstvo dostavlja Agenciji za
zaštitu okoliša.

9.
Oporaba i zbrinjavanje otpada

Članak
32.

(1)
Otpad čija se vrijedna svojstva mogu iskoristiti mora se oporabiti.

(2)
Postupke oporabe otpada posebnim propisom propisuje ministar.

Članak
33.

(1)
Iznimno od odredbe članka 32. stavka 1. ovoga Zakona, otpad čija se vrijedna
svojstva mogu iskoristiti ne mora se oporabiti u slučajevima:

1. kada
su troškovi oporabe tog otpada nesrazmjerno veći od troškova njegovog
odlaganja,

2. ako
se odlaganjem tog otpada manje opterećuje okoliš nego njegovom oporabom, a
osobito u odnosu na:

–
emisije tvari i energije u zrak, more, vodu i tlo,

–
korištenje prirodnih izvora,

–
energiju koju treba potrošiti ili koju je moguće obnoviti, te

–
opasne tvari sadržane u otpadu proizvedenom prilikom oporabe otpada.

(2)
Otpad iz stavka 1. ovoga članka mora se odlagati na propisani način.

(3)
Propis o načinu odlaganja otpada iz stavka 1. ovoga član­ka donosi ministar*.*

Članak
34.

(1)
Otpad koji nema vrijednih svojstava za oporabljivanje, odnosno koji se ne može
ili ne mora oporabiti mora se na propisani način zbrinuti.

(2)
Način zbrinjavanja i uvjete za zbrinjavanje otpada posebnim propisom propisuje
ministar.

Članak
35.

Zabranjuje
se ostavljanje, istovar i/ili odlaganje otpada na mjestima koja za to nisu
određena u skladu s ovim Zakonom.

10.
Obveze i odgovornost proizvođača proizvoda i proiz­vođača otpada

Članak
36.

(1)
Proizvođač i uvoznik proizvoda i proizvođač i uvoznik otpada (u daljnjem
tekstu: Proizvođači) moraju planirati proizvod­nju proizvoda i ambalažu za
proizvode na način da se proizvodnja unapređuje primjenom čistih tehnologija,
te na način koji omogućuje učinkovitu uporabu materijala i energije, potiče
ponovnu uporabu i reciklažu proizvoda (ako je to po svojstvu proizvoda moguće)
i uzima u obzir najprimjereniji postupak oporabe, obrade i/ili odlaganja
proizvoda kojem je istekao rok odnosno vijek trajanja, kako bi se nepovoljni
utjecaj na okoliš sveo na najmanju moguću mjeru.

(2) Proizvođači moraju koristiti sirovine i
materijale, poluproizvode i ambalažu koji smanjuju uporabu energije i
materijala i čijim se korištenjem smanjuje nastajanje otpada.

(3) Proizvođači moraju uvoditi i koristiti ambalažu
koja duže traje i ne ugrožava okoliš kad postane otpad.

(4) Proizvođači su dužni izbjegavati uporabu
materijala, tvari i/ili predmeta koji sadrže opasne tvari u količinama i/ili
koncentracijama koje bi mogle nepovoljno utjecati na zdravlje ljudi i/ili na
okoliš u procesu proizvodnje, uporabe i zbrinjavanja proizvoda kada postane
otpad.

Čanak 37.

(1) Proizvođači su dužni na primjeren način
obavještavati prodavača i potrošača o bitnim svojstvima proizvoda i ambalaže
glede opasnih i onečišćujućih tvari koje oni sadrže, te o načinu postupanja s
proizvodom i ambalažom koji i kada postanu otpad.

(2) Način i postupak obavještavanja prodavača i
potrošača o bitnim svojstvima proizvoda i ambalaže u smislu odredbe stavka 1.
ovoga članka posebnim propisom propisuje ministar.

Članak 38.

(1) Proizvođači su dužni kupcu i/ili korisniku
proizvoda osigurati:

1. mogućnost povrata uporabljenih proizvoda odnosno
ambalaže koja se nakon odgovarajuće obrade može ponovno uporabiti,

2.
mogućnost isplate naknade za oporabljivi otpad nakon iskorištenja proizvoda.

(2)
Propisom iz članka 37. stavka 2. ovoga Zakona ministar podrobnije propisuje i
obveze proizvođača proizvoda u smislu odredbi stavka 1. ovoga članka.

Članak
39.

(1)
Proizvođač otpada mora svoj otpad predati osobi koja u skladu sa člankom 41.
ovoga Zakona ima dozvolu za skupljanje, oporabu i/ili zbrinjavanje otpada (u
daljnjem tekstu: ovlaštena osoba).

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka,
proizvođač otpada može svoj otpad sam oporabiti ili zbrinuti u skladu s
odredbama ovoga Zakona uz uvjet da je pribavio dozvolu iz članka 41. ovoga
Zakona.

(3) Proizvođač otpada uz otpad mora ovlaštenoj osobi
predati podatke iz očevidnika o otpadu u skladu s člankom 20. stavkom 1. ovoga
Zakona.

(4) Proizvođač otpada odgovoran je za točnost
podataka o otpadu iz stavka 3. ovoga članka.

Članak
40.

(1) U
slučaju kada proizvođač opasnog otpada ovlaštenim osobama predaje opasni otpad
nepoznatog sastava ili kada je količina otpada veća od jedne tone dužan je, uz
podatke o otpadu iz članka 39. stavka 3. ovoga Zakona, tim osobama predati i
izvješće o ispitivanju fizikalnih i kemijskih svojstava otpada. Izvješće ne
smije biti starije od 12 mjeseci računajući od dana kada je provedeno
ispitivanje svojstava otpada.

(2) U
slučaju kada je količina opasnog otpada poznatog sastava manja od jedne tone
proizvođač opasnog otpada dužan je, uz podatke o otpadu iz članka 39. stavka 3.
ovoga Zakona, ovlaš­tenim osobama predati i izjavu o fizikalnim i kemijskim
svojstvima otpada.

(3)
Ispitivanja fizikalnih i kemijskih svojstava otpada iz stavka 1. ovoga članka
obavljaju ispitni laboratoriji akreditirani za pro­vedbu ispitivanja prema hrvatskoj
normi HRN EN ISO/IEC 17025-2000.

11.
Dozvola za skupljanje, oporabu i zbrinjavanje otpada

Članak
41.

(1)
Osobe registrirane za obavljanje djelatnosti skupljanja, oporabe i/ili
zbrinjavanja (obrade, odlaganja, spaljivanja i drugih načina zbrinjavanja
otpada), odnosno za djelatnost gospodarenja posebnim kategorijama otpada, ne
smiju početi obavljati djelatnost prije nego pribave ovim Zakonom propisanu
dozvolu.

(2) Dozvolom se određuje:

1. vrsta otpada s kojima se posluje,

2. količine otpada s obzirom na vrste s kojima se
posluje i s obzirom na raspoložive kapacitete mjesta poslovanja otpadom,

3. ispunjavanje propisanih uvjeta (tehnički uvjeti za
rad, način i sustav praćenja,

4. mjere opreza koje iz sigurnosnih razloga treba
poduzeti,

5. postupak oporabe i/ili način obrade, odnosno
drugog načina gospodarenja s otpadom,

6. lokacija i mjesto odlaganja.

(3**)** Dozvola se izdaje naodređeni rok**,**a najdužena rokod pet godina.

(4) Rok
važnosti dozvole može se višekratno produžiti.Zahtjev za produženje važnosti
dozvole mora se podnijeti najranije četiri, a najkasnije dva mjeseca prije
isteka roka njezina važenja.

(5)
Dozvola kojom se produžava rok važnosti prethodne dozvole izdaje se nakon što
se utvrdi da su ispunjeni uvjeti iz članka 42. stavka 1. ovoga Zakona. Ova
dozvola izdaje se u skladu s odredbom stavka 3. ovoga članka.

(6)
Dozvola je upravni akt.

(7)
Ministarstvo rješava o zahtjevu za izdavanje dozvole za gospodarenje opasnim
otpadom i za termičku obradu otpada.

(8)
Nadležni ured rješava o zahtjevima za izdavanje dozvolaza gospodarenje
komunalnim otpadom i posebnim kategorijama otpada.

Članak
42.

(1)
Dozvola će se izdati osobi iz članka 41. stavka 1. ovoga Zakona:

1. koja
je registrirana za obavljanje neke od djelatnosti iz članka 41. stavka 1. ovoga
Zakona,

2. koja
raspolaže s potrebnim zakonito izgrađenim građe­vinama i uređajima,

3. koja
zapošljava osobe koje imaju stručnu spremu propisanu za obavljanje poslova iz
točke 1. ovoga stavka,

4. ako
oprema, građevine i/ili uređaji kojima raspolaže u svrhu obavljanja djelatnosti
u cijelosti udovoljavaju propisanim tehničko-tehnološkim uvjetima i uvjetima
zaštite okoliša, ako ovim Zakonom nije drukčije propisano.

(2)
Ministarstvo i nadležni ured dužni su voditi evidenciju o izdanim dozvolama i
podatke jednom godišnje, do 31. siječnja tekuće godine za prethodnu godinu,
dostavljati Agenciji za zaštitu okoliša.

Članak
43.

(1)
Iznimno od članka 42. stavka 1. ovoga Zakona**,** dozvola se može izdati
osobi izčlanka 41. stavka 1. ovoga Zakonakoja, u trenutku
podnošenja zahtjeva za izdavanje dozvole, ne udovoljava uvjetima iz članka 42.
stavka 1. točke 4. ovogaZakona,ako za to postoje opravdani
razlozi zbog postizanja ciljeva iz članka 5. ovoga Zakona.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka, Ministarstvo, odnos­no nadležni ured izdat
će privremenu dozvolu.

(3)
Privremena dozvola sadrži mjere, uvjete i rokove koje osoba kojoj je ta dozvola
izdana mora postupno izvršavati, te rok za obvezno potpuno usklađenje s
uvjetima propisanim u članku 42. stavku 1. točki 4. ovoga Zakona.

Članak
44.

(1)
Zahtjev za izdavanje dozvole iz članka 41. stavka 1. ovoga Zakona sadrži
podatke o tražitelju dozvole, dokaze o ispunjavanju uvjeta iz članka 42. stavka
1. ovoga Zakona i plan gospodarenja otpadom.

(2)
Plan gospodarenja otpadom mora sadržavati podatke o:

1.
vrsti i količini otpada koji se skuplja, oporabljuje i/ili zbrinjava,

2.
predviđenom načinu skupljanja, oporabe i/ili zbrinjavanja,

3.
opremi, kategoriji i kapacitetu građevina i uređaja te o tehnološkom procesu i
postupcima,

4.
načinu rada i mjerama zaštite okoliša radi sprječavanja štetnog utjecaja na
okoliš,

5.
gospodarenju preostalim otpadom nakon postupka oporabe.

Članak
45.

(1)
Protiv dozvole iz članka 41. stavka 7. ovoga Zakona nije dopuštena žalba, ali
se može pokrenuti upravni spor.

(2)
Protiv dozvole iz članka 41. stavka 8. ovoga Zakona može se izjaviti žalba
Ministarstvu.

Članak
46.

(1)
Kada Ministarstvo, odnosno nadležni ured, naknadno, inspekcijskim nadzorom ili
na bilo koji drugi način utvrdi da osoba iz članka 41. stavka 1. ovoga Zakona
ne ispunjava uvjete propisane ovim Zakonom za obavljanje djelatnosti za koju je
pribavila dozvolu iz članka 41. stavka 2. ovoga Zakona, dozvolu će oduzeti ili
privremeno oduzeti.

(2) O
oduzimanju ili privremenom oduzimanju dozvole u smislu stavka 1. ovoga članka
donosi se rješenje.

(3)
Protiv rješenja iz stavka 2. ovoga članka koje donosi Ministarstvo nije
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

(4)
Protiv rješenja iz stavka 2. ovoga članka koje donosi nadležni ured može se
izjaviti žalba Ministarstvu.

12.
Prekogranični promet otpadom

a)
Uvoz otpada

Članak
47.

(1)
Zabranjuje se uvoz opasnog otpada.

(2)
Zabranjuje se uvoz otpada radi odlaganja i korištenja u energetske svrhe.

(3)
Dopušten je uvoz neopasnog otpada koji se može oporabiti u skladu s ovim
Zakonom.

(4)
Nadzor nad prekograničnim prometom otpada, način i postupci nadzora na granici
i graničnim prijelazima i ovlaštenja inspektora zaštite okoliša, propisuju se
posebnim propisom koji donosi Vlada Republike Hrvatske.

Članak
48.

(1) Za
uvoz neopasnog otpada iz članka 47. stavka 1. ovoga Zakona osoba koja obavlja
uvoz mora pribaviti rješenje propisano ovim Zakonom.

(2)
Uvoz iz stavka 1. ovoga članka dozvolit će se osobi registriranoj za obavljanje
djelatnosti uvoza (dalje u tekstu: uvoznik), na njen zahtjev, uz uvjet da:

1. je
sklopljen ugovor između uvoznika i osobe koja izvozi otpad,

2. je
sklopljen ugovor između uvoznika otpada i osobe koja obavlja djelatnost oporabe
i/ili obrade otpada,

3.
uvoznik ima izjavu osobe koja izvozi otpad o vrsti, količini, sastavu i
podrijetlu otpada, te o tehnologiji kojom je nas­tao i razlozima za njegov
izvoz,

4.
uvoznik ima dokaz da osoba koja obavlja djelatnost oporabe i/ili obradeotpada
raspolaže tehnološkim postrojenjem za obrađivanje otpada bez opasnosti po
okoliš (ima dozvolu u skladu sa člankom 41. stavkom 1. ovoga Zakona),

5.
uvoznik priloži izjavu osobe koja obavlja djelatnost oporabe i/ili obradeotpada
koji se uvozio vrsti otpada koji će nastati obradom odnosno oporabom
toga uvezenog otpada i o načinu njegova zbrinjavnja,

6. su
navedeni podaci o tarifnom broju otpada, ključnom broju otpada, načinu
prijevoza i graničnom prijelazu za uvoz.

Članak
49.

(1)
Zahtjev za uvoz otpada iz članka 47. stavka 3. ovoga Zakona podnosi se za uvoz
otpada u razdoblju od godine dana.

(2) O
zahtjevu iz stavka 1. ovoga članka rješava Ministars­tvo. Rješenjem se određuje
i razdoblje na koje se rješenje odnosi.

(3)
Uvoznik je dužan do 1. veljače tekuće godine, za proteklu godinu, dostavljati
Ministarstvu izvješće o uvezenim količi­nama i vrstama otpada.

(4)
Protiv rješenja iz stavka 2. ovoga članka nije dopuštena žalba, ali se može
pokrenuti upravni spor.

(b)
Izvoz i provoz otpada

Članak
50.

(1) Za
izvoz opasnog otpada osoba koja obavlja izvoz mora pribaviti rješenje propisano
ovim Zakonom.

(2)
Izvoz iz stavka 1. ovoga članka dozvolit će se osobi registriranoj za
obavljanje neke od djelatnosti gospodarenja opasnim otpadom (dalje u tekstu:
izvoznik), na njen zahtjev, uz uvjet da:

1. je
izdano odobrenje države u koju se opasni otpad uvozi**,**

2.
izvoznik priloži pisanu izjavu o vrsti, količini, sastavu i podrijetlu opasnog
otpada, te o razlozima izvoza,

3. je sklopljen ugovor između izvoznika i uvoznika
opasnog otpada,

4. je izdano odobrenje država kroz koje opasni otpad
prolazi na putu do krajnjeg odredišta ili da se država provoza nije pisano
izjasnila u roku od 60 dana od dana primitka obavijesti o namjeravanom
prekograničnom prometu opasnog otpada,

5. su navedeni podaci o tarifnom broju, ključnom
broju opasnog otpada, načinu prijevoza, graničnom prijelazu za izvoz,

6. je priložen dokument o obavijesti namjeravanog
preko­granič­nog prometa – Notifikacija sukladno Konvenciji o nadzoru
prekograničnog prometa opasnim otpadom i njegovom odlaganju,

7. izvoznik posjeduje odgovarajuću policu osiguranja
ili jamstvo banke u iznosu koji je potreban da pokrije troškove obrade opasnog
otpada bez opasnosti za okoliš,

8. izvoznik posjeduje odgovarajuću policu osiguranja
ili jamstvo banke u iznosu koji je potreban da pokrije troškove sanacije u
slučaju nezgode.

Članak 51.

(1) O zahtjevu za izvoz opasnog otpada rješava
Ministarstvo. Rješenjem se određuje i razdoblje na koje se rješenje odnosi.

(2) Izvoznik je dužan do 31. ožujka tekuće godine, za
proteklu godinu, dostavljati Ministarstvu izvješće o izvezenim količi­nama i
vrstama opasnog otpada.

(3) Protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka nije
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

Članak 52.

(1) Provoz opasnog otpada područjem Republike
Hrvatske može obavljati osoba koja je registrirana za obavljanje odgo­varajuće
djelatnosti (u daljnjem tekstu: provoznik) ako pribavi rješenje propisano ovim
Zakonom.

(2)
Rješenje za provoz opasnog otpada**,** na zahtjev provoznika**,** izdaje
Ministarstvo.

(3)
Rješenje iz stavka 2. ovoga članka izdat će se ako provoznik na odgovarajući
način ispunjava uvjete za izvoz opasnog otpada propisane člankom 50. ovoga
Zakona.

(4)
Protiv rješenja iz stavka 2. ovoga članka nije dopuštena žalba, ali se može
pokrenuti upravni spor.

Članak
53.

(1)
Osoba registrirana za obavljanje djelatnosti izvoza ne može započeti izvoz
neopasnog otpada prije nego što se upiše u očevidnik i pribavi potvrdu o upisu
u Očevidnik izvoznika neopasnog otpada.

(2)
Očevidnik iz stavka 1. ovog članka vodi Ministarstvo.

(3)
Izvoznik neopasnog otpada dužan je do 1. veljače tekuće godine, dostavljati
Ministarstvu izvješće o vrstama i količinama neopasnog otpada izvezenog u
protekloj godini.

(4) Ako
Ministarstvo odbije prijavu za upis u Očevidnik iz stavka 1. ovoga članka o
tome donosi rješenje.

(5)
Protiv rješenja iz stavka 4. ovoga članka nije dopuštena žalba, ali se može
pokrenuti upravni spor.

(6)
Sadržaj i način vođenja Očevidnika iz stavka 1. ovoga članka, sadržaj i način
prijave za upis u Očevidnik**,** te liste otpada, posebnim propisom
propisuje ministar.

Članak
54.

Dopušta
se provoz neopasnog otpada kroz Republiku Hrvat­sku.

III.
KONCESIJE

Članak
55.

(1)
Koncesijom se može steći pravo obavljanja djelatnosti gospodarenja otpadom te
pravo gradnje i korištenja građevina i uređaja namijenjenih obavljanju tih
djelatnosti i to za:

–
skupljanje otpada,

– oporabu otpada,

– zbrinjavanje otpada.

(2) Koncesija iz stavka 1. ovoga članka dodjeljuje se
na rok:

– do 30 godina za opasni otpad i termičku obradu
otpada, te za gradnju građevina i obavljanje djelatnosti zbrinjavanja
komunalnog otpada,

– do 10 godina za posebne kategorije otpada,

– do 5 godina za komunalni otpad, osim komunalnog
otpada iz podstavka 1. ovoga stavka.

(3) Koncesija se može obnoviti po istom postupku po
kojem je i dodijeljena.

(4) Koncesija iz stavka 1. ovoga članka dodjeljuje se
na temelju javnog natječaja.

Članak 56.

(1) Odluku o raspisivanju javnog natječaja za dodjelu
koncesije donose tijela nadležna za donošenje odluke o koncesiji iz članka 58.
ovoga Zakona.

(2) Odluka o raspisivanju javnog natječaja sadrži
osobito:

– namjenu koncesije,

– područje na kojem će se koncesija izvršavati,

–
trajanje koncesije,

–
posebne uvjete i /ili obveze koncesionara,

– rok
za početak obavljanja djelatnosti,

–
dokumentaciju i/ili druge uvjete koje treba ispuniti.

(3)
Natječajni postupak provodi natječajno povjerenstvo koje imenuje tijelo koje
donosi odluku o dodjeli koncesije.

Članak
57.

Podnositelj
zahtjeva za koncesiju dužan je uz zahtjev za izdavanje koncesije predočiti:

– plan
i godišnji operativni program rada,

– dokaz
da ispunjava odgovarajuće tehničko-tehnološke uvje­­­te i raspolaže
organizacijskim sposobnostima koje zadovoljavaju potrebe proizvodnog i radnog
procesa, kako s obzirom na vlastiti interes, tako i interes trećih osoba,

– dokaz
da raspolaže potrebnim brojem i stručnim profilom zaposlenika za ostvarenje
operativnog programa rada,

– dokaz
i jamstvo da raspolaže potrebnim financijskim sredstvima ili izvorima sredstava
za ostvarenje plana i programa rada i ulaganja,

– dokaz
da ispunjava uvjete, propisane ovim Zakonom, za obavljanje djelatnosti.

Članak
58.

(1)
Odluka o dodjeli koncesije sadrži osobito: određenje djelatnosti za koju se
dodjeljuje, način, uvjete i vrijeme obavlja­nja djelatnosti, ovlaštenja
davatelja koncesije, prava i obveze ovlaštenika koncesije uključujući i pravo
gradnje te obvezu održavanja građevina, visinu koncesijske naknade te druga
pitanja od značenja za obavljanje djelatnosti.

(2)
Odluku o dodjeli koncesije za djelatnosti i građevine ve­za­ne uz opasni otpad i
termičku obradu otpada, te za posebne kategorije otpada i komunalni otpad ako
se djelatnost obavlja za dvije ili više županija, donosi Vlada Republike
Hrvatske ili tijelo koje ona ovlasti.

(3) Odluku o dodjeli koncesije za djelatnosti i
građevine vezane uz posebne kategorije otpada te komunalni otpad, kada se one
obavljaju za područje više gradova i općina unutar područja županije, donosi
županijsko poglavarstvo.

(4) Odluku o dodjeli koncesije za djelatnosti i
građevine vezane uz komunalni otpad ako se djelatnost obavlja za područje grada
ili općine, donosi gradsko ili općinsko poglavarstvo.

(5) Odluka iz ovoga članka je upravni akt.

Članak 59.

(1) Na temelju odluke o koncesiji zaključuje se
ugovor o koncesiji.

(2) Ugovorom o koncesiji detaljno se razrađuju prava
i obveze davatelja i ovlaštenika koncesije određena odlukom o dodjeli
koncesije, jamstva ovlaštenika koncesije, uvjeti otkaza ugovora, način
razrješenja odnosa u slučaju prestanka ugovora prije isteka roka na koji se
koncesija dodjeljuje, te pitanje vlasništva na građevinama i uređajima za
gospodarenje otpadom.

(3)
Ugovor o koncesiji iz članka 58. stavka 1. ovoga Zakona zaključuju Ministarstvo
i ovlaštenik koncesije.

(4)
Ugovor o koncesiji iz članka 58. stavka 2. ovoga Zakona zaključuju župan i ovlaštenik
koncesije.

(5)
Ugovor o koncesiji iz članka 58. stavak 1. ovoga Zakona zaključuju
gradonačelnik ili načelnik općine i ovlaštenik koncesije.

Članak
60.

(1)
Ugovor o koncesiji prestaje važiti:

–
istekom vremena na koje je koncesija dodijeljena,

– ako je
korisniku koncesije pravomoćnom odlukom suda ili nadležnog tijela uprave trajno
zabranjeno obavljanje djelatnosti za koju je koncesija dodijeljena,

–
sporazumnim raskidom ugovora.

(2) U
slučaju spora o prestanku važenja ugovora o koncesiji iz razloga navedenih u
stavku 1. ovoga članka, odlučuje sud.

(3) U
slučaju prestanka koncesije zbog isteka vremena za koje je koncesija
dodijeljena, pravo vlasništva na nekretninama, uređajima i stvarima koje
neposredno služe za ostvarivanje koncesije, prelaze na Republiku Hrvatsku, ako
odlukom i ugovorom o koncesiji nije drugačije određeno.

(4) U slučaju prestanka koncesije iz razloga
određenih u stavku 1. podstavku 2. ovoga članka, ovlaštenik koncesije dužan je
uspostaviti prijašnje stanje, ako ugovorom o koncesiji nije druga­čije
ugovoreno.

(5) Ugovorom o koncesiji može se odrediti da se u
slučaju prestanka koncesije iz razloga navedenih u stavku 4. ovoga članka,
prava i obveze iz koncesije mogu prenijeti na novog ovlaštenika koncesije pod
uvjetom da takav koncesijski odnos može trajati najduže do isteka roka na koji
je koncesija dodijeljena prvom ovlašteniku.

Članak 61.

(1) Ugovor o koncesiji može se raskinuti prije isteka
vremena na koji je dodijeljena:

– ako ovlaštenik koncesije nije u roku započeo,
odnosno dovršio radove koje je trebao izvesti u skladu s ugovorom o koncesiji,

– ako ovlaštenik koncesije prestane kontinuirano
obavljati djelatnost za koju je koncesija dodijeljena, a prava i obveze ne
preuzme novi ovlaštenik koncesije prema članku 60. stavku 5. ovoga Zakona, po
isteku roka od šest mjeseci od dana kada jeutvrđen prestanak obavljanja
te djelatnosti.

(2) Ako se u slučajevima iz stavka 1. ovoga članka ne
postig­ne sporazum, o raskidu ugovora odlučuje sud.

(3) Na raskid ugovora o koncesiji zbog razloga iz stavka
1. ovoga članka primjenjuju se odredbe članka 60. stavka 3. i 4. ovoga Zakona.

(4) Ovlaštenik koncesije s kojim je raskinut ugovor o
koncesiji zbog razloga iz stavka 1. ovoga članka nema pravo na naknadu štete
zbog raskida tog ugovora.

Članak
62.

(1) Ako
tijekom trajanja koncesije nastanu promjene zbog kojih je u javnom interesu
potrebno ograničiti opseg koncesije ili tražiti prilagođavanje s novonastalim
stanjem, ovlaštenik koncesije dužan je učiniti radnje, odnosno poduzeti mjere
koje mu naloži davatelj koncesije.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka ovlaštenik koncesije ima pravo na naknadu
štete.

IV.
UPRAVNI NADZOR

Članak
63.

Upravni
nadzor nad primjenom ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju njega, te
zakonitost rada i postupanja tijela državne uprave, tijela jedinica lokalne i
područne (regionalne) samouprave i osoba koje imaju javne ovlasti nad
povjerenim im poslovima državne uprave koji se odnose na postupanje s otpadom
obavlja Ministarstvo.

Članak 64.

(1) Ako se upravnim nadzorom utvrdi da su rješenjem
nadziranog tijela, koje je konačno u upravnom postupku, povrijeđene materijalne
odredbe ovoga Zakona ili propisa donesenih na temelju njega, Ministarstvo će
takvo rješenje ukinuti po pravu nadzora po službenoj dužnosti.

(2) Ako se upravnim nadzorom utvrdi da su rješenjem
ins­pekcije zaštite okoliša, koje je konačno u upravnom postupku, povrijeđene
materijalne odredbe ovoga Zakona ili propisa donesenih na temelju njega
Ministarstvo će takvo rješenje poništiti po pravu nadzora po službenoj dužnosti.

(3) Rješenje o ukidanju odnosno poništenju po pravu
nadzora iz stavka 1. i 2. ovoga članka može se donijeti u roku od godine dana
od dana njegove konačnosti.

(4) Protiv rješenja iz stavka 4. ovoga članka nije
dopuštena žalba, već se protiv njega može pokrenuti upravni spor.

V.
INSPEKCIJSKI NADZOR

Članak
65.

(1)
Inspekcijski nadzor nad provedbom ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju
njega, te pojedinih akata, uvjeta i načina rada nadziranih pravnih i fizičkih
osoba obavlja inspekcija zaštite okoliša u Ministarstvu i područnim jedinicama
Ministarstva u sjedištima i izvan sjedišta županija, odnosno u sjedištu Gra­da
Zagreba.

(2) Inspekcijski nadzor iz stavka 1. ovoga
članka provode inspektori zaštite okoliša u skladu s ustrojem propisanim
posebnim zakonom (u daljnjem tekstu: inspektor).

(3) Na radno mjesto inspektora može se
rasporediti osoba koja osim posebnim zakonom utvrđenih uvjeta za to zvanje ispu­njava
i posebne uvjete propisane Pravilnikom o unutarnjem redu Ministarstva.

(4) Ministar može radi hitne potrebe ili
ekonomičnijeg obav­ljanja inspekcijskog nadzora, u skladu s posebnim propisom,
pisano narediti inspektoru iz jedne područne jedinice da privremeno provodi
nadzor na području druge područne jedinice.

Članak 66.

(1) U provedbi inspekcijskog nadzora inspektor
provodi izravan uvid u opće i pojedinačne akte, nadzire uvjete i način rada
nadzirane pravne i fizičke osobe, te poduzima ovim Zakonom i drugim propisima
predviđene mjere da se utvrđeno stanje, ako je nužno, uskladi s ovim Zakonom i
propisima donesenim na temelju njega.

(2) U provedbi inspekcijskog nadzora inspektor
nadzire:

– proizvođača, odnosno posjednika otpada, posrednika
i prijevoznika otpada, a osobito:

– ispunjavanje propisanih uvjeta za obavljanje
djelatnosti iz područja gospodarenja otpadom,

– usklađenost postupanja pravne i fizičke osobe s
dozvolom, odnosno privremenom dozvolom za obavljanje djelatnosti u skladu s
ovim Zakonom,

–
vođenje očevidnika u vezi s gospodarenjem otpadom i dos­tavljanje propisanih
izvješća i podataka nadležnim tijelima držav­ne uprave, odnosno nadležnim
tijelima jedinica lokalne područne (regionalne) samouprave,

–
ispunjavanje uvjeta za uvoz, izvoz i provoz otpada,

–
ispunjavanje uvjeta za obavljanje djelatnosti vezanih za obradu uvezenog
otpada,

– postupanje uvoznika, odnosno izvoznika otpada,

– postupanje ovlaštenika koncesije,

– osobe, odnosno ovlaštenike koncesije za obavljanje
djelatnosti skupljanja, oporabe i/ili zbrinjavanja otpada,

– zakonitost izdane dozvole, odnosno privremene
dozvole za obavljanje djelatnosti,

– ispunjavanje uvjeta, način rada i provedbu mjera za
zatvaranje, sanaciju i održavanje saniranih građevina za zbrinjavanje otpada,

– izvršavanje obveza u svezi s nadležnostima i
odgovornostima u gospodarenju s otpadom propisanih ovim Zakonom za županije, Grad
Zagreb, gradove i općine,

– provedbu mjera gospodarenja otpadom utvrđenih
procje­nom utjecaja na okoliš,

– provedbu potvrđenih (ratificiranih) međunarodnih
ugovora o gospodarenju otpadom.

Članak
67.

(1) U
obavljanju inspekcijskog nadzora inspektor je ovlaš­ten:

–
zatražiti i pregledati isprave na temelju kojih može utvrditi identitet pravne
ili fizičke osobe, odgovorne osobe za gospodarenje otpadom u pravnoj osobi, kao
i drugih osoba nazočnih tije­kom inspekcijskog nadzora,

– ući u poslovne i druge građevine, zgrade,
prostorije i pros­tore pravne i fizičke osobe (proizvodne građevine s
pripadajućim prostorima i zemljištem na građevnoj čestici, poslovne zgrade i
prostorije u stambenim i stambeno-poslovnim zgradama i građe­vine namijenjene
za gospodarenje otpadom s pripadajućim pros­torima i zemljištem),

– pregledati građevine, zgrade, prostorije i prostore
iz podstavka 2. ovoga stavka, te pregledati poslovne spise, uređaje i opremu u
svezi s gospodarenjem otpadom,

– uzimati izjave od odgovornih osoba nadziranih
pravnih i fizičkih osoba radi pribavljanja dokaza o činjenicama koje se ne mogu
izravno utvrditi kao i drugih osoba nazočnih tijekom ins­pekcijskog nadzora,

– utvrditi činjenično stanje na vizualni način
(fotografiranjem, snimanjem kamerom, videozapisom i sl.),

– zatražiti pisano od pravne i fizičke osobe točne i
potpune podatke i dokumentaciju potrebnu u inspekcijskom nadzoru,

– zatražiti od odgovorne osobe u pravnoj osobi,
odnosno pravne i fizičke osobe za gospodarenje otpadom da dade uzorke otpada na
analizu akreditiranim laboratorijima,

– zatražiti pisano izvješće nadzirane pravne, odnosno
fizičke osobe o poduzetim mjerama naređenim u inspekcijskom nadzoru,

– te obavljati i druge radnje u skladu sa svrhom
inspek­cijskog nadzora.

(2) Troškovi analize uzoraka otpada iz stavka 1.
podstavka 7. ovoga članka podmiruju se iz sredstava državnog proračuna. Ukoliko
sastav otpada ne odgovara propisanom odnosno deklariranom sastavu od strane
nadzirane pravne, odnosno fizičke osobe, troškove podmiruje nadzirana osoba.

(3)
Inspektor je dužan čuvati kao poslovnu tajnu podatak za koji nadzirana osoba
dokaže da je poslovna tajna.

(4)
Početak provedbe inspekcijskog nadzora inspektor će najaviti odgovornoj osobi
nadzirane pravne osobe, odnosno fizič­ke osobe, osim ako ocijeni da bi takva
obavijest mogla utjecati na rezultat nadzora.

(5) Ako
se inspektoru prilikom nadzora pruži fizički otpor, odnosno ako se takav otpor
osnovano očekuje, inspektor će za­tra­žiti pomoć ovlaštenih službenih osoba
nadležne policijske uprave.

Članak
68.

(1)
Nadzirana pravna i fizička osoba dužna je inspektoru omogućiti provedbu
inspekcijskog nadzora, dati na uvid svu pot­rebnu dokumentaciju, te na pisano
traženje inspektora dostaviti ili pripremiti bez naplate dodatne podatke
potrebne za obavljanje inspekcijskog nadzora.

(2)
Smatra se da nadzirana pravna i fizička osoba nije omo­gućila provedbu
inspekcijskog nadzora ako u roku određenom zapisnikom o inspekcijskom nadzoru
inspektoru ne osigura uvid u traženu dokumentaciju i druge isprave potrebne za
utvrđivanje činjeničnog i pravnog stanja u započetom nadzoru.

Članak
69.

 (1) Ako inspektor u provedbi inspekcijskog
nadzora utvrdi povredu odredbi ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju
njega po službenoj će dužnosti pokrenuti upravni postupak i poduzeti mjere.

(2) Ako
inspektor utvrdi da nisu povrijeđeni propisi čiju je primjenu ovlašten
nadzirati, pisano će o tome obavijestiti poznatog podnositelja prijave u roku
od trideset dana od utvrđenja činjeničnog stanja.

(3) Ako
tijekom inspekcijskog nadzora inspektor utvrdi nepravilnosti koje nisu u
njegovoj nadležnosti, dužan je o tome izvijestiti nadležno državno tijelo.

Članak
70.

(1)
Stranke u inspekcijskom postupku nad primjenom ovoga Zakona i drugih propisa
donesenih na temelju njega mogu biti osobe ovlaštene za gospodarenje otpadom,
proizvođač/posjednik, prijevoznik i posrednik otpada, te županije i Grad
Zagreb, gradovi i općine.

(2) Ako je osoba koja je protupravno odložila otpad
nepoznata, stranke su nadležna tijela iz članka 18. ovoga Zakona.

Članak 71.

Ako inspektor u inspekcijskom nadzoru utvrdi da je
osoba koja je protupravno odložila otpad nepoznata, obavijestit će o tome
tijelo jedinice lokalne, odnosno područne (regionalne) samouprave nadležno u
skladu s člankom 18. ovoga Zakona.

Članak 72.

U provedbi inspekcijskog nadzora, u slučaju povrede
ovoga Zakona i/ili propisa donesenih na temelju njega, inspektor ima pravo i
obvezu nadziranoj pravnoj i fizičkoj osobi rješenjem narediti mjere s rokom
izvršenja i to: otklanjanje nedostataka, uklanjanje odloženog otpada, sanaciju
onečišćenog tla, zabranu odlaganja otpada, zabranu obavljanja djelatnosti
gospodarenjas otpadom, zabranu izvoza, odnosno uvoza otpada, zaustaviti
aktivnosti koje dovode u opasnost zdravlje ljudi i nanose ili bi mogle nanijeti
znatnu štetu okolišu, poduzimanje mjera za usklađivanje aktivnosti s uvjetima
utvrđenima dozvolom, te poduzimati i druge radnje u svrhu sprječavanja
gospodarenja otpadom protivno ovom Zakonu.

Članak 73.

(1) Inspektor će nadziranoj pravnoj i fizičkoj osobi
rješenjem narediti otklanjanje nedostataka u primjerenom roku:

– ako ne vodi očevidnik o otpadu ili ga ne vodi na
propisani način,

– ako propisanu dokumentaciju o otpadu (izvješća,
izjave, obrasce s potpunim i točnim podacima sl.) ne dostavlja u propisanom
roku.

(2) Ako nadzirana pravna, odnosno fizička osoba ne
izvrši rješenje kojim joj je naređena mjera otklanjanja nedostataka iz stavka
1. ovoga članka, inspektor će osobu prisiliti na izvršenje upravnom mjerom.

Članak 74.

(1) Inspektor će nadziranoj pravnoj i fizičkoj osobi
rješenjem narediti uklanjanje odloženog otpada u primjerenom roku:

– ako ostavlja i/ili istovaruje otpad na mjestu koje
nije predviđeno za odlaganje otpada,

– ako odlaže opasni otpad na nepropisni način,

– ako otpad odlaže izvan odlagališta,

– iz skladišnog prostora ako skladišni prostor
(posjednika otpada ili osobe koja gospodari s otpadom) ne ispunjava propisane
uvjete.

(2) Ako nadzirana pravna, odnosno fizička osoba ne
izvrši rješenje kojim joj je naređena mjera uklanjanja otpada iz stavka 1.
podstavka 1., 2. i 3. ovoga članka, izvršenje će se izvršiti putem druge osobe
na trošak osobe kojoj je izvršenje naređeno.

(3) Ako nadzirana pravna, odnosno fizička osoba ne
izvrši rješenje kojim joj je naređena mjera uklanjanja otpada iz stavka 1.
podstavka 4. ovoga članka, inspektor će osobu prisiliti na izvršenje upravnom
mjerom. Ako osoba i nakon izrečene upravne mjere ne izvrši rješenje, izvršenje
će se provesti putem druge osobe na trošak osobe kojoj je izvršenje naređeno.

Članak 75.

Ako je nepropisno odloženim otpadom onečišćeno tlo
tako da ga je nužno sanirati, inspektor će rješenjem narediti njegovu sanaciju
te odgovarajuće primijeniti odredbe članka 74. stavka 2. i 3.

Članak 76.

Inspektor će nadziranoj pravnoj i fizičkoj osobi
rješenjem narediti zabranu odlaganja otpada:

– ako odlagalište ne ispunjava propisane uvjete za
odlaganje otpada,

– ako rezultat analize eluata otpada na odlagalištu
nije u skladu s propisanim vrijednostima.

Članak 77.

(1) Inspektor će nadziranoj pravnoj i fizičkoj osobi
rješenjem zabraniti obavljanje djelatnosti gospodarenja otpadom:

– ako obavlja djelatnost u nezakonitoj građevini ili
poslovnom prostoru,

– ako nema dozvolu, odnosno potvrdu za gospodarenje
otpadom.

(2)
Inspektor će nadziranoj pravnoj i fizičkoj osobi rješenjem narediti privremenu
obustavu obavljanja djelatnosti gospodarenja otpadom u određenom roku radi
usklađivanja s uvjetima propisanim ovim Zakonom:

– ako
ne ispunjava propisane uvjete,

– ako
ne radi u skladu s dozvolama i potvrdama Ministarstva i drugih državnih tijela,

– ako
skladišni prostor (proizvođača/posjednika otpada) u kojem skladišti otpad, ne
ispunjava propisane uvjete.

(3) Ako
osoba iz stavka 2. ovoga članka ne postupi prema rje­šenju inspektora,
inspektor će narediti zabranu obavljanja djelatnosti gospodarenja s otpadom,
odnosno zabranu skladištenja otpada i podnijeti prijedlog Ministarstvu za
oduzimanje dozvole.

Članak
78.

Inspektor
će nadziranoj osobi uvozniku, odnosno provozniku ili izvozniku otpada rješenjem
narediti zabranu uvoza, odnosno provoza ili izvoza otpada:

*–* ako nije pribavila rješenje o
uvozu,

*–* ako nije pribavila rješenje o
provozu, odnosno izvozu opas­nog otpada,

*–* ako nije upisana u upisnik
izvoznika otpada,

*–* ako obavlja prekogranični
promet otpadom na način koji nije u skladu s rješenjem.

Članak 79.

(1) U svrhu osiguranja provedbe mjera iz članka 77.
stavka 1. i članka 78. ovoga Zakona, inspektor može zapečatiti radne
prostorije, prostore, uređaje i opremu ili na drugi način one­mo­gućiti daljnje
nezakonito obavljanje djelatnosti.

(2) Ministar donosi naputak o načinu pečaćenja kada
se rje­šenja donijeta na temelju ovoga Zakona izvršavaju pečaćenjem.

Članak 80.

(1) Ako inspektor utvrdi povredu odredbi ovoga Zakona
i propisa donesenih na temelju njega može donijeti inspekcijsko rješenje i bez
saslušanja stranke.

(2) Inspektor može donijeti usmeno rješenje u
zapisnik u slučaju kada je potrebno otkloniti neposrednu opasnost za život i
zdravlje ljudi, životinjski ili biljni svijet.

(3) Pisani otpravak usmenog rješenja mora se dostaviti
stranci u roku od osam dana od dana donošenja usmenog rješenja.

(4) Obveza izvršenja usmenog rješenja počinje teći od
dana priopćenja usmenog rješenja na zapisnik stranci.

Članak 81.

(1) Ako je inspekcijskim rješenjem, koje je konačno,
stranci naređena određena obveza, a inspektor koji je donio to rješenje smatra
da su u rješenju nepravilno primijenjene odredbe ovoga Zakona, može, uz
pristanak stranke, takvo rješenje ukinuti ili izmijeniti radi njegova
usklađivanja sa Zakonom.

(2) Pristanak za ukidanje ili izmjenu rješenja može
se izjaviti inspektoru na zapisnik ili dostaviti pisano.

(3)
Rješenje iz stavka 1. ovoga članka ukida ili mijenja inspektor koji ga je
donio.

Članak
82.

(1) Ako
inspektor utvrdi da rješenje, kojim je stranci nare­đena odgovarajuća mjera,
nije izvršeno u određenom roku, pokrenut će postupak za njegovo izvršenje
donošenjem zaključka o dozvoli izvršenja.

(2)
Troškovi izvršenja inspekcijskog rješenja namiruju se iz državnog proračuna do
naplate od nadzirane pravne, odnosno fizičke osobe kojoj je izvršenje naređeno.

(3) Ako
je nadzirana pravna, odnosno fizička osoba izvršila obvezu po rješenju iz
stavka 1. ovoga članka nakon pokretanja postupka izvršenja, inspektor će po službenoj
dužnosti donijeti zaključak o obustavi postupka izvršenja.

Članak
83.

(1)
Izvršenje inspekcijskog rješenja kojim je naređena mjera uklanjanja otpada iz
skladišnog prostora (proizvođača/posjednika otpada) odgodit će se na zahtjev
nadzirane pravne, odnosno fizič­ke osobe, koji je podnesen prije isteka roka za
izvršenje i ako postoje razlozi tehničke prirode za produženje toga roka.

(2)
Odgodu izvršenja rješenja iz stavka 1. ovoga članka zaključkom odobrava
inspektor koji je donio zaključak o dozvoli izvršenja rješenja.

(3)
Odredbe ovoga Zakona o izvršenju rješenja primjenjuju se i na izvršenje
zaključka.

Članak
84.

(1) Ako
nadzirana pravna, odnosno fizička osoba ne izvrši rješenjem naređenu mjeru iz
članka 73. i 74. stavka 1. podstavka 4.ovoga Zakona, inspektor će
nadziranu osobu prisiliti na izvr­šenje naređene mjere novčanom kaznom u iznosu
od 30.000,00 kuna za pravnu osobu, odnosno 5.000,00 kuna za fizičku osobu.

(2) Novčani iznos prisilne mjere iz stavka 1. ovoga
članka uplaćuje se u korist proračuna Grada Zagreba,općine, odnosno
grada na čijem području se nalazi otpad u svezi s kojim je inspekcijska mjera
izrečena i koristi se za mjere prema planu gospodarenja otpadom.

Članak 85.

(1) Protiv rješenja inspektora, zaključka o dozvoli
izvršenja, zaključka o obustavi postupka i zaključka o troškovima izvršenja, može
se izjaviti žalba Ministarstvu, osim u slučaju rješenja inspektora donesenog u
inspekcijskom nadzoru obrade i zbrinjavanja opasnog otpada, u kojem slučaju žalba
nije dopuštena, ali se može pokrenuti upravni spor.

(2) Žalba izjavljena protiv rješenja inspektora ne
odgađa izvršenje rješenja.

Članak 86.

(1) Kada u provedbi inspekcijskog nadzora inspektor
utvrdi da su dozvolom povrijeđene materijalne odredbe ovoga Zakona i/ili
propisa donesenih na temelju njega, predložit će Ministarstvu da ih ukine po pravu
nadzora.

(2) Ako u provedbi inspekcijskog nadzora inspektor
utvrdi da se nadzirana pravna, odnosno fizička osoba, – korisnik dozvole ili
privremene dozvole ne pridržava uvjeta određenih u toj dozvoli zbog čega može
prouzročiti tešku i neposrednu opasnost za život i zdravlje ljudi ili kažnjivo
onečišćenje okoliša, predložit će Ministarstvu oduzimanje dozvole.

(3) Kada u provedbi inspekcijskog nadzora inspektor
utvrdi da se nadzirana pravna, odnosno fizička osoba, – korisnik dozvole ili
privremene dozvole ne pridržava uvjeta određenih u dozvoli, predložit će
Ministarstvu privremeno oduzimanje dozvole na rok od jednog do šest mjeseci.

(4) Ako
korisnik dozvole iz stavka 3. ovoga članka u roku iz toga stavka ne otkloni
utvrđene nepravilnosti zbog kojih mu je dozvola privremeno oduzeta, inspektor
će predložiti Ministarstvu oduzimanje dozvole.

Članak
87.

Ako
inspekcijskim nadzorom utvrdi da je povrijeđen ovaj Zakon i/ili propis donesen
na temelju njega, inspektor ima pravo i obvezu:

– bez
odgađanja, nadležnom tijelu podnijeti prekršajnu ili kaznenu prijavu zbog
prekršajnog ili kaznenog djela,

–
poduzeti druge mjere i izvršiti druge radnje za koje je ovlašten na temelju
ovoga Zakona i posebnog propisa.

VI.
KAZNENE ODREDBE

Članak
88.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu od 300.000,00 do 700.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj pravna osoba koja:

1.
opasni otpad ne skuplja, skladišti i prevozi odvojeno od ostalih vrsta otpada
(članak 26. stavak 1.),

2.
prilikom skupljanja komunalnog otpada iz njega ne iz­dvaja opasni otpad i njime
ne gospodari u skladu s odredbama ovoga Zakona (članak 26. stavak 2.),

3. je skupljač otpada, a opasni otpad na oporabu ili
zbrinjavanje ne predaje u stanju u kakvom ga je preuzela od posjednika otpada
(članak 27. stavak 3.),

4. otpad čija se vrijedna svojstva mogu iskoristiti
ne dostav­lja na oporabu odnosno ne oporabljuje sukladno odredbama ovoga Zakona
(članak 32.),

5. otpad koji se ne mora oporabiti ne odlaže sukladno
ovom Zakonu (članak 33. stavak 2.),

6. otpad koji se ne može ili ne mora oporabiti ne
zbrine na propisani način sukladno ovom Zakonu (članak 34. stavak 1.),

7. ostavi, istovari i/ili odlaže otpad na mjestima
koja za to nisu određena u skladu s odredbama ovoga Zakona (članak 35.),

8. je proizvođač, a ne planira proizvodnju proizvoda i
amba­lažu, te ne unapređuje proizvodnju primjenom čistih tehnologija na način
koji omogućava učinkovitu uporabu materijala i energije, ne potiče ponovnu
uporabu i reciklažu proizvoda, te ne uzima u obzir najprimjereniji postupak
oporabe, obrade i/ili odlaganja proizvoda kojem je istekao rok, odnosno vijek
trajanja kako bi se nepovoljni utjecaj na okoliš sveo na najmanju moguću mjeru
(članak 36. stavak 1.),

9. je proizvođač, a ne koristi sirovine i materijale,
poluproizvode i ambalažu koji smanjuju uporabu energije i materijala, čijim se
korištenjem smanjuje nastajanje otpada (članak 36. stavak 2),

10. je
proizvođač, a ne uvodi i ne koristi ambalažu koja duže traje i ne ugrožava
okoliš kad postane otpad (članak 36. stavak 3.),

11. je
proizvođač otpada koji sam ne oporabljuje i/ili ne zbrinjava svoj otpad u
skladu s odredbama ovoga Zakona, a ne predaje ga osobi koja je u skladu s
odredbama ovoga Zakona ovlaštena za skupljanje, oporabu i/ili zbrinjavanje
otpada (članak 39. stavak 1.),

12. je
proizvođač otpada koji sam oporabljuje i/ili zbrinjava a da za to nije pribavio
dozvolu iz članka 41. ovoga Zakona (članak 39. stavak 2.),

13. je
proizvođač opasnog otpada a uz propisane podatke o otpadu iz članka 20. stavka
1. ovoga Zakona ovlaštenim osobama ne predaje i izvješće o ispitivanju
fizikalnih i kemijskih svojstava otpada, koje nije starije od 12 mjeseci
računajući od dana kada je provedeno ispitivanje svojstava otpada, a u slučaju
kada je otpad nepoznatog sastava ili ako je količina otpada veća od jedne tone
(članak 40. stavak 1.),

14. je proizvođač opasnog otpada poznatog sastava u
količini manjoj od jedne tone a za takav otpad, uz dokumentaciju o otpadu iz
članka 39. stavka 3. ovoga Zakona, ovlaštenim osobama ne preda izjavu o
fizikalnim i kemijskim svojstvima otpada (članak 40. stavak 2.),

15. uvozi opasni otpad (članak 47. stavak 1.),

16. uvozi otpad radi odlaganja i korištenja u
energetske svrhe (članak 47. stavak 2.),

17. uvozi neopasni otpad koji se ne može oporabiti
sukladno odredbama ovoga Zakona (članak 47. stavak 3.),

18. uvozi neopasni otpad bez rješenja propisanog ovim
Zakonom (članak 48. i 49. stavak 1.),

19. izvozi opasni otpad bez pribavljenog rješenja iz
članka 50. ovoga Zakona (članak 50. stavak 1. i članak 51. stavak 1.),

20. područjem Republike Hrvatske provozi opasni otpad
bez pribavljenog rješenja Ministarstva (članak 52. stavak 1.),

21. obavlja djelatnost izvoza neopasnog otpada bez
propisane potvrde Ministarstva o upisu u Očevidnik izvoznika neopasnog otpada
(članak 53. stavak 1.),

22. kada joj prestane koncesija iz razloga propisanim
član­kom 60. stavkom 1. podstavkom 2. ovoga Zakona, ne uspostavi prijašnje
stanje ako ugovorom o koncesiji nije drukčije ugovoreno (članak 60. stavak 4),

23. ne učini radnje i ne poduzme mjere koje mu naloži
davatelj koncesije u slučaju iz odredbe članka 62. stavka 1. ovoga Zakona
(članak 62. stavak 1.).

(2) Za radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se
za prekršaj i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu od
50.000,00 do 100.000,00 kuna, odnosno kaznom zatvora do 60 dana.

(3) Za radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se
za prekršaj fizička osoba novčanom kaznom u iznosu od 100.000,00 do 250.000,00
kuna.

Članak
89.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu od 200.000,00 do 700.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj županija, odnosno Grad Zagreb, ako:

1. plan
gospodarenja otpadom ne uskladi sa strategijom i planom gospodarenja otpadom
Republike Hrvatske, te Strategijom i programima zaštite okoliša (članak 7.
stavak 2.),

2. u
okviru Programa zaštite okoliša određenog posebnim zakonom ili kao posebni
dokument sukladno ovom Zakonu, ne donese Plan gospodarenja otpadom (članak 7.
stavak 4.),

3. na
svom području ne osigura provedbu mjera za gospodarenje opasnim otpadom i
termičku obradu otpada (članak 13. stavak 4.),

4.
neodgovorno – suprotno odredbama ovoga Zakona gospodari otpadom bez obzira na
vrstu, osim otpada iz odredbe članka 13. stavka 2. ovoga Zakona (članak 14.
stavak 1.),

5. ne
osigura provedbu mjera za gospodarenje otpadom iz članka 14. ovoga Zakona (članak
14. stavak 2.),

6. upravno tijelo pravodobno i bez naknade ne
osigurava podatke iz svoje nadležnosti, te druge podatke koji su, sukladno
odredbama članka 19. stavka 1. ovoga Zakona, potrebni za vođe­nje
informacijskog sustava (članak 19. stavak 2.),

7. dokumentom prostornog uređenja u roku određenom
posebnim propisom, sukladno odredbama ovoga Zakona, ne odrede lokacije za
građevine namijenjene skladištenju, oporabi i zbrinjavanju otpada (članak 21.
stavak 4.).

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se i odgovorna osoba u županiji odnosno u Gradu Zagrebu, novčanom kaznom u
iznosu od 15.000,00 do 25.000,00 kuna.

(3) Novčanom kaznom u iznosu iz stavka 1. ovoga
članka kaznit će se za prekršaj Grad Zagreb ako ne osigura uklanjanje i
zbrinjavanje otpada koji je nepoznata osoba odložila izvan odla­gališta otpada
na njegovom području (članak 18. stavak 1.).

(4) Novčanom kaznom u iznosu iz stavka 1. ovoga
članka kaznit će se za prekršaj Grad Zagreb ako putem svojega upravnog tijela
do 31. ožujka tekuće godine, za prethodnu godinu, nadlež­nom uredu u Gradu
Zagrebu ne dostavlja podatke u skladu s odred­bom članka 20. stavka 5. ovoga
Zakona.

(5) Za prekršaj iz stavka 3. i 4. ovoga članka kaznit
će se i odgovorna osoba u Gradu Zagrebu, novčanom kaznom u iznosu od 15.000,00
do 25.000,00 kuna.

Članak 90.

(1) Novčanom kaznom u iznosu od 100.000,00 do
500.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj općina, odnosno grad, koji:

1. plan gospodarenja otpadom ne uskladi sa
strategijom i planom gospodarenja otpadom Republike Hrvatske, te sa Strategijom
i programima zaštite okoliša (članak 7. stavak 2.),

2. u okviru Programa zaštite okoliša određenog
posebnim zakonom ili kao posebni dokument sukladno ovom Zakonu, ne donese Plan
gospodarenja otpadom (članak 7. stavak 4.),

3. neodgovorno – suprotno odredbama ovog Zakona
gospodari komunalnim otpadom (članak 15. stavak 1.),

4. ne osigura provedbu mjera za gospodarenje otpadom
u skladu s ovim Zakonom (članak 15. stavak 2.),

5. ako ne osigura uklanjanje i zbrinjavanje otpada
koji je nepoznata osoba odložila izvan odlagališta otpada na njegovom području
(članak 18. stavak 1.),

6. pravodobno i bez naknade, putem svoga nadležnog
tijela ne osigurava podatke iz svoje nadležnosti, te druge podatke, sukladno
odredbama članka 19. stavka 1. ovoga Zakona, koji su potrebni za vođenje
informacijskog sustava (članak 19. stavak 2.),

7. putem svog nadležnog tijela do 31. ožujka tekuće
godine, za prethodnu godinu, uredu državne uprave u jedinici područne
(regionalne) samouprave nadležnom za poslove zaštite okoliša ne dostavlja
podatke u skladu s odredbom članka 20. stavka 2. ovoga Zakona (članak 20.
stavak 5.),

8. dokumentom prostornog uređenja, u roku određenom
posebnim propisom, sukladno odredbama ovoga Zakona ne odredi lokacije za
građevine namijenjene skladištenju, oporabi i zbrinjavanju otpada (članak 21.
stavak 4.).

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se i odgovorna osoba u općini, odnosno gradu, novčanom kaznom u iznosu od
15.000,00 do 25.000,00 kuna.

(3) Za prekršaj iz stavka 1. točke 5. ovoga članka
kaznit će se pravna osoba s javnim ovlastima novčanom kaznom u iznosu od
100.000,00 do 300.000, 00 kuna (članak 19. stavak 2.).

(4) Za
prekršaj iz stavka 1. točke 6. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
pravne osobe s javnim ovlastima novčanom kaznom u iznosu od 15.000,00 do
25.000, 00 kuna.

Članak
91.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu od 150.000,00 do 400.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj pravna osoba koja:

1.
gospodarenje otpadom provodi ne poštujući odredbe član­ka 4. stavka 2. ovoga
Zakona (članak 4. stavak 2.),

2.
proizvodi i/ili gospodari otpadom, a ne vodi očevidnik o nastanku i tijeku
otpada i ako ga ne vodi na propisani način, odnosno ako taj očevidnik jednom
godišnje i to do 31. ožujka tekuće godine, za prethodnu godinu, ne dostavlja
nadležnom uredu (članak 20. stavak 2.),

3. ne
vodi očevidnik o komunalnom otpadu i podatke iz očevidnika o komunalnom otpadu
jednom godišnje i to do kraja veljače tekuće godine za prethodnu godinu ne
dostavlja upravnom tijelu (članak 20. stavak 1. i 3.),

4. podatke iz očevidnika o nastanku i tijeku otpada,
koji je dužna voditi u skladu s ovim Zakonom za svaku godinu, ne čuva najmanje
pet godina (članak 20. stavak 1.),

5.skladišti, oporabljuje i zbrinjava otpad u
uređajima i gra­đe­vinama, koji nisu određeni za tu namjenu (članak 22. stavak
1.),

6. skladišti, oporabljuje i zbrinjava otpad u
uređajima i građevinama koji imaju drugu osnovnu namjenu, a za to ne posjeduje
dozvolu sukladno ovom Zakonu (članak 22. stavak 2.),

7. otpad čija se vrijedna svojstva mogu iskoristiti
ne skuplja i ne skladišti odvojeno radi omogućavanja gospodarenja tim otpadom
sukladno odredbama ovoga Zakona (članak 25.),

8. je skupljač otpada, a ne osigurava da pošiljku
otpada koju daje na oporabu i/ili zbrinjavanje prate ispunjeni obrasci s
podacima o otpadu iz članka 20. stavka 1. ovoga Zakona (članak 27. stavak 2.),

9. bez propisane potvrde Ministarstva obavlja
prijevoz otpada za potrebe drugih (članak 28. stavak 2.),

10. bez propisane potvrde Ministarstva obavlja djelatnost
posredovanja između proizvođača ili posjednika otpada i osoba ovlaštenih za
gospodarenje otpadom (članak 29. stavak 2. i 3.),

11. je proizvođač, a na primjereni način ne
obavještava prodavače i potrošače o bitnim svojstvima proizvoda i ambalaže te o
načinu postupanja s proizvodom i ambalažom kada postanu otpad (članak 37.
stavak 1.),

12. je proizvođač, a kupcu odnosno korisniku
proizvoda ne osigurava mogućnost povrata uporabljenih proizvoda, povrata
uplaćenog depozita na proizvode ili naknadu za otpad od proizvoda u skladu s
ovim Zakonom (članak 38.),

13. je proizvođač otpada koji svoj otpad sam
oporabljuje ili zbrinjava na način suprotan od propisanog odredbom članka 5.
stavka 1. točke 1. ovoga Zakona (članak 39. stavak 2.),

14. je proizvođač otpada a uz otpad ovlaštenoj osobi
ne predaje propisane podatke iz očevidnika o otpadu sukladno odredbama članka
20. stavka 1. ovoga Zakona (članak 39. stavak 3. i 4.),

15. bez propisane dozvole započne obavljati ili
obavlja djelatnost skupljanja, oporabe i/ili zbrinjavanja otpada (članak 41.
stavak 1.),

16. donese plan gospodarenja otpadom koji ne sadrži
podatke propisane odredbom članka 44. stavka 2. ovoga Zakona (članak 44. stavak
2.),

(2) Za
radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se za prekršaj i odgovorna osoba u
pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu od 50.000,00 do 100.000,00 kuna.

(3) Za
radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se za prekršaj fizička osoba
novčanom kaznom u iznosu od 85.000,00 do 200.000,00 kuna.

Članak
92.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu od 100.000,00 do 300.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj pravna osoba koja:

1. je
proizvođač koji godišnje proizvodi više od 150 tona neopasnog otpada ili više
od 200 kilograma opasnog otpada, a ne planira gospodarenje otpadom za razdoblje
od četiri godine i u tu svrhu ne popuni obrazac o planu gospodarenja otpadom
sukladno ovom Zakonu (članak 12. stavak 1.),

2. je
proizvođač koji godišnje proizvodi više od 150 tona neopasnog otpada ili više
od 200 kilograma opasnog otpada koji ne izrađuje plan gospodarenja otpadom na
popunjenim obrascima i te obrasce ne dostavlja nadležnim tijelima sukladno ovom
Zakonu (članak 12. stavak 3. i 5.),

3.
prilikom obavljanja djelatnosti skupljanja otpada (opasnog i neopasnog), koji
daje na zbrinjavanje, ne vodi propisani očevidnik sukladno odredbi članka 20.
stavka 1. ovoga Zakona (članak 27. stavak 4.),

4. pri
obavljanu prijevoza otpada ne vodi propisani očevidnik u skladu s odredbom
članka 28. stavka 4. ovoga Zakona,

5. je
prijevoznik otpada a ne čuva propisani očevidnik za svaku kalendarsku godinu
najmanje 12 mjeseci (članak 28. stavak 5.),

6. je
proizvođač otpada namijenjenog oporabi i/ili zbrinjavanju a taj otpad
privremeno skladišti na za to namijenjenom prostoru unutar svoga poslovnog
prostora duže od godinu dana (članak 31. stavak 1.),

7. je
proizvođač otpada a svoj otpad, za koji ne postoje mogućnosti za propisano
gospodarenje, skladišti duže od tri godine, odnosno suprotno odredbama ovoga
Zakona (članak 31. stavak 3.),

8. za
iznimno privremeno skladištenje otpada na rok od tri godine ne pribavi
suglasnost Ministarstva (članak 31. stavak 3. ),

9. do
1. veljače tekuće godine, za proteklu godinu, ne dostavi Ministarstvu izvješće
o uvezenim količinama i vrstama otpada (članak 49. stavak 3.),

10. do
31. ožujka tekuće godine, za proteklu godinu, ne dostavi Ministarstvu izvješće
o izvezenim količinama opasnog otpada (članak 51. stavak 2.),

11. do
1. veljače tekuće godine, za proteklu godinu, ne dostavi Ministarstvu izvješće
o izvezenim vrstama i količinama neopasnog otpada (članak 53. stavak 3.).

(2) Za
radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se za prekršaj i odgovorna osoba u
pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu od 25.000,00 do 50.000,00 kuna.

(3) Za
radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se za prekršaj fizička osoba novčanom
kaznom u iznosu od 50.000,00 do 100.000,00 kuna.

Članak
93.

(1)
Novčanom kaznom od 30.000,00 do 120.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna
ili fizička osoba ako inspektoru ne omogući obavljanje nadzora prema odredbama
ovoga Zakona ili mu na bilo koji drugi način onemogući pregled ili ne osigura
uvjete za neometan rad ili mu ne dostavi ili ne pripremi podatke, obavijesti i
materijale u određenom roku ili mu dostavi ili pripremi netočne i nepotpune
podatke, obavijesti i materijale (članak 64. stavak 1. i članak 65. stavak 1.).

(2) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj
osobi novčanom kaznom od 3.000,00 do 20.000,00 kuna.

Članak
94.

Novčanom
kaznom od 3.000,00 do 12.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj osoba koja
podliježe nadzoru, ako na zahtjev ins­pektora ne stavi na uvid javnu ispravu iz
koje se može utvrditi njezin identitet (članak 65. stavak 1. podstavak 1.).

VII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak
95.

Postojeći
županijski, gradski i općinski programi gospodarenja otpadom koji su doneseni
kao sastavni dio programa zaštite okoliša određenog posebnim zakonom do dana
stupanja na snagu ovoga Zakona, smatraju se planovima gospodarenja otpadom u
smislu članka 7. ovoga Zakona.

Članak
96.

(1)
Osobe koje su, na temelju odredbi Zakona o otpadu (»Narodne novine«, br.34/95.)
i Zakona o otpadu (»Narodne novine«, br. 151/03.), stekle pravo obavljanja neke
od djelatnosti –skupljanja, skladištenja, obrade i/ili odlaganja otpada, dužne
su, u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ovoga Zakona, nad­lež­nom
tijelu iz članka 41. ovoga Zakona, podnijeti zahtjev za izdavanje dozvole za
gospodarenje otpadom u skladu s odredbama ovoga Zakona.

(2)
Osobe iz stavka 1. ovoga članka mogu nastaviti s obav­ljanjem djelatnosti iz
toga stavka ovog članka do izdavanja dozvole iz ovoga Zakona.

(3)
Osobama koje ne podnesu zahtjev u roku iz stavka 1. ovoga članka prestaje pravo
na obavljanje djelatnosti iz toga stav­ka ovog članka.

(4)
Osobe koje, prema članku 41.ovoga Zakona moraju imati dozvolu, dužne su
nadležnom tijelu iz članka 41. ovoga Zakona podnijeti, u roku od šest mjeseci
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona, zahtjev za izdavanje dozvole.

Članak 97.

(1) Pravne osobe koje su stekle ovlaštenje za
ispitivanje fizikalno-kemijskih svojstava otpada na temelju ranijih propisa i
koje su upisane u popis ovlaštenih osoba za ta ispitivanja, dužne su u roku od
dva mjeseca od stupanja na snagu ovoga Zakona podnijeti, nadležnom tijelu po
posebnom propisu, zahtjev za akreditaciju i dokaz o podnesenom zahtjevu
dostaviti Ministarstvu.

(2)
Pravne osobe koje postupe prema odredbi stavka 1. ovoga članka mogu nastaviti
ispitivanja sukladno dobivenim ovlašte­nji­ma do pribavljanja akreditacije.

(3)
Pravnoj osobi koja ne postupi prema odredbi stavka 1. ovoga članka prestaje
ovlaštenje za ispitivanje fizikalno-kemij­skih svojstava otpada protekom roka
iz stavka 1. ovoga članka.

(4)
Pravne osobe, ovlaštene za ispitivanje otpadnih voda po posebnom propisu, mogu
obavljati i ispitivanja fizikalno-kemij­skih svojstava otpada ukoliko
Ministarstvu dostave dokaz o ovlaš­tenju za ispitivanje otpadnih voda i dokaz
da su kod nad­ležnog tijela podnijele zahtjev za akreditaciju u skladu s
člankom 40. ovoga Zakona u roku od dva mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.

Članak
98.

(1)
Prekršajni postupci pokrenuti po odredbama Zakona o otpadu (»Narodne novine«,
br.151/03.) dovršit će se po odredbama ovoga Zakona.

(2)
Ministarstvo će zaprimljene zahtjeve za pokretanje prekr­šajnih postupaka
proslijediti na nadležno rješavanje prekršajnim sudovima, u roku od petnaest
dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak
99.

Obvezuje
se županija, odnosno Grad Zagreb da donesu plan gospodarenja otpadom iz članka
7. u svezi sa člankom 10. ovoga Zakona i osiguraju provedbu mjera gospodarenja
posebnim kategorijama otpada, do 1. listopada 2005.

Članak
100.

Obvezuju
se grad i općina da donesu Plan gospodarenja otpa­dom iz članka 7. u svezi sa
člankom 11. ovoga Zakona do 30. prosinca 2005.

Članak
101.

Obvezuju
se općina, grad i Grad Zagreb da utvrde način i osiguraju provođenje obračuna
troškova gospodarenja komunalnim otpadom iz kućanstva, do 30. lipnja 2005.

Članak
102.

Obvezuju
se jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave da u prostornim
planovima županija i prostornim planovima uređenja gradova i općina utvrde
lokacije za gradnju gra­đevina namijenjenih skladištenju, obradi i/ili
odlaganju otpada, do roka utvrđenog posebnim propisom za njihovo donošenje.

Članak 103.

Vlada Republike Hrvatske donijet će:

– Plan gospodarenja otpadom iz članka 9. ovoga Zakona
u roku od pet mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona,

– Uredbu o vrstama, kategorijama i klasifikaciji
otpada s katalogom otpada i listom opasnog otpada, u roku od tri mjeseca od
dana stupanja na snagu ovoga Zakona,

– Uredbu o nadzoru prekograničnog prometa otpadom
kojom će se urediti način i postupci nadzora na granici i graničnim
prijelazima, granični prijelazi otvoreni za prekogranični promet otpadom i
ovlaštenja inspektora zaštite okoliša u prekograničnom prometu otpadom,
prijevozu i provozu u roku od pet mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.

Članak
104.

(1)
Ovlašćuje se ministar nadležan za zaštitu okoliša na donošenje pravilnika
kojima se uređuje:

1.
načini i postupci zbrinjavanja, oporabe i skladištenja otpada; sadržaj i način
vođenja podataka o gospodarenju otpadom, sadržaj i oblik obrazaca za prijave i
izvješćivanja o otpadu; način i oblik izvješćivanja i davanja izjave o
ispitivanju fizikalnih i kemijskih svojstava otpada, stručni zahtjevi kojima
moraju udovo­ljavati osobe koje gospodare otpadom, tehničko-tehnološki uvje­ti
za građevine i uređaje u kojima se obavlja skladištenje, obrada i/ili odlaganje
otpada te rokovi provedbe,

2.
mjerila, postupak i način određivanja iznosa naknade vlas­nicima nekretnina,

3.
način postupanja s posebnim kategorijama otpada i to:

–
ambalažom i ambalažnim otpadom,

–
otpadnim električkim i elektroničkim uređajima i opremom,

–
vozilima kojima je istekao vijek trajanja,

–
otpadnim baterijama i akumulatorima koji sadrže određene opasne tvari,

–
otpadnim gumama,

–
infektivnim otpadom iz zdravstvenih ustanova,

–
otpadom iz rudarstva i eksploatacije mineralnih sirovina i

–
otpadnim uljima;

4.
način i uvjeti odlaganja otpada, kategorije i uvjeti za odlagališta, vrste otpada
koje se ne smiju odlagati i uvjeti za izdavanje dozvola za odlagališta;

5.
način i uvjeti termičke obrade otpada s maksimalnim koncentracijama opasnih
tvari i graničnim vrijednostima emisija,

6.
način i uvjeti postupanja s muljem iz uređaja za pročiš­ćavanje otpadnih voda
kad se mulj koristi u poljoprivredne svrhe.

(2)
Ovlašćuje se ministar da u propisima iz stavka 1. ovoga članka propiše djelo
prekršaja i prekršajnu sankciju za ta djela u skladu s odredbama ovoga Zakona.

(3)
Pravilnik iz stavka 1. točke 1. i 3. alineje prve ovog članka ministar će, uz
suglasnost ministra nadležnog za gospodarstvo, donijeti u roku od 90 dana od
dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(4)
Pravilnik iz stavka 1. točke 2. ovoga članka ministar će donijeti u roku od
godine dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(5)
Pravilnike iz stavka 1. točke 3. podstavka 4., 6. i 8., te točke 4. ovoga
članka ministar će, uz suglasnost ministra nadlež­nog za zdravstvo, donijeti u
roku od godine dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(6)
Pravilnik iz stavka 1. točke 6. ovoga članka ministar će, uz suglasnost
ministra nadležnog za poljoprivredno zemljište, donijeti u roku od dvije godine
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(7)
Pravilnike iz stavka 1. točke 3. podstavka 2., 3., 5. i 7. mi­ni­star će, uz
suglasnost ministra nadležnog za gospodarstvo, donijeti u roku od dvije godine
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak
105.

Pravilnik
o vrstama otpada (»Narodne novine«, br. 27/96.), Pravilnik o postupanju s
ambalažnim otpadom (»Narodne novine«, br. 53/96.), Pravilnik o uvjetima za
postupanje s otpadom (»Narodne novine«, br. 123/97. i 112/01.) i Uredba o
uvjetima za postupanje s opasnim otpadom (»Narodne novine«, br. 32/98.) ostaju
na snazi i primjenjuju se do stupanja na snagu propisa iz članka 103. i 104.
ovoga Zakona.

Članak
106.

(1)
Način rada u tijelima državne uprave, tijelima jedinica lo­kalne i područne
(regionalne) samouprave u vezi s provedbom ovoga Zakona propisuje ministar
naputkom.

(2)
Ovlašćuje se ministar da za potrebe izrade nacrta propisa koje je ovlašten
donositi na temelju ovoga Zakona kao i za pripremu provedbe postupka o dodjeli
koncesija koje dodjeljuje Vlada Republike Hrvatske, osniva povjerenstva,
imenuje članove i tajnika povjerenstva te uređuje način rada povjerenstva.

(3)
Ovlašćuje se ministar da određuje naknadu članovima za rad u povjerenstvima
koje je prema ovome Zakonu ovlašten osnivati.

Članak
107.

Danom
stupanja na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Za­kon o otpadu (»Narodne
novine«, br. 151/03).

Članak
108.

Ovaj
Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
310-33/04-01/01
Zagreb, 3. prosinca 2004.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Vladimir Šeks,** v. r.

Odluka, NN 178/2004-3083