### NN 99/2016 (27.10.2016.), Presuda Visokoga upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-124/16-6 od 22. rujna 2016.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2093

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda mr. sc. Mirjane Juričić, predsjednice vijeća, Borisa Markovića i Blanše Turić, članova vijeća, te više sudske savjetnice Jadranke Jelić zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Županijske uprave za ceste Krapinsko-zagorske županije, Pregrada, Janka Leskovara 40/I, kojeg zastupa ravnatelj Željko Vincelj a istoga punomoćnik Zlatko Mičin, odvjetnik u Zagrebu, Mažuranićev trg 3, protiv rješenja tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, klasa: UP/I-344-03/16-11/242, urbroj: 376-10/AK-16-2 (HP) od 24. lipnja 2016. godine utvrđivanja infrastrukturnog operatora, na sjednici vijeća održanoj 22. rujna 2016.

presudio je

I. Tužba se uvažava.

II. Poništava se točka 2. rješenja Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-03/16-11/242, urbroj: 376-10/AK-16-2 (HP) od 24. lipnja 2016. godine te se u tom dijelu predmet vraća na ponovni postupak tuženiku.

III. Ova će se presuda objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tužitelja, (Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti dalje: HAKOM) klasa: UP/I-344-03/16-11/242, urbroj: 376-04/AK-16-2 (HP) od 24. lipnja 2016. godine naloženo je, točkom 1., trgovačkom društvu Hrvatski telekom d.d. iz Zagreba da se u roku od 8 dana od zaprimanja tog rješenja očituje da li posjeduje izgrađenu elektroničko komunikacijsku mrežu, elektroničko komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu na dijelu cestovnog zemljišta na svim županijskim i lokalnim cestama kojima upravlja Županijska uprava za ceste Krapinsko-zagorske županije te da li je za istu infrastrukturni operator.

Točkom 2. navedenog rješenja nalaže se trgovačkom društvu iz točke 1. izreke da u roku do 15. rujna 2016. godine dostavi HAKOM-u i tužitelju prijedlog novog ugovora kojim se osigurava pravo nesmetanog pristupa, postavljanja, korištenja, popravljanja i održavanja svoje elektroničke komunikacijske mreže, elektroničke komunikacijske infrastrukture i druge povezane opreme na dijelu cestovnog zemljišta na svim županijskim i lokalnim cestama kojima upravlja Županijska uprava za ceste Krapinsko-zagorske županije, sukladno Odluci o visini naknade za osnivanje prava služnosti i prava građenja na javnoj cesti (»Narodne novine«, broj: 87/14.). Sastavni dio ugovora mora biti tablica s popisom svih katastarskih čestica koje se odnose na dijelove cestovnog zemljišta na svim županijskim i lokalnim cestama kojima upravlja Županijska uprava za ceste Krapinsko-zagorske županije te količinama postavljene elektroničke komunikacijske mreže i elektroničke komunikacijske infrastrukture na istima. Nakon obostranog potpisa ugovora, presliku istoga dostaviti Hrvatskoj regulatornoj agenciji za mrežne djelatnosti.

Točkom 3. dispozitiva navedenog rješenja nalaže se trgovačkom društvu iz točke 1. izreke da u roku do 15. rujna 2016. izradi i dostavi Hrvatskoj regulatornoj agenciji za mrežne djelatnosti i Županijskoj upravi za ceste Krapinsko-zagorske županije kompletni geodetski elaborat na katastarskim podlogama, u digitalnom obliku,(vektorizirani digitalni katastarski plan) za cjelokupnu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu, za trase kabelske kanalizacije, trase kabela u zemlji bez kabelske kanalizacije i trase nadzemnih kabela na dijelu cestovnog zemljišta na svim županijskim i lokalnim cestama kojima upravlja Županijska uprava za ceste Krapinsko-zagorske županije.

Točkom 4. dispozitiva rješenja nalaže se trgovačkom društvu iz točke 1. izreke da u roku od osam dana od zaprimanja ovog rješenja dostavi Hrvatskoj regulatornoj agenciji za mrežne djelatnosti podatke o odgovornoj osobi za postupanje po ovom rješenju ime i prezime, ime oca, datum i mjesto rođenja, adresu stanovanja i OIB te izjavu odgovorne osobe/osoba.

U slučaju da trgovačko društvo iz točke 1. izreke, prema točki 5. izreke rješenja, ne izvrši obveze iz rješenja u ostavljenim rokovima inspektor elektroničkih komunikacija izreći će odgovornoj osobi izvršenika novčanu kaznu u iznosu od 50.000,00 kn, a u slučaju daljnjeg neizvršenja obveze bit će izrečena nova novčana kazna u dvostrukom iznosu.

Tužitelj je tužbu podnio protiv točke 2. rješenja smatrajući da ista nije pravilna niti na zakonu osnovana.

Navodi da je predmet njegovog zahtjeva od 23. lipnja 2016. godine pokretanje postupka utvrđivanja infrastrukturnog operatora za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu sagrađenu na nekretninama koje su u vlasništvu ili kojima upravlja ŽUC Krapinsko-zagorske županije, sukladno odredbi članka 28. stavka 6. ZEK-a, odnosno članka 5. Pravilnika o potvrdi i naknadi za pravo puta, u svrhu čega je prethodno potrebno da Hrvatski Telekom d.d. Zagreb dostavi kompletni geodetski elaborat na katastarskim podlogama, u digitalnom obliku (vektorizirani digitalni katastarski plan) za cjelokupnu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu, za trase kabelske kanalizacije, trase kabela u zemlji bez kabelske kanalizacije i trase nadzemnih kabela na cjelokupnom administrativnom području Županije Krapinsko-zagorske a koje su u vlasništvu ili kojima upravlja ŽUC Krapinsko-zagorske županije.

Sklapanje novog ugovora između tužitelja i trgovačkog društva Hrvatski Telekom d.d. Zagreb nije predmet zahtjeva tužitelja od 23. 6. 2016. niti je u zahtjevu bilo o istome spomena, a temeljem kojeg zahtjeva je tuženik donio pobijanu odluku. Nadalje, navodi da pozivanje na sklapanje novog ugovora između tužitelja i trgovačkog društva Hrvatski Telekom d.d. Zagreb ne predstavlja materiju u odnosu na koju bi, sukladno odredbama ZEK-a, bila propisana nadležnost tuženika. Tužitelj ponavlja da se tuženiku obratio sa zahtjevom u vezi postojećeg ugovornog odnosa u okviru kojega jedna ugovorna strana ne poštuje sve odredbe postojećeg ili valjanog ugovora. Tužitelj u konkretnom slučaju nije od tuženika zatražio nikakvu intervenciju u smislu izmjene, odnosno pozivanja ugovornih strana na izmjene postojećeg ugovornog odnosa već je tražio intervenciju u okviru propisanih ovlasti tuženika, a u smislu za stranke već postojećih obveza što proizlaze iz važećeg ugovora o korištenju cestovnog zemljišta županijskih i lokalnih cesta na području Krapinsko-zagorske županije od 14. prosinca 2007. godine i to na način da se Hrvatski Telekom d.d. Zagreb naloži dostava potrebne dokumentacije radi pokretanja postupka utvrđivanja obveza infrastrukturnog operatora koji ima telekomunikacijsku infrastrukturu na nekretninama koje su u vlasništvu ili kojim upravlja tužitelj. Obzirom na navedeno tužitelju je nejasno osnovom čega je tuženik našao potrebnim pored postojećeg ugovornog odnosa temeljem važećeg ugovora o korištenju cestovnog zemljišta županijskih i lokalnih cesta na području Krapinsko-zagorske županije prijeći granice zahtjeva tužitelja i pozivati njegove ugovorne strane na zasnivanje novog ugovornog odnosa.

Radi navedenog tuženik smatra odluku tuženoga u točki 2. ništavom odnosno nezakonitom pa predlaže sudu da ju oglasni ništavom odnosno da ju poništi.

Tuženik u odgovoru na tužbu navodi da je predmet upravnog postupka temeljem tužiteljeva zahtjeva od 23. lipnja 2016. godine bilo utvrđivanje infrastrukturnog operatora za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu sagrađenu na nekretninama koje su u vlasništvu ili kojima upravlja tužitelj u smislu članka 28. stavka 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama odnosno članka 5. Pravilnika o potvrdi i naknadi za pravo puta. Tuženik ponavlja žalbene navode tužitelja u odnosu na točku 2. osporenog rješenja i navodi da je nakon zaprimanja tužbe utvrdio kako su točni navodi tužitelja da se u konkretnom slučaju radi o primjeni instituta prava puta za što je visinu naknade trebalo utvrditi sukladno odredbama Pravilnika.

Zainteresirana osoba Hrvatski telekom d.d. u odgovoru na tužbu smatra da je tuženik pravilno proveo postupak kada je osporavanim rješenjem uputio tužitelja i zainteresiranu osobu kao infrastrukturnog operatora da međusobne odnose u vezi korištenja cestovnog zemljišta urede sklapanjem ugovora, sukladno odluci Vlade o visini naknade za osnivanje prava služnosti i prava građenja na javnoj cesti umjesto da je prava infrastrukturnog operatora utvrdio potvrdom o pravu puta i naknadu za to pravo odredio po kriterijima iz Pravilnika kako je to tužitelj tražio. Stoga zainteresirana osoba predlaže sudu da odbije tužbu i tužbeni zahtjev tužitelja kao neosnovan.

Tužba je osnovana.

Uvidom u spis predmeta dostavljen ovom Sudu uz odgovor na tužbu proizlazi da je tuženik nepravilno postupio kada je u povodu zahtjeva tužitelja od 23. lipnja 2016. godine donio rješenje kojim je u točki 2. dispozitiva naložio da trgovačko društvo Hrvatski telekom d.d. iz Zagreba dostavi do 15. rujna 2016. godine tuženiku i tužitelju prijedlog novog ugovora kojim se osigurava pravo nesmetanog pristupa postavljanja korištenja popravljanja i održavanja svoje elektroničke komunikacijske mreže elektroničke komunikacijske infrastrukture i druge povezane opreme na dijelu cestovnog zemljišta na svim županijskim i lokalnim cestama kojima upravlja Županijska uprava za ceste Krapinsko-zagorske županije.

Naime, uvidom u zahtjev od 23. lipnja 2016. godine proizlazi da su tužitelj i zainteresirana osoba sklopili 14. prosinca 2007. godine ugovor o korištenju cestovnog zemljišta županijskih i lokalnih cesta na području Krapinsko-zagorske županije prema kojemu je ugovoreno da je korisnik (HT d.d. Zagreb) dužan katastarsku izmjeru iz članka 2. stavka 1. ugovora izraditi najkasnije do 30. prosinca 2008. te istu odmah dostaviti tužitelju i nadležnom katastru vodova.

Također je ugovoreno da je korisnik dužan geodetsku snimku izvedenog stanja TK infrastrukture i pripadajuće opreme predati tužitelju u digitalnom obliku ucrtanu na katastarskoj podlozi. Iz navedenog zahtjeva proizlazi da svoju obvezu utvrđenu člankom 2. predmetnog ugovora Hrvatski telekom nije izvršio iako je rok izvršenja protekao prije više od sedam godina te je očito da isti izbjegava svoju obvezu izvršiti, a to sve na štetu tužitelja. Stoga je tužitelj podnio zahtjev tuženiku da sukladno svojim ovlastima naloži trgovačkom društvu Hrvatski telekom d.d. iz Zagreba da dostavi tuženiku i tužitelju kompletni geodetski elaborat na katastarskim podlogama u digitalnom obliku (vektorizirani digitalni katastarski plan) za cjelokupnu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu, za trase kabelske kanalizacije, trase kabela u zemlji bez kabelske kanalizacije i trase nadzemnih kabela na cijelom administrativnom području Županije krapinsko-zagorske a koje su u vlasništvu i kojima upravlja Županijska uprava za ceste Krapinsko-zagorske županije.

Dakle, iz navedenog kao i iz ugovora o korištenju cestovnog zemljišta županijskih i lokalnih cesta na području Krapinsko-zagorske županije koji je tužitelj priložio navedenom zahtjevu nesporno proizlazi da tužitelj već ima regulirane međusobne odnose pa da stoga tuženik nije imao zakonskog osnova da naloži sklapanje i potpis novog ugovora čime je prekoračio svoja ovlaštenja iz članka 15. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj: 73/08., 90/11., 133/12., 80/13. i 71/14.).

U tom smislu osnovano prigovara tužitelj da je u provedenom postupku činjenično stanje pogrešno i nepotpuno utvrđeno te da je na tako utvrđeno činjenično stanje pogrešna primijenjeno materijalno pravo, a da su učinjene i postupovne povrede radi čega je tužbeni zahtjev valjalo uvažiti i poništiti točku 2. osporenog rješenja te u tom dijelu vratiti predmet na ponovni postupak tuženiku.

Trebalo je stoga na temelju članka 58. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10., 143/12. i 152/14.) odlučiti kao u dispozitivu.

Odluka o objavi presude (točka III. izreke) temelji se na članku 14. stavku 8. ZEK-a.

Broj: UsII-124/16-6
Zagreb, 22. rujna 2016.

Predsjednica vijeća
mr. sc. Mirjana Juričić, v. r.

99 27.10.2016 Presuda Visokoga upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-124/16-6 od 22. rujna 2016.

99 27.10.2016 Presuda Visokoga upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-124/16-6 od 22. rujna 2016.

99 27.10.2016 Presuda Visokoga upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-124/16-6 od 22. rujna 2016.