## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-755/2011 od 14. veljače 2012.

### NN 22/2012 (23.2.2012.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-755/2011 od 14. veljače 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

615

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, odlučujući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugog propisa s Ustavom Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) i zakonom, na sjednici održanoj 14. veljače 2012. donio je

ODLUKU

I. Prihvaća se prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom te se ukida druga rečenica članka 10. stavka 4. Pravilnika o ustroju i vođenju Registra koncesija (»Narodne novine« broj 9/09.).

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Vodovod d.o.o. Zadar (u daljnjem tekstu: predlagatelj) podnio je Ustavnom sudu prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom druge rečenice članka 10. stavka 4. Pravilnika o ustroju i vođenju Registra koncesija (»Narodne novine« broj 9/09.; u daljnjem tekstu: Pravilnik) – kojeg je 15. siječnja 2009. donio ministar financija – a koja glasi: »Ako koncesionar nije podmirio dug iz prethodnog razdoblja, svakom sljedećom uplatom najprije se podmiruje zaostali dug po redoslijedu dospijeća, i to tako da se prvo podmiruje iznos obračunane zakonske zatezne kamate za pojedinu ratu, a zatim iznos rate.«

2. Članak 10. stavak 4. Pravilnika glasi:

»Članak 10.

(...)

U Registru koncesija evidentira se da li koncesionar podmiruje svoje obveze utvrđene ugovorom. Ako koncesionar nije podmirio dug iz prethodnog razdoblja, svakom sljedećom uplatom najprije se podmiruje zaostali dug po redoslijedu dospijeća, i to tako da se prvo podmiruje iznos obračunane zakonske zatezne kamate za pojedinu ratu, a zatim iznos rate.

(...)«

3. Predlagatelj u prijedlogu navodi kako je druga rečenica članka 10. stavka 4. Pravilnika protivna članku 5. Ustava te članku 171. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 35/05. i 41/08.; u daljnjem tekstu: ZOO) iz razloga što se njime omogućuje davatelju koncesije da, protivno Ustavu i ZOO-u, »i pored toga što dužnik (ovdje koncesionar) prilikom ispunjenja (odnosno uplate dijela duga) izričito naglasi koji dio duga plaća, i o tome, uz to, pismenim putem obavijesti davatelja koncesije, na ovakav način svakom slijedećom uplatom od strane koncesionara najprije podmiri zaostali dug po redoslijedu dospijeća; što znači da je na takav način omogućeno davatelju koncesije da, opet protivno Ustavu i zakonima, odnosno zaobilazeći pravne institute za naplatu potraživanja, osigura svojevoljno svoje potraživanje od zastare«. Nadalje navodi da »iako Zakon o koncesijama (NN 125/08) stavkom 6. članka 44. ovlašćuje Ministra financija da donese Pravilnik, time ga... ne ovlašćuje da njime derogira primjenu Zakona o obveznim odnosima i time podzakonskim aktom poništi važenje izričite zakonske odredbe«.

Predlaže pokrenuti postupak ocjene suglasnosti osporene odredbe s Ustavom i zakonom te poništiti (»imajući u vidu težinu povrede Ustava i Zakona o obveznim odnosima kao i interes pravne sigurnosti, jer se navedenim dijelom stavka 4. članka 10. Pravilnika pojedince, odnosno Predlagatelja, kao i ostale korisnike koncesije, stavlja u nepovoljan položaj primjenjujući na njega (njih) protuustavnu i protuzakonitu odredbu stavka 4. članka 10. Pravilnika«), odnosno podredno ukinuti, osporeni dio članka 10. stavka 4. Pravilnika.

Na temelju članka 45. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), predlaže da se »privremeno obustavi izvršenje odnosno postupak ovrhe pojedinačnog akta i to Rješenja Republike Hrvatske, Ministarstva financija, Financijske policije, Postaje Zadar, Klasa: UP/l-470-05/08-01/05, Ur. broja: 513-19-06/01-08-001 od 29. siječnja 2008.«.

4. Prijedlog je dostavljen na očitovanje Ministarstvu financija, koje se s prijedlogom nije složilo te je navelo sljedeće:

»U odgovoru na podnositeljev prijedlog smatramo nužnim za početak istaknuti odredbu članka 11. Zakona o obveznim odnosima koja govori o dispozitivnom karakteru odredaba Zakona, a glasi: 'Sudionici mogu svoj obvezni odnos urediti drukčije nego što je ovim Zakonom određeno, ako iz pojedine odredbe ovoga Zakona ili iz njezina smisla ne proizlazi što drugo.'

Odredba članka 171. očito je dispozitivne prirode budući da je ponuđeno rješenje 'iskoristivo' samo 'ako o tome ne postoji sporazum vjerovnika i dužnika'. S obzirom da se radi o dispozitivnoj odredbi, iskorištena je mogućnost uređenja obveznog odnosa drukčije nego što je određeno Zakonom o obveznim odnosima. Pravilnikom o ustroju i vođenju Registra koncesija, donesenim na temelju Zakona o koncesijama (NN 125/08), uređen je redoslijed ispunjenja obveza (plaćanja naknade za koncesiju) iz ugovora o koncesiji.

Ulaskom u ugovorni odnos s davateljem koncesije, koncesionar prihvaća uređenje tog odnosa po Zakonu o koncesijama i njegovim podzakonskim propisima, tj. Pravilnikom o ustroju i vođenju Registra koncesija, na temelju čega se može zaključiti da iskorištava mogućnost dispozitivne odredbe stavka 1. članka 171. Zakona o obveznim odnosima i sporazumijeva se s davateljem koncesije o redoslijedu ispunjenja obveza tog konkretnog ugovornog odnosa.«

Prijedlog je osnovan.

5. Mjerodavne ustavne odredbe za ocjenu suglasnosti druge rečenice članka 10. stavka 4. Pravilnika s Ustavom i zakonom su članci 3. i 5. Ustava, koji glase:

»Članak 3.

Sloboda, jednakost, nacionalna ravnopravnost i ravnopravnost spolova, mirotvorstvo, socijalna pravda, poštivanje prava čovjeka, nepovredivost vlasništva, očuvanje prirode i čovjekova okoliša, vladavina prava i demokratski višestranački sustav najviše su vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava.«

»Članak 5.

U Republici Hrvatskoj zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom, a ostali propisi i s Ustavom i sa zakonom.

Svatko je dužan držati se Ustava i prava i poštivati pravni poredak Republike Hrvatske.«

Člankom 3. Ustava utvrđene su najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske, među kojima i vladavina prava, koja se ostvaruje primjenom načela ustavnosti i zakonitosti. To je načelo utvrđeno člankom 5. Ustava.

Kada je predmet ustavnosudske ocjene drugi propis, koji se u pravilu donosi radi provedbe zakona, on mora biti u skladu sa zakonom na temelju kojega je donesen, a potom i s Ustavom. U postupku ocjene zakonitosti i ustavnosti takvog propisa ispituje se, stoga, je li on donesen od ovlaštenog tijela, zatim je li donositelj imao zakonsko ovlaštenje za njegovo donošenje (pravna osnova donošenja), te je li drugi (podzakonski) propis po svom sadržaju u granicama koje je odredio zakon.

6. Drugu rečenicu članka 10. stavka 4. Pravilnika Ustavni sud je ocjenjivao u odnosu na članak 44. Zakona o koncesijama (»Narodne novine« broj 125/08.), koji glasi:

»Članak 44.

(1) Registar koncesija jedinstvena je elektronička evidencija koncesija danih na području Republike Hrvatske.

(2) Registar koncesija vodi ministarstvo nadležno za financije.

(3) Registrom koncesija jamči se dostupnost javnosti podataka.

(4) Javni podaci u skladu sa stavkom 3. ovog članka smatraju se:

– naziv davatelja koncesije,

– matični broj davatelja koncesije,

– naziv koncesionara,

– datum početka ostvarivanja koncesije,

– datum isteka koncesije,

– naziv (vrsta) koncesije,

– lokacija koncesije,

– važeći koeficijenti za obračun koncesijske naknade.

(5) Vođenje registra koncesija znači prikupljanje i evidenciju podataka iz koncesijske dokumentacije, pohranu podataka, upravljanje bazom podataka, osiguranje dostupnosti podacima te zaštitu baze podataka i dokumenata pohranjenih u arhivu.

(6) Ministar financija donosi pravilnik o ustroju i vođenju registra koncesija.

(7) Davatelj koncesije i koncesionar dužni su postupati po zahtjevu ministarstva nadležnog za financije, u rokovima propisanima odredbama pravilnika o ustroju i vođenju registra koncesija.«

7. Pravilnik je, na temelju članka 44. stavka 6. Zakona o koncesijama, donio ministar financija 15. siječnja 2009., a stupio je na snagu, suglasno članku 15., danom objave u »Narodnim novinama«, to jest 21. siječnja 2009.

Iz citiranog članka 44. Zakona o koncesijama razvidno je da ministru financija nije dana ovlast da Pravilnikom propisuje red uračunavanja ispunjenja obveza te Ustavni sud stoga ocjenjuje da druga rečenica članka 10. stavka 4. Pravilnika nije po svom sadržaju u granicama ovlasti određenim tim člankom Zakona o koncesijama, čime je povrijeđena vladavina prava (članak 3. Ustava), a osobito načelo ustavnosti i zakonitosti (članak 5. Ustava), kao njezin sastavni dio.

8. Slijedom svega iznesenog, na temelju članka 55. stavka 1. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točki I. izreke, dok se točka II. izreke (odluka o objavi) temelji na članku 29. Ustavnog zakona.

9. Prijedlog predlagatelja podnesen na temelju članka 45. Ustavnog zakona nije razmatran jer je donesena odluka o prihvaćanju njegovog prijedloga za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom te ukidanju osporene odredbe.

Broj: U-II-755/2011

Zagreb, 14. veljače 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Odluka, NN 22/2012-615