## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5434/2008 i U-IIIA-3208/2009. od 8. srpnja 2009.

### NN 89/2009 (24.7.2009.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5434/2008 i U-IIIA-3208/2009. od 8. srpnja 2009.

89 24.07.2009 Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5434/2008 i U-IIIA-3208/2009. od 8. srpnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2268

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijeli Z. B., D. B., V. B. (rođena B.), D. B., V. B., I. B., B. B. i mldb. F. B. zastupan po majci i zakonskoj zastupnici Z. B., koje zastupa S. Š., odvjetnik iz S., na sjednici održanoj 8. srpnja 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Rev-x-55/08 (predmet Općinskog suda u Splitu broj: P-2743/05), u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst), i to:

– Z. B. iz V., u iznosu od 20.000,00 kn,

– V. B. rođena B. iz Z., u iznosu od 20.000,00 kn,

– D. B. iz Z., u iznosu od 20.000,00 kn,

– V. B. iz V., u iznosu od 20.000,00 kn,

– I. B. iz V., u iznosu od 20.000,00 kn,

– B. B. iz V., u iznosu od 20.000,00 kn

– mldb. F. B. iz V., u iznosu od 20.000,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

i

RJEŠENJE

Ustavna tužba se odbacuje u odnosu na podnositelja D. B.

Obrazloženje odluke

1. Podnositelji su 23. siječnja 2007. godine podnijeli Županijskom sudu u Splitu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog dugotrajnosti postupka koji se u parničnom predmetu Općinskog suda u Splitu vodi pod brojem: P-2743/05 (raniji broj: P-882/97 kojem je spojen predmet broj: P-887/97 te su vođeni pod brojem: P-882/97) radi naknade štete, smatrajući da im je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku. Predmet se trenutno vodi u povodu izjavljene revizije podnositelja i tuženika pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem: Rev-x-55/08.

Istog dana podnositelj B. B. podnio je isti zahtjev radi dugotrajnosti istog parničnog postupka.

Županijski sud u Splitu donio je u odnosu na dva postavljena zahtjeva i dva rješenja.

Prvo rješenje broj: Gzp-22/07 (podnositelj je samo tada mldb. B. B. zastupan po majci i zakonskoj zastupnici Z. B.) doneseno je 14. veljače 2008. godine. Tim rješenjem Županijski sud u Splitu oglasio se nenadležnim i ustupio predmet Vrhovnom sudu Republike Hrvatske budući se u trenutku odlučivanja o zahtjevu podnositelja predmet Općinskog suda u Splitu broj: P-2743/05 povodom žalbe vodio pred Županijskim sudom u Splitu pod brojem: Gž-3740/07.

Drugim rješenjem broj: Gzp-23/07 (podnositelji su Z. B., D. B., V. B. (rođena B.), D. B., V. B., I. B., B. B. i mldb. F. B. zastupan po majci i zakonskoj zastupnici Z. B.) od 3. rujna 2008. godine, Županijski sud u Splitu oglasio se nenadležnim za postupanje u tom predmetu, te je ustupio spis »nadležnom Ustavnom sudu Republike Hrvatske na daljnji postupak«, obrazlažući to time što odredbama članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05. i 16/07., u daljnjem tekstu: ZS) nije regulirana situacija u kojoj je zahtjev podnesen kada je do povrede prava na suđenje u razumnom roku došlo tijekom postupka pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske, pa smatra da je bilo potrebno primijeniti odredbu članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon). Naime, tuženik je 5. lipnja 2008. godine, a podnositelji su 19. lipnja 2008. godine, Vrhovnom sudu Republike Hrvatske podnijeli reviziju protiv presude i rješenja Županijskog suda u Splitu broj: Gž-3740/07 od 6. ožujka 2008. godine, kojom je odlučeno o žalbi protiv presude Općinskog suda u Splitu broj: P-2743/05 od 30. svibnja 2007. godine.

Ustavni sud je tijelo koje na temelju odredbe članka 82. stavka 1. Ustavnog zakona odlučuje o sukobu nadležnosti između tijela zakonodavne i izvršne ili sudbene vlasti, pa nije dopušteno da neko od tih tijela, otklanjajući svoju nadležnost u nekom predmetu, ustupa isti Ustavnom sudu kao nadležnom tijelu. Međutim, imajući u vidu odredbe Ustavnog zakona i ZS-a, koje uređuju zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, Ustavni sud ocjenjuje da bi ustrajavanje na spomenutoj zabrani ustupanja predmeta u konkretnom slučaju bilo protivno svrsi zaštite spomenutog prava te stoga ocjenjuje postupke Vrhovnog suda Republike Hrvatske i Županijskog suda u Splitu ustavnopravno prihvatljivim.

Dakle, na temelju članka 63. Ustavnog zakona, podnositelji su podnijeli ustavnu tužbu, a podnositelj B. B. je podnio dvije ustavne tužbe, radi dugotrajnosti istog parničnog postupka, koji se vodio pred Općinskim sudom u Splitu pod poslovnim brojem: P-2743/05 (raniji broj: P-882/97), smatrajući da im je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske. U trenutku podnošenja ustavnih tužbi predmet se vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske a povodom revizija stranaka. U trenutku donošenja odluke Ustavnog suda postupak povodom revizije pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske nije okončan.

Jednom odlukom Sud je ocjenjivao dugotrajnost istog parničnog postupka u odnosu na kojeg su podnesene dvije ustavne tužbe.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Splitu broj: P-2743/05 (raniji broj: P-882/97) i uvida u spise Županijskog suda u Splitu broj: Gzp-22/07 i Gzp-23/07, te uvida u spis Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gzp-472/08, utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelji su 18. lipnja 1997. podnijeli tužbu Općinskom sudu u Splitu protiv tuženika E. o. d.d. S., radi naknade materijalne i nematerijalne štete proizašle iz prometne nesreće u kojoj je smrtno stradala 5-godišnja B. B., kći i sestra podnositelja. Uz tužbu je podnesen prijedlog za određivanje privremene mjere radi osiguranja isplate traženog iznosa.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. sud nije poduzeo niti jednu radnju.

U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. u postupku su poduzete sljedeće radnje, relevantne za odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja:

Podneskom od 20. travnja 1999. podnositelji su opozvali punomoć ranijem odvjetniku i dali su punomoć novom odvjetniku.

Podneskom od 18. studenoga 1999. podnositelji su dostavili punomoć za zastupanje, raznu dokumentaciju vezanu za osnov i visinu tužbenog zahtjeva uključujući prometno vještvo o prometnoj nezgodi iz istražnog postupka i podignutu optužnicu protiv vozača. Ujedno su obavijestili sud o stanju kaznenog predmeta protiv vozača koji je skrivio prometnu nezgodu a koji je osiguranik tuženika. Podneskom od istog dana podnositelji su tražili presignaciju spisa na drugog suca.

Podneskom od 21. prosinca 1999. podnositelji su požurili rad suda.

Prvo ročište za glavnu raspravu održano je 24. veljače 2000. godine. Raspravnim rješenjem naloženo je podnositeljima uplatiti predujam za prometno vještačenje.

Podneskom od 17. ožujka 2000. podnositelji su dostavili dokaz o uplati predujma.

Stalni sudski vještak za strojarstvo i cestovni promet 21. travnja 2000. dostavio je sudu nalaz i mišljenje.

Ročište za glavnu raspravu održano je 28. travnja 2000. na kojem je odlučeno izvesti dokaz očevidom na licu mjesta te je naloženo tuženiku uplatiti predujam za troškove očevida i troškove novog prometnog vještačenja.

Podneskom od 9. svibnja 2000. tuženik je dostavio sudu dokaz uplate troškova očevida i novog prometnog vještačenja.

Podneskom od 19. listopada 2000. podnositelji su požurili rad suda.

Dana 16. veljače 2001. održan je očevid na licu mjesta.

Podneskom od 14. ožujka 2001. podnositelji su požurili zakazivanje ročišta za glavnu raspravu.

Stalni sudski vještak za strojeve, motorna vozila i cestovni promet 23. travnja 2001. dostavio je sudu svoje vještvo.

Podneskom od 2. svibnja 2001. podnositelji su požurili rad suda.

Podneskom od 11. svibnja 2001. tuženik se očitovao na nalaz i mišljenje vještaka.

Podneskom od 22. svibnja 2001. podnositelji su se očitovali na nalaz vještaka.

Iz podneska podnositelja od 24. svibnja 2001. vidljivo je da se pred istim sudom vodi parnični postupak broj: P-887/97 u kojem mldb. B. B. (brat blizanac pokojne djevojčice) traži naknadu štete s naslova povreda koje je zadobio i on sam uslijed naleta vozila u istoj prometnoj nezgodi. U tom podnesku podnositelj se protivi spajanju spisa P-882/97 i P-887/97.

Podneskom od 31. svibnja 2001. tuženik se očitovao na nalaz vještaka.

Podneskom od 7. lipnja 2001. podnositelji su se očitovali na raniji podnesak tuženika te su predložili da se postupak okonča i donese odluka.

Podneskom od 20. lipnja 2001. tuženik je odgovorio na podnesak podnositelja od 7. lipnja 2001. godine.

Podnositelji podneskom od 3. srpnja 2001. odgovorili su na navode tuženika iz podneska od 20. lipnja 2001. godine.

Dana 4. srpnja 2001. održano je ročište za glavnu raspravu. Na ročištu je utvrđeno da je rješenjem suda od 16. listopada 2000. spis pod brojem: P-887/97 pripojen ovom spisu radi zajedničkog raspravljanja i odlučivanja te se vodi pod zajedničkim poslovnim brojem: P-882/97. Raspravnim rješenjem naloženo je podnositeljima dostaviti sudu sve račune na koje se pozivaju u tužbi kao i svu medicinsku dokumentaciju za mldb. podnositelja koji je u prometnoj nesreći zadobio ozljede. Također je odlučeno izvesti dokaz medicinskim vještačenjem po vještaku neurologu.

Podnescima od neutvrđenog datuma iz 2001. godine i od 17. siječnja 2002. podnositelji su postupili po nalogu suda iz rješenja od 4. srpnja 2001. godine.

Ročište za glavnu raspravu održano je 17. travnja 2002. te je proveden dokaz saslušanjem vještaka neurologa. Tom prilikom podnositelji su uredili tužbeni zahtjev u odnosu na predmet P-887/97 i u odnosu na P-882/97. Glavna rasprava je zaključena.

Dana 17. travnja 2002. Općinski sud u Splitu donio je presudu i rješenje pod brojem: P-882/97 kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja u cijelosti.

Dana 16. svibnja 2002. podnositelji su podnijeli žalbu na presudu Općinskog suda u Splitu broj: P-882/97 od 17. travnja 2002. godine.

Županijski sud u Koprivnici rješenjem broj: Gž-1147/05-2 od 25. listopada 2005. ukinuo je presudu Općinskog suda u Splitu broj: P-882/97 od 17. travnja 2002. u cijelosti i predmet je vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Ročište za glavnu raspravu u predmetu koji je dobio novi broj: P-2743/05 održano je 8. veljače 2006. godine. Podnositelji su uredili tužbeni zahtjev te predložili da se pribavi kazneni spis.

Podneskom od 2. svibnja 2006. tuženik se očitovao na tijek postupka te na uređeni tužbeni zahtjev podnositelja.

Ročište za glavnu raspravu održano je 10. svibnja 2006. godine.

Rješenjem od 10. svibnja 2006. sud je zatražio spis Centra za socijalnu skrb Sinj a vezano za nadzor obitelji B. iz V. Dopisom od 30. svibnja 2006. Centar za socijalnu skrb Sinj dostavio je traženi spis na uvid.

Podneskom od 28. lipnja 2006. podnositelji su se očitovali na podnesak tuženika od 2. svibnja 2006. godine. U prilogu podneska podnositelji su dostavili presudu Županijskog suda u Splitu broj: Kž-486/04 kojom je žalba osiguranika tuženika odbijena i potvrđena presuda Općinskog suda u Splitu broj: K-60/02 kojom je osiguranik tuženika proglašen krivim za kazneno djelo iz članka 161. stavka 4. Kaznenog zakona Republike Hrvatske.

Podneskom od 3. kolovoza 2006. tuženik se očitovao na tijek postupka i na ranije podneske podnositelja.

Ročište za glavnu raspravu održano je 4. rujna 2006. na kojem je utvrđeno da je jedan od tužitelja (otac) preminuo 29. lipnja 2006. godine. Raspravnim rješenjem naloženo je podnositeljima dostaviti uredne punomoći za zastupanje.

Podneskom od 23. siječnja 2007. podnositelji su uredili tužbeni zahtjev kako u visini tako i u odnosu na podnositelja koji je tijekom postupka umro te sudu dostavili uredne punomoći za zastupanje odvjetnika.

Podnescima (dva zahtjeva) od istog dana upućenih Županijskom sudu u Splitu podnositelji su zatražili zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Podneskom od 19. veljače 2007. tuženik se očitovao na navedeni podnesak podnositelja.

Ročište za glavnu raspravu održano je 27. veljače 2007. na kojem je odlučeno da će se saslušati podnositeljica, majka, kao stranka u postupku.

Podneskom od 16. ožujka 2007. podnositelji su se očitovali na prigovore tuženika te dostavili dokaze i to dopis Centra za socijalnu skrb Sinj od 8. ožujka 2007. u kojem između ostalog stoji: »Roditeljima je oduzeto pravo da žive sa djecom i da ih odgajaju, a ostali sadržaji roditeljskog prava roditeljima nisu oduzeti (zastupanje, uzdržavanje i dr.)«.

Podneskom od 3. travnja 2007. podnositelji su dali povijesni opis obiteljskih prilika u obitelji B. Navodi vezani za oca potkrepljeni su dokumentacijom.

Ročište za glavnu raspravu održano je 15. svibnja 2007. godine. Na ročištu su saslušani punoljetni podnositelji, kao stranke u postupku. Glavna rasprava je zaključena.

Dana 30. svibnja 2007. donesena je i objavljena presuda Općinskog suda u Splitu broj: P-2743/05 kojom je tužbeni zahtjev podnositelja djelomično usvojen i djelomično odbijen, pobliže određeno u izreci presude.

Žalbu na prvostupanjsku presudu podnijeli su i podnositelji dana 15. lipnja 2007., u dijelu kojim je njihov tužbeni zahtjev odbijen, i tuženik, 18. lipnja 2007. godine.

Podneskom od 2. srpnja 2007. podnositelji su odgovorili na navode žalbe tuženika.

Županijski sud u Splitu je 6. ožujka 2008. donio presudu i rješenje broj: Gž-3740/07 kojom je djelomično kao neosnovane odbio žalbe podnositelja a djelomično ih prihvatio i preinačio prvostupanjsku presudu u dijelu, kako je pobliže određeno u izreci presude. Žalbu tuženika drugostupanjski sud odbio je kao neosnovanu. Rješenjem navedenog broja preinačena je odluka o parničnom trošku.

Reviziju protiv presude i rješenja Županijskog suda u Splitu broj: Gž-3740/07 od 6. ožujka 2008. godine izjavili su i tuženik, dana 5. lipnja 2008., i podnositelji, 19. lipnja 2008. godine.

Spis se povodom revizije podnositelja i tuženika nalazi na Vrhovnom sudu Republike Hrvatske gdje se vodi pod brojem: Rev-x-55/2008.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je podnesena Općinskom sudu u Splitu 18. lipnja 1997. godine.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. godine kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak; u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Postupak se povodom revizije vodi pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem: Rev-x-55/2008.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da se postupak od trenutka pokretanja parničnog postupka do donošenja odluke Ustavnog suda, vodio u trajanju od dvanaest (12) godina i dvadeset (20) dana, a nakon stupanja na snagu Konvencije pa do dana donošenja odluke Ustavnog suda postupak je trajao jedanaest (11) godina, osam (8) mjeseci i tri (3) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju vodio pred Općinskim sudom u Splitu, koji je donio dvije odluke. Prvostupanjski sud održao je niz ročišta za glavnu raspravu te proveo dokaz očevidom na licu mjesta, dokaz provođenjem prometnog i medicinskog vještačenja. Sud je 17. travnja 2002. donio je presudu i rješenje pod brojem: P-882/97 kojim je odbio tužbeni zahtjev podnositelja u cijelosti. Postupak se pred sudom prvog stupnja vodio u razdoblju od četiri (4) godine, devet (9) mjeseci i dvadeset i devet (29) dana. Odlučujući o žalbi, drugostupanjski sud je vratio predmet na odlučivanje sudu prvog stupnja. U ponovljenom postupku, Općinski sud u Splitu održao je niz ročišta te je proveo dokaz saslušanjem podnositelja kao stranaka. Ponovljeni postupak je trajao jednu (1) godinu, šest (6) mjeseci i dvadeset (20) dana. Ukupno, postupak se pred sudom prvog stupnja vodio u razdoblju od šest (6) godina, četiri (4) mjeseca i devetnaest (19) dana.

Prvostupanjski sud je bio potpuno neaktivan u razdoblju od 18. lipnja 1997. do 24. veljače 2000. godine, u ukupnom trajanju od gotovo dvije (2) godine, osam (8) mjeseci i šest (6) dana. Isto tako je bio neaktivan u razdoblju od 4. srpnja 2001. do 17. travnja 2002. godine u trajanju više od osam (8) mjeseci.

Spis je povodom žalbe podnositelja dostavljen Županijskom sudu u Koprivnici koji je rješenjem broj: Gž-1147/05-2 od 25. listopada 2005. ukinuo presudu Općinskog suda u Splitu broj: P-882/97 od 17. travnja 2002. u cijelosti i predmet je vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak. Postupak se pred sudom drugog stupnja vodio u razdoblju preko tri (3) godine. U povodu žalbe na drugu odluku prvostupanjskog suda spis je dostavljen na odlučivanje Županijskom sudu u Splitu koji je 6. ožujka 2008. donio presudu i rješenje broj: Gž-3740/07 kojim je djelomično kao neosnovane odbio žalbe podnositelja a djelomično ih prihvatio i preinačio prvostupanjsku presudu u dijelu, kako je pobliže određeno u izreci presude. Žalbu tuženika drugostupanjski sud odbio je kao neosnovanu. Drugostupanjski sud je odlučio u roku osam (8) mjeseci. Ukupno, postupak se pred sudovima drugog stupnja vodio u razdoblju od četiri (4) godine.

Spis se povodom revizije tuženika i podnositelja, izjavljene 5. lipnja 2008. odnosno 19. lipnja 2008. nalazi na Vrhovnom sudu Republike Hrvatske gdje se vodi pod brojem: Rev-x-55/08. O reviziji Vrhovni sud Republike Hrvatske do dana donošenja odluke Ustavnog suda nije odlučio. Slijedom navedenog Ustavni sud ocjenjuje da se postupak u povodu revizije do odluke Ustavnog suda vodi više od jednu (1) godinu.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJI U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelji ustavne tužbe, kao tužitelji u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, pridonijeli su trajanju sudskog postupka utoliko što su tražene punomoći za zastupanje odvjetnika dostavili protekom više od četiri (4) mjeseca nakon naloga suda koji im je dao rok od 20 dana.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Premda se prema ocjeni Ustavnog suda radi o složenijem predmetu, njegova složenost ne opravdava duljinu trajanja postupka u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se parnični postupak u konkretnom slučaju vodi gotovo dvanaest (12) godina, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku, posebno pri tome imajući u vidu činjenicu da postupak još uvijek nije okončan. Tijekom tog razdoblja donesene su dvije prvostupanjske i dvije drugostupanjske meritorne odluke.

Prvostupanjski sud iskazao je određenu procesnu aktivnost u tijeku postupka, pa je tako održano više ročišta, provedena su više vještačenja, donesene su dvije meritorne odluke, no unatoč tome izostala je učinkovitost prvostupanjskog suda u onoj mjeri koliko je to potrebno radi okončanja ovog postupka.

Ustavni sud ocjenjuje da je Općinski sud u Splitu postupao osobito neučinkovito kada u razdoblju od gotovo tri (3) godine nije poduzeo niti jednu radnju u predmetu. Naime, tužba je podnesena 18. lipnja 1997., a prvostupanjski sud je zakazao prvo ročište za glavnu raspravu tek za 24. veljače 2000. godine. Razdoblje neaktivnosti suda trajalo je i od 4. srpnja 2001. do 17. travnja 2002. godine, dakle više od osam (8) mjeseci. Isto tako valja istaknuti da je Županijski sud u Koprivnici donio odluku povodom žalbe tek nakon tri (3) godine i pet (5) mjeseci.

Pri tome je ovaj sud uzeo u obzir činjenicu da su podnositelji pridonijeli duljini trajanja postupka utoliko što su tražene punomoći za zastupanje odvjetnika dostavili sudu protekom više od četiri (4) mjeseca od naloga suda.

Uzimajući u obzir ukupno trajanje postupka kao i činjenicu da su podnositelji svojim ponašanjem djelomično doprinijeli njegovoj duljini, Ustavni sud utvrđuje da je podnositeljima povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. Prilikom određivanja visine primjerene naknade uzet je u obzir i doprinos podnositelja ustavne tužbe trajanju parničnog postupka.

Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Obrazloženje rješenja

9. Ustavu tužbu podnio je i potpisao S. Š., odvjetnik u S., kao punomoćnik podnositelja, koji uz ustavnu tužbu, odnosno njenu dopunu, za podnositelja D. B. nije dostavio podatke koje ustavna tužba mora sadržavati da bi se po njoj moglo postupiti a sukladno članku 65. Ustavnog zakona.

10. Dopisom ovog Suda od 5. svibnja 2009. punomoćnik je pozvan da dostavi sve podatke za podnositelje koje ustavna tužba mora sadržavati sukladno članku 65. Ustavnog zakona i upozoren je na posljedicu propuštanja iz odredbe članka 19. stavka 4. Ustavnog zakona. Podneskom od 21. svibnja 2009. punomoćnik podnositelja tražio je produženje roka. Podnescima od 28. svibnja 2009. i 29. lipnja 2009. punomoćnik je samo djelomično dopunio ustavnu tužbu navodeći pri tom »da su dostavljeni svi podaci koje punomoćnik tužitelja posjeduje«. Naime, punomoćnik nije dostavio podatke koje ustavna tužba mora sadržavati za podnositelja D. B.

Ustavna tužba je nepotpuna u odnosu na podnositelja D. B.

11. Člankom 19. stavcima 1. i 2. Ustavnog zakona propisano je:

Podnesci upućeni Ustavnom sudu moraju biti razumljivi i moraju sadržavati sve što je potrebno da bi se po njima moglo postupiti.

Ako je podnesak nerazumljiv ili ne sadrži sve što je potrebno da bi se po njemu moglo postupiti, Ustavni sud će vratiti podnesak podnositelju radi ispravka, odnosno dopune, uz određivanje roka za ponovno podnošenje podneska.

12. Odredba članka 19. stavka 4. Ustavnog zakona propisuje:

Smatrat će se da je podnesak povučen ako ne bude vraćen Ustavnom sudu u određenome roku. Ako bude vraćen bez ispravka, odnosno dopune, odbacit će se.

13. Članak 72. Ustavnog zakona propisuje:

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ustavnu tužbu: ako nije nadležan; ako je ustavna tužba nepravodobna, nepotpuna, nerazumljiva ili nedopuštena.

14. Slijedom iznijetog, na temelju članka 19. stavka 4., u vezi s člankom 72. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci rješenja.

Broj: U-IIIA-5434/2008

U-IIIA-3208/2009

Zagreb, 8. srpnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 89/2009-2268