## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-5042/2005 od 5. lipnja 2007.

### NN 71/2007 (9.7.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-5042/2005 od 5. lipnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2233

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća,
te suci Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Smiljko Sokol i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju
su podnijeli J. B., M. B. i N. S. iz B., koje zastupa M. M., odvjetnik iz Z.,
na sjednici održanoj 5. lipnja 2007., jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: Pn-1478/95 (raniji
broj: Pn-3789/93), u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst)
podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) i to:

–
J. B. iz B., u iznosu od 18.400,00 kn;

–
M. B. iz B., u iznosu od 18.400,00 kn;

–
N. S. iz B., u iznosu od 18.400,00 kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri (3) mjeseca, od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelji su 15. prosinca 2005., na temelju članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i
49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli ustavnu
tužbu smatrajući da im je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka koji se
vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem: Pn-1478/95,
povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu od 16. svibnja 2007., te uvida u presliku spisa Općinskog suda u
Zagrebu, broj: Pn-1478/95 utvrdio sljedeće činjenice
koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelji
su 8. srpnja 1993. podnijeli tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv Republike
Hrvatske radi naknade štete na temelju članka 180. Zakona o obveznim odnosima,
za koju štetu tvrde da je nastala na njihovoj kući podmetanjem eksplozivne
naprave od nepoznatog počinitelja.

Do
5. studenoga 1997. prvostupanjski sud je na ročištu 10. studenoga 1993. donio
presudu zbog izostanka. Na ročištima 8. ožujka 1994. i 5. srpnja 1994.
raspravljano je o prijedlogu za povrat u prijašnje stanje, te je 5. srpnja
1994. donijeto rješenje kojim se presuda zbog izostanka ukida. Predmet se vodi
pod brojem: Pn-1478/95. Daljnja ročišta održana su
21. veljače 1995., 25. svibnja 1995. i 19. ožujka 1996., na kojem je sud donio
rješenje kojim je utvrdio prekid postupka na temelju članka 2. Zakona o izmjeni
Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 7/96.) do donošenja posebnog
propisa kojim će se urediti odgovornost za štetu nastalu uslijed terorističkih
akata.

Rješenje
o nastavku postupka sud je donio 24. studenoga 2003. godine.

Rješenjem
od 2. travnja 2004. prvostupanjski sud oglasio se nenadležnim, ukinuo sve
provedene radnje u postupku i odbacio tužbu podnositelja.

Podnositelji
su 16. travnja 2004. podnijeli žalbu, koja je zajedno sa spisom dostavljena
Županijskom sudu u Zagrebu 18. lipnja 2004. godine.

Županijski
sud je rješenjem od 28. kolovoza 2006. ukinuo prvostupanjsko rješenje i predmet
vratio na ponovno postupanje.

Ročište
je održano 17. travnja 2007. godine.

S
obzirom na prigovore tuženika da su podnositelji pokrenuli parnični postupak
radi naknade štete vezano uz istu nekretninu i pred Općinskim sudom u
Bjelovaru, Općinski sud u Zagrebu je dopisom od 17. travnja 2007. zatražio na
uvid taj predmet.

Ročište
je određeno za 8. lipnja 2007. godine.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

3.1.
Podnositelji su 8. srpnja 1993. podnijeli tužbu Općinskom sudu u Zagrebu na
temelju članka 180. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 53/91.,
73/91. i 3/94.), koji je glasio:

Članak
180.

Za
štetu nastalu smrću, tjelesnom povredom ili oštećenjem odnosno uništenjem
imovine fizičke osobe uslijed akata nasilja ili terora te prilikom javnih
demonstracija i manifestacija odgovara društveno-politička zajednica čiji su
organi po važećim propisima bili dužni spriječiti takvu štetu.

Zakonom
o izmjeni Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 7/96.), koji je
stupio na snagu 3. veljače 1996. godine, bilo je propisano:

Članak
1.

U
Zakonu o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br.
53/91., 73/91. i 3/94.) članak 180. briše se.

Članak
2.

Postupci
za naknadu štete pokrenuti po odredbama članka 180. Zakona o obveznim odnosima,
prekidaju se.

Postupci
iz stavka 1. ovoga članka nastavit će se nakon što se donese poseban propis
kojim će se urediti odgovornost za štetu nastalu uslijed terorističkih akata.

Zakonom
o dopunama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 112/99.), koji je
stupio na snagu 6. studenoga 1999. godine, bilo je propisano:

Članak
2.

Obvezuje
se Vlada Republike Hrvatske da posebne zakone iz članka 1. (članka 184.a.
stavka 2. i 184.b. stavka 2.) ovoga Zakona, te članka 2. stavka 2. Zakona o izmjeni
Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br.
7/96.) podnese radi donošenja najkasnije u roku od šest mjeseci od dana
stupanja na snagu ovoga Zakona.

3.2.
Hrvatski sabor, na sjednici održanoj 14. srpnja 2003. godine, donio je Zakon o
odgovornosti za štetu nastalu uslijed terorističkih akata i javnih
demonstracija (»Narodne novine«, broj 117/03.), koji je stupio na snagu 31.
srpnja 2003. godine, a kojim je propisano:

Članak
10.

Sudski
postupci radi naknade štete prekinuti stupanjem na snagu Zakona o izmjeni
Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br.
7/96.) nastavit će se po odredbama ovoga Zakona.

Iz
navedenog slijedi da je Zakonom o izmjeni Zakona o obveznim odnosima određen
prekid postupka, u kojima je odlučivano o naknadi
štete nastale uslijed terorističkih akata i javnih demonstracija, do stupanja
na snagu Zakona o odgovornosti za štetu nastalu uslijed terorističkih akata i
javnih demonstracija, odnosno da je navedena vrsta postupaka bila u prekidu
tijekom razdoblja od sedam (7) godina, pet (5) mjeseci i dvadeset osam (28)
dana.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba
je Općinskom sudu u Splitu podnijeta 8. srpnja 1993. godine.

Duljina
postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju
stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak;
u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na
Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o
stupanju na snagu Protokola br. 12 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju
Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne
novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu
Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj
13/03.).

U
članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da, radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega, zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavna
tužba podnijeta je 15. prosinca 2005., a do tog dana postupak nije pravomoćno
okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak
trajao ukupno dvanaest (12) godina, pet (5) mjeseci i sedam (7) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe, dakle u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju postupak je
trajao osam (8) godina, jedan (1) mjesec i deset (10) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

Prema
članku 117. stavku 3. Ustava Republike Hrvatske, sudovi sude na temelju Ustava
i zakona.

Prekid
parničnog postupka u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu, pod
brojem: Pn-1478/95 nastupio je po sili zakona (ex lege) 3. veljače 1996. godine, stupanjem na snagu Zakona o
izmjeni Zakona o obveznim odnosima.

Rješenje
Općinskog suda u Zagrebu o prekidu postupka od 19. ožujka 1996. godine imalo je
deklaratorno značenje.

Tim
Zakonom određeni prekid postupka, do donošenja novog propisa, onemogućio je
nadležni sud da tijekom prekida poduzima radnje usmjerene na rješavanje
podnesenog tužbenog zahtjeva te da odluči o tom zahtjevu.

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, od radnji
koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom
sudskom postupku Općinski sud u Zagrebu donio rješenje o nastavku postupka i
rješenje kojim se oglasio nenadležnim, ukinuo sve provedene radnje i odbacio
tužbu podnositelja.

Nakon
razmatranog razdoblja sud je održao jedno ročište za glavnu raspravu.

U
razdoblju od podnošenja tužbe Općinskom sudu pa do 5. studenoga 1997., dakle u
razdoblju prije razmatranog, pravno relevantnog, prvostupanjski sud je održao
šest ročišta te donio rješenje o prekidu postupka.

Županijski
sud je o žalbi podnositelja podnijetoj protiv rješenja kojim se prvostupanjski
sud oglasio nenadležnim rješavao dvije (2) godine, dva (2) mjeseca i deset (10)
dana.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelji
ustavne tužbe, kao tužitelji u parničnom postupku, svojim postupanjem, prema
ocjeni Ustavnog suda, nisu pridonijeli duljini postupka.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz
dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju ne radi o
osobito složenoj sudskoj stvari.

4.5.
UTJECAJ ZAKONOM ODREĐENOG PREKIDA
POSTUPKA NA POVREDU USTAVNOG PRAVA

U
odluci broj: U-IIIA-829/2002 od 24. ožujka 2004. godine Ustavni sud je, u
okolnostima istovjetnim ovom predmetu, utvrdio da je zakonom određenim prekidom
postupka povrijeđeno člankom 29. stavkom 1. Ustava zajamčeno pravo podnositelja
da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama te da je tim zakonom određenim prekidom postupka
podnositelju povrijeđeno i pravo na pristup sudu, koji je dio prava na sud,
također zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava o temeljnom ljudskom
pravu na pravično suđenje.

Ustavni
sud ne nalazi razlog za odstupanje od tako izraženog stajališta u ovom
predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da je do podnošenja ustavne tužbe parnični postupak, koji
se vodi radi naknade štete po tužbi podnositelja, ukupno trajao preko dvanaest
godina. U pravno relevantnom razdoblju trajao je preko osam godina.

Polazeći
od utvrđenja Suda navedenih u točki 4. obrazloženja ove odluke, a posebice
imajući u vidu ukupnu duljinu postupka i utjecaj zakonom određenog prekida
postupka na povredu ustavnog prava, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno
ustavno pravo podnositelja zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Iz
navedenih razloga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
odlučeno kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukup­nih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

8.
Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke najkasnije osam (8) dana od
dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki
II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-5042/2005

Zagreb,
5. lipnja 2007.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Željko Potočnjak, v. r.**

Odluka, NN 71/2007-2233