### NN 136/2021 (10.12.2021.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-214/2019 od 28. listopada 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2258

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Josip Leko, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Nikola Škorić iz Koške, na sjednici održanoj 28. listopada 2021. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ministarstvo obrane Republike Hrvatske, Uprava za ljudske potencijale, Sektor za razvoj i upravljanje ljudskim potencijalima, Služba za poslove obrane, Područni odjel za poslove obrane Rijeka dužno je odlučiti o zahtjevu za priznavanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata u predmetu klasa: UP/I 561-01/21-01/123 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šezdeset (60) dana, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Nikoli Škoriću iz Koške, Nikole Šubića Zrinskog 275, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), u iznosu od 30.400,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Nikola Škorić iz Koške (u daljnjem tekstu: podnositelj), podnio je ustavnu tužbu smatrajući da mu je zbog duljine upravnog i upravnosudskog postupka koji se vodio pred nadležnim upravnim tijelima, Upravnim sudom u Osijeku i Visokim upravnim sudom Republike Hrvatske povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) Ustavnom sudu dostavljen je spis Visokog upravnog suda broj: Usž-3962/18 i spis Ministarstva obrane Republike Hrvatske, Uprave za ljudske potencijale, Sektora za razvoj i upravljanje ljudskim potencijalima, Službe za poslove obrane, Područnog odjela za poslove obrane Rijeka klasa: UP/I-561-01/21-01/123, urbroj: 512M2-71-21-3.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Podnositelj je 4. travnja 2005. Ministarstvu obrane, Upravi za ljudske potencijale, Upravi za obranu Osijek (u daljnjem tekstu: prvostupanjsko tijelo) podnio zahtjev za priznavanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata od 1. srpnja 1991. do 25. veljače 1992.

Rješenjem prvostupanjskog tijela klasa: UP/I-561-01/05-01/126, urbroj: 512M2-14307-05-2 od 20. rujna 2005. odbijen je zahtjev podnositelja.

Podnositelj je 7. listopada 2005. podnio žalbu.

Ministarstvo obrane Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: drugostupanjsko tijelo) rješenjem klasa: UP/II-561-01/05-01/636, urbroj: 512-090102-05-2 od 6. prosinca 2005. potvrdilo je navedeno prvostupanjsko rješenje.

Protiv drugostupanjskog rješenja od 6. prosinca 2005. podnositelj je podnio tužbu Upravnom sudu Republike Hrvatske. Ujedno je podnio zahtjev za obnovu postupka.

Prvostupanjsko tijelo je zaključkom od 17. listopada 2006. odbacilo zahtjev za obnovu postupka, a drugostupanjsko tijelo je rješenjem od 22. prosinca 2006. potvrdilo navedeni zaključak.

Protiv rješenja od 22. prosinca 2006. podnositelj je podnio tužbu Upravnom sudu Republike Hrvatske.

Upravni sud Republike Hrvatske je presudom broj: Us-12316/2005 od 14. veljače 2008. poništio drugostupanjsko rješenje od 6. prosinca 2005.

Nakon toga drugostupanjsko tijelo je rješenjem klasa: UP/II-561-01/05-01/636, urbroj: 512-090102-08-20 od 10. lipnja 2008. poništilo prvostupanjsko rješenje te je predmet vraćen na ponovni postupak.

Prvostupanjsko tijelo je rješenjem klasa: UP/I-561-01/05-01/126, urbroj: 512M2-14307-08-20 od 1. kolovoza 2008. ponovno odbilo zahtjev podnositelja.

Drugostupanjsko tijelo je rješenjem klasa: UP/II-561-01/05-01/636, urbroj: 512-090102-08-22 od 21. studenoga 2008. odbilo žalbu podnositelja izjavljenu protiv prvostupanjskog rješenja od 1. kolovoza 2008.

U povodu navedenog rješenja podnositelj je podnio tužbu Upravnom sudu Republike Hrvatske.

Upravni sud Republike Hrvatske je rješenjima broj: Us-12300/2008 od 27. studenoga 2009. i Us-1278/2007 od 25. studenoga 2009. obustavio postupke u odnosu na tužbe podnesene protiv drugostupanjskih rješenja od 21. studenoga 2008. i 22. prosinca 2006., u skladu s člankom 15. Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji (»Narodne novine« broj 137/09.).

Visoki upravni sud je presudom broj: Us-583/2011 od 17. listopada 2013. i presudom broj: Uss-112/2013 od 17. listopada 2013. dopustio ponavljanje postupka te stavio izvan snage svoja rješenja od 27. studenoga 2009. i 25. studenoga 2009., potvrdio drugostupanjsko rješenje od 21. studenoga 2008, te poništio drugostupanjsko rješenje od 22. prosinca 2006 i zaključak od 17. listopada 2006.

Upravni sud u Osijeku je povodom tužbe radi šutnje uprave koju je podnio podnositelj naložio presudom broj: Usl-1168/14 od 1. prosinca 2015. prvostupanjskom tijelu donošenje odluke povodom zahtjeva podnositelja od 20. ožujka 2006. u roku od 60 dana.

Prvostupanjsko tijelo je rješenjem od 8. veljače 2016. ponovno odbilo zahtjev podnositelja.

Drugostupanjsko tijelo rješenjem od 2. svibnja 2016. potvrdilo je prvostupanjsko rješenje.

Upravni sud u Osijeku je presudom broj: Usl-1038/16 od 15. veljače 2017. poništio nižestupanjska rješenja i predmet vratio prvostupanjskom tijelu na ponovni postupak.

U ponovljenom postupku prvostupanjsko tijelo je rješenjem klasa: UP/I-561-01/10-01/79 od 7. srpnja 2017. ponovno odbilo zahtjev podnositelja za utvrđenje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata.

U povodu navedenog rješenja podnositelj je izjavio žalbu koja je odbijena rješenjem drugostupanjskog tijela klasa: UP/II-561-01/05-01/636 od 6. rujna 2017.

Upravni sud u Osijeku je presudom broj: Usl-1134/17 od 13. lipnja 2018. ukinuo drugostupanjsko rješenje te predmet vratio drugostupanjskom tijelu na ponovni postupak.

Visoki upravni sud je presudom broj: Usž-3962/18 od 26. svibnja 2020. potvrdio prvostupanjsku presudu.

Rješenjem drugostupanjskog tijela klasa: UP/II-561-01/05-01/636 od 4. veljače 2021. poništeno je prvostupanjsko rješenje te je predmet vraćen prvostupanjskom tijelu na ponovni postupak.

Podnositelj je 12. ožujka 2021. podnio zahtjev za izuzeće većeg broja službenih osoba prvostupanjskog tijela.

Zaključkom drugostupanjskog tijela od 22. ožujka 2021. službenici prvostupanjskog tijela izuzeti su od postupanja u predmetu podnositelja te je predmet dodijeljen u rad službenici Područnog ureda za poslove obrane Rijeka.

Postupak je i dalje u tijeku pred prvostupanjskim tijelom.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razum­nom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. U odluci broj: U-IIIA-4885/2005 od 20. lipnja 2007. (»Narodne novine« broj 67/07.) Ustavni sud izrazio je sljedeće stajalište:

»Od prethodne pravne situacije treba razlikovati onu kod koje na nerazumnu duljinu odlučivanja o pravima, obvezama ili pravnim interesima stranaka u upravnim i upravnosudskim postupcima utječe činjenica što Upravni sud Republike Hrvatske i više puta vraća upravnu stvar na ponovni upravni postupak, najčešće zbog nepotpuno ili pogrešno utvrđenih činjenica. Takva upravna i upravnosudska praksa ukazuju na bitne nedostatke u sustavu postupovnog upravnog prava u Republici Hrvatskoj.

Budući da ni žalba ni tužba zbog šutnje administracije nisu namijenjene za ispravljanje tih nedostataka niti se tim pravnim sredstvima oni mogu ispraviti, Ustavni sud zaključuje da pravna sredstva namijenjena zaštiti protiv šutnje administracije sama po sebi ne predstavljaju djelotvorno domaće pravno sredstvo za navedene situacije.

Stoga Ustavni sud utvrđuje da u situacijama opetovanog ponavljanja upravnih postupaka zbog poništavanja upravnih akata i vraćanja predmeta na ponovni upravni postupak od strane Upravnog suda Republike Hrvatske ima razumnog opravdanja sagledavati ukupno trajanje upravnih i upravnosudskih postupaka zajedno, i na toj osnovi prosuđivati eventualnu povredu podnositeljevog ustavnog prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava i konvencijskog prava zajamčenog člankom 6. stavkom 1. Konvencije.«

7. U konkretnom slučaju Upravni sud u Osijeku i Visoki upravni sud čak su četiri puta ukidali nižestupanjska rješenja i predmet vraćali na ponovni postupak.

Podnositelj je također podnio tužbu zbog šutnje uprave koju je Upravni sud u Osijeku usvojio te je presudom broj: Usl-1168/14 od 1. prosinca 2015. naložio prvostupanjskom tijelu donošenje odluke povodom zahtjeva podnositelja u roku od 60 dana.

Nakon podnošenja ustavne tužbe postupak se ponovno vodi pred prvostupanjskim tijelom.

8. Uvažavajući činjenicu da je u konkretnom slučaju došlo do višekratnog poništavanja upravnog akta i vraćanja predmeta na ponovni postupak te da se podnositelj koristio sredstvom za ubrzavanje upravnog postupka (tužba zbog šutnje uprave), kao i da je postupak u ovoj pravnoj stvari još uvijek u tijeku, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

9. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i nadležnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina upravnog i upravnosudskog postupka

10. U skladu s praksom Ustavnog suda (stajališta izražena u odluci broj: U-IIIA-4885/2005) potrebno je sagledati ukupno trajanje upravnog i upravnosudskog postupka zajedno.

Razmatrano razdoblje započelo je 7. listopada 2005. kada je podnositelj podnio žalbu protiv rješenja prvostupanjskog tijela od 20. rujna 2005. jer je tada nastao »spor« u smislu članka 29. stavka 1. Ustava. Ustavni sud utvrđuje da postupak u ovoj pravnoj stvari od podnošenja žalbe u upravnom postupku do donošenja ove odluke traje ukupno šesnaest (16) godina i dvadeset jedan (21) dan.

2) Složenost upravnog predmeta

11. Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju ne radi o osobito složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnih upravnih tijela i upravnih sudova

12. U konkretnom slučaju postupak se višekratno vodio pred upravnim tijelima i upravnim sudovima te je i dalje u tijeku pred prvostupanjskim upravnim tijelom. Stoga, Ustavni sud ocjenjuje da je postupak vođen osobito neučinkovito.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

13. Podnositelj ustavne tužbe nije pridonio duljini postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

14. Imajući u vidu neučinkovito postupanje prvostupanjskog upravnog tijela, ukupno trajanje postupka kao i okolnost da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog voditeljici Područnog odjela

15. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je voditeljica Područnog odjela u Rijeci dužna dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja odluke u predmetu klasa: UP/I-561-01/21-01/123, u roku od osam (8) dana od dana donošenja iste, a najkasnije u roku od osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

16. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

17. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-214/2019

Zagreb, 28. listopada 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.