## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-155/2008 od 15. listopada 2008.

### NN 127/2008 (3.11.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-155/2008 od 15. listopada 2008.

3662

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio K. B. iz Z., kojeg zastupa B. I., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 15. listopada 2008. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gzp 648/07-5 od 30. studenoga 2007., te se predmet vraća Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

III. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti novo rješenje u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od trideset (30) dana, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) i u roku iz članka 64. Ustavnog zakona, podnositelj je 9. siječnja 2008. podnio ustavnu tužbu protiv rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gzp 648/07-5 od 30. studenoga 2007. godine.

2. Navedenim rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske odbijen je kao neosnovan zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, u parničnom postupku koji se vodio pred Visokim trgovačkim sudom Republike Hrvatske pod brojem Pž-5719/2004.

3. Podnositelj smatra da mu je osporenim rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositelj navodi kako se postupak u povodu žalbe podnositelja, izjavljene protiv rješenja Trgovačkog suda u Zagrebu, vodio u razdoblju više od tri (3) godine, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.

Predlaže Ustavnom sudu da usvoji ustavnu tužbu i podnositelju dosudi primjerenu naknadu zbog povrede navedenog ustavnog prava.

4. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, na temelju navoda ustavne tužbe, uvida u presliku spisa Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske broj: Pž-5719/2004 i Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gzp-648/07, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

– podnositelj je 24. veljače 2004. podnio tužbu Trgovačkom sudu u Zagrebu protiv tuženika, J. f. d. d. Z. radi isplate;

– tuženik je 25. ožujka 2004. dao odgovor na tužbu;

– na ročištu održanom 18. svibnja 2004. zaključena je glavna rasprava, a na ročištu 25. svibnja 2004. donijeta je i objavljena presuda broj: P-664/04-6, kojom je djelomično prihvaćen i djelomično odbijen tužbeni zahtjev;

– protiv navedene presude stranke su 24. lipnja 2004. podnijele žalbu,

– podnositelj je 9. srpnja 2004. dao odgovor na žalbu tuženika;

– spis je u povodu žalbi 6. rujna 2004. dostavljen Visokom trgovačkom sudu Republike Hrvatske na daljnje postupanje;

– Trgovački sud u Zagrebu uz dopis od 10. listopada 2006. dostavio je Visokom Trgovačkom sudu Republike Hrvatske naknadno zaprimljen (4. listopada 2006.) prijedlog podnositelja za izdavanje prethodne mjere;

– dopisima od 19. listopada 2006. i 16. studenoga 2006. godine, Trgovački sud u Zagrebu zatražio je od Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske vraćanje spisa radi donošenja odluke u povodu prijedloga za izdavanje prethodne mjere;

– spis je 21. studenoga 2006. vraćen Trgovačkom sudu u Zagrebu;

– nakon održanih ročišta (27. studenoga 2006. i 6. prosinca 2006.) Trgovački sud u Zagrebu donio je 6. prosinca 2006. rješenje broj: P-664/04 (27. prosinca 2006. postalo pravomoćno), kojim je odbijen prijedlog podnositelja za izdavanje prethodne mjere;

– dopisom od 15. siječnja 2007. spis je ponovno dostavljen Visokom trgovačkom sudu Republike Hrvatske na daljnje postupanje.

Odlučujući o zahtjevu podnositelja, Vrhovni sud Republike Hrvatske utvrdio je da je postupak u pravno relevantnom razdoblju, i to od podnošenja tužbe Trgovačkom sudu u Zagrebu do dana donošenja odluke Vrhovnog suda Republike Hrvatske, ukupno trajao tri (3) godine, devet (9) mjeseci i tri (3) dana. Prema ocjeni Vrhovnog suda Republike Hrvatske duljina navedenog postupka ne može se smatrati prekoračenjem razumnog roka i povredom prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, slijedom čega je zahtjev podnositelja odbijen kao neosnovan.

5. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Mjerodavno pravo sadržano je u odredbama članka 29. stavka 1. Ustava, članka 62. stavka 1. i članka 64. Ustavnog zakona, članka 6. stavka 1. Europske konvencije o ljudskim pravima, te članka 4. stavka 1. i članka 27. stavaka 1. i 2. Zakona o sudovima.

Ustavna tužba je osnovana.

6. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

6.1. Vrhovni sud Republike Hrvatske pravilno je odredio duljinu trajanja navedenog sudskog postupka. Naime, kao pravno relevantno razdoblje Vrhovni sud Republike Hrvatske uzeo je razdoblje od trenutka podnošenja tužbe Trgovačkom sudu u Zagrebu do donošenja odluke o zahtjevu podnositelja.

Nadalje, Vrhovni sud Republike Hrvatske odbio je zahtjev podnositelja s obrazloženjem da se razdoblje od tri (3) godine, devet (9) mjeseci i tri (3) dana ne može smatrati prekoračenjem razumnog roka i time povredom prava na suđenje u razumnom roku. Međutim, Ustavni sud ukazuje da se razumnost duljine trajanja postupka mora ocijeniti u svijetlu okolnosti svakog pojedinog predmeta i to primjenom svih sljedećih kriterija: složenosti predmeta, ponašanja podnositelja i nadležnih sudova, te važnosti za podnositelja onoga o čemu se u postupku odlučuje. Pri utvrđivanju postojanja eventualne povrede prava na suđenje u razumnom roku potrebno je ocijeniti svaki kriterij posebno te zatim sve zajedno.

U konkretnom slučaju postupak se do donošenja odluke o zahtjevu podnositelja vodio tri (3) godine, devet (9) mjeseci i tri (3) dana, od čega preko tri (3) godine pred Visokim trgovačkim sudom Republike Hrvatske radi odlučivanja o žalbama stranaka (od 6. rujna 2004. do 21. studenoga 2006., te od 15. siječnja 2007. do 30. studenoga 2007.). U svijetlu gore spomenutih kriterija, Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju ne radi o predmetu takve složenosti da bi razdoblje dulje od tri (3) godine bilo razumno za odlučivanje.

Slijedom navedenog, Ustavni sud ocjenjuje da je osporenim rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske podnositelju povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Slijedom navedenog, na temelju odredaba članaka 73. i 76. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke, a na temelju odredaba članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točki III. izreke.

8. Objava odluke (točka IV. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

9. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme rješenja u roku osam (8) dana od dana njegove otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki III. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIVs-155/2008

Zagreb, 15. listopada 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 127/2008-3662