## Pravilnik o javnim telekomunikacijama u nepokretnoj mreži

### NN 58/1995 (9.8.1995.), Pravilnik o javnim telekomunikacijama u nepokretnoj mreži

# MINISTARSTVO POMORSTVA PROMETA I VEZA

Na temelju danka 15. stavka (4) Zakona o telekomunikacijama ("Narodne
novine", broj 53/94) ministar pomorstva, prometa i veza, donosi

## PRAVILNIK

### O JAVNIM TELEKOMUNIKACIJAMA U NEPOKRETNOJ MREŽI

**I. OPĆE ODREDBE**

**Sadržaj pravilnika**

Članak 1.

Ovim se pravilnikom utvrđuju načela i tehnički uvjeti za ustrojstvo,
izgradnju, održavanje i uporabu javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži,
kojima se obavljaju telekomunikacijske usluge u mjesnom, međumjesnom i
međunarodnom telekomunikacijskom prometu.

**Osnovni pojmovi i kratice**

Članak 2.

Popis i objašnjenje osnovnih pojmova i kratica koji se upotrebljavaju
u ovom pravilniku dan je u dodatku ovog pravilnik i čini njegov sastavni
dio.

Sustavi javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži

Članak 3.

Sustavi javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži su:

1. Telefonska mreža,
2. Telegrafska mreža,

**3. Mreže za prijenos podataka.**

**II. ZAJEDNIČKE ODREDBE**

Članak 4.

Sustavi javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži služe za razmjenu
različitih oblika informacija (govor, slika, podaci) između korisnika tih
sustava, kao i s korisnicima sustava javnih telekomunikacija u pokretnoj
mreži. Ovi sustavi moraju biti tako ustrojeni i građeni da se osigura njihovo
tehničko i tehnološko jedinstvo na cjelokupnom ozemlju Republike Hrvatske.

Članak 5.

(1) Odredbama ovog pravilnika osigurava se:

putem različitih sustava javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži
dostup svim korisnicima do željenih telekomunikacijskih usluga pod jednakim
uvjetima, uz zadovoljavanje odgovarajućih uvjeta kakvoće,

- primjena optimalnih tehničko-gospodarstvenih rješenja i suvremenih
tehnoloških postignuća u ustrojavanju, planiranju i izgradnji ovih sustava
javnih telekomunikacija.

(2) Odredbe ovog pravilnika temelj su za izradu planova razvoja i tehničko-tehnoloških
propisa za pojedine sustave javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži.

**Osnove ustroja**

Članak 6.

(1) Načelni ustroj sustavajavnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži
obuhvaća slijedeće četiri funkcijske ravnine:

fkzička ravnina,

logička ravnina,

ravnina službi,

ravnina mreže za upravljanje (TMN).

(2) U tehničkom pogledu, ustroj mreža javnih telekomunikacija u nepokretnoj
mreži je hijerarhijski i obuhvaća slijedeće tri hijerarhijske razine:

pristupna razina,

tranzitna razina,

međunarodna razina.

**Tehnički sustavi**

Članak 7.

(1) Sustavi javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži sastoje se od
slijedećih tehničkih sustava:

sustavi komutacija,

sustavi prijenosa i prijenosnih medija.

(2) Sustavi komutacije formiraju komutacijske čvorove koji obavljaju
slijedeće osnovne funkcije:

funkcije pristupnog čvora,

funkcije tranzitnog čvora,

funkcije međunarodnog čvora.

Navedene funkcije mogu se ostvariti u različitim vrstama telekomunikacijske
opreme.

(3) Sustavi prijenosa i prijenosnih medija međusobno povezuju telekomunikacijsku
opremu koja obavlja funkcije pristupnih, tranzitnih i međunarodnih komutacijskih
čvorova.

**Prometna područja**

Članak 8.

(1) Mreže sustava javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži podijeljene
su na prometna područja primjenom slijedećih načela:

raspodjela i slijevanje prometa,

gospodarstveni uvjeti,

administrativno-političko ustrojstvo Države,

zemljopisno-demografska obilježja Države.

(2) Primjenom načela navedenih u stavku 1. ovog članka, mreže sustava
javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži podijeljene su na slijedeća
prometna područja:

pristupno područje,

županijsko područje,

područje cijele Države.

(3) Na području Hrvatske unutar mreža pojedinih sustava javnih telekomunikacija
može biti ustrojeno jedno ili više područja međunarodnih komutacija.

**Vrste prometa**

Članak 9.

Mrežama sustava javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži obavljaju
se slijedeće vrste telekomunikacijskog prometa:

mjesni promet,

tranzitni promet (županijski ili međužupanijski),

međunarodni promet (terminalni ili tranzitni).

**Mreža za upravljanje telekomunikacijskima - TMN**

Članak 10.

Funkcije upravljanja telekomunikacijskom mrežom treba realizirati u
okviru ustrojstva mreže za upravljanje telekomunikacijama (TMN), sukladno
s hijerarhijskim ustrojem mreže javnih telekomunikacija.

**III. TELEFONSKA MREŽA**

Članak 11.

(1) Načela i osnovni tehnički uvjeti za ustrojstvo, izgradnju, održavanje
i uporabu sustava javne telefonske mreže određuju slijedeće:

načela i ciljeve izgradnje i proširenja telefonske mreže,

podjelu telefonske mreže na prometna područja,

tehnološko ustrojstvo telefonske mreže,

načela numeriranja u telefonskoj mreži,

tehnička i tehnološka načela i mjerila za osiguranje kakvoće u izgradnji
i održavanju telefonske mreže.

(2) Navedena načela osnova su za izradu tehniških uvjeta za pojedine
sustave i uređaje koji se upotrebljavaju u javnoj telefonskoj mreži. Karakteristike
pojedinih sustava i uređaja koje nisu obuhvaćene ovim pravilnikom trebaju
odgovarati važećim preporukama ITU-T-a ili drugih međunarodnih normizacijskih
organizacija.

**Ustroj telefonske mreže**

Članak 12.

(1) Telefonska mreža podijeljena je na slijedeća prometna područja:

pristupna područja,

županijska područja,

područje cijele Države,

područja međunarodnih centrala u Hrvatskoj.

(2) Sukladno podjeli iz stavka 1., telefonska mreža dijeli se na:

pristupnu mrežu,

županijsku mrežu,

magistralnu mrežu, i

međunarodnu mrežu

(3) Telefonska mreža ustrojena je u tri hijerarhijske razine i to (od
najniže prema najvišoj):

pristupna razina

tranzitna razina

međunarodna razina

(4) Pristupni komutacijski čvor naziva se pristupna centrala, koja može
biti mjesna (LC) ili područna (PC), s udaljenim pretplatničkim stupnjevima
(UPS) ili bez njih.

(5) Tranzitni komutacijski čvor naziva se tranzitna centrala (TC) i/ili
tandem-tranzitna centrala (TTC).

(6) Međunarodni komntacijski čvor naziva se međunarodna centrala (MC,1.
ili 11. ranga).

(7) Nazivlje ustrojstva telefonske mreže dano je na slici 1.

Članak 13.

(1) Prometna područja u telefonskoj mreži ustrojena su na slijedeći
način:

I. Pristupno područje, u pravilu, teritorijalno obuhvaća jednu ili više
općina u administrativno-političkoj podjeli. Pristupno područje obuhvaća
pristupnu centralu s njenom pristupnom mrežom i pripadne udaljene pretplatničke
stupnjeve s njihovim pristupnim mrežama.

2. Županijsko područje podijeljeno je na manja prometna područja - pristupna
područja. Županijsko područje obuhvaća korisničke uređaje i aparate, telefonske
centrale (pristupne i tranzitne) i sustave prijenosa za povezivanje korisnika
na centrale i centrala međusobno, na svom području.

3. Područje Države je podijeljeno na manja prometna područja - županijska
područja. Na tom području se ostvaruju međusobne sveze svih županijskih
područja, kao i njihovo povezivanje s međunarodnom telefonskom mrežom.
Državno područje obuhvaća resurse telefonske mreže svih županijskih područja,
te međunarodne centrale i sustave prijenosa za njihovo povezivanje međusobno
i s tranzitijim centralama, te s međunarodnim centralama u drugim zemljama.

4. Područje međunarodne centrale, kao dio telefonske mreže u Hrvatskoj,
obuhvaća više županijskih područja pokrivenih sa zajedničkim parom međunarodnih
centrala preko kojih se obavlja sav međunarodni promet korisnika sa županijskih
područja iz područja te međunarodne centrale.

(2) Telefonska mreža podijeljena je na 20 županijskih područja i 4 područja
međunarodnih centrala.

Članak 14.

(1) Pristupna mreža obuhvaća područje mjesnog telefonskog prometa i
sastoji se od korisničkih uređaja i aparata, sastava prijenosa i jedne
iIi više pristupnih centrala. U pristupnoj mreži korisnički terminal je
korisničkim vodom spojen na pristupnu centralu. Pristupna mreža može biti
centralizirana i decentralizirana.

(2) U pristupnoj mreži mogu postojati slijedeći vodovi:

korisnički - izmedu pristupnih centrala i telefonskih

aparata ili korisničkih terminalnih uređaja,

spojni - izmedu UPS i matičnih LC (PC).

(3) Centralizirana pristupna mreža je mreža sa samo jednom pristupnom
centralom, koja se naziva mjesna centrala. Obuhvaća korisničke uređaje
i aparate, korisničke vodove, mjesnu centralu s njenim UPS-om, te spojne
vodove kojima se UPS-ovi povezuju s matičnom mjesnom centralom. Mjesna
centrala u centraliziranoj mjesnoj mreži je spojnim vodovima povezana s
tranzitnim centralama u svojoj županiji.

(4) Decentralizirana pristupna mreža je mreža s dvije ili više pristupnih
centrala, koje se nazivaju područne centrale. Sastoji se od korisničkih
uređaja i aparata, korisničkih vodova i spojnih vodova područnih centrala
s njihovim UPS-om.

(5) U mjestima s decentraliziranom pristupnom mrežom mora postojati
tranzitna centrala, koja se tada naziva tandem-tranzitna centrala.

(6) Povezivanje centrala u decentraliziranim pristupnim mrežama vrši
se na slijedeći način:

područne centrale priključuju se na obadvije tranzitne centrale svog
županijskog područja (ili tandem-tranzitne centrale) za polazni i dolazni
županijski, međužupanijski i međunarodni promet, uz primjenu načela raspodjele
prometa,

ako u pristupnoj mreži postoje dva ili više parova TTC, tada se PC priključuju
na obje TTC jednog para za polazni promet, a na sve TTC iz svih parova
za dolazni promet.

TTC se povezuju međusobno unutar para izravnim vodovima, a između parova
povezuju se međusobno neparne centra e s neparnima i parne s parnima,

Čanak 15.

(1) Županijska mreža obuhvaća područje onog dijela tranzitnog prometa
koji se odvija samo unutar pojedine županije županijskog prometa. Sastoji
se od tranzitne centrale i pripadnih spojnih sustava prijenosa koji međusobno,
putem tranzitne centrale, povezuju sve pristupne centrale unutar županije.

(2) Ustrojstvo mreže u županijskom području je hijerarhijsko. U županijskom
području postoji par tranzitnih centrala koje predstavljaju njegovo primarno
i sekundardno središte i dvije ili više pristupnih centrala s udaljenim
pretplatničkim stupnjevima ili bez njih. Svaka pristupna centrala povezuje
se s obje tranzitne centrale, koje su također međusobno povezane izravnim
snopom vodova.

(3) U županijskoj mreži postoje spojni vodovi izmedu svih pristupnih
(LC i PC) i tranzitnih centrala u županiji. Pristupne centrale u županijskoj
mreži međusobno se ne povezuju izravno.

Članak 16.

(1) Magistralna mreža je dio mreže po kojoj se obavlja samo međužupanijski
ili/i međunarodni promet.

(2) Magistralna mreža obuhvača tranzitne centrale i tandem

- tranzitne centrale te magistralne vodove koji ih povezuju međusobno,
kao i s medunarodnim centralama u Hrvatskoj.

(3) U magistralnoj mreži postoje vodovi između:

tranzitnih (i/ili tandem-tranzitnih) centrala u svakoj županiji,

tranzitnih (i/ili tandem-tranzitnih) centrala različitih županija,

tranzitnih (i/ili tandem-tranzitnih) i međunarodnih centrala

Članak 17.

(1) Međunarodna mreža je dio mreže u Hrvatskoj koja služi samo za obavljanje
međunarodnog prometa.

(2) Međunarodnu mrežu čine međunarodne centrale u Hrvatskoj i međunarodni
vodovi:

za povezivanje međunarodnih centrala u Hrvatskoj s međunarodnim centralama
u drugim zemljama,

za međusobno povezivanje međunarodnih centrala u Hrvatskoj.

(3) U međunarodnoj mreži u Hrvatskoj postoje četiri para međunarodnih
centrala, razvrstanih u dvije kategorije:

par međunarodnih centrala I kategorije smješten je u Zagrebu,

tri para međunarodnih centrala II kategorije, smještenih u Osijeku,
Rijeci i Splitu.

**Komutacijski čvorovi i njihova uloga u mreži**

Članak 18.

(1) Pristupna centrala je centrala na koju su izravno ili posredovanjem
udaljenih pretplatničkih stupnjeva priključeni korisnici i nalazi se u
okviru pristupne mreže (centralizirane ili decentralizirane). Spojnim vodovima
povezuje se s obje tranzitne centrale u svojoj županiji.

(2) Zadatak pristupne centrale je da komutira cijeli polazni i dolazni
promet svojih korisnika.

(3) Pristupna centrala u centraliziranoj pristupnoj mreži naziva se
mjesna centrala (LC), a može biti izvedena bez ili s udaljenim pretplatničkim
stupnjevima koji se s matičnom mjesnom centralom povezuju spojnim vodovima.
Mjesna centrala povezuje se spojnim vodovima s tranzitnim centralama u
svojoj županiji.

(4) Pristupna centrala u decentraliziranoj pristupnoj mreži naziva se
područna centrala (PC). Na područnu centralu su priključeni korisnici određenog
dijela jednog mjesta (izravno ili posredovanjem udaljenih pretplatničkih
stupnjeva).

(5) Područna centrala povezuje se spojnim vodovima s:

tandem-tranzitnom centralom (jednom ili više njih) u svom mjestu,

tranzitnom centralom u istom ili drugom mjestu u županiji,

pripadnim udaljenim pretplatničkim stupnjevima.

Područna centrala komutira međusobni promet svojih korisnika, kao i
polazni i dolazni županijski, međužupanijski i međunarodni promet svojih
korisnika i korisnika vezanih na njene UPS.

(6) Udaljeni pretplatnički stupanj (UPS) je razmješten dio pretplatničkog
stupnja pristupne centrale, koji se s matičnom pristupnom centralom povezuje
spojnim vodovima. Upotrebljava se radi ekonomičnije izgradnje pristupnih
mreža. UPS u pravilu predstavlja središte vlastite pristupne mreže (pristupna
mreža UPS-a). Zadatak udaljenog pretplatničkog stupnja je da skupi ukupni
polazni i dolazni promet svojih korisnika kojeg komutira matična pristupna
centrala. UPS, ako je opremljen odgovarajućom opremom, može prospajati
i međusobni promet svojih korisnika.

Članak 19.

(1) Tranzitna centrala je centrala na koju se priključuju:

spojni vodovi za povezivanje sa svim pristupnim centralama u županiji
u kojoj se nalazi, za realizaciju županijskog prometa ;

magistralni vodovi za povezivanje s drugom tranzitnom centralom u istoj
županiji, za realizaciju međužupanijskog i županijskog prometa;

magistralni vodovi za povezivanje s tranzitnim centralama u drugim županijama,
za realizaciju međužupanijskog prometa;

magistralni vodovi za povezivanje s međunarodnim centralama, za realizaeiju
međunarodnog prometa.

(2) Na svakom županijskom području tranzitne centrale rade u paru radi
sigurnosti i pouzdanosti, a nazivamo ih TC I i TC II. Obje mogu biti smještene
u središnjem mjestu županije ili u dva različita mjesta, od kojih je jedno
obvezno županijsko središte. U oba slučaja povezuju se međusobno izravnim
snopom magistralnih vodova.

(3) Tranzitne centrale iz jedne županije u pravilu su povezane izravnim
vodovima sa svim ostalim parovima tranzitnih centrala u ostalim županijama.

(4) Na tranzitne se centrale u pravilu ne prikljućuju pretplatnici,
osim iznimno.

(5) Zadatak tranzitnih centrala je da komutiraju sveze:

polaznog i dolaznog županijskog prometa izmedu korisnika pristupnih
centrala svoje županije,

polaznog i dolaznog međužupanijskog prometa između korisnika pristupnih
centrala svoje županije i drugih županija,

polaznog i dolaznog međunarodnog prometa korisnikd pristupnih centrala
svoje županije.

Zadatak tranzitnih centrala je i da posreduju međužupanijski promet
izmedu županijskih područja čije tranzitne centrale nisu povezane izravnim
vodovima.

(6) Tandem-tranzitne centrale (lTC) su centrale koje se uvode u decentralizirane
pristupne mreže i služe za međusobno povezivanje područnih centrala iz
te mreže i njihovo povezivanje s drugim tranzitnim centralama i s međunarodnim
centralama. TTC obavlju istodobno funkciju tandem centrala decentralizirane
pristupne mreže i sve funkcije TC županijskog područja na kojem se nalaze.

(7) 1TC uvijek rade u paru radi pouzdanosti i sigurnosti, a u vrlo velikim
decentraliziranim pristupnim mrežama mogu biti i dva ili više parova ovakvih
centrala.

(8) Uloga TTC je da posreduju promet između PC svoje pristupne mreže,
izmedu LC svog županijskog područja, kao i da komutiraju cijeli polazni
i dolazni nacionalni i međunarodni promet korisnika iz svog županijskog
područja.

Članak 20.

(1) Međunarodna centrala je centrala na koju se priključuju:

međunarodni vodovi za svezu s međunarodnim centralama u drugim zemljama,

međunarodni vodovi za svezu s drugim međunarodnim centralama u Hrvatskoj,

magistralni vodovi za svezu međunarodne centrale s tranzitnim centralama,

magistralni vodovi za svezu međunarodne centrale s tandem-tranzitnim
centralama.

Međunarodne centrale mogu obavljati i ulogu tranzitnih centrala onog
županijskog područja na kojem se nalaze.

(2) Međunarodne centrale I. ranga imaju mogućnost automatskog komutiranja,
i manuelnog i poluautomatskog posredovanja polaznog, dolaznog i tranzitnog
međunarodnog prometa. Ove centrale su izravnim vodovima povezane s većinom
europskih zemalja, kau i s određenim brojem zemalja na drugim kontinentima,
na osnovi dogovora s inozemnim upravama preko tih vodova obavlja se međunarodni
promet sa svim zemljama u svijetu s kojima Hrvatska obavlja telefonski
promet, s tim što se, sa zemljama s kojima ne postoje izravni vodovi, promet
ostvaruje posredovanjem jednog ili više stranih komutacijskih središta,
na osnovi sporazuma s odgovarajućim upravama.

(3) Međunarodne centrale I. ranga povezane su izravnim vodovima:

međusobno,

s ostalim međunarodnim centralama u Hrvatskoj,

s tranzitnim centralama i tandem-tranzitnim centralama

na svom području.

(4) Zadatak međunarodnih centrala I. ranga je:

da posreduju cijeli polazni i dolazni automatski, poluautomatski i manuelni
promet sa svim zemljama, za korisnike iz županijskih područja koja pripadaju
području ovih međunarodnih centrala,

da posreduju polazni i dolazni automatski, poluautomatski i manuelni
promet sa zemljama s kojima druge međunarodne centrale u Hrvatskoj nemaju
izravne vodove za korisnike iz županijskih područja koja pripadaju podrućjima
tih međunarodnih centrala,

da komutiraju tranzitni međunarodni promet, prema sporazumu s pojedinom
stranom upravom za koju se taj promet posreduje.

(5) Međunarodne centrale II. ranga posreduju obavljanje međunarodnog
prometa korisnika iz županijskih područja s njihovog pripadnog područa.
Svaki par ovih međunarodnih centrala povezan je izravnim vodovima za polazni
i dolazni međunarodni promet sa susjednim zemljama i s onim zemljama, s
kojima postoji odgovarajući interes za promet iz područja koji obavljaju
te međunarodne centrale, uz postizanje dogovora s administracijama tih
zemalja.

(6) Međunarodne centrale II. ranga moraju imati mogućnost automatskog
komutiranja i poluautomatskog posredovanja cjelokupnog polaznog i dolaznog
međunarodnog prometa za korisnike iz svog područja, a promet obavljaju
na slijedeći način:

po izravnim vodovima sa zemljama s kojima imaju izravne sveze,

za ostale zemlje preko međunarodnih centrala I. ranga.

(7) Posredovanje poluautomatskog prometa obavlja se u međunarodnim centralama
dotičnog područja, bez obzira obavlja li se promet u polazu ili dolazu,
po izravnim međunarodnim vodovima tih centrala, ili posredovanjem međunarodnih
centrala I. ranga.

(8) Međunarodne centrale II. ranga mogu, u određenim slučajevima i po
potrebi obavljati i tranzitni međunarodni promet.

(9) Međunarodne centrale II. ranga povezuju se izravnim vodovima s međunarodnim
centralama I. ranga, međusobno, s tranzitnim i tandem. tranzitnim centralama
županija na svojem području.

**Uspostavljanje sveze u unutrašnjem prometu**

Članak 21.

(1) Odlazni i tranzitni promet usmjeravaju se na slijedeći način:

1. Odlazni promet pristupnih centrala usmjerava se ravnomjerno na oba
snopa vodova prema tranzitnim centralama vlastitog županijskog područja,
primjenom načela raspodjele prometa.

2. Promet izmedu tranzitnih centrala različitih županijskih područja
usmjerava se po izravnim vodovima ili se posreduje preko tranzitnih centrala
trećeg županijskog područja.

Ovakvim načinom usmjeravanja prometa osiguran je veći prometni kapacitet
mreže i njena veća sigurnost, pouzdanost i raspoloživost.

(2) Sveze izmedu korisnika dvije različite pristupne centrale u istom
županijskom području mogu se odvijati na slijedeče načine:

I. LC1- TCI - LC2,

2. LC1-TCII - LC2, ili

3. LC1-TCI - TCII - LC2.

(3) Sveze između korisnika dviju pristupnih centrala u različitim županijskim
područjima mogu se odvijati na slijedeći način:
![](dodaci/1995/1090-01.gif)

Numeriranje

Članak 22.

(1) U nepokretnoj telefonskoj mreži u uporabi je otvoreni sustav numeriranja.

(2) U telefonskoj mreži svaki pretplatnik mora imati svoj zasebni pretplalnički
pozivni broj.

(3) Pretplatnički pozivni broj u telefonskoj mreži može biti s 6 ili
7 znamenaka, zavisno od veličine pristupne mreže i županijskog područja.

(4) Za prvu znamenku pretplatničkog pozivnog broja mogu se upotrijebiti
znamenke od "2-8", iznimno i " 1 " ali ne bcoj "11"
koji je sačuvan za posebng službe sukladno međunarodnim preporukama.

(5) U okviru županijske mreže primijenjuje se isti sustav numeriranja
kao i u pristupnoj mreži, tako da pretplatnik uspostavIja svezu s drugim
pretplatnikom iz svoje županije biranjem samo njegovog pretplatničkog pozivnog
broja.

Članak 23.

(1) U međužupanijskom automatskom prometu svako županijsko područje
ima svoj posebni karakteristični broj koji se sastoji od predbroja za unutrašnji
promet i područnog koda.

(2) Područni kod u nepokretnoj telefonskoj mreii naziva se županijski
kod.

(3) Pretplatnički pozivni broj i županijski kod zajedno ne smiju imati
više od 9 znamenaka.

(4) Predbroj za unutrašnji promet u telefonskoj mreži je "0".

(5) Županijski kod sastoji se od jedne znamenke (Grad Zagreb i županija
Zagrebačka) ili dvije znamenke (sve ostale županije) i označuje županijsko
podcučje kojem pripada pozvani pretplatnik.

(6) Za prvu znamenku dvoznamenkastog županijskog koda upotrebljavaju
se znamenke "2-5", od kojih svaka označuje jedno od četiri područja
međunarodnih centrala u Hrvatskoj. Znamenka " 1 " određena je
za područja Grada Zagreba i Županije Zagrebačke i pripada podrućju međunarodnih
centrala u Zagrebu.

U tablici 1. dan je popis županijskih područja s njihovim županijskim
kodovima.
![](dodaci/1995/1090-02.gif)
![](dodaci/1995/1090-03.gif)

Članak 24.

(1) Radi uključenja u međunarodni automatski i poluauto matski telefonski
promet, plan numeriranja mora biti sukladan jedinstvenom Svjetskom planu
numeriranja ITU-a, kojim su određeni međunarodni kodovi za svaku zemlju.

(2) Međunarodni kod Hrvatske u automatskom telefonskom prometu je "385".

(3) Prigodom automatskog uspostavljanja međunarodne sveze pozivajući
pretplatnik u Hrvatskoj bira međunarodni predbroj (predbroj za međunarodni
prometu, međunarodni kod zemlje željenog pretplatnika, kao i njegov područni
kod i pretplatnički pozivni broj.

(4) Međunarodni kod zemlje, područni kod i pozivni broj pretplatnika
zajedno čine; prema 1TU-T-u, međunarodni broj pretplatnika.

(5) Maksimalna dozvoljena duljina međunarodnog broja do "vremena
T", određenog od strane ITU-T-a na dan 31.12. 1996. u 23h i 59' kao
trenutak prijelaza na međunarodno ISDN numeriranje, je 12 znamenaka, pri
čemu se ne računaju međunarodni predbroj kao ni predbroj za unutrašnji
promet koji se ne bira u međunarodnom prometu. Nakon "vremena T"
međunarodni pozivni broj ISDN pretplatnika može imati najviše 15 znamenaka.

(6) Međunarodni predbroj u telefonskoj mreži danas je "99"
i treba ga u primjerenom roku promijeniti u "00" sukladno odgovarajućoj
preporuci T/SF I CEPT-a.

Članak 25.

(1) Pozivni brojevi posebnih službi počinju sa znamenkom "9",
a mogu biti dvoznamenkasti, troznamenkasti i četveroznamenkasti. Dvoznamenkasti
i troznamenkasti brojevi moraju biti isti u cijeloj telefonskoj mreži.

(2) Obvezne službe koje daje HPT su službe iriftirmacija "981"
i "988".

(3) Najkasnije do "vremena T" plan numeriranja posebnih službi
i usluga u telefonskoj mreži HPT-a treba dopuniii sukladno preporuci T/SF
I CEPT-a slijedećim službama:

\* 112 jedinstveni broj za žurne službe;

\* 115 broj međunarodne telefonistice;

\* 118 telefonski imenik.

Postojeće istovrsne posebne službe s početnom znamenkom "9"
postojat će i nakon "vremena T" paralelno s navedenim.

Članak 26.

Numeriranje korisnika priključenih na pretplatničke telefonske centrale
zavisi o načinu uspostavljanja dolaznih sveza:

1. U slučaju poluautomatskog uspostavljanja dolaznih sveza, sveza između
pozivajućeg pretplatnika iz automatske javne telefonske mreže i korisnika
pretplatničke centrale ostvaruje se ,posredovanjem operatora, biranjem
pozivnog broja serijskog (PBX) priključka pretplatničke centrale. Duljina
pozivnog broja serijskog priključka pretplatničke centrale može biti krača
od pretplatničkih pozivnih brojeva u dotičnoj pristupnoj mreži.

2. U slučaju automatskog uspostavljanja dolaznih sveza pozivni brojevi
korisnika pretplatničke centrale mogu pripadati opsegu brojeva pristupne
telefonske centrale na koju je priključena pretplatnička centrala.

**Sustavi komutacije**

Članak 27.

(1) Sustavi komutacije koji se ugrađuju u telefonsku mrežu mogu biti
samo digitalni sustavi, upravljani spremljenim programima (SPC), koji primjenjuju
vremensku i vremensko-prostornu komutaciju digitalnih signala preko govornim
krugova izrađenih od elektroničkih elemenata.

(2) Postojeći analogni sustavi komutacije s markersko-registarskim upravljanjem,
koji primijenjuju prostornu komutaciju analognih signala preko govornih
krugova izrađenih od elektromehaničkih ili elektroničkih elemenata, mogu
se i dalje primjenjivati u telefonskoj mreži do njihove tehničke istrošenosti.

(3) Tehnička, tehnološka i uporabna svojstva postojećih i novih sustava
komutacije koji mogu biti u uporabi u javnoj nepokretnoj telefonskoj mlreži
određena su tehničkim uvjetima za te sustave sukladno članku 4. Zakona
o telekomunikacijama.

**Signalizacija**

Članak 28.

(1) U javnoj telefonskoj mreži, radi pravilnog uspostavljanja; kontrole
i raskidanja sveza između telefonskih pretplatnika, upotrebljavaju se dvije
osnovne skupine signalnih informacija i to:

\* između pretplatnika i centrale,

\* između centrala.

(2) Signalizacija između pretplatnika i centrale zasniva se na prekidanju
pretplatničke petlje i slanju signala koji se sastoje od jedne ili od kombinaeije
više frekvencija, zavisno o njihovoj namjeni i značenju. Tehničke karakteristike
sustava signalizacije između pretplatnika i centrale koji su u uporabi
u javnoj telefonskoj mreži određene su tehničkim uvjetima za sustave komutacija
iz članka 27. stavak 3. ovog pravilnika.

(3) U javnoj telefonskoj mreži između centrala mogu se upotrebljavati
sustavi signalizacije pridruženi kanalu (CAS) i/ili sustavi signalizacije
po zajedničkom kanalu (CCS) prema odgovarajućim pretpostavkama ITU-T serije
Q.

(4) CAS sustavi signalizacije mogu se upotrebljavati u mješovitoj analogno-digitalnoj
javnoj telefonskoj mreži. To su pretežito registarski i linijski višefrekvencijski
sustavi signalizacije s potvrdom (MFC R2 i R2D). Ostali sustavi signalizacije
zatečeni u mreži (dekadski, jednofrekvencijski i sl.) mogu se upotrebljavati
do istrošenosti komutacijskih sustava u kojima se primijenjuju.

Karakteristike svih sustava registarske i linijske CAS signalizacije
koji su u uporabi u javnoj telefonskoj mreži određene su tehničkim uvjetima
za sustave komutacije iz članka 27. stavak 3. ovog pravilnika.

(5) CCS sustav signalizacije koji se može upotrebljavati u javnoj telefonskoj
mreži između digitalnih centrala je CCS sustav broj 7 (CCS No1) prema preporukama
ITU-T serije Q.7xx. Tehničke karakteristike, posebnosti i ustroj signalizacijske
mreže CCS No.7 sustava signalizacije koji je u uporabi u javnoj telefonskoj
mreži određene su tehničkim uvjetima za sustav CCS No.1 signaljzacije prema
članku 4. Zakona o telekomunikacijama.

**Tarifiranje**

Članak 29.

(1) Karakteristike tehničkih sustava koji su od značenja za sustav tarifiranja
za osnovne, posebne i dodatne usluge koje se obavljaju u javnoj telefonskoj
mreži u međužupanijskom i međunarodnom telefonskom prometu, određene su
tehničkim uvjetima za komutacijske sustave sukladno članku 4. Zakona o
telekomunikacijama.

(2) Načela i postupci tarifiranja usluga u javnoj tefefonskoj mreži
određeni su Pravilnikom o općim uvjetima za obavljanje telekomunikacijskih
usluga, koji se donosi na temelju članka 16. stavak 3. Zakona o telekomunikacijama.

**Kakvoća prijenosa**

Članak 30.

U javnoj telefonskoj mreži korisnicima je potrebito osigurati siguran
prijenos informacija uz zadovoljenje određenih općih i posebnih uvjeta
kakvoće u skladu s preporukama ITU-T (serije G i P) za osiguranje kakvoće
prijenosa. Vrijednosti parametara koji utječu na kakvoću prijenosa određeni
su tehničkim uvjeti ma za sustave prijenosa u javnoj telefonskoj mreži
prema članku 4. Zakona o telekomunikacijama.

**Broj spojnih dionica**

Članak 31.

(1) U Hrvatskoj, prema preporuci ITU-T G.101, mogu biti između korisnika
i međunarodne centrale do četiri spojne dionice, od kojih su tri ili čak
sve četiri četverožične.

1. Ustroj telefonske mreže predviđa dvije do pet spojnih dionica između
   bilo koja dva korisnika koji nisu priključeni na istu centralu, od kojih
   je korisnićka dvožična ili četverožična, a preostale su četverožične.

**Plan slabljenja u digitalnoj i analogno-digitalnoj mreži**

Članak 32.

(1) Prigodom primjene integriranih digitalnih sustava komutacije i prijenosa
potrebito je odrediti najpovoljnije vrijednosti ukupne mjere glasnoće (OLR)
u svezana između bilo koja dva korisnika telefonske mreže.

(2) Maksimalne vrijednosti OLR u digitalnoj i digitalno/analognoj telefonskoj
mreži temeljene su na:

\* graničnim vrijednostima mjere glasnoće korisničkog sustava: u otpremi
od 7dB, te u prijamu od -4dB, tj. u prijelaznom razdoblju u otpremi od
10dB, te u prijamu od -ldB,

\* nema slabljenja na četverožično-komutiranim četverožičnim vodovima,

\* minimalna vrijednost slabljenja izmedu dvožičnih priključaka niza
četverožićnih vodova, potrebita za postizanje uvjeta stabilnosti s obzirom
na mogući broj četverožićnih dionica i primjenjenih komutacijskih sustava;
ođreduje se na 7dB,

\* uvjetima ekonomičnog planiranja i izgradnje NF kabelskih sveza u decentraliziranim
mjesnim mrežama i na relacijama između centrala;

\* preporukama ITU-T (PiG).

(3) Planirana vrijednost OLR telefonske sveze sastoji se od:

\* vrijednosti mjere glasnoće korisničkog sustava u otpremi (SLR),

\* vrijednosti mjere slabljenja vođova i centrala pomoću kojih su povezana
dva korisnička sustava (CLR),

\* vrijednosti mjere glasnoće korisnićkog sustava u prijamu (RLR).

(4) Definirane vrijednosti OLR (prema preporuci G. 111) su:

- za kratkoroćno planiranje OLR=8 do 21 dB,

- za dugoročno planiranje OLR = 8 do 12 d B,

- preporućena vrijednost OLR=10 dB.

(5) Mjera glasnoće korisničkog sustava u otpremi i prijamu određuje
se objektivnom metodom i to mjerenjem i izraćunavanjem u skladu s preporukama
ITU-T, P.48, P.64, P.65, P.76 i P.79., uz napojne mostove za napone od
48V i 60V od 2 X 400 ili 2 X 500 Ohma i odgovarajuće dužine voda.

(6) Kod korisničkog sustava s digitalnim terminalom u digitalnoj mreži,
a sukladno preporukama ITU-T; P.31 i G.111, mjere glasnoće trebaju biti:
SLRk = 7dB, RLRk = 3 dB, tj. OLR=10 dB.

(7) Kod korisnićkog sustava s analognim terminalom u digitalnoj mreži,
mjere glasnoće trebaju biti:

SLRk = 7 dB, RLRk =-4 dB, CLRk = 3 dB, tj. OLR = 10 dB.

(8) Maksimalne mjere glasnoće korisničkog sustava s analognim terminalom
uz digitalnu pristupnu centralu iznose: SLRk = 10 dB, RLRk = -l dB, CLRk
= 6 dB, tj. OLR = 16 dB.

(9) Maksimalne mjere glasnoće korisničkog sustava s analognim terminalom
uz analognu pristupnu centralu u digitalnom okruženju iznose: SLRk =10
dB, RLRk = - 1 dB, CLRt = 6 dB, uz minimalni OLR = 17 dB.

(1) Maksimalne mjere glasnoće korisničkog sustava s analognim terminalom
uz analognu pristupnu centralu u digitalnom/analognom okruženju iznose:
SLRk = 10 dB, RLRk =l dB, CLRk = 6 dB, uz maksimalni OLR = 27 dB.

**Raspodjela slabljeaja**

Članak 33.

(1) U potpuno digitalnoj mreži raspodjela slabljenja se preslikava na
digitalni ternlinal.

(2) U IDN mreži slabljenje između dvožičnih toćaka ćetverožićne sveze
iznosi 7 dB, a maksimalno slabljenje korisnićkog voda CLRk ižnosi 3 dB
ili 6 dB.

(3) Da bi se maksimalna vrijednost planiranog slabljenja između korisnićkih
sustava od 18 dB optimalno iskoristila, te da bi planirano slabljenje bilo
manje od maksimalnog potrebito je:

\* korisnicima što više približiti ćetverožićne komutirane vodove,

\* smanjiti slabljenja dvožićnih spojnih vodova na najmanju moguću vrijednost.

(4) Sadašnjih OLR = 27 dB u pretežito analognoj svezi treba u digitalno/analognoj
mreži dovesti na 17 dB na jedan od slijedećih načina:

\* nove pristupe (kao i cenlrale ostalih razina) centrale nabavljati
samo u digitalnoj izvedbi,

\* digitalne prijenosne sustave dovesti do pristupnih centrala i/ili
neposredno do korisnika uporabom korisničkih digitalnih multipleksera i
slićnih uređaja.

(5) U IDN-u OLR treba smanjiti sa 16 na 10 dB tako da se smanji slabljenje
korisničkih vodova sa maksimalnih 6 na 3 dB skraćivanjem korisničkih vodova.

**Stabilnost**

Članak 34.

Kako bi se izbjeglo osciliranje, za 99% ostvarenih sveza stabilnost
treba biti jednaka ili veća od 3 dB; sukladno preporuci ITU-T G.122 kao
i svim ostalim preporukama na koje se ona poziva.

**Jeka**

Članak 35.

(1) Uvjeti koji moraju biti zadovoljeni da ne bi došlo dojeke na vrlo
dugačkim međunarodnim prijenosnim vodovima dani su u preporukama ITU-T;
G.122 i G.131 kao i ostalim preporukama na koje se one pozivaju.

(2) Srednja vrijednost sigurnosti da jeka neće imati ometajući utjecaj
dana je izrazom

**M = 2T + H - E + SLR + RLR,**

gdje je:

T - srednja vrijednost slabljenja između dvožićnih prikljućaka A' i
A'" sa standardnom devijaeijom 6T na svakoj ćetverožićnoj dionici
;

B - srednja vrijednost slabljenja uravnoteženja za jeku sa standardnom
devijacijom 6s;

E - srednja vrijednost mjere glasnoće putanje jeke pri kojem jeka postaje
neprihvatljiva, sa standardnom devijacijom 6E.

(3) Za tipičnu međunarodnu svezu dužine 2500 km sastavIjenu od 7 dionica
vrijeme prostiranja dano je u tablici 2:

![](dodaci/1995/1090-04.gif)

(4) Prema ITU-T G.131 mjera glasnoće putanje jeke za vrijeme prostiranja
od 14.2 ms iznosi 28 dB. Uz srednju vrijednost slabljenja uravnoteženja
na jeku od 11 dB minimalna vrijednost slabljenja između dvožičnih prikljućaka
iznosi Tmin = 7 d B.

**Izobličenja kvantizacije**

Članak 36.

(1) Izobličenje nastalo uslijed kvantizacije signala je veličina koja
se pojavljuje u digitalno/analognoj mreži, a nastaje na mjestima analogno/digitalne
pretvorbe u jednoj svezi. Jedinica izoblićenja kvantizacije (qd) definira
se kao prosječno izobličenje koje unosi jedan 8-bitni par koder-dekoder.

(2) Ukupan dozvoljeni broj kvantizacijskih jedinica u međunarodnoj telefonskoj
svezi je 15, od čega je po 5 qd za dijelove sveze u Hrvatskoj te 4 qd za
međunarodni dio sveze.

**Stupanj pogrješke bita (BER)**

Članak 37.

U digitalnoj mreži ne smije broj krivo prenešenih bitova prouzročiti
pad kakvoće ispod prihvatljivih granica, što je poglavito važno kod prijenosa
podataka, faksimila i deugih negovornih signala. Kako se ne bi prekoračile
granice preporučene kakvoće potrebito je pridržavati se preporuke ITU-T
G.821 kao i svih ostalih preporuka na koje se ona poziva.

**Odstupanje položaja impulsa (jitter i wander)**

Članak 38.

Dozvoljene vrijednosti odstupanja položaja impulsa (jitter i wander)
u točkama u kojima se međusobno povezuju dijelovi digitalne mreže (npr.
linijske dionice, multipleksori i digitalne komutacije) određene su preporukom
IT -T G.823, kao i ostalim koje se odnose na jitter i wander.

**Sinkronizacija mreže**

Članak 39.

(1) U digitalnoj telefonskoj mreži primjenjuje se kombinacija pleziokronog
i hijerarhijskog nadređeno-podređenog načina sinkronizacije.

(2) Na razini međunarodnih centrala I ranga primjenjuje se pleziokroni
način rada takt generatora. One trebaju biti opremIjene s cezijevim generatorom
takta i parom kvarcnih oscilatora koji tvore primarne generatore takta.
Ovi generatori rade pleziokrono i pod kontrolom cezijevog standarda osiguravaju
središnju frekvenciju takta ili primarni nadređeni takt za cijelu mrežu.
Na ostalim razinama digitalne telefonske mreže zajedno s razinom međunarodnih
centrala II ranga, primjenjuje se hijerarhijski nadređeno-podređeni način
sinkronizacije.

(3) Digitalna telefonska mreža podijeljena je na četiri sinkronizacijska
područja koja se podudaraju sa područjima međunarodnih centrala u Zagrebu;
Osijeku, Rijeci i Splitu.

Članak 40.

(1) Točnost primarnog referentnog generatora na razini međunarodnih
centrala treba biti veća od 10-". Uz tu točnost, dozvoljeni broj klizanja
na bilo kojem međunarodnom odsječku međunarodne digitalne sveze brine 64
kbit/s je klizanje u 70 dana. Broj klizanja i pridruženi postoci vremena
raspoređuju se uzduž sveze na slijedeći način (tablica 3, ITU-T prep. G.822):

\* Za kategoriju "a" (prihvatljivo) broj klizanja treba biti
dodijeljen cijeloj svezi.

\* Za kategoriju "b" (prihvatljivo ali degradirano), cjelokupni
broj klizanja može se dodijeliti svakom odsječku, jer je vjerojatnost da
će se degradirano funkcioniranjedogoditi u isto vrijeme na više od jednog
odsječka sveze, vrlo mala.

\* Za kategoriju "c" (neprihvatljivo) načelo dodjele broja
klizanja je isti kao i za "b".

Ukupni postotak vremena pridružen kategorijama "b" i "c",
raspoređuje se uzduž sveze prema tablici ITU-T 4/G.822.

Dozvoljeni postotak vremena za kategoriju "a" na bilo kojem
odsječku digitalne sveze može se izvesti iz postotaka vremena dodijeljenih
kategorijama "b"i "c" na slijedeći način:

**Pa =1 - Pb - Pc**

gdje su Pa, Pb i Pc vjerojatnosti pojavljivanja kategorija a; b i e.
Ciljne vrijednosti i njihova raspodjela uzduž međunarodnog, magistralnog
i mjesnog dijela dani su u tablici 4 i prikazani na slici 2. Sukladno ITU-T
preporuci G.822, 40% od broja klizanja je dopušteno na mjesnom dijelu,
6% na magistralnom i 8% na međunarodnom dijelu.

(2) Na bilo kojoj međunarodnoj svezi dozvoljeno je do 5 klizanja u 24
sata. Zahtjev treba biti ispunjen za 99% vremena, dok razdoblje promatranja
ne može biti kraće od godinu dana. U ostalih l% vremena, dozvoljene su
netočnosti u mreži, međutim, broj klizanja ne smije prijeći granicu od
1 klizanja i dvije minute. Dopuštenih 5 klizanja u 24 sata i pripadni postoci
znače:

\* na mjesnom dijelu dopušteno je jedno klizanje u 12,5 sati ;

\* na magistralnom dijelu dopušteno je jedno klizanje u 83,3 sata;

\* na međunarodnom dijelu dopušteno je jedno klizanje u 62,5 sati.

![](dodaci/1995/1090-05.gif)

Napomena: Pmin: minimalna vrijednost postotka vremena u odnosu na ukupno
vrijeme

Pmax: maksimalno dozvoljena vrijednost postotka vremena u odnosu na
ukupno vrijeme.

(3) Raspodjela broja klizanja dana u prije navedenim točkama (primjer
a i b na slici 2.) primjenjivat će se u hrvatskoj digitalnoj telefonskoj
mreži. Raspodjela broja klizanja može se prilagoditi konkretnoj situaciji
u mreži, ali ukupni broj klizanja na mjesnom i magistralnom dijelu zajedno
ne smije prijeći 46%.

![](dodaci/1995/1090-06.gif)

Slika 2. Raspodjela broja klizanja na medunarodnoj digitalnoj svezi
brzine 64 kbit/s

Sustavi prijenosa Članak 41.

(1) U mreži javnih telekomunikacija upotrebljavaju se u načelu samo
digitalni sustavi prijenosa sinkrone (SDH) i pleziokrone (PDH) digitalne
hijerarhije s iznimkom korisničkog, pristupnog područja gdje će u dužemwremenskom
razdoblju u postojećoj telefonskoj mreži prevladati tradicionalni analogni
NF sustavi. U ograničenom prijelaznom razdoblju zatečeni analogni sustavi
prijenosa mogu se upotrebljavati i u drugim područjima, ako je to u prometnom
pogledu prijeko potrebito i gospodarstveno opravdano.

(2) Osim prijenosnih funkcija sustavi prijenosa obavljaju i funkcije
digitalnog prespajanja (DXC) u transportnim čvorovima mreže.

(3) U sustavu prijenosa kao dijelu medunarodne mreže upotrebljavaju
se digitalni skupovi zasnovani na medunarodno normiziranim hijerarhijskim
brzinama prijenosa. Brzine prijenosa u telekomunikacijskoj mreži bazirane
su na europskoj, primarnoj hijerarhijskoj brzini od 2048 kbit/s (E1) i
obuhvaćaju signale slijedećih razina (tablica 5):

![](dodaci/1995/1090-07.gif)

Ustrojstvo mreže prijenosnih sustava Članak 42.

Ustrojstvo mreže prijenosnih sustava zasniva se. na četiri razine:

č pristupna mreža - povezuje sučelja korisničkih terminala u pristupnoj
točki s pristupnim čvorovima;

č županijska spojna mreža - povezuje pristupne čvorove sa županijskim
tranzitnim čvorovima;

č magistralna tranzitna mreža - povezuje županijske tranzitne čvorove
s medunarodnim tranzitnim čvorovima i županijske tranzitne čvorove medusobno;

č medunarodna mreža (hrvatski dio) - povezuje medunarodne tranzitne
čvorove medusobno (unutar zemlje) i s medunarodnim tranzitnim čvorovima
u inozemstvu.

Mediji prijenosa Članak 43.

U javnoj telekomunikacijskoj mreži upotrebljavaju se slijedeći prijenosni
mediji:

čž svjetlosni kabeli

- jednomodni, standardnih karakteristika (G.652), a primjenjuju se na
svim razinama mreža;

- jednomodni, optimiziranih karakteristika glede disperz(je (G.653)
i gušenja (G.654č, a mogu se primijeniti iznimno prema posebnom sporazumu
na sustavima prijenosa prema inozemstvu,

- višemodni, koji se mogu upotrebljavati samo u korisničkom području
(LAN):

č bakreni kabeli

- simetrični, standardnih promjera od 0,32 do 0,8 mm, a primijenjuju
se na razinama pristupnih mreža za priključak pojedinačnih korisnika analogno
(parica) i/ili priključke skupina korisnika uporabom digitalnih multipieksnih
sustava prijenosa (u ograničenom prijelaznom razdoblju zatečeni analogni
i digitalni sustavi prijenosa na simetričnim kabelima mogu se upotrebljavati
i u višim razinama javnih mreža, ako je to prometnom pogledu prijeko potrebito
i gospodarski opravdano,

- asimetrični (koaksijalni) kabeli standardnih dimenzija 1,4/2,2 i 2,6/9,5
mm neće se više ugradivati u javnu mrežu, a zatečeni analogni i digitalni
sustavi prijenosa na koaksijalnim kabelima mogu se i dalje upotrebljavati,
ako je to prometnom pogledu prijeko potrebito i gospodarski opravdano,

- asimetrični (koaksijalni) kabeli odgovarajućih dimenzija, na krajnjim
dionicama pristupnih mreža do korisnika, u okviru hibridnih FTTC sustava;

č digitalni radijski sustavi prijenosa, koji se primjenjuju na svim
razinama javnih mreža.

Digitalni prijenosni uredaji i oprema

(5) Tehnička, tehnološka i uporabna svojstva postojećih i novih sustava
prijenosa koji mogu biti u uporabi u javnoj nepokretnoj telefonskoj mreži
odredena su tehničkim uvjetima za te sustave sukladno članku 4. Zakona
o telekomunikacijama.

Članak 44.

U javnoj telekomunikacijskoj mreži primjenjuju se slijedeći digitalni
prijenosni uredaji i oprema:

č PDH sustavi

linijski terminali i regeneratori

- multipleksori

- digitalni razdjelnici

- ostala oprema - PCM multipleksori, fleksibilni multipleksori, HDSL,
ADSL, mrežni terminali (NT)

SDH sustavi (linijski terminal kao sastavni dio multipleksnog terminala,
a funkciju prespajanja od digitalnih razdjelnika preuzimaju digitalni prespojnici)

- multipleksni linijski terminali i regeneratori - ADM

- DXC

Sustavi prijenosa u medunaroduoj tranzitnoj mreži Članak 45.

Sustavi prijenosa koji se upotrebljavaju u medunarodnoj tranzitnoj mreži
u Hrvatskoj imaju slijedeća obilježja:

č konfiguracija-mješovita č kapaciteti

- SDH/OK 622 i 2,500 Mb/s (1 + 1/1:l), SDH/RR 155 Mb/s (N + 1 )

- postojeći PDH/KK 140 Mb/s (1 +0) i PDH/RR 140 Mb/s (N+ 1)

č zaštita

- 1. faza: dvojne linije i udvojeni čvorovi povezani medusobno pomoću
ADM samozaštitnih prstenova u modu zaštite spoja podmreže (mjesni DXC na
razini puteva višeg reda E4/STM-1),

- 2. faza: višestruke linije i digitalni prespojnici (DXC 4/4) u udvojenim
čvorovima s centraliziranim (TMN) upravljanim preusmjeravanjem puteva višeg
reda E4/STM-1.

č sinkronizacija

- kakvoća: G.811

- prednosti: PI i P2 iz primarnih izvora takta mreže u medunarodnim
komutacijama Zagreb - MC1 i MC2.

Sustavi prijenosa u tranzitnoj mreži Članak 46.

Sustavi prijenosa koji se upotrebljavaju u nacionalnoj tranzitnoj mreži
imaju slijedeća obilježja:

č konfiguracija

- SDH prstenasta

- postojeće PDH linije točka-točka (PP), č kapaciteti

- SDH/OK 622 i 155 Mb/s (l:l)

- novi PDH/OK l40 Mb/s (1 +0/1:1)

- postojeći PDH/RR 140 Mb/s (N+ 1) i PDH/KK 140 Mb/s (1 +0)

č zaštita

- 1. faza: ADM samozaštitni prstenovi u modu zaštite spoja podmreže;
u udvojenim županijskim transportnim čvorovima ADM-ovi formiraju mjesni
DXC na razini putova nižeg reda (E1/E3); više parova županijskih čvorova
može se nalaziti u istom prstenu, a više prstenova unutar jednog područja
medunarodne centrale obvezno se

medusobno povezuju u 2 (županijska i/ili medunarodna) čvora,

- 2. faza: uz jednaku strukturu mreže i zaštitne mehanizme kao u prvoj
fazi postepena ugradnja digitalnih prespojnika (DXC 1/3/4) u.udvojenim
županijskim čvorovima i njihovim povezivanjem s mrežom za upravljanje (TMN)

č sinkronizacija

- kakvoća: G.812T

- prednosti: P3 iz izvora takta mreže u medunarodnimltranzitnim (MC/TC)
komutacijama Split, Rijeka, Osijek.

Sustavi prijeuosa u županijskoj spojnoj mreži Članak 47.

Sustavi prijenosa koji se upotrebljavaju u županijskoj spojnoj mreži
imaju slijedeća obilježja:

č konfiguracija

- SDH prstenasta

- PDH linearna točka-točka (PP) i lančana,

č kapaciteti

- SDH/OK 2500, 622 i 155 Mb/s (1 + 1), SDH/RR 52 Mb/s

- novi PDH/OK 140, 34 i nx2 Mb/s (1 + 1/I:1), novi PDH/RR 34 i nx2 Mb/s
(1 +0/1 + 1)

- postojeći PDH/RR/KK 140, 34 i nx2 Mb/s, č zaštita

- SDH: ADM samozaštitni prstenovi u modu zaštite spoja podmreže; u udvojenim
županijskim transportnim čvorovima ADM-ovi formiraju mjesni DXC na razini
putova nižeg reda (E1/E3); više pristupnih (mjesnih) čvorova može se nalaziti
u istom prstenu, koji se unutar jednog županijskog područja obvezno povezuje
s oba županijska čvora,

- PDH: linearne lančane sveze jednog ili više pristupnih čvorova s oba
županijska tranzitna čvora s raspodjelom prometa (50%) ili udvostručenjem
kapaciteta (100%), č sinkronizacija

- kakvoća: G.812T

- prednosti: P3 iz izvora takta mreže u medunarodnim /tranzitnim (MC/TC)
komutacijama Split, Rijeka, Osijek ili P4/PS iz izvora takta tranzitnih
komutacija u udvojenim županijskim čvorovima.

Sustari prijenosa u pristupnim mrežama

Članak 48.

Sustavi prijenosa koji se upotrebljavaju u pristupnim mre-žama imaju
slijedeća obilježja:

č konfiguracija

- SDH prstenasta

- PDH linearna točka-točka i lančana

- analogna-NF i PDH zvjezdasta (uključujući strukture stabla-sabirnice
i strukture točaka-više točaka),

č kapaciteti

SDH/OK 622 i 155 Mb/s (I + 1/1:1), SDH/RR 52 Mb/s

- novi PDH/OK 140, 34 i nx2 Mb/s i nx64 kb/s - novi PDH/RR 34, nx2 Mb/s
i nx64 kb/s

- postojeći (2 Mb/s) i novi (HDSL, čADSL, PON, RITL, itd.) digitalni
pristupni sustavi na svim medijima - simetrični, koaksijalni i svjetlosni
kabeli i radijski (ubrajajući i nehijerarhijske kapacitete i brzine),

č zaštita se primjenjuje samo u slučaju zajedničkog pristupa većeg broja
korisnika ili u slučaju pristupa značajnih poslovnih ili državnih korisnika/službi

- SDH: ADM samozaštitni prstenovi u modu zaštite spoja podmreže na razini
putova nižeg (E1/E3) i/ili vi= šeg reda (E4/STM-N),

- PDH: linearne lančane sveze jednog ili više korisničnih čvorova i/ili
udaljenih pretplatničkih stupnjeva (UPS) s udvajanjem trasa do mjesnog
pristupa čvora,

č sinkronizacija

- kakvoća: G.812L

- prednosti: P6 iz izvora takta lokalne komutacije u pristupnom čvoru.

Pristupni bežičvi sustavi Članak 49.

U pristupnim mrežama mogu se upotrebljavati slijedeći pristupni beiični
sustavi prijenosa.

č kućni bežični telefon,

č privatne mreže, č telepoint,

č PCS sustavi,

č radijski pristup u javnu telefonsku mrežu.

Sustavi napajanja članak 50.

(1) Svi telekomunikacijski sustavi (oprema i uredaji komutacije, prijenosa,
specijalnih službi i posebnih usluga) koji tvore jedinstveni sustav javne
telefonske mreže moraju imati neprekidno napajanje odgovarajućim istosmjernim
ili izmjeničnim naponom.

(2) Nazivne veličine napona su: -48 V i +/-60 V, za istosmjerni napon

220 (230), 50 Hz, za izmjenični napon.

(3) Neprekidnost napajanja odgovarajućim naponom treba osigurati s pomoću
akumulatorskih baterija, a vremenski je ograničena zavisno od kapaciteta
priključenih baterija i potrošnje telekomunikacijskog sustava.

(4) Vremenski neograničena neprekidnost (trajna neprekidnost), osigurava
se uporabom električnih agregatskih uredaja koji se, uz odgovarajuće akumulatorske
baterije iz stavka 3.. ovog članka, upotrebljavaju kao pričuvni izvor neograničenog
vremena rada.

(5) Trajnu neprekidnost napajanja telekomunikacijskih sustava treba
osigurati za sve uredaje i opremu medunarodne, državne (tranzitne) i županijske
(mjesne) razine, i to ugradbom nepokretnih električkih agregatskih uredaja
te kapacitetom akumUlatorskih baterija dostatnim za više od 1 (jedno)-satne
pričuve pri najvećem strujnom opterećenju.

(6) Za telekomunikacijske sustave medunarodne razine potrebito je ugradivati
dva (ili više) nepokretna agregatska uredaja koji su jedno drugom pričuva,
te napraviti priključak za pokretni električni agregat. Energetski priključak
takvog objekta izvesti iz zasebne NN transformatorske postaje koja mora
napajati dva nezavisna VN izvora.

članak S1.

(1) Snaga nepokretnog električnog agregatskog uredaja treba biti dostatna
za pokrivanje potreba za električkom energijom svih telekomunikacijskih
sustava u objektu, sustava za klimatizaciju za onu telekomunikacijsku opremu
i uredaje koji ne mogu raditi bez odgovarajućih klimatskih uvjeta, nužne
rasvjete, vatrodojavne i protuprovalne centrale, protupožarnog sustava,
signalizacije i nadzora rada telekomunikacijskih sustava, hidroforskog
postrojenja i jednog dizala u objektu. Ostali potrošači u telekomunikacijskom
objektu (rasvjeta, kotlovnica, toplinska podpostaja, klimatizacija, računarski
sustavi, mehanizacija, dizala... i dr.) mogu se priključivati na agregatski
uredaj po potrebi i mogućnostima ugradenog agregatskog uredaja, vodeći
računa o veličini, vrsti i karakteru opterećenja, kako ne bi došlo do smetnji
u radu agregatskog uredaja.

č (2) Snaga, tip i vrsta nepokretnog električkog agregatskog uredaja
odreduje se prema instaliranom i predvidivom krajnjem kapacitetu opreme
i uredaja te veličini i karakteru opterećenja telekomunikacijskog sustava
za koji se uredaj ugraduje, kao i o mogućnosti smještaja uredaja u obje,ktu.

(3) Za sve ostale telekomunikacijske sustave koji nisu navedeni u stavku
1. ovog članka neprekidnost napajanja mora se osigurati s pomoću akumulatorskih
baterija dostatnog kapaciteta za napajanje opreme i uredaja u trajanju
od 6 (šest) do 10 (deset) sati pri maksimalnom opterećenju.

(4) Ako je telekomunikacijski sustav smješten u objektu ili na mjestu
koje nije dostupno službi održavanja unutar vremena iz članka 50. ovog
pravilnika (npr. otoci, ruralne postaje, brda,... i sl.), pričuva u akumulatorskim
baterijama treba biti najmanje 10 (deset) satži. ,

(5) Za telekomunikacijske sustave za koje nisu osigurani izvori trajnog
neprekidnog napajanja, potrebito je izvesti priključak za pokretni (prenosivi,
prijevozni) agregat, čija vrsta, snaga i broj zavise o organizaciji službe
održavanja (dežurstva i intervencije), ili broju, pojedinačnoj snazi i
udaljenosti instaliranih telekomunikacijskih sustava u pojedinom županijskom
ili pristupnom području.

(6) Snaga, barem jednog, pokretnog agregatskog uredaja u pojedinom županijskom
ili pristupnom području mora omogućiti pričuvno energetsko napajanje najvećeg
instaliranog telekomunikacijskog sustava na tom području, u kojem nije
instaliran nepokretni agregat, dok ostali mogu biti i manje snage.

članak 52.

Svi nepokretni električki agregatski uredaji moraju imatiautomatski
start nakon nestanka energetskog napajanja iz elektrodistribucijske mreie
ili promjene električkih veličina izvan đopuštenih granica, kao i mogućnost
ručnog uključivanja uredaja za slučaj kvara na automatici. Ostali agregatski
uredaji koji se ne upotreb(javaju kao nepokretni, ne moraju imati automatski
start. Članak 53.

Kapacitet akumulatorskih baterija iz članaka 50, i 51. ovog pravilnika
mora se podijeliti na najmanje dvije akumulatorske baterije istog nazivnog
kapaciteta, tipa i vrste, radi veće pogonske sigurnosti i pouzdanosti u
svim režimima rada, ispitivanja i održavanja. Od ovog uvjeta mogu se izuzeti
samo telekomunikacijski sustavi najniže prometne razine i vrlo malog kapaciteta
u pristupnom području (kućne centrale, komutacije sa manje od 500 priključaka
i sl.).

članak 54.

(1) Energetski priključak telekomunikacijskog sustava na elektrodistribucijsku
mrežu mora osigurati maksimalnu sigurnost, pouzdanost, stalnost i kakvoću
opskrbe elektroenergetskim napajanjem, a istodobno se treba osigurati i
prioritetan status kod mjerodavnog distribucijskog poduzeća u napajanju
telekomunikacijskog sustava.

(2) Svi telekomunikacijski objekti koji su priključeni na VN (10 ili
20 kV) moraju imati ugraden uredaj za kompenzaciju jalove energije, dok
je za ostale telekomunikacijske objekte koji su priključeni na NN (0,4
kV), ugradnja takvih uredaja nije obvezna.
Članak 55.

(1) Naponi napajanja telekomunikacijskih sustava i granične razine prikazani
su u tablici 6 i iznose:

![](dodaci/1995/1090-08.gif)

(2) Ispravljačko postrojenje treba prilagoditi na vrijednost istosmjernog
radnog zavisno od tipa i vrste instaliranih akumulatorskih baterija i napona
održavanja i punjenja koje preporuča proizvodač baterije, broja ćelija
koje čine bateriju i uvjetovanih padova napona na baterijskim i distribucijskim
vodovima.

članak 56.

(l) Istosmjerni naponi koji se upotrebljavaju za napajanje telekomunikacijskih
sustava mogu imati najveću razinu šuma u frekvericijskom području:

25 Hz do 5 kHz .............................................................
2 mV ef

4 kHz do 100 MHz .......................................... 20 mV ef/MHz

(2) Maksimalni skok izmjenične komponente istosmjernog napona u odnosu
na srednju vrijednost može biti najviše do 200 m V.

(3) Odstupanje izmjeničnog napona i frekvencije u dozvoljenim granicama
ne smije izazvati nikakva odstupanja izlaznih karakteristika telekomunikacijske
opreme i uredaja. Ako pojedini periferni uređaji prijeko potrebiti za funkcioniranje
telekomunikacijskog sustava (ulazno-izlazne jedinice, oprema za nadzor
i upravljanje, i sl.) ne dozvoljavaju odstupanja frekvencije ili napona
više od + / - 2%, ti se sustavi moraju napajati preko posebnih DC/AC pretvarača
putem priključka na osnovni DC napon.

članak 57.

Uredaji za osiguravanje osnovnog i pričuvnog energetskog napajanja telekomunikacijskih
sustava trebaju imati mogućnost za izvodenje daljinske signalizacije, nadzora
i upravljanja, a sva potrebita signalizacija se sabire na razini iupanijskog
ili pristupnog područja i prenosi na višu razinu.

Članak 58.

Visokonaponski i niskonaponski dovodni vodovi energije do objekta u
koji je ugraden telekomunikacijski sustav, radna, zaštitna i gromobranska
uzemljenja, signalizacije radnih stanja i alarma, vatrodojave i protuprovale,
načini otklanjanja elektromagnetskih i radijskih smetnji kao i svi ostali
parametri važni za tehničko tehnološku kakvoću i osiguravanje neprekidnosti
odvijanja telekomunikacijskog prometa, moraju se ostvariti u skladu s važećim
preporukama ITU-T ili drugih medunarodnih normizacijskih ustanova i odgovarajućim
tehničkim uvjetima u skladu s člankom 4. Zakona o telekomunikacijama.

IV. TELEGRAFSKA MREŽA

Ustroj telegratske mreže Članak 59.

(1) Mreža za telegrafski promet namijenjena je za pretplatnički telegrafski
promet (teleks) i javni telegrafski promet (jatep).

(2) Telegrafska mreia se sastoji od: krajnjih telegrafskih uredaja,
telegrafskih sustava prijenosa i telegrafskih komutacijskih sustava.

Članak 60.

(I) Teleks-mreža je namijenjena za unutrašnji i medunarodni teleks-promet
i sadrži slijedeće prometne razine:

č razina pristupnog telegrafskog prometa, č razina tranzitnog telegrafskog
prometa i

č razina medunarodnog telegrafskog prometa.

(2) Razina pristupnog telegrafskog prometa je najniža razina teleks-prometa.
Njena osnovna uloga je posredovanje (koncentracija) telegrafskog prometa
odredenog područja posredovanjem telegrafskih multipleksora ili krajnjih
telegrafskih centrala koji su zvjezdasto povezani s medunarodnom i tranzitnom
telegrafskom centralom.

(3) U razini tranzitnog telegrafskog prometa posreduje se krajnji i
tranzitni i medunarodni telegrafski promet. Na podtučju Hrvatske postoji
jedna medunarodna i tranzitna telegrafska centrala koja se nalazi u Zagrebu.
Ta telegrafska centrala ima stožernu funkciju u telegrafskoj mreži Hrvatske,
jer se na nju zvjezdasto povezuju telegrafski multipleksori i krajnje telegrafske
centrale.

(4) Postojeće elektromehaničke telegrafske komutacijske sustave treba
postupno ukinuti i zamijeniti telegrafskim multipleksorima. Članak 61.

(1) Krajnji telegrafski uredaji se priključuju na telegrafske komutacijske
sustave s pomoću pretplatničkih vodova u mjesnoj telegrafskoj mreži.

(2) Priključenje telegrafskih korisnika obavlja se:

l. izravnim priključenjem telegrafskih korisnika na tranzitnu telegrafsku
centralu. Izravno se priključuju, u pravilu, oni korisnici koji se nalaze
na području mjesne telegrafske mreže kojoj zemljopisno pripada i telegrafska
tranzitna centrala;

2. izravnim priključenjem telegrafskih korisnika na području grada Zagreba,
ako ih na mjestu koncentracije (područnoj telefonskoj centrali) mjesne
telegrafske mreže ima manje od 10;

3. s pomoću telegrafskih multipleksora (MUX-eva) za sve ostale slučajeve;

4. ako je broj telegrafskih korisnika koji se priključuje na mjestu
koncentracije manji od 20, te ako. postoje na raspolaganju slobodni višekanalni
telegrafski uredaji (VTU) (i jedinice za priključak dalekih pretplatnika)
priključenje se može ostvariti i na taj način.

Članak 62.

(1) Javna telegrafska mreža služi za obavljanje javnog telegrafskog
prometa, koji se dijeli na:

1. unutrašnji automatski promat (JATEP);

2. medunarodni automatski promet (GENTEKS);

3. unutrašnji i medunarodni promet po izravnim svezama. 4. unutrašnji
promet koji se obavlja posredovanjem komutirane telefonske mreže (telefonom
ili faksimilom)

(2) Cjelokupni javni automatski telegrafski promet (JATEP i GENTEKS)
obavlja se posredovanjem teleks-mreže.

Numeriranje Članak 63.

(1) U teleks-mreži upotrebljava se peteroznamenkasta zatvorena numeracija

(2) Raspodjela karakterističnih brojeva u planu numeriranja je slijedeća
(tablica 7):

![](dodaci/1995/1090-09.gif)

(3) U medunarodnom teleks-prometu karakteristične brojeve prema pojedinim
zemljama upotrebljavaju se pristupni kodovi iz preporuke ITU-T F.69.

(4) U medunarodnom teleks-prometu ispred pristupnih kodova potrebito
je birati predbroj "0".

(5) Za službene i ispitne brojeve odreduju se brojevi koji se sastoje
od karakterističnog broja centrala i pozivnog broja teleprintera i to:

Prijava smetnji 915 Informacije, prijam telegrama teleprinterom 914
Prijam telegrama za inozemstvo 912

ADS (bez izobličenja) 944 ADS (s izobličenjem) 955 ADM 966

(6) Za medunarodni poluatomatski teleks-promet i usluge obavijesti o
trajanju sveze (CDA) upotrebljavaju se brojevi:

Poluautomatski teleks-promet 932

CDA usluge 933 (7) Javna mreža upotrebljava plan numeriranje teleks-mre

že.

**Signalizacija**Članak 64.

(1) U teleks-mreži upotrebljava se signalizacija tipa "B" s tastaturnim
biranjem, automatskim aktiviranjem naslovnice pozvanog pretplatnika i s
pisanim službenim signalima, sukladno preporuci ITU-T U.1.

(2) U unutrašnjem teleks-prometu, signalizacijske procedure za pojedine
usluge i prometne slučajeve odreQuju se posebnim propisima.

(3) U medunarodnom automatskom teleks-prometu, prema pojedinim zemljama,
mogu se upotrebljavati slijedeći tipovi signalizacija:

a) A, prema preporuci ITU-T U.1 b) B, prema preporuci ITU-T U.1 c) C,
prema preporuci ITU-T U.11 d) D, prema preporuci ITU-T U.12

(4) Signalizacija za uredaje s automatskom korekcijom pogrješaka treba
biti u skladu s preporukama ITU-T; U.20 i U.23. (5) HPT utvrduje detalje
u svezi sa signalizacijom u među

narodnom teleks-prometu neposredno sa zainteresiranim zemljama.

6.Pisani službeni signali koji se odašilju pozivajućem korisniku u slučaju
da je pokušaj. uspostavljanja sveze 2.euspješan su (tablica 8): .

![](dodaci/1995/1090-10.gif)

(7) Signalizacija u javnoj telegrafskoj mreži je ista kao i u teleks-mreži.

Sustavi telegrafske komutacije Članak 65.

(1) U javnu telegrafsku mrežu smiju se ugradivati elektronički komutacijski
sustavi koji rade na načelu komutacije vodova, s upravljanjem s pomoću
pohranjenog programa (SPC).

(2) Elektromehanički telegrafski komutacijski sustavi koji rade na načelu
komutacije vodova s registarsko-markerskim upravljanjem (CROSSBAR sustavi),
smiju se upotrebljavati do njihove zamjene ili istrošenosti.

Članak 66.

(1) SPC sustavi, koji rade na načelu komutacije vodova mogu se upotrebljavati
u svim prometnim razinama telegrafske mreže za:

1. teleks-promet, za brzinu rada od 50 bauda primjenom medunarodne abecede
broj 2;

2. za JATEP i GENTEKS-promet, za brzine rada od 50, 75 i 100 bauda primjenom
medunarodne abecede broj 2;

(2) Sve centralno-upravljačke jedinice SPC sustava.telegrafske komutacije,
bez razlike na kapacitet, trebaju biti udvostručene.

(3) U slučaju ispada neke od centralno-upravljačkih jedinica, sustav
mora imati mogućnost utvrdivanja neispravnosti dotične jedinice i automatskog
prebacivanja opterećenja na pričuvnu ispravnu jedinicu, što ne smije izazvati
prekid ni jedne uspostavljene sveze ili poziva koji je u tijeku.

(4) Komutacijski sustav mora omogućiti prijam i obradu telegrafskog
signala izobličenog do 40% za teleks kao i brzine razreda 1 i 2 ITU-T-a.
Na izlazu iz komutacijskog sustava, izobličenje telegrafskog signala mora
biti manje od 1%.

(5) SPC sustavi moraju moći raditi zajedno s postojećim elektromehaničkim
komutacijskim sustavima.

(6) Eelktronički SPC komutacijski sustavi moraju podržavati sustave
signalizacije specificirane u članku 64. ovog pravilnika. ·

Članak 67.

( 1 ) Elektronički komutacijski sustavi moraju omogućiti integraciju
komutacije i prijenosa, gdje telegrafski multipleksor treba predstavljati
"izdvojenu jedinicu", koja se na razini "bit streama" priključuje na matičnu
telegrafsku centralu s pomoću jedne prilagodbene jedinice.

(2) Telegrafski korisnici priključeni na telegrafski multipleksor moraju
imati sve mogućnosti kao da su izravno priključeni na matičnu SPC telegrafsku
centralu, tj. one koje su naznačene u članku 66. ovog pravilnika.

(3) Funkcijski nadzor nad radom multipleksora mora biti moguć iz matične
SPC telegrafske centrale.

Sustavi telegralskog prijenosa članak 68.

(1) Telegrafski prijenosni sustavi, povezuju telegrafske komutacije
i telegrafsku terminalsku opremu.

(2) Prijenosni telekomunikacijski medij za ostvarenje telegrafskog prijenosa
može biti:

I. telefonski fizički vodovi (telefonske parice u telefonskoj mjesnoj
mreži) ili

2. telefonski kanali (analogni i digitalni), koji se u pravilu upotrebljavaju
na medumjesnim relacijama.

(3) Prijenos po telefonskim govornim krugovima vrši se u pravilu uporabom
cijelog govornog opsega od 300 do 3.400 Hz. (4) Telegrafski multipleksori
većeg kapaciteta za poveziva

nje na matičnu telegrafsku centralu mogu, kao prijenosni medij, upotrebljavati
:

l. PCM kanal brzine 64 kbit/s,

2. osnovni opseg fizičkog nepupiniziranog voda (2 parice samo u mjesnoj
telefonskoj mreži matične telegrafske centrale). (5) Telefonske kanale
preko kojih se vrši telegrafski prije

nos treba odabrati tako da se sveza od kraja do kraja ostvari po najkraćoj
relaciji i s najmanjim brojem demodulacija.

Članak 69.

(1) Prijenos fizičkim vodovima ostvaruje se jedino u mjesnoj telekomunikacijskoj
mreži, istosmjernom strujom (prijenos visokom razinom telegrafske signalizacije)
u skladu s "B" tipom signalizacije.

(2) Prijenos izmedu udaljenih krajnjih telegrafskih uredaja i komutacijskog
središta vrši se kombinirano: fizičkim vodovima prema stavku 1. ovog članka
i sustavima za multipleksni prijenos s frekvencijskom modulacijom ili vremenskom
razdiobom.

(3) Višekanalni telegrafski uredaji mogu upotrebljavati kao prijenosni
medij, fizički vod. U tom slučaju se za prijenos upotrebljavaju dvije parice.

članak 70.

( 1 ) Telegrafski prijenos s pomoću multipleksnih sustava s frekvencijskom
modulacijom ostvaruje se preko analognih telefonskih visokofrekvencijskih
sustava (telefonskih kanala), fizičkih vodova ili kombinirano.

(2) Telegrafski prijenos ostvaruje se brzinama modulacije od 50, 100
ili 200 bauda.

Kapacitet prijenosa u zavisnosti od brzine modulacije po telefonskom
kanalu širine 4 kHz, dan je u tablici 9:

![](dodaci/1995/1090-11.gif)

3) S pomoću sustava za brzinu modulacije 50, 100 ili 200 bauda vrši
se prijenos odgovarajućom brzinom telegrafiranja. Odstupanje se predvida
u slijedećim slučajevima:

č prijenos brzinom 50 bauda preko sustava s razmakom srednjih frekvencija
većim od 120 Hz;

č prijenos brzinom 75 bauda preko sustava za brzinu modulacije od 100
bauda;

č prijenos brzinom I50 bauda preko sustava za brzinu modulacije od 200
bauda.

(4) Telefonski vodovi za telegrafski prijenos s ukupnom srednjom snagom
l35 mW u točki nulte relativne razine moraju zadovoljiti uvjete propisane
preporukom ITU-T H.22.

1.Srednja snaga po telegrafskom kanalu u točki nulte relativne razine,
bez obzira na broj kanala u sustavu, iznosi:

za sustav 50 bauda 22,5 dBmO za sustav 100 bauda 19,5 dBmO

za sustav 200 bauda 15,5 dBmO

Radi zaštite prijenosnih telefonskih sustava od preopterećenja, razine
srednje snage po telegrafskom kanalu, ne smiju imati vrijednosti niže za
4,5 dBmO od naznačenih.

(6) Telegrafski sustavi moraju imati mogućnost automatske korekcije
odstupanja frekvencije pomoću ugradenih pojedinačnih ili zajedničkih korektora.

Članak 71.

(I) Sustavi za multipleksni prijenos s vremenskom razdiobom namijenjeni
su za telegrafski prijenos i asinkroni prijenos podataka preko:

1. analognih višokofrekvencijskih telefonskih sustava; 2. digitalnih
PCM sustava ili

3. fizičkih vodova.

(2) Sustavi za multipleksni prijenos s vremenskom razdiobom smiju se
priključiti kao podsustavi na sustave za multipleksni prijenos s vremenskom
razdiobom višeg reda.

(3) Sustavi za multipleksni prijenos s vremenskom razdiobom primijenjuju
postupak multipleksiranja zavisan od koda i brzine. Sustavi mogu biti predvideni
za rad s jednom od naznačenih agregatnih brzina prijenosa: 2.400, 4.800,
9.600 ili 64.000 bit/s. Prijenos agregatnom brzinom od 64 kbit/s može se
ostvariti po vremenskom intervalu telefonskih PCM sustava ili po primarnoj
skupini primjenom modema prema preporuci ITU-T V.36. Prijenos agregatnim
brzinama: 2.400, 4.800, 9.600 ili 64.000 bit/s može se ostvariti u osnovnom
opsegu uz odgovarajući modem za prijenos u osnovnom opsegu.

(4) Sustavi, koji rade prema preporuci ITU-T R.101, zavisni su od koda
i brzine i rade s agregatnom brzinom prijenosa od 2.400 bit/s. Oni primijenjuju
okvir od 47 bita, u kojemu je prvi bit sinkronizacijski, a ostali su informacijski.
Telegrafski sustavi imaju kapacitet prema tablici 10:

![](dodaci/1995/1090-12.gif)

Najveće asinkrono (start-stop) izobličenje mora biti manje od 3% za
sve brzine modulacije. Sinkronizacija se vrši pomoću sinkronizacijskih
bita (mogućnost "A") ili s pomoću sinkronizacijske riječi (mogućnost "B")
u skladu s preporukom ITU-T R.101. Sučelja i upravljački signali izmedu
uredaja i prijenosnog voda moraju biti u skladu s odgovarajućim preporukama
serija V i X ITU-T-a.

Raspodjela dopuštenog izobličenja Članak 72.

(1) Prigodom planiranja telegrafskih vodova, bez obzira jesu li upotrijebljeni
regeneratori telegrafskih impulsa ili ne, moraju se zadovoljiti slijedeći
uvjeti:

l. opće izobličenje svake dionice (jedna modulacija i demodulacija)
mora biti što manje i ne smije premašiti vrijednost od 10%, bez obzira
na brzinu modulacije;

2, opće izobličenje telegrafskog voda, bez izobličenja mjesnog voda
i krajnjeg uredaja, ne uzimajući u obzir broj dionica, ne smije premašiti
vrijednosti u tablici 11:

![](dodaci/1995/1090-13.gif)

(2) Prigodom projektiranja telegrafskih sveza za rad brzinom od 50 bauda,
bez obzira jesu li upotrijebljeni regeneratori telegrafskih impulsa ili
ne, slijedeće granične vrijednosti izobličenja se ne smiju premašiti (tablica
12).

![](dodaci/1995/1090-14.gif)

(3) Kada se krajnji uredaji priključuju na sustave komutacija, ili prijenosa
s regeneracijom signala preko mjesnih vodova ili vodova dalekih pretplatnika,
najveće izobličenje mjesnog dijela smije iznositi 35%.

(4)Prigodom medunarodnog poziva povezivanja mreža u kojima se radi brzinom
50 bauda, moraju biti zadovoljena slijedeća ograničenja (tablica 13):

![](dodaci/1995/1090-15.gif)

Ove granične vrijednosti odnose se i na asinkroni prijenos podataka
brzinama do 300 bit/s, razred 1 i 2 korisnika prema preporuci ITU-T X.1,
kao i na slučaj povezivanja s komutiranim mreiama za vlastite potrebe.

Krajnji telegralski uredaji članak 73.

(1) U telegrafskoj mreži upotrebljavaju se slijedeći krajnji uredaji
:

1. teleprinteri i

2. faksimil-uredaji

(2) U telegrafskoj mreži (TELEKS, JATEP i GENTEKS) upotrebljavaju se
elektromehanički, poluelektronički i elektronički teleprinteri koji rade
s medunarodnom abecedom broj 2. i ispisom na list.

(3) Nominalna brzina rada teleprintera, koji se upotrebljavaju u telegrafskoj
mreži je: 50, 75 ili 100 bauda, a smiju se upotrebljavati i teleprinteri
s većim brzinama rada (do 300 bauda). Odstupanje od ovih vrijednosti ne
smije biti veće od t 0,75%. Nominalna vrijednost dužine završnog impulsa
telegrafskog znaka iznosi 1,5 vremenske dužine osnovnog elementa.

(4) Maksimalno izobličenje odašiljačkih signala pri nominalnim uvjetima
rada, pri slijedećim brzinama, s ili bez filtera za otklanjanje radijskih
smetnji mora biti manje od:

1. za SO bauda

č 5% za elektromehaničke teleprintere; č 3% za poluelektroničke teleprintere;

2. za 75 bauda 4% za poluelektroničke i elektroničke teleprintere;

3. za 100 bauda 7% za poluelektroničke i elektroničke teleprintere.

(5) Širina prijama teleprintera pri normalnim uvjetima rada i otpremnom
ciklusu jednakim ili većim od sedam elemenata ne smije biti manja od niže
naznačenih vrijednosti:

1. za 50 bauda

±35% za elektromehaničke teleprintere;

č ±44% za poluelektroničke i elektroničke teleprintere;

2. za 75 bauda ±42% za poluelektroničke i elektroničke teleprintere;

3. za 100 bauda ±38% za poluelektroničke i elektroničke teleprintere.

Sustavi napajanja članak 74.

(1) Osnovni naponi napajanja telegrafskih uredaja su: 1. istosmjerni
napon -48V;

2. telegrafski napon t 60 V i

3. izmjenični napon 220 V, 50 Hz.

(2) Neprekinutost napajanja mora biti osigurana za sve telegrafske centrale
i pripadajuće telegrafske prijenosne sustave. Telegrafske centrale koje
imaju stabilne agregate, moraju za neprekidno napajanje imati i akumulatorske
baterije kapaciteta dva do četiri sata napajanja maksimalnom strujom (struja
u glavnom prometnom satu). Centrale koje upotrebljavaju pokretne agregate,
moraju imati akumulatorske baterije kapaciteta za desetosatno napajanje
maksimalnom strujom.

Tariliranje

Članak 75.

(1) Tarifiranje usluga u teleks-prometu može biti na temelju zapisa
podataka potrebitih za naknadnu obradu ili na bazi tarifnih impulsa.

(2) Tari6ranje na temelju zapisa podataka mora početi 6 ± 1 sekundu
nakon pojave signala javljanja, a prestati u vremenu od jedne sekunde nakon
pojave signala raskida sveze.

(3) Kod tarifiranja na temelju impulsa, zaduženje počinje početnim impulsom,
kod čega vremenski razmak izmedu početnog impulsa tarifiranja i prvog impulsa
tarifne serije može biti manji ili jednak vremenskom razmaku impulsa tarifnog
niza odgovarajućeg tarifnog područja.

(4) Tarifiranje u medunarodnom prometu obavlja se u medunarodnoj telegrafskoj
centrali.

(5) Tarifiranje u JATEP i GENTEKS-prometu obavlja se na temelju brojanja
riječi, što je propisano posebnom uputom.

V. MREŽA ZA PRIJENOS PODATAKA

Članak 76.

č (1) Načela i osnovni tehnički uvjeti za ustrojstvo, izgradnju, održavanje
i uporabu sustava javne mreže za prijenos podataka odreduju slijedeće:

č načela i ciljevi izgradnje i proširenja mreže za prijenos podataka,

č tehnološko ustrojstvo posebnih mreža za prijenos podataka,

č mogućnosti za ostvarenje prijenosa podataka javnim mrežama, koje nisu
namijenjene jedino toj vrsti prijenosa (telefonska mreža, ISDN, i dr.),

č načela numeriranja u mreži za prijenos podataka,

č tehnička i tehnološka načela i kriteriji za osiguranje kakvoće u izgradnji
i održavanju mreie za prijenos podataka.

(2) Navedena načela osnova su za izradu tehničkih uvjeta za pojedine
sustave i uredaje koji se upotrebljavaju u javnoj mreži za prijenos podataka.
Svojstva pojedinih od ovih sustava i uredaja koje nisu obuhvaćene ovim
pravilnikom trebaju odgovarati važećim preporukama ITU-T ili drugih medunarodnih
normizacijskih organizacija.

Prijenos podataka te%lonskom mrežom

Ćlanak 77.

(1) Osnovni elementi telefonske mreže za prijenos podataka

su:

č prijenosni putevi (komutirana telefonska mreža i zakupIjeni telefonski
vodovi) i

č krajnji uredaji za prijenos podataka (modemi).

(2) Prijenos podataka telefonskom mrežom obavlja se:

č komutiranom telefonskom mrežom, č zakupljenim telefonskim vodovima.

Posebne javne mreže za prijenos podatsks Članak 78.

Posebne javne mreže koje su namijenjene jedino prijenosu podataka prema
pripadnim karakteristikama dijele se na:

mreže za prijenos podataka s komutacijom paketa, č mčeže za prijenos
podataka s prijenosom okvira,

Mreže za prijenos podataka s komutacijom paketa Članak 79.

(1) Svrha javne mreže za prijenos podataka s komutacijom paketa je:

č da omogući povezivanje i razmjenu podataka izmedu korisnika priključenih
na mrežu, kao i izmedu korisnika te mreže i ostalih mreža za prijenos podataka
s kojima je

ona povezana;

č da ta mreža bude i infrastrukturna telekomunikacijska mreža novih
telekomunikacijskih usluga, kao što su videoteks, elektronička pošta, i
dr;

č da vlasnicima mreža za vlastite potrebe osigura pričuvnu funkciju.

(2) Elementi mreže su: komutacijske jedinice, prijenosni sustavi, krajnji
uredaji za prijenos podataka (modemi), te sustav nadzora i upravljanja.

(3) Javna mreža za prijenos podataka s komutacijom paketa u naziva se
CROAPAK.

(4) Komutacijske jedinice se dijele na: komutacijska čvorišta, koncentratore
i pristupnu opremu. Tehničke karakteristike komutacijskih čvorišta, koncentratora
i pristupnih jedinica bit će propisane posebnim tehničkim uvjetima.

(5) Prijenosni sustavi predstavljaju telekomunikacijski medij s pomoću
kojega su medusobno povezane komutacijske jedinice ili komutacijske jedinice
i korisnička oprema (krajnji uredaji za prijenos podataka - modemi). Infrastruktura
prijenosnih sustava su samo telefonski prijenosni mediji.

(6) Gdje je god to moguće upotrijebit će se telefonski digitalni prijenosni
sustavi za povezivanje komutacijskih jedinica, ponajprije komutacijskih
čvorova medusobno, te čvorova i koncentratora brzinom prijenosa od 2 Mbit/s.
Takvim načinom povezivanja, ostvarit će se temeljna mreža ("back bone").

(7) U iznimnim slučajevima, korisnička pristupna oprema će se, na isti
način kao u stavku 6. ovog članka priključiti na pripadne komutacijske
jedinice.

(8) Na medumjesnim udaljenostima, za priključenje korisničke opreme
ili pristupne opreme upotrebljavat će se telefonski kanali strandarne širine
frekvencijskog opsega tj. od 300 do 3.400 Hz.

(9) Na području mjesne telefonske mreže upotrebljavat će se mjesna kabelska
telefonska mreža, kao medij za medusobno povezivanje komutacijskih jedinica
u istome mjestu i za priključenje korisničke komunikacijske opreme na pripadnu
komutacijsku jedinicu. Telefonski vodovi koji se upotrebljavaju u tu svrhu
ne smiju biti pupinizirani, i trebaju imati kakvoću specificiranu preporukama
ITU-T-a za vodove namijenjene prijenosu podataka.

Priključenje korisnika na CROAPAK Članak 80.

(1) Priključenje korisnika na javnu mrežu za prijenos podatka s komutacijom
paketa može biti:

č izravno, preko telefonskog zakupljenog voda do pripadne komutacijske
jedinice ili ž

č preko biranog telefonskog priključka.

(2) Izravno priključenje korisnika ostvaruje se preko:

č telefonske kabelske mreže (s bakrenim vodičima), kao prvi izbor, s
pomoću modema koji rade u osnovnom opsegu (BB-modemi), i to u punom dupleksu
po jednoj telefonskoj nepupiniziranoj parici, primijenjujući tehniku potiskivanja
odjeka ("echo cancellation"). Kako za BB-modeme nema medunarodne preporuke
potrebito je na strani javne mreže za prijenos podataka i na strani korisnika
staviti jednake (sparene) modeme;

č digitalnog telefonskog kanala (G.703), priključenjem izravno na odgovarajuću
linijsku jedinicu pod uvjetom da je privod signala izveden koaksijalnim
kabelom;

č telefonske kabelske mreže (s bakrenim vodičima) za prijenos digitalne
telefonske skupine (2.048 kbit/s ili n x 64 kbit/s) za priključenje korisnika
s pomoću odgovarajućih BB-modema;

č analognog telefonskog kanala strandardne širine frekvencijskog opsega
tj. od 300 do 3.400 Hz s pomoću modema koji rade u govornom opsegu (VB-modemi)
prema tablici 14.

![](dodaci/1995/1090-16.gif)

3) Korisnici pristupaju javnoj mreži za prijenos podataka i putem biranog
telefonskog priključka tako da biraju zadani telefonski broj. U zavisnosti
od biranog broja korisnik bira pristup raznim brzinama prijenosa podataka
i sustavima signalizacije.

Brzine prijenosa u CROAPAK-u Članak 81.

(1) Brzine prijenosa podataka u javnoj mreži za prijenos podataka s
komutacijom paketa definirane su preporukom ITU-T-a X.I, kao i onima definiranim
u preporuci G.702 u svezi s strukturom digitalnih prijenosnih sustava.

(2) Na razini temeljne mreže povezivanje komutacijskih jedinica treba
se izvesti primarnom digitalnom skupinom (brzine prijenosa od 2.048 kbit/s).
Ta brzina prijenosa omogućuje dovoljnu propusnost, ne samo za primjene
koje rade na načelu komutacije paketa, nego i one koje se temelje na prijenosu
okvira.

(3) Korisničke brzine s izravnim pristupom na javnu mrežu za prijenos
podataka s komutacijom paketa definirane su u preporuci ITU-T X.1, u opsegu
od 1.200 do 64.000 bit/s, te nx64 kbit/s za sustav prijenosa u primarnoj
digitalnoj skupini.

Sustavi signalizacije (uprotokolio) u CROAPAK-u Ćlanak 82.

(1) X.75 preporuka ITU-T-a definira temeljni sustav signalizacije za
priključenje javne mreže za prijenos počataka s komutacijom paketa na:

č medunarodne mreže i ostale mreže za vlastite potrebe u Hrvatskoj.

(2) Povezivanje komutacijskih jedinica javne mreže za prijenos podataka
s komutacijom paketa ostvaruje se signalizacijskim sustavom prema preporuci
X.75 ITU-T-a ili modificiranim sustavom signalizacije temeljenim na preporuci
X.75 ITU-T-a.

(3) X.25. preporuka ITU-T-a definira temeljni sustav signalizacije za
priključenje paketski orijentirane korisničke opremena javnu mrežu za prijenos
podataka s komutacijom paketa.

(4) Skup preporuka X.28, X.3 i X.29 definiraju priključenje korisničke
opreme koja radi u znakovnom modu, asinkrono na javnu mrežu za prijenos
podataka s komutacijom paketa. Pri tome X.28 odreduje sustav signalizacije
prema PAD-u ("packet assembly-disassembly"); X.3 odreduje parametre PAD-a,
a X.29 odreduje signalizaciju izmedu PAD-a i javne mreže za prijenos podataka
s komutacijom paketa.

(5) Javna mreža za prijenos podataka s komutacijom paketa može podržavati
i neke nestandardne sustave signalizacije (protokole) vodećih proizvodača
informatičke opreme u svijetu. Detaljna specifikacija tih signalizacijskih
sustava definirana je u Tehničkim uvjetima za komutacijske jedinice u javnim
mrežama za prijenos podataka s komutacijom paketa.

Numeriranje članak 83.

(1) Plan numeriranja javnih mreža za prijenos podataka treba biti u
skladu s preporukom ITU-T X.121.

(2) Maksimalan broj znamenaka, je 15 zajedno s predbrojem. Znamenke
od 1. do 4. upotrebljavaju se u medunarodnom prometu, a znamenke 5. do
15. u mreži za prijenos podataka u Hrvatskoj.

(3) Medunarodni predbroj je "0".

(4) Iza medunarodnog predbroja slijedi medunarodna oznaka zemlje, (skupina
znamenaka od 2. do 4.). Medunarodnu oznaku zemlje odreduje preporuka ITU-T
X.121. Medunarodna oznaka za Hrvatsku je 219.

(5) Izuzetak od pravila naznačenog u stavku 4. ovog članka su slučajevi,
koji su primijenjivi onda kada se iz mreže za prijenos podataka želi uspostaviti
sveza prema teleks-mreži, biranoj telefonskoj mreži ili ISDN mreži. Tada
je redoslijed biranja znamenaka slijedeći (tablica 15):

![](dodaci/1995/1090-17.gif)

(6) U Hrvatskoj se bira pretplatnički broj (zatvorena numeracija), koji
ćini skupina znamenaka od 5. do I5.

(7) Znamenka na 5. mjestu označava vrstu mreže za prijenos podataka,
prema tablici 16:

![](dodaci/1995/1090-18.gif)

![](dodaci/1995/1090-19.gif)

(8) Skupina znamenaka od 6. do 9. označuje čvorište. Broj čvorišta treba
slijediti telefonski plan numeracije po županijskom ustroju (znamenke 6.
i 7.), dok su znamenke 8. i 9. predvidene za numeriranje komutacijskih
jedinica županije. Izuzetak od toga je slučaj Zagrebačke županije, gdje
6. znamenka ima vrijednost l, a skupina znamenaka od 7. do 9. je predvidena
za numeriranje komutacijskih jedinica. Sukladno tome, oznaka čvorišta se
odreduje na slijedeći način (primjer-tablica 17):

![](dodaci/1995/1090-20.gif)

(9) Znamenka na 10. mjestu označuje vrstu korisničkog protokola, prema
tablici 18:

![](dodaci/1995/1090-21.gif)

(10) Skupina znamenaka na mjestima od 11. do 13. označuje korisnički
broj. Unutar jednog čvora, numeriranje započinje s 001 do konačnog teorijskog
broja od 999.

(11) Skupina znamenaka na mjestima 14. i 15. označuje korisničku podadresu.

Tarifirsnje Članak 83.

Načela i postupci tarifiranja usluga u javnim mrežama za prijenos podataka
s komutacijom paketa odredeni su Pravilnikom o općim uvjetima za obavljanje
telekomunikacijskih usluga.

VI. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 84.

Sustavi javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreži, za koje ovim pravilnikom
nisu izrijekom utvrdena načela i tehnički uvjeti za ustrojstvo, izgradnju,
odcžavanje i uporabu, trebaju se ravnati po odgovarajućim preporukama ITU-T-a
i drugih medunarodnih normizacijskih organizacija.

Stupanje na snagu praviloika Članak 85.

Ovaj pravilnik stupa na snagu osmi dan od dana objave u "Narodnim novinama".

Klasa: O11-O1/95-02/95 Urbroj : 530-07-95-3 Zagreb, 24. srpnja 1995.

Ministar

pomorstva, prometa i veza Ivica Mudrinić, dipl. ing. el., v. r.

DODATAK PRAVILNIKU O JAVNIM TELEKOMUNIKACIJAMA U NEPOKRETNOJ MREŽI

A. Popis osnornih pojmova

1. Analogni sustavi komutacije: sustavi komutacije kod kojih je primijenjena
prostorna komutacija analognih signala preko govornih krugova izradenih
od elektromehaničkih ili elektroničkih elemenata.

2. BB - modemi: modemi koji rade u osnovnom opsegu. Prijenos podataka
izmedu dva BB - modema ostvaruje se po nepupiniziranim bakrenim vodičima
telekomunikacijskih kabela, upotrebljavajući frekvenćijski opseg bitno
veći od standardnog telefonskog kanala.

3. Neprekidno napajanje (uninterrupted supplying): osigurava trajno
napajanje električnom energijom uredaje nakon ispada električne mreže.

4. Crossbarsustavi: sustavi s koordinatnim sklopkama kod kojih postoji
više vodoravnih i okomitih poluga koje se elektromagnetski upravljaju.

5. Digitalni sustavi komutacije: sustav komutacije kod kojih je primijenjena
vremenska i vremensko-prostorna komutacija digitalnih signala preko govornih
krugova izradenih od elektroničkih elemenata.

6. Dozvoljeni gubici: dozvoljeni postotak izgubljenih poziva do kojih
dolazi u normalnim (projektiranim) uvjetima.

7. Fizička ravnina: ravnina koja obuhvaća fizičke mogućnosti namijenjene
razmjeni informacija, tj. telekomunikacijsku opremu i medije za njeno povezivanje.
Na ovoj ravnini formira se Ezička mreža koja medusobno povezuje sučelja
korisničkih terminala.

8. Generatori takta: oscilatori odredene točnosti koja ovisi od hijerarhijskog
položaja u telekomunikacijskoj mreži.

9. Izobličenje kvantizacije: veličina koja se pojavljuje u digitalno/analognoj
mreži, a nastaje na mjestima analogno/digi

talne pretvorbe u jednoj svezi. Jedinica izobličenja kvantizacije (qd)
definira se kao prosječno izobličenje koje unosi jedan 8-bitni par koder-dekoder.

10. Javni telegratžski promet čžatep): telegrafski promet kojeg ostvaruju
korisnici JATEP kategorije.

11. Jeka (Echo): neželjena pojava kada povratni signal toliko kasni
za originalnim da postaje prepoznatljiv.

12. Klizanje (slip): ponavljanje ili gubitak bloka bitova do kojeg dolazi
radi razlike brzine upisivanja i čitanja "buffer" memorija.

l3. Komutirana telefonska mreža: telefonska mreža u kojoj se sveze ostvaruju
pomoću komutacija (za razliku od iznajmljenih vodova).

14. Korisnički terminali: korisnički uredaj koji je sposoban poslati
i primiti informaciju preko komunikacijskog kanala. 15. Logička ravnina:
ravnina na kojoj se obavljaju logičke fun

kcije konfiguriranja mreže i usmjeravanja prometa i osigurava tijek
signala izmedu korisnika različitih usluga, bez poznavanja sadrzaja prenošenih
signala. Na ovoj ravnini formira se transportna mreža koja povezuje korisničke
terminale. ž

16. Logička prijenosna mreža: mreža koja se formira uporabom tehničkih
mogućnosti fizičke ravnine, a služi za medusobno povezivanje korisničkih
terminala i prijenos signala odredene vrste usluga izmedu njih. Nad odredenim
rasporedorrč mogućnosti fizičke mreže može se formirati više različitih
logičkih prijenosnih mreža. ,

17. Mjesni promet: promet koji se obavlja izmedu korisnika priključenih
na isti pristupni čvor mreže pojedinog sustava. I8. Manuelno i poluautomatsko
posredovanje: ostvarivanje sveze uz pomoć telefonistice.

19. Medunarodna razina: predstavlja skup tehničkih mogućnosti koji služe
za odvijanje medunarodnog prometa - medunarodnog čvora (čvorova), sustava
prijenosa za povezivanje medunarodnih čvorova medusobno i medunarodnih
s istovrsnim u stranim zemljama.

20. Medunarodni automatski te%grafski promet (GENTEKS): posebna kategorija
medunarodnog javnog telegrafskog prometa kojime se ostvaruje izmjena pisanih
informacija s pomoću telegrafske mreže.

21. Medunarodni kod: kombinacija jedne, dvije ili tri znamenke karakteristične
za odredenu daavu. To je medunarodni broj zemlje koji dodjeljuje ITU.

22. Medunarodni predbroj: kombinacija znamenki koju korisnik mora birati
da bi ostvario svezu s korisnikom u nekoj drugoj državi, pri čemu automatski
pristupa izlaznoj opremi za medunarodni promet (sada 99 dok je, prema preporuci
CEPT-a, u pripremi 00)

23. Medunarodni promet: promet koji se obavlja izmedu korisnika priključenih
na pristupni čvor u Hrvatskoj i korisnika u nekoj drugoj zemlji, posredovanjem
medunarodnog čvora u Hrvatskoj (terminalni medunarodni promet), kao i promet
izmedu korisnika u stranim zemljama koji se odvija posredovanjem medunarodnog
čvora u Hrvatskoj (tranzitni medunarodni promet).

1.Mjereglasnoće (LR Laudness Rating): mjera, izražena u dB, koja daje
podatak za koji je iznos karakteristika neke mreže glasnija (tiša) od etalona
u Ženevi.

25. Predbroj za unutrašnji promet: jedna ili više znamenki koje korisnik
mora birati da bi ostvario svezu izvan svog numeracijskog područja. U Hrvatskoj
taj predbroj je "0".

26. Pleziokroni rad mreže: rad mreže u kojem se karakteristični dijelovi
signala pojavljuju s nominalno istom brzinom, a svaka promjena brzine mora
biti unutar specificiranih granica.

27. Područni kod ili županijski kod: kombinacija znamenki karakteristična
za pojedino županijsko područje. Područni kod je uz predbroj za unutrašnji
promet (koji je u Hrvatskoj "0") dio karakterističnog broja kojeg je nužno
birati ispred pretplatničkog pozivnog broja ako želimo uspostaviti svezu
s pretplatnikom u drugom županijskom području.

28. Pretplatnički pozivni broj: kombinacija znamenki koja predstavlja
adresu pojedinog pretplatnika unutar istog numeracijskog područja.

29. Pretplatnićki telegrafski promet (teleks): promet koji ostvaruju
telegrafski pretplatnici.

30. Pristupna razina: skup svih tehničkih resursa koji korisnicima omogućuju
pristup u pojedinu mrežu sustava javnih telekomunikacija i to: korisnički
terminali, korisnički prijenosni sustavi, pristupni čvorovi.

31. Pn:stupni čvorovi: dio pristupne razine (uz korisničke terminale
i korisničke prijenosne sustave), a ustvari čine komutacijski čvor na koji
je korisnik priključen preko korisničkog prijenosnog sustava.

32. Pristupno podrućje: područje koje obuhvaća skup korisnika priključenih
na zajednički pristupni komutacijski čvor putem kojeg im je omogućen dostup
u mrežu odredenog.sustava javnih telekomunikacija u nepoketnoj mreži.

33. Prometna područja: podjela mreža sustava javnih telekomunikacija
primjenom načela raspodjele i slijevanja prometa, gospodarstvenih uvjeta,
administrativno-političkog ustrojstva i zemljopisno-demografskih obilježja.
Definirana su slijedeća prometna područja: pristupno, županijsko i područje
cijele Države.

34. Ravnina mreže za upravljanje: ravnina na kojoj se formira mreža
za upravljanje, koja putem tehničkih mogućnosti i normiziranih sučelja
povezuje telekomunikacijsku administraciju s upravljanom telekomunikacijskom
opremom. Upravljanje sustavima javnih telekomunikacija u nepokretnoj mreii
obuhvaća: odriavanje, nadzor rada, preustrojavanje, sigurnost i registriranje
prometa radi naplate usluge.

35. Ravnina službi; ravnina na kojoj se formira mreža službi koja je
potrebita da bi se korisnicima ponudila odredena usluga (npr. telefonska
služba, telegrafska služba, služba prijenosa podataka i sl.). Radi toga,
u ovoj se ravnini formirasignalizacijska mreža.

36. Sinkronizacija: proces prilagodavanja karakterističnog dijela signala
kako bi on postao sinkron.

37. Sinkroni rad mreže: rad mreže pri kojem se karakteristični dijelovi
signala pojavljuju s točnom prosječnom brzinom. Vremenski odnos izmedu
karakterističnih dijelova mogu varirati u odredenim granicama.

38. Stabilnost: otpornost vodova na osciliranje.

39. Stupanj pogrješke bita - BER: odnos izmedu broja poslanih i broja
pogrješno primljenih bitova na prijenosnom pu

tu; upotrebljava se kao mjera kakvoće spojnog puta za prijenos podataka.

40. Tranzitna razina: skup svih tehničkih mogućnosti koji omogućavaju
odvijanje, prometa na županijskom i državnom području pojedine mreže sustava
javnih telekomunikacija, a sastoji se od tranzitnih čvorova, sustava prijenosa
za povezivanje pristupnih i tranzitnih čvorova, tranzitnih čvorova medusobno
kao i tranzitnih i medunarodnih čvorova.

41. Tranzitni promet: promet izmedu korisnika priključenih na različite
pristupne čvorove, pri čemu se za njegovo obavljanje upotrebljava i barem
jedan tranzitni čvor. Tranzitni promet naziva se županijskim prometom,
ako se obavlja unutar iste županije, ili medužupanijskim prometom, ako
se obavlja izmedu dviju različitih županija posredovanjem barem dva tranzitna
čvora.

42. Promjena položaja impulsa (jitter): kratkotrajno zamjetno odstupanje
položaja impulsa u odnosu na poloiaj koji bi teorijski trebao zauzimati
u odredenom trenutku.

43. Županijsko područje: obuhvaća sva pristupna područja unutar jedne
županije. To čini temeljnu cjelinu ustrojstva sustava javnih telekomunikacija
u pogledu njihove izgradnje, održavanja i uporabe.

B. Popis kratica

1. AC (Alternating Current) - izmjenična struja

2. ADM (Add-Drop Multiplexer) - multiplekser koji služi za vadenje i
umetanje 2 Mbit-nih skupina u sinkronoj digitalnoj hijerarhiji.

3. ADSL (Asymmetric Digital Subscriber Line) - asimetrična digitalna
pretplatnička linija.

4. BER (Bit Error Ratio) - stupanj pogrješke bita.

5. CAS (Channel Associated Signaling) - signalizacija pridružena kanalu.

6. CCS (Common Channel Signaling) - signalizacija po zajedničkom kanalu.

7. CDA (Call Duration Advice) - obavijest o trajanju sveze. 8. CROAPAK
- Hrvatska javna mreža za prijenos podataka komutacijom paketa.

9. CEPT (European Conference of Posts and Telecommunication Administrations)
- Europska konferencija poštanskih i telekomunikacijskih administracija.

10. CLR (Circuit Loudness Rating) - mjera glasnoće vodova i centrala
pomoću kojih su povezana dva korisnička sustava. I l. DC (Direct Current)
- istosmjerna struja.

12. DXC (Digital Cross-connect) - digitalni prespojnik.

13. El - europski digitalni prijenosni sustav od 2.048 Mbit/s. 14. E3
- europski digitalni prijenosni sustav do 34 Mbit/s. 15. FTTC (Fiber-to-the
Curb) - svjetlovod do blizine pretplatnika.

16. GENTEX (General Telegraphe Exchange) - medunarodni automatski telegrafski
promet.

17. GSM (Group Special Mobile or Global System of Mobile) - pan-europska
digitalna pokretna telefonija.

(8. HPT - Hrvatska pošta i telekomunikacije.

1.HDSL (High - bit - rate Digital Subscriber Line) - vrlo brza pretplatnička
digitalna linija.

20. IDN (Integrated Digital Network) - integrirana digitalna mreža.

21. ISDN (Integrate Services Digital Network) - digitalna mreža s integriranim
uslugama.

22. ITU (International Telecommunications Union) - Medunarodna telekomunikacijska
udruga.

23. ITU-T (International Telecommunications Union - Telecommunications
sector) - Medunarodna telekomunikacijska udruga - sektor telekomunikacija.

24. JATEP - javni unutrašnji automatski telegrafski promet. 25. KK -
koaksijalni kabel.

26. LAN (Loćal Area Network) - mjesna računalska mreža. 27. LC - mjesna
centrala.

28. MC - medunarodna centrala.

29. -MFC (Multi Frequency Code) - višefrekvencijski signalizacijski
kod.

30. MUX (Multiplexer) - multipleksor.

31. MTP (Message Transfer Part) - dio za prijenos signala poruke.

32. NMT (Nordic Mobile Telephony) - nordijski sustav pokretne telefonije.

33. NF - niskofrekvencijski prijenos. 34. NN - niski napon.

35. NT (Network Termination) - mrežni završetak. 36. OK - svjetlovodni
kabel (svjetlovod).

37. OLR (Overall Loudness Rating) - ukupna mjera glasnoće. 38. PBX (Private
Branch Exchange) - pretplatnička (kućna) centrala.

39. PAD (Packet Assembly-Disassembly) - slaganje i razlaganje paketa.

40. PC - područna centrala.

41. PCM (Pulse Code Modulation) - impulsno-kodna modulacija.

42. PCS (Personal Communications System) - sustav za osobne komunikacije.

43. PDH (Pleziochronous Digital Hierarchy) - pleziokrona digitalna hijerarhija.

44. PON (Passive Optical Network) - pasivni svjetlosni pretplatnićki
sustav.

45. RITL (Radio-in-the-Loop) - bežični pristup mreži.

46. RLR (Receiving Loudness Rating) - mjera glasnoće korisničkog sustava
u prijamu.

47. RR - radio-relejni sustav prijenosa.

48. SDH (Synchronous Digital Hierarchy) - sinkrona digitalna hijerarhija.

49. SLR (Sending Loudness Rating) - mjera glasnoće korisničkog sustava
u otpremi.

50. SPC (Stored Program Control) - upravljanje s pomoću pohranjenog
programa.

51. STM (Synchronous Transport Modul) - sinkroni prijenosni modul.

52. TC - tranzitna centrala.

53. TELEKS - pretplatnička telegrafska mreža.

54. TMN (Telecommunications Management Network) - mreža za upravljanje
telekomunikacijama.

55. TTC - tandem - tranzitna centrala. 56. UPS - udaljeni pretplatnički
stupanj. 57. VN - visoki napon.

58. VTU - višekanalni telegrafski uredaj.

59. ŽEPAK - Mreža za prijenos podataka komutacijom paketa Hrvatskih
željeznica.

Pravilnik, NN 58/1995-1090
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)