## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-4242/2007 od 22. travnja 2009.

### NN 54/2009 (6.5.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-4242/2007 od 22. travnja 2009.

54 06.05.2009 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-4242/2007 od 22. travnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1264

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio M. J. iz Đ., kojeg zastupa M. O., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 22. travnja 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Uzp-199/07-5 od 7. rujna 2007. godine.

III. Predmet se vraća Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na postupak i odlučivanje.

IV. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti novo rješenje u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od trideset (30) dana, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je podnio pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu na temelju članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) protiv rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Uzp-199/07-5 od 7. rujna 2007., kojim je odbijen kao neosnovan zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u predmetu Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-5289/04.

2. Podnositelj smatra da mu je rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbom članka 6. stavka 1. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99., 8/99., 14/02. i 1/06.; u daljnjem tekstu: Konvencija).

U ustavnoj tužbi podnositelj navodi da je Vrhovni sud suprotno vlastitoj praksi odbio zahtjev kao neosnovan iako je upravni spor u konkretnom slučaju trajao više od tri godine i dva mjeseca, te da povrh toga nije uzeo u obzir duljinu trajanja prethodnog upravnog postupka, a ni važnost pitanja o kojem se u upravnom sporu odlučivalo, a koje se odnosilo na mirovinu podnositelja.

Predlaže Ustavnom sudu usvojiti ustavnu tužbu, ukinuti osporeno rješenje, utvrditi povredu prava na suđenje u razumnom roku i odrediti mu primjerenu naknadu.

3. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Ustavni sud je na temelju navoda ustavne tužbe, uvida u spis Vrhovnog suda broj: Uzp-199/07, kojem prileži preslika spisa Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-5289/04, te uvida u spis Hrvatskog zavoda za mirovinskog osiguranje (u daljnjem tekstu: HZMO) utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava.

3.1. UPRAVNI POSTUPAK I UPRAVNI SPOR

Podnositelj je 13. svibnja 1997. podnio HZMO-u, Područnoj službi u Osijeku – Ispostava Vinkovci, na službenom obrascu »zahtjev za nastavak isplate mirovinskih i invalidskih primanja«, na kojem je upisao svoje osobne podatke i potpisao ga.

Podnositelju je uspostavljena isplata mirovine prvog dana idućeg mjeseca, odnosno od 1. lipnja 1997.

U podnesku kojeg je HZMO, Područna služba u Osijeku, zaprimila 27. lipnja 2003., podnositelj navodi da mu je uspostavljena isplata mirovine od 1. lipnja 1997., ali bez donošenja rješenja, te ističe da smatra da njegov zahtjev od 13. svibnja 1997. predstavlja ne samo zahtjev za nastavak isplate mirovine, već i zahtjev za isplatu svih dospjelih, a neisplaćenih, mirovina.

HZMO, Područna služba u Osijeku donijela je rješenje broj: 90425, klasa: 140-03-04-03, UP/I 341-12-03/1-03-044416 od 14. kolovoza 2003., kojim je utvrđeno da podnositelju prestaje pravo na isplatu mirovine s danom 31. srpnja 1991., da mu se uspostavlja pravo na isplatu mirovine s danom 1. lipnja 1997., te da se odbija njegov zahtjev za isplatu mirovine za razdoblje od 1. kolovoza 1991. do 31. svibnja 1997. podnesen temeljem tužbe Općinskom sudu u Zagrebu od 23. travnja 2001.

Podnositelj je 23. rujna 2003. podnio žalbu protiv tog rješenja.

HZMO, Središnja služba, je rješenjem klasa: 140-04/03-01/OB, ur.broj: 341-99-03/1-03/13533 od 16. travnja 2004. (broj spisa: 244624) odbila žalbu podnositelja.

Podnositelj je 23. lipnja 2004. podnio tužbu Upravnom sudu.

Upravni sud je presudom broj: Us-5289/04 od 26. srpnja 2007. odbio tužbu kao neosnovanu. Podnositelj je presudu primio 12. rujna 2007.

3.2. POSTUPAK RADI ZAŠTITE PRAVA
NA SUĐENJE U RAZUMNOM ROKU

Na temelju odredbe članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05. i 16/07.), podnositelj je 28. lipnja 2007. podnio Vrhovnom sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u predmetu Upravnog suda broj: Us-5289/04.

Vrhovni sud je osporenim rješenjem odbio zahtjev kao neosnovan jer je, utvrdivši da je upravni spor trajao tri godine, dva mjeseca i petnaest dana (od 23. lipnja 2004. do 7. rujna 2007., odnosno donošenja osporenog rješenja), ocijenio da u konkretnom slučaju nije povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. Ustavni sud napominje da je s aspekta ustavnog prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava razmotrio i u ustavnoj tužbi istaknutu povredu članka 6. stavka 1. Konvencije u dijelu kojim se jamči pravo na suđenje u razumnom roku.

4.2. U ovom slučaju Ustavni sud treba ispitati je li način na koji je Vrhovni sud tumačio i primijenio mjerodavne odredbe Zakona o sudovima u skladu s Ustavom zajamčenim pravom na suđenje u razumnom roku na način kako ga tumači Ustavni sud.

Polazeći od ustavnopravno relevantnih činjeničnih utvrđenja u točkama 3.1. i 3.2. obrazloženja ove odluke, Ustavni sud, sukladno stajalištu izraženom primjerice u odluci broj: U-IIIA-4885/2005 od 20. lipnja 2007. (objavljenoj u »Narodnim novinama«, broj 67/07.), utvrđuje da je postupak u konkretnom slučaju trajao nerazumno dugo već u vrijeme donošenja osporenog rješenja Vrhovnog suda, a budući da se vodio radi isplate mirovine, radilo se o predmetu od posebnog značaja za podnositelja u kojem je trebalo postupati posebno učinkovito. Ustavni sud pritom napominje da je i Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda utvrdio da je u mirovinskim sporovima potrebno posebno učinkovito postupanje (v., primjerice, presude Europskog suda za ljudska prava u predmetima Počuča protiv Hrvatske od 29. lipnja 2006., § 46. i Božić protiv Hrvatske od 29. lipanja 2006., § 38.).

Iz navedenih razloga, Ustavni sud ocjenjuje da je osporenim rješenjem podnositelju povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava.

4.3. Imajući u vidu navedeno pod točkom 4.2. obrazloženja ove odluke Ustavni sud, na temelju odredbi članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona, nalaže Vrhovnom sudu da pri ponovnom odlučivanju uzme u obzir vrijeme od kada je nastao spor u smislu članka 29. stavka 1. Ustava do dana kada je podnositelj primio presudu Upravnog suda broj: Us-5289/04 od 26. srpnja 2007., kako pri utvrđivanju pravno relevantnog razdoblja tako i pri određivanju primjerene naknade.

5. Slijedom navedenog, na temelju odredaba članaka 73. i 76. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke, a na temelju odredaba članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

6. Objava odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

7. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme rješenja u roku osam (8) dana od dana njegove otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki III. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIVs-4242/2007

Zagreb, 22. travnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 54/2009-1264