### NN 102/2025 (16.7.2025.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-IIIA-959/2025 od 4. lipnja 2025.

Ustavni sud Republike Hrvatske

1427

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Lovorka Kušan, predsjednica Vijeća, te suci Andrej Abramović, Dražen Bošnjaković, Ante Galić, Goran Selanec i Frane Staničić, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Ivica Mršić iz Sesveta, na sjednici održanoj 4. lipnja 2025. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Financijski inspektorat, Služba za prekršajni postupak, dužno je donijeti odluku u predmetu u povodu troškova nastalih u prekršajnom postupku koji se vodio pod oznakom klasa: 440-07/93-03/2725, urbroj: 511-19-40-P-6154. u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Ivici Mršiću iz Sesveta, Ladislava Šabana 22, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), u iznosu od 100,00 eura.

IV. Naknada iz točke III. ove izreke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa, uprave i digitalne transformacije Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Ivica Mršić iz Sesveta (u daljnjem tekstu: podnositelj) 6. ožujka 2025. podnio je ustavnu tužbu zbog dugotrajnosti odlučivanja o njegovom zahtjevu za naknadu troškova podnesenom Ministarstvu financija Republike Hrvatske, tada Deviznom inspektoratu, Komisiji za prekršaje (u daljnjem tekstu, naziv kao sada: Financijski inspektorat), u povodu troškova nastalih u prekršajnom postupku istoga tijela koji se vodio pod oznakom klasa: 440-07/93-03/2725, urbroj: 511-19-40-P-6154, smatrajući da mu je zbog dugotrajnosti tog postupka povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 25. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) Ustavnom sudu dostavljeno je očitovanje Financijskog inspektorata klasa: 440-08/24-06/10, urbroj: 513-08-01/106-25-5 od 9. travnja 2025.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. U konkretnom predmetu podnositelj je procesuiran u prekršajnom postupku u kojem je Financijski inspektorat donio nepravomoćno rješenje 30. lipnja 1997., koje je ukinuto odlukom Visokog prekršajnog suda Republike Hrvatske broj: D-210/1997.

U ponovljenom prekršajnom postupku Financijski inspektorat donio je drugo rješenje o prekršaju 18. ožujka 1999., dok je prekršajni postupak u povodu žalbe podnositelja obustavljen zbog nastupa zastare odlukom Visokog prekršajnog suda broj: D-113/1999.

Deviznim nalogom broj 2696 i kunskim nalogom broj 2696/1 od 11. siječnja 2001. podnositelju su vraćena oduzeta novčana sredstva.

Predmet podnositelja klasa: 440-07/93-03/2725, Financijskog inspektorata, izlučen je 2014. godine.

Potom je podnositelj 11. listopada 2024. Visokom prekršajnom sudu podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku koji je odbačen kao nedopušten rješenjem broj: Su-Pzp-3/2024-7 od 11. prosinca 2024. (u daljnjem tekstu: prvostupanjsko rješenje) s obrazloženjem da podnositelj nije učinio vjerojatnim da je uz povrat oduzetih novčanih sredstava zatražio od Financijskog inspektorata i naknadu troškova prekršajnog postupka.

Podnositelj je 19. prosinca 2024. uložio žalbu uz koju je priložio fotokopiju svojega podneska od 4. prosinca 2000. u kojem je uz potraživanje povrata novčanih sredstava zatražio i namirenje troškova od 154,00 kune koji su u prekršajnom postupku nastali zbog naknade za prijevoz, pripreme za obranu i žalbu odlascima u knjižnicu, fotokopiranja, uvida u predmet, poštarina.

Po uloženoj žalbi podnositelja, rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Kžzp-1/2025-5 od 6. veljače 2025. odbijena je njegova žalba kao neosnovana i potvrđeno je prvostupanjsko rješenje, ali iz drugih razloga.

Rješenjem Vrhovnog suda je, naime, utvrđeno da podnositelj jest učinio vjerojatnim da je uz povrat oduzetih novčanih sredstava zatražio i naknadu troškova, no u konkretnom slučaju nije bila riječ o sudskom, već o upravnom postupku pred upravnim tijelom, slijedom čega nije udovoljeno jednoj od pretpostavki za podnošenje zahtjeva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, te je zahtjev podnositelja ocijenjen nedopuštenim.

U ustavnoj tužbi podnositelj nije dokazao da je prethodno koristio sredstvo protiv šutnje administracije.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U glavi VI. (članci 63. – 70.) Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 67/18. i 21/22.) pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je model zaštite prava na suđenje u razumnom roku.

Pravna sredstva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku izmijenjena su Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 36/24.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

5. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: ­U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

5.1. Budući da je u trenutku podnošenja ustavne tužbe podnositelj koristio pravna sredstva koja su mu bila na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

6. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud razmatra postupanje nadležnog tijela i podnositelja od 4. prosinca 2000. za koji je dan podnositelj učinio vjerojatnim da je od Financijskog inspektorata zatražio naknadu troškova prekršajnog postupka koji je proveden protiv podnositelja, do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

1) Duljina postupka

7. Podnositelj je učinio vjerojatnim da je podnio zahtjev za naknadu troškova prekršajnog postupka 4. prosinca 2000. te taj postupak još uvijek nije okončan. Ustavni sud utvrđuje da postupak vezan uz donošenje odluke o troškovima prekršajnog postupka u konkretnom slučaju od podnošenja zahtjeva za naknadu troškova do donošenja ove odluke traje ukupno dvadeset i četiri (24) godine i šest (6) mjeseci.

2) Složenost predmeta

8. Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnog tijela

9. Postupak se u razmatranom razdoblju cijelo vrijeme vodio pred nadležnim tijelom i još nije dovršen.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

10. Ocjena je Ustavnog suda da je podnositelj u razmatranom razdoblju znatno pridonio duljini trajanja postupka u kojem se odlučuje o njegovim troškovima prekršajnog postupka, budući da od podnošenja zahtjeva (2000.) do podnošenja ustavne tužbe (2025.) nije imao niti jednu radnju usmjerenu na aktiviranje nadležnog tijela.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

11. Imajući u vidu okolnost da je riječ o postupku koji traje preko dvadeset i četiri godine te još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju, unatoč njegovoj neaktivnosti, povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog čelniku nadležnog tijela

12. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je voditeljica službe za devizne i platnoprometne prekršaje dužna dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

13. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj, a u konkretnom slučaju i izrazitu neaktivnost podnositelja.

14. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-959/2025
 Zagreb, 4. lipnja 2025.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Lovorka Kušan, v. r.