## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-860/2004 od 19. listopada 2004.

### NN 156/2004 (10.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-860/2004 od 19. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2736

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice
Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi S. B. iz Z., zastupane
po opunomoćnici J. M., odvjetnici u Z., na sjednici održanoj 19. listopada
2004. godine, donio je

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski
sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom
pod brojem: Pr-468/03 (ranije: Pr-34/92), u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana od dana objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst), podnositeljici ustavne tužbe, S. B. iz Z., određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu od
12.350,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu pozivom na od­red­bu članka 63.
stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), smatrajući da
joj je nerazumno dugim trajanjem postupka pred Općinskim sudom u Zagrebu
povrijeđeno ustavno pravo sadržano u članku 29. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu, broj: Pr-468/03
utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana 23. rujna 1991. godine podnositeljica je
podnijela tuž­bu Općinskom sudu u Zagrebu protiv Mjesne zajednice S., radi poništenja
odluke o otkazu.

Do 5. studenoga 1997. godine održano je više ročišta
te je u travnju 1994. godine donijeto rješenje o prekidu postupka koji je
nastavljen u listopadu 1995. godine kada je sljednik tuženika preuzeo postupak.

Nakon 5. studenoga 1997. godine ročište je održano 8.
rujna 2000. godine kada je donijeto rješenje o odbačaju tužbe kao
nepravovremene, protiv kojeg je podnositeljica uložila žalbu koja je odbijena
rješenjem Županijskog suda u Zagrebu od 20. veljače 2001. godine.

Podnositeljica je protiv navedenih odluka uložila
reviziju te je Vrhovni sud Republike Hrvatske 5. rujna 2002. godine ukinuo
odluke nižih sudova i predmet vratio Općinskom sudu u Zagrebu na ponovno suđenje.

Ročište je održano 19. studenoga 2003. godine, a iduće
je određeno za 5. studeni 2004. godine.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog
suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju
od 13. svibnja 2004. godine, Općinski sud u Zagrebu navodi kronologiju
postupanja u predmetu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...)«.

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu«.

*Ustavna tužba je osnovana*.

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pr-468/03
Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za
postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA
SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski postupak započeo je 23. rujna 1991.
godine, tužbom podnositeljice radi poništenja odluke o otkazu.

Ustavna tužba podnesena je 11. ožujka 2004. godine, a
do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud utvrđuje
da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje ukupno
dvanaest (12) godina, pet (5) mjeseci i osamnaest (18) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon
o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjega pravnoga poretka Republike Hrvatske od tog dana čini
i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi
utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita
njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9.
studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku
63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo
pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 11. ožujka 2004. godine
(to jest do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi šest (6) godina, četiri
(4) mjeseca i šest (6) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju, razdoblje potpune neaktivnosti suda trajalo od 5.
studenoga 1997. godine do 8. rujna 2000. godine, što iznosi dvije (2) godine,
deset (10) mjeseci i tri (3) dana. Nakon toga postupak se vodio pred Županijskim
sudom u Zagrebu u trajanju od oko četiri (4) mjeseca, te pred Vrhovnim sudom
Republike Hrvatske u trajanju od oko jednu (1) godinu i šest (6) mjeseci. Nakon
što je Vrhovni sud ukinuo odluke nižih sudova, postupak je pred Općinskim sudom
u Zagrebu do podnošenja ustavne tužbe trajao oko jednu (1) godinu i šest (6)
mjeseci u kojem razdoblju je održano jedno ročište.

5.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Prema utvrđenju Ustavnog suda podnositelj svojim ponaša­njem
nije pridonio duljini sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST
SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se ne radi o složenom
postupku.

6. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u predmetu
podnositeljice koji sada vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem:
Pr-468/03 trajao do podnošenja ustavne tužbe preko dvanaest godina iako je riječ
o radnom sporu koji je žurne prirode. U postupku pred Općinskim sudom u
Zagrebu, u pravno relevantnom razdoblju, bilo je vrlo dugih razdoblja
neaktivnosit suda, za koja nema opravdanja. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je
povri­jeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njenim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao
pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano, pravno
relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja nerazumno dugog
razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri
utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

8.
Objava ove odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-860/2004
Zagreb, 19. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 156/2004-2736