## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2974/2003 od 8. siječnja 2004.

### NN 11/2004 (28.1.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2974/2003 od 8. siječnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

377

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­va­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom Z. Ć. iz R., koju zastupa Odvjetničko
društvo P.-K.-K.-P.-K. iz R., na sjednici održanoj dana 8. siječnja 2004. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Ustavna tužba je podnijeta protiv presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske,
broj: Rev-1629/00 od 27. svibnja 2003. godine, kojom je odbijena revizija
podnositeljice (tužiteljica u parničnom postupku radi sklapanja ugovora o
prodaji stana na kojem postoji stanarsko pravo). Revizija je izjavljena protiv
presude Županijskog suda u Rijeci, broj: Gž-1518/98 od 28. travnja1999.
godine, kojom je potvrđena presuda Općinskog suda u Rijeci, broj: P-2605/97 od
18. lipnja 1998. godine.

Prvostupanjskom presudom je odbijen tužbeni zahtjev
uprav­ljen prema tuženoj (A. R. U. iz R.) na sklapanje ugovora o prodaji 1/2
stana u R., na kojem je podnositeljica nositeljica stanarskog prava.

2. Podnositeljica smatra da je osporenim odlukama po­vri­jeđeno
pravo vlasništva zajamčeno člankom 48. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi navodi da je u parničnom postupku
tražila da, u skladu s člankom 48. stavkom 1. Zakona o najmu stanova (»Narodne
novine«, broj 91/96, 48/98 i 66/98), sud obveže tuženu na prodaju polovice
predmetnog stana, a s obzirom da je suprug tuženice, uz njezinu pisanu
suglasnost otkupio drugi stan na kojem je postojalo stanarsko pravo. Smatra da
su sudovi pogrešno primijenili materijalno pravo te da su sudovi iznijetim
stavom omogućili nastupanje situacije da jedna osoba dođe na posredan način do
više stanova uz minimalne naknade.

Predlaže
da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu i ukine osporavane odluke.

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

3.
Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu:
Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da
mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i
područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je
odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog
djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom.

Ustavni
sud, u postupku u povodu ustavne tužbe, u granicama zahtjeva istaknutog u
ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama
podnositelja, povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu,
ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično
stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od
čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.

4.
Nakon uvida u prvostupanjski spis, navode ustavne tužbe i mjerodavne odredbe
materijalnog i postupovnog prava, Ustavni sud je utvrdio da osporenim sudskim
odlukama podnositeljici nije povrijeđeno Ustavom zajamčeno pravo vlasništva.

Stajalište
drugostupanjskog suda potvrdio je Vrhovni sud Republike Hrvatske, uz
obrazloženje da su sudovi pravilno odbili tužbeni zahtjev, ocijenivši da nema
zakonskih pretpostavki za otkup predmetnog stana sukladno odredbi članka 48.
stavka 1. Zakona o najmu stanova, koji propisuje:

»Osobe
koje su primjenom odredbe članka 61. stavka 5. Zakona o stambenim odnosima
(»Narodne novine«, broj 51/85, 42/86, 22/92 i 70/93) stekle pravo koristiti se
stanom, imaju pravo taj stan otkupiti prema odredbama Zakona o prodaji stanova
na kojima postoji stanarsko pravo (»Narodne novine«, broj 43/92 – pročišćeni
tekst, 69/92, 25/93, 48/93, 2/94, 44/94, 58/95 i 11/96) ako nemaju u vlasništvu
useljivu kuću ili stan i ako je vlasnik tog stana otkupio drugi stan prema
odredbama istog Zakona.«

Sudovi su utvrdili da u konkretnom slučaju nema
mjesta primjeni odredbi na koju se podnositeljica poziva jer je ona stekla
stanarsko pravo na temelju članka 93. stavka 2., a u svezi članka 76. Zakona o
stambenim odnosima. Nesporno je da su nositeljice prava vlasništva na stanu
tužena i D. U., svaka po 1/2 dijela, od 1976. godine. Kako je člankom 3.
stavkom 1. Zakona o prodaji stanova na kojima postoji stanarsko pravo (»Narodne
novine«, broj 69/92, 25/93, 48/93, 2/94, 44/94, 58/96 i 11/96) određeno da se
odredbe tog Zakona ne odnose na prodaju stanova u privatnom vlasništvu na
kojima je stečeno stanarsko pravo, tako nema mogućnosti otkupa predmetnog stana
na temelju odredbi Zakona o prodaji stanova na kojima postoji stanarsko pravo.

5. Ustavni sud, temeljem članka 48. Ustava, kojeg
podnositeljica ističe u ustavnoj tužbi, štiti pravo vlasništva na ustavnoprav­noj
razini na način da priječi tijelima državne vlasti ograniča­vanje ili
oduzimanje tog prava, osim ako je ograničavanje ili oduzimanje zasnovano na
zakonu.

U slučaju zadiranja u vlasništvo od strane drugih
pravnih subjekata (fizičkih ili pravnih osoba), radi se, u pravilu, o
imovinskopravnim sporovima privatnog prava. Ustavni sud ispituje i takvu odluku
kada ocijeni da je odluka, prosuđujući je kroz zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom, utemeljena na neprihvatljivom pravnom
stajalištu ili je tako pogrešna i bez razboritog pravnog obrazloženja da ju je
moguće ocijeniti samovoljnom.

U
konkretnom slučaju, Ustavni sud nije utvrdio postojanje takvih povreda.

6.
Slijedom svega iznijetog, Ustavni sud je, na temelju odred­bi članaka 73. i 75.
Ustavnog zakona, odlučio kao u izreci.

7.
Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-2974/2003
Zagreb, 8. siječnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 11/2004-377