## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1565/2004. od 17. rujna 2004.

### NN 136/2004 (30.9.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1565/2004. od 17. rujna 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2411

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi V. i S. B. iz Kaptola, na sjednici održanoj dana 17. rujna
2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst), zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stav­ka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) određuje se primjerena naknada
podnositeljima ustavne tužbe i to:

– V. B.
iz K., Č. 7, u iznosu od 7.250,00 kuna; te

– S. B.
iz K., Č. 7, u iznosu od 7.250,00 kuna.

III.
Naknada iz točke II. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u
roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

IV. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelji ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su dana 28. travnja 2004. godine ustavnu tužbu
radi duljine parničnog postupka pokrenutog njihovom tužbom radi utvrđenja prava
jačega.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Požegi, broj: P-509/03 utvrdio
činjenice koje su prav­no relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Dana
24. rujna 1991. godine podnositelji su Općinskom sudu u Požegi podnijeli tužbu
protiv tuženika V. I. i A., radi dokazivanja jačeg prava na spornoj površini.

Do 5.
studenoga 1997. godine donijeta je u dva navrata prvostupanjska presuda koja je
najprije ukinuta, a zatim potvrđena od strane žalbenog suda. Nakon toga Vrhovni
sud Republike Hrvat­ske po reviziji je ukinuo prvostupanjsku i drugostupanjsku
presudu i predmet vratio Općinskom sudu u Požegi na ponovno suđenje.

Nakon
5. studenoga 1997. godine, ročišta pred Općinskim sudom u Požegi održana su
dana 25. kolovoza i 10. rujna 1999. godine, te 1. i 14. ožujka 2002. godine,
kada je glavna rasprava zaključena i donijeta prvostupanjska presuda. Presuda je
otpremljena strankama 25. rujna 2002. godine.

Dana
14. listopada 2002. godine tužitelji su izjavili žalbu protiv presude, a dana
28. listopada 2002. godine tuženici su dostavili odgovor na žalbu.

Dana 3.
siječnja 2003. godine spis je otpremljen Županijskom sudu u Požegi koji je
prvostupanjsku presudu ukinuo rješenjem od 13. ožujka 2003. godine.

Nakon
toga Općinski sud u Požegi održao je ročište 2. lipnja 2003. godine, te ponovno
donio prvostupanjsku presudu. Presuda je otpremljena strankama 11. ožujka 2004.
godine.

Dana
29. ožujka 2004. godine tužitelji su izjavili žalbu protiv presude, a dana 15.
travnja 2004. godine tuženici su dostavili odgovor na žalbu.

Predmet
je otpremljen Županijskom sudu u Požegi 26. travnja 2004. godine koji je
presudom od 22. srpnja 2004. godine odbio žalbu, potvrdio prvostupanjsku
presudu i odlučio da je revizija dopuštena.

OČITOVANJE ŽUPANIJSKOG SUDA U POŽEGI

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Županijskog
suda u Požegi da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju
od 28. srpnja 2004. godine Županijski sud u Požegi navodi da je taj sud
postupao u razumnim rokovima.

PRAVO VAŽNO
ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbama
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio
kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku.
Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva stranke za njezinu isplatu*.*

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Uvidom u spis Općinskog suda u Požegi, broj: P-509/03, Ustavni sud je utvrdio
da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 24. rujna 1991. godine, tužbom podnositelja.

Ustavna tužba podnesena je dana 28. travnja 2004.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao
ukupno dvanaest (12) godina, sedam (7) mjeseci i četiri (4) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori,
broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon
o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9.
studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku
63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo
pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 28. travnja 2004. godine
(to jest do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi šest (6) godina,
pet (5) mjeseci i dvadeset tri (23) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak
najprije vodio pred Općinskim sudom u Požegi u trajanju od oko pet godina, pri čemu
je sud bio neaktivan od 5. studenoga 1997. do 25. kolovoza 1999. godine što
iznosi jednu (1) godinu, devet (9) mjeseci i dvadeset (20) dana, te zatim
ponovo od 10. rujna 1999. do 1. ožujka 2002. godine, što iznosi jednu (1)
godinu, pet (5) mjeseci i dvadeset (20) dana. Osim toga sud je izrađivao
presudu u razdoblju duljem od šest (6) mjeseci, jer je glavna rasprava zaključena
dana 14. ožujka 2002. godine, a presuda je otpremljena strankama 25. rujna
2002. godine.

Nakon
toga predmet se nalazio na Županijskom sudu u Požegi koji je odluku o žalbi
donio u vremenu od oko tri (3) mjeseca, te predmet vratio sudu prvog stupnja na
ponovno suđenje.

Postupak
se zatim pred Općinskim sudom u Požegi vodio u trajanju od oko devet (9)
mjeseci, pri čemu je sud ponovo izrađivao presudu dulje od (6) mjeseci, jer je
glavna rasprava zaključena 2. lipnja 2003. godine, a presuda je otpremljena
strankama 11. ožujka 2004. godine.

Potom
je Županijski sud u Požegi o žalbi odlučio u roku od oko tri (3) mjeseca.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽI­TELJA
U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelji
ustavne tužbe, kao tužitelji u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda,
nisu pridonijeli duljini sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda, riječ je o donekle složenom predmetu u kojem je
potrebno razjasniti opsežno činjenično stanje i riješiti složena pravna pitanja
koja se tiču utvrđivanja jačeg prava na nekretnini.

6. Ustavni sud je utvrdio da je parnični postupak po
tužbi podnositelja trajao preko dvanaest godina, pri čemu je Općinski sud u Požegi
bezrazložno uzrokovao odugovlačenje postupka u gore navedenim razdobljima
neaktivnosti, a bez ikakvih oprav­danja u dva navrata presuda nije bila izrađena
nakon zaključenja glavne rasprave dulje od šest mjeseci. S druge strane,
postupanje Županijskog suda u Požegi u svemu udovoljava zahtjevima suđe­nja u
razumnom roku. Međutim, imajući u vidu ukupno trajanje sudskog postupka i
postupanje Općinskog suda u Požegi, Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno
ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njihovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkom I. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama II. i III. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja nerazumno dugog
razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8. Objava ove odluke (točka IV. izreke) temelji se na
odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1565/2004
Zagreb, 17. rujna 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
Vijeća  **dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 136/2004-2411