## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3017/2004 od 15. ožujka 2005.

### NN 44/2005 (5.4.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3017/2004 od 15. ožujka 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**862**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić,
Jasna Omejec, Željko Potočnjak,
Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko
Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi D. V. i N. B. iz D.,
na sjednici održanoj 15. ožujka 2005. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Dubrovniku dužan je donijeti
odluku u pred­metu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: P-702/93
(ranije: P-1120/86) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od osam (8)
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i
49/02. – pročišćeni tekst), određuje se primjerena naknada podnositeljima
ustavne tužbe zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) i to:

– D. V. iz D., u iznosu od 6.000,00 kuna;

– N. B. iz D., u iznosu od 6.000,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelji ustavne tužbe, na temelju članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnijeli su dana 12. kolovoza 2004. godine, ustavnu tužbu radi duljine
parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 25. studenoga 1986. godine podnositelji
su Općinskom sudu u Dubrovniku podnijeli tužbu radi naknade štete protiv
tuženika Socijalističke Republike Hrvatske, jer da im je zbog neustavne
zakonske odredbe onemogućeno privređivanje, zbog čega trpe imovinsku štetu u
obliku izgubljene zarade.

Do 5. studenoga 1997. godine održana su ročišta
29. siječnja 1987., 20. veljače 1987., 30. lipnja 1992., 22. siječnja 1993. i
18. veljače 1993. na kojem je zaključena glavna rasprava. Prvostupanjska
presuda dostavljena je strankama 15. ožujka 1993. godine.

Rješenjem Okružnog suda u Dubrovniku od 20.
srpnja 1993. godine ukinuta je prvostupanjska presuda i predmet vraćen sudu
prvog stupnja na ponovno suđenje.

Na ročištu održanom 12. listopada 1993. godine
naloženo je podnositeljima da dostave uvjerenja o svom imovnom stanju.
Podneskom od 19. listopada 1993. godine podnositelji su postupili po raspravnom
rješenju suda.

Podneskom od 4. studenoga 1993. godine, Prometna
policija Dubrovnik dostavila je tražene podatke sukladno dopisu suda od 22.
listopada 1993. godine.

3. PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Podnositelji su dana 25. studenoga 1986. godine
podnijeli tužbu Općinskom sudu u Dubrovniku radi naknade štete protiv
Socijalističke Republike Hrvatske.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u
razmatranje od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na
snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97.,
6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o
potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između
ostaloga, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je dana 12. kolovoza
2004. godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao sedamnaest (17)
godina, osam (8) mjeseci i sedamnaest (17) dana, a nakon stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak
je trajao šest (6) godina, devet (9) mjeseci i sedam (7) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da u razmatranom pravno relvantnom raz­doblju, Općinski
sud u Dubrovniku nije poduzeo niti jednu radnju relevantnu za meritorno
odlučivanje o tužbenom zahtjevu podnositelja. Razdoblje neaktivnosti suda traje
od 5. studenoga 1997. do 12. kolovoza 2004. godine (šest godina, devet mjeseci
i sedam dana).

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJA U PARNIČNOM
POSTUPKU)

Podnositelji
ustavne tužbe kao tužitelji u parničnom postupku nisu pridonijeli duljini
postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da je riječ o složenom predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u
trajanju duljem od sedamnaest godina, te da je u razdoblju nakon 5. studenoga
1997. godine pa do podnošenja ustavne tužbe izostala bilo kakva aktivnost suda.
S obzirom na dugotrajnost postupka potrebno je istaći da se razdoblje
neaktivnosti suda proteže i na razdoblje prije 5. studenoga 1997. godine, koje
traje od 22. listopada 1993. godine, kada je sud zatražio podatke od Prometne
policije u Dubrovniku, a što je ujedno i posljednja radnja koju je sud poduzeo
u ovom predmetu.

Imajući u vidu ukupno trajanje postupka,
neučinkovito postupanje suda kroz iznimno dugo razdoblje, te okolnost da se
postupak i nadalje vodi pred prvostupanjskim sudom, Ustavni sud nalazi da je
povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Dubrovniku dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke najkasnije osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8)
dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji
se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3017/2004

Zagreb, 15. ožujka 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik suda

**dr****. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 44/2005-862