## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2034/2001 od 17. rujna 2003.

### NN 156/2003 (3.10.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2034/2001 od 17. rujna 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2245

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom M. K. iz L., kojeg zastupa Z. V., odvjetnik iz V., na sjednici
održanoj 17. rujna 2003. godine, jednoglas­no je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Ukida se točka I) izreke presude i rješenja Županijskog suda u Varaždinu, broj:
Kž-195/01-4 od 21. kolovoza 2001. godine, te se predmet u tom dijelu vraća
istome sudu na ponovni postupak.

III.Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazlože­nje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je protiv presude i rješenja Županijskog suda u Varždinu,
broj: Kž-195/01-4 od 21. kolovoza 2001. godine, kojom je temeljem odredbe
članka 385. Zakona o kaznenom postupku (»Narodne novine«, broj 110/97, 27/98,
58/99, 112/99, 58/02 i 143/02, u daljnjem tekstu: ZKP), odbačena žalba
podnositeljeva branitelja Z. V., odvjetnika iz V., kao nepravodobna.

2.Podnositelj u ustavnoj tužbi navodi da su
mu osporenom presudom i rješenjem Županijskog suda u Varaždinu povrijeđene
odredbe članaka 14. stavka 2., 18. stavka 1. i 117. stavka 3. Ustava Republike
Hrvatske.

Povrede navedenih ustavnih odredaba, u bitnome,
obrazlaže navodima kako je žalba njegova branitelja protuzakonito odbačena, jer
je odredbom članka 362. stavka 2. ZKP-a propisano da ako je presuda dostavljena
i okrivljeniku i njegovu branitelju, ali u različite dane, da će se žalbeni rok
računati od kasnijeg datuma.

U konkretnom slučaju, navodi dalje podnositelj, do
povrede te zakonske odredbe je došlo iz razloga što je prvostupanjska presuda
dostavljena njemu kao okrivljeniku kasnije, pa se je slijedom navedene zakonske
odredbe od tog dana trebao računati žalbeni rok od osam dana i za žalbu njegova
branitelja, u kojem slučaju je ista bila podnijeta pravodobno.

Kako osporenom odlukom nije postupljeno na način
propisan zakonom, to podnositelj predlaže ustavnu tužbu usvojiti, ukinuti
osporenu odluku i predmet vratiti istome sudu na ponovni postupak i
odlučivanje.

3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je
spis predmeta Općinskog suda u Ludbregu, broj: K-110/00.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4.Iz stanja spisa predmeta, osporene presude
i rješenja te druge dokumentacije koja mu prileži, razvidno je da je presudom
Općinskog suda u Ludbregu, broj: K-110/00-50 od 28. ožujka 2001. godine,
podnositelj kao okrivljenik, proglašen krivim za počinjenje kaznenog djela
protiv sigurnosti platnog prometa i poslovanja – nesavjesnim gospodarskim
poslovanjem iz članka 291. Kaznenog zakona (»Narodne novine«, broj 110/97,
27/98, 50/00, 129/01 i 51/01, u daljnjem tekstu: KZ), te je istom presudom
osuđen na novčanu kaznu od 25 dnevnih dohodaka, što iznosi 3.333,33 kn, koju je
kaznu dužan platiti u roku od 4 mjeseca, a koja će se u slučaju da ne bude u
cijelosti ili djelomično plaćena, zamijeniti kaznom zatvora, na način da će se
jedan dnev­ni dohodak neplaćene novčane kazne zamijeniti jednim danom zatvora.

Temeljem članka 77. KZ-a prema podnositelju je
izrečena i sigurnosna mjera zabrane obavljanja zvanja, djelatnosti ili dužnosti
u trajanju od jedne godine, dok je temeljem članka 122. stavka 1. ZKP-a obvezan
na nadoknadu troškova kaznenog postupka iz članka 119. stavka 2. točke 1. istog
Zakona u iznosu od 2.973,00 kn, te iz točke 6. istog članka Zakona u paušalnoj
svoti od 500,00 kn.

Prvostupanjska presuda dostavljena je branitelju
podnositelja 27. travnja 2001. godine, a podnositelju 6. lipnja 2001. godine.

S obzirom da se je radilo o skraćenom postupku to je
rok za žalbu, prema odredbi članka 442. stavka 4. ZKP-a, iznosio osam dana.

5.Protiv označene prvostupanjske presude
žalbe su podnijeli i branitelj podnositelja i sam podnositelj.

Branitelj podnositelja žalbu je podnio 11. svibnja
2001. godine, dok je podnositelj svoju žalbu podnio 14. lipnja 2001. godine.

Slijedom takvog stanja stvari drugostupanjski sud je
osporenom presudom i rješenjem odbacio žalbu podnositeljeva branitelja utvrdivši
da je ista podnijeta izvan roka od osam dana, dok je žalbu podnositelja
djelomično prihvatio, ukinuo presudu suda prvog stupanja u dijelu kojim je
podnositelju izrečena sigurnosna mjera zabrane obavljanja zvanja, djelatnosti
ili dužnosti, a u ostalom pobijanom, a neukinutom dijelu potvrdio presudu suda
prvog stupanja.

6. Podnositelj smatra da je žalba njegova branitelja
protuzakonito odbačena kao nepravodobna.

Odredbom članka 362. stavka 2. ZKP-a propisano je da
ako je presuda dostavljena i optuženiku i njegovu branitelju (članak 358.
stavak 4.), ali u različite dane, žalbeni rok računat će se od kasnijeg dana.

7.Slijedom navedenog, a imajući u vidu
činjenicu da je pod­nositelj kasnije primio prvostupanjsku presudu, to se u
konkretnom slučaju rok za podnošenje žalbe i za podnositeljeva branitelja
trebao računati od kasnijeg dana dostavljanja prvostupanjske presude.

8.Iz navedenog proizlazi da osporeno rješenje
nije na zakonu utemeljeno, jer je zadnji dan roka za podnošenje žalbe bio 14.
lipanj 2001. godine, a podnositeljev branitelj je istu podnio 11. svibnja 2001.
godine.

Stoga Ustavni sud utvrđuje da je osporenom odlukom u
dijelu pod točkom I. njene izreke podnositelju povrijeđeno pravo jednakosti
svih pred zakonom propisano odredbom članka 14. stavka 2., kao i pravo na žalbu
zajamčeno odredbom članka 18. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske.

9.U svezi s podnositeljevim isticanjem
povrede članka 117. stavka 3. Ustava koji propisuje da sudovi sude na temelju
Ustava i zakona, potrebno je istaknuti da se odredbom članka 117. Ustava
određuju tijela nadležna za obavljanje sudbene vlasti u Republici Hrvatskoj,
njihov položaj u sustavu državne vlasti i pravne osnove na temelju kojih
obavljaju funkciju suđenja.

Stoga odredba članka 117. stavka 3. Ustava ne sadrži
ustavno pravo u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni tekst).

10. Slijedom navedenog, a temeljem odredbi članaka
73. i 75. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, odlučeno je kao u
izreci.

11. Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-2034/2001

Zagreb, 17. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 156/2003-2245