### NN 146/2022 (14.12.2022.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2904/2022 od 16. studenoga 2022.

Ustavni sud Republike Hrvatske

2238

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula Zojana Staničić iz Splita, koju zastupa Tihana Kozina Barišić, odvjetnica u Zagrebu, na sjednici održanoj 16. studenoga 2022. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Makarskoj dužan je, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama« donijeti odluku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem P-666/2019 (ranije broj: P-820/2010).

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe Zojani Staničić iz Splita, Mažuranićevo šetalište 2, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 9.500,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Zojana Staničić iz Splita (u daljnjem tekstu: podnositeljica), koju u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Tihana Kozina Barišić, odvjetnica u Zagrebu, podnijela je 9. svibnja 2022. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), radi zaštite člankom 29. stavkom 1. Ustava zajamčenog prava na suđenje u razumnom roku, povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem sudskog postupka koji se pred Općinskim sudom u Makarskoj vodi pod brojem P-666/2019 (ranije broj: P-820/2010 i broj: R1-81/09).

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljena je preslika spisa Općinskog suda u Makarskoj (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) broj: P-666/2019 (ranije broj: P-820/2010 i broj: R1-81/09).

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Podnositeljica je, protiv protustranke V. R., podnijela prvostupanjskom sudu 23. srpnja 2009. prijedlog radi razvrgnuća (na jednake dijelove) suvlasništva na čest. zem. 3569, z.k.ul.br. 1456, k.o. Bast-Baška.

Potom je prvostupanjski sud održao dva (2) ročišta, i to:

– prvo 2. rujna 2009. – na kojem je protustranka osporila veličinu udjela podnositeljičinog suvlasničkog dijela, te joj je prvostupanjski sud potom na tom ročištu donesenim rješenjem broj: R1-81/09 odredio rok od deset dana da se očituje na po podnositeljici iznesene dokaze;

– i drugo jedan mjesec i četiri dana potom, tj. 6. listopada 2009. na kojem je prvostupanjski sud utvrdio da se protustranka protivi razvrgnuću suvlasništva.

Prvostupanjski sud ocijenio je da je protustrankino osporavanje veličine suvlasničkih dijelova dostatan (zakonom propisani) razlog da podnositeljicu uputi u parnicu, te je rješenjem broj: R1-81/09 od 6. listopada 2009. obustavio izvanparnični postupak i podnositeljicu uputio da protiv protustranke pokrene parnični postupak.

Navedeno rješenje prvostupanjskog suda uručeno je 15. prosinca 2009. podnositeljici putem njezina punomoćnika.

Devet mjeseci i devetnaest dana potom, tj. 4. listopada 2010. podnositeljica je prvostupanjskom sudu podnijela tužbu protiv V. R. radi razvrgnuća suvlasništva.

Prvostupanjski sud, devet mjeseci i dvanaest dana po podnošenju tužbe, rješenjem broj: P-820/10 od 16. rujna 2011. pozvao je tuženicu (prije protustranku) da dostavi odgovor na tužbu, što je ona učinila 6. listopada 2011.

Nakon što je tuženica dala odgovor na tužbu pred prvostupanjskim sudom održana su četiri (4) ročišta, i to:

– tri godine, jedanaest mjeseci i dvadeset dana po podnošenju tužbe (i jednu godinu i dva dana nakon što je podnositeljica podneskom od 20. rujna 2013. obavijestila prvostupanjski sud da nije moguće mirno rješenje spora), tj. 24. rujna 2014. održano je ročište na kojem je podnositeljica predala presliku čestice u pogledu koje traži razvrgnuće suvlasništva, te predložila izvođenje dokaza očevidom na licu mjesta uz sudjelovanje vještaka mjernika i saslušanje stranaka, a sud je prihvatio izvođenje dokaza saslušanjem stranaka;

– jedan mjesec i dvadeset i četiri dana zatim, tj. 18. studenoga 2014. održano je ročište na kojem je izveden dokaz saslušanjem podnositeljice;

– te jedan mjesec nakon toga, tj. 18. prosinca 2014. održano je ročište na kojem je zaključena glavna rasprava i

– jedan mjesec i dvadeset dva dana zatim, tj. 30. siječnja 2015. ročište na kojem je donesena i objavljena presuda broj: P-820/10, kojom je prihvaćanjem podnositeljičinog tužbenog zahtjeva razvrgnuto suvlasništvo.

Nisu održana ročišta zakazana za 16. veljače 2012. – na prijedlog podnositeljice da se za trideset dana odgodi rasprava zbog mogućnosti mirnog rješenja spora i za 3. srpnja 2014. – zbog neuredne dostave za tuženicu.

Nakon što joj je 5. veljače 2015. uručena gore navedena presuda tuženica je 19. veljače 2015. podnijela žalbu protiv te presude, a nakon što joj je 27. veljače 2015. uručena žalba tuženice podnositeljica je 13. ožujka 2015. dala odgovor na žalbu.

Godinu i četiri mjeseca potom Županijski sud u Splitu rješenjem broj: Gž-529/2015 od 13. srpnja 2016. prihvatio je žalbu tuženice, ukinuo gore navedenu presudu prvostupanjskog suda i predmet vratio tom sudu na ponovo suđenje.

Potom je pred prvostupanjskim sudom održano deset (10) ročišta, i to:

– 18. svibnja 2017. – na kojem je prihvaćen podnositeljičin prijedlog za izvođenje dokaza saslušanjem stranaka;

– te četiri mjeseca potom, tj. 19. rujna 2017., održano je ročište na kojem je podnositeljica iznijela prijedlog za provođenjem očevida na licu mjesta uz sudjelovanje vještaka čiji zadatak bi bio identifikacija čestice izrada parcelacijskog elaborata i da se saslušaju tri svjedoka, te je potom prvostupanjski sud prihvatio podnositeljičin prijedlog za izvođenje dokaza saslušanjem tri svjedoka;

– 29. studenoga 2017. – na kojem je izveden dokaz saslušanjem predloženih svjedoka;

– sedam mjeseci i četiri dana potom, tj. 3. srpnja 2018., održano je ročište na kojem je prihvaćen podnositeljičin prijedlog za izvođenje dokaza očevidom na licu mjesta i provođenje vještačenja po vještaku mjerniku, radi identifikacije čestice i izrade parcelacijskog elaborata;

– šest mjeseci i dvadeset dva dana zatim, tj. 25. siječnja 2019., održano je ročište na kojem je prvostupanjski sud odredio izvođenje dokaza očevidom i vještačenjem;

– dva mjeseca i četiri dana zatim, tj. 29. ožujka 2019. održano je ročište na kojem je izveden dokaz očevidom na licu mjesta uz sudjelovanje vještaka;

– pet mjeseci i trinaest dana nakon toga, tj. 12. rujna 2019., održano je ročište na kojem je prihvaćen prijedlog tuženice da se vještak pozove na očitovanje o navodima stranaka u pogledu njegova nalaza i mišljenja od 7. svibnja 2019. (koje ne sadrži parcelacijski elaborat);

– tri mjeseca i jedan dan zatim, tj. 13. prosinca 2019., održano je ročište na kojem je prihvaćen podnositeljičin prijedlog da se vještaka pozove radi razjašnjenja dopune njegova nalaza i mišljenja od 22. listopada 2019. (koje ponovno ne sadrži parcelacijski elaborat);

– sljedeće ročište održano je pet mjeseci potom, tj. 13. ožujka 2020.;

– te jednu godinu, sedam mjeseci i petnaest dana zatim, tj. 28. listopada 2021. održano je ročište na kojem je razmotrena dopuna i razjašnjenje nalaza i mišljenja od 27. listopada 2021. (koje ponovno ne sadrži parcelacijski elaborat), te je prihvaćen prijedlog tuženice da se vještaka pozove da se očituje o prigovorima tuženice.

Nisu održana ročišta zakazana za 15. ožujka 2017. – na prijedlog podnositeljičina punomoćnika, zbog zdravstvenih razloga, za 6. ožujka 2018. – na prijedlog punomoćnika podnositeljice zbog postojanja mogućnosti mirnog rješenja spora, te za 26. studenoga 2018. – jer podnositeljica nije bila u mogućnosti u ostavljenom kratkom roku uplatiti predujam za izvođenje dokaza očevidom i vještačenjem.

Četiri mjeseca i šest dana nakon održanog posljednjeg ročišta, naredbom sutkinje prvostupanjskog suda ovlaštene za obavljanje poslova sudske uprave broj: Su-142/2022-3 od 4. ožujka 2022. predmet je preraspoređen novom sucu, budući je uredujući sudac ostvario pravo na mirovinu.

Do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen parnični postupak.

III. KORIŠTENJE SREDSTAVA ZA ZAŠTITU PRAVA NA SUĐENJE U RAZUMNOM ROKU

4. Podnositeljičin zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku sutkinja prvostupanjskog suda ovlaštena za obavljanje poslova sudske uprave prihvatila je rješenjem broj: Su-Gzp I 12/2022-5 od 13. svibnja 2022., kojim je uredujućem sucu naloženo da u roku od devet (9) mjeseci donese odluku u predmetu koji se pred prvostupanjskim sudom vodi pod brojem P-666/2019.

IV. MJERODAVNO PRAVO

5. U odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016., u točkama 4. – 11. (»Narodne novine« broj 50/16.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.) sve do 14. ožujka 2013., kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16. – Uredba, 67/18. i 126/19. – rješenje USRH broj: U-l-4658/2019 i dr.; u daljnjem tekstu: ZoSud: 28/13-126/19).

V. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud je, u odnosu na dopuštenost ustavne tužbe, zauzeo sljedeće stajalište:

»5. Polazeći od članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) te članaka 62. i 63. Ustavnog zakona, a imajući u vidu da je zakonodavac u ZoSud-u/13 propisao pravna sredstva za ubrzanje sudskih postupaka i za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, Ustavni sud, vezano uz svoju nadležnost u zaštiti ustavnog prava na suđenje u razumnom roku, utvrđuje sljedeća pravila:

– povreda ustavnog prava na suđenje u razumnom roku, to jest dugotrajnost postupka odlučivanja o glavnoj stvari u kojoj se odlučuje o pravima i obvezama podnositelja odnosno o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, kao i djelotvornost pravnih sredstava po ZoSud-u/13, u svakom pojedinom konkretnom slučaju može biti ispitana u postupku pokrenutom ustavnom tužbom podnesenom na temelju članka 62. Ustavnog zakona (u povodu odluke o glavnoj stvari /meritumu/ nakon iscrpljenog dopuštenog pravnog puta) ili u postupku pokrenutom ustavnom tužbom na temelju članka 63. Ustavnog zakona (dok postupak o glavnoj stvari još nije okončan);

– pored općih postupovnih pretpostavki koje mora ispunjavati svaka ustavna tužba, pretpostavka za odlučivanje o ustavnoj tužbi u kojoj je istaknuta povreda ustavnog prava na suđenje u razumnom roku (bilo na temelju članka 62. ili članka 63. Ustavnog zakona), u pravilu jest i ta da je podnositelj prethodno koristio sva dopuštena pravna sredstva protiv nerazumne duljine postupka.«

7. U konkretnom slučaju podnositeljica je koristila pravna sredstva koja su joj bila na raspolaganju, na temelju ZoSuda:28/13-126/19 (vidi točku 4. obrazloženja ove odluke). Njezin zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku prihvatila je sutkinja prvostupanjskog suda ovlaštena za obavljanje poslova sudske uprave rješenjem broj: Su-Gzp I 12/2022-5 od 13. svibnja 2022.

Slijedom svega navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba podnositeljice dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

VI. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

8. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

9. Pred prvostupanjskim sudom izvanparnični postupak radi razvrgnuća suvlasništva trajao je od podnošenja prijedloga prvostupanjskom sudu 23. srpnja 2009. do obustave rješenjem prvostupanjskog suda broj: R1-81/09 od 6. listopada 2009., tj. ukupno dva mjeseca i trinaest dana.

Parnični postupak pred prvostupanjskim sudom pokrenut je tužbom podnesenom 4. listopada 2010. i vođen je u prvom navratu od tada do 30. siječnja 2015. kada je donesena i objavljena presuda broj: P-820/10, tj. ukupno četiri godine, tri mjeseca i dvadeset i šest dana.

Pred Županijskim sudom u Splitu postupak je vođen u povodu žalbe tuženice podnesene protiv presude prvostupanjskog suda broj: P-820/10 od 30. siječnja 2015. i trajao je jednu godinu i četiri mjeseca.

U drugom navratu parnični postupak pred prvostupanjskim sudom vodi se nakon što je Županijski sud u Splitu rješenjem broj: Gž-529/2015 od 13. srpnja 2016. ukinuo navedenu presudu prvostupanjskog suda i nije dovršen do donošenja odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom predmetu, odnosno traje ukupno šest godina, četiri mjeseca i tri dana.

Slijedom svega navedenog Ustavni sud, kao relevantno u konkretnom slučaju, razmotrio je razdoblje od podnošenja prijedloga prvostupanjskom sudu 23. srpnja 2009. do donošenja 16. studenoga 2022. odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom postupku.

Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju trajao ukupno trinaest (13) godina, tri (3) mjeseca i dvadeset tri (23) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

10. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu. Međutim, navedena okolnost, sama po sebi, ne opravdava trajanje sudskog postupka u razdoblju duljem od trinaest (13) godina.

3) Postupanje nadležnih sudova

11. Tijekom trajanja izvanparničnog postupka prvostupanjski sud održao je dva ročišta i donio rješenje broj: R1-81/09 od 6. listopada 2009., kojim je podnositeljicu uputio da pokrene parnični postupak protiv tuženice, budući je ona osporila veličinu suvlasničkih dijelova navedenih u prijedlogu.

Potom je u parničnom postupku, u prvom navratu, prvostupanjski sud održao četiri ročišta i donio 30. siječnja 2015. presudu broj: P-820/10, kojom je prihvatio podnositeljičin tužbeni zahtjev za razvrgnuće suvlasništva geometrijskom diobom na način da podnositeljici i tuženici pripadnu u vlasništvo dijelovi jednake vrijednosti.

Županijski sud u Splitu je rješenjem broj: Gž-529/2015 od 13. srpnja 2016. ukinuo navedenu presudu prvostupanjskog suda, jer je ocijenio da je prvostupanjski sud počinio bitnu povredu odredaba parničnog postupka time što u obrazloženju navedene presude nije iznio i obrazložio razloge za prihvaćanje podnositeljičina tužbenog zahtjeva za razvrgnuće suvlasništva geometrijskom diobom.

Zatim, u parničnom postupku vođenom u drugom navratu, prvostupanjski sud održao je deset ročišta, izveo je dokaze saslušanjem svjedoka, očevidom na licu mjesta uz sudjelovanje vještaka i vještačenjem po vještaku geodetske struke.

Do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen parnični postupak.

4) Ponašanje podnositeljice ustavne tužbe

12. Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljica pridonijela duljini trajanja sudskih postupka svojim propustima da prijedlog i tužba sadrže sve što je potrebno da bi se po njima moglo postupati (parcelacijski elaborat), te da na vrijeme iznese i predloži dokaze u pogledu izrade parcelacijskog elaborata.

VII. OCJENA USTAVNOG SUDA

13. Ustavni sud utvrđuje da se u razmatranom razdoblju sudski postupak radi razvrgnuća suvlasništva vodi dulje od trinaest (13) godina. Imajući u vidu ukupno trajanje tog postupka, postupanje sudova u tom postupku, te da do donošenja odluke Ustavnog suda postupak nije dovršen, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljici povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima i obvezama zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjednici nadležnog suda

14. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je sutkinja Općinskog suda u Makarskoj, ovlaštena za obavljanje poslova sudske uprave dužna dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima izvršenja obveze naložene točkom II. izreke ove odluke u roku od osam (8) dana od dana izvršenja te obveze, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

15. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U konkretnom slučaju uzeo je u obzir doprinos podnositeljice trajanju parničnog postupka.

16. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-2904/2022

Zagreb, 16. studenoga 2022.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.