## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1054/2002 od 16. siječnja 2004.

### NN 12/2004 (30.1.2004.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1054/2002 od 16. siječnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

424

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u Vijeću za rješavanje postupovnih pretpostavki za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija
i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom M.N.
iz R., koju zastupa M.K., odvjetnik iz R., na sjednici održanoj dana 16.
siječnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u
»Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je podnijela
ustavnu tužbu protiv presude Županijskog suda u Rijeci, broj: Gž-3073/00 od 17.
listopada 2001. godine, kojom je djelomično uvažena žalba podnositeljice
ustavne tužbe, tužiteljice u predmetnom postupku, i preinačena presuda
Općinskog suda u Rijeci, broj: P-673/99 od 6. listopada 2000. godine u točki I.
izreke, dok je u preostalom dijelu odbijena žalba podnositeljice ustavne tužbe
i potvrđena prvostupanjska presuda.

Presudom suda prvog stupnja u
točki I. izreke odbijen je tužbeni zahtjev podnositeljice ustavne tužbe kojim
je zatražila da se proglasi nedopuštenom ovrha u predmetu Općinskog suda u
Rijeci broj: Ovr-990/98, u pogledu dosuđene kamate koje teku na devizne
glavnice, utvrđene pravomoćnom presudom Općinskog suda u Rijeci, broj:
P-3327/91 od 23. listopada 1991. godine.

2. U ustavnoj tužbi
podnositeljica ponavlja činjenična utvrđenja iz postupaka koji su prethodili
postupku pred ovim Sudom. U bitnome, smatra da je u konkretnom slučaju, primje­nom
odredbe članka 54. stavka 1. Zakona o izvršnom postupku (»Narodne novine«, broj
53/91 i 91/92), trebalo njezin zahtjev u cijelosti usvojiti.

Slijedom navedenoga, smatra da
su joj osporenom presudom povrijeđena ustavna prava iz članaka 3., 14., 19. i
117. Ustava Republike Hrvatske.

*Ustavni sud nije nadležan za
odlučivanje.*

3. Odredba članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02-pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisuje:

»Svatko može podnijeti Ustavnom
sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti
... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi
zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena
Ustavom (...)«.

Sukladno tome, samo ona odluka
kojom je nadležni sud meritorno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu ili
obvezi ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest pojedinačni
akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega je Ustavni
sud Republike Hrvatske, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan štititi
ljudska prava i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom Republike
Hrvatske.

4. Tijekom ustavnosudskog
postupka, Sud je ocijenio da osporavana presuda Županijskog suda u Rijeci,
broj: Gž-3073/00 od 17. listopada 2001. godine, ne predstavlja pojedinačni akt,
u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona, protiv kojeg bi Ustavni sud bio
nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu.

Odluka kojom je nadležni sud
meritorno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu ili obvezi podnositeljice
ustavne tužbe, u smislu odredbe članka 62. Ustavnog zakona, jest pravomoćna
presuda Općinskog suda u Rijeci, broj: P-3327/91 od 23. listopada 1991. godine.

5. Slijedom iznijetoga, a na
temelju članka 72. u vezi s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u
izreci.

6. Odluka o objavi rješenja
temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1054/2002
Zagreb, 16. siječnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 12/2004-424