## Odluka ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IV-5/1990 od 14. ožujka

### NN 15/1992 (25.3.1992.), Odluka ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IV-5/1990 od 14. ožujka

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, na sjednici 4. ožujka 1992. godine,
donio je ovu

## ODLUKA

1. Za odlučivanje o zahtjevu za utvrđenje da je objekt-zgrada koju je
sagradio Mladen Novak na k.č. 8569 k.o. Crikvenica pomorsko dobro u društvenom
vlasništvu i u općoj upotrebi, kojim pomorskim dobrom upravlja općina Crikvenica,
nadležan je Općinski sud u Crikvenici.

2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Pred Općinskim sudom u Crikvenici vodi se spor (P164/89) po tužbi tužitelja,
Općine Crikvenica protiv tuženog Mladena Novaka iz Crikvenice, radi "utvrđenja
da je objekt - zgrada sagrađena po tuženiku na k.č. 8569 k. o. Crikvenica
pomorsko dobro u društvenom vlasništvu i općoj upotrebi, kojim pomorskim
dobrom upravlja općina Crikvenica".

U tijeku je i upravni postupak koji se vodi kod Općinskog sekretarijata
za opću upravu Crikvenice (Ur 2107-0401-88) radi utvrđenja da je montažni
ugostiteljski objekt (buffet) izrgađen na k.č. broj 8569 k.o. Crikvenica,
odnosno montiran, postao društveno vlasništvo odnosno sastavni dio pomorskog
dobra.

Zajedničko javno pravobranilaštvo općina Crikvenica i Senj predložilo
je; na poticaj navedenoga upravnog organa, donošenje odluke o sukobu o
nadležnosti između tijela izvršne vlasti (Općinski sekretarijat za opću
upravu Crikvenice) i sudbene vlasti (Općinski sud u Crikvenici) jer da
oba tijela prihvaćaju nadležnost u istom predmetu (čl. 125. al. 4. Ustava
Republike Hrvatske - "Narodne novine", broj 56/90).

Razmotrivši spise predmeta, Ustavni je sud utvrdio da predleže pretpostavke
za odlučivanje o prijedlogu jer je našao da dva tijela (sudbene i izvršne
vlasti) prihvaćaju nadležnost u istom predmetu u kojem je postupak u tijeku
i da je jedno od tih tijela zatražilo da se riješi nastali sukob nadležnosti
(čl. 31. st. 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske - "Narodne
novine", broj 13/91).

Odlučujući o prijedlogu Ustavni je sud našao da je za postupanje u ovom
predmetu nadležan Općinski sud u Crikvenici i to iz slijedećih razloga.

Iz sadržaja spisa i iz zahtjeva, kako su oni izloženi u uvodnom dijelu
ove odluke, može se zaključiti da je riječ o imovinsko-pravnom sporu jer
bi se pravomoćnom odlukom utvrdilo da je vlasnik objekta (kioska) prestao
biti njegov vlasnik i da je objekt silom zakona prešao u društveno vlasništvo.

Prema odredbi čl. 33. st. I. t. 2a. Zakona o redovnim sudovima - ZRS
("Narodne novine", broj 32/88, 16/90, 41/90) općinski su sudovi
nadležni da odlućuju o imovinskopravnim zahtjevima.

Prema odredbi čl. 1. Zakona o parničnom postupku (ZPP) koji je preuzet
kao propis Republike Hrvatske Zakonom o preuzimanju ZPP ("Narodne
novine", broj 53/91), tim se zakonom određuju pravila postupka na
temelju kojih redovni sud raspravlja i odlučuje (i) u sporovima iz imovinskopravnih
i drugih građanskopravnih odnosa, osim ako su neki od navedenih sporova
posebnim zakonom stavljeni u nadležnost drugoga državnog organa.

Valjalo je stoga ispitati da li je nekim posebnim zakonom ovaj spor
(zahtjev) stavljen u nadležnost nekoga drugoga državnog organa.

Postavilo se je prije svega pitanje, s obzirom na navode u upravnom
predmetu, da li je riječ o primjeni odredbe čl. 54. st. 3. Zakona o građevinskom
zemljištu ZGZ ("Narodne novine", broj 48/88. 16/90 i 53/90),
prema kojoj općinski organ nadležan za imovinskopravne poslove donosi rješenje
kojim utvrđuje da je objekt izgrađen protivno Zakonu na građevinskom zemljištu
u društvenom vlasništvu prešao u društveno vlasništvo bez prava na naknadu.

Ovdje, međutim, nije riječ o izgradnji objekta već o smještaju kioska
na javnu površinu (dobro), prema ugovoru sa Mjesnom zajednicom Crikvenica
od 26. travnja 1987, a primjena odredbe st. 2. i 3, čl. 54. ZGZ pretpostavlja
da se radi o građevini (izgradenom objektu).

Nadležnost upravnog organa ne proizlazi dakle iz odredbe čl. 54. st.
3. ZGZ.

Prema spisima, a i prema sadržaju zahtjeva. riječ bi mogla biti i o
sporu o pomorskom dobru pa je stoga valjalo ispitati i to da li se možda
Zakonom o pomorskom i vodnom dobru, lukama i pristaništima - ZPVD ("Narodne
novine", broj 19/74. 24/74, 39/74, 39/75. 7/77.18/81. 31/86 i 47/89)
određuje nadležnost nekog drugog (državnog) organa za odlučivanje o ovakvom
zahtjevu.

Zahtjevom se, rečeno je već, traži da se utvrdi da je objekt kojeg je
na pomorskom dobru postavio (izgradio) Mladen Novak prešao u društveno
vlasništvo.

Prema odredbi čl. 4. st. 2. ZPVD pomorsko je dobro, dobro u društvenom
vlasništvu u općoj upotrebi kojim (st. 3) upravlja općina koja ga može
dati i na korištenje (st. 5) građaninu za obavljanje privredne, sportske
ili koje druge djelatnosti (čl. 6). Na tom dobru gradanin može, uz odobrenje,
izgraditi objekt (st. 2. i 3) koji postaje dio pomorskog dobra (st. 4).
ali ne može steći (na dobru) pravo vlasništva ili neko drugo stvarno pravo
(čl. 4. st. 4).

Zakon (ZPVD), medutim, dopušta ovlaštenom korisniku koji je na pomorskom
dobru izgradio određeni objekt da u slučaju da mu prestaje pravo korištenja
pomorskog dobra, bilo po samom zakonu, (čl. 15) ili zbog uskrate općinske
skupštine (čl. 17), može pod određenim pretpostavkama, ukloniti izgrađeni
objekt (čl. 16).

Nema, međutim. izričitog propisa kojim bi upravni organ bio ovlašten
odlučiti o zahtjevu da se utvrdi da je objekt koji je građanin izgradio
na pomorskom dobru postao društveno vlasništvo.

Uostalom, ovdje i nije riječ o izgradnji objekta već o smještaju kioska
na javnu površinu koja je ujedno i pomorsko dobro, temeljem ugovora sklopljenog
na određeno vrijeme (2 godine) s Mjesnom zajednicom Crikvenica dana 26.
travnja 1987. a niti za takvu situaciju zakon (ZPVD), u slučaju postavljanja
zahtjeva za podruštvovljenje objekta (kioska) odnosno utvrđenje da je prešao
u društveno vlasništvo nije izričito propisao nadležnost upravnog organa.

To znaći da ostaje opća odredba o nadležnosti za rješavanje sporova
ovakve vrste (već spomenuti ćl. 33. st.1. t. 2a. Zakona o redovnim sudovima)
pa je stoga valjalo odlučiti kao u izreci.

Broj : U-IV-5/ 1990.

Zagreb, 4. ožujka 1992.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 15/1992-334