## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-242/2004 od 18. ožujka 2005.

### NN 42/2005 (1.4.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-242/2004 od 18. ožujka 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**823**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi Z. S. iz S., kojeg zastupa Z. Z., odvjetnik
iz S., na sjednici održanoj dana 18. ožujka 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: III
P-447/04 (raniji broj: III P-171/02) u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem
od osam (8) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne
tužbe, Z. S. iz S., S. 19, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog
prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 7.800,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz držav­nog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog za­kona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Us­tavni
zakon), podnio je dana 20. siječnja 2004. godine ustavnu tužbu smatrajući da su
nadležni sudovi u predmetu Općinskog suda u Splitu broj: III P-171/02,
propustili odlučiti o njegovim pravima i obvezama u razumnom roku te
povrijedili njegovo ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u spis Općinskog suda u
Splitu, broj: III P-171/02, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog
člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– dana 13. rujna 1995. godine, podnositelj je
Općinskom sudu u Splitu podnio tužbu protiv V. S. iz S., radi ukidanja
podnositeljeve obveze uzdržavanja,

– nakon četiri ročišta za glavnu raspravu (23.
listopada 1995., 3. lipnja 1996., 12. lipnja 1998. i 2. rujna 1998. godine)
Općinski sud u Splitu donio je presudu, broj: III P-422/95 od 2. rujna 1998.
godine, kojom je odbijen podnositeljev tužbeni zahtjev,

– rješenjem Županijskog suda u Splitu, broj: Gž-875/99 od 2. trav­nja 1999. godine, ukinuta je presuda Općinskog suda u
Splitu, broj: III P-422/95 od 2. rujna 1998. godine i predmet vraćen
prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje,

– postupak je nastavljen ročištima održanim 24.
rujna 1999., 2. studenoga 1999., 26. studenoga 1999. i 27. travnja 2001.
godine,

– dana 27. travnja 2001. godine, Općinski sud u
Splitu donio je presudu, broj: III P-190/99,

– rješenjem Županijskog suda u Splitu, broj: Gž-167/02 od 5. travnja 2002. godine, ukinuta je presuda
Općinskog suda u Splitu, broj: III P-190/99 od 27. travnja 2001. godine i
predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno odlučivanje,

– postupak je nastavljen ročištem održanim 5.
rujna 2002. godine,

– dopisom Općinskog suda u Splitu od 10. ožujka
2003. godine od FINE S. zatraženi su podaci o solventnosti poduzeća čiji je
vlasnik tužitelj,

– dopisom Općinskog suda u Splitu od 10. ožujka
2003. godine od Ministarstva financija Republike Hrvatske, Područnog ureda
Split, Ispostave Split, zatražene su potvrde o imovnom stanju za tužitelja i
tuženicu,

– sljedeće ročište održano je 9. svibnja 2003.
godine,

– dana 9. svibnja 2003. godine, Općinski sud u
Splitu donio je presudu, broj: III P-171/02, kojom je usvojio alternativni
tužbeni zahtjev podnositelja,

– protiv te presude stranke su izjavile žalbu,

– dana 18. ožujka 2004. godine, Županijski sud u
Splitu je vratio Općinskom sudu u Splitu spis, budući da je sud prvog stupnja
propustio u cijelosti odlučiti o podnositeljevom tužbenom zahtjevu,

– dana 26. ožujka 2004. godine, Općinski sud u
Splitu je donio dopunsku presudu, broj: III P-171/02,

– dana 21. svibnja 2004. godine, Županijski sud
u Splitu donio je presudu, broj: Gž-2485/04 kojom je
odlučio o žalbama stranaka,

– dana 7. srpnja 2004. godine tuženica je
izjavila reviziju protiv pravomoćne presude Županijskog suda u Splitu,

– rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske,
broj: Rev-789/04-2 od 13. listopada 2004. godine
prihvaćena je revizija tuženice, te su ukinute presuda Županijskog suda u
Splitu, broj: Gž-2485/04 od 21. svibnja 2004. godine,
presuda Općinskog suda u Splitu, broj: III P-171/02 od 9. svibnja 2003. godine
i dopunska presuda Općinskog suda u Splitu, broj: III P-171/02 od 26. ožujka
2004. godine, te je predmet vraćen Općinskom sudu u Splitu na ponovno suđenje,

– u nastavku postupka Općinski sud u Splitu je
održao dva ročišta za glavnu raspravu (11. siječnja i 11. veljače 2005.
godine),

– sljedeće ročište zakazano je za dan 1. travnja
2005. godine.

OČITOVANJE ŽUPANIJSKOG
SUDA U SPLITU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je zatražio od Županijskog suda u Splitu (pred kojim se
postupak vodio u vrijeme traženja očitovanja) da se izjasni o navodima ustavne
tužbe.

U očitovanju od 18. ožujka 2004. godine,
Županijski sud u Splitu je naveo da je spis Općinskog suda u Splitu, broj: III
P-171/02 za­primljen kod tog suda dana 16. prosinca 2003. godine, te da je 18.
ožujka 2004. godine vraćen Općinskom sudu u Splitu radi donošenja dopunske
presude budući da je sud prvog stupnja propustio u cijelosti odlučiti o
podnositeljevom tužbenom zahtjevu.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustav­nog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se
isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

Ustavna tužba je osnovana.

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Splitu, broj:
III P-477/04, Ustav­ni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 13.
rujna 1995. godine podnositeljevom tužbom Općinskom sudu u Splitu, protiv
tuženice V. S. iz S., radi ukidanja podnositeljeve obveze uzdržavanja.

Ustavna tužba podnesena je dana 20. siječnja
2004. godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni
sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu
trajao ukupno osam (8) godina, četiri (4) mjeseca i šest (6) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak,
u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja, između ostalog, propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku
čini dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na
članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike
Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju
pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest
od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 20. siječnja
2004. godine (dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi šest (6)
godina, dva (2) mjeseca i četrnaest (14) dana.

5.2. POSTUPANJE
NADLEŽNIH SUDOVA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u Splitu, od radnji koje su
relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom sudskom
postupku, održao osam ročišta za glavnu raspravu i donio tri presude (2. rujna
1998., 27. travnja 2001. i 9. svibnja 2003. godine). U prav­no relevantnom
razdoblju Županijski sud u Splitu je ukinuo presudu Općinskog suda u Splitu,
broj: III P-422/95 od 2. rujna 1998. godine i presudu Općinskog suda u Splitu,
broj: III P-190/99 od 27. travnja 2001. godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u
sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, nije pridonio duljini sudskog
postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

U konkretnom slučaju radi se o relativno
složenoj sudskoj stvari. Naime, riječ je o predmetu u kojemu je potrebno
utvrditi jesu li se podnositeljeve financijske prilike izmijenile u tolikoj
mjeri da opravdavaju smanjenje, odnosno ukidanje njegove obveze uzdržavanja
bivše supruge (tuženice) utvrđene pravomoćnom presudom Općinskog suda u Splitu,
broj: P-367/94 od 29. rujna 1994. godine, te utvrditi jesu li ispunjene
pretpostavke za uzdržavanje tuženice.

5.5. DRUGE OKOLNOSTI OD
UTJECAJA NA DULJINUSUDSKOG POSTUPKA

Ustavni sud ocjenjuje da dugotrajnost parničnog
postupka koji je prethodio ustavnosudskom postupku nije posljedica
neaktivnosti, nego nedovoljne učinkovitosti prvostupanjskog suda u postupanju.

Razlozi za takvo stajalište mogu se svesti na
sljedeće:

Od podnošenja tužbe Općinskom sudu u Splitu do
podnošenja ustavne tužbe, prvostupanjski sud je održao deset ročišta za glavnu
raspravu, te tri puta donosio presude kojima je odlučivao o osnovanosti
podnositeljevog tužbenog zahtjeva.

Međutim, dvije presude je ukinuo Županijski sud
u Splitu (prvu zbog nepotpuno utvrđenoga činjeničnog stanja, a drugu zbog
bitnih povreda odredaba parničnog postupka). Nakon što je drugostupanjski sud
(u obrazloženju svojih rješenja kojima je ukinuo prvostupanjske presude) dva
puta dao konkretne naputke sudu prvog stupnja za daljnje postupanje, sud prvog
stupnja donio je presudu kojom je propustio odlučiti u cijelosti o
podnositeljevom tužbenom zahtjevu, te je stoga, u povodu žalbi stranaka,
Županijski sud u Splitu vratio spis prvostupanjskom sudu radi donošenja
dopunske presude, a potom djelomično preinačio prvostupanjsku presudu. Povodom
revizije tuženice Vrhovni sud je ukinuo presudu Županijskog suda u Splitu i
presudu Općinskog suda u Splitu te vratio predmet Općinskom sudu u Splitu na
ponovno suđenje.

Slijedom iznijetog, Ustavni sud ocjenjuje da je
dugotrajnost sudskog postupka, u najvećoj mjeri, posljedica nedovoljne
učinkovitosti u postupanju nadležnog suda.

6. Slijedom iznijetog, Ustavni sud utvrđuje da
je parnični postupak koji se pod poslovnim brojem: III P-447/04 vodi pred
Općinskim sudom u Splitu, do podnošenja ustavne tužbe trajao preko osam godina,
dok pravno relevantno razdoblje s aspekta povrede prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku iznosi šest (6) godina, dva (2) mjeseca i četrnaest (14)
dana.

S obzirom na činjenicu da Ustavni sud nije našao
okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost tog sudskog postupka (koji se ponovno
vodi pred sudom prvog stupnja), Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno
pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, zajamčeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju
članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti
slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u
Republici Hrvatskoj.

8. Predsjednik Općinskog suda u Splitu dužan je
dostaviti Ustav­nom sudu pisanu obavijest o datumima
donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a
najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove
odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

9. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke)
temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-242/2004

Zagreb, 18. ožujka 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 42/2005-823