## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2512/2010 od 19. listopada 2011.

### NN 123/2011 (2.11.2011.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2512/2010 od 19. listopada 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2468

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Aldo Radolović i Duška Šarin, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo M. P. iz Đ., kojeg zastupa B. M., odvjetnica u O., na sjednici održanoj 19. listopada 2011. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Osijeku dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-1890/10 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe M. P. iz Đ., određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 7.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je na temelju članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07., 113/08., 153/09., 116/10. i 27/11.), 14. svibnja 2010. podnio Ustavnom sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku radi duljine parničnog postupka koji se u trenutku podnošenja zahtjeva vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Rev 319/07, smatrajući da mu je povrijeđeno pravo na donošenje odluke u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku smatra se ustavnom tužbom, podnesenom na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud, u postupku pokrenutom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, uvida u presliku spisa Općinskog suda u Osijeku (u daljnjem tekstu: Općinski sud) broj: P-1890/10 (ranije: P-2310/94), te presliku rješenja Vrhovnog suda broj: Gzp-371/06-5 od 14. svibnja 2007., utvrdio je slijedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi prava podnositelja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

Vrhovni sud je rješenjem broj: Gzp-371/06-5 od 14. svibnja 2007. prihvatio zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i odredio podnositelju primjerenu naknadu zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku u iznosu od 11.700,00 kn.

Iz obrazloženja navedenog rješenja Vrhovnog suda razvidno je da je kao pravno relevantno razmotreno razdoblje od 6. studenoga 1997. – prvog dana nakon što je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak; u daljnjem tekstu: Konvencija), do 18. prosinca 2006. – kada je podnositelju uručena presuda Županijskog suda u Osijeku (u daljnjem tekstu: Županijski sud) broj: Gž-4125/04-2 od 30. studenoga 2006., u ukupnom trajanju od devet (9) godina, jedan (1) mjesec i dvanaest (12) dana.

Navedenom presudom Županijskog suda odbijene su žalbe podnositelja (tužitelja u parničnom postupku) i tuženice Republike Hrvatske, te je potvrđena presuda Općinskog suda broj: P-2310/94-56 od 30. rujna 2004., kojom je djelomično prihvaćen, a djelomično odbijen tužbeni zahtjev podnositelja radi naknade štete, pobliže naveden u izreci.

Protiv navedene presude Županijskog suda reviziju su podnijeli tuženica 16. siječnja 2007. i podnositelj 17. siječnja 2007.

Vrhovni sud je presudom i rješenjem broj: Rev 319/07-2 od 29. rujna 2009. odbio reviziju podnositelja, prihvatio reviziju tuženice i ukinuo presude Županijskog suda od 30. studenoga 2006. i Općinskog suda od 30. rujna 2004., te je predmet vratio Općinskom sudu na ponovni postupak.

Navedena odluka Vrhovnog suda uručena je podnositelju i tuženici 1. listopada 2010.

Predmet je u postupku pred Općinskim sudom dobio novi broj: P-1890/2010, te je potom taj sud održao ročišta: 12. studenoga 2010., 16. prosinca 2010., 1. veljače 2011. i 26. travnja 2011.

Do donošenja odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositelja Općinski sud nije donio odluku.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

Članak 63. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud...

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja ili o sumnji ili optužbi zbog njegova kažnjivog djela nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 11. listopada 1994. tužbom podnositelja podnesenom Općinskom sudu.

Zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku uzrokovane duljinom parničnog postupka koji se pred Županijskim sudom vodio pod brojem: Gž-4125/04, podnositelj je 10. studenoga 2006. podnio Vrhovnom sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, koji je Vrhovni sud prihvatio rješenjem broj: Gzp-371/06-5 od 14. svibnja 2007.

Iz obrazloženja navedenog rješenja razvidno je da je Vrhovni sud kao pravno relevantno razmotrio razdoblje nakon stupanja na snagu Konvencije do 18. prosinca 2006. – kada je podnositelju uručena presuda Županijskog suda od 30. studenoga 2006., u ukupnom trajanju od devet (9) godina, jedan (1) mjesec i dvanaest (12) dana.

Budući da je o povredi prava podnositelja na suđenje o razumnom roku u navedenom parničnom postupku Vrhovni sud donio odluku Ustavni sud u ovom ustavnosudskom postupku, kao pravno relevantno razdoblje uzeo je u razmatranje razdoblje od 18. prosinca 2006. – kada je podnositelju uručena presuda Županijskog suda od 30. studenoga 2006. do odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi u ovom predmetu, što iznosi četiri (4) godine, devet (9) mjeseci i dvadeset osam (28) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrdio je da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja Vrhovni sud 29. rujna 2009. donio odluku kojom je odbio reviziju podnositelja, prihvatio reviziju tuženice i ukinuo presude Županijskog suda od 30. studenoga 2006. i Općinskog suda od 30. rujna 2004., te je predmet vratio Općinskom sudu na ponovni postupak. Navedena, odluka Vrhovnog suda uručena je podnositelju i tuženici 1. listopada 2010.

Postupak se u razmatranom pravno relevantnom razdoblju ponovno vodi pred Općinskim sudom, koji je do donošenja odluke Ustavnog suda održao četiri ročišta: 12. studenoga 2010., 16. prosinca 2010., 1. veljače 2011. i 26. travnja 2011.

Do donošenja odluke Ustavnog suda parnični postupak nije dovršen.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda da podnositelj, kao tužitelj u parničnom postupku, nije doprinio duljini sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu, međutim, navedena okolnost ne može biti opravdanje za navedenu duljinu postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da u pravnoj stvari podnositelja ustavne tužbe (u pravno relevantnom razdoblju) parnični postupak ukupno je trajao preko četiri godine i da do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka i neučinkovito postupanje sudova koje je u konkretnom slučaju bilo razlogom ukidanja njihovih odluka i vraćanja predmeta na ponovni postupak pred Općinskim sudom, te da predmet zbog toga još nije dovršen, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju ponovno povrijeđeno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2512/2010

Zagreb, 19. listopada 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 123/2011-2468