## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2160/2005 od 14. prosinca 2005.

### NN 6/2006 (13.1.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2160/2005 od 14. prosinca 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**132**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi Ž. M. iz Z., kojeg zastupa M. K., odvjetnik
iz Z., na sjednici održanoj 14. prosinca 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: Pr-3002/01 u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne
tužbe, Ž. M. iz Z., V. K. 7, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst), u iznosu od 4.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

if !supportListsV.
endifOva
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

if !supportListsVI.
endif

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/99. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnio je 18. svibnja 2005. ustavnu tužbu smatrajući da mu je nerazumno dugim
trajanjem postupka pred nadležnim Općinskim sudom u Zagrebu povrijeđeno ustavno
pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom podnositelja, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće
činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– parnični postupak (radni spor) pokrenut je
pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom podnositelja 20. lipnja 2001. protiv
tužene Republike Hrvatske, Ministarstva obrane Republike Hrvatske radi
priznanja prava iz radnog odnosa;

– podneskom od 23. srpnja 2002. podnositelj je
sudu predložio zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– tužba podnositelja je tuženiku dostavljena na
odgovor 4. rujna 2002., a odgovor na tužbu tuženik je sudu podnio 28. listopada
2002. godine;

– prvo ročište za glavnu raspravu je održano 26.
studenoga 2002., na kojemu je raspravnim rješenjem suda odlučeno da će se
sljedeće ročište zakazati naknadno, pismenim putem;

– naredno ročište za glavnu raspravu održano je
3. studenoga 2005., na kojemu je podnositelju naloženo da u spis dostavi
određenu dokumentaciju te je raspravnim rješenjem odlučeno da će se sljedeće
ročište zakazati naknadno, pismenim putem.

OČITOVANJE OPĆINSKOG
SUDA U ZAGREBU

3. Na temelju članka 69. stavka 2. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je dopisom od 29. kolovoza 2005. od Općinskog suda u
Zagrebu zatražio izjašnjenje o navodima ustavne tužbe, koji je dostavio
izvješće i presliku parničnog spisa.

U svom izvješću nadležni prvostupanjski sud
navodi kronologiju radnji poduzetih u ovom predmetu.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustav­nog zakona.

S obzirom da se u konkretnom slučaju radi o
radnom sporu, ukazuje se i na odredbu članka 434. Zakona o parničnom postupku
(»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.), kojom je
propisano da će sud u postupku u parnicama iz radnih odnosa uvijek obraćati
osobitu pažnju na potrebu hitnog rješavanja radnih sporova.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja i
preslike parničnog spisa, Ustavni sud utvrdio je da su se u konkretnom slučaju
ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63.
Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim
sudom u Zagrebu tužbom podnositelja od 20. lipnja 2001.

Ustavna tužba podnijeta je dana 18. svibnja
2005., a do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao tri (3) godine, deset
(10) mjeseci i sedamnaest (17) dana.

5.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim
sudom u Zagrebu, koji je u pravno relevantnom razdoblju od radnji koje su
relevantne za odlučivanje o pravima ili obvezama podnositelja izvršio dostavu
tužbe tuženiku na odgovor i održao jedno ročište za glavnu raspravu.

5.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u
parničnom postupku, nije doprinio duljini postupka, čak naprotiv, podneskom je
požurio zakazivanje ročište za glavnu raspravu.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da dosadašnji tijek
postupka ne ukazuje da se u konkretnom predmetu radi o složenoj pravnoj stvari.

6. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da
trajanje radnog spora, kao hitnog parničnog postupka, dulje od tri godine, a da
sud prvog stupnja nije meritorno odlučio o tužbenom zahtjevu podnositelja, ne
udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.

Navedeno imajući u vidu kako značaj kojeg ovaj
postupak ima za podnositelja, tako i činjenicu neaktivnosti prvostupanjskog
suda. Naime, nakon ročišta održanog 26. studenoga 2002. iduće ročište za glavnu
raspravu sud je održao tek 3. studenoga 2005., dakle nakon skoro tri godine.
Nadalje, raspravnim rješenjem od 3. studenoga 2005. sud je odlučio kako će se
iduće ročište u ovoj pravnoj stvari zakazati naknadno, pismenim putem.

Ustavni sud ocjenjuje da je prvostupanjski sud,
s obzirom da se u konkretnom slučaju radi o radnom sporu, bio dužan voditi
osobitu pažnju na potrebu hitnog rješavanja konkretne pravne stvari.

Zbog navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je
podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni i nepristrani
sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, zajamčenom odredbom
članka 29. stavka 2. Ustavnog zakona.

7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
imajući pritom u vidu i vrstu postupka o kojemu se radi, napose s obzirom na
njegovu hitnost, ali uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih
prilika u Republici Hrvatskoj.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

10. Ustavnom tužbom predlagatelj je predlažio Ustavnom sudu da mu Ustavni sud naknadi troškove
ustavnosudskog postupka.

Odredbom članka 23. Ustavnog zakona propisano je
da u ustav­nosudskom postupku svaki sudionik snosi
svoje troškove postupka zbog čega Ustavni sud o zahtjevu predlagatelja za
naknadu troškova ustavnosudskog postupka nije odlučivao.

11. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8)
dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji
se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2160/2005

Zagreb, 14. prosinca 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 6/2006-132