## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1063/2004 od 25. listopada 2005.

### NN 133/2005 (9.11.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1063/2004 od 25. listopada 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2478**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić,
Jasna Omejec, Željko Potočnjak,
Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko
Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi M. B. iz Z., koju
zastupa B. S., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj dana 25. listopada 2005.
godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: Gžn-373/05
(predmet Općinskog suda u Zagrebu broj: Pn-392/03 –
ranije Pn-315/95) u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od šest mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon dana objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, M. B. iz Z.,
J. M. 8, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 –
pročišćeni tekst), u iznosu od 7.800,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/99. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnijela je dana 25. ožujka 2004. ustavnu tužbu smatrajući da joj je nerazumno
dugim trajanjem postupka pred nadležnim redovnim sudovima povrijeđeno ustavno
pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositeljica navodi
kronologiju poduzetih radnji u konkretnom parničnom postupku te predlaže da
Ustavni sud naloži Općinskom sudu u Zagrebu da donese odluku o postavljenom
tužbenom zahtjevu, kao i da podnositeljici odredi primjerenu naknadu.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom podnositeljice, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio činjenice
koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana 13. siječnja 1995. podnositeljica je
Općinskom sudu u Zagrebu protiv tuženika i to: C. o. d.d. Z., kao prvotuženika, Z. iz V. T., kao drugotuženika,
te H. ž. iz Z., kao trećetuženika, podnijela tužbu
radi naknade štete.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. tuženi su dali
odgovore na tužbu, održana su četiri ročišta (20. veljače 1995., 21. rujna
1995., 11. ožujka 1996. i 9. rujna 1996.) te je provedeno medicinsko i
financijsko vještačenje.

Na ročištu 9. rujna 1996. glavna je rasprava
zaključena te je određeno da će pismeni otpravak
odluke uslijediti nakon što se pribavi spis broj: Ks-60/91.

Podnescima od 7. listopada 1997. i 3. srpnja
1998. podnositeljica je tražila zakazivanje ročišta, koja se održavaju pred
novim raspravnim sucem 12. studenoga 1998., 7. svibnja 1999., 2. srpnja 1999. i
14. siječnja 2000. godine.

Sud je presudom broj: P-315/95 od 14. siječnja
2000. obvezao trećetuženika, Hrvatske željeznice iz
Zagreba, na naknadu štete pod­nositeljici (prema prvotuženiku
tužba je povučena, a u odnosu na drugotuženika
postupak je prekinut zbog stečaja).

Podneskom od 5. svibnja 2000. podnositeljica je
predložila dopunu prvostupanjske odluke u dijelu koji se odnosi na zakonske
kamate na parnični trošak.

Protiv prvostupanjske presude trećetuženik je dana 12. svibnja 2000. izjavio žalbu, a prvotuženik dana 16. svibnja 2000. prijedlog za donošenje
dopunskog rješenja, podredno žalbu.

Dana 13. rujna 2000. prvostupanjski sud je donio
dopunsku presudu, kojom je odbio zahtjev podnositeljice u pogledu kamata i
parničnog troška te je istodobno rješenjem prvostupanjsku odluku ispravio u
dijelu u kojemu je pogrešno označena filijala prvotuženika.

Protiv dopunske presude podnositeljica je dana
26. rujna 2000. izjavila žalbu.

Rješenjem od 9. listopada 2000. prvostupanjski
sud odbio je žalbu prvotuženika sa zahtjevom da mu se
dopunskim rješenjem odredi trošak postupka.

U povodu žalbi stranaka (prvotuženika
i trećetuženika) predmet je dostavljen nadležnom
višem sudu na odlučivanje, koji je rješenjem broj: Gž-10460/00
od 10. prosinca 2002. prvostupanjsku i dopunsku presudu ukinuo i predmet vratio
na ponovni postupak.

Podneskom od 12. siječnja 2004. podnositeljica
traži dostavu drugostupanjske odluke.

U ponovnom postupku sud je održao dva ročišta:
25. veljače 2004. na kojemu je ponovno određeno priklapanje
spisa broj: Ks-60/91, i 13. listopada 2004. na kojemu je glavna rasprava
zaključena.

Presudom broj: Pn-392/03
od 13. listopada 2004. podnositeljica je odbijena s tužbenim zahtjevom zbog
zastare potraživanja.

U povodu žalbe protiv navedene odluke, predmet
je 27. siječnja 2005. dostavljen Županijskom sudu u Zagrebu gdje se vodi pod
brojem: Gžn-373/05.

OČITOVANJE OPĆINSKOG
SUDA U ZAGREBU

3. Na temelju članka 69. stavka 2. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je dopisom od 10. rujna 2004. od Općinskog suda u Zagrebu
zatražio izjašnjenje o navodima ustavne tužbe, koji je dostavio izvješće i
presliku parničnog spisa.

U svom izvješću nadležni prvostupanjski sud
ukratko navodi kronologiju radnji, poduzetih u predmetnoj pravnoj stvari.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe
podnositeljice i preslike predmetnog spisa, Ustavni sud je utvrdio da su se u
konkretnom slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu
odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Predmetni parnični postupak započeo je 13.
siječnja 1995. podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Zagrebu.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine, kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokol broj: 1, 4,
6, 7 i 11, 12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst
i 8/99. – ispravak i 14/02., u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i
pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je dana 25. ožujka
2004., a do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno devet (9) godina,
dva (2) mjeseca i dvanaest (12) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
šest (6) godina, četiri (4) mjeseca i dvadeset (20) dana.

5.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da se u pravno
relevantnom razdoblju, u ovom konkretnom slučaju, postupak najprije vodio pred
Općinskim sudom u Zagrebu u trajanju od preko dvije (2) godine, s tim što se
posebno ukazuje na potpunu neaktivnost suda u razdoblju od preko dvije (2)
godine, tj. od 9. rujna 1996. kad je glavna rasprava
zaključena, do 12. studenoga 1998. kad je glavna rasprava preotvorena
pred drugim raspravnim sucem.

Postupak u povodu žalbi stranaka protiv
prvostupanjske odluke pred Županijskim sudom u Zagrebu trajao je prvi put nešto
više od dvije (2) godine.

U skladu s odlukom drugostupanjskog suda,
predmet je vraćen na ponovni postupak, koji je do zaključenja glavne rasprave
trajao nešto više od jedne (1) godine te je predmet, u povodu žalbe protiv
prvostupanjske odluke broj: P-392/03 od 13. listopada 2004., dostavljen 27.
siječnja 2005. Županijskom sudu u Zagrebu na rješavanje, gdje se isti vodi pod
brojem: Gžn-373/05 i još uvijek traje.

5.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u
parničnom postupku, nije doprinijela duljini postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju
ne radi o složenoj pravnoj stvari.

6. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da
ukupno trajanje parničnog postupka preko deset godina, imajući u vidu više razdoblja
neaktivnosti suda i činjenicu da postupak nije pravomoćno okončan, ne
udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.

Naime, u razdoblju od 5. studenoga 1997. pa sve
do 12. studenoga 1998. (dakle nešto više od godinu dana) sud nije zakazao
ročište za glavnu raspravu niti je poduzeo bilo kakvu drugu radnju, relevantnu
za odlučivanje o pravima i obvezama podnositeljice. Također, iako je
prvostupanjski sud drugostupanjsku odluku, kojom je predmet vraćen na ponovni
postupak primio 17. siječnja 2003., ročište za glavnu raspravu zakazao je tek
25. veljače 2004. (dakle, nakon više od godine dana).

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je
podnositeljici povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni i nepristrani
sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, zajamčeno odredbom
članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je
odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
imajući pritom u vidu i vrstu postupka o kojemu se radi, napose s obzirom na
njegovu hitnost, ali uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih
prilika u Republici Hrvatskoj.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

10. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8)
dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji
se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1063/2004

Zagreb, 25. listopada 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda

**dr****. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 133/2005-2478