## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1183/2003 od 23. rujna 2003.

### NN 170/2003 (27.10.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1183/2003 od 23. rujna 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2463

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odlu­či­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, pred­sjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom M. B. iz Z., koju
zastupa T. B. G., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj dana 23. rujna 2003.
godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu protiv rješenja Županijskog suda u
Zagrebu, broj: Gž-1028/02 od 28. siječnja 2003. godine, kojim je odbijena kao
neosnovana njezina žalba i potvrđeno rješenje Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Ps-182/92 od 5. prosinca 2001. godine. Prvostupanjskim rješenjem odbijen je
prijedlog podnositeljice za ponavljanje parničnog postupka pravo­moćno završenog
presudom Općinskog suda u Zagrebu, broj: Ps-182/92 od 19. travnja 1994. godine.

*Ustavni
sud nije nadležan za odlučivanje.*

2. U članku
62. stavku 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u nastavku: Ustavni zakon) propisano
je:

»(1) Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu
ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice
lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima,
kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog
kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena
Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno navedenom, odluke nadležnih tijela donesene
u postupcima pokrenutim prijedlogom za ponavljanje ili obnovu pravomoćno završenog
sudskog postupka, odnosno prijedlogom za obnovu upravnog postupka, u pravilu se
ne smatraju pojedinačnim aktima iz članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv
kojih je Ustavni sud nadležan pružati ustavnosudsku zaštitu, jer se u tim
postupcima ne donosi odluka o pravima i obvezama stranaka u postupku, odnosno
odluka o biti stvari.

O pravima i obvezama stranaka prethodno je već pravo­moćno
odlučeno u postupku čije se ponavljanje traži, a protiv tih su odluka, kao i
protiv eventualnih povreda učinjenih u postupcima u kojima su one donesene,
stranke imale pravo Ustavnom sudu podnijeti ustavnu tužbu radi zaštite ustavnih
prava.

Stoga
se pojedinačnim aktima iz članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona, protiv kojih je
Ustavni sud nadležan pružati ustavnosudsku zaštitu, u pravilu imaju smatrati
samo odluke donesene u prethodno provedenom, pravomoćno završenom postupku
kojima je odlučeno o pravima ili obvezama stranaka, ali ne i odluke donesene u
postupku u kojem se rješavalo o njegovom ponavljanju.

3.
Navedeno stajalište Ustavni sud je izrazio i podrobno obrazložio u svom rješenju,
broj U-III-1165/2000 od 28. listopada 2002. godine, objavljenom u »Narodnim
novinama«, službenom listu Republike Hrvatske, broj 126/2002.

4.
Slijedom navedenoga, na temelju članka 72. u svezi s člankom 62. Ustavnog
zakona, riješeno je kao u izreci.

5.
Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

U-III-1183/2003
Zagreb, 23. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 170/2003-2463