## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3970/2003 od 9. svibnja 2007.

### NN 55/2007 (30.5.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3970/2003 od 9. svibnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1798**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić, Smiljko Sokol i Vice Vukojević, članovi
vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Lj. P. iz M. B., kojeg
zastupa D. T., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 9. svibnja 2007. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku povodom žalbe na presudu
Općinskog suda u Donjoj Stubici, broj: P-349/92 od 16. listopada 1992. godine
(predmet broj: Gž-5279/93 Okružnog suda u Zagrebu), u najkraćem mogućem roku,
ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od dana primitka spisa od
Općinskog suda u Donjoj Stubici.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, 99/99., 29/02. i broj 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe, Lj. P. iz M. B., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 13.500,00 kuna.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 5. prosinca 2003. godine podnio ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka pred Općinskim sudom u Donjoj Stubici.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Podnositelj je 8. kolovoza 1992. godine podnio Općinskom sudu u Donjoj
Stubici tužbu protiv D. P., radi isplate 21.402,35 HRD.
U razdoblju do 5. studenoga 1997. godine održana su dva ročišta (20. listopada i
16. studenoga 1992. godine), te je donesena presuda, broj: P-349/92-4 od 16.
studenoga 1992. godine, te dopunska presuda, broj: P-349/92-7 od 22. prosinca
1992. godine. Povodom žalbe tužene, Općinski sud u Donjoj Stubici dostavio je
27. svibnja 1993. godine spis Okružnom sudu u Zagrebu, koji je 15. listopada
1993. godine remisorno vratio predmet prvostupanjskom sudu uz traženje da se
spisu broj: P-349/92 priklopi spis broj: P-411/87, u koji je potrebno izvršiti
uvid radi rješavanja žalbe.
Nakon 5. studenoga 1997. godine, Vrhovni sud Republike Hrvatske je rješenjem,
broj: Gr-111/1998-2 od 5. svibnja 1998. godine, odbacio kao nedopušten prijedlog
podnositelja od 28. listopada 1997. godine, kojim je tražio da se u konkretnom
predmetu odredi drugi stvarno nadležan sud za postupanje, te je spis broj:
P-349/92 vraćen Općinskom sudu u Donjoj Stubici 8. rujna 1998. godine.
Prema dostavnoj naredbi suca od 22. rujna 1998. godine, rješenje Vrhovnog suda
Republike Hrvatske dostavljeno je punomoćnicima stranaka, a nakon toga je, prema
očitovanju suda, pogreškom službenika, spis broj: P-349/92 bio arhiviran.
Pogreška je otkrivena tek u studenom 2003. godine, kada je punomoćnik
podnositelja osobno zatražio uvid u spis.
Nakon što je spis ponovo dodijeljen u rad, ponovljena je naredba da se tom spisu
priklopi spis kojeg je tražio drugostupanjski sud (broj: P-411/87). Međutim,
utvrđeno je da je spis koji se ima priklopiti izgubljen, te je rješenjem
predsjednika Općinskog suda u Donjoj Stubici od 10. veljače 2004. godine
pokrenut postupak za obnovu spisa broj: P-411/87. Nakon provedenog postupka,
rješenjem tog suda od 2. prosinca 2005. godine utvrđeno je da obnova navedenog
spisa nije moguća, te je u tijeku postupak koji se vodi povodom žalbe pred
Županijskim sudom u Zlataru, pod brojem: Gž-1105/06, koji nije okončan.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 8. kolovoza 1992. godine tužbom
podnositelja Općinskom sudu u Donjoj Stubici, radi isplate.
Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o
potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak;
u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na
Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 12
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon
o potvrđivanju Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 13
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 13/03.).
U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.
Ustavna tužba podnesena je 5. prosinca 2003. godine, a do toga dana postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak trajao ukupno jedanaest (11) godina, tri (3) mjeseca i
dvadeset sedam (27) dana, a od dana stupanja na snagu Konvencije do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina i jedan (1) mjesec.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak pred Općinskim sudom u
Donjoj Stubici do dana podnošenja ustavne tužbe trajao je preko šest godina i
još nije okončan. Ustavni sud je utvrdio da je Općinski sud u Donjoj Stubici bio
neaktivan tijekom cijelog pravno relevantnog razdoblja, tj. šest (6) godina i
jedan (1) mjesec, a neaktivnost traje i dalje s obzirom da je spis koji se mora
priklopiti bio izgubljen, a u tijeku je postupak povodom žalbe protiv rješenja
kojim je utvrđeno da obnova tog spisa nije moguća.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Prema podacima kojima raspolaže Ustavni sud, podnositelj ustavne tužbe nije
pridonio duljini sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se ne radi o složenom predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se parnični postupak vodi u ukupnom trajanju duljem
od jedanaest godina, te da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine sud
bio neaktivan više od šest godina.
Europski sud za ljudska prava u više je svojih presuda izrijekom utvrdio da
povreda prava na suđenje u razumnom roku postoji samo ako je država ugovornica
odgovorna za ta odugovlačenja, to jest ako su odugovlačenja uzrokovala državna
tijela (v., primjerice, presude Europskog suda u predmetima Monnet protiv
Francuskeod 27. listopada 1993., te Šoć protiv Hrvatskeod 9. svibnja 2003.
godine).
Slijedom navedenog, a imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neučinkovito
postupanje suda kroz izuzetno dugo razdoblje, te okolnost da postupak i nadalje
nije pravomoćno dovršen, Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno pravo
podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku
odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.
Na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III.
i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u
razumnom roku, Ustavni sud određuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog
slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u
Republici Hrvatskoj. Zbog posebnosti konkretnog slučaja, a zbog proteka vremena
od podnošenja ustavne tužbe do odlučivanja o njoj, u kojem razdoblju sudski
postupak nije okončan, Ustavni sud je uzeo u obzir i duljinu sudskog postupka
nakon podnošenja ustavne tužbe.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od
dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u
točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3970/2003
Zagreb, 9. svibnja 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 55/2007-1798
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)