## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-383/1993. od 1. ožujka 1995

### NN 18/1995 (17.3.1995.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-383/1993. od 1. ožujka 1995

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola
Filipović, Ante Jelavić-Mitrović, mr Vojislav Kučeković
mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac, Mladen Žuvela,
u povodu ustavne tužbe M. i M. B. iz Z, koje zastupa H. A, odvjetnik iz
Z, na sjednici održanoj 1. ožujka 1995. godine, donio je

## Odluku

1. Odbija se ustavna tužba kao neosnovana.

2. Ova odluka objavit če se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje:

M. i M. B. podnijeli su ustavnu tužbu u povodu presude Vrhovnog suda
Republike Hrvatske broj Rev-1702/92 od 22. prosinca 1992. godine, kojom
su preinačene presude Općinskog suda u Z. broj P-2159/88 od
2. ožujka 1990. godine i Okružnog suda u Z. broj Gž-8466/90 od 3. prosinca
1991. godine - na način da je njihov tužbeni zahtjev odbijen.

Podnositelji ustavne tužbe tvrde da je navedenom revizijskom presudom,
kojom su odbijeni s tužbenim zahtjevom da je nedopušteno izvršenje dozvoljeno
rješenjem Općinskog suda u Z. broj Is-32/88 na garaži broj 64 u naselju
J, povrijeđeno njihovo pravo vlasništva ove garaže - zajamčeno
člankom 48. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Zato predlažu da se ustavna tužba usvoji ukine navedena revizijska presuda
i predmet vrati Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

Ustavna tužba nije osnovana.

U postupku pred sudom (spis Općinskog suda u Z. broj Pp-257/86)
utvrđeno je da je "lndustrogradnja" iz Z. predala dana 9.
prosinca 1983. godine garažu broj 64 u posjed Z. i M. P. Utvrđeno je,
nadalje, da je "Industrogradnja" dana 19. ožujka 1986. godine
provalila u ovu garažu promijenila bravu na vratima i garažu predala u
posjed M. i M. B. (podnositeljima ustavne tužbe). Z. i M. P. ostvarili
su posjedovnu zaštitu prema "Industrogradnji" (rješenje Općinskog
suda u Z. broj Pp-257/86 od 12. lipnja 1986. potvrđeno rješenjem Okružnog
suda u Z. broj Gž-5824/86 od 14. listopada 1986. godine). U postupku izvršenja
rješenja Općinskog suda u Z. broj Pp-257/86 od 12. lipnja 1986. godine
M. i M. B. upućeni su kao treće osobe na parnicu radi nedopustivosti
izvršenja. U izlučnoj tužbi M. i M. B. tvrde da je sporna garaža
broj 64 njihovo vlasništvo, koje su stekli do "Industrogradnje"
Z. temeljem ugovora o prodaji. Sudovi su utvrdili da B. kao treće
osobe imaju pravo na tužbu radi utvrđenja nedopustivosti izvršenja
u smislu odredbe članka 56. stavak 1. Zakona o izvršnom postupku
("Narodne novine", broj 53/91- dalje: ZIP) na stvari za koju
tvrde da imaju pravo koje sprečava navedeno izvršenje. Kako je u
postupku utvrđeno da su B. vlasnici garaže, udovoljeno je njihovom
zahtjevu (presuda Općinskog suda u Z broj P-2159/88 od 2. ožujka
1990. godine; potvrđena presudom Okružnog suda u Z. broj Gž-8466/90
od 3. prosinca 1991. godine).

Odlučujući o reviziji Z. i M. P, Vrhovni sud Republike
Hrvatske zauzeo je stajalište da se u parnici radi proglašenja nedopustivosti
izvršenja rješenja o smetanju posjeda ne može raspravljati o pravu vlasništva,
o kojem nije bilo dopušteno raspravljati u postupku zbog smetanja posjeda.
Dosljedno tome, protiv vjerovnika koji je u parnici o smetanju posjeda
stekao izvršni naslov za uspostavu prijašnjeg posjedovnog stanja, ne može
treća osoba s uspjehom zasnivati izlučnu tužbu na tvrdnji
da je vlasnik predmeta izvršenja. Zato je revizija prihvaćena i navedene
presude Okružnog suda u Z. i Općinskog suda u Z. preinačene
tako da je odbijen tužbeni zahtjev M i M. B. (presuda broj Rev-1702/92
od 22. prosinca 1992. godine). Presudom Vrhovnog suda Republike Hrvatske
broj Rev-1702/92 od 22. prosinca 1992. godine nije povrijedeno Ustavom
zajamčeno pravo vlasništva podnositelja ustavne tužbe.

Razlozi su sljedeći: Pravni poredak Republike Hrvatske štiti svaki
posjed koji je posljednji, efektivan i miran: "Svaki posjednik stvari
i prava (članak 70) ima pravo na zaštitu od uznemiravanja ili oduzimanja
posjeda (smetanje posjeda)" - članak 75. Zakona o osnovnim
vlasničkopravnim odnosima ("Narodne novine", broj 53/91
- dalje: ZOVO). Ovo pravo na zaštitu posjeda postoji neovisno o tome pripada
li posjedniku neko pravo koje ga ovlašćuje da stvar posjeduje, a
ostvaruje se u specifičnom sudskom, posjedovnom (possessornom) postupku.
Glavne značajke tog postupka su sumarnost postupanja i neraspravljanje
o pravu na posjed: "Sud pruža zaštitu prema posljednjem stanju posjeda
i nastalom smetanju, pri čemu, nije od utjecaja pravo na posjed,
pravna osnova posjeda i savjesnost posjednika" (članak 78,.
stavak 1. ZOVO). I posebna pravila o postupanju i parnicama zbog smetanja
posjeda su takva da omogućavaju što učinkovitiju zaštitu posjeda
putem suda: "Raspravljanje o tužbi zbog smetanja posjeda ograničit
će se samo na raspravljanje i dokazivanje činjenica posljednjeg
stanja posjeda i nastalog smetanja. Isključeno je raspravljanje
o pravu na posjed, o pravnoj osnovi, savjesnosti ili nesavjesnosti posjeda
ili o zahtjevima za naknadu štete" (članak 441. Zakona o parničnom
postupku, "Narodne novine", broj 53/91 i 91/92). Tužitelj i tuženik
u ovim parnicama smiju se sa svojim zahtjevima odnosno materijalnopravnim
prigovorima kretati samo unutar ovih granica. To, dakako, vrijedi i za:
treće osobe u postupku kojim se traži proglašenje nedopustivosti
izvršenja rješenja o smetanju posjeda (članak 57. stavak 1. ZIP)
- kad je predmet sudske zaštite o postupku smetanja bio jedino posljednji,
efektivan i miran posjed. Sumarnošću postupanja u postupku zbog smetanja
posjeda u kojem posjednik ostvaruje svoje pravo na zaštitu posjeda, bez
ulaženja u pitanje pripada li mu pravo na posjed ili mu ono ne pripada,
postiže se ograničeni učinak: zaštita koju dobiva posjednik
samo je provizorna. Sudskom odlukom u takvom postupku ne daje se konačni
odgovor na pitanje o pravu na posjed, nego ga ostavlja otvorenim: "Neovisno
o sporu zbog smetanja posjeda (članak 77) može se tražiti sudska
zaštita posjeda po osnovi prava na posjed" (članak 81. ZOVO).
Nema, dakle objektivnog identiteta spora koji se vodi o smetanju posjeda
i spora koji bi se vodio o pravu na posjed (petitornog postupka) - pa litispendencija
posesorne odnosno petitorne parnice ne sprečava litispendenciju
one druge. Ni pravomoćnost odluke u postupku zbog smetanja posjeda,
kao ni pravomoćnost odluke u petitornom postupku, ne znače
da je to pitanje res iudicata i za ovaj drugi postupak.

Rezimirajući izneseno, valja zaključiti: U postupku zbog
smetanja posjeda, kao i u postupku kojim se traži proglašenje nedopustivosti
izvršenja rješenja o smetanju posjeda, raspravljanje je ograničeno
na samo dvije okolnosti: posljednje stanje posjeda i smetanje posjeda,
pri čemu nije od utjecaja pravo na posjed, pravna osnova posjeda
i savjesnost posjednika. Zbog toga se odlukom suda u takvim postupcima
ne može povrijediti pravo vlasništva, o kojem se raspravlja i odlučuje
u drugoj vrsti postupka - petitornom postupku. Dosljedno iznesenom, osporenom
odlukom Vrhovnog suda Republike Hrvatske nije povrijeđeno pravo vlasništva
sporne garaže podnositelja ustavne tubže. Zaštitu svog prava vlasništva
oni mogu ostvariti u redovnom sudskom postupku, u kojem će se petitorno
utvrditi kome pripada pravo na posjed garaže broj 64 (članci 37,
odnosno 41, te 81. ZOVO). Zato je na temelju odredaba članka 59.
stavka 2. i 61. Poslovnika Ustavnog suda ("Narodne novine", broj
29/94) ustavnu tužbu trebalo odbiti i odlučiti kao u izreci.

Objava ove odluke temelji se na odredbi članka 20. stavak 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 13/91).

Broj: U-III-383/1993

Zagreb, 1. ožujka 1995.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić,** v. r

---

[![](../../TipkaPočStr.GIF)](http://www.nn.hr/Narodne.htm)
[![](../../TSluzGl.GIF)](http://www.nn.hr/Glasilo/index.htm)
[![](../../TPretra.GIF)](http://www.nn.hr/search/iaquery.exe)
![](../../TElPosta.GIF)

Odluka, NN 18/1995-358