## Zakon o medijima

### NN 59/2004 (10.5.2004.), Zakon o medijima

# HRVATSKI SABOR

1324

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O MEDIJIMA

Proglašavam
Zakon o medijima, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 30. trav­nja 2004.
godine.

Broj: 01-081-04-1625/2
Zagreb, 5. svib­nja 2004.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O MEDIJIMA

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

(1) Ovim se Zakonom uređuju pretpostavke za
ostvarivanje načela slobode medija, prava novinara i drugih sudionika u javnom
informiranju na slobodu izvješćivanja i dostupnost javnim informacijama, prava
i obveze nakladnika, javnost vlasništva, ostvarivanje prava na ispravak i
odgovor, način obavljanja distribucije tiska, način zaštite tržišnog
natjecanja, te prava i obveze drugih pravnih i fizičkih osoba koje djeluju na
području javnog informiranja.

(2) Odredbe ovoga Zakona primjenjivat će se i tumačiti
sukladno Europskoj konvenciji za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.

Članak 2.

U smislu ovoga Zakona pojedini pojmovi imaju sljedeća
značenja:

*Mediji* su: novine i drugi tisak,
radijski i televizijski programi, programi novinskih agencija, elektroničke
publikacije, teletekst i ostali oblici dnevnog ili periodičnog objavljivanja
ured­nički oblikovanih programskih sadržaja prijenosom zapisa, glasa, zvuka ili
slike. Mediji nisu knjige, udžbenici, bilteni, katalozi ili drugi nositelji
objavljivanja informacija koji su namijenjeni is­klju­čivo obrazovnom,
znanstvenom i kulturnom procesu, ogla­ša­vanju, poslovnoj komunikaciji, radu
trgovačkih druš­tava, zavoda i ustanova, udruga, političkih stranaka, vjerskih
i ostalih organizacija, školska glasila, »Narodne novine« Republike Hrvatske,
služ­bena glasila jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i ostala
službena priopćenja, plakati, letci, prospekti i transparenti, te video
stranice bez žive slike i druge besplatne obavijesti, osim ako ovim Zakonom
nije drukčije propisano.

*Javno informiranje* jest ono informiranje koje
se ostvaruje posredstvom medija.

*Programski sadržaji* medija (u daljnjem tekstu:
programski sadržaji) su informacije svih vrsta (vijesti, mišljenja, obavijesti,
poruke i ostale informacije) te autorska djela koja se objav­ljuju putem medija
u svrhu obavješćivanja, te zadovoljavanja kulturnih, znanstvenih, obrazovnih i
ostalih potreba javnosti.

*Programske osnove* medija su odabrani programski
sadržaji (opći ili specijalizirani) što ih pri pokretanju medija utvrđuje i
objavljuje nakladnik.

*Nakladnik medija* (u daljnjem tekstu:
nakladnik) je svaka fizička ili pravna osoba koja putem medija objavljuje
programske sadržaje i sudjeluje u javnom informiranju, bez obzira na tehnička
sredstva preko kojih se njegovi urednički oblikovani programski sadržaji
objavljuju, prenose ili su dostupni javnosti.

*Novinski nakladnik* je fizička ili pravna osoba
koja objavljuje programske sadržaje putem tiska.

*Novinar* je fizička osoba koja se bavi prikupljanjem,
obradom, obli­kovanjem ili razvrstavanjem informacija za objavu putem medija,
te je zaposlena kod nakladnika na temelju ugovora o radu ili obavlja novinarsku
djelatnost kao samostalno zanimanje, u skladu sa zakonom.

*Glavni urednik* je novinar ovlašten za uređivanje
medija kojeg imenuje nakladnik na način propisan zakonom. U elektro­ničkim
medijima glavnim urednikom se smatra direktor programa ukoliko glavni urednik
nije imenovan.

*Samoregulacijski akti* su pravila novinarske struke
i etike, statut medija, kao i drugi akti kojima se utvrđuju strukovna i druga
pravila ponašanja ili uređuju odnosi u medijskoj djelatnosti, a koje samostalno
utvrđuju nakladnici, novinari i njihove udruge.

*Tisak* su novine i druga povremena izdanja koja izlaze u
razmacima od najviše šest mjeseci, a u nakladi većoj od 500 primjeraka. Tiskano
djelo koje izlazi povremeno u nakladi manjoj od 500 primjeraka smatrat će se
tiskom ako je namijenjeno raspa­čavanju.

*Općeinformativni
tisak* je
onaj koji skupno objavljuje programske sadržaje namijenjene kontinuiranom
informiranju javnosti o aktualnom društvenom, osobito političkom, gospodarskom,
socijalnom, kulturnom životu i drugim zbivanjima u Hrvatskoj i svijetu.

*Informacija* je podatak, tekst,
fotografija, crtež, karikatura, film, usmeno izvješće, vrijednosni sud ili
drugi prilog objavljen u mediju.

*Javna
informacija*
je svaka informacija u posjedu tijela iz­vršne, zakonodavne i sudbene vlasti te
tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, kao i drugih
pravnih i fizičkih osoba koje obavljaju javnu službu ili dužnost, a koja se
odnosi na njihov rad i djelovanje.

*Intervju* je razgovor i izjava u
pisanome ili usmenom obliku, namijenjen objavljivanju u mediju.

*Autorizacija* je potvrda autentičnosti
izjave ili razgovora namijenjenog objavljivanju dana u pisanom ili usmenom
obliku ako postoji tonski zapis o usmenoj autorizaciji.

*Privatnost*razumijeva
osobni i obiteljski život, a prije svega, pravo na život po vlastitom izboru i
opredjeljenju.

*Nadležno
ministarstvo*
je Ministarstvo kulture.

II.
OPĆA NAČELA

1. Sloboda medija

Članak
3.

(1) Jamči
se sloboda izražavanja i sloboda medija.

(2)
Sloboda medija obuhvaća osobito: slobodu izražavanja mišljenja, neovisnost
medija, slobodu prikupljanja, istraživanja, objavljivanja i raspačavanja
informacija u cilju informiranja javnosti; pluralizam i raznovrsnost medija,
slobodu protoka informacija i otvorenosti medija za različita mišljenja,
uvjerenja i za raznolike sadržaje, dostupnost javnim informacijama, uvažavanje
zaštite ljudske osobnosti, privatnosti i dostojanstva, slobodu osnivanja
pravnih osoba za obavljanje djelatnosti javnoga informiranja, tiskanja i raspačavanja
tiska i drugih medija iz zemlje i inozemstva, proizvodnju i objavljivanje
radijskog i televizijskog programa, kao i drugih elektroničkih medija,
autonomnost urednika, novinara i ostalih autora programskih sadržaja u skladu s
pravilima struke.

(3) Slobode medija dopušteno je ograničiti samo kada
je i koliko je to nužno u demokratskom društvu radi interesa nacionalne
sigurnosti, teritorijalne cjelovitosti ili javnoga reda i mira, sprječavanja
nereda ili kažnjivih djela, zaštite zdravlja i morala, zaštite ugleda ili prava
drugih, sprječavanja odavanja povjerljivih informacija ili radi očuvanja
autoriteta i nepristranosti sudbene vlasti samo na način propisan zakonom.

(4) Zabranjeno je prenošenjem programskih sadržaja u
medijima poticati ili veličati nacionalnu, rasnu, vjersku, spolnu ili drugu
neravnopravnost ili neravnopravnost na temelju spolne orijentacije, kao i
ideološke i državne tvorevine nastale na takvim osnovama, te izazivati
nacionalno, rasno, vjersko, spolno ili drugo neprijateljstvo ili nesnošljivost,
neprijateljstvo ili nesnošljivost na temelju spolne orijentacije, poticati
nasilje i rat.

Članak
4.

(1)
Nitko nema pravo prisilom ili zloporabom položaja utjecati na programski sadržaj
medija, ni na bilo koji drugi način nezakonito ograničavati slobodu medija.

(2) O
povredama slobode izražavanja i slobode medija odlu­čuje sud.

2. Obveze države radi poticanja pluralizma
i raznovrsnosti medija

Članak
5.

(1)
Republika Hrvatska potiče i štiti pluralizam i raznovrs­nost medija na način
propisan zakonom.

(2)
Poticat će se proizvodnja i objavljivanje programskih sadržaja koji se odnose
na:

– ostvarivanje prava na javno informiranje i na oba­vije­šte­nost
svih državljana Republike Hrvatske,

– ostvarivanje prava na javno informiranje i na oba­viješte­nost
svih Hrvata izvan granica Republike Hrvatske,

– ostvarivanje prava na javno informiranje i na oba­viješte­nost
pripadnika nacionalnih manjina u Republici Hrvat­skoj,

– informiranje javnosti o nacionalnim manjinama i
pitanjima ostvarivanja manjinskih prava u Republici Hrvatskoj, te poticanje
tolerancije i kulture dijaloga,

– ostvarivanje ljudskih prava građana i uređivanje
pravne i socijalne države, te promicanje razvoja svijesti o ravnopravnosti žena
i muškaraca,

– očuvanje
hrvatskoga nacionalnog i kulturnog identiteta,

–
poticanje kulturnog i umjetničkog stvaralaštva,

–
razvoj obrazovanja, znanosti i umjetnosti,

– zaštitu prirode, okoliša i ljudskoga zdravlja,

– medije namijenjene informiranju osoba s posebnim
potrebama,

– pokretanje novih tiskanih medija, osobito lokalnih
i neprofitnih medija, te medija nevladinih udruga.

(3)
Odluke o državnim potporama radi ostvarivanja zadaća iz stavka 1. ovoga članka
su javne i donose se sukladno posebnom zakonu. Ministar nadležnog ministarstva
propisat će pravilnikom uvjete, kriterije i postupak provođenja redovnoga godišnjega
javnog natječaja za dodjelu državnih potpora iz sredstava državnog proračuna.

3. Dostupnost javnim informacijama

Članak 6.

(1) U cilju objave informacija putem medija tijela
izvršne, zakonodavne i sudbene vlasti te tijela jedinica lokalne i područne
(regionalne) samouprave, kao i ostale pravne i fizičke osobe koje obavljaju
javnu službu i/ili dužnost dužni su davati točne, potpune i pravovremene
informacije o pitanjima iz svog djelokruga.

(2) Informacije u posjedu osoba iz stavka 1. ovoga članka
dostupne su novinarima pod jednakim uvjetima.

(3) Čelnik tijela ili pravne osobe iz stavka 1. ovoga
članka dužan je sukladno zakonu urediti način davanja informacija za javnost te
odrediti osobu koja osigurava dostupnost javnim informacijama sukladno ovom i
posebnom zakonu.

(4) Čelnik tijela ili osobe iz stavka 1. ovoga članka
i osoba iz stavka 3. ovoga članka dužna je u primjerenom roku dati novinarima
zatražene informacije, te odgovara za točnost danih informacija.

(5) Osoba iz stavka 3. ovoga članka može uskratiti
davanje informacije kada:

– su tražene informacije radi zaštite javnog interesa
na propisan način određene kao državna ili vojna tajna,

– bi
objavljivanje predstavljalo povredu tajnosti osobnih podataka sukladno zakonu,
osim ako se njihovom objavom može spriječiti izvršenje težega kaznenog djela
ili spriječiti neposredna opasnost za život ljudi i njihovu imovinu.

(6) U
slučaju iz stavka 5. ovoga članka odgovorna osoba mora pisano obrazložiti
razloge uskrate informacije u roku od tri radna dana od dana zaprimanja pisanog
zahtjeva.

(7) U
slučaju uskraćivanja javne informacije novinar ima pravo podnijeti tužbu zbog nezakonite
radnje nadležnom sudu. O tužbi nadležni sud odlučuje u hitnom postupku po
posebnom zakonu, tijekom kojega će preispitati razloge za uskraćivanje jav­ne
informacije. Ako sud utvrdi da ne postoji razlog za uskratu informacije
propisan ovim Zakonom, ukinut će odluku o uskrati informacije i naložiti
davanje tražene informacije.

4. Zaštita privatnosti

Članak 7.

(1)
Svaka osoba ima pravo na zaštitu privatnosti, dostojanstva, ugleda i časti.

(2)
Osoba koja obavlja javnu službu ili dužnost ima pravo na zaštitu privatnosti,
osim u slučajevima koji su u vezi s javnom službom ili dužnosti koju osoba
obavlja.

(3)
Osoba koja svojim izjavama, ponašanjem i drugim djelima u vezi s njezinim
osobnim ili obiteljskim životom sama priv­lači pozornost javnosti ne može zahtijevati
istu razinu zaštite privatnosti kao drugi građani.

Članak
8.

Nema
povrede prava na zaštitu privatnosti ako u pogledu informacije prevladava
opravdani javni interes nad zaštitom privatnosti u odnosu na djelatnost
novinara ili na informaciju.

III.
PRAVA I OBVEZE NAKLADNIKA

1.
Nakladnik

Članak 9.

(1) Nakladnik je obvezan obavljati djelatnost na
području javnog informiranja u skladu s odredbama ovoga i posebnog zakona.

(2) Nakladnik obavljajući svoju djelatnost može izrađivati,
odnosno proizvoditi programske sadržaje i za drugog nakladnika ili tehničkog
prijenosnika programskih sadržaja.

Članak 10.

Pravna ili fizička osoba koja nije upisala djelatnost
nakladnika u sudski ili drugi registar sukladno ovom ili posebnom zakonu ne
smatra se nakladnikom u smislu ovoga Zakona.

Članak 11.

Novinski nakladnik može se u Republici Hrvatskoj
osnovati i upisati u sudski ili drugi registar kao pravna ili fizička osoba ako
uz uvjete propisane zakonom ispunjava sljedeće posebne uvjete:

– da ima sjedište, odnosno prebivalište u Republici
Hrvat­skoj,

– da je
sjedište uredništva u Republici Hrvatskoj.

2.
Prijava tiska

Članak 12.

(1)
Novinski nakladnik prijavljuje izdavanje tiska u Upisnik koji se vodi pri
Hrvatskoj gospodarskoj komori.

(2)
Prijava iz stavka 1. ovoga članka treba sadržavati ove podatke:

–
tvrtku i sjedište, odnosno ime, prezime i prebivalište na­klad­nika te ime i
prezime odgovorne osobe nakladnika,

– naziv
novina ili drugoga tiska,

–
jezik, pismo i periodičnost izdavanja,

–
planiranu prosječnu nakladu,

–
tvrtku i sjedište, odnosno ime, prezime i prebivalište tiskara,

– ime,
prezime i prebivalište glavnoga urednika,

– podatke o strukturi vlasništva u skladu s ovim
Zakonom.

(3) Prijavi iz stavka 1. ovoga članka prilaže se
izvadak iz sudskoga ili drugog registra, a pravne i fizičke osobe koje će
djelatnost nakladnika obavljati na neprofitan način prilažu i akt kojim je to
određeno.

(4) U Upisnik iz stavka 1. ovoga članka prijavljuju
se i prav­ne osobe koje obavljaju djelatnost distribucije tiska. Prijava treba
sadržavati tvrtku i sjedište pravne osobe te ime i prezime odgovorne osobe.
Prijavi se prilaže izvadak iz sudskog registra i Opći uvjeti distribucije tiska
iz članka 38. ovoga Zakona.

(5) Hrvatska gospodarska komora ne smije odbiti
izdavanje potvrde o prijavi ako prijava sadrži sve podatke iz stavka 2., 3.
i/ili 4. ovoga članka.

(6) Hrvatska gospodarska komora dužna je potvrdu iz
stavka 5. ovoga članka izdati u roku od tri radna dana od dana primitka
prijave, ako prijava sadrži sve podatke iz stavka 2. i/ili 4. ovoga članka, ili
u istom roku pozvati nakladnika da prijavu dopuni.

(7) Ako Hrvatska gospodarska komora ne postupi
sukladno stavku 6. ovoga članka, smatra se da je izdana potvrda o prijavi
tiska.

(8) Nakladnik je dužan u Upisnik prijaviti svaku
promjenu podataka navedenih u prijavi. Nakladnik je dužan Hrvatsku gospodarsku
komoru obavijestiti o odluci o prestanku izdavanja tiska najkasnije na dan
objave posljednjeg izdanja (broja) toga tiska.

(9) Ako
u razdoblju duljem od šest mjeseci od dana pod­nošenja prijave, odnosno od dana
izdavanja posljednjega izdanja, nakladnik ne izda novo izdanje, smatrat će se
da je odustao od izdavanja tog tiska.

(10)
Obveze nakladnika iz ovoga članka odgovarajuće se primjenjuju i na programe
novinskih agencija.

3. Informacije o nakladniku i mediju od interesa za javnost

Članak 13.

(1) Javnost ima pravo na informacije o poslovanju
nakladnika.

(2)
Pravo javnosti iz stavka 1. ovoga članka ograničeno je objavljivanjem
informacija o nakladniku i mediju propisanih zakonom.

Članak
14.

(1)
Nakladnik samostalno utvrđuje programsku osnovu medija.

(2)
Nakladnik je obvezan putem medija najmanje jednom u svakoj kalendarskoj godini
obavijestiti javnost o vlasničkoj strukturi, poslovnim rezultatima, prosječnoj
nakladi, odnosno prosječ­noj slušanosti ili gledanosti.

(3)
Prije promjene ili bitne dopune programske osnove nakladnik je dužan pribaviti
mišljenje uredništva.

Članak
15.

(1)
Nakladnik je dužan na vidnom mjestu svakoga pojedinog nositelja programskog
sadržaja (npr. primjerak tiska, televizijska emisija) osigurati objavu sljedećih
podataka:

–
tvrtku i sjedište, odnosno ime i prezime i prebivalište nakladnika,

– ime i
prezime glavnog urednika, odnosno odgovornih ured­nika, te imena i prezimena
urednika pojedinih programskih grupa, u skladu s unutarnjom organizacijom
uredništva,

– ime i
prezime, odnosno tvrtku i sjedište tiskare i datum tiska ili pretiska, te broj
tiskanih primjeraka, kada se radi o tiskov­nom mediju,

–
nadnevak produkcije (mjesec i godina) kad se radi o radij­skom i televizijskom
programu.

(2) Obveza iz stavka 1. ovoga članka odnosi se i na
nakladnike elektroničkih medija tako da se podaci objavljuju na početku i na
kraju radijskih i televizijskih programa, odnosno od ponoći do jedan sat
ukoliko se program objavljuje neprekidno, te na odgovarajući način kod urednički
oblikovanih elektroničkih publikacija.

(3) Odredba stavka 1. ovoga članka se ne primjenjuje
na nositelje programskih sadržaja koji se u Republici Hrvatskoj izra­đuju ili
umnažaju za stranog naručitelja te su namijenjeni prijenosu izvan područja
Republike Hrvatske.

(4)
Naziv, odnosno zaštitni znak (logotip) radijskog i televizijskog programa mora
se objaviti najmanje jedanput u svakom satu objavljivanja programa.

4. Medijska načela i obveze

Članak
16.

(1)
Mediji su dužni poštovati privatnost, dostojanstvo, ugled i čast građana, a
osobito djece, mladeži i obitelji bez obzira na spol i spolno opredjeljenje.
Zabranjuje se objavljivanje informacija kojima se otkriva identitet djeteta,
ukoliko se time ugrožava dobrobit djeteta.

(2) Mediji su dužni poštovati pravo na zaštitu
identiteta svjedoka i oštećenika kaznenih djela, i bez njihova znanja i
pristanka ne smiju otkriti njihov identitet.

Članak 17.

Nakladnik objavljuje na odgovarajućim mjestima
svakoga programskog sadržaja sljedeće podatke:

– ime i prezime autora objavljenog priloga, osim ako
se autor tome protivi,

– ime i prezime osobe, odnosno tvrtku nositelja
autorskih prava glede objavljenih programskih sadržaja, osim u tiskovnim medijima
i radijskim programima,

– naziv pravne, odnosno ime i prezime fizičke osobe
koja čuva korišteno kulturno dobro ili arhivsko gradivo, odnosno odgo­varajuću
reprodukciju,

– naziv medija iz kojega je preuzet programski prilog
ili isječak iz programskog priloga, osim ako je međusobnim ugovorom određeno
drugačije.

Članak 18.

Uz informacije koje se prenose iz drugih domaćih i
inozemnih medija mora biti naznačen medij iz kojega se informacija prenosi.

Članak 19.

(1) U slučaju ratnoga stanja ili neposredne ugroženosti
neovisnosti i jedinstvenosti Republike Hrvatske, te velikih prirodnih nepogoda
nakladnik je obvezan na zahtjev nadležnoga državnog tijela objaviti bez naknade
proglase, kao i službena priopćenja nadležnih državnih tijela.

(2) U slučaju tehničko-tehnoloških i ekoloških nesreća
i epidemija kad postoji opasnost za život i zdravlje ljudi, sigurnost zemlje,
te javni red i mir, nakladnik je obvezan na zahtjev nadležnoga državnog tijela
objaviti bez naknade proglase, kao i službena priopćenja nadležnih državnih
tijela.

(3) Zahtjev iz stavka 1. i 2. ovoga članka podnosi se
u pisanom obliku i mora sadržavati podatke koji dokazuju njegovu autentičnost i
pravnu utemeljenost.

5.
Oglašavanje

Članak 20.

(1) Oglas je plaćena obavijest čiju objavu naruči
pravna ili fizička osoba s namjerom da time pospješi pravni promet pro­izvo­da,
usluga, nekretnina, prava ili obveza, pridobije poslovne par­tnere ili u
javnosti ostvari ugled ili dobro ime. Oglašavanje se obavlja uz novčanu ili
drugu naknadu ili u svrhu samopromidžbe. Oglas mora biti jasno označen kao
takav i vidljivo odije­ljen od drugih programskih sadržaja. Oglas ne smije biti
takav da kod gledatelja, slušatelja ili čitatelja izazove dojam kao da je riječ
o programskom sadržaju medija.

(2) Oglašavanjem se ne smatraju:

– izjave nakladnika u svezi s njegovim programskim
sadržajima i sporednim proizvodima koji proizlaze iz programa,

– besplatne najave izvođenja javnih radova i usluga,
te dobrotvornih aktivnosti,

– besplatno prezentiranje umjetničkih djela.

(3) Besplatno oglašavanje mora biti posebno označeno.

(4) Nije dopušteno prikriveno i prijevarno oglašavanje.
Pri­krivenim oglašavanjem smatrat će se svaka novinarska forma (pisani tekst,
fotografija, slika, crtež i dr.) koja je na bilo koji način plaćena, a nije
jasno označena kao oglašavanje.

(5) Sponzorirani programski sadržaji moraju pri
objavljivanju biti jasno označeni kao takvi imenom sponzora ili njegovim
znakom.

(6) Za sadržaj oglasnih poruka odgovoran je isključivo
oglašivač.

(7) Nije dopušteno oglašavanje oružja i streljiva,
piroteh­ničkih sredstava, duhana i duhanskih proizvoda, lijekova i medicinskih
postupaka koji su dostupni jedino na liječnički recept, te droge, alkohola i
alkoholnih pića, osim ako posebnim zakonom nije drugačije određeno.

(8) Nije dopušteno oglašavanje u kojem se žene i muškarci
prikazuju na uvredljiv ili ponižavajući način, s obzirom na spol ili spolno
opredjeljenje.

6. Odgovornost za štetu

Članak
21.

(1)
Nakladnik koji informacijom objavljenom u mediju pro­uz­roči drugome štetu dužan
ju je naknaditi, izuzev u slučajevima propisanim ovim Zakonom.

(2) Šteta
je umanjenje nečije imovine ili sprječavanje njezina povećanja (materijalna šteta)
te nanošenje drugom fizičkog ili psihičkog bola ili straha (nematerijalna šteta).

(3) Na utvrđivanje
odgovornosti za naknadu štete primje­njuju se propisi o obveznim odnosima, osim
ako ovim Zakonom nije drugačije određeno.

(4)
Nakladnik ne odgovara za štetu ako je informacija kojom je šteta učinjena:

–
vjerno izvješće s rasprave na sjednici tijela zakonodavne, izvršne ili sudbene
vlasti, te tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave ili na
javnom skupu ili je prenesena iz akta tijela zakonodavne, izvršne ili sudbene
vlasti ili tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, a njezin
smisao nije promijenjen uredničkom obradom,

–
objavljena unutar autoriziranog intervjua,

–
utemeljena na točnim činjenicama ili na činjenicama za koje je autor imao
osnovani razlog povjerovati da su točne i poduzeo je sve potrebne mjere za
provjeru njihove točnosti, a postojalo je opravdano zanimanje javnosti za
objavu te informacije i ako je postupano u dobroj vjeri,

–
fotografija oštećenika snimljena na javnome mjestu ili je fotografija oštećenika
snimljena uz njegovo znanje i pristanak radi objavljivanja, a oštećenik nije
zabranio objavljivanje, odnosno ograničio pravo autora fotografije na iskorištavanje
djela,

– točna,
a iz okolnosti slučaja proizlazi da je novinar u dobroj vjeri zaključio da se oštećenik
slaže s njezinim objavljiva­njem,

–
proizašla iz vrijednosnih sudova autora čije je objavljivanje bilo u javnom
interesu i ako je ta informacija dana u dobroj vjeri.

(5)
Stavak 4. ovoga članka ne odnosi se na osobne podatke kojih je tajnost
propisana zakonom, na informacije o maloljetnim osobama, te informacije
prikupljene na nezakonit način.

(6)
Postojanje pretpostavki odgovornosti za štetu dokazuje tužitelj, dok postojanje
pretpostavki za oslobođenje od odgovornosti za štetu iz stavka 4. ovoga članka
dokazuje tuženik.

(7) Ako
je informacija autorizirana, a pojedini dijelovi sadrže očevidne uvrede ili
klevete, autorizacija ne isključuje i solidarnu odgovornost nakladnika i
glavnog urednika, ukoliko nisu postupali u dobroj vjeri.

Članak
22.

(1)
Nematerijalna šteta u pravilu se naknađuje objavljivanjem ispravka informacije
i isprikom nakladnika, te isplatom naknade sukladno općim propisima obveznog
prava.

(2)
Pravo na tužbu za naknadu nematerijalne štete sukladno općim propisima obveznog
prava ima osoba koja je prethodno zatražila od nakladnika objavljivanje
ispravka sporne informacije odnosno isprike nakladnika kada ispravak nije moguć.

Članak
23.

Tužba
za naknadu štete može se podnijeti najkasnije u roku od tri mjeseca od dana
saznanja za objavu informacije kojom je šteta prouzročena.

7.
Glavni urednik

Članak
24.

(1)
Novine i druga povremena izdanja, radijske i televizijske postaje, te programi
novinskih agencija moraju imati glavnog urednika kojeg imenuje i razrješava
nakladnik u skladu sa zakonom i statutom. Prije imenovanja ili razrješenja
glavnog urednika nakladnik mora pribaviti mišljenje uredništva, ako statutom
medija nije drugačije određeno.

(2)
Glavni urednik odgovoran je, u skladu sa zakonom, za sve objavljene
informacije. Odgovornost glavnog urednika odnosi se i na uredničku obradu
objavljene informacije (izbor naslova, podnaslova, teksta ispod fotografije i
slično).

Članak
25.

(1) Za
glavnog urednika može biti imenovana osoba koja ispunjava opće uvjete propisane
zakonom i statutom medija.

(2)
Glavnim urednikom ne može biti imenovana osoba koja uživa imunitet od kaznene
odgovornosti.

IV.
PRAVA I OBVEZE NOVINARA

1. Statut medija

Članak
26.

(1)
Odnosi između nakladnika, glavnog urednika i novinara te njihova međusobna
prava i obveze utvrđuju se statutom medi­ja.

(2)
Statut medija je samoregulativni akt kojim se osobito utvrđuje način
sudjelovanja novinara u postupku imenovanja i razrješenja glavnog urednika,
sloboda rada i odgovornost novinara, te uvjeti i postupak po kojem glavni
urednik i urednici imaju pravo na ostavku uz pravičnu otpremninu u slučajevima
takve pro­mjene u vlasničkoj ili upravljačkoj strukturi medija koja dovodi do
bitne promjene u programskoj osnovi ili programskom sadržaju toga medija (tzv.
klauzula savjesti).

(3)
Statut medija donose nakladnik i predstavnik novinara uz prethodnu suglasnost
većine ukupnoga broja novinara medija. Novinari biraju svoga predstavnika većinom
glasova.

(4) Ako
nakladnik i predstavnik novinara statut medija ne do­nesu u roku od šest
mjeseci od početka rada medija, statut će na zahtjev predstavnika novinara, u
roku od tri mjeseca od dana primitka zahtjeva, donijeti arbitraža sastavljena
od jednakog broja zastupljenih predstavnika udruga nakladnika i novinarskih
udruga.

(5)
Nakladnik je dužan sa svakom osobom od koje naručuje novinarski prilog
prethodno zaključiti ugovor u skladu s propisima i statutom medija. Ugovorom se
uređuju i autorska prava vezana za novinarski prilog.

(6)
Novinarskim prilogom iz stavka 5. ovoga članka smatraju se objavljeni pisani,
izgovoreni, slikovni, ili on-line: iz­vještaj, vijest, komentar (bilješka ili
osvrt, društvena kronika, članak, recenzija), kritika, karikatura, esej,
intervju, reportaža (putopis, crtica, featrue – fičer), te naslovi i najave.
Novinarskim prilogom smatraju se i specijalistički poslovi i žanrovi kao što su
redaktura, fotografija, fotovijest, fotoreportaža, fotomontaža i fo­to­karikatura.

(7)
Nakladnik je dužan voditi posebnu evidenciju o ugovorima iz stavka 5. ovoga članka.

2.
Pravo novinara na izražavanje stajališta

Članak
27.

(1)
Novinar ima pravo izražavati stajalište o svim doga­đajima, pojavama, osobama,
predmetima i djelatnostima.

(2)
Novinaru se ne može otkazati ugovor o radu, umanjiti plaća ili izmijeniti položaj
u uredništvu, odnosno umanjiti ili obustaviti od isplate ugovorena naknada ili
njezin dio zbog iznošenja stajališta.

(3) Ako
novinar u slučaju spora iznese činjenice koje oprav­davaju sumnju da je otkaz
ugovora o radu, umanjenje plaće ili izmijenjen položaj u uredništvu, odnosno
umanjenje ili obustav­ljanje od naplate ugovorene naknade posljedica izražavanja
stajališta iz stavka 1. ovoga članka, teret dokazivanja je na naklad­niku.

3.
Pravo novinara da odbije izvršiti nalog

Članak
28.

(1)
Novinar ima pravo odbiti pripremiti, napisati ili sudjelovati u oblikovanju
priloga čiji se sadržaj protivi pravilima novinarske struke i etike, o čemu se
pisano očituje glavnom uredniku.

(2) Ako
novinar odbije izvršiti nalog jer bi izvršenjem naloga prekršio pravila
novinarske struke, poslodavac mu ne može otkazati ugovor o radu, umanjiti plaću
ili izmijeniti položaj u uredništvu.

(3) Ako
novinar u slučaju spora iznese činjenice koje oprav­davaju sumnju da je otkaz
ugovora o radu, umanjenje plaće ili izmijenjen položaj u uredništvu posljedica
odbijanja izvršenja nalo­ga iz stavka 1. ovoga članka, teret dokazivanja je na
nakladniku.

4. Zaštita ugleda autora

Članak
29.

(1)
Programski sadržaj u kojem je smisao promijenjen u postupku uredničke obrade ne
smije se objaviti pod imenom autora bez njegova pristanka.

(2) Za
programski sadržaj objavljen suprotno stavku 1. ovoga članka odgovara glavni
urednik.

(3) Ako
je programskim sadržajem objavljenim suprotno stav­ku 1. ovoga članka povrijeđen
ugled autora, autor može zahtijevati naknadu štete.

5.
Zaštita izvora informacije

Članak
30.

(1)
Novinar nije dužan dati podatke o izvoru objavljene informacije ili informacije
koju namjerava objaviti.

(2)
Pravo novinara iz stavka 1. ovoga članka odnosi se i na glavnog urednika,
urednike i autore objavljenih priloga koji nisu novinari.

(3) S
podatkom o neimenovanom izvoru informacije novinar je prije objavljivanja dužan
upoznati glavnog urednika na način utvrđen statutom medija. U tom se slučaju
sve odredbe o zaštiti izvora informacije primjenjuju i na glavnog urednika.

(4) Državno
odvjetništvo može, kada je to ograničenje nužno radi interesa nacionalne
sigurnosti, teritorijalne cjelovitosti i zaštite zdravlja, podnijeti nadležnom
sudu zahtjev da naloži novinaru da iznese podatke o izvoru objavljene
informacije ili informacije koju namjerava objaviti.

(5) Sud
može naložiti novinaru da iznese podatke o izvoru objavljene informacije ili
informacije koju namjerava objaviti, ako je to nužno radi zaštite javnog
interesa, a radi se o naročito značajnim i ozbiljnim okolnostima i neprijeporno
je utvrđeno:

– da ne
postoji razumna alternativna mjera otkrivanju podataka o izvoru informacije ili
da je tijelo iz stavka 4. ovoga članka koje traži objavu podataka o izvoru
informacije tu mjeru već iskoristilo i

– da na
zakonu osnovani interes javnosti za otkrivanje podataka o izvoru informacije
jasno prevladava nad interesom zaštite izvora informacije.

(6) Sud
će, cijeneći okolnosti slučaja, isključiti javnost u tijeku postupka iznošenja
podataka, te upozoriti prisutne osobe da su dužni kao tajnu čuvati sve što su u
postupku saznali, kao i na posljedice odavanja tajne.

V.
JAVNOST VLASNIŠTVA

1.
Transparentnost vlasničke strukture

Članak
31.

Dionice
nakladnika koji obavlja djelatnost javnog informiranja moraju glasiti na ime.

Članak 32.

(1) Nakladnici su dužni do 31. siječnja svake
kalendarske godine Hrvatskoj gospodarskoj komori dostaviti podatke o tvrtki i
sjedištu, odnosno imenu i prezimenu te prebivalištu svih pravnih i fizičkih
osoba koje su neposredno ili posredno imatelji dionica ili udjela u toj pravnoj
osobi s podatkom o postotku dionica ili udjela.

(2) Za osobe iz stavka 1. ovoga članka nakladnici su
dužni dostaviti podatke o tome drže li te osobe za sebe ili drugoga dionice
i/ili udjele u drugim poduzetnicima na koje se primjenjuje ovaj Zakon i podatke
o tome jesu li te osobe članovi uprave, nadzornih odbora ili upravnih vijeća u
poduzetnicima na koje se primjenjuje ovaj Zakon.

(3) Pravnoj osobi koja ne izvrši obvezu iz stavka 1.
i 2. ovoga članka Hrvatska gospodarska komora uputit će pisano upozorenje s
navođenjem mogućih sankcija za neizvršenje obveze.

(4) Podatke iz stavka 1. ovoga članka nakladnik je
obvezan objaviti u »Narodnim novinama« do 28. veljače svake kalendarske godine.
Podaci o dioničarima i nositeljima udjela do 1% vrijednosti kapitala objavljuju
se zbirno.

2. Udjeli stranih osoba

Članak 33.

Odredbe o ograničenju vlasništva utvrđene zakonom
primjenjuju se i na strane pravne i fizičke osobe bez obzira na to u kojoj državi
imaju svoje sjedište, odnosno prebivalište, osim ako je zakonom određeno drugačije.

3. Dostava izvještaja o poslovanju medija

Članak 34.

(1) Nakladnici su dužni do 30. travnja svake godine
Hrvat­skoj gospodarskoj komori dostaviti izvješće o financijskom poslovanju za
prethodnu godinu, koje sadrži podatke o prihodu i tržišnom udjelu kojeg su
ostvarili na tržištu čitatelja i/ili gledatelja i/ili slušatelja, te podatke o
prihodu i tržišnom udjelu koje su ostvarili na tržištu oglašavanja, kao i
podatke o oglašivačima ili marketinškim agencijama putem kojih je ostvareno više
od 10% godišnjega marketinškog prihoda na­klad­nika.

(2)
Tvrtke za distribuciju medija dužne su Hrvatskoj gospodarskoj komori dostaviti
podatke o ugovorima o distribuciji s nakladnicima i opće uvjete poslovanja koji
se odnose na distribuciju programa elektroničkih medija i općeinformativnog
tiska čija prodana naklada prelazi tri tisuće primjeraka, ako se taj tisak
prodaje na tržištu više gradova ili županija, odnosno ako prelazi tisuću
primjeraka kada se radi o tisku na lokalnom tržištu.

(3)
Podatke o ostvarenom ukupnom prihodu i prosječno prodanoj nakladi odnosno
prosječnoj slušanosti ili gledanosti u protekloj godini, nakladnik je obvezan
objaviti u svom mediju do 30. travnja svake kalendarske godine.

4. Zaštita tržišnog natjecanja

Članak 35.

Na
nakladnike, pravne osobe koje obavljaju poslove distribucije medija, kao i na
druge pravne osobe koje obavljaju poslove u vezi s javnim informiranjem
primjenjuju se propisi o zaštiti tržiš­nog natjecanja.

Članak 36.

(1) Nakladnici sudionici koncentracija poduzetnika obvezni su podnijeti
prijavu namjere provedbe koncentracije u obliku i na način utvrđen propisima o
zaštiti tržišnog natjecanja.

(2)
Obveza podnošenja prijave nastaje neovisno o tome jesu li u konkretnom slučaju
ispunjeni uvjeti iz članka 22. stavka 4. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja.

(3)
Prijava iz stavka 1. ovoga članka podnosi se Agenciji za zaštitu tržišnog
natjecanja.

(4)
Koncentraciju poduzetnika prijavljenu u skladu s odredbama ovoga članka,
Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja ocje­njivat će sukladno propisima o zaštiti
tržišnog natjecanja.

Članak
37.

(1)
Nedopuštena je svaka koncentracija poduzetnika na tržištu naklade općeinformativnih
dnevnika odnosno na tržištu općeinformativnih tjednika kojom bi tržišni udjel
sudionika konkretne koncentracije poduzetnika na tržištu nakon njene provedbe
prelazio 40% ukupno prodane naklade općeinformativnih dnevnika odnosno tjednika
u Republici Hrvatskoj.

(2)
Nakladnik s nedopuštenom koncentracijom iz stavka 1. ovoga članka ne može
stjecati dionice ili udjele u nakladniku općeinformativnog dnevnika odnosno
tjednika.

5.
Distribucija tiska

Članak 38.

(1)
Distributeri tiska obvezni su utvrditi i objaviti na uobičajeni način Opće
uvjete za distribuciju tiska te ne smiju odbiti distribuciju tiska drugog
nakladnika koji to zatraži i izjavi da prihvaća objavljene Opće uvjete.

(2)
Distributer tiska ima pravo odbiti distribuciju medija bez impresuma.
Preuzimanjem u distribuciju medija koji ne sadrži impresum distributer uz
nakladnika toga medija preuzima odgovornost za informacije objavljene u tom
mediju.

(3)
Distributeri – kolporteri mogu na ulici prodavati samo tisak. Ostale uvjete
prodaje putem kolportera, kao što su vrijeme i lokacije kolporterske prodaje
tiska, propisat će gradsko, odnosno općinsko vijeće, u skladu sa zakonom.

(4)
Distributeri tiska su dužni do 30. travnja svake godine Hrvatskoj gospodarskoj
komori dostaviti izvješće o financijskom poslovanju ostvarenom distribucijom
tiska za prethodnu godinu, te podatke o broju prodanih primjeraka pojedinog
tiska putem njegove distributivne mreže ili ugovora o maloprodaji.

Članak
39.

(1)
Zabranjeno je javno izlaganje i oglašavanje tiskovina s naslovnicom
pornografskog sadržaja. Ova se zabrana ne odnosi na prodaju pornografskih
tiskovina u posebnim prodavaonicama.

(2)
Tiskovina pornografskog sadržaja mora imati vidno upozorenje da sadrži
pornografiju, kao i upozorenje da je njezina distribucija zabranjena
maloljetnim osobama.

VI.
OBJAVLJIVANJE ISPRAVAKA I ODGOVORA

1.
Pravo na ispravak objavljene informacije

Članak
40.

(1) Svatko
ima pravo od glavnog urednika zahtijevati da bez naknade objavi ispravak
objavljene informacije kojom su bila povrijeđena njegova prava ili interesi.
Pravo na ispravak imaju i pravne osobe i druge organizacije i tijela, ako su
informacijom bila povrijeđena njihova prava i interesi. Svrha ispravaka je
isprav­ljanje netočne ili nepotpune informacije.

(2)
Objava ispravka može se zahtijevati u roku od 30 dana od objave informacije.

(3)
Zahtjev za ispravak podnosi se glavnom uredniku u pisanoj formi. Zahtjev mora
biti obrazložen i potpisan od strane pod­nositelja, te sadržavati sve potrebne
podatke o podnositelju i njegovoj adresi.

(4) Pod
pojmom ispravak ne misli se samo na ispravak u užem smislu, odnosno
ispravljanje pogrešnih tvrdnji ili netočnih navoda u objavljenoj informaciji,
već i na iznošenje činjenica i okolnosti kojima povrijeđeni pobija ili s
namjerom pobijanja bitno dopunjuje navode u objavljenom tekstu.

(5) Znanstvena ili umjetnička kritika ne daje pravo
na ispravak osim ako se njima ne ispravljaju netočni ili uvredljivi navodi.

(6) Ne može se zahtijevati ispravak ako je medij do
dana podnošenja zahtjeva za ispravak već sam objavio ispravak iste informacije.
Ako podnositelj zahtjeva za ispravak smatra da medij nije na odgovarajući način
objavio ispravak, može zahtijevati ostvarenje svoga prava sukladno ovom Zakonu.

(7) Ako je osoba na koju se odnosi informacija umrla,
pravo na objavljivanje ispravka i pravo odgovora imaju njezina djeca,
posvojenici, bračni drug, roditelji, posvojitelji, braća i sestre, ili pravna
osoba ako se informacija odnosi na djelatnost pokojnika u vezi s tom pravnom
osobom.

Članak 41.

(1) Ispravak se mora objaviti bez promjena i dopuna
na istom ili istovrijednom mjestu programskog prostora i na isti ili
istovrijedan način na koji je bila objavljena informacija na koju se ispravak
odnosi. Ispravak ne smije biti nerazmjerno dulji od informacije, odnosno od
dijela informacije na koji se odnosi. Ispravak se može objaviti u izmijenjenom
obliku samo ako na to pristane podnositelj zahtjeva. Ispravak se mora objaviti
na način da je iz naslova vidljivo da se radi o ispravku. Ispravak se bez
suglasnosti podnositelja zahtjeva ne smije objaviti među reagiranjima ili
pismima čitatelja, odnosno gledatelja ili slušatelja.

(2) U
programima radija i televizije ispravak se daje u pisanom obliku te se
objavljuje čitanjem u istom programu i terminu u kojem je objavljena
informacija na koju se ispravak odnosi ili u istoj vrsti programa istovjetne
gledanosti.

(3)
Vijeće za elektroničke medije propisat će pravila za ostvarivanje prava na
ispravak u programima radija i televizije na način koji odgovara prirodi tih
medija, ali tako da se u najvećoj mogućoj mjeri poštuju odredbe o pravu na
ispravak i odgovor propisane ovim Zakonom.

(4) U
elektroničkim publikacijama ispravak i informacija na koju se odnosi označit će
se i povezati linkom.

Članak
42.

(1) Tko
zahtijeva objavu ispravka mora jasno navesti informaciju, odnosno podatak na
koju se ispravak odnosi i nadnevak njezine objave.

(2) Ispravak
mora biti objavljen u prvom, a ako stigne prekasno, u drugom izdanju, odnosno
programskom sadržaju medija nakon primitka ispravka. U vrijeme izborne promidžbe
ispravak mora biti objavljen u prvom izdanju, odnosno programskom sadržaju
medija nakon primitka ispravka.

(3) U
istom izdanju, odnosno programskom sadržaju medija ne može se zajedno s
ispravkom objaviti i komentar tog ispravka ili odgovor na ispravak. Na komentar
ispravka ili odgovora na ispravak primjenjuju se odredbe ovoga Zakona o pravu na
ispravak.

(4) Glavni urednik je dužan objaviti ispravak, izuzev
ako:

– se traženi ispravak ne odnosi na informaciju na
koju se poziva zainteresirana osoba,

– u traženom ispravku nisu navedene činjenice niti
okolnosti u vezi s navodima o informaciji,

– bi objava ispravka bila u suprotnosti sa zakonom i
dobrim običajima,

– zahtjev za objavu ispravka nije potpisao
podnositelj zah­tjeva, odnosno ovlaštena osoba državnog tijela ili pravne
osobe,

– je traženi ispravak nerazmjerno duži od informacije
u kojoj su navodi radi kojih se ispravak traži, odnosno od dijela informacije
na koji se neposredno odnosi, osim ako se ispravak odnosi na klevetničke ili
uvredljive navode,

– bi objavljivanje ispravaka prouzročilo odgovornost
nakladnika za štetu,

– je ispravak napisan na jeziku koji nije istovjetan
jeziku na kojem je objavljena osporavana informacija,

– je zahtjev za ispravak informacije podnesen nakon
proteka roka iz članka 40. stavak 2. ovoga Zakona,

– se radi o znanstvenoj ili umjetničkoj kritici,
izuzev ispravaka netočnih podataka ili uvredljivih navoda,

– je druga ovlaštena osoba na istu informaciju ranije
podnijela ispravak istoga sadržaja,

– je zahtjev za objavu ispravka istoga sadržaja kao i
zahtjev za ispravak povodom kojega se vodi spor pred sudom zbog odbijanja ili
neodgovarajućeg načina objave ispravka.

(5) Glavni urednik dužan je u slučaju iz stavka 4.
ovoga članka pisano obavijestiti tražitelja o razlozima neobjavljivanja
ispravaka, a u roku propisanom za objavu ispravka.

Članak 43.

(1) Nakladnik je dužan čuvati zapise svih objavljenih
programskih sadržaja najmanje 60 dana od njihove objave te za zainteresiranu
osobu na njezin trošak osigurati odgovarajuću presliku pojedinog zapisa i to
najkasnije u roku od tri dana od primitka pisanog zahtjeva zainteresirane
osobe.

(2)
Preslika iz stavka 1. ovoga članka dostavlja se zainteresiranoj osobi isključivo
za osobnu upotrebu. Nije dopušteno umnožavanje niti javno objavljivanje
preslike, bez suglasnosti na­klad­nika osim u okviru sudskog postupka.

(3) U
slučaju da nakladnik nije sačuvao zapis iz stavka 1. ovoga članka smatra se da
je objavio informaciju za koju se zahtijeva ispravak.

Članak
44.

Ako
zainteresirana osoba u roku od osam dana od objave informacije pisano
obavijesti da će zahtijevati objavu ispravka, glavni urednik je dužan čuvati
presliku informacije na koji se zahtjev za ispravak odnosi sve dok se traženi
ispravak ne objavi, odnosno ne dovrši sudski postupak koji se vodi u vezi s
objavom sporne informacije, odnosno dok ne proteknu zakonom propisani rokovi za
ostvarivanje prava na ispravak ili sudsku zaštitu.

Članak
45.

Objava
ispravka može se zahtijevati i kada je informacija bila objavljena putem medija
koji je u međuvremenu prestao djelovati. Podnositelj zahtjeva za ispravak može
od ondašnjeg nakladnika, odnosno od njegovoga pravnog sljednika zahtijevati da
na svoj trošak osigura objavu ispravka u određenom drugom mediju koji je po
opsegu i kvaliteti prenošenja sadržaja programa usporediv s prvim.

Članak
46.

(1) Ako
glavni urednik ne objavi ispravak u roku i na način određen zakonom,
podnositelj zahtjeva za ispravak ima pravo podnijeti tužbu protiv glavnog
urednika kod općinskog suda na čijem se području nalazi sjedište, odnosno
stalno prebivalište nakladnika medija putem kojega je bila objavljena
informacija na koju se ispravak odnosi.

(2) Tužba
se može podnijeti najkasnije u roku od 30 dana od proteka roka za objavu
ispravka, odnosno od dana kada je ispravak bio objavljen na način koji nije bio
sukladan Zakonu.

Članak
47.

(1)
Sudski sporovi o objavi ispravka rješavaju se po hitnom postupku.

(2) U
sporovima za objavu ispravka prvo ročište glavne rasprave mora se održati u
roku od 8 dana od dana zaprimanja tužbe u sudu.

(3) Tuženik
je dužan odgovoriti na tužbu najkasnije na glav­noj raspravi.

(4) U
pozivu za prvo ročište sud mora upozoriti tužitelja da će se u slučaju njegova
nedolaska na ročište tužba smatrati povu­čenom, a tuženika da se presuda može
donijeti i u njegovoj odsutnosti.

Članak
48.

(1)
Rasprava o tužbi za objavu ispravka je ograničena na raspravljanje i
dokazivanje činjenica u pogledu tuženikove duž­nosti objave ispravka.

(2) Tuženiku
je, kao razlog neobjavljivanja ispravka, dopuš­teno dokazivati točnost činjenica
iz objavljene informacije, osim ako je spornom informacijom povrijeđeno pravo
na privatnost, zaštićeno na način utvrđen zakonom ili ako se sporna informacija
poziva na činjenice obuhvaćene amnestijom, sudskom rehabilitacijom ili
revizijom presude.

(3) U
sporovima radi objave ispravka sud će odbiti tužbeni zahtjev ako utvrdi da nije
povrijeđeno pravo ili interes tužitelja ili je utvrđeno da postoji kakva druga
okolnost zbog koje prema zakonu ne postoji obveza objave ispravka.

Članak
49.

Pokretanjem
kaznenog postupka radi djela počinjenog objavom informacije na koju se odnosi
ispravak, ne prekida se postupak za objavu ispravka.

Članak
50.

Ako se
nakon što je podnesena tužba za objavu ispravka promijeni glavni urednik
medija, tužitelj može do kraja glavne rasprave preinačiti tužbeni zahtjev i
umjesto prvobitnog tuženika tužiti novoga glavnog urednika. Za takvu promjenu
tužbenog zahtjeva nije potrebna suglasnost prvobitnog tuženika niti novoga
glavnog urednika.

Članak
51.

(1) Sud
je dužan donijeti presudu odmah po zaključenju glav­ne rasprave.

(2)
Ovjereni prijepis presude sud dostavlja strankama najkasnije u roku od tri dana
od dana donošenja presude.

(3) Ako
sud usvoji tužbeni zahtjev, nalaže presudom tuže­niku da je dužan objaviti
ispravak u roku i na način određen ovim Zakonom.

(4)
Glavni urednik je dužan u objavi ispravka navesti da se radi o objavi na
temelju presude i citirati izreku presude.

Članak
52.

(1)
Protiv presude prvostupanjskog suda stranke mogu u roku od tri dana od primitka
presude podnijeti žalbu nadležnom županijskom sudu.

(2) Žalba
se ne dostavlja protivnoj stranci na odgovor. Pravovremenu i dopuštenu žalbu
prvostupanjski sud dostavlja sa svim spisima županijskom sudu u roku od dva
dana od primitka žalbe.

(3) Županijski sud je dužan odlučiti o žalbi u roku
od tri dana od dana primitka žalbe.

(4) Protiv presude županijskog suda dopuštena je
revizija.

Članak 53.

Ovjereni prijepis pravomoćne presude kojom je sud
naložio objavu ispravka sud dostavlja odmah glavnom uredniku medija putem kojeg
je potrebno objaviti ispravak.

Članak 54.

Ako se nakon pravomoćnosti presude kojom se nalaže
objava ispravka promijeni glavni urednik medija, presudom utvrđena dužnost
objavljivanja ispravka prelazi na novoga glavnog urednika.

Članak 55.

(1) Svaka osoba imenovana u medijima povodom kaznene
prijave, istražnog zahtjeva, pokretanja istražnog ili kaznenog postupka ima
pravo u roku od tri mjeseca od donošenja odluke o odbacivanju kaznene prijave
ili odbijanja istražnog zahtjeva, odnosno pravomoćnog rješenja o obustavi
postupka ili pravomoćne oslobađajuće presude zahtijevati od nakladnika
objavljivanje informacije o tome.

(2) Na
objavljivanje informacije iz stavka 1. ovoga članka shodno se primjenjuju
odredbe ovoga Zakona koje se odnose na objavljivanje ispravka informacije.

2. Pravo na odgovor na objavljenu informaciju

Članak
56.

(1)
Zainteresirana fizička ili pravna osoba ima pravo podnijeti zahtjev glavnom
uredniku da besplatno objavi njegov odgovor na objavljenu informaciju, u kojoj
je spomenuto njezino ime, odnosno naziv ili je na neki drugi način s njom u
izravnoj vezi.

(2) Pod
odgovorom iz stavka 1. ovoga članka smatra se tekst ili poruka istovjetne
prirode i duljine kao i objavljena informacija.

(3) U
odgovoru se navodima pogodnim za dokazivanje poriču u biti ili bitno
nadopunjuju sporni navodi o činjenicama i podacima u objavljenoj informaciji.

Članak
57.

(1)
Odgovor se mora objaviti bez izmjena ili dopuna izuzev pravopisnih ispravaka.

(2)
Glavni urednik ima pravo od autora prije objave zatražiti skraćivanje odgovora.

(3) Na
odgovor se primjenjuju odredbe članka 42. ovoga Zakona, te glavni urednik može
odbiti objavu sadržajno jednakih odgovora nakon što je već jednom isti objavio.

(4)
Glavni urednik može odbiti objavu odgovora i u slučaju ako se u odgovoru navode
očigledno netočni podaci ili tvrdnje i drugi navodi koji su nedvojbeno
nepodobni za dokazivanje.

(5) Ako
su prema mišljenju glavnog urednika samo neki podaci ili tvrdnje netočni ili
nepodobni za dokazivanje, glavni urednik ne smije odbiti objavu bez prethodnog
poziva podnositelju zahtjeva za odgovor da te podatke i tvrdnje izuzme iz
odgovora.

Članak
58.

U
postupku sudske zaštite u pogledu ostvarivanja prava na odgovor na odgovarajući
način primjenjuju se odredbe ovoga Zakona koje se odnose na postupak
ostvarivanja prava na ispravak.

VII.
PREKRŠAJNE ODREDBE

Članak 59.

(1) Novčanom
kaznom do 1.000.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna ili fizička osoba
koja:

1.
obavlja djelatnost nakladnika a nije upisana u sudski ili drugi odgovarajući
registar,

2. u
kalendarskoj godini ne obavijesti javnost o informacijama sukladno članku 14.
ovoga Zakona,

3. na
zahtjev državnih tijela ne objavi bez naknade pri­općenje iz članka 19. ovoga
Zakona,

4.
obavi oglašavanje protivno odredbi članka 20. ovoga Zakona,

5.
postupa suprotno članku 31. ovoga Zakona,

6. niti
nakon 15 dana od dana primitka upozorenja iz članka 32. stavka 3. ovoga Zakona,
Hrvatskoj gospodarskoj komori ne dostavi podatke iz članka 32. stavka 1. i 2.
ovoga Zakona,

7. ne
dostavi do 30. travnja svake godine Hrvatskoj gospodarskoj komori izvješća i
podatke sukladno članku 34. stavku 1. i 2. ovoga Zakona ili ne objavi do 30.
travnja svake kalendarske godine podatke u svom mediju sukladno članku 34.
stavku 3. ovoga Zakona.

8. ne podnese prijavu namjere provedbe koncentracije
poduzetnika iz članka 36. ovoga Zakona,

9. postupi suprotno članku 37. stavku 2. ovoga
Zakona.

10. ne utvrdi i ne objavi Opće uvjete za distribuciju
tiska ili odbije preuzeti u distribuciju tisak protivno članku 38. stavku 1.
ovoga Zakona,

11. nakladnik koji objavom programskog sadržaja
povrijedi prava djece i mladeži iz članka 16. stavka 1. ovoga Zakona.

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom do 100.000,00 kuna.

Članak 60.

(1) Novčanom kaznom do 100.000,00 kuna kaznit će se
za prekršaj:

1. novinski nakladnik koji na svakome primjerku
novina ili druge tiskovine ne otisne impresum,

2. glavni urednik koji na temelju pravomoćne presude
ne objavi ispravak informacije ili ga ne objavi na propisani način,

3. nakladnik koji ne sačuva zapise svih objavljenih
programskih sadržaja u propisanom roku,

4. nakladnik koji s osobom od koje naručuje
novinarski prilog ne zaključi ugovor sukladno članku 26. stavku 5. ovoga
Zakona,

5. nakladnik koji novinaru otkaže ugovor o radu, umanji
plaću, odnosno ugovorenu naknadu ili izmijeni položaj u uredništvu suprotno članku
27. i 28. ovoga Zakona,

6. pravna osoba koja organizira distribuciju tiska
putem kolportera suprotno članku 38. ovoga Zakona,

7. pravna osoba koja postupa suprotno članku 39.
ovoga Zakona.

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom do 20.000,00 kuna.

Članak 61.

(1) Novčanom kaznom do 50.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj:

1. ovlaštena osoba u tijelu ili osobi koja novinaru
uskrati informaciju iz djelokruga toga tijela suprotno članku 6. ovoga Zakona,

2. novinski nakladnik koji ne prijavi novine ili
drugi tisak Hrvatskoj gospodarskoj komori,

3. distributer tiska koji ne podnese prijavu iz članka
12. ovoga Zakona ili istoj ne priloži propisane priloge,

4.
glavni urednik ako uredničkom obradom teksta, a osobito naslovom bitno
promijeni sadržaj ili smisao informacije objav­ljene u javnome glasilu,

5.
glavni urednik koji dozvoli objavu podataka koji mogu otkriti identitet
svjedoka ili oštećenika kaznenog djela, suprotno članku 16. ovoga Zakona.

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom do 8.000,00 kuna.

Članak 62.

(1) Novčanom kaznom do 30.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj:

1. nakladnik koji uz informaciju prenesenu iz drugih
do­maćih i inozemnih medija ne naznači izvor,

2. novinski nakladnik, odnosno distributer tiska,
koji Hrvat­skoj gospodarskoj komori ne prijavi promjenu podataka navedenih u
prijavi novina u roku od osam dana od dana nastanka promjene,

3. glavni urednik koji pisano ne obavijesti tražitelja
o razlozima neobjavljivanja ispravka,

4. osoba koja umnoži ili javno objavi presliku iz članka
43. stavka 2. ovoga Zakona, bez suglasnosti nakladnika.

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom do 3.000,00 kuna.

VIII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 63.

Odredbe ovoga Zakona na odgovarajući se način
primjenjuju na programe inozemnih novinskih agencija ako posebnim zakonom nije
drugačije propisano.

Članak 64.

Nakladnici su dužni u roku od šest mjeseci od dana
stupanja na snagu ovoga Zakona uskladiti svoj rad, poslovanje i opće akte s
odredbama ovoga Zakona.

Članak 65.

Vijeće za elektroničke medije dužno je u roku od 90
dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona donijeti pravila iz članka 41.
stavka 3. ovoga Zakona.

Članak 66.

Ministarstvo vanjskih poslova vodi upisnik i obavlja
sve po­slove u svezi s upisom, odnosno brisanjem upisa inozemnih dopisništava,
stalnih inozemnih dopisnika i stalnih službenika inozemnih dopisništava,
propisanih posebnim zakonom.

Članak 67.

(1) Pravilnik iz članka 5. stavka 3. ovoga Zakona
ministar je dužan donijeti u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.

(2) Sredstva za poticanje pluralizma i raznovrsnosti
medija za obveze propisane člankom 5. ovoga Zakona osigurat će se u državnom
proračunu.

Članak 68.

(1) Nadležno ministarstvo predat će Hrvatskoj gospodarskoj
komori Upisnik prijave tiska u roku od trideset dana od dana stupanja na snagu
ovoga Zakona.

(2) Do primopredaje Upisnika iz stavka 1. ovoga članka,
nadležno ministarstvo dužno je zaprimati i rješavati prijave tiska.

Članak
69.

Na dan
stupanja na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Zakon o javnom priopćavanju
(»Narodne novine«, br. 83/96., 105/97., 143/98., 20/00. i 96/01.).

Članak
70.

Ovaj
Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
008-02/04-01/01
Zagreb, 30. travnja 2004.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Vladimir Šeks,** v. r.

Zakon, NN 59/2004-1324