## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-III-351 od 16

### NN 68/1999 (2.7.1999.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-III-351 od 16

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jurica Malčić,
dopredsjednik Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola
Filipović, Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav
Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan
Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
u povodu ustavne tužbe D.B. iz R., zastupanog po zajedničkom
odvjetničkom uredu V., J. i Š. iz R., na sjednici
održanoj dana 16. lipnja 1999. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

D.B. iz R. podnio je ustavnu tužbu u povodu presude Županijskog
suda u R., broj: Kž-49/99-3 od 17. ožujka 1999. godine
i presude Općinskog suda u O., broj: K-75/98-23 od 4. prosinca
1998. godine.

Presudom Općinskog suda u O. podnositelj je oglašen
krivim zbog počinjenog kaznenog djela protiv sigurnosti
ljudi i imovine i sigurnosti prometa, izazivanjem prometne nesreće,
označenog i kažnjivog po članku 272. stavcima
1., 2. i 4. važećeg Kaznenog zakona (»Narodne
novine«, broj 110/97 i 27/98, dalje: KZ).

Postupajući sud je utvrdio podnositelja odgovornim za kršenje
navedenih propisa o sigurnosti prometa jer je podnositelj tako
ugrozio promet da je izazvao nesreću u kojoj je prouzročena
smrt jedne osobe. Podnositelj je upravljao svojim osobnim vozilom
na način da je nailaskom na obilježeni pješački
prijelaz propustio prilagoditi brzinu vožnje u skladu s prometnim
znakom, koji je ograničio brzinu kretanja na 30 km/h. Krećući
se tako vozilom, podnositelj je oborio pješaka A.R., koji
je prelazio navedeni pješački prijelaz te je tom prilikom
pješak zadobio povrede od kojih je preminuo.

Podnositelj je temeljem članka 272. stavka 4. KZ-a, uz
primjenu članka 57. stavaka 1. i 2. točke b. KZ-a,
osuđen na kaznu zatvora u trajanju od tri mjeseca.

Županijski sud u R. odbio je žalbu okrivljenika kao
neosnovanu i preinačio po službenoj dužnosti
prvostupanjsku presudu u pravnoj oznaci djela te izrekao da je
okrivljenik djelom, zbog kojeg je tom presudom oglašen krivim,
počinio kazneno djelo iz članka 161. stavka 4, u
svezi s člankom 156. stavcima 1. i 3. tada važećeg
Krivičnog zakona Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 32/93 - pročišćeni tekst, dalje: KZRH),
kažnjivo po članku 161. stavku 4. KZRH.

Podnositelj ponavlja navode i razloge iznijete tijekom prethodnih
sudskih postupaka, smatrajući da su sudovi, donošenjem
osporavanih presuda, uslijed pogrešno i nepotpuno utvrđenog
činjeničnog stanja, pogrešne primjene materijalnog
prava i povreda postupovnih odredaba, povrijedili ustavno načelo
određeno člankom 3. Ustava. Iz navoda ustavne tužbe
je razvidno kako podnositelj smatra povrijeđenim i ustavno
pravo određeno člankom 26. Ustava.

Smatrajući kako bi izvršenjem osporavanih presuda za
njega nastala teško popravljiva šteta, te cijeneći
da odgoda izvršenja nije protivna javnom interesu niti bi
se njome nekom drugom nanijela šteta, podnositelj je na temelju
članka 53. stavka 2. Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 29/94, dalje: Poslovnik
Suda) podnio prijedlog za odgodu izvršenja osporavanih presuda
do donošenja meritorne odluke Ustavnog suda.

Za potrebe ovosudnog postupka pribavljen je spis Općinskog
suda u O., broj: K-75/98.

Ustavna tužba nije osnovana.

U odnosu na navode podnositelja da je činjenično
stanje pogrešno i nepotpuno utvrđeno, valja reći,
a što potvrđuje i podnositelj, da je on iste navode već
istaknuo u žalbi podnijetoj u povodu presude Općinskog
suda u O. te da su ti navodi bili ocjenjivani po nadležnom
drugostupanjskom sudu, Županijskom sudu u R.

Županijski sud u R. nije našao da je u spomenutom smislu
žalba podnositelja osnovana.

Međutim, ocjenjujući prvostupanjsku presudu po službenoj
dužnosti, taj sud je našao da je na štetu okrivljenika
povrijeđen kazneni zakon jer je primijenjen zakon koji se
ne može primijeniti (odredba članka 355. tada važećeg
Zakona o krivičnom postupku, »Narodne novine«,
broj 32/93 - pročišćeni tekst). Ovo zbog toga
što važeći KZ nije blaži za okrivljenika,
odnosno podnositelja, bez obzira na to što propisuje manji
gornji maksimum kazne, u odnosu na odredbu članka 161.
stavka 4. tada važećeg KZRH (riječ je o primjeni
odredaba o ublažavanju kazne, odnosno odredbe o propisivanju
donjeg minimuma zaprijećene kazne).

Prema odredbama članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 13/91), u
postupku pred Ustavnim sudom Republike Hrvatske, a u povodu ustavne
tužbe, predmetom razmatranja su povrede Ustavom utvrđenih
sloboda i prava čovjeka i građanina, počinjene
odlukama sudbene i upravne vlasti ili drugih tijela koja imaju
javne ovlasti. O navodima ustavne tužbe Ustavni sud odlučuje
na temelju činjenica i činjeničnog stanja
utvrđenog tijekom postupka provedenog pred nadležnim
sudom, upravnim tijelom ili drugim tijelom javnih ovlasti, kao
i na temelju materijalnog prava primijenjenog u tom postupku.

Iz pribavljenog predmeta spisa Općinskog suda u O. slijedi
da je podnositelju tijekom postupka bilo omogućeno da taj
postupak prati i da sudjeluje u njemu te da je mogao poduzimati
sve procesne radnje dopuštene važećim Zakonom
o kaznenom postupku (»Narodne novine«, broj 110/97 i
27/98) i ulagati pravne lijekove. Time je Ustavni sud utvrdio
da podnositelju nije povrijeđeno ustavno pravo određeno
člankom 26. Ustava, kojim se jamči jednakost pred
sudovima.

Podnositelj se poziva i na povredu ustavnog načela određenog
člankom 3. Ustava, kojim se utvrđuju najviše vrednote
vladavine prava. Ocjenjujući navode ustavne tužbe sa
stajališta te ustavne odredbe, Ustavni sud je utvrdio da
su osporavane presude donijete u postupcima provedenim po mjesno
i stvarno nadležnom prvostupanjskom i drugostupanjskom sudu
te da je drugostupanjska presuda donijeta na temelju i u skladu
s odredbama Zakona o krivičnom postupku koji je važio
u vrijeme počinjenja predmetnog kaznenog djela, a u svezi
s odredbama važećeg Zakona o kaznenom postupku. Također
je utvrđeno da su primijenjene odgovarajuće odredbe
tada važećeg KZRH, koji je blaži za podnositelja.
Na temelju iznijetog, utvrđeno je da nije povrijeđeno
niti navedeno ustavno načelo.

Slijedom navedenog, utvrdivši kako osporavanim presudama
Općinskog suda u O. i Županijskog suda u R. nije povrijeđeno
ustavno pravo određeno člankom 26. Ustava, niti je
povrijeđeno ustavno načelo određeno člankom
3. Ustava, odlučeno je kao u izreci.

O prijedlogu podnositelja ustavne tužbe za odgodu izvršenja
osporavanih presuda iz članka 53. stavka 2. Poslovnika
Suda nije odlučivano budući je donesena odluka o
ustavnoj tužbi.

Ova odluka se temelji na odredbama članka 59. i članka
61. Poslovnika Suda.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 20. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-351/1999
Zagreb, 16. lipnja 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**Jurica Malčić,** v. r.

Odluka, NN 68/1999-1281