## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1569/2009 od 14. listopada 2010.

### NN 121/2010 (28.10.2010.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1569/2009 od 14. listopada 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3171

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula N. S. iz S., koju zastupa M. B., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 14. listopada 2010. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Visokog prekršajnog suda Republike Hrvatske broj: Pž-30449/2008 od 23. prosinca 2008.

III. Predmet se vraća Visokom prekršajnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv rješenja Visokog prekršajnog suda Republike Hrvatske broj: Pž-30449/2008 od 23. prosinca 2008., kojim je potvrđeno rješenje Ministarstva unutarnjih poslova, Policijske uprave sisačko-moslavačke (u daljnjem tekstu: MUP, PU sisačko-moslavačka) broj: 511-10-03/03-PNOD-1695/2008. KKM od 15. listopada 2008. godine.

Tim rješenjem odbačen je kao nepravovremen prigovor podnositeljice (okrivljenice u prekršajnom postupku) protiv prekršajnog naloga broj: 511-10-03/03-PN-1695/2008. DV od 17. rujna 2008., kojim je podnositeljica proglašena krivom što je dana 16. rujna 2008. u 15,10 sati upravljala osobnim automobilom u S. i pretjecala vozilo ispred sebe na obilježenom pješačkom prijelazu te je izvršila radnju pretjecanja na dijelu ceste gdje je oznakom na kolniku neisprekidanom uzdužnom linijom to zabranjeno, sve suprotno odredbama članaka 74. stavka 1. i 12. stavka 4. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 67/08.). Za navedeno djelo podnositeljica je kažnjena jedinstvenom novčanom kaznom u iznosu od 2.500,00 kuna.

2. Podnositeljica u ustavnoj tužbi ponavlja razloge koje je iznosila u žalbenom postupku koji je prethodio ustavnosudskom postupku. Navodi da je kao dokaz pravovremeno uloženog prigovora dostavila originale dostavnica i potvrde o predaji pošiljke ovlaštenoj organizaciji C. E. d.o.o. Z.

Smatra da su joj osporenim rješenjem, zbog bitne povrede odredaba postupka i povrede materijalnog prava, povrijeđena ustavna prava. U ustavnoj tužbi podnositeljica izrijekom ističe povredu prava »na pravično suđenje i jednakost pred zakonom /članak 14. st. 2. Ustava Republike Hrvatske/...« i »zabrane monopola« jer smatra pogrešnim stav Visokog prekršajnog suda da 'C. E.' nije ovlašten za dostavu pismena u Republici Hrvatskoj.

Predlaže usvajanje ustavne tužbe i ukidanje pobijanog rješenja.

3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je preslik spisa MUP-a, PU sisačko-moslavačke, Odjela policije broj: 511-10-03/03-PNOD-1695/2008.

Ustavna tužba je osnovana.

4. U postupku pokrenutom ustavnom tužbom na temelju članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. - pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.

5. Uvidom u dokumentaciju u spisu predmeta utvrđeno je:

– postaja Prometne policije Sisak podnijela je 16. rujna 2008. optužni prijedlog protiv podnositeljice;

– MUP, PU sisačko-moslavačka, Odjel policije, 17. rujna 2008. izdao je prekršajni nalog; isti je podnositeljica zaprimila 30. rujna 2008.;

– podnositeljica je podnijela prigovor; prigovor podnositeljice na omotnici nosi datum C. E. od 10. listopada 2008.;

– prvostupanjsko prekršajno tijelo, MUP, PU sisačko-moslavačka, odbacio je prigovor podnositeljice kao nepravovremen;

Iz obrazloženja rješenja proizlazi da je u postupku utvrđeno da je podnositeljica protiv prekršajnog naloga, kojeg je primila 30. rujna 2008., podnijela prigovor (preporučenom pošiljkom putem C. E. d.o.o. Z.) 10. listopada 2008., nakon proteka zakonskog roka za prigovor od osam dana propisanog člankom 235. stavkom 1. Prekršajnog zakona.

– rješenje je podnositeljica zaprimila 24. studenoga 2008.

– podnositeljica je protiv tog rješenja podnijela žalbu Visokom prekršajnom sudu 26. studenoga 2008.; uz žalbu je priložila dokaz o (pravodobno) podnesenom prigovoru - račun C. E. i povratnicu - na oba je datum predaje C. E. 9. listopada 2008.;

– osmi dan - 8. listopada 2008. - bio je neradni dan u Republici Hrvatskoj;

– Visoki prekršajni sud odbio je žalbu kao neosnovanu i potvrdio prvostupanjsko rješenje.

Prema ocjeni Visokog prekršajnog suda, prvostupanjsko tijelo pravilno je postupilo kad je prigovor podnositeljice odbacilo kao nepravovremen s obzirom na utvrđenje kako je prigovor podnesen nakon proteka roka za prigovor i po neovlaštenoj organizaciji. Pritom se pozvao na članak 122. stavak 3. Prekršajnog zakona, ali ga je citirao i tumačio kako je to bilo propisano člankom 123. stavkom 3. ranije važećeg Zakona o prekršajima.

U obrazloženju rješenja Visokog prekršajnog suda navodi se:

»(...)

Kako je međutim odredbama članka 122. stavka 3. Prekršajnog zakona uz ostalo propisano: 'Kad je izjava predana poštom preporučenom pošiljkom, brzojavom ili drugim sredstvom (teleks, telefaks i sl.), dan predaje pošti smatra se danom predaje onomu komu je dostavljena'.

... samo potvrda pošte, a ne i pravne osobe C. E. je mjerodavna za preporučenu predaju podnesak(a) upućenih tijelu uprave.

Naime, ovako uređen sustav ne daje mogućnost strankama i drugima koji sudjeluju u postupku da putem tih pravnih (C. E.) ili fizičkih osoba vrše dostavu podnesaka sudu i tijelima uprave koja vode prekršajni postupak.

(...)«

– 4. ožujka 2009. podnositeljica je primila rješenje Visokog prekršajnog suda.

6. Za odlučivanje o osnovanosti ustavne tužbe podnositeljice mjerodavne su odredbe sljedećih zakona:

6.1. Zakon o prekršajima

(»Narodne novine« broj 88/02., 122/02. i 105/04., u daljnjem tekstu: Zakon/02.) - prestao je važiti 31. prosinca 2007.

Člankom 123. stavkom 3. bilo je propisano:

»Članak 123.

(...)

Kad je izjava predana poštom preporučenom pošiljkom, brzojavom ili drugim sredstvom (teleks, telefaks i sl.), dan predaje pošti smatra se danom predaje onomu komu je dostavljena.«

Prekršajni zakon

(»Narodne novine« broj 107/07., u daljnjem tekstu: Zakon/07).

Ustavni sud primjećuje da je na dan počinjenja prekršaja odnosno na dan izdavanja prekršajnog naloga, kao i na dan podnošenja žalbe podnositeljice Visokom prekršajnom sudu, na snazi Zakon/07. Navedeni Zakon stupio je na snagu 1. siječnja 2008. i istim je izmijenjen članak 123. stavak 3. Zakona/02, tako da glasi:

»Kad je izjava predana poštom preporučenom pošiljkom, brzojavom ili drugim sredstvom komunikacije na daljinu, dan predaje pošti ili drugoj ovlaštenoj organizaciji smatra se danom predaje onomu komu je dostavljena. Smatrat će se da pošiljatelj izjave nije propustio rok ako primatelj poslanu izjavu nije dobio na vrijeme zbog pogrešnog rada uređaja za predaju ili prijam poruka, a za koji pošiljatelj nije znao.«

»Članak 145. stavak 3. glasi:

(...)

(3) Sud može dostavu povjeriti pravnoj osobi koja je na temelju Zakona o pošti ovlaštena za obavljanje univerzalnih poštanskih usluga (dostavu pismena u prekršajnom postupku).«

6.2. Zakon o pošti

(»Narodne novine« broj 172/03., 15/04., 92/05. i 63/08.)

»Članak 29.

(1) Vijeće prema odredbama ovoga Zakona donosi rješenja na temelju javne ovlasti u slučaju:

1. izdavanja i oduzimanja dozvola za obavljanje poštanskih usluga,

2. utvrđivanja iznosa sredstva iz državnog proračuna iz članka 24. ovoga Zakona,

3. rješavanja sporova u vezi s davanjem pristupa javnoj poštanskoj mreži iz članka 26. stavka 5. ovoga Zakona.

(1) Protiv akata, koje Vijeće donosi na temelju javnih ovlasti, nije dopuštena žalba već se može pokrenuti upravni spor, što ne odgađa provedbu akata.«

6.3. Popis davatelja poštanskih i kurirskih usluga (pročišćeni)

(»Narodne novine« broj 42/08.)

C. E. d.o.o. se na popisu nalazi pod rednim brojem 9. sa sljedećim uslugama:

»Kurirske usluge prema članku 14. Zakona o pošti te usluge razmjene dokumenata iz članka 2. stavka 1. točke 37. Zakona o pošti, na cijelom području RH«

7. Ustavni sud je ustavnu tužbu razmatrao sa stajališta članka 29. stavka 1. Ustava, koji glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.«

7.1. Polazeći od utvrđenja navedenih u točkama 5. i 6. ove odluke, Ustavni sud utvrđuje da je Visoki prekršajni sud u konkretnom slučaju očito pogrešno primijenio mjerodavno materijalno pravo (primijenivši mjerodavnu odredbu mjerodavnog zakona u tekstu u kakvom je glasila u ranije važećem zakonu), koja pogrešna primjena je onemogućila podnositeljici učinkovitu zaštitu njenih prava pred sudom.

7.2. Sadržaj ustavnog prava propisanog člankom 29. stavkom 1. Ustava ograničen je na postupovna jamstva pravičnog suđenja pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje postupovnih povreda u postupcima pred sudovima i na temelju toga, sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, ocjenjuje je li postupak bio vođen na način koji je podnositeljici osiguravao pravično suđenje.

Propustivši primijeniti naznačene mjerodavne postupovne odredbe, odnosno propustivši meritorno odgovoriti na žalbene navode podnositeljice i valjano obrazložiti svoja pravna stajališta, nadležni Visoki prekršajni sud Republike Hrvatske povrijedio je ustavno pravo podnositeljice na pristup sudu i učinkovitu zaštitu prava pred sudom koje je sastavni dio ustavnog prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

8. Ustavni sud je, utvrdivši povredu podnositeljičinih ustavnih prava, odluku kao u izreci (točke I., II. i III.) donio na temelju članka 73. i članka 76. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona.

9. Odluka o objavi (točka IV. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1569/2009

Zagreb, 14. listopada 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 121/2010-3171