## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3211/2003 od 28. lipnja 2004.

### NN 95/2004 (13.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3211/2003 od 28. lipnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1817**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar
Klarić, pred­sjednik Suda, te suci Marijan Hra­njski, Mario Kos, Ivan Ma­tija,
Ivan Mrko­njić, Jasna Omejec, Že­ljko Potoč­njak, Agata R­a­čan, Emilija Rajić,
Smi­ljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o
ustavnoj tužbi M. V. iz S., na sjednici održanoj dana 28. lip­nja 2004. godine,
donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Na teme­lju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Us­tav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –
pročišćeni tekst), podnosite­lju ustavne tužbe M. V. iz S., B. 4, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu
od 5.500,00 kn.

III. Naknada iz točke
II. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri
mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva podnosite­lja Ministarstvu financija
Republike Hrvatske za ­njezinu isplatu.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazlože­nje

1. Podnosite­lj ustavne tužbe podnio je dana 13.
listopada 2003., teme­ljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon), ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja sudske odluke u
razumnom roku. Smatra da je Upravni sud Republike Hrvatske, neodlučivši o ­nje­govim
pravima i obvezama u razumnom roku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod
brojem: Us-M-84/2000, povrijedio ­nje­govo us­tav­no pravo zajamčeno odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, teme­ljem
navoda ustavne tužbe i očitova­nja predsjednika Upravnog suda Republike
Hrvatske, utvrdio s­ljedeće či­njenice koje su pravno relevantne za odlučiva­nje
o povredi ustavnog prava podnosite­lja, zajamčenog član­kom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske:

– podnosite­lj je 17.
kolovoza 1998. podnio tužbu Upravnom sudu protiv Republičkog fonda mirovinskog
i invalidskog osigura­nja radnika Hrvatske, zbog nedonoše­nja rješe­nja o ­nje­govom
zahtjevu za prizna­nje prava na isplatu neisplaćenih mirovina u razdob­lju:

– predmet je prilikom
zaprima­nje upisan u pogrešan upisnik »Us-M« te se sada vodi pod brojem:
Us-2741/2004-7;

– Upravni sud je dana
1. trav­nja 2004. donio rješe­nje kojim je odbacio tužbu podnosite­lja kao
preura­njenu.

OČITOVANJE UPRAVNOG SUDA REPUBLIKE HRVATSKE

3. Na teme­lju članka
69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je dana 24. ožujka 2004.
zatražio od Upravnog suda Republike Hrvatske da se izjasni o navodima ustavne
tužbe.

U očitova­nju od 9.
trav­nja 2004. Upravni sud navodi da je 1. trav­nja 2004. u predmetnom upravnom
sporu donio rješe­nje kojim se tužba odbacuje.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29.
stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da
zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (…) u razumnom roku odluči o ­nje­govim
pravima i obvezama (…).«.

Odredbama članka 63.
Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će
pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrp­ljen pravni put, u
slučaju kad o pravima i obvezama stranke (…) nije u razumnom roku odlučio sud
(…).

(2) U odluci kojom
ustava ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga
članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donoše­nje akta kojim će
taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (…) podnosite­lja. Rok za
donoše­nje akta poči­nje teći iduće­g dana od dana objave odluke Ustavnog suda
u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka
2. ovoga članka ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada
podnosite­lju zbog povrede ­nje­gova ustavnog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnosite­lja (…) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se
isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja
zahtjeva stranke za ­njezinu isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donoše­nje sudske
odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti
svakog pojedinog slučaja.

Razmatra­njem razloga ustavne tužbe podnosite­lja
i dostav­ljenog očitova­nja Upravnog suda, Ustavni sud utvrdio je da su se u
ovom slučaju ostvarile pretpostavke za ­nje­govo postupa­nje u smislu odredbe
članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže s­ljedećim
utvrđe­njima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužbu Upravnom sudu
Republike Hrvatske podnosite­lj je podnio dana 17. kolovoza 1998. godine, što
je razvidno iz preslike povratnice, a ne 7. kolovoza 1998. kako se to navodi u
očitova­nju Upravnog suda.

Ustavna tužba podnijeta
je dana 13. listopada 2003., a do tog dana upravni spor nije bio okončan pa
Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnoše­nja ustavne tužbe upravni spor pred
Upravnim sudom Republike Hrvatske trajao ukupno pet (5) godina, jedan (1)
mjesec i dvadesetšest (26) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U konkretnom slučaju
radi se o upravnom sporu zbog »šut­nje administracije«. Nakon zaprima­nja tužbe
predmet je u Uprav­nom sudu bio upisan u pogrešan upisnik. Nakon što je od
podnosite­lja pribavio potvrde o predaji preporučenih poši­ljaka, Upravni sud
je tužbu podnosite­lja odbacio kao preura­njenu.

5.3. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Imajući u vidu či­njenicu
da je riječ o upravnom sporu zbog »šut­nje administracije« u kojemu Upravni sud
nije odlučivao o meritumu stvari, te da je Upravni sud odbacio tužbu podnosite­lja
zbog nepostoja­nja procesnih pretpostavki za podnoše­nje tužbe, ocjena je
Ustavnog suda da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom upravnom sporu.

POSEBNE OKOLNOSTI SLUČAJA

6. Upravni sud
Republike Hrvatske izvijestio je Ustavni sud da je u konkretnom predmetu donio
rješe­nje 1. trav­nja 2004. godine. Na dan donoše­nja rješe­nja Upravnog suda
postupak pred Ustavnim sudom još nije bio okončan.

U odluci
U-IIIA-905/2003 od 5. svib­nja 2004., objav­ljenoj u »Narodnim novinama«, broj
58/04, Ustavni sud je zauzeo stajalište: (…) Ustavni sud ispituje eventualnu
povredu ustavnog prava na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku, nastalu u
razmatranom pravno relevantnom razdob­lju koje prema čvrstoj i usta­ljenoj
ustavnosudskoj praksi završava danom podnoše­nja ustavne tužbe, kao samostalnu
povredu, neovisno o tome je li sudska odluka ipak donesena prije no što je
okončan sam ustavnosudski postupak.

7. Sukladno utvrđe­njima
Suda, opisanim u točki 5. obrazlo­že­nja ove odluke, Ustavni sud ocje­njuje da
je nerazumno dugim traja­njem upravnog spora zbog »šut­nje administracije«,
koji se vodi pred Upravnim sudom Republike Hrvatske, pod brojem:
Us-2741/2004-7, povrijeđeno ustavno pravo podnosite­lja da zakonom ustanov­ljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o ­nje­govim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

U konkretnom slučaju,
odluka nadležnog suda nije bila donijeta do podnoše­nja ustavne tužbe Ustavnom
sudu pa je pravno relevantno razdob­lje, za koje je Ustavni sud utvrdio povredu
us­tav­nog prava podnosite­lja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava,
trajalo od 17. kolovoza 1998. do dana podnoše­nja ustavne tužbe 13. listopada
2003. godine.

Za navedeno razdob­lje,
u kojem je povreda nastupila, podnosite­lju pripada pravo na primjerenu naknadu
u iznosu od 5.500,00 kn. Pri utvrđiva­nju visine naknade, teme­ljem članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzeo je u obzir sve okolnosti slučaja,
imajući pritom u vidu i vrstu postupka o kojemu se radi.

Uvažavajući či­njenicu
da je sudska odluka u konkretnom predmetu donesena nakon prestanka traja­nja
pravno relevantnog razdob­lja u kojemu je Ustavni sud ispitivao i utvrdio
povredu ustavnog prava podnosite­lja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava,
ovlašte­nje Ustavnog suda da nadležnom sudu naloži donoše­nje sudske odluke u
određenom roku, uteme­ljeno na članku 63. stavku 2. Ustavnog zakona, u
konkretnom slučaju nije potrebno primijeniti.

8. Sukladno članku 63.
stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama II. i III. izreke ove
odluke.

9. Odluka o objavi
(točka IV. izreke) teme­lji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3211/2003
Zagreb, 28. lip­nja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE
HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 95/2004-1817