## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-151/2006 od 2. svibnja 2006.

### NN 58/2006 (26.5.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-151/2006 od 2. svibnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1423**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula V. H. iz Z., koju zastupa
D. D., odvjet­nica u Z., na sjednici održanoj 2. svibnja 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukida se rješenje Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžovr-2198/05-2 od 22.
studenoga 2005. godine i predmet se vraća Županijskom sudu u Zagrebu na ponovni
postupak.
III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba, s prijedlogom za izdavanje privremene mjere odgode ovrhe,
podnesena je protiv rješenja Županijskog suda u Zagrebu, broj: Gžovr-2198/05-2
od 22. studenoga 2005., kojim je odbijena žalba podnositeljice i potvrđeno
rješenje Općinskog suda u Zagrebu, broj: Ovr-385/04 od 1. veljače 2005.
Navedeno prvostupanjsko rješenje doneseno je u ovršnom postupku radi namirenja
nenovčane tražbine ovrhovoditelja – uspostavom ranijeg posjedovnog stanja na
stanu u Z., a podnositeljici (kao drugotuženoj) naloženo je da preda
ovrhovoditelju (tužitelju u parničnom postupku) u posjed navedeni stan slobodan
od osoba i stvari, da na ulazna vrata stana postavi ranije postojeću bravu ili
preda ključeve nove brave, te da se ubuduće kloni svakog takvog ili sličnog
smetanja posjeda ovrhovoditelja na tom stanu.
2. U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe povrede prava zajamčenih odredbama
članka 14. stavka 2. i članka 29. stavka 1. Ustava.
Podnositeljica izlaže tijek ranijeg parničnog i ovršnog postup­ka. Navodi da je
osporeno rješenje Županijski sud u Zagrebu donio *»bez očitovanja o svim navodima
njezine žalbe«*, pri čemu posebno napominje kako se u osporenom rješenju ne
nalazi *»očitovanje drugostupanjskog suda o istaknutom prigovoru – da je
ovrhovoditelj ovršni prijedlog podnio izvan roka propisanog odredbom članka 444.
Zakona o parničnom postupku.«.*
Predlaže ukidanje osporenog rješenja Županijskog suda u Zagrebu.

*Ustavna tužba je osnovana.*
3. Uvidom u spis predmeta Općinskog suda u Zagrebu broj: Ovr-385/04, kao i u
osporena rješenja, a imajući u vidu navode i razloge ustavne tužbe, Ustavni sud
je utvrdio sljedeće:
U ovom ovršnom postupku doneseno je, na prijedlog ovrhovoditelja (tužitelja iz
prethodnog parničnog postupka), rješenje o ovrsi broj: Ovr-385/04 od 1. veljače
2005. godine, kojim se podnositeljici (drugotuženoj iz prethodnog parničnog
postupka) i Republici Hrvatskoj (prvotuženoj iz prethodnog parničnog postupka)
određuje predložena ovrha – predaja u posjed stana u Z.
Podnositeljica je protiv navedenog rješenja podnijela žalbu u kojoj je, pored
ostalih žalbenih razloga, pozivajući se na odredbu članka 19. Ovršnog zakona
(»Narodne novine«, broj 57/96.) istaknula prigovor da je ovrhovoditelj ovršni
prijedlog podnio izvan roka propisanog odredbom članka 444. Zakona o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92. i 112/99., u daljnjem tekstu:
ZPP) za pokretanje ovršnog postupka u predmetima smetanja posjeda.
Rješenjem, koje se osporava ustavnom tužbom, žalba je odbijena, pri čemu se
Županijski sud u Zagrebu u obrazloženju nije očitovao o tom žalbenom razlogu
podnositeljice.
4. Člankom 19. stavkom 1. Ovršnog zakona propisano je da se u postupku ovrhe i
postupku osiguranja na odgovarajući način primjenjuju odredbe ZPP-a, ako Ovršnim
ili drugim zakonom nije drugačije određeno.
Člankom 375. stavkom 1. ZPP-a propisano je da u obrazloženju presude, odnosno
rješenja, drugostupanjski sud treba ocijeniti žalbene navode koji su od odlučnog
značenja i označiti razloge koje je uzeo u obzir po službenoj dužnosti.
5. Obrazlažući zašto odbija žalbu podnositeljice (ovršenika) protiv rješenja o
ovrsi Općinskog suda u Zagrebu, broj: Ovr-385/04 od 1. veljače 2005. godine, u
osporenom rješenju Županijski sud u Zagrebu očituje se samo na žalbeni razlog
istaknut »u dijelu Ib« žalbe podnositeljice, odnosno da činjenica *»što je
konačnim rješenjem u upravnom postupku ovrhovoditelju naloženo da isprazni od
osoba i stvari sporni stan, uz predaju tog stana na raspolaganje Republici
Hrvatskoj, te je odbijen njegov zahtjev za donošenje rješenja koje zamjenjuje
odluku davatelja stana o priznanju stanarskog prava na tom stanu ne predstavlja
zakonski žalbeni razlog iz čl. 46. st. 1. toč. 3. OZ, jer se navedenim rješenjem
u upravnom postupku nije niti odlučivalo o ovršnoj ispravi iz ovog ovršnog
postupka.«.*
O žalbenim navodima istaknutim »u dijelu Ia« žalbe podnositeljice, »da je
ovrhovoditelj ovršni prijedlog podnio izvan roka propisanog odredbom članka 444.
ZPP-a za pokretanje ovršnog postupka u predmetima smetanja posjeda«, odnosno o
dokazima koje je na tu okolnost podnositeljica navela u svojoj žalbi, Županijski
sud u Zagrebu nije se očitovao. U obrazloženju osporenog rješenja Županijskog
suda u Zagrebu navedeno je samo da *»niti jedan od žalbenih navoda, ne
predstavlja bilo koji od zakonskih žalbenih razloga iz čl. 46. st. 1. OZ.«.*
Odredbom članka 46. stavcima 1. i 2. Ovršnog zakona propisano je:

Članak 46.

*(1) Protiv rješenja o ovrsi ovršenik može izjaviti žalbu, ako ovim Zakonom nije
drukčije određeno.
(2) Ovršenik može izjaviti žalbu osobito:
1. ako isprava na temelju koje je doneseno rješenje o ovrsi nije ovršna isprava,
2. ako ovršna isprava nije stekla svojstvo ovršnosti,
3. ako je ovršna isprava na temelju koje je doneseno rješenje o ovrsi ukinuta,
poništena, preinačena ili na drugi način stavljena izvan snage, odnosno ako je
na drugi način izgubila svoju djelotvornost ili je utvrđeno da je bez učinka,
4. ako su se stranke javnom ili po zakonu ovjerovljenom ispravom sastavljenom
nakon nastanka ovršne isprave, sporazumjele da ovrhovoditelj neće na temelju
ovršne isprave, trajno ili za određeno vrijeme, tražiti ovrhu,
5. ako je protekao rok u kojemu se po zakonu može tražiti ovrha,
6. ako je ovrha određena na predmetu koji je izuzet od ovrhe, odnosno na kojemu
je mogućnost ovrhe ograničena,
7. ako ovrhovoditelj nije ovlašten tražiti ovrhu na temelju ovršne isprave,
odnosno ako nije ovlašten na temelju nje tražiti ovrhu protiv ovršenika,
8. ako nije ispunjen uvjet koji je određen ovršnom ispravom, osim ako zakonom
nije drukčije propisano,
9. ako je tražbina prestala na temelju činjenice koja je nastala u vrijeme kad
je ovršenik nije više mogao uspješno istaknuti u postupku iz kojega potječe
odluka, odnosno ako je tražbina prestala na temelju činjenice koja je nastala
nakon zaključenja sudske ili upravne nagod­be ili sastavljanja javnobilježničke
isprave,
10. ako je na temelju činjenice koja je nastala u vrijeme kad je ovršenik nije
više mogao istaknuti u postupku iz kojega potječe odluka, odnosno ako je na
temelju činjenice koja je nastala nakon zaključenja sudske ili upravne nagodbe
ili sastavljanja javnobilježničke isprave, trajno ili za određeno vrijeme,
odgođeno, zabranjeno, izmijenjeno ili na drugi način onemogućeno ispunjenje
tražbine,
11. ako je nastupila zastara tražbine o kojoj je odlučeno ovršnom ispravom.*
6. Povreda ustavnog prava na pravično suđenje, zajamčenog odredbom članka 29.
stavka 1. Ustava, postoji ako stranci u postup­ku ne bi bila dana mogućnost da
bude saslušana i da, u okviru zakona, sudjeluje u postupku, ako joj ne bi bila
dana mogućnost da iznosi činjenice i predlaže dokaze, *a nadležni sud se ne bi
izjasnio o njenim navodima važnim za odlučivanje*, ako pojedinačni akt, protivno
zakonu, ne bi bio obrazložen te ako stranci na drugi način ne bi bilo omogućeno
pravično suđenje pred nadležnim tijelom ustanovljenim zakonom.
Kako je, u konkretnom slučaju, odlučujući o žalbi podnositeljice Županijski sud
u Zagrebu postupio protivno članku 375. stavka 1. ZPP-a, u svezi s člankom 19.
stavkom 1. Ovršnog zakona, Ustavni sud ocjenjuje da je osporenim rješenjem
povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice na pravično suđenje, zajamčeno odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava.
7. Utvrdivši povredu ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava, Ustavni sud nije razmatrao postojanje povrede ustavnog
jamstva jednakosti pred zakonom, propisanog člankom 14. stavkom 2. Ustava.
8. Budući da je ustavna tužba usvojena, nije posebno odlučivano o prijedlogu
podnositeljice za izdavanje privremene mjere odgode ovrhe.
9. Na temelju odredaba članaka 73. i 76. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst), donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.
Odluka o objavi (točka III. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-151/2006
Zagreb, 2. svibnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 58/2006-1423
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)