## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3878/2011 od 14. prosinca 2011.

### NN 1/2012 (2.1.2012.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3878/2011 od 14. prosinca 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

32

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Aldo Radolović i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio S. M. d.o.o. iz Š., kojeg zastupa B. M., odvjetnik u Š., na sjednici održanoj 14. prosinca 2011. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Rev 1386/09 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe S. M. d.o.o. iz Š., određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 20.900,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) 25. srpnja 2011. podnio ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Rev 1386/09, smatrajući da mu je povrijeđeno pravo na donošenje odluke u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud u postupku pokrenutom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u presliku spisa predmeta Općinskog suda u Šibeniku (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) broj: P-368/02 (ranije: P-1026/00), utvrdio je pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelj je 18. svibnja 2000. podnio prvostupanjskom sudu tužbu protiv tuženika Grada Šibenika, radi naknade štete.

Prvostupanjski sud održao je ročišta 5. prosinca 2000. i 15. svibnja 2001.

Presudom prvostupanjskog suda broj: P-1026/00-7 od 15. svibnja 2001. odbijen je tužbeni zahtjev podnositelja.

Protiv navedene presude podnositelj je izjavio žalbu 9. listopada 2001.

Županijski sud u Šibeniku (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) je rješenjem broj: Gž-1367/2001 od 11. veljače 2002. prihvatio žalbu podnositelja i ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 15. svibnja 2001.

Potom je prvostupanjski sud održao ročišta 22. siječnja 2004. i 12. veljače 2004. na kojem je donio i objavio međupresudu broj: P-368/02-15, kojom je utvrdio tuženika odgovornim za štetu i odredio da će se do pravomoćnosti navedene presude zastati s raspravljanjem o visini pretrpljene štete.

Protiv navedene presude prvostupanjskog suda tuženik je 10. ožujka 2004. izjavio žalbu.

Drugostupanjski sud je rješenjem broj: Gž-930/2004 od 21. ožujka 2005. prihvatio žalbu tuženika i ukinuo međupresudu prvostupanjskog suda od 12. veljače 2004.

Potom je prvostupanjski sud održao ročišta: 31. kolovoza 2006., 10. listopada 2006., 14. prosinca 2006., 15. ožujka 2007., 31. svibnja 2007., 3. listopada 2007. i 17. prosinca 2007., na kojem je donio i objavio presudu broj: P-368/02-28, kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja.

Protiv navedene presude prvostupanjskog suda podnositelj je 7. svibnja 2006. izjavio žalbu.

Drugostupanjski sud je presudom broj: Gž-1000/2008 od 2. lipnja 2009. odbio žalbu podnositelja i potvrdio presudu prvostupanjskog suda od 17. prosinca 2007.

Protiv navedene presude drugostupanjskog suda podnositelj je 17. rujna 2009. podnio reviziju.

Do donošenja odluke Ustavnog suda u ustavnosudskom predmetu Vrhovni sud nije donio odluku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: Rev 1386/09.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

Članak 63. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud...

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u 'Narodnim novinama'.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja ili o sumnji ili optužbi zbog njegova kažnjivog djela nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 18. svibnja 2000. podnošenjem podnositeljeve tužbe prvostupanjskom sudu.

Ustavna tužba podnijeta je 26. srpnja 2011. te u trenutku donošenja odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi parnični postupak nije dovršen.

Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je do odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositelja parnični postupak ukupno trajao jedanaest (11) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset šest (26) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrdio je da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja prvostupanjski sud održao jedanaest (11) ročišta: 5. prosinca 2000., 15. svibnja 2001., 22. siječnja 2004., 12. veljače 2004., 31. kolovoza 2006., 10. listopada 2006., 14. prosinca 2006., 15. ožujka 2007., 31. svibnja 2007., 3. listopada 2007. i 17. prosinca 2007. i donio dvije presude broj: P-1026/00-7 od 15. svibnja 2001. i broj: P-368/02-28 od 17. prosinca 2007., te jednu međupresudu broj: P-368/02-15 od 12. veljače 2004.

Drugostupanjski sud je rješenjem broj: Gž-1367/2001 od 11. veljače 2002. prihvatio žalbu podnositelja i ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 15. svibnja 2001., rješenjem broj: Gž-930/2004 od 21. ožujka 2005. prihvatio žalbu tuženika i ukinuo međupresudu prvostupanjskog suda od 12. veljače 2004. i presudom broj: Gž-1000/2008 od 2. lipnja 2009. odbio žalbu podnositelja i potvrdio presudu prvostupanjskog suda od 17. prosinca 2007.

Do donošenja odluke Ustavnog suda u ustavnosudskom predmetu Vrhovni sud nije donio odluku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: Rev 1386/09.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe svojim ponašanjem nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST PREDMETA

Prema ocjeni Ustavnog suda, u konkretnom slučaju ne radi se o činjenično složenom predmetu.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je u pravnoj stvari podnositelja ustavne tužbe (u pravno relevantnom razdoblju) parnični postupak ukupno trajao preko jedanaest (11) godina i da do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka i neučinkovito postupanje prvostupanjskog suda koje je u konkretnom slučaju bilo razlogom ukidanja presude i međupresude tog suda od 15. svibnja 2001. i 12. veljače 2004., te vraćanja predmeta na ponovni postupak pred tim sudom, te da predmet još nije dovršen, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3878/2011

Zagreb, 14. prosinca 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 1/2012-32