## Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti (pročišćeni tekst)

### NN 49/2003 (27.3.2003.), Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti (pročišćeni tekst)

# ODBOR ZA ZAKONODAVSTVO HRVATSKOGA SABORA

626

Na
temelju članka 38. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj
djelatnosti (»Narodne novine«, br. 117/01.), Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga
sabora na 106. sjednici 14. ožujka 2003. utvrdio je pročišćeni tekst Zakona o
ugostiteljskoj djelatnosti.

Pročišćeni
tekst Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti obuhvaća Zakon o ugostiteljskoj
djelatnosti (»Narodne novine«, br. 48/95.) te njegove izmjene i dopune
objavljene u »Narodnim novinama«, br. 20/97., 46/97. – pročišćeni tekst,
68/98., 45/99., 76/99., 92/01., 117/01. i 4/02. u kojima je naznačeno vrijeme
njihova stupanja na snagu.

Klasa: 335-02/01-01/02
Zagreb, 14. ožujka 2003.

Predsjednik
Odbora za zakonodavstvo
Hrvatskoga sabora
**Josip** **Leko****, dipl****. iur****.,** v. r.

## ZAKON

### O UGOSTITELJSKOJ DJELATNOSTI (pročišćeni tekst)

I. OPĆE
ODREDBE

Članak
1.

Ovim se
Zakonom uređuje način i uvjeti pod kojima pravne i fizičke osobe mogu obavljati
ugostiteljsku djelatnost.

Članak
2.

(1)
Ugostiteljska djelatnost u smislu ovoga Zakona je pripremanje hrane i pružanje
usluga prehrane, pripremanje i usluživanje pića i napitaka i pružanje usluga
smještaja.

(2) Ugostiteljska djelatnost je i pripremanje hrane
za potrošnju na drugom mjestu (u prijevoznim sredstvima, na prired­bama i sl.)
i opskrba tom hranom (catering).

Članak 3.

(1)
Ugostiteljsku djelatnost mogu obavljati trgovačka društva, zadruge, trgovci
pojedinci i obrtnici, koji ispunjavaju uvjete propisane za obavljanje te
djelatnosti (u daljnjem tekstu: ugostitelj).

(2)
Ugostiteljsku djelatnost, pod uvjetima propisanim ovim Zakonom za ugostitelja,
mogu obavljati i javne ustanove koje upravljaju nacionalnim parkovima i
parkovima prirode.

(3)
Ugostiteljsku djelatnost, pod uvjetima propisanim ovim Zakonom za ugostitelja,
u svojim poslovnim prostorijama i prostorima mogu obavljati i ugostiteljske
obrazovne ustanove te đački i studentski domovi.

(4) Pod
uvjetima propisanim ovim Zakonom i propisima donesenim na temelju ovoga Zakona,
određene ugostiteljske usluge smiju pružati građani.

Članak 4.

(1) Ugostitelj može organizirati pružanje usluga
smještaja i prehrane za svoje djelatnike, članove, umirovljenike te članove uže
obitelji svojih djelatnika i umirovljenika, s prebivalištem u Republici
Hrvatskoj, pod uvjetima utvrđenim ovim Zakonom i drugim propisima, u objektima
zatvorenog tipa (odmaralište, objekt za prehranu i sl.).

(2) Članovi uže obitelji u smislu odredbe stavka 1.
ovoga članka su: supružnici, djeca, pastorčad i usvojenici te roditelji i
usvojitelji.

(3) Ugostitelj iz stavka 1. ovoga članka, obvezan je
pružanje ugostiteljskih usluga prijaviti uredu državne uprave u županiji,
odnosno upravnom tijelu Grada Zagreba nadležnom za poslove turizma prema mjestu
sjedišta objekta, odnosno prema mjestu gdje se pružaju usluge (u daljnjem
tekstu: nadležni ured) koji to upisuje u Upisnik o pružanju ugostiteljskih
usluga ugostitelja iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Ministar turizma propisat će minimalne tehničke
uvjete za pružanje usluga iz stavka 1. ovoga članka.

(5) Nadležni ured utvrđuje ispunjavanje uvjeta iz
propisa donesenog na temelju stavka 4. ovoga članka.

(6) Ministar turizma propisat će sadržaj i oblik
obrasca prijave i način vođenja Upisnika o pružanju ugostiteljskih usluga
ugostitelja iz stavka 1. ovoga članka.

Članak
5.

Odredbe
ovoga Zakona ne primjenjuju se na pružanje usluga prehrane i smještaja u
objektima ustanova socijalne skrbi, zdravstva, odgoja, obrazovanja i drugih
sličnih ustanova, Hrvatske vojske i Ministarstva unutarnjih poslova Republike
Hrvatske, ako te usluge pružaju njihovi djelatnici isključivo svojim
djelatnicima, pripadnicima i korisnicima.

Članak
6.

Ne
smatra se ugostiteljskom djelatnošću pripremanje i usluživanje toplih i hladnih
napitaka, bezalkoholnih pića i jednostavnih jela, koje pravne i fizičke osobe
organiziraju za potrebe svojih djelatnika i članova u svojim poslovnim
prostorijama i prostorima.

II.
PREDMET I NAČIN POSLOVANJA UGOSTITELJA

Članak
7.

Predmet
poslovanja ugostitelja mora biti određen sukladno odredbama ovoga Zakona i
drugim propisima, kao i Posebnim uzancama u ugostiteljstvu i drugim poslovnim
običajima u ugostiteljstvu te vrstama i načinu pružanja ugostiteljskih usluga u
odgovarajućim objektima.

Članak
8.

(1) Ugostiteljska
djelatnost obavlja se u objektima (poslovnom objektu, prostoriji ili na
prostoru) namijenjenim, uređenim i opremljenim za pružanje ugostiteljskih
usluga.

(2)
Ugostiteljska djelatnost može se obavljati i u poslovnom objektu, prostoriji
ili na prostoru gdje se obavlja druga djelatnost, ako su za obavljanje
ugostiteljske djelatnosti ispunjeni propisani uvjeti.

Članak 9.

(1) S
obzirom na vrste ugostiteljskih usluga koje se u njima pružaju, objekti iz
članka 8. stavka 1. ovoga Zakona mogu biti:

1. Smještajni
objekti – objekti u kojima se pružaju usluge smještaja, prehrane, pića,
napitaka i slastica,

2.
Ugostiteljski objekti – objekti u kojima se pružaju usluge prehrane, pića,
napitaka i slastica,

3.
Catering objekti – objekti u kojima se pripremaju jela, slastice, pića i napici
za konzumiranje na drugom mjestu sa ili bez usluživanja.

(2)
Objekti iz stavka 1. ovoga članka razvrstavaju se u skupine i to:

1.
Smještajni objekti u skupine:

–
hoteli,

–
kampovi i druge vrste objekata za smještaj,

2.
Ugostiteljski objekti u skupine:

–
restorani,

–
barovi,

3.
Catering objekti u skupine:

–
pripremnice jela, slastica, pića i/ili napitaka,

–
kantine.

(3)
Objekti iz skupina navedenih u stavku 2. ovoga članka razvrstavaju se u
pojedine vrste polazeći od načina usluživanja i pretežitosti usluga koje se
pružaju u objektu.

(4)
Ministar turizma propisat će vrste objekata unutar skupina iz stavka 2. ovoga
članka, te minimum ugostiteljskih usluga koje se moraju pružati u pojedinoj
vrsti objekta.

Članak
10.

(1)
Ugostitelj posluje tijekom cijele godine ili sezonski.

(2)
Ugostitelj može poslovati i povremeno (za vrijeme trajanja manifestacija,
sajmova, prigodnih priredbi i sl.).

(3)
Ugostitelj utvrđuje razdoblje poslovanja iz stavka 1. ovoga članka za svaki
objekt i o tome izvješćuje nadležni ured i Državni zavod za statistiku.

Članak 11.

(1)
Predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave (u daljnjem tekstu:
predstavničko tijelo) propisuje raspored, početak i završetak radnog vremena u
ugostiteljstvu na svom području, uz prethodno mišljenje turističke zajednice
mjesta, općine ili grada.

(2)
Poglavarstvo jedinice lokalne samouprave može na zahtjev ugostitelja, odnosno
po službenoj dužnosti odrediti drukčiji raspored, početak i završetak radnog
vremena za pojedine objekte, a u skladu s mjerilima koje propisuje
predstavničko tijelo propisom iz stavka 1. ovoga članka.

Članak
12.

(1) U
obavljanju ugostiteljske djelatnosti, ugostitelj je dužan:

1.
vidno istaknuti na ulazu u objekt propisanu oznaku vrste objekta, odnosno vrste
i kategorije objekta, posebnog standarda, odnosno posebne kvalitete utvrđene
rješenjem nadležnog ureda, odnosno Ministarstva turizma,

2.
vidno istaknuti na ulazu u objekt obavijest o radnom vremenu, koje treba biti
sukladno propisanom radnom vremenu,

3. utvrditi
kućni red u objektu za smještaj i istaknuti ga na recepciji te izvadak iz
kućnog reda istaknuti u svim sobama i apartmanima,

4.
utvrditi normative o utrošku namirnica, pića i napitaka za pojedine usluge
prehrane, pića i napitaka, pružiti usluge u količinama i kakvoći sukladno
normativima te na zahtjev normativ predočiti gostu,

5.
vidno istaknuti cijene usluga koje se nude, na način dostupan gostima i
pridržavati se istaknutih i objavljenih cijena, a kod pružanja usluga smještaja
u cjenicima istaknuti i iznos boravišne pristojbe, cjenike staviti na
raspolaganje gostima u dovoljnom broju primjeraka,

6.
izdati gostu račun za svaku pruženu ugostiteljsku uslugu s naznakom vrste,
količine i cijene pruženih usluga, a kod pružanja usluga smještaja navesti u računu
i iznos boravišne pristojbe,

7.
pridržavati se propisanoga radnog vremena,

8.
dostaviti normative na ovjeru Državnom inspektoratu, a ovjerovljeni normativi
mogu se primjenjivati sljedećeg dana od dana ovjerovljenja,

9.
dostaviti cjenike na ovjeru Državnom inspektoratu, a ovjerovljeni cjenici mogu
se primjenjivati sljedećeg dana od dana ovjerovljenja,

10.
voditi knjigu gostiju u objektu za smještaj,

11.
voditi knjigu žalbi na propisan način u svakom objektu, u roku od tri dana
izjavljeni prigovor dostaviti Državnom inspektoratu te u roku od 15 dana od
dana izjavljenog prigovora odgovoriti na prigovor.

(2) U
obavljanju turističke djelatnosti, ugostitelj je dužan primjenjivati i Posebne
uzance te poslovne običaje u ugostiteljstvu.

(3)
Ministar turizma propisat će oblik, sadržaj i način vođenja knjige gostiju te
knjige žalbi.

(4)
Ugostitelj koji u objektu pruža usluge naturistima obvezan je, uz naziv vrste
objekata, istaknuti i oznaku da se u tom objektu pružaju usluge naturistima.

(5)
Predstavničko tijelo može odrediti prostore na kojima se pružaju usluge
naturistima.

Članak
13.

Prilikom
oglašavanja i reklamiranja usluga i isticanja poruka u komercijalnom
poslovanju, ugostitelj ne smije koristiti oznaku propisane vrste i kategorije
objekta koja nije utvrđena rješenjem nadležnog ureda, odnosno Ministarstva
turizma.

Članak 14.

(1)
Ugostitelj ne smije usluživati alkoholna pića gostu mlađem od 18 godina.

(2)
Predstavničko tijelo može zabraniti usluživanje alkoholnih pića u
ugostiteljstvu u određenom razdoblju tijekom dana.

Članak 15.

(1)
Ugostitelj može pružati i jednostavne ugostiteljske usluge ambulantno (izvan
poslovnih prostorija i prostora ugostitelja).

(2)
Ambulantno se mogu usluživati jela u konfekcioniranom stanju, bezalkoholna
pića, napici i sladoled u skladu sa zahtjevima higijene.

(3)
Predstavničko tijelo može odrediti prostore na kojima se jednostavne
ugostiteljske usluge smiju pružati ambulantno.

(4)
Predstavničko tijelo propisuje koji tehnički i zdravstveni uvjeti moraju biti
ispunjeni za pružanje usluga iz stavka 1. ovoga članka.

(5)
Nadležni ured utvrđuje ispunjavanje uvjeta iz propisa donesenog na temelju
stavka 4. ovoga članka.

(6)
Odredbe članka 12. stavka 1. točke 1., 2., 3., 10. i 11. ovoga Zakona ne
primjenjuju se na pružanje jednostavnih ugostiteljskih usluga ambulantno.

III. POSLOVNI OBJEKT, PROSTORIJA I PROSTOR, RAZVRSTAVANJE I
KATEGORIZACIJA OBJEKATA

Članak
16.

(1) Za
obavljanje ugostiteljske djelatnosti i pružanje ugostiteljskih usluga, moraju biti
ispunjeni minimalni uvjeti glede uređenja i opreme objekata, usluga, kao i
drugi uvjeti propisani ovim Zakonom i propisima donesenim na temelju ovoga
Zakona (u daljnjem tekstu: minimalni uvjeti).

(2) Za
obavljanje ugostiteljske djelatnosti i pružanje ugostiteljskih usluga moraju
biti ispunjeni zdravstveni uvjeti za rad u ugostiteljstvu sukladno posebnim
propisima.

(3)
Ministar turizma donijet će propis o minimalnim uvjetima koje moraju
ispunjavati objekti iz stavka 1. ovoga članka.

(4)
Ministar turizma propisat će uvjete za pripremanje i opskrbu hranom za
potrošnju na drugom mjestu (catering).

Članak
17.

(1)
Smještajni objekti iz skupine: »hoteli« i pojedine vrste smještajnih objekata
iz skupine: »kampovi i druge vrste objekata za smještaj«, kategoriziraju se u
kategorije ovisno o uređajima, opremi, uređenju, uslugama, održavanju i ostalim
elementima.

(2)
Ministar turizma propisom iz članka 9. stavka 4. ovoga Zakona propisuje koje se
vrste smještajnih objekata kategoriziraju, kategorije, elemente i ostale uvjete
za kategorije, oznake za kategorije i način označavanja kategorija, te način
kategorizacije smještajnih objekata.

Članak
18.

(1) Za
pojedine vrste smještajnih objekata iz skupine »hoteli« mogu se, na zahtjev
ugostitelja, utvrditi posebni standardi i posebna kvaliteta.

(2)
Ministar turizma propisat će vrste posebnih standarda iz stavka 1. ovoga
članka, uvjete i elemente koji moraju biti ispunjeni za pojedini standard,
oznake i način označavanja posebnih standarda, način utvrđivanja posebnih
standarda, te način utvrđivanja posebne kvalitete i način njezina označavanja.

Članak 19.

Objekt
iz članka 9. stavka 1. ovoga Zakona, koji prestane ispunjavati uvjete propisane
za određenu vrstu, kategoriju, posebni standard, odnosno posebnu kvalitetu, ne
može poslovati kao ta vrsta, kategorija, posebni standard, odnosno posebna
kvaliteta.

Članak 20.

(1)
Objekt može imati naziv jedne vrste objekta ovisno o vrsti usluga koje se
pretežito pružaju u objektu.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, objekt može imati naziv dvije vrste
objekata, ako za svaku vrstu ispunjava uvjete propisane ovim Zakonom i drugim
propisima.

Članak 21.

Naziv
vrste objekta može se promijeniti, ako su ispunjeni uvjeti propisani za
pružanje druge vrste usluge u objektu.

Članak 22.

(1) Ugostitelj
ne može početi obavljati ugostiteljsku djelatnost u objektu iz članka 9. stavka
1. ovoga Zakona prije nego od nadležnog ureda, odnosno Ministarstva turizma,
pribavi rješenje da objekt ispunjava minimalne uvjete, odnosno uvjete propisane
za određenu vrstu i kategoriju objekta.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, ugostitelj može početi obavljati
ugostiteljsku djelatnost u pojedinim vrstama smještajnih objekata iz skupine
»hoteli« i prije nego od Ministarstva turizma pribavi rješenje o kategoriji
objekta.

(3)
Ministarstvo turizma, na zahtjev ugostitelja, u slučaju iz stavka 2. ovoga
članka, rješenjem utvrđuje ispunjavanje uvjeta za početak obavljanja
ugostiteljske djelatnosti.

(4)
Rješenjem iz stavka 3. ovoga članka utvrđuje se privremeno obavljanje
ugostiteljske djelatnosti u određenom objektu i to najdulje godinu dana od dana
njegove konačnosti.

(5)
Ministar turizma propisat će vrste smještajnih objekata iz stavka 2. ovoga
članka u kojima i pod kojim uvjetima ugostitelj može početi obavljati
ugostiteljsku djelatnost prije nego pribavi rješenje o kategoriji objekta.

Članak
23.

(1) Za
svaki objekt, ugostitelj mora imati voditelja poslovanja (stručni poslovođa,
direktor i sl.) objekta (u daljnjem tekstu: voditelj poslovanja).

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, ugostitelj može imati jednog
voditelja poslovanja i za više objekata za smještaj – vrste: apartmani, sobe za
iznajmljivanje i kuće za odmor.

(3) Ako
ugostitelj – fizička osoba osobno vodi poslovanje objekta, mora udovoljiti i uvjetima
propisanim za voditelja poslovanja.

(4)
Voditelj poslovanja odgovoran je za poslovanje objekta sukladno ovom Zakonu.

Članak
24.

(1)
Voditelj poslovanja mora imati najmanje srednju stručnu spremu.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, voditelj poslovanja koji nema
propisanu stručnu spremu može voditi objekt, ako dokaže da je najmanje godinu
dana radio na odgovarajućim poslovima u ugostiteljstvu i da ima stručnu
osposobljenost za obavljanje ugostiteljske djelatnosti sukladno posebnim propisima.

IV. POSTUPAK ZA UTVRĐIVANJE UVJETA ZA VRSTU, KATEGORIJU, POSEBNI
STANDARD I POSEBNU KVALITETU

Članak
25.

(1)
Nadležni ured, na zahtjev ugostitelja, utvrđuje jesu li ispunjeni minimalni
uvjeti za objekte koji se ne kategoriziraju.

(2)
Ispunjavanje uvjeta iz stavka 1. ovoga članka, nadležni ured utvrđuje rješenjem
u roku od 15 dana od dana uredno podnesenog zahtjeva.

(3)
Rješenje iz stavka 2. ovoga članka, upisuje se u Upisnik o minimalnim uvjetima
koji vodi nadležni ured odvojeno za smještajne objekte, za ugostiteljske
objekte i za catering objekte.

(4)
Troškove postupka iz stavka 1. ovoga članka snosi ugostitelj.

Članak
26.

(1) Ako
nadležni ured ne donese rješenje iz članka 25. stavka 2. ovoga Zakona u
propisanom roku ili ne donese rješenje kojim se zahtjev odbija zbog
neispunjavanja propisanih uvjeta, ugostitelj može započeti s radom u objektu, o
čemu je dužan prethodno pisanim putem izvijestiti nadležni ured.

(2)
Nadležni ured dužan je donijeti rješenje iz članka 25. stavka 2. ovoga Zakona u
roku od 30 dana od dana primljene obavijesti iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Ako
nadležni ured utvrdi da nisu ispunjeni uvjeti propisani ovim Zakonom, a
ugostitelj je započeo s radom na temelju stavka 1. ovoga članka smatrat će se
da djelatnost obavlja protiv­no odredbama ovoga Zakona.

Članak
27.

(1)
Ministarstvo turizma, na zahtjev ugostitelja, rješenjem utvrđuje ispunjavanje
uvjeta za vrstu i kategoriju smještajnih objekata iz skupina »hoteli« i
»kampovi i druge vrste objekata za smještaj«.

(2)
Ministarstvo turizma, na zahtjev ugostitelja, rješenjem utvrđuje ispunjavanje
uvjeta za posebni standard, odnosno posebnu kvalitetu.

Članak
28.

(1)
Rješenje iz članka 27. stavka 1. i 2. ovoga Zakona upisuje se u Upisnik o
razvrstavanju i kategorizaciji smještajnih objekata (u daljnjem tekstu:
Upisnik) kojeg vodi Ministarstvo turizma.

(2)
Ministar turizma donijet će propis o obliku, sadržaju i načinu vođenja Upisnika
iz stavka 1. ovoga članka i upisnika iz članka 25. stavka 3. ovoga Zakona.

Članak
29.

(1)
Ministarstvo turizma po službenoj dužnosti svake dvije godine provodi ponovnu
kategorizaciju smještajnih objekata iz skupine: »hoteli« i »kampovi i druge
vrste objekata za smještaj« i ponovno utvrđivanje posebnog standarda i posebne
kvalitete.

(2) O
provedenoj kategorizaciji objekata iz stavka 1. ovoga članka i o utvrđenim
posebnim standardima i posebnoj kvaliteti Ministarstvo turizma donosi rješenje
koje se upisuje u Upisnik iz članka 28. ovoga Zakona.

(3)
Ministarstvo turizma po službenoj dužnosti pazi na rok iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Ako
se utvrdi da smještajni objekt više ne ispunjava uvjete za utvrđenu vrstu i
kategoriju, rješenjem će se utvrditi nova vrsta, odnosno kategorija smještajnog
objekta.

(5) Ako
se utvrdi da smještajni objekt više ne ispunjava uvjete za utvrđeni posebni
standard ili posebnu kvalitetu, rješenjem će se utvrditi prestanak toga
posebnog standarda ili posebne kvalitete.

(6) U
slučaju iz stavka 4. i 5. ovoga članka, troškove postupka snosi ugostitelj.

Članak
30.

Protiv rješenja
koja na temelju ovoga Zakona u prvom stupnju donosi Ministarstvo turizma, nije
dopuštena žalba, ali se protiv tih rješenja može pokrenuti upravni spor.

Članak 31.

(1)
Rješenje o ispunjavanju uvjeta iz članka 25. stavka 2. i članka 27. stavka 1.
ovoga Zakona izdat će se ugostitelju koji ispunjava sljedeće uvjete:

1. da
je registriran za obavljanje ugostiteljske djelatnosti,

2. da
ima pravo korištenja poslovnim prostorom,

3. da
objekt u kojem će se obavljati ugostiteljska djelatnost ispunjava uvjete propisane
za određenu vrstu, odnosno kategoriju objekta,

4. da
ispunjava i druge uvjete propisane ovim Zakonom i propisima donesenim na
temelju ovoga Zakona.

(2)
Rješenje o ispunjavanju uvjeta za objekt za koji se utvrđuje posebni standard
ili posebna kvaliteta izdat će se ugostitelju ako objekt ispunjava uvjete
utvrđene propisom iz članka 17. ovoga Zakona.

Članak
32.

(1)
Rješenja iz članka 31. ovoga Zakona prestaju važiti ako ugostitelj, u objektu
na koji se rješenje odnosi, ne započne radom u roku od devet mjeseci od dana
konačnosti rješenja.

(2)
Nadležni ured, odnosno Ministarstvo turizma rješenjem utvrđuje prestanak
postojanja uvjeta iz stavka 1. ovoga članka.

(3)
Rješenje iz stavka 2. ovoga članka upisuje se u upisnik iz članka 25. stavka 3.
i članka 28. stavka 1. ovoga Zakona.

V. UGOSTITELJSKE USLUGE U POKRETNOM OBJEKTU I SL.

Članak
33.

(1)
Pojedine ugostiteljske usluge mogu se pružati i u pokretnom objektu koji se ne
smatra objektom u smislu članka 9. ovoga Zakona, ako ispunjava tehničke uvjete.

(2) Objekt
iz stavka 1. ovoga članka je objekt koji se može premještati iz jednog mjesta
na drugo vlastitim pogonom ili vučom.

(3)
Ministar turizma propisat će tehničke uvjete koje moraju ispunjavati objekti iz
stavka 1. ovoga članka, vrste i način pružanja ugostiteljskih usluga u tim
objektima.

(4)
Nadležni ured utvrđuje ispunjavanje uvjeta iz propisa donesenog na temelju
stavka 3. ovoga članka.

(5)
Predstavničko tijelo utvrđuje prostore na kojima se smiju pružati usluge u
objektu iz stavka 1. ovoga članka.

Članak
34.

(1)
Ugostiteljske usluge mogu se pružati pod šatorom, na klupama, i sl., ako su
ispunjeni tehnički uvjeti.

(2)
Uvjete iz stavka 1. ovoga članka propisuje predstavničko tijelo.

(3)
Nadležni ured utvrđuje ispunjavanje uvjeta iz propisa donesenog na temelju
stavka 2. ovoga članka.

(4)
Predstavničko tijelo utvrdit će koja se jela, pića i napici mogu usluživati u
objektima iz stavka 1. ovoga članka.

VI. KAMPIRANJE

Članak
35.

(1)
Kampiranje u smislu ovoga Zakona je boravak gosta pod šatorom, u kamp-kućici,
kamp-prikolici i drugoj odgovarajućoj opremi za smještaj na otvorenom prostoru.

(2)
Kampirati je dozvoljeno isključivo u kampu.

(3)
Zabranjeno je postavljanje šatora, kamp-kućica, kamp-prikolica i druge opreme
za kampiranje u svrhu kampiranja izvan kampa.

VII. UGOSTITELJSKE USLUGE GRAĐANA U DOMAĆINSTVU, SELJAČKOM DOMAĆINSTVU
I NA PLOVNOM OBJEKTU

1.
Ugostiteljske usluge u domaćinstvu

Članak
36.

(1) Pod
uvjetima utvrđenim ovim Zakonom i drugim propisima, građanin smije:

1.
iznajmljivati gostima sobe, apartmane i kuće za odmor, kojih je vlasnik, do
ukupno najviše 10 soba, odnosno 20 postelja,

2.
organizirati kamp na svojem zemljištu za najviše 10 smještajnih jedinica,
odnosno 30 gostiju istodobno.

(2)
Građanin može pružati i usluge doručka, polupansiona ili pansiona samo gostima
kojima izdaje sobe, apartmane i kuće za odmor.

Članak
37.

(1) Za
pružanje ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu objekti iz članka 36.
ovoga Zakona moraju ispunjavati minimalne uvjete i uvjete za kategoriju.

(2)
Ministar turizma propisat će minimalne uvjete i uvjete za kategoriju, elemente
i mjerila za kategorizaciju, kao i način kategorizacije pojedinih objekata iz
stavka 1. ovoga članka.

(3)
Nadležni ured na zahtjev građana utvrđuje jesu li ispunjeni minimalni uvjeti i
uvjeti za kategoriju za objekte iz članka 36. stavka 1. ovoga Zakona.

(4)
Odredbe članka 25. do 32. ovoga Zakona kojima se propisuje postupak za
utvrđivanje minimalnih uvjeta i uvjeta za kategoriju objekata, na odgovarajući
način primjenjuju se i na pružanje ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu.

Članak 38.

Građanin
koji pruža usluge iz članka 36. ovoga Zakona mora ispunjavati zdravstvene
uvjete za rad u ugostiteljstvu sukladno posebnim propisima.

Članak
39.

(1)
Građanin, koji pruža usluge iz članka 36. ovoga Zakona, dužan je:

1.
vidno istaknuti oznaku propisane vrste i kategorije objekta utvrđenu rješenjem
nadležnog ureda,

2.
vidno istaknuti naziv usluga koje pruža na ulazu u objekt ili u neposrednoj
blizini, na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu s propisanim oznakama,

3.
utvrditi normative namirnica, pića i napitaka za pojedine usluge, prehrane,
pića i napitaka, ako takve usluge pruža i pružiti usluge po utvrđenim
normativima, te na zahtjev normativ predočiti gostu,

4.
vidno istaknuti cijene usluga koje nudi i iznos boravišne pristojbe, na
propisan i uobičajen način, te se pridržavati istaknutih cijena,

5.
izdati gostu račun s naznačenom vrstom, količinom i cijenom pruženih usluga za
svaku pruženu uslugu, a kod pružanja usluge smještaja navesti u računu i iznos boravišne
pristojbe,

6.
voditi popis gostiju,

7.
dostaviti normative i cjenike na ovjeru Državnom inspektoratu najkasnije tjedan
dana prije njihove primjene.

(2)
Prilikom oglašavanja i reklamiranja usluga i isticanja poruka u promidžbenim
materijalima, građanin ne smije koristiti oznaku propisane vrste i kategoriju
objekta koja nije utvrđena rješenjem nadležnog ureda.

(3)
Ministar turizma propisat će oblik i sadržaj obrasca i način vođenja popisa
gostiju iz stavka 1. točke 6. ovoga članka.

Članak
40.

(1) Pri
pružanju usluga iz članka 36. ovoga Zakona građaninu mogu pomagati članovi
njegovog domaćinstva.

(2)
Građanin koji pruža usluge iz članka 36. ovoga Zakona ne može biti poslodavac
niti koristiti rad osoba koje nisu članovi njegovog domaćinstva.

(3) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka, članovi domaćinstva moraju ispunjavati
zdravstvene uvjete za rad u ugostiteljstvu sukladno posebnim propisima.

Članak 41.

(1) Za pružanje usluga iz članka 36. ovoga Zakona,
građanin je dužan pribaviti odobrenje nadležnog ureda.

(2) Odobrenje iz stavka 1. ovoga članka izdat će se
građaninu koji ispunjava sljedeće uvjete:

1. da je državljanin Republike Hrvatske,

2. da je poslovno sposoban,

3. da je vlasnik objekta (soba, apartman ili kuća za
odmor i sl.) ili vlasnik zemljišta za kamp,

4. da ispunjava propisane zdravstvene uvjete,

5. da je pribavio rješenje da objekt u kojem ili
putem kojeg namjerava pružati usluge, ispunjava minimalne uvjete, te da je
kategoriziran sukladno ovom Zakonu, ako je za objekt propisana obveza kategorizacije,

6. da mu nije pravomoćnom sudskom presudom ili
rješenjem o prekršaju izrečena mjera sigurnosti ili zaštitna mjera zabrane
pružanja usluga građana u domaćinstvu

– dok ta mjera traje.

(3) Dokaze o ispunjavanju uvjeta iz stavka 2. točke
1., 2. i 6. ovoga članka pribavlja nadležni ured po službenoj dužnosti.

(4) Odobrenje iz stavka 1. ovoga članka može se
izdati samo jednom članu zajedničkog domaćinstva.

Članak 42.

(1) O odobrenju iz članka 41. stavka 1. ovoga Zakona,
nadležni ured rješava rješenjem u roku od 15 dana od dana uredno podnesenog
zahtjeva.

(2) Ako nadležni ured ne donese rješenje iz stavka 1.
ovoga članka u propisanom roku ili ne donese rješenje kojim se zahtjev odbija
zbog neispunjavanja propisanih uvjeta, građanin može, započeti s pružanjem
usluga, o čemu je dužan prethodno pisanim putem izvijestiti nadležni ured.

(3) Nadležni ured dužan je donijeti rješenje iz
stavka 1. ovoga članka u roku od 30 dana od dana primljene obavijesti iz stav­ka
2. ovoga članka.

(4) Ako nadležni ured utvrdi da nisu ispunjeni uvjeti
propisani ovim Zakonom, a građanin je započeo s radom na temelju stavka 2.
ovoga članka, smatrat će se da usluge obavlja protivno odredbama ovoga Zakona.

(5) Nadležni ured dostavit će rješenje iz stavka 1.
ovoga članka nadležnoj ispostavi područnog ureda Porezne uprave, Državnom
inspektoratu i sanitarnoj inspekciji nadležnog ureda prema mjestu na kojem se
objekt nalazi, a ako građanin ima prebivalište u drugoj jedinici lokalne
samouprave i nadležnom tijelu te jedinice, te Državnom zavodu za statistiku.

Članak 43.

Rješenje o odobrenju za pružanje usluga građana u
domaćinstvu sadrži:

1. ime i prezime građanina,

2. mjesto, ulicu i broj objekta u kojem se pruža
usluga,

3. vrstu usluge i broj gostiju kojima se usluga može
pružiti,

4. kategoriju objekta u kojem pruža uslugu,

5.
naznaku o pružanju usluga tijekom cijele godine ili sezonski.

Članak
44.

(1)
Rješenje o odobrenju za pružanje usluga građana u domaćinstvu upisuje se u Upisnik
o obavljanju ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu koji vodi nadležni
ured.

(2)
Ministar turizma propisat će oblik, sadržaj i način vođenja Upisnika o
obavljanju ugostiteljskih usluga građana u domaćinstvu.

Članak
45.

(1)
Odobrenje za pružanje usluga građana u domaćinstvu prestaje važiti:

1.
odjavom građanina, danom navedenim u odjavi ili danom podnošenja odjave
nadležnom uredu, ako je građanin u odjavi utvrdio datum unatrag,

2. ako
građanin ne započne pružati usluge u roku od devet mjeseci od dana
pravomoćnosti rješenja o odobrenju,

3. ako
prestane ispunjavati koji od uvjeta navedenih u članku 41. stavku 2. ovoga
Zakona,

4. ako
je inspekcijskim nadzorom utvrđeno da nisu ispunjeni uvjeti propisani ovim
Zakonom, propisima donesenim na temelju ovoga Zakona i drugim propisima, a
utvrđeni nedostaci nisu otklonjeni u zadanom roku,

5. ako
nadležni ured državne uprave naknadno utvrdi da je rješenje o odobrenju
utemeljeno na neistinitim podacima ili krivotvorenim dokazima.

(2) O
prestanku odobrenja iz stavka 1. ovoga članka nadležni ured donosi rješenje i
dostavlja ga nadležnoj ispostavi područnog ureda Porezne uprave, Državnom
inspektoratu i sanitarnoj inspekciji nadležnog ureda prema mjestu na kojem se
objekt nalazi te Državnom zavodu za statistiku.

2. Ugostiteljske usluge u seljačkom domaćinstvu

Članak
46.

(1) U
domaćinstvu, koje je organizirano kao turističko se­ljačko gospodarstvo (u
daljnjem tekstu: seljačko domaćinstvo), član seljačkog domaćinstva može pružati
usluge iz članka 36. stav­ka 1. točke 1., osim iznajmljivanja kuća za odmor, i
članka 36. stavka 1. točke 2. ovoga Zakona.

(2)
Osim usluga iz stavka 1. ovoga članka, u seljačkom domaćinstvu mogu se
pripremati i usluživati topla i hladna jela te pića i napici iz pretežito
vlastite proizvodnje za najviše 50 osoba (izletnika) istodobno.

(3) U
seljačkom domaćinstvu mogu se pružati i usluge kušanja vina ili rakije te
usluživanja domaćih narezaka iz vlastite proizvodnje u uređenom dijelu
stambenog ili gospodarskog objekta, u zatvorenom, natkritom ili na otvorenom
prostoru za najviše 50 osoba (izletnika) istodobno.

(4)
Ministar turizma propisat će što se smatra seljačkim domaćinstvom, minimalne
uvjete, uvjete za kategoriju i način kategorizacije objekata u kojima se
pružaju usluge iz ovoga članka.

(5) Na
pružanje usluga u seljačkom domaćinstvu na odgo­varajući način primjenjuju se
odredbe članka 37. do 45. ovoga Zakona.

(6)
Ministar turizma, uz mišljenje ministra nadležnog za poslove poljodjelstva
propisat će što se smatra pretežito vlastitom proizvodnjom, te vrstu proizvoda
koji ne moraju biti iz vlastite proizvodnje u smislu stavka 2. ovoga članka.

3.
Ugostiteljske usluge na plovnom objektu

Članak
47.

(1) Pod
uvjetima utvrđenim ovim Zakonom i drugim propisima, građanin može pružati
usluge prehrane, pića i napitaka na svojem plovnom objektu za najviše 20
gostiju istodobno.

(2)
Usluge iz stavka 1. ovoga članka, građanin ne smije pružati u lukama,
pristaništima i na sidrištima, kao i u slučaju kada plovni objekt kruži izvan
luka i sidrišta, osobama koje nisu na plovni objekt ukrcane radi prijevoza.

(3)
Ministar turizma propisat će minimalne uvjete, kao i način utvrđivanja
minimalnih uvjeta koje moraju ispunjavati objekti iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Na
pružanje usluga iz stavka 1. ovoga članka na odgovarajući način primjenjuju se
odredbe članka 37. do 45. ovoga Zakona.

VIII.
NADZOR

Članak
48.

(1)
Upravni nadzor nad primjenom ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga
Zakona obavlja Ministarstvo turizma.

(2) Inspekcijski
nadzor nad provedbom ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona,
te pojedinačnih akata, uvjeta i načina rada nadziranih pravnih i fizičkih osoba
provode nadležni gospodarski inspektori (u daljnjem tekstu: gospodarski
inspektor) i drugi inspektori, svaki u okviru svoje nadležnosti, sukladno
posebnim propisima.

Članak 49.

(1)
Gospodarski inspektor usmenim rješenjem koje će izreći na licu mjesta
ugostitelju ili njegovu predstavniku, zabranit će pružanje ugostiteljskih
usluga ugostitelja koji se ne pridržava propisanoga radnog vremena i odmah
izvršiti pečaćenje uređaja, opreme i ostalih prostorija u kojima se obavlja
ugostiteljska djelatnost, te u roku od pet dana donijeti pisano rješenje o
zabrani rada, u trajanju od 30 dana od dana donesenoga usmenog rješenja.

(2)
Ukoliko se u objektu nalaze pokvarljive namirnice, ugostitelj je dužan pisanim
putem, u roku od 24 sata od dana pečaćenja poslovnih prostorija, zatražiti da
se zapečaćena prostorija privremeno otpečati i u prisutnosti gospodarskog
inspektora iz istih odmah iznijeti pokvarljive namirnice, nakon čega će
gospodarski inspektor poslovne prostorije ponovno zapečatiti.

(3)
Žalba protiv rješenja ne zadržava izvršenje rješenja.

Članak 50.

(1) Ako
objekt, objekt u kojem se pružaju pojedine ugostiteljske usluge, uređaji,
oprema ili usluge ne udovoljavaju uvjetima propisanim ovim Zakonom, propisima
donesenim na temelju ovoga Zakona i drugim uvjetima propisanim posebnim
propisima, gospodarski inspektor naredit će otklanjanje utvrđenih nedostataka i
nepravilnosti određujući rok u kojem se ti nedostatci i nepravilnosti moraju
otkloniti.

(2) Ako
nedostaci i nepravilnosti iz stavka 1. ovoga članka ne budu otklonjeni u
određenom roku, gospodarski inspektori zabranit će obavljanje ugostiteljske djelatnosti,
odnosno pružanje pojedinih ugostiteljskih usluga, dok se nedostaci i
nepravilnosti ne otklone.

Članak
51.

(1) Ako
nedostaci i nepravilnosti iz članka 50. stavka 1. ovoga Zakona ugrožavaju
zdravlje i život gostiju ili zaposlenog osoblja, gospodarski inspektor zabranit
će obavljanje ugostiteljske djelatnosti, odnosno pružanje pojedinih
ugostiteljskih usluga, dok se nedostaci i nepravilnosti ne otklone.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka, gospodarski inspektor može naredbu izreći
usmeno i zahtijevati izvršenje naredbe odmah bez odlaganja.

Članak
52.

(1) Ako
gospodarski inspektor utvrdi da je oprema za kampiranje postavljena izvan
kampa, rješenjem će narediti uklanjanje šatora, kamp-kućica, kamp-prikolica i
druge opreme za kampiranje.

(2) Rok
za izvršenje mjere iz stavka 1. ovoga članka je 24 sata od uručenja rješenja.

IX. KAZNENE ODREDBE

Članak
53.

(1)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 35.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
ugostitelj, odnosno druge osobe iz članka 3. ovoga Zakona, ako:

1. obavlja ugostiteljsku djelatnost koju prema svom
predmetu poslovanja, odnosno prema propisima, Posebnim uzancama u
ugostiteljstvu, te poslovnim običajima nema pravo obavljati, ili ako njegov
predmet poslovanja nije određen u smislu odredbe članka 7. ovoga Zakona,

2. objekt ne ispunjava minimalne uvjete glede:
uređenja, opreme ili održavanja objekta ili pružanja usluga za tu vrstu objekta
ili uvjete glede osoblja zaposlenog u objektu, ili ako za obavljanje
ugostiteljske djelatnosti i pružanje ugostiteljskih usluga nisu ispunjeni
zdravstveni uvjeti za rad u ugostiteljstvu sukladno posebnim propisima, ili ako
tijekom poslovanja objekt koji se kategorizira prestane ispunjavati koji od
obveznih elemenata i mjerila za utvrđenu vrstu objekta, ili ako vrstu i
kategoriju objekta ne označi na propisani način (članak 9. stavak 4. i članak
16. stavak 1., 2. i 3.),

3. ne pruža ugostiteljske usluge u skladu s odredbom
iz članka 12. stavka 2. ovoga Zakona,

4. objekt koji prestane ispunjavati uvjete propisane
za određenu vrstu, kategoriju, posebni standard, odnosno posebnu kvalitetu i
dalje posluje kao ta vrsta, kategorija, posebni standard, odnosno posebna
kvaliteta (članak 19.),

5. ugostitelj započne obavljati ugostiteljsku
djelatnost u objektu prije nego što pribavi rješenje od nadležnog ureda,
odnosno Ministarstva turizma da je udovoljeno minimalnim uvjetima i uvjetima za
kategoriju u skladu s odredbom članka 22., osim u slučaju iz članka 22. stavka
2. i članka 26. ovoga Zakona.

(2) Novčanom kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit
će se za prekršaj pravna ili fizička osoba koja obavlja ugostiteljsku
djelatnost, a nema pravo obavljati tu djelatnost u smislu članka 3. ovoga
Zakona.

(3) Za prekršaje iz stavka 1. točke 1., 2. i 3. ovoga
članka kaznit će se i voditelj poslovanja objekta novčanom kaznom od 3.000,00
do 15.000,00 kuna.

(4) Za
prekršaje iz stavka 1. točke 4. i 5. i stavka 2. ovoga članka kaznit će se i
odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom od 5.000,00 do 15.000,00 kuna.

(5) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka, uz izrečenu novčanu kaznu ugostitelju će se
oduzeti i imovinska korist pribav­ljena prekršajem.

(6) Za
prekršaje iz stavka 1. i 2. ovoga članka, gospodarski inspektor može naplatiti
novčanu kaznu na mjestu izvršenja prekršaja, u iznosu od 2.500,00 kuna.

Članak
54.

(1)
Novčanom kaznom od 4.000,00 do 30.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna
ili fizička osoba, ako:

1. ne
udovoljava uvjetima iz članka 4. stavka 1. ovoga Zakona ili ako pruža
ugostiteljske usluge osobama koje nisu njeni djelatnici, članovi, umirovljenici
te članovi uže obitelji djelatnika i umirovljenika s prebivalištem u Republici
Hrvatskoj (članak 4. stavak 1. i 2.),

2.
objekt u kojem pruža ugostiteljske usluge ne ispunjava uvjete propisane ovim
Zakonom i drugim propisima (članak 4. stavak 1. i 4.),

3.
pružanje ugostiteljskih usluga u objektu zatvorenog tipa ne prijavi nadležnom
uredu (članak 4. stavak 3.).

(2) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj
osobi novčanom kaznom od 2.500,00 do 15.000,00 kuna.

(3) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka, gospodarski inspektor može naplatiti
novčanu kaznu na mjestu izvršenja prekršaja, u iznosu od 2.000,00 kuna.

Članak
55.

(1)
Novčanom kaznom od 3.500,00 do 25.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
ugostitelj, odnosno druge osobe iz članka 3. ovoga Zakona, ako:

1. ne
utvrdi normative o utrošku namirnica, pića i napitaka za pojedine usluge
prehrane, pića i napitaka ili ne pruži usluge u količinama i kakvoći sukladno
normativima, ili na zahtjev normativ ne predoči gostu (članak 12. stavak 1.
točka 4.),

2.
vidno ne istakne cijene usluga koje nudi u ugostiteljskom objektu, na način
dostupan gostima, ili ako se ne pridržava istaknutih i objavljenih cijena, ili
ako kod pružanja usluga smještaja u cjenicima ne istakne i iznos boravišne
pristojbe, te ako cjenici nisu dostupni gostima u dovoljnom broju primjeraka
(članak 12. stavak 1. točka 5.),

3. ne
izda gostu račun za svaku pruženu ugostiteljsku uslugu s naznakom vrste, količine
i cijene pruženih usluga a kod pružanja usluga smještaja ne navede i iznos
boravišne pristojbe (članak 12. stavak 1. točka 6.),

4. ne
dostavi normative na ovjeru Državnom inspektoratu ili ih počne primjenjivati
prije utvrđenog roka (članak 12. stavak 1. točka 8.),

5. ne
dostavi cjenike na ovjeru Državnom inspektoratu ili ih počne primjenjivati
prije utvrđenog roka (članak 12. stavak 1. točka 9.),

6. ne
vodi knjigu gostiju u objektu za smještaj (članak 12. stavak 1. točka 10.),

7. ne
vodi knjigu žalbi u propisanom obliku i sadržaju i na propisani način, te ako
ne poštuje ovim Zakonom utvrđene rokove postupka po izjavljenom prigovoru gosta
(članak 12. stavak 1. točka 11.),

8.
uslužuje alkoholna pića gostu mlađem od 18 godina ili ako uslužuje alkoholna
pića protivno propisanoj zabrani (članak 14. stavak 1. i 2.),

9. u
objektu nije odredio voditelja poslovanja sukladno odred­bama članka 23. stavka
1. i 2. ovoga Zakona,

10. voditelj poslovanja objekta ne ispunjava
propisane uvjete (članak 24.),

11. ne pruža ugostiteljsku uslugu u pokretnom objektu
na propisani način ili ne udovoljava propisanim uvjetima ili pruža
ugostiteljsku uslugu u pokretnom objektu na prostoru koji nije utvrdilo
nadležno tijelo (članak 33. stavak 1., 3. i 5.),

12. ne pruža ugostiteljske usluge pod šatorom, na
klupama, i sl. na propisani način ili ne udovoljava propisanim uvjetima (članak
34. stavak 1., 2. i 4.).

(2) Za prekršaje iz stavka 1. točke 1. do 8. ovoga
članka kaznit će se i voditelj poslovanja objekta novčanom kaznom od 2.000,00
do 10.000,00 kuna.

(3) Za prekršaje iz stavka 1. točke 9. do 12. ovoga
članka kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom od
3.000,00 do 10.000,00 kuna.

(4) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka, gospodarski inspektor može naplatiti novčanu
kaznu na mjestu izvršenja prekršaja, u iznosu od 1.500,00 kuna.

Članak
56.

(1)
Novčanom kaznom od 3.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
ugostitelj, odnosno druge osobe iz članka 3. ovoga Zakona, ako:

1. vidno ne istakne na ulazu u objekt propisanu
oznaku vrste, odnosno vrste i kategorije, te posebnog standarda i posebne
kvalitete utvrđene rješenjem nadležnog ureda, odnosno Ministarstva turizma, ili
ako istakne vrstu objekta, odnosno vrstu i kategoriju objekta, posebni standard
ili posebnu kvalitetu za koju nema rješenje nadležnog ureda, odnosno
Ministarstva turizma (članak 12. stavak 1. točka 1.),

2. ako prilikom oglašavanja i reklamiranja usluga i
isticanja poruka u komercijalnom poslovanju koristi oznaku vrste i kategorije
objekta koja nije utvrđena rješenjem nadležnog ureda, odnosno Ministarstva
turizma (članak 13.),

3. vidno ne istakne na ulazu u objekt obavijest o
radnom vremenu, ili ako ta obavijest nije sukladna s propisanim radnim vremenom
(članak 12. stavak 1. točka 2.),

4. u objektu za smještaj ne utvrdi kućni red i ne
istakne ga na recepciji, ili izvadak iz kućnog reda ne istakne u svim sobama i
apartmanima (članak 12. stavak 1. točka 3.),

5. u
objektu u kojem se pružaju usluge naturistima uz naziv vrste objekta ne istakne
i oznaku da se u tom objektu pružaju usluge naturistima ili takve usluge pruža
na prostorima koje nije odredilo nadležno tijelo (članak 12. stavak 4. i 5.),

6. se
ne pridržava propisanoga radnog vremena (članak 12. stavak 1. točka 7.),

7.
pruža jednostavne ugostiteljske usluge ambulantno, a ne uslužuje jela u
konfekcioniranom stanju ili ne uslužuje bez­alkoholna pića, napitke i sladoled
u skladu za zahtjevima higijene, ili ako uslužuje alkoholna pića ili ako pruža
jednostavne ugostiteljske usluge ambulantno na prostoru na kojem ih ne smije
pružati, ili ako pruža jednostavne ugostiteljske usluge ambulantno, a ne
ispunjava propisane minimalne uvjete (članak 15. stavak 2., 3. i 4.).

(2) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i voditelj poslovanja objekta,
novčanom kaznom od 2.000,00 do 7.500,00 kuna.

(3) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka, gospodarski inspektor može naplatiti
novčanu kaznu na mjestu izvršenja prekršaja, u iznosu od 1.250,00 kuna.

Članak
57.

(1)
Novčanom kaznom od 2.500,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
građanin, ako:

1.
iznajmljuje gostima sobe, apartmane i kuće za odmor s više od 10 soba, odnosno
20 postelja, organizira kamp za više od 10 smještajnih jedinica, odnosno 30
gostiju istodobno (članak 36. stavak 1. točka 1. i 2.),

2.
pruža usluge doručka, polupansiona ili pansiona protivno odredbi stavka 2.
članka 36. ovoga Zakona,

3. objekt u kojem pruža usluge ne ispunjava minimalne
uvjete i uvjete za kategoriju (članak 37.),

4. ne ispunjava propisane zdravstene uvjete za rad u
ugostiteljstvu (članak 38.),

5. ne utvrdi normative namirnica, pića i napitaka,
ako takve usluge pruža i ne pruži usluge po utvrđenim normativima, te na
zahtjev gosta ne predoči normativ (članak 39. stavak 1. točka 3.),

6. vidno ne istakne cijene usluga koje nudi i iznos
boravišne pristojbe, na propisani i uobičajen način, te ako se ne pridržava
istaknutih cijena (članak 39. stavak 1. točka 4.),

7. ne izda gostu račun s naznačenom vrstom, količinom
i cijenom pruženih usluga za svaku pruženu uslugu, a kod pružanja usluge
smještaja ne navede i iznos boravišne pristojbe (članak 39. stavak 1. točka
5.),

8. ne vodi popis gostiju (članak 39. stavak 1. točka
6.),

9. normative i cjenike ne dostavi na ovjeru Državnom
inspektoratu ili ih ne dostavi u utvrđenom roku (članak 39. stavak 1. točka
7.),

10. postane poslodavac i koristi rad osoba koje nisu
članovi njegovog domaćinstva (članak 40. stavak 2.),

11. članovi domaćinstva građanina koji mu pomažu
pružati usluge, ne ispunjavaju propisane zdravstvene uvjete za rad u
ugostiteljstvu, sukladno posebnim propisima (članak 40. stavak 3.),

12. pruža usluge iz članka 36., 46. i 47. ovoga
Zakona, a ne ispunjava propisane minimalne uvjete, odnosno uvjete za
kategoriju, ili ih pruža bez pribavljenog odobrenja nadležnog ureda, osim u
slučaju iz članka 42. stavka 2. ovoga Zakona, (članak 37. stavak 1., članak 41.
stavak 1., članak 46. stavak 4. i 5.),

13. pruža usluge smještaja, prehrane, pića i
napitaka, a nije član seljačkog domaćinstva, ili ako pruža usluge smještaja
protiv­no odredbi stavka 1. članka 46. ovoga Zakona, ili ako priprema i
uslužuje topla i hladna jela, pića i napitke koji nisu iz pretežito vlastite
proizvodnje, ili ako pruža usluge prehrane, pića i napitaka za više od 50 osoba
(izletnika) istodobno, ili ako pruža usluge kušanja vina ili rakije ili
usluživanja domaćih narezaka koji nisu iz vlastite proizvodnje ili ako pruža te
usluge za više od 50 osoba (izletnika) istodobno (članak 46. stavak 1., 2. i
3.),

14.
pruža usluge prehrane, pića i napitaka na plovnom objektu za više od dvadeset
gostiju istodobno (članak 47. stavak 1.),

15.
usluge na plovnim objektima pruža u lukama, pristaniš­tima i sidrištima ili
kada plovni objekt kruži izvan luka i sidrišta, osobama koje nisu na plovni objekt
ukrcane radi prijevoza (članak 47. stavak 2.).

(2) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka, gospodarski inspektor može naplatiti
novčanu kaznu na mjestu izvršenja prekršaja, u iznosu od 1.000,00 kuna.

Članak
58.

(1)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 7.500,00 kuna kaznit će se za prekršaj građanin,
ako:

1.
vidno ne istakne oznaku propisane vrste i kategorije objekta utvrđenu rješenjem
nadležnog ureda (članak 39. stavak 1. točka 1.),

2.
prilikom oglašavanja i reklamiranja usluga i isticanja poruka u promidžbenim
materijalima koristi oznaku vrste i kategoriju objekta koja nije utvrđena
rješenjem nadležnog ureda (članak 39. stavak 2.),

3. na
ulazu u objekt ili u neposrednoj blizini vidno ne istakne naziv usluga koje
pruža, na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu s propisanim oznakama (članak 39.
stavak 1. točka 2.).

(2) Za
prekršaje iz stavka 1. ovoga članka, gospodarski inspektor može naplatiti
novčanu kaznu na mjestu izvršenja prekršaja, u iznosu od 750,00 kuna.

Članak
59.

(1)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 7.500,00 kuna kaznit će se za prekršaj osoba
koja kampira izvan kampa ili postavlja šator, kamp-kućicu, kamp-prikolicu i
drugu i opremu za kampiranje u svrhu kampiranja izvan kampa (članak 35. stavak
2. i 3.).

(2) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka, gospodarski inspektor može naplatiti
novčanu kaznu na mjestu izvršenja prekršaja, u iznosu od 1.000,00 kuna.

Članak
60.

Za
prekršaje utvrđene člankom 53., 55. i 56. ovoga Zakona počinjene u istom
objektu drugi put u roku od dvije godine od pravomoćnosti prvog rješenja o
prekršaju, uz novčanu kaznu, izreći će se ugostitelju i zaštitna mjera zabrane
obavljanja ugostiteljske djelatnosti u tom objektu u trajanju od tri mjeseca do
godine dana.

Članak
61.

Za
prekršaje utvrđene člankom 53., 55. i 56. ovoga Zakona počinjene u istom
objektu treći put u roku od dvije godine od pravomoćnosti drugog rješenja o
prekršaju uz novčanu kaznu, izreći će se ugostitelju i zaštitna mjera zabrane
obavljanja ugostiteljske djelatnosti u trajanju od šest mjeseci do godine dana.

X. PRIJELAZNE
I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak
62.

(1)
Ugostitelji koji na dan stupanja na snagu Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti
(»Narodne novine«, br. 48/95.) obavljaju ugostiteljsku djelatnost, dužni su
ishoditi rješenje iz članka 25. stavka 2. ili članka 27. stavka 2. ovoga Zakona
u roku od tri godine od dana stupanja na snagu propisa iz članka 16. stavka 3.
ovoga Zakona.

(2)
Iznimno ugostitelji iz stavka 1. ovoga članka, dužni su ispuniti minimalne
uvjete glede uređenja, opreme i održavanja zahoda, te isticanja jelovnika s
kartom pića i napitaka u ugostiteljskim objektima koji su utvrđeni propisom iz
članka 16. stavka 3. ovoga Zakona najkasnije do 1. svibnja 1997. godine.

(3)
Ugostitelju koji ne ishodi rješenje iz stavka 1. ovoga članka, prestaje pravo
obavljanja ugostiteljske djelatnosti u objektu.

(4)
Nadležni ured, odnosno Ministarstvo turizma donijet će rješenje o prestanku
obavljanja ugostiteljske djelatnosti, ugostitelju iz stavka 3. ovoga članka.

Članak
63.

(1)
Građani koji na dan stupanja na snagu Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti
(»Narodne novine«, br. 48/95.) pružaju ugostiteljske usluge u domaćinstvu,
dužni su ishoditi rješenje o ispunjavanju minimalnih uvjeta i uvjeta za
kategoriju za objekte u kojima pružaju usluge u roku od tri godine od dana
stupanja na snagu propisa iz članka 37. stavka 2. ovoga Zakona.

(2)
Građaninu koji ne uskladi rješenje iz stavka 1. ovoga članka, prestaje pravo
pružanja ugostiteljskih usluga u objektu.

(3)
Nadležni ured donosi rješenje o prestanku pružanja ugostiteljskih usluga građaninu
iz stavka 2. ovoga članka.

Članak
64.

(1)
Ugostitelji, koji na dan stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona
o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, br. 20/97.) pružaju jednostavne
ugostiteljske usluge, ili pružaju ugostiteljske usluge iz kioska, ili u
planinarskom domu nastavljaju s radom, ali su dužni ishoditi rješenje o
ispunjavanju propisanih minimalnih uvjeta najkasnije do 16. kolovoza 1998.

(2)
Ugostitelju koji ne ishodi rješenje iz stavka 1. ovoga članka, prestaje pravo pružanja
ugostiteljskih usluga u objektima iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Nadležni ured donijet će rješenje o prestanku
pružanja ugostiteljskih usluga, ugostitelju iz stavka 2. ovoga članka.

Članak 65.

Do ishođenja rješenja iz članka 64. stavka 1. ovoga Zakona,
na objekte u kojima se pružaju jednostavne ugostiteljske usluge, te na pružanje
ugostiteljskih usluga iz kioska, ili u planinarskom domu, primjenjivat će se
uvjeti koje su propisala predstavnička tijela prije stupanja na snagu Zakona o
izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine, br.
20/97.).

Članak 66.

Ugostitelji su dužni u svakom objektu odrediti
voditelja poslovanja, sukladno ovom Zakonu u roku od jedne godine od dana
stupanja na snagu Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, br.
48/95.).

Članak 67.

Propise na osnovi ovlaštenja iz ovoga Zakona donijet
će ministar turizma u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu Zakona o
ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, br. 48/95.).

Članak 68.

Predstavničko tijelo dužno je donijeti propise na
osnovi ovlaštenja iz ovoga Zakona u roku od šest mjeseci od dana stupanja na
snagu Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, br. 48/95.).

Članak
69.

(1) Do
stupanja na snagu propisa iz članka 67. i 68. ovoga Zakona, ostaju na snazi
propisi koji su doneseni za izvršenje Zakona o ugostiteljskoj i turističkoj
djelatnosti (»Narodne novine«, br. 28/88., 38/88., 47/89., 16/90., 19/90.,
25/93. i 44/93.).

(2) Do donošenja novog propisa o stručnoj
osposobljenosti za obavljanje ugostiteljske djelatnosti, primjenjivat će se
Pravilnik o provjerama stručne osposobljenosti za obavljanje djelatnosti
samostalnog ugostitelja (»Narodne novine«, br. 51/87.).

Članak 70.

(1) Iznimno od odredaba članka 62. ovoga Zakona ugostitelji
koji na dan stupanja na snagu Zakona o dopuni Zakona o ugostiteljskoj
djelatnosti (»Narodne novine«, br. 68/98.) obavljaju ugostiteljsku djelatnost u
objektima koji se ne kategoriziraju, dužni su minimalne uvjete u tim objektima
uskladiti sa Zakonom o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, br.
48/95., 20/97., 46/97. – pročišćeni tekst) do 16. kolovoza 1998., a ugostitelji
koji obavljaju ugostiteljsku djelatnost u ugostiteljskim objektima koji se
kategoriziraju dužni su u istom roku za te objekte podnijeti zahtjev za
utvrđivanje minimalnih uvjeta i uvjeta za kategorizaciju.

(2) U
slučaju da objekti koji se kategoriziraju ne ispunjavaju neki od propisanih
uvjeta dužni su, iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, minimalne uvjete i
uvjete za kategoriju u tim objektima uskladiti sa Zakonom o ugostiteljskoj
djelatnosti (»Narodne novine«, br. 48/95., 20/97., 46/97. – pročišćeni tekst)
do 30. listopada 1999.

(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se
na ugostitelje koji u svojim objektima na dan 16. kolovoza 1998. imaju
smještene prognanike i izbjeglice.

(4) Ugostitelji iz stavka 3. ovoga članka dužni su
podnijeti zahtjev za utvrđivanje minimalnih uvjeta i uvjeta za kategoriju u
roku od godine dana od dana iseljenja prognanika i izbjeglica o čemu su dužni
odmah obavijestiti Ministarstvo turizma.

(5) Ugostitelju koji u roku utvrđenom u stavku 1., 2.
i 4. ovoga članka ne uskladi minimalne uvjete, odnosno ne podnese zahtjev za
utvrđivanje minimalnih uvjeta i uvjeta za kategoriju, obavljanje ugostiteljske
djelatnosti u tom ugostiteljskom objektu zabranit će se rješenjem nadležnog
ureda.

Članak 71.

Danom stupanja na snagu Zakona o ugostiteljskoj
djelatnosti (»Narodne novine«, br. 48/95.) prestaju važiti odredbe Zakona o
ugostiteljskoj i turističkoj djelatnosti (»Narodne novine«, br. 28/88., 38/88.,
47/89., 16/90., 19/90., 25/93. i 44/93.) kojima se uređuje ugostiteljska
djelatnost i usluge građana u domaćinstvima te usluge građana na polovnim
objektima.

Članak
72.

(1)
Propis iz članka 9. stavka 4. ovoga Zakona za vrstu smještajnih objekata iz
skupine »hoteli«, te propise iz članka 18. stavka 2. i članka 22. stavka 3.
ovoga Zakona ministar turizma donijet će u roku od 30 dana od dana stupanja na
snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti
(»Narodne novine«, br. 117/01.).

(2)
Propis iz članka 9. stavka 4. ovoga Zakona za smještajne objekte iz skupine
»kampovi i druge vrste objekata za smještaj«, za ugostiteljske objekte i
catering objekte, ministar turizma donijet će u roku od godinu dana od dana
stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj
djelatnosti (»Narodne novine«, br. 117/01.).

Članak
73.

(1)
Ugostitelji koji na dan stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona
o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, br. 117/01.) obavljaju
ugostiteljsku djelatnost u objektima iz skupine »hoteli«, dužni su u roku od
petnaest dana od dana stupanja na snagu propisa iz članka 72. stavka 1. ovoga
Zakona, podnijeti Ministarstvu turizma zahtjev za utvrđivanje uvjeta za vrstu i
kategoriju objekata.

(2) Ugostitelji koji na dan stupanja na snagu Zakona
o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne novine«,
br. 117/01.) obavljaju ugostiteljsku djelatnost u smještajnim objektima iz skupine
»kampovi i druge vrste objekata za smještaj«, te u ugostiteljskim objektima i
catering objektima, dužni su u roku od 4 mjeseca od dana stupanja na snagu
propisa iz članka 72. stavka 2. ovoga Zakona podnijeti Ministarstvu turizma,
odnosno nadležnom uredu, zahtjev za utvrđivanje uvjeta za vrstu i kategoriju
objekta, odnosno vrstu objekta.

Članak 74.

Do stupanja na snagu propisa iz članka 72. ovoga Zakona, ostaju na snazi
propisi koji su doneseni za izvršenje Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti (»Narodne
novine«, br. 48/95., 20/97., 46/97. – pročišćeni tekst, 68/98., 45/99., 76/99.
i 92/01.).

if !supportEmptyParas endif

Pročišćeni tekst, NN 49/2003-626