## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3292/2009 od 14. listopada 2009.

### NN 134/2009 (9.11.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3292/2009 od 14. listopada 2009.

134 09.11.2009 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3292/2009 od 14. listopada 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3267

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio M. I. iz K. S., na sjednici održanoj 13. listopada 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: Revr-631/09 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe M. I. iz K. S., J. b.b., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst), u iznosu od 26.400,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna, u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je na temelju članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07. i 113/08., u daljnjem tekstu: ZS) podnio Županijskom sudu u Splitu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog dugotrajnosti parničnog postupka koji se u trenutku podnošenja zahtjeva vodio pred Općinskim sudom u Splitu pod brojem: P-401/06 (ranije P-1904/95). Županijski sud u Splitu se rješenjem broj: Gzp-114/08 od 3. rujna 2008., oglasio nenadležnim i ustupio predmet stvarno nadležnom Vrhovnom sudu Republike Hrvatske. Nakon što je utvrdio da se predmet Općinskog suda u Splitu broj: P-401/06, vodi pred Vrhovnim sudom povodom odlučivanja o reviziji, navedeni je sud 1. srpnja 2009. donio rješenje o nenadležnosti broj: Gzp-1343/08-3 i ustupio predmet stvarno nadležnom, Ustavnom sudu, obrazlažući to time što odredbama članka 27. Zakona o sudovima nije regulirana situacija u kojoj je zahtjev podnesen kada je do povrede prava na suđenje u razumnom roku došlo tijekom postupka pred Vrhovnim sudom, pa smatra da je bilo potrebno primijeniti odredbu članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst).

Ustavni sud je tijelo koje na temelju odredbe članka 82. stavka 1. Ustavnog zakona odlučuje o sukobu nadležnosti između tijela zakonodavne i izvršne ili sudbene vlasti, pa nije dopušteno da neko od tih tijela, otklanjajući svoju nadležnost u nekom predmetu, ustupa isti Ustavnom sudu kao nadležnom tijelu. Međutim, imajući u vidu odredbe Ustavnog zakona i ZS-a, koje uređuju zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, Ustavni sud ocjenjuje da bi ustrajavanje na spomenutoj zabrani ustupanja predmeta u konkretnom slučaju bilo protivno svrsi zaštite spomenutog prava te stoga ocjenjuje postupak Vrhovnog suda ustavnopravno prihvatljivim.

Rješenje Vrhovnog suda broj: Gzp-1343/08-3 od 1. srpnja 2009. i preslika spisa Općinskog suda u Splitu broj: P-1904/95, zaprimljeni su kod Ustavnog suda 3. srpnja 2009. godine.

Zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku smatra se ustavnom tužbom podnesenom na temelju članka 63. Ustavnog zakona, radi duljine parničnog postupka koji se trenutno vodi u povodu revizije pred Vrhovnim sudom pod brojem: Revr-631/09.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom podnositelja primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

Podnositelj je pred Općinskim sudom u Splitu 22. svibnja 1995. protiv tuženika, 1. »D.-v.« d.d. S. i 2. »D.« d.d. S., pokrenuo parnični postupak radi isplate razlike plaće s osnova radnog odnosa.

Prvo ročište održano je 25. veljače 1999. te je sljedeće održano 23. travnja 1999.

Podneskom od 27. svibnja 1999. podnositelj je dostavio sudu tražene podatke.

Sljedeće ročište održano je 14. rujna 1999.

Podneskom od 22. studenoga 1999. podnositelj je požurio rad suda i dostavio dokumentaciju.

Sljedeća ročišta održana su 11. listopada 2000., 7. prosinca 2000., 14. veljače 2001. i 22. ožujka 2001.

Podneskom od 1. lipnja 2001. podnositelj je zbog bolesti zamolio odgodu ročišta zakazanog za 5. lipnja 2001. Ročište je odgođeno i iduće je zakazano za 25. rujna 2001.

Podneskom od 24. rujna 2001. podnositelj je dostavio isprave kojima potkrijepljuje osnovanost i visinu potraživanja.

Sljedeća ročišta održana su 25. rujna 2001., 23. listopada 2001., 20. prosinca 2001. i 26. veljače 2002.

Podneskom od 25. ožujka 2002. podnositelj je dostavio sudu traženu dokumentaciju.

Podneskom od 27. svibnja 2002. podnositelj je uredio tužbeni zahtjev.

Sljedeća ročišta održana su 28. svibnja 2002., 20. rujna 2002., 8. studenoga 2002., 21. siječnja 2003., 7. ožujka 2003. i 8. svibnja 2003. te je glavna rasprava zaključena.

Općinski sud u Splitu donio je 8. svibnja 2003. presudu broj: P-1904/95.

Podnositelj je 9. listopada 2003. podnio žalbu na prvostupanjsku presudu.

Županijski sud u Splitu donio je 24. svibnja 2006. presudu i rješenje broj: Gž-4019/03, kojom se žalba podnositelja djelomično prihvaća, ukida prvostupanjska presuda u pobijanom dijelu te se u tom se dijelu predmet vraća na ponovno odlučivanje.

U ponovljenom postupku (sada pod novim brojem: P-401/06) sud je održao ročišta 6. rujna 2006., 25. listopada 2006. i 12. prosinca 2006.

Dopisom od 17. siječnja 2007. sud je odgodio ročište za glavnu raspravu zakazanu za 8. veljače 2007. zbog odlaska suca na novu dužnost.

Sljedeće ročište održano je 6. studenoga 2007.

Podneskom od 5. prosinca 2007. podnositelj je potkrijepio svoje tužbene navode i iznio argumente o pogrešnoj pravnoj osnovi drugostupanjskog suda izraženoj u presudi od 24. svibnja 2006.

Ročište zakazano za 7. prosinca 2007. odgođeno je zbog odlaska suca na seminar, a sljedeće ročište zakazano za 5. veljače 2008. odgođeno je zbog nemogućnosti dostave pismena tuženiku.

Podnositelj je 19. veljače 2008. uputio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku Županijskom sudu u Splitu jer mu nije donesena prvostupanjska odluka u ponovljenom postupku. Dopisom od 26. veljače 2008. Županijski sud u Splitu zatražio je očitovanje o stanju predmeta od Općinskog suda u Splitu.

Sljedeće ročište održano je 3. ožujka 2008., a sljedeće je zakazano za 8. travnja 2008.

Zakazano ročište je odgođeno za 8. travnja 2008. zbog odlaska suca na seminar. I to je ročište odgođeno za 28. travnja 2008. zbog odlaska suca na seminar.

Na ročištu održanom 28. travnja 2008. glavna rasprava je zaključena.

Općinski sud u Splitu donio je 13. svibnja 2008. presudu i rješenje broj: P-401/06, kojom je odbijen tužbeni zahtjev podnositelja.

Podnositelj je 14. srpnja 2008. podnio žalbu na prvostupanjsku presudu.

Županijski sud u Splitu je 17. veljače 2009. donio presudu i rješenje broj: Gž-4442/08, kojom je odbijena žalba podnositelja i potvrđena prvostupanjska presuda.

Podnositelj je 3. travnja 2009. podnio reviziju Vrhovnom sudu.

U trenutku donošenja ove ustavnosudske odluke Vrhovni sud još nije donio odluku povodom revizije podnositelja.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Splitu podnesena 23. svibnja 1995.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. godine, kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. godine (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da, radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega, zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

U konkretnom slučaju postupak je i dalje u tijeku pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak trajao ukupno četrnaest (14) godina, četiri (4) mjeseca i dvadeset jedan (21) dan, a nakon stupanja na snagu Konvencije pa do dana donošenja ove ustavnosudske odluke, dakle u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak je trajao jedanaest (11) godina, jedanaest (11) mjeseci i devet (9) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da se postupak, u pravno relevantnom razdoblju, najprije vodio pred Općinskim sudom u Splitu i to u trajanju od gotovo punih osam godina. Sud je bio potpuno neaktivan gotovo četiri godine, te je prvo ročište u ovom postupku zakazao tek četiri godine nakon podnošenja tužbe. Održana su brojna ročišta i prvostupanjska presuda donesena je 8. svibnja 2003. Povodom žalbe podnositelja, predmet se pred Županijskim sudom u Splitu vodio od listopada 2003. do svibnja 2006. Drugostupanjska presuda donesena je 24. svibnja 2006. te je predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno odlučivanje.

U ponovljenom postupku Općinski sud u Splitu je održao više ročišta i donio presudu 13. svibnja 2008. Povodom žalbe podnositelja, Županijski sud u Splitu je donio presudu 17. veljače 2009.

U trenutku donošenja ove ustavnosudske odluke predmet je u tijeku pred Vrhovnim sudom povodom revizije i još nije okončan.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, ničim nije pridonio duljini trajanja postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju ne radi o osobito složenoj pravnoj stvari.

6. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da ukupno trajanje parničnog postupka više od četrnaest (14) godina, a da predmet još uvijek nije okončan, ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku. To posebice imajući u vidu da se u konkretnom slučaju radi o radnom sporu kao o postupku žurne naravi, te značaj ovog postupka koji isti ima za podnositelja.

Nadalje, također valja ukazati i na neaktivnost suda, koja je doprinijela duljini ovog postupka. Naime, prvostupanjski sud je, u pravno relevantnom razdoblju, imao četverogodišnje razdoblje potpune neaktivnosti. U daljnjem je tijeku postupka bio neučinkovit, održana su brojna ročišta, a mnoga zakazana ročišta sud je odgodio zbog spriječenosti raspravnog suca.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, zajamčeno odredbom članka 29. stavka 2. Ustavnog zakona.

7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, napose s obzirom na njegovu hitnost, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

10. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3292/2009

Zagreb, 14. listopada 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 134/2009-3267