## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1893/2003 od 7. srpnja 2004.

### NN 100/2004 (20.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1893/2003 od 7. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

1929

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi D.Lj. iz S., koju
zastupa punomoćnik J. F., odvjetnik u S., na sjednici održanoj dana 7. srpnja
2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti
presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: IV P-354/01, u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od jedne (1) godine, računajući od prvoga
idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –
pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, D. Lj. iz S., određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu
od 9.750,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositeljica je dana 24. svibnja 2003.
godine, na temelju ovlaštenja sadržanog u odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela ustavnu tužbu.

U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe da
Općinski sud u Splitu nije u razumnom roku odlučio o njezinim pravima i
obvezama i to u parničnom predmetu koji se vodi pod poslovnim brojem: IV
P-354/01, a radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992. godine, pa
nadalje. Smatra da je nedonošenjem odluke u razumnom roku, u konkretnom slučaju
povrijeđeno ustavno pravo sadržano u članku 29. stavku 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst, 55/01 – ispravak, u
daljnjem tekstu: Ustav).

U ustavnoj tužbi podnositeljica zahtijeva da
Ustavni sud odredi Općinskom sudu u Splitu rok ne dulji od šest mjeseci, koji
se računa od prvog idućeg dana od dana objave odluke ovog Suda u »Narodnim
novinama«, za donošenje meritorne odluke u predmetu koji se vodi pred tim sudom
pod poslovnim brojem: IV P-354/01. Ujedno od Suda zahtijeva i dosuđivanje primjerene
naknade u iznosu od 15.000,00 kuna zbog povrede naznačenog ustav­nog prava, a
koje je Općinski sud u Splitu prouzročio kada o njezinim pravima i obvezama
nije odlučio u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje
su pravno relevantne za odlučivanje o povredama ustavnih prava podnositeljice:

– dana 16. prosinca 1995. godine, podnositeljica
je pred Općinskim sudom u Splitu podnijela tužbu s još 54 bivša zaposlenika
»J.« – glavne filijale S.; predmet se vodio pod poslovnim brojem: P-216/95,

– tužitelji su rješenjem suda od 11. studenoga
1998. godine pozvani na uređenje tužbe,

– prvo ročište bilo je održano 8. ožujka 1999.
godine,

– na ročištu od 15. rujna 2000. godine, predmet
bivših zaposlenika »J.« – glavne filijale S. je razdvojen, pa se sada u
konkretnom slučaju parnični postupak podnositeljice vodi pod poslovnim brojem:
IV P-354/01,

– radi ekonomičnosti postupka, kako bi se
utvrdila pravna osnova i ishodio načelni stav višeg suda, postupak je
nastavljen samo po tužbama dvoje drugih tužitelja, dok u predmetnoj parnici sud
nije postupao,

– sljedeće ročište je zakazano za 28. kolovoza
2003. godine.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U SPLITU

3. Dopisom od 23. lipnja 2003. godine ustavna
tužba podnositeljice dostavljena je, temeljem članka 69. stavka 2. Ustavnog
zakona, na očitovanje predsjedniku Općinskog suda u Splitu. Traženo očitovanje
zaprimljeno je u Sudu dana 23. srpnja 2003. godine, te dopuna očitovanja dana
22. rujna 2003. godine.

U zaprimljenom očitovanju navodi se:

– da se u konkretnom slučaju radi o složenoj
sudskoj stvari u kojoj postoji dvojba oko pasivne legitimacije i pravnog
sljedništva,

– da postoje indicije kako je nad »J.« u drugoj
državi otvoren stečajni postupak, te da se uslijed navedenog otvara pitanje
nadležnosti Općinskog suda u Splitu za postupanje,

– da je u jednom »pilot« predmetu u kojemu je
donesena prvostupanjska presuda i koji je po žalbi došao na Županijski sud u
Splitu, drugostupanjski sud donio rješenje kojim se prvostupanjska presuda
ukida,

– da je u drugom »pilot« predmetu postupak po
žalbi pred Županijskim sudom u Splitu još uvijek u tijeku,

– u očitovanju Općinskog suda u Splitu od 22. rujna
2003. godine navedeno je da je od nadležnog suda u Srbiji i Crnoj Gori
zatražena obavijest na okolnost postojanja »J.« d.d. BeoB. pravne osobe i
eventualnog otvaranja stečajnog postupka.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. U konkretnom slučaju Ustavni sud neposredno
mjerodavnom odredbom za ocjenu postojanja povrede ustavnih prava podnositelja u
materijalnopravnom smislu utvrđuje odredbu članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske. Navedenom odredbom propisano je sljedeće:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbom članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona
propisano je sljedeće:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra s obzirom na osobite okolnosti
svakog pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe
podnositeljice i dostav­ljenog očitovanja Općinskog suda u Splitu, Ustavni sud
utvrdio je da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje
u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak radi isplate plaće pokrenut je
16. prosinca 1995. godine, tužbom Općinskom sudu u Splitu. Budući da je ustavna
tužba podnesena dana 24. svibnja 2003. godine, a do tog dana prvostupanjska
presuda nije donesena, Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe parnični postupak pred Općinskim sudom u Splitu trajao ukupno sedam (7)
godina, pet (5) mjeseci i osam (8) dana.

Ustavni sud napominje, međutim, da je Zakon o
potvrđi­vanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 –
pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
134. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 56/90), dio unutarnjeg
pravnog poretka Repub­like Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvat­ske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije
pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između ostaloga, propisuje
sljedeće:

Radi utvrđivanja svojih
prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Sukladno navedenom,
konvencijsko pravo na donošenje sud­ske odluke u razumnom roku čini dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona
o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). S druge strane, pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u Republici
Hrvatskoj 9. studenoga 2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/2000). Iz navedenih razloga
ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997.
godine u pravilu ne bi moglo biti predmetom ustav­nosudskih postupaka
temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku
Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao
ustavno.

Ustavni sud je u
konkretnom slučaju ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem s aspekta
povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka smatra razdoblje od
5. studenoga 1997. godine (to jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 24. svibnja 2003. godine (to jest, do dana podnošenja ustavne
tužbe podnositeljice), što ukupno iznosi pet (5) godina, šest (6) mjeseci i
devetnaest (19) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrđuje da
je u razmatranom razdoblju Općinski sud u Splitu imao dva razdoblja potpune
neaktivnosti suda i to od 5. studenoga 1997. godine, pa do 11. studenoga 1998.
godine i od 15. rujna 2000. godine, pa do 28. kolovoza 2003. godine.

Iako ne ulazi u pravno
relevantno razdoblje za odlučivanje u konkretnom slučaju, sud je donoseći svoju
odluku imao u vidu i potpunu neaktivnost suda u trajanju od jedne (1) godine,
deset (10) mjeseci i dvadeset (20) dana, nastalu prije 5. studenoga 1997.
godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

Prema ocjeni ovog suda
podnositeljica ustavne tužbe, kao stranka u parničnom postupku, svojim
ponašanjem nije pridonijela duljini cjelokupnog sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

U konkretnom postupku
radi se o složenoj parničnoj stvari, ali Ustavni sud ocjenjuje da unatoč tomu
sudski postupak traje nerazumno dugo, pri čemu je osobito važna činjenica
potpune neaktivnosti nadležnog suda u razdoblju dužem od tri godine.

5.5. DRUGE OKOLNOSTI OD UTJECAJA NA DULJINU SUDSKOG POSTUPKA

Iz očitovanja predsjednika
Općinskog suda u Splitu razvidno je utvrđenje da su velikim dijelom na
neaktivnost suda u konkretnom slučaju utjecali organizacijski i kadrovski
problemi pravo­sud­nog sustava. Ustavni sud utvrđuje da se organizacijski ili
kad­rovski problemi suda ili sudstva, u pravilu, ne bi mogli smatrati
opravdanim razlogom za nerazumno dugo nepostupanje sudova u sudskim postupcima.

Navedeno pravno stajalište Ustavnog suda
sukladno je pravnom stajalištu Europskog suda za ljudska prava, koji je u više
svojih presuda izrijekom utvrdio da su države-ugovornice obvezne organizirati
svoje pravne poretke na način koji omogućava sudovima da ispune zahtjeve
propisane člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije, opetovano ističući
naročitu važnost tog zahtjeva za pravilno i uredno vođenje sudskih postupaka
(v., primjerice, presude Europskog suda u predmetima Buchholz protiv Njemačke
od 6. svibnja 1981. godine, Guincho protiv Portugala od 10. srpnja 1984.
godine, Union Alimentaria Sanders SA od 7. srpnja 1989. godine, Brigandi protiv
Italije od 19. veljače 1991. godine i dr.).

6. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da
je nera­zum­no dugim nepostupanjem Općinskog suda u Splitu povrije­đeno ustavno
pravo podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti, te posebno vrijeme potpune neaktivnosti suda u konkretnom sudskom
predmetu, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je
odluka kao pod točkama I. i II. izreke.

7. Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
dono­šenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja. Određivanje
primjerene naknade nije ovisno o vrsti postupka i imovinskom interesu stranaka,
već je to satisfakcija strankama koja se dosuđuje zbog dužine postupka i
neefikasnosti pravosudnog sustava Republike Hrvatske.

Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju
članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti
slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u
Republici Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten, na temelju
članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, u svakom pojedinom slučaju odrediti i rok
za donošenje sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecala je
i činjenica da je Općinskom sudu u Splitu, točkom II. izreke ove odluke,
određen primjeren rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu broj:
P-335/01, čime se na djelotvoran način ostvaruje i svrha samog sudskog
postupka.

Iznos pravične naknade, kojeg je podnositeljica
zahtijevala u ustavnoj tužbi, u dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III.
izreke ove odluke, Sud je ocijenio neprimjerenim.

Slijedom svega iznijetoga, sukladno odredbi
članka 63. stav­ka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV.
izreke ove odluke.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) utemeljena
je na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1893/2003
Zagreb, 7. srpnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 100/2004-1929