## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1002/2003 od 17. prosinca 2004.

### NN 5/2005 (11.1.2005.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1002/2003 od 17. prosinca 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

80

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću za rješavanje postupovnih pretpostavki za odlučivanje
o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci
Ivan Matija i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, rješavajući o ustavnoj tužbi
mldb. F. P. i O. P. iz R., koje zastupaju G. M. i L. S., odvjetnice iz R., na
sjednici održanoj dana 17. prosinca 2004. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

```

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelji ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su dana 18. ožujka 2003. godine
ustavnu tužbu zbog nedonošenja odluke Županijskog suda u Rijeci u razumnom
roku.

Ističu da je na presudu Općinskog suda u Rijeci,
broj: P-3261/00, u predmetu podnositelja protiv tuženika O. M. iz R., radi utvrđivanja
očinstva, tuženik izjavio žalbu Županijskom sudu u Rijeci, 2. kolovoza 2002.
godine.

Budući da Županijski sud u Rijeci, do podnošenja
ustavne tužbe, nije donio odluku, smatraju da je time povrijedio njihovo
ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

Predlažu da Ustavni sud Republike Hrvatske odredi
primje­renu naknadu podnositeljima zbog povrede ustavnih prava.

2. Prema odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog
zakona, Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je
iscrpljen pravni put u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji
ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razum­nom roku odlučio sud ili u slučaju
kad se osporenim pojedi­nač­nim aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno
je razvidno da bi nepokretanjem ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne
tužbe mogle nastati teške i nepopravljive posljedice.

Iz navedenog proizlazi da je Ustavni sud ovlašten
utvrditi pov­redu ustavnih prava zbog nedonošenja odluke u razumnom roku, samo
u slučaju kada je podnositelj pokrenuo postupak po ustavnoj tužbi podnijetoj
prije dovršenog sudskog postupka.

Ne postoje pretpostavke za postupanje Ustavnog suda u
smis­lu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

3. Tijekom ustavnosudskog postupka, sukladno
odredbama članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, ustavna tužba je dostav­ljena
na očitovanje Županijskom sudu u Rijeci.

Iz očitovanja Županijskog suda u Rijeci od 23. rujna
2004. godine i preslike presude toga suda, broj: Gž-183/03-2, Ustavni sud je
utvrdio da je dana 5. ožujka 2003. godine, drugostupanjski sud, presudom odbio žalbu
tuženika i potvrdio presudu Općin­skog suda u Rijeci, broj: P-3261/00.

4. Prema odredbi članka 32. Ustavnog zakona, Ustavni
sud će rješenjem odbaciti zahtjev, prijedlog i ustavnu tužbu ako nije nadležan
za odlučivanje, ako su nepravodobni i u drugim slučaje­vima kad ne postoje
pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

Budući da je Županijski sud u Rijeci, prije podnošenja
ustavne tužbe, donio odluku kojom je pravomoćno okončan parnični postupak na
koji se odnosi ustavna tužba, ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti
stvari u povodu predmetne ustavne tužbe.

5. Slijedom iznijetoga, na temelju članka 32.
Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

6. Objava ovog rješenja temelji se na odredbi članka
29. stav­ka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1002/2003
Zagreb, 17. prosinca 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 5/2005-80