## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5506/2012 od 11. listopada 2013.

### NN 131/2013 (30.10.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5506/2012 od 11. listopada 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2870

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija i Duška Šarin, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela P. O. P. iz Z., koju zastupa N. D., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 11. listopada 2013. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-2169/07 (ranije broj: P-10830/86) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe P. O. P. iz Z., M. 14, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 31.900,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnositeljica je 22. studenoga 2011. podnijela ustavnu tužbu smatrajući da u parničnom postupku, koji se vodio u povodu revizije pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Rev-x-346/2009 nije donesena odluka u razumnom roku, čime joj je povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe i uvida u preslik spisa Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: P-2169/07, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom u Zagrebu 22. prosinca 1986. tužbom podnositeljice protiv tuženice M. N., radi utvrđenja prava vlasništva.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje:

Sud je održao ročišta za glavnu raspravu 12. svibnja 1987. i 23. lipnja 1987.

Podneskom od 15. listopada 1987. podnositeljica je proširila tužbu na tuženike II. N. M., III. Lj. G., IV. V. N., V. I. N. i VI. B. R.

Nakon toga ročišta su održana 14. prosinca 1987., 18. listopada 1988. i 16. rujna 1991.

Sud je rješenjem broj: P-10830/86 od 24. ožujka 1993. odredio prekid postupka.

U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje:

Podneskom od 27. srpnja 1998. tuženica je podnijela protutužbu radi predaje u posjed.

Na ročištu održanom 25. studenoga 1998. sud je rješenjem utvrdio da se tužba smatra povučenom prema I., II., III., IV. i V. tuženima, a podnositeljica je ostala kod tužbe protiv VI. tužene B. R. i predala u spis usklađen tužbeni zahtjev.

Na ročištu održanom 4. ožujka 1999. saslušana je podnositeljica i tužena.

Podneskom od 19. ožujka 1999. podnositeljica traži određivanje privremene mjere.

Sud je rješenjem broj: P-10830/86 od 26. ožujka 1999. odredio privremenu mjeru.

Na ročištu održanom 17. svibnja 1999. saslušan je svjedok i određeno provođenje grafološkog vještačenja.

Iduća ročišta održana su 6. ožujka 2000. i 17. travnja 2000.

Sud je rješenjem broj: P-10830/86 od 24. studenoga 2000. odredio provođenje grafološkog vještačenja.

Vještak je nalaz i mišljenje dostavio 17. kolovoza 2001.

Ročište određeno za 21. ožujka 2002. odgođeno je na prijedlog punomoćnika tužene.

Iduće ročište održano je 15. travnja 2002. na kojem je zaključena glavna rasprava.

Rješenjem broj: P-10830/86 od 29. svibnja 2002. sud je preotvorio glavnu raspravu.

Ročište zakazano za 12. lipnja 2002. odgođeno je na prijedlog punomoćnika tužene.

Na ročištu održanom 21. lipnja 2002. tužena je ispravila protutužbeni zahtjev te je zaključena glavna rasprava.

Sud je presudom broj: P-10830/86 od 21. lipnja 2002. u točkama I., II., III., IV. i V. izreke usvojio tužbeni zahtjev podnositeljice, dok je u točki VI. izreke odbio kao neosnovan protutužbeni zahtjev.

Županijski sud u Zagrebu je presudom i rješenjem broj: Gž-3923/05-2 od 9. svibnja 2006. djelomično potvrdio prvostupanjsku presudu u dijelu pod točkom I., III., IV. i VI. izreke, a djelomično ukinuo prvostupanjsku presudu u dijelu pod točkom II. izreke i u odluci o troškovima postupka pod točkom V. izreke te u ukinutom dijelu vratio predmet prvostupanjskom sudu na ponovni postupak, dok je odbačena kao nepravovremena žalba tuženice-protutužiteljice podnesena 25. srpnja 2002.

Tuženica je izjavila reviziju 11. listopada 2006.

Spis je otpremljen Vrhovnom sudu povodom revizije 1. prosinca 2006.

Vrhovni sud je dopisom broj: Rev-1251/06-2 od 19. prosinca 2006. vratio spis prvostupanjskom sudu radi utvrđenja vrijednosti predmeta spora u konkretnom slučaju.

Prvostupanjski sud je dopisom broj: P-2169/07 od 17. svibnja 2007. naznačio vrijednost premeta spora.

Podneskom od 16. studenoga 2007. tuženica je imenovala novog punomoćnika.

Vrhovni sud je dopisom broj: Rev-591/07-2 od 27. siječnja 2009. ponovno vratio spis prvostupanjskom sudu radi utvrđenja vrijednosti predmeta spora budući da je utvrdio da nije postupljeno po ranijem zahtjevu Vrhovnog suda od 19. prosinca 2006.

Prvostupanjski sud je rješenjem broj: P-2169/07 od 23. ožujka 2009. pozvao podnositeljicu da naznači vrijednost predmeta spora.

Podneskom od 4. ožujka 2009. podnositeljica je naznačila vrijednost predmeta spora.

Spis je otpremljen Vrhovnom sudu 16. lipnja 2009.

Podneskom od 22. listopada 2010. podnositeljica je imenovala novog punomoćnika.

Prvostupanjski sud je dopisom broj: P-2169/07 od 9. veljače 2012. zatražio od Vrhovnog suda presliku spisa radi nastavka postupka u odnosu na ukinuti dio prvostupanjske presude (točke II. i V. izreke).

Vrhovni sud je presudom i rješenjem broj: Rev-x-346/09-2 od 29. veljače 2012. reviziju djelomično odbio kao neosnovanu, a djelomično odbacio kao nedopuštenu.

Navedenu presudu i rješenje Vrhovnog suda podnositeljica je zaprimila po punomoćnici 10. srpnja 2012.

Predmet se ponovno vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod brojem: P-2169/07

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom u Zagrebu 22. prosinca 1986.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06., u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.) te Protokol broj 14 (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o izmjeni nadzornog sustava Konvencije, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 1/06.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi predmet još uvijek nije okončan te se vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu.

Ustavni sud utvrđuje da je od pokretanja postupka do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak u ovom predmetu trajao ukupno dvadeset šest (26) godina, devet (9) mjeseci i devetnaest (19) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak je trajao petnaest (15) godina, jedanaest (11) mjeseci i šest (6) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se gotovo cijelo vrijeme vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu koji je prvostupanjsku odluku donio nakon više od petnaest godina. Nakon toga postupak se vodio pred Županijskim sudom u Zagrebu i Vrhovnim sudom te je postupak i dalje u tijeku pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu. Stoga ocjena je Ustavnog suda da postupak nije vođen učinkovito i sukladno načelu ekonomičnosti postupka.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da podnositeljica nije pridonijela duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ocjena je Ustavnog suda da se u konkretnom slučaju ne radi o pravnoj stvari čija bi složenost opravdala duljinu konkretnog parničnog postupka.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju više od petnaest (15) godina, odnosno u ukupnom trajanju više od dvadeset šest (26) godina. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka te okolnost da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositeljice da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona donesena odluka kao u točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Predsjednica Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužna je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-5506/2011

Zagreb, 11. listopada 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 131/2013-2870