## Pravilnik o temeljnim zahtjevima za zaštitu od požara elektroenergetskih postrojenja i uređaja

### NN 146/2005 (12.12.2005.), Pravilnik o temeljnim zahtjevima za zaštitu od požara elektroenergetskih postrojenja i uređaja

# MINISTARSTVO UNUTARNJIH POSLOVA

**2744**

Na temelju članka 53. stavka 2. Zakona o zaštiti
od požara (»Narodne novine«, br. 58/93 i 33/05),
ministar unutarnjih poslova u suglasnosti ministrice zaštite okoliša,
prostornog uređenja i gradi­teljstva, donosi

## PRAVILNIK

### O TEMELJNIM ZAHTJEVIMA ZA ZAŠTITUOD POŽARA ELEKTROENERGETSKIH POSTROJENJA I UREĐAJA

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim Pravilnikom određuju se tehničke i
organizacijske mjere za zaštitu od nastanka požara, njegovog širenja unutar
postrojenja na druge dijelove tog postrojenja ili vanjske građevine te gašenja
na­stalog požara na elektroenergetskom postrojenju i
uređaju.

Odredbe ovog Pravilnika primjenjuju se prilikom
projektiranja, izgradnje, korištenja i održavanja odnosno rekonstrukcije
elektro­energetskih postrojenja i uređaja za proizvodnju, prijenos i distribu­ci­ju električne energije.

Članak 2.

Odredbe ovog Pravilnika ne odnose se na
elektroenergetska postrojenja i uređaje u postrojenjima ugroženim od
eksplozivne at­mosfere ili zapaljive prašine, u
postrojenjima u kojima se radi s eksplozivima i u rudnicima s podzemnom
eksploatacijom kao ni na postrojenja električne vuče, ako ova postrojenja nisu
sastavni dio postrojenja proizvodnje, prijenosa ili distribucije električne
energije.

Članak 3.

Pojmovi koji se rabe u ovom Pravilniku imaju
slijedeće znače­nje:

– *elektroenergetski
objekt* je građevina, nastala gradnjom, povezana s tlom, koja se sastoji od
građevnog dijela ili od građevnog dijela i ugrađene opreme, koji zajedno čine
tehničko-tehnološku cjelinu, kao i samostalna postrojenja povezana s tlom koja
se sastoje od ugrađene opreme i čine tehničko-tehnološku cjelinu.

To znači da elektroenergetski objekt u pravilu
čine jedna ili više građevina, ili samo zaseban dio građevine, te postrojenja
(jedno ili više postrojenja, različitih namjena i značajki) odnosno uređaji,
instalacije i oprema, pristupne i unutarnje prometnice, operativne i slobodne
površine, uključivo do granice prema susjednim objektima ili slobodnim
površinama. Kako je time opisana parcela na kojoj je objekt lociran, opisana je
i granica objekta koji može imati i ogradu (elektrana, transformatorska
stanica) ali ne mora (npr. dalekovod),

– *elektroenergetsko
postrojenje* je skup uređaja (naprava, sprava, aparata) konstruktivnih i
funkcionalnih veza, koje u sustavu proizvodnje, prijenosa i distribucije
električne energije ima jasno određenu tehničku, tehnološku i informacijsku
namjenu,

– *elektroenergetski
uređaj* (naprava, sprava, aparat) je dio elek­troenergetskog postrojenja koji ima određenu namjenu i može
je obavljati u okviru postrojenja ili samostalno,

– *pomoćni
sustavi* u elektroenergetskom objektu su neovisni skupovi stvari
(postrojenja, uređaji, opreme i instalacije) povezanih i usklađenih da čine
cjelinu i obavljaju jednu od potrebnih pomoć­nih
namjena postrojenja izvan glavne namjene a omogućuju ispunjenje svih zahtjeva
koji se postavljaju na elektroenergetski objekt kao građevinu i dio
elektroenergetskog sustava odnosno životnog prostora (npr.
sustav za odvođenje ulja, sustav pripreme goriva za spa­ljivanje, kemijska priprema vode, sustav pomoćnog
napajanja, sustav komprimiranog zraka, sustav rashlade, sustav protupožarne
zaštite i dr.),

– *elektroenergetski
objekt* sa posadom je objekt koji u okviru svoje namjene i u granicama ograde
postrojenja ima stalno prisutne pogonske radnike (smjensko osoblje), koji prate
i osiguravaju ispravan rad postrojenja, izvode pogonske manevre, nadziru rad
postrojenja ili pojedinih uređaja ili ih održavaju i borave u tom postrojenju
neprekidno kada to postrojenje radi,

– *elektroenergetski
objekt* bez posade je objekt u kojem nije stalno prisutno pogonsko
(smjensko) osoblje nego se normalan rad elektroenergetskog objekta osigurava
nadzorom i upravljanjem iz centra nadzora ili/i upravljanja,

– *daljinsko
vođenje* je opći naziv za daljinski nadzor nad radom elektroenergetskih
objekata i postrojenja te daljinsko upravljanje elementima postrojenja i
cjelokupnim postrojenjem,

– *daljinski
nadzor* je nadzor rada i ispravnost postrojenja od­nosno pojedinih aparata i
uređaja iz udaljenog centra nadzora, prijenosom odgovarajućih stanja iz
postrojenja u centar nadzora,

– *daljinsko
upravljanje* je upravljanje promjenama stanja pojedinih uređaja (sklopnih
aparata) u postrojenju ili promjene nadziranih stanja u izdvojenom postrojenju,
iz nekog centra upravljanja, pri­jenosom tih stanja
(položaja) u postupku upravljanja (komandi),

– *ručno
upravljanje* je upravljanje promjenama stanja uređaja kada se te promjene
stanja obavljaju djelovanjem radnika na izvršni ili upravljački uređaj,

– *građevina*
jest sve što je nastalo građenjem i povezano je s tlom, a sastoji se od
građevnog sklopa ili građevnog sklopa i ugra­đe­nog postrojenja odnosno opreme
koji zajedno čine tehničko-teh­nološku
cjelinu, kao i samostalna postrojenja povezana s tlom, te objekti povezani s
tlom koji nisu nastali građenjem, ako se njime mijenja način korištenja
prostora,

– *rekonstrukcija*
jest izvođenje radova kojima se utječe na ispunjenje bitnih zahtjeva za
uporabljivu građevinu i kojima se mije­nja usklađenost
građevine s lokacijskim uvjetima u skladu s kojima je izgrađena (dograđivanje,
nadograđivanje, uklanjanje vanjskog dijela građevine, izvođenje radova radi
promjene namjene građevine ili tehnološkog procesa i sl.),

– *instalacija*
je skup međusobno združene opreme (električne, strojarske i dr.)
radi ispunjenja određene namjene s značajkama hrvatske norme HRN IEC
60050-826-1998, a služe za povezivanje uređaja u tehničko – tehnološku cjelinu,

– *oprema*
jesu pojedinačni uređaji, strojevi, procesne instalacije i drugi proizvodi od
kojih se sastoji postrojenje ili su samostalno ugrađeni u građevinu i služe
tehnološkom ili drugom procesu kojemu je namijenjena građevina,

– *uređaj
koji može prouzročiti požar* je svaki uređaj koji u slu­čaju
oštećenja ili kvara može izazvati zapaljenje samog uređaja, medija u kojem se
uređaj nalazi ili je njegov sastavni dio te materijala na kojem se uređaj
nalazi ili ga takav materijal okružuje,

– *ukupno
požarno opterećenje* je ukupna toplina koja se može osloboditi iz toplinske
moći svega upaljivog materijala u promatranom prostoru (prostorija, skladište,
etaža, građevina, objekt, postrojenje, uređaj, itd.)
bez obzira pripada li gorivi materijal konstrukciji ili se nalazi u prostoru,

– *specifično
požarno opterećenje* je prosječan iznos ukupnog požarnog opterećenja na
jedinicu površine,

– *požarni
sektor* je osnovna prostorna jedinica dijela objekta, koja se smatra
samostalnim prostorom obzirom na tehničke i organizacijske mjere zaštite od
požara, a odijeljen je od ostalih dijelova objekta protupožarnim konstrukcijama
odgovarajuće otpornosti na požar,

– *dimni
sektor* je prostor ispod stropa ili krova što ga tvore zavjese koje služe za
sprječavanje širenja dima i topline,

– *negoriv
materijal* je svaki onaj materijal koji se može razvrstati prema hrvatskoj
normi,

– *teško
goriv materijal* je onaj materijal koji se može razvrstati prema hrvatskoj
normi,

– *sigurnosno
osvjetljenje* zajednički je naziv za nužno i protu­pa­nično
osvjetljenje. To je ono osvjetljenje koje se automatski javlja kada nestane osnovno
osvjetljenje,

– *nužno
osvjetljenje* je sigurnosno osvjetljenje koje se u sluča­ju
nestanka napajanja iz mreže automatski prebacuje na pomoćni izvor napajanja a
osigurava propisima određeno najmanje potrebno osvjetljenje u vremenskom
razdoblju što omogućuje da osoblje može nesmetano poduzeti nužne radnje u
vođenju postrojenja ili završiti započete poslove,

– *protupanično**osvjetljenje* je sigurnosno osvjetljenje koje se u slučaju nestanka
napajanja iz mreže automatski prebacuje na akumulatorske baterije (centralno
ili pojedinačno) a osvjetljava najkraći put za izlazak iz elektroenergetskog
objekta (evakuaciju),

– *siguran
prostor* je dio građevine odnosno svaki požarni sek­tor
izvan ugroženog požarnog sektora u kojem su osobe zaštićene od djelovanja
topline i produkata gorenja iz ugroženog požarnog sektora,

– *slobodan
prostor* je prostor izvan građevine u kojoj je smje­šte­no elektroenergetsko postrojenje i ugroženi požarni
sektor tog postrojenja,

– *vatrootpornost
ili otpornost na požar* je svojstvo konstruk­cije, odnosno elementa, a ne materijala, da u uvjetima
izloženosti normiranom požaru sačuva tijekom određenog vremena svoju nosivost,
spriječi prodor plamena i toplinskog zračenja, sukladno zahtjevima hrvatske
norme za ispitivanje otpornosti na požar. Otpornost na požar utvrđuje se
vremenom trajanja, od 15 do 240 minuta, u kojem ta konstrukcija zadovoljava
propisane značajke,

– *vatrootporne
pregrade* su građevinske konstrukcije (zidovi, strop, pod i sl.) koje izložene požaru tijekom određenog vremena sa­čuvaju
svoju nosivost, spriječe prodor plamena i toplinskog zrače­nja,
sukladno zahtjevima hrvatske norme za ispitivanje otpornosti na požar,

– *vatrootporno
brtvljenje* je naziv za popunjavanje otvora u zidovima, podu i stropu, koje
se izvodi prilikom vođenja električnih kabela kroz njih na granici požarnih
sektora, odnosno kroz druge zidove, podove i stropove na koje se postavljaju
zahtjevi u pogledu otpornosti na požar. Zatvaranje ovih otvora izvodi se
posebnim mortovima, vatrootpornim pregradama ili tzv.
požarnim jastučićima, koji osiguravaju istu klasu otpornosti na požar kao i
građevinske konstrukcije (zid, pod, strop) kroz koje ti kabeli prolaze. Klasa
otpornosti na požar vatrootpornih brtvi utvrđuje se ispitivanjem prema
hrvatskoj normi,

– *sustav
za dojavu požara* (u daljnjem tekstu: vatrodojava) je skup uređaja,
instalacija i opreme koji služi za pravovremeno ot­kri­vanje požara i prosljeđivanje informacije o nastanku požara
do mjesta odakle se započinje gašenje požara te upravljanje drugim sigurnosnim
sustavima (vatrootpornim zaklopkama, vratima, stabil­nim sustavima za gašenje
požara), a sastoji se od javljača požara (automatskih i/ili ručnih), dojavnih
linija, vatrodojavne centrale, izvora napajanja, uređaja za uzbunjivanje te
uređaja za prijenos infor­macija,
ako se informacije o nastanku požara, radi gašenja, moraju prenijeti izvan
mjesta na kojem je vatrodojavna centrala,

– *sustav
za gašenje požara* je skup elemenata, funkcionalno povezanih i neprenosivih
(sustavi za gašenje vodom, ugljičnim diok­sidom, prahom,
plinskim sredstvom, pjenom i dr.) koji se rabe za ga­šenje požara. Mogu djelovati samostalno ili zajedno sa
sustavom za dojavu požara te zaštitnim uređajima i instalacijama za sprječava­nje
širenja požara i nastajanja eksplozije,

– *sustav
za dojavu i gašenje požara* je zajedničko, neovisno od ostalih sustava,
djelovanje sustava za dojavu požara i sustava za ga­šenje
požara. Sustav za dojavu požara aktivira rad sustava za gašenje požara,

– *evakuacijski
ili izlazni put* iz građevine čine posebno projektirani i izvedeni putovi
koji vode od bilo koje točke u građevini do vanjskog prostora ili sigurnog
prostora u građevini, čije značajke (otpornost na požar, širina, visina,
označavanje, nužna rasvjeta i dr.) omogućuju da osobe
zatečene u požaru mogu sigurno (samostalno ili uz pomoć spasitelja) napustiti
građevinu,

– *evakuacija*
je izlaženje odnosno zbrinjavanje osoba iz ugrože­ne
građevine ili dijela građevine, odnosno požarnog sektora, na siguran prostor
ili na vanjski slobodni prostor.

II. OPĆE GRAĐEVINSKE
MJEREZAŠTITE OD POŽARA

Članak 4.

Prilikom gradnje elektroenergetskih postrojenja,
konstrukcijski elementi tih postrojenja moraju se graditi samo od negorivih
materijala.

Za toplinsku zaštitu građevina u
elektroenergetskom objektu moraju se ugrađivati negorivi materijali (ili
materijali anorganskog porijekla) ili teško gorivi materijali. Iznimno je
moguće upotrijebiti i gorive materijale, ako su tako ugrađeni da se ne mogu
zapaliti.

Članak 5.

Stubišta u građevinama moraju biti izvedena
odvojeno od pogonskih prostorija elektroenergetskih postrojenja pregradama
otpornosti na požar od najmanje 60 minuta, zbog zaštite od djelova­nja vatre, topline, dima i eksplozije i mora se omogućiti
njihovo provjetravanje.

Kada je stubište smješteno centralno (nema
prozora kojima se omogućuje odimljavanje otvaranjem
iz prizemlja) u okviru stubišta mora biti predviđen i izveden sustav odvođenja
dima i topline, koji se automatski uključuje kod pojave dima i topline a može
se otvoriti i ručno iz prizemlja stubišta.

Ukoliko se ne može udovoljiti zahtjevu iz stavka
1. ovog članka mora se izgraditi pomoćno stubište.

Članak 6.

Širenje požara kroz kabelske kanale i rovove u i
iz građevina mora se spriječiti vatrootpornim brtvljenjem koje osigurava
otpornost na požar od najmanje 60 minuta.

Vatrootporno brtvljenje se mora obaviti i pri
ulasku i izlasku ka­belskih kanala iz građevine,
odnosno između požarnih sektora, brtvama otpornosti na požar kao što su zidovi
požarnih sektora.

Vatrootporno brtvljenje može se izvoditi pomoću
pijeska ili ne­kog drugog negorivog materijala u dužini od najmanje 1 m, upora­bom vatrootpornih premaza za kabele i slično što mora
osigurati traženi stupanj otpornosti na požar.

Članak 7.

Svi evakuacijski putovi i prolazi, značajni
prostori, trase podzemnih kanala ili važnih instalacija i uređaja moraju biti
označeni u skladu s važećim hrvatskim propisima i normama.

Svi elektroenergetski objekti moraju imati
najmanje jedan pristupni put za vatrogasna vozila, koji zadovoljava propise o vatrogas­nim pristupima.

Članak 8.

Radi spašavanja ljudi, u slučaju požara ili
eksplozije, te za uspješ­no gašenje požara moraju se
osigurati što kraći i sigurniji putovi za evakuaciju, koji moraju biti vidljivo
i propisno označeni.

Izlazi za evakuaciju ljudi iz postrojenja u
građevinama moraju biti tako projektirani odnosno izgrađeni da nijedno mjesto u
postro­je­nju ne bude više od 20 m udaljeno od izlaza
na siguran prostor, izvan ugroženog požarnog sektora.

Građevine unutar elektroenergetskog objekta etažnosti P+2 i više, te građevine kod kojih je udaljenost
između stubišta i najudaljenije točke puta za evakuaciju veća od 20 metara,
moraju imati izvedeno pomoćno požarno stubište na suprotnoj strani od glavnog
stubišta za sigurnu evakuaciju.

III. MJERE ZAŠTITE OD
NASTANKA I ŠIRENJA POŽARA

Članak 9.

Radi smanjenja opasnosti od nastanka požara u
elektroenergetskim postrojenjima mora biti udovoljeno ovim uvjetima:

1. električni rotacijski strojevi, energetski
transformatori i drugi električni uređaji moraju biti zaštićeni od kratkih i dozemnih spojeva, opasnih prenapona
i nedopuštenih opterećenja,

2. električni rasklopni aparati u pravilu moraju
biti bez ulja ili sa malo ulja,

3. svi aparati odnosno uređaji moraju se
pravilno rabiti i održa­vati.

Članak 10.

Mjere zaštite od širenja požara obzirom na vrstu
elektroenerget­skog
postrojenja jesu:

1. izbor pogodne lokacije elektroenergetskog
objekta i odgovara­jućeg razmještaja postrojenja,
opreme i uređaja koji sadrže ulje,

2. prikladno grupiranje opreme koja može
izazvati požar u požarne sektore, vodeći računa o njezinoj namjeni, značenju i
požarnom opterećenju,

3. mjere za brzo odvođenje ulja,

4. pravovremeno i pouzdano otkrivanje nastalog
požara i prosljeđivanje informacije u nadzorni centar,

5. postavljanje odgovarajućih uređaja za gašenje
požara na mjestima ugroženim od požara,

6. osiguranje potrebne količine vode za gašenje
nastalog poža­ra,

7. organizacijske mjere zaštite od širenja
požara.

Članak 11.

Radi sprječavanja razornog djelovanja
eksplozije, zbog kratkog spoja ili drugog kvara u elektroenergetskom
postrojenju, moraju se primijeniti mjere za rasterećenje od prekomjernog tlaka
i za bezopas­no usmjeravanje eksplozivnog vala iz
uređaja odnosno postrojenja.

Mjere iz stavka 1. ovog članka su, postavljanje
automatskih oduš­nika (jedan
ili više) na energetske transformatore, postavljanje sigurnosnih,
konstrukcijski predviđenih i izvedenih oslabljenih mjesta, koja će prva
popustiti pri nedopuštenom porastu tlaka, ili druge mjere koje zadovoljavaju
zahtjev iz prvog stavka ovog članka.

Članak 12.

Signalne, upravljačke i energetske vodiče sa PVC
izolacijom potrebno je ugraditi u razvodne ormare po mogućnosti s donje strane,
a konstrukcija i izvedba razvodnih i upravljačkih ormarića i njihov smještaj
mora onemogućiti širenje požara između ormara.

Članak 13.

Tlo ispod električnih uređaja i opreme u
elektroenergetskim postrojenjima na otvorenom prostoru nužno je održavati i na
odgovarajući način tretirati da bi se izbjegla mogućnost zapaljenja raslinja te
prijenos požara na druge dijelove postrojenja ili druge objekte.

IV. IZBOR LOKACIJE
ELEKTROENERGETSKOG OBJEKTA

Članak 14.

Elektroenergetski objekti sa postrojenjima
visokog napona moraju se smjestiti (locirati) tako da se spriječi širenje požara
na susjedne zgrade, izvan objekta, smještajem elektroenergetskih postrojenja:

1. u posebne zgrade koje služe isključivo za
njihov smještaj,

2. u zgradi koja služi i za druge namjene,

3. na otvorenom prostoru.

*1. Elektroenergetsko postrojenje u posebnoj zgradi*

Članak 15.

Ako se elektroenergetsko postrojenje postavlja u
zgradu koja služi isključivo za smještaj elektroenergetskog postrojenja,
položaj i razmještaj postrojenja i uređaja podložnih požaru moraju se odrediti
tako da se onemogući širenje požara na susjedne zgrade koje ne pripadaju ovom
elektroenergetskom objektu.

Članak 16.

Ventilacijski otvori i kanali prostorija u koje
su smješteni energetski transformatori i električni rotacijski strojevi moraju
biti tako izvedeni da eventualni plamen i plinovi ne ugrožavaju ljude i susjed­ne
zgrade koje ne pripadaju ovom elektroenergetskom postrojenju.

Članak 17.

Energetski transformatori, koji sadrže do 1.500
kg ulja, mogu se smjestiti u istu prostoriju u koju se postavljaju drugi
dijelovi pripadnog elektroenergetskog postrojenja (blok visokog napona,
niskonaponski razvodni ormari i slično) bez postavljanja posebnih vatrootpornih
pregrada.

Članak 18.

Energetski transformatori, koji sadrže više od
1.500 kg ulja, smješteni u posebnoj zgradi, moraju se postaviti u zasebnu
prostoriju koja čini požarni sektor otpornosti na požar od najmanje 90 minuta.

Članak 19.

Vrata pogonskih prostorija i vrata na putovima
koji vode od tih prostorija na stubište i na siguran prostor, moraju se
otvarati u pravcu izlaženja.

Brave na vratima, koja se nalaze na izlaznim
putovima, moraju biti tako napravljene da omoguće otvaranje vrata s unutarnje
strane, pritiskom bilo kojeg dijela tijela čovjeka na dio vrata u visini brave,
bez upotrebe ključa ili alata.

Vrata moraju imati istu otpornost na požar kao i
požarni sektor u kojem su ugrađena, osim vrata koja vode izravno na vanjski
(slobodni) prostor koja mogu biti samo od negoriva materijala.

*2. Elektroenergetski objekt u zgradi koja služi i za druge
namjene*

Članak 20.

Kada se elektroenergetsko postrojenje postavlja
u građevinu koja služi i za druge namjene, dijelovi postrojenja podložni
požaru, koji sadrže ulje, moraju se smjestiti u posebne požarne sektore čiji
zidovi, stropovi i podovi, moraju imati otpornost na požar od najmanje 90
minuta. Vrata između požarnih sektora moraju imati otpornost na požar kao i zid
požarnog sektora.

Iznimno od stavka 1. ovog članka, dopušteno je
da se elektro­energetsko postrojenje s transformatorima s količinom ulja do
1.500 kg, smjesti u tvorničku halu, uz uvjet da su primijenjene druge jednako
vrijedne mjere zaštite od nastanka i širenja požara.

Članak 21.

Ako se elektroenergetsko postrojenje visokog
napona postavlja u stambenu ili poslovnu građevinu, bolnicu, vrtić, školu,
robnu kuću ili trgovački centar, zatvorenu veliku garažu ili športski objekt,
dijelovi postrojenja koji sadrže ulje moraju se smjestiti u posebne požar­ne
sektore čiji zidovi, stropovi i podovi, moraju imati otpornost na po­žar od
najmanje 120 minuta, a vrata između požarnih sektora moraju biti iste
vatrootpornosti.

Članak 22.

Kada se elektroenergetsko postrojenje postavlja
u građevinu koja služi i za druge namjene, a u njega se ugrađuje transformator
bez ulja i sa izolacijom koja ne podržava gorenje, isti se može smjestiti u
istu prostoriju u koju se postavljaju drugi dijelovi pripadnog
elektroenergetskog postrojenja (blok visokog napona, niskonaponski razvodni
ormari i slično) bez vatrootpornog pregrađivanja prema tom postrojenju i prema
susjednim prostorijama građevine, uz uvjet da su primijenjene druge jednako
vrijedne mjere za zaštitu osoba koje u tim objektima rade ili borave.

Članak 23.

Požarni sektori moraju imati pristup sa
slobodnog prostora ili iz prostorije koja je lako pristupačna s vanjske strane.
Vrata koja vode na otvoreni prostor moraju biti od negoriva materijala.

*3. Elektroenergetski objekti na otvorenom prostoru*

Članak 24.

Kada se elektroenergetsko postrojenje visokog
napona postav­lja na otvoreni prostor, uljni
transformatori i prigušnice moraju biti udaljeni od
građevine i drugog transformatora odnosno prigušnice,
prema sljedećoj tablici:

|  |  |
| --- | --- |
| Transformator nazivne snage  (MVA) | Najmanja udaljenost  (m) |
| iznad 1 do 10 | 3 |
| iznad 10 do 40 | 5 |
| iznad 40 do 200 | 10 |
| iznad 200 | 15 |

*Tablica 1.*

Ukoliko se elektroenergetsko postrojenje visokog
napona postavlja na otvoreni prostor u blizini stambene ili poslovne zgrade,
bolnice, dječjeg vrtića, škole, robne kuće ili trgovačkog centra, zatvo­rene velike garaže ili športskog
objekta, udaljenosti iz tablice 1. ovog članka moraju se dvostruko povećati.

Kada se postavljaju suhi transformatori
udaljenosti iz tablice 1. mogu se smanjiti na polovicu.

Ako se ugradi stabilni sustav za gašenje požara
na transformatoru koji će omogućiti gašenje požara raspršenom vodom do dolaska
vatrogasne postrojbe, koja mora opremom i ljudstvom osigurati ga­šenje požara na transformatoru, udaljenosti navedene u
tablici 1. mogu se smanjiti na polovicu.

Ukoliko se udaljenosti iz stavka 1, 2, 3 i 4.
ovog članka ne mogu ostvariti, smanjenje navedenih udaljenosti može se postići odvojnim pregradnim zidom:

a) vatrootpornosti najmanje 60 minuta između
transformatora (detalji izvedbe prikazani na slici 7.1 hrvatske norme HRN HD
637 S1),

– visine do vrha konzervatora (ako postoji), u
protivnom do vrha kotla postrojenja,

– dužine u veličini širine ili dužine uljnog
lijevka, ovisno o smje­ru
postavljanja transformatora.

b) vatrootpornosti najmanje 90 minuta između
transformatora i odvojnih zidova zgrade (detalji
izvedbe prikazani na slici 7.2 hrvatske norme HRN HD 637 S1).

Iznimno od stavka 1. ovog članka, za
transformatorske stanice smještene na stupu, udaljenost energetskog
transformatora od su­sjed­nih
građevina mora iznositi najmanje 3 metra.

Kada se postavljaju transformatori snage manje
od 1 MVA blizu zapaljivih zidova, ovisno o vrsti i namjeni objekta (zgrade),
poduzimaju se posebne mjere zaštite od požara.

Članak 25.

Energetski transformatori moraju se postaviti
tako da se omogući pristup vatrogasnim vozilima za gašenje požara sa dvije
strane, koji moraju zadovoljiti propise o vatrogasnim pristupima.

V. GRUPIRANJE OPREME U
POŽARNE SEKTORE

Članak 26.

Elektroenergetski objekti i građevine u
elektroenergetskim objektima unutar kojih su smještena elektroenergetska
postrojenja, dijele se na požarne sektore ovisno o veličini požarne ugroženosti
pojedinih prostora odnosno prostorija.

Zbog posebnosti elektroenergetskih uređaja:
generatora i energetskih transformatora te visokonaponskih rasklopnih postrojenja,
postrojenja upravljanja i informatike kao i kabelskih tunela u hidroelektranama
ti prostori čine samostalne (zasebne) požarne sektore.

Ostala elektroenergetska postrojenja kao srednjenaponski raz­vod, kabelski
srednjenaponski razvod, agregat i druga postrojenja,
mogu se grupirati u požarne sektore, ako ti prostori imaju srednje i visoko
požarno opterećenje.

Druge građevine u krugu elektroenergetskog
objekta čine zaseb­ne požarne sektore ako posebnim
propisima nije određeno da se moraju dijeliti na požarne sektore.

Članak 27.

Požarni
sektori u građevini u kojoj je smješteno elektroenergetsko postrojenje moraju
zadovoljiti otpornost na požar u skladu s specifičnim požarnim opterećenjem i
to, za:

1.
nisko požarno opterećenje do 1 GJ/m2 – 30
minuta,

2.
srednje požarno opterećenje od 1-2 GJ/m2 –
60 minuta,

3.
visoko požarno opterećenje preko 2 GJ/m2 –
90 minuta.

VI. ODVOĐENJE ULJA

Članak 28.

Svaki energetski transformator ili uređaj koji sadrži
više od 1.500 kg ulja mora imati sustav za odvođenje ili prihvat ulja.

Sustav
za odvođenje ulja sastoji se od sabirne jame, rešetke, sabirnog cjevovoda,
uljne jame i odvoda sa kontrolnim oknom.

Članak 29.

Sustav za odvođenje transformatorskog ulja izvodi
se ispod energetskog transformatora ili uređaja ili na nekom drugom pogodnom
mjestu u okviru elektroenergetskog objekta ili izvan njega, ovisno o
raspoloživom prostoru i lokalnim uvjetima.

Članak 30.

Uljna jama izvodi se ili pojedinačno za svaki transformator
odnosno uređaj ili kao zajednička jama za više transformatora, odnosno uređaja,
u elektroenergetskom objektu.

Ako se uljna jama postavlja izvan mjesta na
kojemu se nalazi energetski transformator ili uređaj, način njezina izvođenja
odabire se ovisno o lokalnim uvjetima. Uljna jama se povezuje sa sabirnom jamom
ispod štićenog transformatora ili uređaja pomoću sabirnog cjevovoda.

Uvjet za odvođenje ulja je da ulje ni u kojem
slučaju ne može prodrijeti u vodotokove, vodne
zahvate ili kanalizaciju i u kanale za kabele glavnih i pomoćnih strujnih
krugova dotičnog postrojenja.

Uljna jama mora imati takav volumen da može
primiti ukupnu količinu ulja koju sadrži energetski transformator ili uređaj.

Ako uljna jama služi za više energetskih
transformatora ili ure­đa­ja, njezin volumen mora
biti takav da primi ukupnu količinu ulja energetskog transformatora ili uređaja
koji sadrži najviše ulja.

Sustav za odvođenje ulja izvodi se tako da
zapaljeno ulje koje istječe iz energetskog transformatora ili uređaja ne može
gorjeti u uljnoj jami. To se postiže postavljanjem sloja kamena (debljine naj­ma­nje 300 mm, zrnatosti oko 40/60 mm) na metalnu
rešetku ili mrežu kojom se jama odvaja od okolnog prostora.

Sustav za odvođenje ulja mora se izvesti tako da
oborinske ili podzemne vode ne ometaju njegovu
namjenu.

Članak 31.

Kod energetskih transformatora ili uređaja koji
sadrže do 1.500 kg ulja, izvođenje sustava za odvođenje ulja nije obvezno, a
umjesto njega mogu se koristiti slijedeće mjere zaštite:

a) kada se elektroenergetsko postrojenje nalazi
u građevini koja služi i za druge namjene, prostorija u kojoj je postavljen
energetski transformator ili uređaj mora imati dovoljno izdignut prag na
vratima tako da cjelokupna količina ulja u slučaju izlijevanja ostane unutar prostorije.
Pod ove prostorije te zidovi do visine praga na vratima moraju biti nepropusni
za ulje,

b) kada se energetsko postrojenje nalazi na
otvorenom prostoru u posebnoj građevini, koja služi isključivo za takvu
namjenu, te na otvorenom prostoru izvan građevine, dopušteno je da se ulje
ispod transformatora skuplja u posebno izgrađenu jamu koja je sagrađena od
nepropusnog materijala (betona), kapaciteta koji može primiti ukupnu količinu
ulja koja se nalazi u transformatoru ili uređaju.

VII. OTKRIVANJE I JAVLJANJE
POŽARA

Članak 32.

U građevinama elektroenergetskog objekta
nazivnog napona 110 kV i višeg, odnosno nazivne pojedinačne snage
transformatora 20 MVA i veće te u građevinama elektrana sa generatorom
jedinične nazivne snage 10 MVA i veće, ako su ti elektroenergetski objekti bez
posade, mora se osigurati rano otkrivanje požara i prijenos informacije o
stanju navedenog sustava u centar nadzora i upravljanja, sukladno propisima o
sustavima za dojavu požara.

Uređaji sustava za automatsko otkrivanje i javljanje
požara moraju se ugraditi u prostorije u kojima se nalaze oprema i uređaji koji
mogu uzrokovati požar i koji su važni za siguran rad elektroenergetskog objekta
(srednjenaponsko postrojenje, generatorski prostor,
transformatorski prostor, upravljački prostori i sl.).

Uređaji za automatsko otkrivanje i javljanje
požara moraju se ugraditi u sve prostorije u području jednog požarnog sektora
osim prostora navedenih u propisu o sustavima za dojavu požara.

VIII. UREĐAJI ZA GAŠENJE
POŽARA

*a) Vatrogasni aparati za početno gašenje požara*

Članak 33.

Za gašenje početnih požara na elektroenergetskim
postrojenjima i uređajima postavljaju se vatrogasni aparati za gašenje požara.
Vrsta i količina vatrogasnih aparata određuje se sukladno propisima o
održavanju i izboru vatrogasnih aparata.

Za gašenje početnih požara na visokonaponskim
uređajima i postrojenjima mogu se koristiti vatrogasni aparati sa plinskim
sredstvom za gašenje ili prahom.

Ako su elektroenergetska postrojenja s
transformatorom koji ima do 1.500 kg ulja bez posade, trajno postavljanje
vatrogasnih aparata u postrojenje nije obvezno.

U elektroenergetskim postrojenjima iz stavka 3.
ovog članka, pri­likom obavljanja radova održavanja i popravka, potrebno je za
vri­jeme tih radova imati dovoljan broj vatrogasnih
aparata koji se određuje na temelju propisa o održavanju i izboru vatrogasnih
aparata.

Članak 34.

Za gašenje manjih požara na tlu (npr. manjih količina zapalje­nog razlivenog ulja, kabela i sl.)
može se, uz ostale odgovarajuće sprave i sredstva, upotrijebiti i suhi pijesak
ili drugi prikladan neu­tralizator,
koji se čuva na mjestima mogućeg prolijevanja zapaljivih tekućina u
odgovarajućim posudama, zajedno s pripadajućom lopatom.

Članak 35.

Aparati za gašenje požara u elektroenergetskim
postrojenjima ne smiju se iznositi iz prostorija u koje su postavljeni niti je dopušte­na njihova uporaba u druge svrhe.

*b) Stabilni sustav za gašenje požara*

Članak 36.

Energetski transformatori i električni
rotacijski strojevi naziv­nih snaga iznad 40 MVA po
jedinici, smješteni u građevinama, moraju imati stabilni sustav za gašenje
požara.

Iznimno od odredbe stavka 1. ovog članka,
stabilni sustav za ga­še­nje požara ne moraju imati
cijevni generatori, električni rotacijski strojevi hlađeni vodikom, a ni drugi
električni transformatori i strojevi koji imaju izolaciju koja nije zapaljiva
ili ne podržava gorenje a kod kojih je primijenjen sustav za rano otkrivanje
požara i prosljeđivanje te informacije u centar nadzora odnosno upravljanja.

Energetski transformatori koji se nalaze u
elektroenergetskim postrojenjima na otvorenom prostoru ne moraju se štititi
stabilnim sustavom za gašenje požara ako su ispunjeni uvjeti iz članka 24. ovog
Pravilnika.

Članak 37.

Pri aktiviranju stabilnog uređaja za gašenje požara
mora se dati zvučni signal uzbune, koji ima pričuvni izvor napajanja za rad od
najmanje 2 sata.

Stabilni sustav za gašenje požara aktivira se,
odnosno komande na glavni zaporni ventil se prenose, u pravilu, tako da se
zahtijeva prethodno djelovanje osnovnih električnih zaštita električnog
rotacijskog stroja ili energetskog transformatora (diferencijalna, nadstrujna, Buchholz i sl.).

Osim toga mora se razmagnetizirati
i isključiti pogon električ­nog
rotacijskog stroja (npr. isključenje dovoda vode pripadajuće
vodne turbine odnosno dovoda pare pripadajuće parne turbine i sl.).

Članak 38.

Osim automatskog aktiviranja uređaja za gašenje
požara, mora postojati mogućnost za njegovo neovisno i neposredno ručno
aktiviranje.

Naprava za ručno aktiviranje uređaja za gašenje
požara (tipkalo, ručica i sl.) mora se nalaziti na
vidljivom, lako pristupačnom i za­štićenom mjestu, u blizini štićenog
postrojenja te upadljivo označe­na crvenom bojom.

Ako postoji mogućnost da se naprava za ručno
aktiviranje ure­đaja za gašenje požara nehotice
aktivira, treba predvidjeti dvije uzastopne radnje za njezino aktiviranje (npr. razbijanje stakla i pritisak na tipkalo).

Sve naprave za rukovanje automatskim sustavom za
gašenje požara moraju biti upadljivo i jasno označene crvenom bojom i
natpisima, s oznakama njihovih pogonskih položaja. Na prilazima do tih naprava
treba, po potrebi, postaviti i posebne natpise (putokaze).

Članak 39.

Razmaci između dijelova pod naponom
elektroenergetskog postrojenja i dijelova stabilnog uređaja za gašenje požara
moraju odgovarati propisima o tehničkim normativima za elektroenergetska
postrojenja nazivnog napona iznad 1000 V.

Dijelovi stabilnog uređaja za gašenje požara
moraju biti zaštićeni od previsokog napona dodira prema propisima o tehničkim
normativima za električne instalacije niskog napona.

Ako u elektroenergetskom postrojenju postoji
opasnost od eks­plo­zije,
dijelovi stabilnog sustava za gašenje požara koji su bitni za ga­šenje moraju se zaštititi od eksplozije prikladnim
smještajem, odgovarajućom konstrukcijom ili odgovarajućim mjerama za smanjenje
djelovanja eksplozije.

Članak 40.

Ako je postrojenje zaštićeno stabilnim uređajem
za gašenje po­žara raspršenom vodom, mora postojati mogućnost odvođenja vode, da
se voda ispuštena iz uređaja ne bi razlijevala na dijelove postrojenja.

IX. VODA ZA GAŠENJE
POŽARA

Članak 41.

Transformatorske stanice nazivnog napona 110 kV
i višeg te elektrane nazivne snage 10 MVA i veće, moraju imati osigurane
dovoljne količine vode za opskrbu vatrogasnih vozila za gašenje požara na
elektroenergetskom objektu, postrojenju ili uređaju.

Voda za gašenje požara može biti osigurana na
jedan od nači­na:

a) slijepim krakom hidrantske mreže na kojem se
nalazi najmanje jedan nadzemni hidrant na ulazu u krug ili u krugu
elektroenergetskog objekta, dovoljno udaljenom od visokonaponskog postrojenja,
kapaciteta (količina i tlak raspoložive vode) prema propisima za vanjsku
hidrantsku mrežu za gašenje požara koji su na snazi,

b) spremnikom kapaciteta od 12 m3 vode s ugrađenim usisnim uređajem, koji
osigurava gašenje požara s pjenom u trajanju od 30 minuta, uporabom dvije
mlaznice za pjenu kapaciteta od 200 l/minuti.

X. SIGURNOSNO
OSVJETLJENJE

Članak 42.

U građevinama sa elektroenergetskim postrojenjima
i uređajima mora biti izvedena sigurnosna rasvjeta, prema važećim hrvatskim
normama i propisima.

Svjetiljke sigurnosne rasvjete mogu se napajati
iz akumulatorskih baterija za druge potrebe u elektroenergetskom objektu ili iz
vlastitih baterija.

Svjetiljke protupaničnog
osvjetljenja moraju biti posebno vid­ljivo označene i
postavljene iznad vrata, na stubištima, izlazima i prolazima tako da se omogući
slobodan izlaz najkraćim putom iz građevine, odnosno objekta.

Prostori u kojima se nalaze uređaji za upravljanje
i nadzor moraju biti osvijetljeni nužnim osvjetljenjem s najmanje 15 luksa, a
izlazni putovi moraju biti osvijetljeni protupaničnim
osvjetljenjem s najmanje 1 luksa (mjereno 0,8 m od razine poda).

XI. ORGANIZACIJSKE MJERE
ZAŠTITE OD POŽARA

Članak 43.

Za elektroenergetske objekte sa postrojenjima
nazivnog napona 110 kV i višim odnosno nazivne jedinične snage 10 MVA i više,
mora se izraditi operativni plan alarmiranja i gašenja u slučaju poža­ra te osigurati provedba tog plana.

O operativnom planu gašenja i alarmiranja u
slučaju požara mora biti upoznata lokalna vatrogasna postrojba koja će
postupati po tom planu.

Sastavni dio operativnog plana gašenja i
alarmiranja u slučaju po­žara su i upute o postupcima osoblja u centru
daljinskog uprav­ljanja prilikom dojave požarnog
alarma iz štićenog elektroenergetskog objekta, način obavješćivanja najbliže
teritorijalne vatrogasne postrojbe i upute za isključenje električne energije
te druge upute važne za postupanje u slučaju požara.

Djelovanje vatrogasaca na elektroenergetskim
postrojenjima dopušteno je samo uz suradnju s osposobljenim djelatnicima za
upravljanje i nadzor odnosno za vođenje ili/i održavanje elektroenergetskog
postrojenja. Vlasnik odnosno korisnik elektroenergetskog postrojenja, obvezan
je, za tu svrhu, osigurati najbržu i pouz­danu
komunikaciju svojih osposobljenih radnika.

Na glavnim ulaznim vratima u elektroenergetski
objekt mora biti natpisna ploča sa slijedećim podacima:

– naziv elektroenergetskog objekta,

– naziv vlasnika odnosno korisnika objekta,

– telefonski broj na koji se mogu javiti
neobičnosti zapažene na objektu.

XII. UKLANJANJE
(DEMONTAŽA) STABILNIH SUSTAVA ZA DOJAVU I GAŠENJE POŽARA

Članak 44.

U elektroenergetskim objektima, gdje na dan
stupanja na snagu ovog Pravilnika postoje stabilni sustavi za dojavu i gašenje
požara, a po ovom Pravilniku nisu obvezni, mogu se ti stabilni sustavi ukloniti
(demontirati) u postupku utvrđenom propisima o gradnji.

Članak 45.

Korisnik elektroenergetskog objekta je obvezan
održavati u is­pravnom stanju stabilne sustave za dojavu i gašenje požara sve
do njihova uklanjanja (demontaže).

Uklanjanje (demontaža) stabilnih sustava za
dojavu i gašenje po­žara mora se provesti uz poduzete mjere sigurnosti
propisane za rad u takvim elektroenergetskim objektima.

XIII. PRIJELAZNE I
ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 46.

Stupanjem na snagu ovog Pravilnika prestaje
važiti Pravilnik o tehničkim normativima za zaštitu elektroenergetskih
postrojenja i uređaja od požara (»Narodne novine«, br.
53/91) i Upute o zaštiti od požara za daljinski vođena i daljinski nadzirana
elektroenergetska postrojenja (»Narodne novine«, br.
41/91).

Članak 47.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmoga dana od
dana objave u »Narodnim novinama«, osim odredbe članka 43. koja se počinje
primjenjivati od 1. siječnja 2007. g.

Broj:
511-01-52-79178/04-10798

Zagreb,
5. prosinca 2005.

Ministar

**Ivica Kirin, v. r.**

Pravilnik, NN 146/2005-2744