### NN 41/2019 (24.4.2019.), Presuda Visoko upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-486/18-6 od 6. veljače 2019.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

853

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Blanše Turić, predsjednice vijeća, Borisa Markovića i mr. sc. Mirjane Juričić, članova vijeća, te više sudske savjetnice Tatjane Ilić, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski Telekom d.d., Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, zastupan po Ireni Brezovečki, Su-511/2013, protiv rješenja tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, radi utvrđivanja infrastrukturnog operatora i utvrđivanje visine naknade za pravo puta, uz sudjelovanje zainteresirane osobe Općine Brodski Stupnik, koju zastupa Vjekoslav Rimac, odvjetnik u Vinkovcima, Gundulićeva 11A, u sjednici vijeća održanoj 6. veljače 2019.

presudio je

I. Odbija se tuženi zahtjev za poništavanje rješenja Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-03/15-11/524, urbroj: 376-10-18-15 od 24. listopada 2018.

II. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem točkom I. izreke utvrđeno je da je tužitelj (dalje: HT) infrastrukturni operator i ima pravo puta na nekretninama koje se na dan donošenja tog rješenja nalaze u vlasništvu/suvlasništvu Općine Brodski Stupnik, prema evidenciji Općinskog suda u Slavonskom Brodu, Zemljišnoknjižnog odjela Slavonski Brod, dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji, na kojim nekretninama HT ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (dalje: EKI) prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu za pravo puta podzemne i nadzemne EKI JLS Brodski Stupnik, broj: 26/17, 14.3. 2017., (dalje: Elaborat), a koje nekretnine koristi za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje svoje EKI. Elaborat je u dijelu o količini, vrsti i prostornom položaju EKI, sastavi dio ovog rješenja. Pod točkom II. izreke utvrđeno je da količinu i vrstu EKI iz točke I. ovog rješenja čine trase kabelske kanalizacije te trase elektroničkih komunikacijskih vodova u zemlji i nadzemnih elektroničkih komunikacijskih vodova navedene u Elaboratu. Točkom III. izreke utvrđena je godišnja naknada za pravo puta za korištenje nekretnina iz točke I. ovog rješenja prema površini zemljišta na kojem se nalazi EKI sukladno podacima navedenim u Elaboratu i vrsti zemljišta navedenoj u evidenciji Zemljišnoknjižnog odjela Slavonski Brod ili podredno Područnog ureda za katastar nekretnina Slavonski Brod, dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji, uz primjenu iznosa naknada i načina obračuna određenima u članku 6. i 7. stavcima 1., 2., 3. i 4. Pravilnika o potvrdi i naknadi o pravu puta (»Narodne novine«, 152/11., 151/14. i 95/17. – dalje: Pravilnik). Točkom IV. izreke utvrđuje se da Općina Brodski Stupnik ima pravo na godišnju naknadu za pravo puta iz točke III. ovog rješenja od 19. studenoga 2015., odnosno od dana uknjižbe prava vlasništva/suvlasništva na nekretninama iz točke I. u korist Općina Brodski Stupnik, ukoliko je ista nastupila nakon 19. studenoga 2015., prema evidenciji Zemljišnoknjižnog odjela Slavonski Brod dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji. Točkom V. obvezuje se HT u roku od 8 dana od primitka ovog rješenja napraviti obračun godišnje naknade za pravo puta temeljem parametara iz točaka I.,II., i III. ovog rješenja te obračun sa svim podacima koji su primijenjeni dostavi HAKOM-u i Općini Brodski Stupnik. Točkom VI. izreke obvezuje se HT u roku od 10 dana od primitka ovog rješenja platiti Općini Brodski Stupnik naknadu za pravo puta iz ovog rješenja za prvu, drugu i treću godinu. Svaka sljedeća godišnja naknada za pravo puta se plaća u roku od 8 dana po isteku razdoblja za koje je naknada plaćena. Točkom VII. izreke obvezuje se Općinu Brodski Stupnik da omogući HT-u ostvarivanje prava puta na nekretninama iz ovog rješenja.

Protiv navedenog rješenja tužitelj je podnio tužbu navodeći kako dan zaprimanja zahtjeva zainteresirane osobeza utvrđivanjem infrastrukturnog operatora i visine naknade za pravo puta nije ispravno utvrđen, čime je tuženik povrijedio odredbu članka 28. stavka 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama i članka 5. Pravilnika o potvrdi i naknadi za pravo puta. Ističe kako je za određivanje obveze plaćanje naknade za pravo puta nužno i nedvojbeno utvrditi dan zaprimanja zahtjeva za pokretanjem ovog postupka, a koja činjenica u ovom postupku nije nesporno utvrđena. S tim u vezi navodi kako je 9. ožujka 2017., tuženik donio zaključak kojim je obavijestio tužitelja o pokrenutom upravnom postupku te mu naložio niz obveza vezanih za utvrđivanje infrastrukturnog operatora i visine naknade za pravo puta te je iz obrazloženja zaključka vidljivo kako tuženik navodi da je dana 17. veljače 2017. zaprimio zahtjev zainteresirane osobe za nadležnim postupanjem tuženika, odnosno pomoć pri reguliranju međusobnih odnosa s tužiteljem. Iz navedenog proizlazi da je tuženik prvotno utvrdio kako je zahtjev zaprimio 17. veljače 2017., da bi potom u osporenom rješenju tužitelja obvezao na plaćanje naknade za pravo puta počevši od 19. studenog 2015. s tvrdnjom da mu se zainteresirana osoba sa zahtjevom obratila tog dana. Smatra da je činjenično stanje pogrešno i nepotpuno utvrđeno te se ujedno poziva i na stajalište izraženo u presudi poslovni broj: UsII-315/17 od 20. travnja 2018. Iz navedenih razloga predlaže ovom Sudu da usvoji tužbeni zahtjev i poništi rješenje tuženika.

Tuženik u odgovoru na tužbu navodi kako je datum zaprimanja zahtjeva 19. studenog 2015. valjano utvrđen u osporenom rješenju jer je navedenog dana zaprimio zahtjev zainteresirane osobe u skladu s člankom 28. stavkom 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama. Ujedno navodi kako je ovaj Sud glede dana zaprimanja zahtjeva zainteresirane osobe izrazio svoje stajalište u dvije presude i to u presudi poslovni broj: UsII-317/17 od 15. svibnja 2018. i presudi poslovni broj: UsII-302/17 od 20. lipnja 2018. u kojima je ocijenio neosnovanim prigovore tužitelja kako datum zaprimanja zahtjeva od strane zainteresirane osobe nije pravilno utvrđen pa kako su i tužitelju poznati stavovi suda iz navedenih presuda začuđuje zašto tužitelj opetovano iznosi navedeni prigovor. Također smatra kako tužitelj pogrešno tumači stajalište suda iz presude na koju se poziva te citira samo jedan dio koji je izvučen iz cijelog konteksta presude. Iz navedenih razloga predlaže ovom Sudu da odbije tužbeni zahtjev kao neosnovan.

Zainteresirana osoba uredno pozvana nije dostavila odgovor na tužbu.

U skladu s odredbom članka 6. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, 20/10., 143/12., 152/14., 94/16. i 29/17. – dalje: ZUS) odgovor na tužbu tuženika dostavljen je tužitelju i zainteresiranoj osobi.

Osporeno rješenje tuženika doneseno je na temelju članka 28. stavka 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, 73/08., 90/11., 133/12., 80/13., 71/14. i 72/17. – dalje: ZEK) kojom odredbom je propisano da upravitelj općeg dobra ili vlasnik nekretnine može pred Agencijom pokrenuti postupak utvrđivanja infrastrukturnog operatora za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu koja je izgrađena na općem dobru ili na nekretninama iz članka 27. stavka 1. ovoga Zakona te utvrđivanje količine i vrste takve infrastrukture i visine naknade za pravo puta.

Iz obrazloženja rješenja tuženika proizlazi da je tuženik 19. siječnja 2015., zaprimio zahtjev zainteresirane osobe za utvrđivanje infrastrukturnog operatora za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu koja je izgrađena na nekretninama u vlasništvu zainteresirane osobe te utvrđivanje visine naknade za pravo puta.

Tužitelj u tužbi navodi da tuženik nije pravilno utvrdio dan zaprimanja zahtjeva. S obzirom na to da spisu tuženika prileži zahtjev zainteresirane osobe kojeg je tuženik zaprimio 19. studenoga 2015., ne može se ocijeniti osnovanim navod da je tuženik pogrešno utvrdio dan podnošenja zahtjeva, a time i početak razdoblja za koje je Općini Brodski Stupnik određena naknada za pravo puta.

Prema ocjeni ovoga Suda, tuženik je donio osporavano rješenje na temelju činjenica koje je pravilno utvrdio i pravilnom primjenom materijalnog prava.

Slijedom navedenog valjalo je, na temelju odredbe članka 57. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, 20/10., 143/12., 152/14., 94/16. i 29/17.) presuditi kao pod točkom I. izreke.

Odluka o objavi presude (točka II. izreke) utemeljena je na odredbi članka 14. stavka 8. ZEK-a.

Poslovni broj: UsII-486/18-6

Zagreb, 6. veljače 2019.

Predsjednica vijeća
 Blanša Turić, v. r.