## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2481/2005 od 8. prosinca 2005.

### NN 5/2006 (11.1.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2481/2005 od 8. prosinca 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**111**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Ivan Mrkonjić,
Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković,
članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tuž­bi J. T. iz
Z., na sjednici održanoj 8. prosinca 2005., jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: P-6678/93 (ranije
broj: P-2959/91) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci,
računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02., 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici
ustavne tužbe, J. T. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 4.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica ustavne tužbe, sukladno članku
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29//02., 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnijela je 2. lipnja 2005. ustavnu tužbu zbog duljine parničnog postupka koji
se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni su je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom podnositeljice, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, a uvidom u spis
Općinskog suda u Zagrebu, broj: P-6678/93 utvrdio sljedeće činjenice koje su
pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustav­nog
prava podnositeljice zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava:

– parnični postupak pokrenut je pred Općinskim
sudom u Zagrebu tužbom podnositeljice od 14. svibnja 1991. protiv N. L., kao prvotuženika, te I. L., kao dugotužene,
radi naknade štete;

– na ročištu 15. siječnja 1992. sud je na
prijedlog podnositeljice donio presudu zbog izostanka jer ročištu nisu
pristupili uredno pozvani tuženici, a spisu nije bio priložen pismeni odgovor
na tužbu;

– protiv navedene odluke suda, drugotužena je na ročištu 10. veljače 1992. podnijela
prijedlog za povrat u prijašnje stanje, podredno
žalbu;

– na ročištu održanom 14. rujna 1993. prihvaćen
je prijedlog za povrat u prijašnje stanje te je ukinuta odluka suda od 15.
siječnja 1992.;

– na ročištu održanom 22. studenoga 1993. sud je
odredio provođenje dokaza medicinskim vještačenjem te je podnositeljicu obvezao
na plaćanje predujma na ime troškova vještačenja;

– podnositeljica je dokaz o plaćanju predujma
sudu dostavila podneskom od 13. travnja 1994. te je sud podnositeljicu dopisom
od 11. svibnja 1994. pozvao na doplatu predujma na ime troškova vještačenja;

– podneskom od 30. siječnja 1995. podnositeljica
požuruje zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– dopisom od 28. veljače 1995. sud je pozvao
podnositeljicu na dostavu dokaza o uplaćenom predujmu na ime troškova
vještačenja;

– podneskom od 5. lipnja 1997. podnositeljica
podneskom požurila je zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– ročište je zakazao za 6. listopada 1999. ali
je zbog neuredne dostave poziva podnositeljici odgođeno;

– na ročištu održanom 1. ožujka 2000. punomoćnik
podnositeljice izjavio je da je podnositeljicu u više navrata pozvao na doplatu
predujma vještačenja ali da podnositeljica doplatu predujma još uvijek nije
platila;

– podneskom od 6. travnja 2000. punomoćnik
podnositeljice je obavijestio sud da je podnositeljici otkazao punomoć za
zastupanje;

– rješenjem od 25. travnja 2000. sud je pozvao
podnositeljicu na plaćanje dopune predujma a kako predujam nije plaćen, sud je
podnositeljici rješenjem od 4. listopada 2000. opetovano naložio plaćanje
doplate predujma;

– na ročištu održanom 3. srpnja 2001. proveden
je dokaz saslušanjem predloženog svjedoka;

– na ročištu održanom 13. ožujka 2002. sud je
naložio podnositeljici da uredi tužbeni zahtjev te je sud odredio provođenje
dokaza saslušanjem predloženih svjedoka;

– na ročištima održanim 3. srpnja 2002., 18.
listopada 2002. i 19. ožujka 2003. proveden je dokaz daljnjim saslušanjem
svjedoka te je na ročištu održanom 19. ožujka 2003. sud ponovno odredio
provođenje dokaza medicinskim vještačenjem te je podnositeljicu obvezao na
plaćanje troškova na ime predujma vještačenja;

– podnositeljica je predujam platila 7. svibnja
2003. godine;

– po uputi određenog vještaka, sud je rješenjem
od 11. lipnja 2003., radi izvođenja dokaza vještačenjem, odredio vještake druge
medicinske struke;

– slijedeće ročište održano je 1. lipnja 2004.
na kojoj je glavna rasprava zaključena;

– rješenjem od 2. srpnja 2004. sud je, radi
dopune postupka, preotvorio glavnu raspravu;

– na ročištu od 25. listopada 2004. određen je
dokaz saslušanjem podnositeljice i tuženih kao stranaka u postupku;

– zbog nedolaska tuženih na ročište zakazano za
6. travnja 2005., proveden je samo dokaz saslušanjem podnositeljice kao stranke
u postupku;

– na ročištu održanom 6. srpnja 2005. proveden
je dokaz saslušanjem svjedoka te je sud odredio da se ima pribaviti ovjerena
preslika zdravstvenog kartona za podnositeljicu.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustav­nog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA PARNIČNOG
POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je tužbom
podnositeljice od 14. svibnja 1991.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst
i 8/99. – ispravak, 14/02. – Protokoli 12. i 13.; u daljnjem tekstu: Zakon o
potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između
ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 2. lipnja 2005., a do
tog dana parnični postupak nije dovršen, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno trinaest (13) godina, jedanaest
(11) mjeseci i osamnaest (18) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
sedam (7) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset i sedam (27) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se vodio
pred Općinskim sudom u Zagrebu, koji je, od radnji koje su relevantne za
odlučivanje o pravima ili obvezama podnositelja, održao više ročišta te proveo
dokaz saslušanjem predloženih svjedoka, podnositeljice kao stranke u postupku
te dokaz medicinskim vještačenjem.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljica, kao
tužiteljica u parničnom postupku, znatno doprinijela duljini postupka. Naime,
sud je podnositeljicu dopisom od 11. svibnja 1994. pozvao da nadoplati iznos
predujma troškova vještačenja što podnositeljica nije učinila, unatoč
ponovljenim pozivima suda i punomoćnika podnositeljice.

Podnositeljica je predujam na ime troškova
vještačenja platila 7. svibnja 2003. (dakle, nakon punih osam godina) i to tek
po nalogu suda od 7. svibnja 2003. godine.

4.4. SLOŽENOST PARNIČNOG
POSTUPKA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju
ne radi o složenoj pravnoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da vođenje postupka više
od trinaest godina, a da uopće nije odlučeno o postavljenom tužbenom zahtjevu,
u pravnoj stvari koja nije složene pravne naravi, ne udovoljava zahtjevu
suđenja u razumnom roku.

Navedeno imajući u vidu i više razdoblja
neaktivnosti prvostupanjskog suda (od 5. studenoga 1997. do 6. listopada 1999.
te u razdoblju od 22. kolovoza 2003. i 1. lipnja 2004. godine).

Slijedom navedenog Ustavni sud utvrđuje da je
podnositeljici povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske.

6. Temeljem odredbe članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava iz
članka 29. stavka 1. Ustava Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti
svakog pojedinog slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Doprinos podnositeljice u duljini parničnog
postupka Ustavni sud je uzeo u obzir prilikom odmjeravanja primjerene naknade.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustav­nom sudu pisanu obavijest o datumima
donošenja i otpreme odluke najkasnije osam (8) dana od dana njene otpreme, a
najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove
odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2481/2005

Zagreb, 8. prosinca 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 5/2006-111