### NN 45/2017 (10.5.2017.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-810/2012 i dr. od 4. travnja 2017.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1063

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Miroslav Šeparović, predsjednik, te suci Andrej Abramović, Mato Arlović, Snježana Bagić, Branko Brkić, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić, Antun Palarić i Miroslav Šumanović, rješavajući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), na sjednici održanoj 4. travnja 2017. donio je

RJEŠENJE

I. Ne prihvaćaju se prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 4. stavka 3. točke 7.a) Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika (»Narodne novine« broj 10/99., 25/00., 1/01., 30/01., 59/01., 114/01., 116/01., 64/02., 153/02., 154/02., 17/04., 8/06., 142/06., 34/07., 134/07., 146/08., 155/08., 39/09., 155/09., 14/11., 154/11., 12/12., 143/12., 100/14., 147/14. i 120/16.).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Hrvatski sabor je Zakon o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika donio na sjednici održanoj 29. siječnja 1999., nakon čega ga je Predsjednik Republike Hrvatske proglasio odlukom od 1. veljače 1999. te je istoga dana objavljen u »Narodnim novinama« broj 10/99. Nakon toga je više puta izmijenjen i/ili dopunjen do sadašnje verzije Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika (»Narodne novine« broj 10/99., 25/00., 1/01., 30/01., 59/01., 114/01., 116/01., 64/02., 153/02., 154/02., 17/04., 8/06., 142/06., 34/07., 134/07., 146/08., 155/08., 39/09., 155/09., 14/11., 154/11., 12/12., 143/12., 100/14., 147/14. i 120/16.; u daljnjem tekstu: ZPSDPD/99).

Članak 4. stavak 3. točka 7.a) ZPSDPD-a/99 je u trenutno važećem sadržaju u taj zakon ušao na temelju članka 1. Zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika (»Narodne novine« broj 146/08.; u daljnjem tekstu: ZD ZPSDPD/08).

2. U ovom postupku Ustavni sud zajednički rješava o više prijedloga za ocjenu ustavnosti.

2.1. Predlagatelji Marina Boko, Ante Unković, Vuko Adžić-Katalinić, Tea Budimlić, Ivana Bilušić, Dinko Mešin, Ivana Kanaet-Samardžić i Višnja Strinić, suci Općinskog suda u Splitu, te Anđelka Luetić, Sanja Goleš, Tihana Vujčić, Mirena Balić, Snježana Prančić, Kristina Tomić, Jasna Kumić, Branka Maltež, Maja Mijić i Neda Bašić, službenice Općinskog suda u Splitu, koje zastupa Zoran Mimica, odvjetnik u Splitu, podnijeli su prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti članka 1. ZD ZPSDPD-a/08 s Ustavom (U-I-810/2012).

Međutim, iz sadržaja njihovog prijedloga proizlazi da osporavaju članak 1. tog zakona samo u dijelu u kojem je propisano da se u članku 4. stavku 3. točki 7. ZPSDPD-a/99 dodaje nova podtočka a). Uzimajući u obzir da ta odredba naknadno više nije mijenjana i/ili dopunjavana, Ustavni sud je u ovom rješenju prijedlogu predlagatelja pristupio kao prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti članka 4. stavka 3. točke 7.a) ZPSDPD-a/99 s Ustavom.

2.2. Predlagatelji Saško Gurski, Srećko Grgurević, Darja Zlodre, Dubravka Čagalj, Božena Gabrić, Ivana Jurašin, Vesna Šarolić, Danijela Hajdin, Sanja Burić, Jelena Budić, Žana Krešić, Lada Roje, Silva Zebić, Nikolina Pleština, Hajdi Matas, Tanja Marinović-Zekić, Jelena Parać, Tajda Šodan, Ines Tomić, Marija Maltež, Nada Šućur, Zorka Vujčić, Božena Sučić, Ivan Živaljić i Milena Kljaković-Gašpić, službenici i namještenici Županijskog suda u Splitu, podnijeli su prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti ZD ZPSDPD/08 s Ustavom (U-I-3439/2012).

Međutim, iz sadržaja njihovog prijedloga proizlazi da ne osporavaju cijeli taj zakon nego samo njegov članak 1. te je Ustavni sud tom prijedlogu pristupio kao prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti članka 4. stavka 3. točke 7.a) ZPSDPD-a/99 s Ustavom zbog razloga navedenih u točki 2.1. obrazloženja ovog rješenja glede istovrsnog prijedloga predlagatelja iz te točke obrazloženja.

3. O prijedlozima predlagatelja je na temelju članka 25. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zatraženo i dobiveno očitovanje Ministarstva pravosuđa Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Ministarstvo) i dopuna tog očitovanja te očitovanje Vrhovnog suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud).

Na temelju članka 27. stavka 6. Ustavnog zakona od raspravljanja i glasovanja u ovom postupku izuzeli su se sutkinja Ingrid Antičević Marinović i sudac Josip Leko.

II. OSPORENA ZAKONSKA ODREDBA

4. Članak 4. stavak 3. točke 6.a) i 7.a) ZPSDPD-a/99 glase:

»Članak 4.

(...)

Koeficijenti za izračun plaće sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika jesu:

(...)

6.a) predsjednici županijskih sudova iz članka 24. Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta 5,80.

(...)

7.a) suci županijskih sudova iz točke 6.a) ovoga članka određeni za postupanje u kaznenim predmetima korupcije i organiziranog kriminaliteta 5,70.

(...)«

III. PRIGOVORI PREDLAGATELJA

5. Predlagatelji iz točke 2.1. obrazloženja ovog rješenja, koji navode da su suci odnosno sudski službenici Odjela za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (u daljnjem tekstu: OSKOK) Općinskog suda u Splitu, smatraju da je članak 4. stavak 3. točka 7.a) ZPSDPD-a/99 u nesuglasnosti s člankom 14. stavkom 2. Ustava. U tom smislu u bitnome ističu:

»Obveze sudaca i službenika koji postupaju u predmetima OSKOK-a daleko su obimnije i zahtjevnije od onih koje imaju drugi suci i sudski službenici na sudu i to:

– u odnosu na svaki predmet od njih se traži žurno postupanje i to na način koji ne umanjuje sposobnost da se s jednakom pažnjom istražuju činjenice koje idu u korist ili na štetu okrivljenika (čl. 30. st. 1. Zakona o USKOK-u),

– sve podatke koji su im dostupni pri radu na spisu moraju čuvati kao tajnu (čl. 30. st. 2. Zakona o USKOK-u),

– na predmetima iz nadležnosti Zakona o USKOK-u mogu raditi samo suci i sudski službenici koji su prošli sigurnosnu provjeru, sukladno Zakonu o sigurnosnim provjerama (čl. 32. st. 6. Zakona o sudovima), a koje provjere se nastavljaju provoditi i za cijelo vrijeme rada u OSKOK-u,

– suci koji se imenuju u OSKOK moraju imati iskustvo na radu u složenijim predmetima (čl. 32. st. 1. Zakona o USKOK-u), a osim složenosti, nerijetko je riječ i o kaznenim predmetima s većim brojem okrivljenika u kojima glavne rasprave traju i po nekoliko dana u kontinuitetu, tijekom kojih se preslušavaju opsežni CD zapisi s rezultatima provedenih tajnih izvidnih mjera,

– suci i sudski službenici koji rade u OSKOK-u izloženi su riziku nasilja od strane počinitelja najtežih kaznenih djela, odnosno pripadnika udruga organiziranog kriminala.

Glede sudskih službenika posebno se ističu njihove obveze:

– svi spisi i podaci arhiva moraju biti zaključani, što zahtjeva pojačanu kontrolu prilikom rada sa spisima, pojedinim pismenima, te provjerama stanja ureda ili pisarnice prilikom njihova napuštanja,

– u slučaju spriječenosti nekog od zapisničara koji radi u ovoj službi, ne postoji mogućnost njegove zamjene drugim zapisničarom koji je zaposlen na sudu ako nije zaposlen u odjelu OSKOK-a, što stvara obvezu podnositeljima zahtjeva da samo njih nekoliko dijeli cjelokupni posao bez mogućnosti da im bilo tko od kolega koji nisu zaposleni u tom Odjelu pomogne u situacijama kada je ta pomoć čak i nužna.

Upravo polazeći od ovih otežanih okolnosti rada, specifičnosti i zahtjevnosti samog posla, donesen je Zakon o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika (NN 146/08) kojim je sucima OSKOK-a županijskih sudova priznato povećanje koeficijenta za obračun plaće, tako da im je umjesto dosadašnjeg koeficijenta 4,55 propisan koeficijent od 5,70, na koji način im je zbog poslova koje trebaju obavljati plaća povećana za više od 25%.

... očito je da su tom zakonskom odredbom suci i sudski službenici Odjela za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta pri općinskim sudovima dovedeni u neravnopravan položaj pred zakonom, što je u suprotnosti s odredbom čl. 14. st. 2. Ustava Republike Hrvatske koji propisuje da su svi pred zakonom jednaki.«

6. I predlagatelji iz točke 2.2. obrazloženja ovog rješenja, koji navode da su sudski savjetnici i zapisničari OSKOK-a Županijskog suda u Splitu, ističu u bitnome isto te zaključuju da »nema nikakvog ustavno-pravnog opravdanja da se na različiti način uređuju prava dužnosnika i službenika koji obavljaju posebne poslove prema posebnom propisu – Zakonu o USKOK-u, odnosno da se sucima koji rade u odjelima OSKOK-a povisi koeficijent za obračun plaće, dok sudskim savjetnicima i sudskim zapisničarima koji rade u odjelu OSKOK-a ne budu priznata prava na povećani koeficijent na isti način kako je to učinjeno u odnosu na suce Županijskih sudova«.

IV. OČITOVANJA MINISTARSTVA I VRHOVNOG SUDA

7. Ministarstvo je, očitujući se na navode predlagatelja iz točke 2.1. obrazloženja ovog rješenja, u očitovanju klasa: 701-01/14-01/843, ur. broj: 514-03-01-02-02-14-07 od 14. svibnja 2014. u bitnome navelo:

»Ministarstvo pravosuđa smatra da izneseno pravno stajalište predlagatelja nije osnovano iz razloga što plaće sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika se uređuju Zakonom o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Plaće državnih službenika odnosno sudskih službenika uređuju se Uredbom o nazivima radnih mjesta i koeficijentima složenosti poslova u državnoj službi ('Narodne novine', broj 37/01, 38/01, 71/01, 89/01, 112/01, 7/02, 17/03, 197/03, 21/04, 25/04, 66/05, 131/05, 11/07, 47/07, 19/07, 58/08, 32/09 i 140/09), a koja je u nadležnosti Ministarstva uprave.

Postupanje u predmetima iz Zakona o USKOK-u prvenstveno je u nadležnosti županijskih sudova određenih ovim Zakonom, a tek podredno u manje složenim predmetima mogu postupati i općinski sudovi. Postupanje u 'uskočkim' predmetima je postupanje u predmetima najtežih i najsloženijih kaznenih djela korupcije i organiziranog kriminaliteta koje zahtjeva posebnu stručnost i znanje za postupanje u tim predmetima. To su predmeti u kojima postupanje traje dulje vrijeme, provodi se opsežan dokazni postupak koji od suca zahtijevaju izuzetno veliku stručnost.

S obzirom na to u Zakonu o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika posebno je određen koeficijent za obračun plaće samo sucima županijskih sudova koji u tim predmetima postupaju.

Glede sudaca općinskih sudova zakonodavac je ocijenio da se pred općinskim sudom u pravilu postupa u manje složenim predmetima sukladno stvarnoj nadležnosti tih sudova te je iz tih razloga koeficijent za obračun plaće ostao nepromijenjen tim sucima. S obzirom na navedeno zakonodavac je legitimno ocijenio da se intervenira samo u koeficijent za obračun plaća županijskih sudaca koji rade na uskočkim predmetima te time nije diskriminirao suce općinskih sudova i doveo ih u neravnopravni položaj u odnosu na županijske suce kao ni povrijedio odredbu članka 14. Ustava Republike Hrvatske.

Ministarstvo pravosuđa podnijeti prijedlog službenika Općinskog suda u Splitu ocjenjuje kao inicijativu za izmjenu i dopunu navedene Uredbe, a ne prijedlogom za ocjenu suglasnosti tog Zakona s Ustavom Republike Hrvatske jer se samo tom Uredbom može propisati koeficijent za obračun plaće sudskog službenika.«

Ministarstvo je, očitujući se na navode predlagatelja iz točke 2.2. obrazloženja ovog rješenja, u očitovanju klasa: 701-01/14-01/843, ur. broj: 514-03-01-02-02-14-08 od 14. svibnja 2014. u bitnome navelo isto što i u dijelu svojeg prethodno citiranog očitovanja koji se tiče sudskih (državnih) službenika.

7.1. Ministarstvo je u dopuni očitovanja klasa: 701-01/14-01/843, ur. broj: 514-03-02-01-01-16-18 od 15. lipnja 2016. Ustavnom sudu dostavilo statističke podatke o postupanju županijskih sudova u Zagrebu, Osijeku i Rijeci u predmetima razmatrane materije od 2009. do (uključujući) 2015. godine, uz iznimku Županijskog sud u Rijeci za koji nisu dostavljeni podaci za 2009. godinu. Županijski sud u Splitu Ministarstvu nije dostavio nikakve podatke.

7.1.1. Na Županijskom sudu u Zagrebu je u razmatranom razdoblju riješen sljedeći broj predmeta po »uskočkom« kaznenom sucu:

a) 2009. godine 25 »uskočkih« sudaca riješilo je ukupno 883 takva predmeta: 35,3 »uskočkih« predmeta po sucu

b) 2010. godine 29 »uskočkih« sudaca riješilo je ukupno 978 takvih predmeta: 33,7 »uskočkih« predmeta po sucu

c) 2011. godine 30 »uskočkih« sudaca riješilo je ukupno 957 takvih predmeta: 31,9 »uskočkih« predmeta po sucu

d) 2012. godine 31 »uskočki« sudac riješio je ukupno 1125 takvih predmeta: 36,3 »uskočkih« predmeta po sucu

e) 2013. godine 35 »uskočkih« sudaca riješilo je ukupno 1487 takvih predmeta: 42,5 »uskočkih« predmeta po sucu

f) 2014. godine 32 »uskočka« suca riješilo je ukupno 1260 takvih predmeta: 39,4 »uskočkih« predmeta po sucu

g) 2015. godine 31 »uskočki« sudac riješio je ukupno 1102 takva predmeta: 35,5 »uskočkih« predmeta po sucu

7.1.2. Na Županijskom sudu u Osijeku je u razmatranom razdoblju riješen sljedeći broj predmeta po »uskočkom« kaznenom sucu:

a) 2009. godine 2 »uskočka« suca riješilo je ukupno 25 takvih predmeta: 12,5 »uskočkih« predmeta po sucu

b) 2010. godine 2 »uskočka« suca riješilo je ukupno 15 takvih predmeta: 7,5 »uskočkih« predmeta po sucu

c) 2011. godine 4 »uskočka« suca riješilo je ukupno 14 takvih predmeta: 3,5 »uskočkih« predmeta po sucu

d) 2012. godine 4 »uskočka« suca riješilo je ukupno 9 takvih predmeta: 2,3 »uskočkih« predmeta po sucu

e) 2013. godine 4 »uskočka« suca riješilo je ukupno 9 takvih predmeta: 2,3 »uskočkih« predmeta po sucu

f) 2014. godine 4 »uskočka« suca riješilo je ukupno 19 takvih predmeta: 4,8 »uskočkih« predmeta po sucu

g) 2015. godine 4 »uskočka« suca riješilo je ukupno 12 takva predmeta: 3,0 »uskočkih« predmeta po sucu

7.1.3. Na Županijskom sudu u Rijeci je u razmatranom razdoblju riješen sljedeći broj predmeta po »uskočkom« kaznenom sucu:

a) za 2009. godinu nema podataka

b) 2010. godine 3 »uskočka« suca riješili su ukupno 26 takvih predmeta: 8,7 »uskočkih« predmeta po sucu

c) 2011. godine 3 »uskočka« suca riješili su ukupno 12 takvih predmet: 4,0 »uskočkih« predmeta po sucu

d) 2012. godine 3 »uskočka« suca riješili su ukupno 17 takvih predmeta: 5,7 »uskočkih« predmeta po sucu

e) 2013. godine 3 »uskočka« suca riješili su ukupno 13 takvih predmeta: 4,3 »uskočkih« predmeta po sucu

f) 2014. godine 3 »uskočka« suca riješili su ukupno 18 takvih predmeta: 6,0 »uskočkih« predmeta po sucu

g) 2015. godine 3 »uskočka« suca riješili su ukupno 13 takvih predmeta: 4,3 »uskočkih« predmeta po sucu

8. Vrhovni sud je u očitovanju broj: Su-IV-107/17-2 od 24. veljače 2017. naveo:

»U povodu Vašeg traženja podataka o kaznenim predmetima u kojima je Vrhovnom sudu dostavljen prijedlog za prenošenje mjesne nadležnosti prema odredbi članak 33. (26.) Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta izvještavamo vas da posebne evidencije o tome ne vodimo, nego vam dostavljamo kopiju naših odluka u kojima smo prihvatili ili odbili prijedlog za prenošenje nadležnosti.«

Iz zaprimljenih preslika odluka proizlazi da je od 2005. do (uključujući) 2016. godine ukupno odlučivano o 34 takva prijedloga, od čega je osam odbijeno, a 26 prihvaćeno, uz napomenu da 2007. i 2008. godine nije odlučivano o nijednom prijedlogu. Što se tiče prihvaćenih prijedloga stanje je glede sudova određenih za postupanje sljedeće:

– Županijski sud u Varaždinu – 1 predmet (2005.)

– Županijski sud u Šibeniku – 1 predmet (2006.)

– Županijski sud u Zagrebu – 1 predmet (2011.)

– Općinski kazneni sud u Zagrebu – 10 predmeta, od čega: 2 predmeta 2009., 1 predmet 2010., nijedan predmet 2011., 4 predmeta 2012., 1 predmet 2013., 1 predmet 2014., 1 predmet 2015. te nijedan predmet 2016.

– Općinski sud u Splitu – 13 predmeta, od čega: 2 predmeta 2009., 3 predmeta 2010., 3 predmeta 2011., 2 predmeta 2012., 1 predmet 2013., nijedan predmet 2014., nijedan predmet 2015. te 2 predmeta 2016.

V. OCJENA USTAVNOG SUDA

9. Ustavni sud je pri ocjenjivanju ustavnosti osporene odredbe pošao od članka 14. Ustava, koji glasi:

»Članak 14.

Svatko u Republici Hrvatskoj ima prava i slobode, neovisno o njegovoj rasi, boji kože, spolu, jeziku, vjeri, političkom ili drugom uvjerenju, nacionalnom ili socijalnom podrijetlu, imovini, rođenju, naobrazbi, društvenom položaju ili drugim osobinama.

Svi su pred zakonom jednaki.«

10. Ustavni sud naglašava da je ostvarivanje načela vladavine prava, jedne od najviših vrednota ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelja za tumačenje Ustava (članak 3. Ustava), nezamislivo bez neovisnog pravosuđa. Ustav u svojoj glavi IV., posvećenoj ustrojstvu državne vlasti, sukladno ustavnom načelu trodiobe vlasti (na zakonodavnu, sudbenu i izvršnu) propisanom člankom 4. Ustava, osigurava sudbenoj vlasti samostalnost i neovisnost (članak 115. stavak 2. Ustava). Članak 121.a stavak 1. Ustava pak jamči samostalnost i neovisnost državnog odvjetništva.

No, Ustav ni za suce ni za druge pravosudne dužnosnike (a ni za bilo koga drugoga) ne propisuje način na koji će se određivati plaće ni elemente koji ih čine. Ustavni sud u tom kontekstu napominje da način uređivanja plaća sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, zajedno s načinima uređivanja određenih naknada i mirovina istih, osigurava njihovu materijalnu neovisnost, jedno od bitnih jamstava njihove ukupne individualne neovisnosti.

11. Ustavni sud ističe da članak 14. Ustava ne zabranjuje zakonodavcu da prava i obveze pojedinih istovrsnih ili sličnih skupina uređuje različito, ako se time ispravljaju postojeće nejednakosti među tim skupinama ili za to postoje drugi opravdani, na Ustavu utemeljeni razlozi.

Različito uređenje prava i obveza, međutim, smatrat će se diskriminirajućim ako propisano razlikovanje nema objektivnog i razumnog opravdanja, odnosno ako se time ne ostvaruje legitimni cilj ili ako ne postoji razmjernost između propisane zakonske mjere i cilja koji se nastoji postići.

Ustavni sud ističe da je zakonodavac slobodan procijeniti opravdava li različitost i u kojoj mjeri, u inače sličnim situacijama, različito uređenje prava i obveza, pri čemu opseg njegovih ovlasti ovisi o predmetu zakonskog uređenja i s njim povezanim činjenicama i okolnostima.

U pravilu bi morali postojati vrlo jaki ustavnopravno prihvatljivi razlozi da bi Ustavni sud ocijenio suglasnim s Ustavom različitost zakonskog uređenja koje se temelji isključivo na razlici u osobinama navedenim u članku 14. stavku 1. Ustava. S druge strane, ako su u pitanju opće mjere gospodarske i socijalne politike, onda zakonodavac ima relativno široke ovlasti diskrecije, pa u tom području Ustavni sud u pravilu poštuje izbor zakonodavne politike.

12. Osporeni članak 4. stavak 3. točka 7.a) ZPSDPD-a/99 poziva se na točku 6.a) istoga stavka istog članka ZPSDPD-a/99 pri određivanju toga suci kojih županijskih sudova imaju pravo na drugačiji (povećani) koeficijent za izračun svoje plaće. Članak 4. stavak 3. točka 6.a) ZPSDPD-a/99 pak upućuje na županijske sudove iz članka 24. Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (vidi točku 4. obrazloženja ovog rješenja). Vezano uz navedeno Ustavni sud smatra potrebnim napomenuti da je ZD ZPSDPD/08, čijim je člankom 1. u ZPSDPD-a/99 unesena osporena odredba, donesen za vrijeme važenja (prvotnog) Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (»Narodne novine« broj 88/01., 12/02., 33/05. i 76/07.; u daljnjem tekstu: ZUSKOK/01). Članak 24. ZUSKOK-a/01 propisivao je u svojim stavcima 1. i 2. (relevantnima za predmetno pitanje):

»Članak 24.

(1) Za predmete kaznenih djela iz članka 21. ovoga Zakona stvarno i mjesno su nadležni županijski sudovi u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu, osim ako ovim Zakonom nije propisano drugačije.

(2) Županijski sud u Osijeku nadležan je i za područja županijskih sudova u Požegi, Slavonskom Brodu, Virovitici i Vukovaru. Županijski sud u Rijeci nadležan je i za područja županijskih sudova u Gospiću i Puli. Županijski sud u Splitu nadležan je i za područja županijskih sudova u Dubrovniku, Šibeniku i Zadru. Županijski sud u Zagrebu nadležan je i za područja županijskih sudova u Bjelovaru, Čakovcu, Koprivnici, Karlovcu, Sisku, Varaždinu, Velikoj Gorici i Zlataru.

(...)«

Što se tiče dijela članka 24. stavka 1. ZUSKOK-a/01 koji je propisivao »ako ovim Zakonom nije propisano drugačije«, Ustavni sud ističe da je članak 26. ZUSKOK-a/01 propisivao:

»Članak 26.

Na obrazloženi prijedlog predsjednika županijskog suda iz članka 24. stavka 1. ovoga Zakona, Vrhovni sud Republike Hrvatske može odrediti da se suđenje održi pred drugim županijskim ili općinskim sudom u sjedištu toga županijskog suda, ako je očito da će se tako lakše provesti postupak ili ako postoje drugi važni razlozi.«

Ustavni sud smatra bitnim i članak 27. stavke 1., 2. i 3. ZUSKOK-a/01, kojima je bilo propisano:

»Članak 27.

(1) Vijeća suda pred kojim se provodi suđenje u predmetima iz članka 21. ovoga Zakona sastavljena su od troje sudaca.

(2) Suce u vijeća iz stavka 1. ovoga članka u sudovima iz članka 24. stavka 2. ovoga Zakona, predsjednik istoga županijskog suda postavlja na vrijeme od četiri godine, iz reda sudaca koji imaju iskustvo na radu u složenijim predmetima, uz mišljenje sudačkog vijeća.

(3) Suce u vijeća iz stavka 1. ovoga članka općinskog suda kojemu je predmet dodijeljen na rad odlukom Vrhovnog suda, u smislu odredbe članka 26. ovoga Zakona, određuje predsjednik toga suda iz reda sudaca koji imaju iskustvo na radu u složenijim predmetima.

(...)«

13. Nakon ZUSKOK-a/01 donesen je Zakon o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (»Narodne novine« broj 76/09., 116/10., 145/10., 57/11., 136/12. i 148/13.; u daljnjem tekstu: ZUSKOK/09). Odredbe ZUSKOK-a/09 koje su po materiji koju uređuju odgovarajuće prethodno citiranim odredbama ZUSKOK-a/01 sadržane su u člancima 31. stavcima 1. i 2., 32. stavku 1., 33. te 34. stavcima 1. i 2. ZUSKOK-a/09, koji glase:

»Članak 31.

(1) Za predmete kaznenih djela iz članka 21. ovoga Zakona u kojima je tužitelj Ured stvarno i mjesno su nadležni županijski sudovi u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu, osim ako ovim Zakonom nije propisano drugačije.

(2) Županijski sud u Osijeku nadležan je i za područja županijskih sudova u Slavonskom Brodu i Vukovaru. Županijski sud u Rijeci nadležan je i za područje Županijskog suda u Puli. Županijski sud u Splitu nadležan je i za područja županijskih sudova u Dubrovniku, Šibeniku i Zadru. Županijski sud u Zagrebu nadležan je i za područja županijskih sudova u Bjelovaru, Karlovcu, Sisku, Varaždinu i Velikoj Gorici.

(...)

Članak 32.

(1) U Županijskim sudovima u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu kao i u Općinskim sudovima u Osijeku, Rijeci i Splitu te Općinskom kaznenom sudu u Zagrebu ustrojavaju se posebni odjeli za predmete kaznenih djela iz članka 21. ovoga Zakona. Odjeli se sastoje od sudaca koji imaju iskustvo na radu u složenijim predmetima.

(...)

Članak 33.

Na obrazloženi prijedlog predsjednika županijskog suda iz članka 31. stavka 1. ovoga Zakona ili ravnatelja Ureda, Vrhovni sud Republike Hrvatske može odrediti da se suđenje održi pred drugim županijskim sudom ili pred jednim od općinskih sudova iz članka 32. stavka 1. ovoga Zakona, ako je očito da će se tako lakše provesti postupak ili ako postoje drugi važni razlozi.

Članak 34.

(1) Vijeća suda koja sude u predmetima iz članka 21. ovoga Zakona sastavljena su od troje sudaca.

(2) Suce u vijeća iz stavka 1. ovoga članka županijskog suda kojemu je predmet dodijeljen na rad odlukom Vrhovnog suda, u smislu odredbe članka 33. ovoga Zakona, određuje predsjednik toga suda iz reda sudaca koji imaju iskustvo na radu u složenijim predmetima.

(...)«

14. U Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama ZUSKOK-a/01 (P.Z.E. br. 189) Vlada Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vlada) je – obrazlažući članak 10. tog konačnog prijedloga, koji je nakon što je taj zakon donesen (»Narodne novine« broj 33/05.) postao njegovim člankom 11., kojim je izmijenjen članak 26. ZUSKOK-a/01, poprimivši (konačni) sadržaj citiran u točki 12. obrazloženja ovog rješenja – među ostalim navela:

»U praksi je uočeno da je u jednom manjem broju slučajeva složenost predmeta takva da bi ih uspješno mogli voditi i suci općinskih sudova. Uočeno je i to da su od ukupno podignutih 108 optuženja od strane Ureda, predsjednici županijskih sudova predložili promjenu nadležnosti u samo 11 predmeta ili 10,18% (predsjednik Županijskog suda u Zagrebu u 7 predmeta, predsjednik Županijskog suda u Splitu u 3 predmeta i predsjednik Županijskog suda u Osijeku u 1 predmetu). Vrhovni sud Republike Hrvatske odlučujući po ovim prijedlozima iste je prihvatio u 10 predmeta, dok je u jednom predmetu prijedlog odbijen. Od ovih predmeta u kojima je prijedlog prihvaćen, samo jednom određen je za postupanje Županijski sud u Zagrebu, a 9 puta predmeti su dodijeljeni u rad općinskim sudovima, koji bi bili nadležni za postupanje prema općim propisima, i to Općinski sud u Zagrebu 2 predmeta, a općinskim sudovima u Velikoj Gorici, Čakovcu, Daruvaru, Pakracu, Grubišnom polju, Trogiru i Šibeniku po jedan predmet.«

15. U Konačnom prijedlogu ZUSKOK-a/09 (P.Z. br. 387) Vlada je, obrazlažući njegov članak 33., navela:

»Članak 33. – ovim člankom određuje se mogućnost prenošenja mjesne nadležnosti između sudova iz članka 24. stavak 1. ovoga Zakona na druge županijske sudove i općinske sudove. Do prijenosa mjesne nadležnosti može doći ako je očito da će se tako lakše provesti postupak ili ako postoje drugi važni razlozi. U praksi je uočeno da je u pojedinim predmetima za koje bi inače bili nadležni općinski sudovi složenost predmeta takva da bi ih uspješno mogli voditi i suci općinskih sudova.«

16. Suglasnost članka 4. stavka 3. točke 7.a) ZPSDPD-a/99 s Ustavom osporava dio sudaca i službenika Općinskog suda u Splitu te sudskih savjetnika i ostalih službenika i namještenika Županijskog suda u Splitu (svi su djelatnici OSKOK-a na svojim sudovima).

16.1. Ustavni sud utvrđuje da su suci četiri općinska suda u Republici Hrvatskoj (Općinskog suda u Osijeku, Općinskog suda u Rijeci, Općinskog suda u Splitu te Općinskog kaznenog suda u Zagrebu) na temelju članka 33. ZUSKOK-a/09 nadležni (a i prije ZUSKOK-a/09 bili su nadležni na temelju članka 26. ZUSKOK-a/01) postupati u tzv. uskočkim predmetima. Međutim, njihova nadležnost je tim odredbama (bila) ustanovljena kao izuzetak od pravila da se ti predmeti vode pred nadležnim županijskim sudovima. U tom se smislu pred nadležnim općinskim sudovima vodi(o) znatno manji broj takvih predmeta nego pred nadležnim županijskim sudovima. Vezano uz navedeno treba posebno naglasiti da se, na temelju članka 32. stavka 1. ZUSKOK-a/09, samo u Županijskim sudovima u Osijeku, Rijeci, Splitu i Zagrebu, kao i u Općinskim sudovima u Osijeku, Rijeci i Splitu te Općinskom kaznenom sudu u Zagrebu, od sudaca koji imaju iskustvo na radu u složenijim predmetima ustrojavaju posebni odjeli za predmete kaznenih djela iz članka 21. tog Zakona. Dakle, ti se odjeli ne ustrojavaju u ostalim županijskim sudovima pred kojima, na temelju članka 33. ZUSKOK-a/09, Vrhovni sud također može odrediti održavanje suđenja u predmetima koji se tiču tih kaznenih djela. Suce u vijeća takvih županijskih sudova, na temelju članka 34. stavka 1. ZUSKOK-a/09, određuje predsjednik dotičnog suda iz reda sudaca koji imaju iskustvo na radu u složenijim predmetima. Međutim, povećani koeficijent se ni ne odnosi na »uskočke« suce tih županijskih sudova, što proizlazi iz činjenice da se povećanje koeficijenta osporenom odredbom članka 4. stavka 3. točke 7.a) ZPSDPD-a/99 (promatranom u svezi s člankom 4. stavkom 3. točkom 6.a) istog zakona) vezuje za suce iz članka 24. ZUSKOK-a/01, a ne za one iz članka 26. istoga zakona. Uostalom, pred njima se razmatrani postupci u praksi provode iznimno rijetko te je u posljednjih dvanaest godina došlo do samo dva takva slučaja i to još 2005. godine, kad je suđenje održano na Županijskom sudu u Varaždinu, i 2006. godine, kad je suđenje održano na Županijskom sudu u Šibeniku.

Da se pred nadležnim općinskim sudovima vodi(o) znatno manji broj takvih predmeta nego pred nadležnim županijskim sudovima (vodeći pri tome računa i o prethodno navedenoj distinkciji glede županijskih sudova) orijentaciono potvrđuje i starija statistika (točka 14. obrazloženja ovog rješenja; o novijoj statistici će biti riječi u daljnjem tekstu). Osim toga, nadležnost općinskih sudova je zamišljena samo u lakšim predmetima (točke 7., 14. i 15. obrazloženja ovog rješenja). Da takvu zamisao slijedi i sudska praksa razvidno je, primjerice, iz obrazloženja rješenja Vrhovnog suda broj: II-4 Kr 1/2010-3 od 19. siječnja 2010., u kojem se u tom smislu navodi:

»Izneseni razlozi i po ocjeni ovog suda predstavljaju takve okolnosti iz kojih je očito da će se ovaj kazneni postupak lakše provesti pred Općinskim sudom u Splitu u kojem je upravo za ovakve slučajeve na temelju čl. 32. st. 1. ZUSKOK-a i ustrojen poseban odjel za predmete kaznenih djela iz čl. 21. istog zakona, u koje nesumnjivo pripada i kazneno djelo iz čl. 298. st. 2. KZ. Ovo tim više jer se ne radi o kaznenom predmetu koji bi činjenično i pravno bio posebno složen.«

16.2. No, manja složenost poslova »uskočkih« kaznenih sudaca nadležnih općinskih sudova i njihova manja opterećenost u odnosu na »uskočke« suce nadležnih županijskih sudova sama po sebi ne rješava (u potpunosti) pitanje eventualne potrebe povećanog koeficijenta »uskočkih« kaznenih sudaca nadležnih općinskih sudova u odnosu na »obične« suce općinskih sudova, kao što i »uskočki« županijski suci imaju povećan koeficijent u odnosu na »obične« županijske suce. Stoga je Ustavni sud smatrao potrebnim ispitati razlikuje li se bitno pozicija županijskih »uskočkih« kaznenih sudaca u odnosu na onu općinskih »uskočkih« kaznenih sudaca kada se jedni i drugi uspoređuju s »običnim« kaznenim sucima sebi analognih sudova.

Prva stvar koju treba istaknuti pri toj usporedbi je da iz očitovanja Vrhovnog suda proizlazi da taj sud tijekom cijelog razmatranog razdoblja nije u nijednom »uskočkom« predmetu odredio održavanje suđenja na Općinskom sudu u Rijeci i na Općinskom sudu u Osijeku (dakle, dva od četiri općinska suda takve potencijalne nadležnosti). Nadalje, na preostala dva suda takve nadležnosti pojedinih godina nije uopće određeno održavanje suđenja u takvim predmetima. Na Općinskom sudu u Splitu je to bio slučaj 2014. i 2015. godine, a na Općinskom kaznenom sudu u Zagrebu 2016. godine. Osim toga, na potonjem je sudu većinom bila riječ o određivanju samo jednog takvog suđenja godišnje (2010., 2013., 2014. i 2015.). Izuzetak predstavljaju 2009. (2 predmeta) i 2012. (4 predmeta). Kad se ukupno 10 takvih predmeta u kojima je tijekom razdoblja od 2009. do (uključujući) 2016. određena nadležnost Općinskog kaznenog suda u Zagrebu podijeli s brojem razmatranih godina (koji iznosi 8) dobije se 1,25 predmeta godišnje po sudu (dakle, ne po sucu). Što se pak tiče Općinskog suda u Splitu, pored dvije već spomenute godine bez takvih predmeta, većinom je bila riječ o određivanju dva takva suđenja godišnje (2009., 2012. i 2016.), jednom o samo jednom (2013.) te dvaput o tri (2010. i 2011.). Kad se ukupno 13 takvih predmeta u kojima je tijekom razdoblja od 2009. do (uključujući) 2016. određena nadležnost Općinskog suda u Splitu podijeli s brojem razmatranih godina (koji iznosi 8) dobije se 1,625 predmeta godišnje po sudu (dakle, također ne po sucu). Osim toga, u četiri posljednje promatrane godine (od 2013. do 2016.) na oba prethodno spomenuta suda bila je riječ o tri takva predmeta, to jest prosječno manje od jednog godišnje. Ustavni sud na temelju navedenog utvrđuje da je riječ o, uvjetno rečeno, »neznatnim« brojkama, promatrano s aspekta ukupnog radnog opterećenja tih sudova, a napose pojedinih »uskočkih« sudaca na njima.

S druge strane, iz dopune očitovanja Ministarstva vidljivo je prije svega da na županijskim sudovima u Zagrebu, Osijeku i Rijeci nije bilo ni jedne godine bez takvih predmeta. Štoviše, većinu godina bila je riječ o znatnom broju takvih predmeta u kojima su ti sudovi postupali. Međutim, i uz prisutne varijacije, prosječno opterećenje tih sudova po godini i po pojedinom sucu svakako nije bilo neznatno. No, Županijski sud u Zagrebu je specifičan po tom pitanju i za njega je dovoljno navesti da je u razdoblju od 2009. do (uključujući) 2015. godine najmanje opterećenje već po sucu (dakle, ne sudu) bilo 31,9 »uskočkih« predmeta godišnje (2011.).

Na Županijskom sudu u Osijeku je u razdoblju od 2009. do (uključujući) 2015. godine opterećenje variralo pa su tako 2009. godine 2 »uskočka« suca riješila ukupno 25 takvih predmeta (to jest 12,5 »uskočkih« predmeta po sucu), dok su i 2012. i 2013. godine 4 »uskočka« suca riješila ukupno 9 takvih predmeta (to jest 2,3 »uskočkih« predmeta po sucu svake od tih godina). Međutim, prosječno opterećenje u razmatranih sedam godina iznosilo je 14,71 predmeta godišnje. Budući da je tijekom tih sedam godina prosječno na tom sudu bilo 3,43 »uskočka« suca, prosječno godišnje opterećenje po sucu iznosilo je 4,29 »uskočkih« predmeta.

Na Županijskom sudu u Rijeci je u razdoblju od 2010. (za 2009. nisu dostavljeni podaci) do (uključujući) 2015. godine opterećenje također variralo pa su tako 2010. godine 3 »uskočka« suca riješila ukupno 26 takvih predmeta (to jest 8,7 »uskočkih« predmeta po sucu), dok su 2011. godine 3 »uskočka« suca riješila ukupno 12 takvih predmeta (to jest 4,0 »uskočkih« predmeta po sucu). Međutim, prosječno opterećenje u razmatranih šest godina iznosilo je 16,50 predmeta godišnje. Budući da je tijekom tih šest godina prosječno na tom sudu bilo 3 »uskočka« suca, prosječno godišnje opterećenje po sucu iznosilo je 5,50 »uskočkih« predmeta.

Razumno je pretpostaviti da podaci Županijskog suda u Osijeku i Županijskog suda u Rijeci barem aproksimativno odražavaju i situaciju na Županijskom sudu u Splitu usprkos tome što isti nije dostavio tražene podatke Ministarstvu za potrebe njegovog očitovanja Ustavnom sudu.

Polazeći od svega navedenoga, Ustavni sud ocjenjuje da postoji objektivno i razumno opravdanje za drugačije koeficijente za izračun plaće sucima OSKOK-a nadležnih županijskih sudova u odnosu na druge suce županijskih sudova, za razliku od takvih koeficijenata sudaca OSKOK-a nadležnih općinskih sudova u odnosu na ostale suce općinskih sudova.

16.3. Što se tiče sudskih savjetnika OSKOK-a nadležnih sudova, Ustavni sud ocjenjuje da njihova situacija nije usporediva sa situacijom sudaca OSKOK-a tih sudova. Naime, i oni predlažu pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 4. stavka 3. točke 7.a) ZPSDPD-a/99 s Ustavom, iako se cijeli taj zakon uopće ne odnosi na njih nego se njime uređuju, kao što propisuje njegov članak 1. »plaće predsjednika i sudaca svih sudova, državnih odvjetnika i njihovih zamjenika (u daljnjem tekstu: pravosudni dužnosnici)«, u koje sudski savjetnici ne spadaju. Prethodno navedeno u pogledu sudskih savjetnika (koji su sudski službenici) vrijedi i u pogledu ostalih sudskih službenika (i namještenika) na općinskim i županijskim sudovima koji postupaju u tzv. uskočkim predmetima. Stoga situacija svih tih kategorija zaposlenika ne može sama po sebi utjecati na ustavnost članka 4. stavka 3. točke 7.a) ZPSDPD-a/99, koju (i) oni osporavaju.

17. Na temelju navedenoga, Ustavni sud utvrđuje da članak 4. stavak 3. točka 7.a) ZPSDPD/99 nije u nesuglasnosti s člankom 14. Ustava te je stoga donio odluku kao u točki I. izreke rješenja.

18. Objava rješenja (točka II. izreke rješenja) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-810/2012

U-I-3439/2012

Zagreb, 4. travnja 2017.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
 dr. sc. Miroslav Šeparović, v. r.