## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2399/2004 od 4. studenoga 2004.

### NN 164/2004 (26.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2399/2004 od 4. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2889

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi Đ. V. iz Z., koju zastupa opuno­moćenik A. M.,
odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 4. studenoga 2004. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: P-8541/95 (raniji broj: P-746/94) u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg
dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Us­tav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02.-pročišćeni tekst), podnositeljici
ustavne tužbe Đ. V. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog
prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 6.600,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica ustavne tužbe, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela je 30. lipnja 2004. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
18. prosinca 1992. godine Fond Grada Zagreba za vodoprivredu, promet, stambeno
i komunalno gospodarstvo podnio je Općinskom sudu u Zagrebu prijedlog za ovrhu
na temelju izvoda iz ovjerovljenih poslovnih knjiga protiv ovršenika P. V.
Ovršenik je uložio prigovor na rješenje o ovrsi, te je sud 18. svibnja 1993.
godine stavio izvan snage rješenje o ovrsi i ukinuo provedene radnje, te donio
odluku da će se provesti postupak po pravilima parničnog postupka.

Podnositeljica
je na ročištu održanom 15. studenoga 1994. godine stupila u parnicu kao
nasljednica P. V. Podnijeta je protutužba.

Do 5.
studenoga 1997. godine donijeta je presuda suda prvog stupnja koju je
Županijski sud u Zagrebu ukinuo i predmet vratio na ponovno suđenje Općinskom
sudu u Zagrebu. Održano je jedno ročište.

Ročište
je održano 14. rujna 1999. godine.

Podneskom
od 3. studenoga 1999. godine podnositeljica se očitovala o mogućnosti prijeboja
potraživanja.

Rješenjem
od 23. studenoga 1999. godine sud je pozvao tužitelja da se pisano očituje na
podnesak podnositeljice. Podneskom od 19. veljače 2000. godine tužitelj je
dostavio očitovanje.

Ročište
je održano16. ožujka 2000. godine.

Podneskom
od 28. ožujka 2000. godine tužitelj je specificirao tužbeni zahtjev.

Ročište
je održano 1. veljače 2001. godine.

Podneskom
od 16. veljače 2001. godine tužitelj je pojasnio specifikaciju tužbenog
zahtjeva.

Podneskom
od 23. svibnja 2001. godine tužitelj je priložio izvod iz sudske prakse u
prilog svojih tvrdnji.

Ročišta
su održana 15. svibnja i 21. lipnja 2001. godine.

Podneskom
od 28. lipnja 2001. godine podnositeljica se očitovala o svim zahtjevima
tužitelja i predložila saslušanje jednog svjedoka.

Podneskom
od 16. listopada 2001. godine tužitelj se očitovao na podnesak podnositeljice.

Na
ročištu održanom 1. travnja 2003. godine saslušana je podnositeljica.

Podneskom
od 30. listopada 2003. godine podnositeljica se očitovala na prigovor zastare.

Na
ročištu održanom 11. prosinca 2003. godine saslušana je jedna svjedokinja.

Podneskom
od 28. siječnja 2004. podnositeljica je dostavila daljnja očitovanja. Tužitelj
je odgovorio na taj podnesak 18. ožujka 2004. godine.

Podneskom
od 2. srpnja 2004. godine podnositeljica se očitovala na podnesak tužitelja.

Ročište
je određeno za 4. studenoga 2004. godine.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak
29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak
63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1. DULJINA
SUDSKOG POSTUPKA

Postupak
je započeo 18. prosinca 1992. godine kada je Fond Grada Zagreba za
vodoprivredu, promet, stambeno i komunalno gospodarstvo podnio Općinskom sudu u
Zagrebu prijedlog za ovrhu protiv podnositeljičinog pravnog prednika.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u razmatranje
od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i
pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 30. lipnja 2004. godine, a
do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do
dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno jedanaest (11) godina,
šest (6) mjeseci i dvanaest (12) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenje ustavne tužbe postupak je trajao
šest (6) godina, sedam (7) mjeseci i dvadeset pet (25) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju do podnošenja ustavne tužbe,
vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu. Razdoblja neaktivnosti suda traju od 5.
studenoga 1997. do 14. rujna 1999. godine (jedna godina, deset mjeseci i devet
dana), te od 21. lipnja 2001. do 1. travnja 2003. godine (jedna godina, devet
mjeseci i devet dana).

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽENE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe kao tužena u parničnom postupku nije doprinijela duljini
postupka.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da je riječ o donekle složenom predmetu, jer je potrebno utvrditi
da li se međusobna potraživanja stranaka mogu prebiti.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju
duljem od jedanaest godina, te da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997.
godine sud u dva dulja navrata bio neaktivan. Imajući u vidu ukupno trajanje
postupka, vrlo neučinkovito postupanje suda, te okolnost da se postupak i
nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno
pravo podnositeljice na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe
članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, donijeta odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove
odluke.

Visinu naknade zbog povrede
ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje
uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V.
izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2399/2004
Zagreb, 4. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc.** **Jasna
Omejec,** v. r.

Odluka, NN 164/2004-2889