### NN 31/2015 (18.3.2015.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3823/2014 od 17. veljače 2015.

31 18.03.2015 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3823/2014 od 17. veljače 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

644

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Ivan Matija, Antun Palarić, Duška Šarin, Aldo Radolović i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Kristijan Šipek iz Rijeke, kojeg zastupa Berislav Pavišić, odvjetnik u Rijeci, na sjednici održanoj 17. veljače 2015. donio je

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se presuda Prekršajnog suda u Rijeci broj: P-4768/10-6 od 21. svibnja 2014.

III. Predmet se vraća Prekršajnom sudu u Rijeci na ponovni postupak i odlučivanje.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama.«

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Prekršajnog suda u Rijeci broj: P-4768/10-6 od 21. svibnja 2014. (u daljnjem tekstu: osporena presuda) kojom je podnositelj, kao okrivljenik, proglašen krivim zbog počinjenja prekršaja iz članka 51. stavka 1. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 67/08., 48/10., 74/11. i 80/13.) pa mu je na temelju članka 43. Prekršajnog zakona (»Narodne novine« broj 107/07.) primijenjena prekršajnopravna sankcija opomene.

Istom presudom, na temelju članaka 138. i 139. Zakona o prekršajima podnositelj je dužan platiti i troškove prekršajnog postupka u iznosu od 4.023,61 kuna i troškove vještačenja u iznosu od 3.923,61 kuna, kao i paušalni trošak prekršajnog postupka u visini 100,00 kuna.

2. Podnositelj smatra da mu je osporenom presudom povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

II. POSTUPCI PRED NADLEŽNIM TIJELIMA

3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Prekršajnog suda u Rijeci broj: P-4768/10.

4. Iz obveznog prekršajnog naloga Ministarstva unutarnjih poslova, Policijske uprave primorsko-goranske, Postaje prometne policije Rijeka razvidno je da se podnositelj dana 4. lipnja 2010. u 03,55 h u Kraljevici, kao vozač osobnog vozila marke »Škoda« reg. br. RI-157-MU, kretao ul. Kalina iz smjera juga u smjeru sjevera i dolaskom kod kbr. 16, na kolniku koji je namijenjen za kretanje vozila u oba smjera, gdje je kolnik u usponu za 5 % u blago preglednom zavoju dovezao neprilagođenom brzinom (brzinom od oko 82 km/h) te je prednjim desnim pneumatikom udario u betonsku stepenicu ispred ulaza u kbr. 16 uslijed čega se vozilo od siline naleta odbilo, podiglo i prevrnulo na krov, zaustavivši se na sredini ceste između oba kolnika.

5. Slijedom navedenog uz kvalifikaciju da se radi o prekršaju iz članka 51. stavka 1. Zakona o sigurnosti prometa na cestama, podnositelj je kažnjen novčanom kaznom u iznosu od 2000,00 kuna.

Protiv prekršajnog naloga podnositelj je 3. kolovoza 2010. izjavio prigovor kojim je poricao krivnju za navedeni prekršaj, te je postupak nastavljen kao žurni.

Zamolnicom za pravnu pomoć od 25. kolovoza 2010. Prekršajni sud u Rijeci obratio se Prekršajnom sudu u Crikvenici radi ispitivanja podnositelja.

5.1. Prekršajnom sudu u Rijeci 1. prosinca 2010. vraćen je spis prekršajnog predmeta, s dopisom od 19. studenoga 2010. kojim podnositelj zbog spriječenosti pristupanja na ročište određeno za dan 19. studenoga 2010. sudu dostavlja pisano očitovanje i obranu. U pisanoj obrani podnositelj je između ostalog naveo:

»(...) Poričem učin prekršaja koji mi se stavlja na teret ... nije točno da sam vozio neprilagođenom brzinom. Štoviše, uslijed vremenskih uvjeta vozio sam ispod 40 km/h što je i manje od dopuštene brzine ... Predlažem da se kao dokaz provede prometno vještačenje na okolnost dinamike nastanka prometne nezgode kao i očevid na licu mjesta uz prisustvo prometnog vještaka ... Molim da se meni i mojem branitelju dostavi poziv za naredno ročište ili odluka povodom dokaznih prijedloga.

(...)«.

U spis predmeta priložen je nalaz i mišljenje stalnog sudskog vještaka za strojarstvo, vozila i cestovni promet (od 15. veljače 2014.), a u nastavku prekršajnog postupka nije provedena ni jedna druga radnja.

Prekršajni sud u Rijeci 21. svibnja 2014. donio je osporenu presudu kojom je podnositelja proglasio krivim za počinjenje prekršaja iz članka 51. stavka 1. Zakona o sigurnosti prometa na cestama.

III. PRIGOVORI PODNOSITELJA

6. Podnositelj u ustavnoj tužbi u bitnome ističe:

»U tijeku prekršajnog postupka okrivljenik je dostavio sudu svoju pisanu obranu u kojoj je isti iznio svoju obranu kao i dokazne prijedloge ... Iz navedene pisane obrane je razvidno da je podnositelj zatražio od suda da bude izvješten o terminu budućih ročišta kao i o odluci povodom dokaznih prijedloga. Navedena pisana obrana je sudu dostavljena dana 17. studenog 2010. godine. Od tog dana pa sve do zaprimanja presude (nakon gotovo četiri godine) niti podnositelj niti njegov branitelj nisu obaviješteni niti o terminima niti o odluci povodom dokaznih prijedloga.

(...)

Iz presude je razvidno da je u postupku provedeno prometno vještačenje o čijem provođenju podnositelj ni njegov branitelj nisu imali nikakvih saznanja. Jednako tako, niti podnositelju niti branitelju nije nikada dostavljen vještački nalaz na koji zakonski imaju pravo iznositi primjedbe. Na to se nadovezuje i pravo okrivljenika i/ili branitelja, da u prekršajnom postupku ispita vještaka koje pravo mu je ovakvim postupanjem uskraćeno. Vještak je dužan svoj nalaz i mišljenje iznijeti usmeno. Za takvo što je potrebno da se odredi ročište na koje se onda moraju pozvati okrivljenik i branitelj. Takva dužnost postupanja suda sadržana je u načelu kontradiktornosti postupka koje načelo je u ovom slučaju posve zanemareno na štetu podnositelja jer iz svega proizlazi da vještak nije usmeno iznio nalaz i mišljenje.

(...)

Iz svega iznijetog, proizlazi da je podnositelju povrijeđeno pravo na pošteno suđenje sadržano u čl. 29. Ustava Republike Hrvatske.«

Zaključno, podnositelj predlaže da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu i ukine osporenu presudu.

IV. MJERODAVNO PRAVO

7. Članci 82. stavak 1., 85. stavak 2., 221. stavak 1. točka 6. i 222. Prekršajnog zakona (»Narodne novine« broj 107/07., 39/13. i 157/13.) glase:

»POSTUPOVNE ODREDBE

(...)

Temeljna svrha postupovnih odredbi

Članak 82.

(1) Postupovnim odredbama ovoga Zakona utvrđuju se pravila kojima se pred prekršajnim sudovima i svim drugim tijelima koja vode prekršajni postupak, osigurava pravično vođenje prekršajnog postupka, zaštita ljudskih prava, pravilno utvrđivanje činjenica i zakonito odlučivanje o prekršajnoj odgovornosti tako da nitko nedužan ne bude osuđen, a da se počinitelju prekršaja izrekne kazna ili primijeni druga prekršajnopravna sankcija.

(...)«

»Pravo na obranu

Članak 85.

(...)

(2) Okrivljeniku se mora omogućiti da se očituje o svim činjenicama i dokazima koji ga terete i da iznese sve činjenice i dokaze koji mu idu u korist.

(...)«

»Članak 221.

(1) Žurni se prekršajni postupak vodi:

(...)

6. po prigovoru protiv obaveznog prekršajnog naloga, zbog poricanja prekršaja.

(...)

Članak 222.

(1) U vođenju žurnog prekršajnog postupka odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovoga Zakona, osim ako odredbama ove glave nije što drukčije određeno.

(2) U vođenju žurnog prekršajnog postupka provest će se pojedine radnje sukladno ovome Zakonu pri čemu se ne primjenjuju odredbe ovoga Zakona o glavnoj raspravi, njezinom zakazivanju i vođenju.

(3) Sud sukladno odredbama ovoga Zakona poziva okrivljenika, svjedoke, vještaka i ostale radi ispitivanja te kada na temelju tih dokaza i drugih dokaza u spisu ocijeni da je stanje stvari dovoljno razjašnjeno donosi odluku o prekršaju.

(4) Tijekom postupka tužitelj i drugi sudionici u postupku mogu sudjelovati u postupku na način predviđen ovim Zakonom.«

V. OCJENA USTAVNOG SUDA

8. Prigovori iz ustavne tužbe podnositelja razmotreni su s aspekta ustavnog prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava koji glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

Sadržaj ustavnog prava propisanog navedenom ustavnom odredbom ograničen je na jamstva pravičnog suđenja, pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje povreda u postupcima pred sudovima i na temelju toga ocjenjuje je li postupak, razmatran kao jedinstvena cjelina, bio vođen na način koji je podnositelju osigurao pravično suđenje.

8.1. Ustavni sud u svojoj je dosadašnjoj praksi, usklađenoj s praksom Europskog suda za ljudska prava (u daljnjem tekstu: ESLJP), utvrdio niz načela koja treba slijediti da bi se sudski postupak mogao ocijeniti pravičnim. Provodeći postupke, sudovi moraju poštovati ta načela kad pri donošenju svoje odluke ocjenjuju, uz prednost izravnog ispitivanja, činjenice i okolnosti konkretnog slučaja primjenjujući mjerodavno pravo.

9. Podnositelj u ustavnoj tužbi ističe povredu prava na pravično suđenje počinjenu u postupku vođenom kod Prekršajnog suda u Rijeci, koju povredu osobito nalazi u činjenici što nije bio obaviješten o provođenju prometnog vještačenja, ni o njegovim rezultatima, pa nije imao mogućnost očitovati se o njima.

Ističe da je upravo njegov prijedlog bio provođenje »prometnog vještačenja na okolnost dinamike nastanka prometne nezgode, kao i očevid na licu mjesta uz prisustvo prometnog vještaka. Naime radi utvrđivanja odlučnih činjenica u tom prekršajnom postupku, je kao bitno, smatra podnositelj, trebalo je utvrditi je li brzina kojom je kritične zgode upravljao osobnim automobilom bila prilagođena uvjetima na cesti« (navedeno je razvidno iz sadržaja pisane obrane koju je podnositelj dostavio u spis prekršajnog predmeta kao privitak podneska od 19. studenoga 2010., v. toč. 5.1. obrazloženja ove odluke).

10. Ustavni sud prihvaća kako je sukladno mjerodavnim člancima Prekršajnog zakona (v. točku 7. obrazloženja ove odluke) vođenje žurnog postupka u konkretnom slučaju podrazumijevalo da se prekršajni postupak vodi učinkovito bez nepotrebnog odugovlačenja. Međutim, Ustavni sud naglašava da temeljna postupovna prava stranaka i tada moraju biti poštovana.

Zahtjevi načela pravičnog postupka (pa i žurno provedenog), premda ne postavljaju nikakva pravila o tome koje bi dokazne prijedloge sud trebao u konkretnom slučaju prihvatiti ili na koji način bi trebao ocjenjivati dokaze, pred prekršajne sudove postavljaju obvezu da u cilju osiguranja pravičnog suđenja o optužbi za terećeno djelo omoguće stranci očitovanje o (provedenim) dokazima, osobito o onima kojima potkrjepljuje svoje navode i o kojima ovisi odluka o njezinoj krivnji.

10.1. Ustavni sud primjećuje da podnositelj, upravo iz razloga što mu nije dostavljen, radi očitovanja, nalaz i mišljenje prometnog vještaka. O dinamici nastanka prometne nesreće, povredu prava na pravično suđenje nalazi u povredi načela kontradiktornosti učinjenoj u prekršajnom postupku vođenom pred Prekršajnim sudom u Rijeci, a u pitanje dovodi i šire načelo procesne ravnopravnosti stranaka u sudskom postupku (tzv. načelo jednakosti oružja).

10.2. Prema praksi ESLJP-a, »pravo na kontradiktorni postupak jamči strankama mogućnost uvida u očitovanja ili dokaze koje daje suprotna strana i izražavanja svoga mišljenja o njima« (presuda Ruiz-Mateos protiv Španjolske, 23. lipnja 1993., zahtjev br. 12952/87, § 63.). Temeljni zahtjevi koji proizlaze iz prava na kontradiktorni postupak izloženi su, primjerice, u predmetu Lazarević protiv Hrvatske (odluka, 30. rujna 2010., zahtjev br. 61435/08):

»Sud ponavlja da pojam pravičnog suđenja implicira i pravo na kontradiktorni postupak. To pravo znači da stranke u kaznenom ili građanskom postupku moraju u načelu imati priliku ne samo obznaniti bilo koji dokaz koji je potreban da bi uspjele sa svojim zahtjevima nego i znati za sve predočene dokaze i podnesena očitovanja i davati primjedbe na njih s namjerom da utječu na odluku suda ... Ta se situacija ne mijenja kad su očitovanja neutralna prema pitanju o kojem sud treba odlučiti ili, prema mišljenju tog suda, ne predstavljaju nikakvu činjenicu ili tvrdnju koja se već ne nalazi u osporenoj odluci ...«

Stoga se pitanja vezana uz mogućnost očitovanja i davanja primjedbe o provedenim dokazima mogu razmatrati i sa stajališta zahtjeva za kontradiktornošću postupka (mogućnost saznati za dokaze i ispitati ih pred sudom) i sa stajališta prava na jednakost oružja (mogućnost saznati za dokaze i ispitati ih pod jednakim uvjetima koje ima suprotna strana u postupku).

11. U ovom je predmetu nesporno da je sudska presuda protiv podnositelja utemeljena na nalazu prometnog vještaka u koji podnositelj nije imao mogućnost uvida i očitovanja.

Nije na Ustavnom sudu procjenjivati jesu li u nalazu i mišljenju prometnog vještaka iznesene činjenice ili okolnosti važne za prosudbu o prekršajnoj odgovornosti podnositelja u konkretnom slučaju.

Ustavni sud podsjeća da su »pravilno vođenje prekršajnog postupka, zaštita ljudskih prava, pravilno utvrđivanje činjenica i zakonito odlučivanje o prekršajnoj odgovornosti«, postupovna pravila propisana u članku 82. stavku 1. Prekršajnog zakona (v. točka 4. obrazloženja ove odluke). Te zakonske obveze nadležnih (prekršajnih) sudova postoje i u slučaju vođenja tzv. žurnog postupka (članci 221. i 222. Prekršajnog zakona).

Uvažavajući i sadržaj članka 85. stavka 2. Prekršajnog zakona (v. točka 4. obrazloženja ove odluke) kojim je propisano da se »okrivljeniku mora pružiti mogućnost očitovanja o svim činjenicama i dokazima koji ga terete«, Ustavni sud u konkretnom slučaju mora zaštititi procesno pravo podnositelja na davanje očitovanja o utvrđenjima koje je vještak iznio u svom nalazu. Spisu predmeta Prekršajnog suda u Rijeci, zatraženom na uvid za potrebe ovog ustavnosudskog postupka, ne prileži dokaz da je nalaz prometnog vještaka dostavljen na uvid podnositelju ili njegovom punomoćniku, slijedom čega je Ustavni sud poklonio vjeru tvrdnjama podnositelja, da mu taj nalaz nikada nije dostavljen na očitovanje.

12. Slijedom učinjene povrede načela kontradiktornosti počinjene u prekršajnom postupku, Ustavni sud ocjenjuje da postupak koji je prethodio ustavnosudskom nije vođen na način koji je podnositelju omogućio pravično suđenje zajamčeno člankom 29. Ustava.

13. Na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), odlučeno je kao u točkama I., II. i III. izreke.

Točka IV. izreke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-3823/2014

Zagreb, 17. veljače 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.