## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4702/2004 od 30. svibnja 2006.

### NN 78/2006 (14.7.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4702/2004 od 30. svibnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1892

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec,
predsjednica Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio G. M. iz V., kojeg zastupa
A. S., odvjetnica iz R., na sjednici održanoj 30. svibnja 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Trgovački sud u Splitu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-1165/06
(ranije predmet Općinskog suda u Splitu broj: II P-170/95), u najkraćem mogućem
roku, ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99.,29/02.
i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe G. M. iz V., određuje
se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst) u
iznosu od 12.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je, na temelju članka 63.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
pod­nio 1. prosinca 2004. godine ustavnu tužbu radi
duljine parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u Splitu pod
brojem: II P-500/05 (ranije: II P-170/95), smatrajući da mu je povrijeđeno
ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe,
očitovanja Općinskog suda u Splitu te uvida u presliku spisa Općinskog suda u
Splitu broj: II P-500/05 (ranije: II P-170/95), utvrdio pravnorelevantne
činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog
člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelj je 26. siječnja 1995. godine podnio
tužbu Općinskom sudu u Splitu protiv tuženog »S.« d.d. V., radi naknade štete
nastale oboljenjem od profesionalne bolesti azbestoze
pleure.

Do 5. studenoga 1997. godine sud je održao
ročište 20. siječnja 1997. godine, te izvršio uvid u zdravstveni karton
podnositelja.

Nakon 5. studenoga 1997. godine podneskom od 21.
travnja 1998. godine podnositelj je zamolio zakazivanje ročišta.

Na ročištu 28. svibnja 1998. godine saslušana su
tri vještaka liječničke struke: radiolog, pulmolog i neuropsihijatar.

Na ročištu 9. srpnja 1998. godine zaključena je
glavna rasprava. Donesena je presuda kojom je djelomično usvojen tužbeni zahtjev.

Podnositelj i tuženi su 14. rujna 1998. godine
izjavili žalbu protiv presude.

Županijski sud u Splitu je rješenjem, broj: Gž-162/99 od 6. svibnja 1999. godine, ukinuo presudu
Općinskog suda u Splitu i predmet 13. srpnja 1999. godine vratio tom sudu na ponovno
suđenje.

Na ročištu 1. listopada 1999. godine sud je
riješio provesti novo vještačenje po Medicinskom fakultetu u Zagrebu, kojem je
dopisom od 7. listopada 1999. godine dostavio spis radi vještačenja.

Podnescima od 23. svibnja 2002., 13. rujna 2002.
i 20. listopada 2003. godine podnositelj je zamolio za provođenje vještačenja i
zakazivanje ročišta.

Sud je dopisima od 21. listopada 2003. i 14.
siječnja 2004. godine zatražio od Medicinskog fakulteta u Zagrebu povrat spisa
jer je od njegove dostave proteklo četiri godine.

Medicinski fakultet u Zagrebu je 10. svibnja
2004. godine dostavio spis te nalaz i mišljenje.

Sud je rješenjem od 6. srpnja 2004. godine
utvrdio prekid postupka jer je nad tuženim otvoren stečajni postupak, oglasio
se stvarno nenadležnim i predmet 10. rujna 2004. godine ustupio Trgovačkom sudu
u Splitu.

Trgovački sud u Splitu se rješenjem broj: I
P-1183/04 od 4. veljače 2005. godine, oglasio stvarno nenadležnim i predmet
ustupio 23. ožujka 2005. godine Općinskom sudu u Splitu kao stvarno i mjesno
nadležnom sudu jer je u međuvremenu Visoki trgovački sud Republike Hrvatske
ukinuo rješenje Trgovačkog suda u Splitu kojim je otvoren stečajni postupak nad
tuženim i predmet vratio tom sudu na ponovni postupak.

Na ročištu 5. svibnja 2005. godine Općinski sud
u Splitu je odredio provođenje novog vještačenja.

Na ročištu 9. lipnja 2005. godine sud je
rješenjem ponovno utvrdio prekid postupka jer je nad tuženim ponovno otvoren
stečajni postupak, oglasio se stvarno nenadležnim i odlučio po pravomoćnosti
rješenja predmet ustupiti nadležnom Trgovačkom sudu u Splitu.

Rješenje je postalo pravomoćno 1. srpnja 2005.
godine.

Podneskom od 22. srpnja 2005. godine podnositelj
je zamolio sud da dostavi spis Trgovačkom sudu u Splitu.

Trgovački sud u Splitu zaprimio je spis 9.
svibnja 2006. godine.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Splitu podnijeta 26.
siječnja 1995. godine.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije
za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i
14/02.; u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u
članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 1. prosinca 2004.
godine, a do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno devet (9) godina,
deset (10) mjeseci i pet (5) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
sedam (7) godina i dvadeset šest (26) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u pravno relevantnom razdoblju prvo
vodio pred Općinskim sudom u Splitu, koji je nakon oko osam mjeseci donio
presudu.

Nakon toga, postupak se u povodu žalbe vodio
pred Županijskim sudom u Splitu koji je nakon oko osam mjeseci donio rješenje
kojim je ukinuo prvostupanjsku presudu i predmet 13. srpnja 1999. godine vratio
prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Općinski sud u Splitu je bio potpuno neaktivan
od 7. listopada 1999. do 21. listopada 2003. godine (četiri godine i četrnaest
dana), a nakon toga se rješenjem od 6. srpnja 2004. godine oglasio stvarno
nenadležnim zbog otvaranja stečajnog postupka nad tuženim te je ustupio predmet
Trgovačkom sudu u Splitu. Taj se sud rješenjem od 4. veljače 2005. godine
oglasio stvarno nenadležnim, jer je u međuvremenu u povodu žalbe ukinuto
rješenje kojim je otvoren stečajni postupak nad tuženim, i predmet 23. ožujka
2005. godine ustupio stvarno i mjesno nadležnom Općinskom sudu u Splitu.

Općinski sud u Splitu se rješenjem od 9. lipnja
2005. godine opet oglasio stvarno nenadležnim jer je nad tuženim ponovno
otvoren stečajni postupak. Navedeno rješenje postalo je pravomoćno 1. srpnja
2005. godine, ali je spis dostavljen nadležnom Trgovačkom sudu u Splitu tek 9.
svibnja 2006. godine, dakle nakon više od deset mjeseci.

Razvidno je da, za razliku od Županijskog suda u
Splitu i Trgovačkog suda u Splitu, Općinski sud u Splitu nije postupao
učinkovito. Naime, najdulji zastoj u postupku uzrokovan je time što se spis
nalazio na vještačenju. Međutim, ta činjenica se ne bi mogla smatrati
opravdanim razlogom za nerazumno dugo nepostupanje
suda u ovom sudskom postupku. Naime, sukladno odredbi članka 259. Zakona o
parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i
117/03.: u daljnjem tekstu: ZPP) sud rukovodi vještačenjem.

Prema odredbi članka 251. stavka 4. ZPP-a
umjesto određenog vještaka sud može uvijek odrediti drugog vještaka. Odredbom
članka 260. stavka 1. ZPP-a propisano je, između ostaloga, da će sud odrediti
rok za pisano podnošenje nalaza i mišljenja. Člankom 16. Pravilnika o stalnim
sudskim vještacima (»Narodne novine« broj 21/98.), propisana je dužnost
vještaka da se pridržava rokova određenih odlukom te postupak vještaka u slučaju
da iz objektivnih razloga ne može dovršiti vještačenje u zadanom mu roku. U
smislu odredbi članka 18. Pravilnika o stalnim sudskim vještacima, predsjednici
županijskih, trgovačkih i općinskih sudova dužni su pratiti rad vještaka.

Povrh toga, iako je ovaj postupak u tijeku od
1995. godine Općinski sud u Splitu je spis dostavio Trgovačkom sudu u Splitu
više od deset mjeseci nakon pravomoćnosti rješenja o ustupanju od 9. lipnja
2005. godine.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao tužitelj u
parničnom postupku nije doprinio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da dosadašnji
tijek sudskog postupka ne ukazuje da se u konkretnom slučaju radi o osobito složenoj
sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravnorelevantnom razdoblju vodio u trajanju od sedam
godina i dvadeset šest dana, te da je još u tijeku. Imajući u vidu značaj
predmeta za podnositelja, ukupno trajanje postupka, jedno dugo razdoblje
potpune neaktivnosti i neučinkovito postupanje Općinskog suda u Splitu, te
posebno okolnost da do sada nije donijeta pravomoćna odluka, Ustavni sud
ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U ovom predmetu
Ustavni sud je uzeo u obzir značaj predmeta za podnositelja.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Trgovačkog suda u Splitu dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-4702/2004

Zagreb, 30. svibnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec, v. r.**

Odluka, NN 78/2006-1892