## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-931/1996 od 11. ožujka 1998.

### NN 54/1998 (16.4.1998.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-931/1996 od 11. ožujka 1998.

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu predsjednik Suda Jadranko
Crnić te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, u postupku povodom
ustavne tužbe M. S. iz K., zastupanog po punomoćnici G. H., odvjetnici
iz Z., na sjednici održanoj 11. ožujka 1998. godine, donio je slijedeće

## **RJEŠENJE**

1. Ustavna tužba se odbacuje.

2. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

M. S. iz K., zastupan po punomoćnici G. H. iz Z., podnio je ustavnu
tužbu u povodu rješenja Ministarstva obrane Republike Hrvatske, klasa:
UP/II-562-02/96-01/1991, ur. broj: 512-21-05-96-2 od 4. studenoga 1996.
godine.

Podnositelj smatra da su mu tim drugostupanjskim rješenjem povrijeđena
ustavna prava iz članaka 18. i 19. Ustava Republike Hrvatske te temeljne
ustavne odredbe iz članka 3. Ustava, posebno, načelo vladavine prava, jednakosti
i socijalne pravde.

Ustavna tužba nije dopuštena.

Podnositelj je rješenjem Sekretarijata društvenih djelatnosti, Službe
boračko-invalidske zaštite općine K., klasa: UP/I-562-02/92-01/693, ur.
broj. 2133-05-05/92-3, od 8. veljače 1993. godine, utvrđen civilnim invalidom
rata, a odbijen je njegov zahtjev za utvrđivanje svojstva ratnog vojnog
invalida. Žalbu M. S. odbilo je Ministarstvo obrane, Personalna uprava,
rješenjem, klasa: UP/II-563-02/93-02/45, ur. broj: 512-13-9-02/93-2 od
15. ožujka 1993. godine. Istim rješenjem dana je i suglasnost na prvostupanjsko
rješenje.

Dana 31. travnja 1996. godine M. S. podnosi Uredu za obranu K., Ministarstvu
obrane Republike Hrvatske zahtjev za ukidanje odnosno mijenjanje pravomoćnog
rješenja od 8. veljače 1993. godine, temeljeći taj svoj zahtjev na odredbi
članka 265. stavak 2. Zakona o općem upravnom postupku ("Narodne novine",
broj 53/91 - u nastavku: ZUP). Taj njegov zahtjev odbija navedeni Ured
za obranu i to posebnim rješenjem od 8. srpnja 1996. godine, klasa UP/I-562-02/96-52/249,
ur. broj: 512-88-02-96-2. Protiv tog rješenja podnositelj se žali sukladno
danoj uputi o pravnom lijeku.

Međutim, tu njegovu žalbu odbacuje Ministarstvo obrane uvodno citiranim
rješenjem od 4. studenoga 1996. godine. Istim rešenjem Ministarstvo je
poništilo prvostupanjsko rješenje od 8. kolovoza 1996. godine i riješilo
(umjesto prvostupanjskog tijela) da se ne prihvaća zahtjev podnositelja
od 31. travnja 1996. godine za ukidanje odnosno mijenjanje već citiranog
pravomoćnog rješenja Sekretarijata društvenih djelatnosti, Službe boračko-invalidske
zaštite općine K. od 8. veljače 1993. godine u dijelu kojim je odbijen
zahtjev imenovanog za utvrđivanje svojstva ratnog vojnog invalida (umjesto
priznatog mu statusa civilnog invalida rata).

Prema odredbi članka 265. stavak 2. ZUP, uz određene uvjete, na zahtjev
stranke, može se ukinuti ili izmijeniti pravomoćno rješenje koje je nepovoljno
za stranku, ali ako tijelo nađe da nema potrebe da se rješenje ukine ili
izmijeni, dužno je o tome obavijestiti stranku.

Kako se, dakle, o zahtjevu stranke, kada se taj zahtjev ne prihvaća,
ne odlučuje rješenjem (upravnim aktom) već se stranka o tom stajalištu
nadležnog tijela samo obavještava, to je drugostupanjsko tijelo s razlogom
poništilo prvostupanjsko rješenje o odbijanju zahtjeva i istodobno obavijestilo
stranku (umjesto prvostupanjskog tijela) da se ne prihvaća zahtjev za ukidanje
odnosno mijenjanje pravomoćnog rješenja od 8. veljače 1993. godine. Takva
obavijest, bilo da je po obliku običan dopis ili sadržan u nekom (prvostupanjskom
ili drugostupanjskom rješenju) nije upravni akt te se protiv nje ne može
izjaviti žalba niti pokrenuti upravni spor. U tome ništa ne mijenja na
stvari činjenica da su oba upravna tijela stranku o svom stajalištu, da
pravomoćno rješenje ne treba mijenjati (da zapravo nema uvjeta za mijenjanje
jer smatraju da tim rješenjem nije nepravilno primijenjen materijalni zakon
- stavak 1. članka 265. ZUP), obavijestila posebnim rješenjem, a ne običnom
obaviješću. Time obavijest nije postala upravni akt. Važi, dakle, i ovdje
pravilo da nešto što je u početku bilo pogrešno ne može tijekom vremena
postati valjano (quod ab initio vitiosum est, non potest tractu temporis
convalescere).

To, nadalje, znači da nema potrebnih pretpostavki niti za podnošenje
ustavne tužbe, jer se tom tužbom može osporiti odluka sudbene vlasti, upravne
vlasti i drugih tijela koja imaju javne ovlasti, a rečeno je već, obavijest,
odgovor stranci po članku 265. stavak 2. ZUP da povodom njezinog zahtjeva
nema uvjeta za mijenjanje pravomoćnog rješenja, nije upravni akt protiv
kojeg bi se mogla izjavljivati žalba odnosno pokretati upravni spor.

Tu ništa ne mijenja na stvari (pogrešna) uputa prvostupanjskog tijela
o pravu na žalbu, jer time se obavijest nije premetnula u upravni akt odnosno
odluku upravne vlasti postojanje koje kao pretpostavku dopustivost ustavne
tužbe propisuje članak 28. Ustavnog zakona o Ustavnom suda Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/91 - u nastavku: Ustavni zakon).

Stoga je na temelju članka 26. Ustavnog zakona, a u svezi s člankom
58. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 29/94) odlučeno kao u izreci.

Odluka o objavi ovog rješenja temelji se na odredbi članka 20. stavak
1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-931/1996.
Zagreb, 11. ožujka 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Rješenje, NN 54/1998-686