## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske u-i-585/95 od 6. lipnja 2000

### NN 62/2000 (27.6.2000.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske u-i-585/95 od 6. lipnja 2000

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

1378

if !supportEmptyParas endif

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Smi­ljko Sokol,
predsjednik Suda te suci Velimir Belajec, Marijan Hra­njski, Petar Klarić,
Jurica Malčić, Ivan Matija, Ivan Mrko­njić, Jasna Omejec, Emilija Rajić, Vice
Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o prijedlugu Ve­ljka Dobrinčića iz
Zagreba, kojem se pridružio Sindikat umirov­ljenika Hrvatske u postupku ocjene
suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj dana 6. lip­nja 2000.
godine, donio je

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

RJEŠENJE

if !supportEmptyParas endif

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokreta­nje
postupka za ocjenu ustavnosti članaka 78., 79. i 81. Zakona o ustanovama
(»Narodne novine«, broj 76/93, 29/97 i 47/99).

II. Ovo će se rješe­nje objaviti u »Narodnim
novinama«.

Obrazlože­nje

1. Ve­ljko Dobrinčić iz Zagreba podnio je
prijedlog za pokreta­nje postupka za ocjenu suglasnosti članaka 78., 79. i 81.
Zakona o ustanovama (da­lje: Zakon) s člankom 49. stavkom 4. Ustava Republike
Hrvatske.

Sindikat umirov­ljenika pridružio se ovom
prijedlogu te navodi da smatra članke 78. i 79. vezano uz članak 57. Zakona o
ustanovama, suprotnim članku 48. stavku 1., članku 49. stavku 4. i članku 50.
stavku 1. Ustava.

2. Smatraju navedene odredbe Zakona suprotnim
odredbama Ustava, jer da je tim odredbama Republičkom fondu mirovinskog i
invalidskog osigura­nja oduzeto vlasništvo nad domovima umi­rov­­ljenika, koje
je u razdob­lju od 1970. godine Republički fond mirovinskog i invalidskog
osigura­nja, odnosno tadaš­nji SIZ kao osnivač i investitor gradio svojim
sredstvima. Nada­lje, da je osporavanim odredbama Mirovinskom fondu oduzeto
pravo udje­la u imovini koju je Fond uložio u druge objekte socijalne zaštite,
poglavito stoga što prema odredbi članka 78. Zakona o ustanovama, ustanove
socijalne skrbi postaju javnim ustanovama, a osni­vačem se smatra Republika Hrvatska.

Predlagate­lji, nada­lje, smatraju da je teme­ljem
članka 57. Zakona o ustanovama, koji u stavku 1. određuje da sredstva za rad
koja su pribav­ljena od osnivača ustanove, čine imovinu ustanove, Republički
fond imao ne samo pravo na imovinu, koja se sastoji od izgrađenih domova umirov­ljenika,
ne­go i pravo udjela u imovini koju je Fond uložio u druge ustanove.

3. Ministarstvo uprave dostavilo je traženo
stručno miš­lje­nje o podnesenim prijedlozima.

Miš­lje­nja je da su prijedlozi neosnovani te
da osporene odred­be nisu suprotne članku 48. stavku 1. Ustava kojim se jamči
pravo vlasništva, članku 49. stavku 4. Ustava kojim se prava ste­če­na ulaga­njem
kapitala ne mogu uma­njiti zakonom ili drugim pravnim aktom, članku 50. stavku
1. Ustava kojim se poduzet­nička sloboda i vlasnička prava mogu iznimno
ograničiti zakonom radi zaštite interesa i sigurnosti Republike Hrvatske,
prirode, ­ljudskog okoliša i zdrav­lja ­ljudi.

Nada­lje se smatra,
da se u podnesenom prijedlogu pogrešno navodi da se radi o vlastitim sredstvima
Republičkog fonda, teme­ljem če­ga da se pogrešno izvodi zak­ljučak o pravu
vlasništva Fonda nad objektima izgrađenim sredstvima koja su svi radni ­ljudi
udruživali u Republičkom fondu (ranije SIZ) radi osigura­nja sredstava za
zadovo­lje­nje općih i zajedničkih potreba, u skladu sa zakonom, samoupravnim
sporazumima i aktima Fonda.

Upućuju na ranije
važeći Zakon o financira­nju općih druš­tvenih i zajedničkih potreba (»Narodne
novine«, broj 55/74, 53/77, 52/78, 41/83 i 55/89), a koji je u dijelu u koji se
odnosi na financira­nje zajedničkih potreba (članci 99. – 145.) bio na snazi do
1990. u odredbi članka 100. propisano je da se osobne i zajedničke potrebe u
samoupravnim interesnim zajednicama, zadovo­ljavaju udruživa­njem sredstava i
plaća­njem doprinosa: iz dohotka osnovnih organizacija udruženog rada i iz
sredstava radnih zajednica, iz osobnih dohodaka radnika, iz osobnih dohodaka od
samostalnog obav­lja­nja po­ljoprivredne djelatnosti, iz osobnih dohodaka od
samostalnog obav­lja­nja privrednih djelatnosti, iz osobnih dohodaka od
samostalnog obav­lja­nja neprivrednih djelatnosti te udruživa­njem drugih
sredstava, odnosno plaća­njem naknada i drugim dava­njima. Odredbom članka 111.
istog Zakona da je bilo propisano da radnici i radni ­ljudi odlučuju
samoupravnim sporazumom o sredstvima, ­njihovom udruživa­nju i visini doprinosa
za zadovo­lje­nje svojih osobnih i zajedničkih potreba u samoupravnim
interesnim zajednicama. Navode da su se, prema odredbi članka 116. tog Zakona,
sredstva samoupravne interesne zajednice koristila namjenski prema utvrđenom
programu zajednice, a po mjerilima i kriterijima utvrđenim samoupravnim
sporazumom.

Prijedlog Ve­ljka Dobrinčića s pridruženim
prijedlogom Sindikata umirov­ljenika Hrvatske, koji je pridruživa­njem postao
sastavni dio prvobitnog prijedloga, nije osnovan.

4. Ustavni sud je ocijenio da odredbe članaka
78., 79. i 81. Zakona o ustanovama nisu suprotne ustavnim odredbama članka 48.
stavka 1., članka 49. stavka 4. i članka 50. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske iz s­ljedećih razloga:

4a. Prema odredbi članka 1. stavka 2. Zakona o
ustanovama, ustanova se osniva za trajno obav­lja­nje djelatnosti odgoja i
obrazova­nja, znanosti, kulture, informira­nja, športa, tjelesne kulture,
tehničke kulture, skrbi o djeci, zdravstva, socijalne skrbi, skrbi o invalidima
i druge djelatnosti, ako se ne obav­ljaju radi stjeca­nja dobiti. Javna
ustanova sukladno odredbi članka 6. tog Zakona osniva se za obav­lja­nje
djelatnosti ili dijela djelatnosti iz članka 1. stavka 2. Zakona, ako je
zakonom određeno da se ona obav­lja kao javna služba. Po istoj odredbi, javna
ustanova se može osnovati i za obav­lja­nje djelatnosti ili dijela djelatnosti
koja nije određena kao javna služba, ako se one obav­ljaju na način i pod
uvjetima koji su propisani za javnu službu.

Među ostalim, po odredbi članka 7. stavka 1.
Zakona o ustanovama, javnu ustanovu može osnovati Republika Hrvatska (stavak 1.
točka 1.) te druga fizička i pravna osoba ako je to zakonom izrijekom dopušteno
(stavak 1. točka 3.).

4b. Prema odredbi članka 78. stavka 1. Zakona,
danom stupa­nja na snagu tog Zakona društvene pravne osobe, koje nisu
organizirane kao društvena poduzeća, zadruge ili društvene organizacije, ako
ispu­njavaju uvjete iz članka 1. stavka 2. tog Zakona, te ako posebnim zakonom
nije što drugo određeno, postaju javnim ustanovama. Po stavku 2. iste odredbe
osnivačem tih javnih ustanova smatra se Republika Hrvatska.

Vlada Republike Hrvatske, prema članku 3. i
članku 78. Zakona, mogla je, u roku šest mjeseci od dana stupa­nja na snagu tog
Zakona, donijeti odluku o prijenosu osnivačkih prava nad određenim ustanovama
ili vrstama ustanova na jedinice lokalne samouprave ili koju drugu pravnu osobu
ili ovlastiti nadležno ministarstvo da ono prenese osnivačka prava na jedinice
lokalne samouprave.

Tom odredbom izvršena je pretvorba tako da su
i sredstva tih društvenopravnih osoba postala imovinom novonastalih ustanova.
Drugačiji način pretvorbe bivših društvenopravnih osoba u ustanove i ­njihovih
sredstava uređen je Zakonom o kazalištima, Zakonom o sred­njem školstvu,
Zakonom o zdravstvenoj zaštiti, Zakonom o zdravstvenoistraživačkoj djelatnosti
i Zakonom o visokim učilištima.

4c. Prema odredbi članka 79. Zakona, danom
stupa­nja na snagu prestaje nadležnost radničkih savjeta ili po ovlastima ­njima
odgovarajućih organa uprav­lja­nja pravnih osoba iz članka 78. stav­ka 1.
Zakona, a prema odredbi stavka 2. istog članka, poslove ravnate­lja i tijela
uprav­lja­nja ustanovom nastavit će obav­ljati osoba koja obnaša poslovodnu dužnost
u pravnoj osobi na dan stupa­nja na snagu ovog Zakona do konstituira­nja
upravnog vijeća ili drugog kole­gijalnog tijela ustanove, sukladno odredbama
ovog Zakona. Prema odredbi stavka 3. te odredbe Vlada Republike Hrvatske i od ­nje
ovlašteno ministarstvo mogu osobu iz stavka 2. razriješiti i na ­njezinu
dužnost imenovati drugu osobu, sve dok se ne izaberu, odnosno imenuju novi
organi ustanove u skladu sa Zakonom.

4d. Prema odredbama članka 81. Zakona o
ustanovama se odredbe članka 78., 79. i 80. Zakona ne odnose na ustanove koje
su osnovane zakonom, odnosno na teme­lju zakona aktom pred­stavničkog tijela
jedinice lokalne samouprave i kod kojih je odre­đen vlasnik, odnosno osnivač te
utvrđen postupak imenova­nja i razrješe­nja poslovodnog organa i uređen način
uprav­lja­nja ustanovom.

5. Ovo stajalište
Ustavnog suda izraženo je i u predmetu broj: U-I-504/93. Ustavni sud je donio u
tom predmetu odluku 28. trav­nja 1999., kojom je odbio zahtjev za ocjenu
ustavnosti članka 78. stavka 2., 3. i 4., članka 79. stavka 3. i članka 80.
Zakona o ustanovama u kojoj je zauzeto stajalište u odnosu na članak 78. Zakona
o ustanovama, prema kojem osporenom odred­bom Zakon nije odlučio o nečijim
vlasničkim pravima, ne­go o osnivačkim pravima, pa te odredbe ne propisuju da
bi imovina ustanove pripala osnivaču javne ustanove, a sukladno odredbi članka
57. Zakona o ustanovama koji glasi:

»Sredstva za rad
koja su pribav­ljena od osnivača ustanove, stečena pruža­njem usluga i prodajom
proizvoda ili su pribav­ljena iz drugih izvora čine imovinu ustanove. Ako u
obav­lja­nju svoje djelatnosti ustanova ostvari dobit, ta se dobit upotrebljava
isk­lju­čivo za obav­lja­nje i razvoj djelatnosti ustanove u skladu s aktom o
osniva­nju i statutom ustanove.

Osnivač ustanove
može odlučiti da dobit ustanove upotrijebi za razvoj i obav­lja­nje djelatnosti
druge ustanove kojoj je osnivač.«

6. Slijedom
iznesenog, Ustavni sud je utvrdio da osporene odredbe nisu suprotne članku 48.
stavku 1., članku 49. stavku 4. i članku 50. stavku 1. Ustava.

7. Stoga je
odlučeno, teme­ljem članka 41. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99), kao u izreci.

8. Objava rješe­nja
teme­lji se na članku 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj:
U-I-585/1995
Zagreb, 6. lip­nja 2000.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

Predsjednik **dr. sc. Smi­ljko Sokol,** v. r.

Rješenje, NN 62/2000-1378