## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2154/2007 od 5. studenoga 2009.

### NN 140/2009 (25.11.2009.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2154/2007 od 5. studenoga 2009.

140 25.11.2009 Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2154/2007 od 5. studenoga 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3441

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću za rješavanje postupovnih pretpostavki za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Ivan Matija, predsjednik Vijeća, te sutkinje Snježana Bagić i Nevenka Šernhorst, članice Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula Republika Hrvatska, koju zastupa Državno odvjetništvo Republike Hrvatske, na sjednici održanoj 5. studenoga 2009. godine, jednoglasno je donio

RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Rev-501/04-2 od 17. siječnja 2007. godine, kojom je odbijena revizija podnositeljice (tužene u parničnom postupku) podnesena protiv presude Županijskog suda u Osijeku broj: Gž-10/99-2 od 15. travnja 1999. godine.

Drugostupanjskom presudom odbijena je žalba podnositeljice i potvrđena presuda Općinskog suda u Osijeku broj: P-91/96-33 od 21. listopada 1998. godine.

Prvostupanjskom presudom naloženo je podnositeljici, na ime pravične naknade za duševne boli zbog smrti bliske osobe, da plati tužiteljima, Lj. M. iznos od 50.000,00 kn, te maloljetnim M. M. i D. M. svakome po 70.000,00 kn, s pripadajućom zakonskom zateznom kamatom.

2. Podnositeljica smatra da su joj osporenom presudom, zbog pogrešne primjene materijalnog prava, pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja, povrede odredaba parničnog postupka, te odstupanja Vrhovnog suda Republike Hrvatske od prakse tog suda u istovrsnim slučajevima, povrijeđena prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 26. i 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi u bitnome navodi kako nije dužna naknaditi spornu štetu jer je istu uzrokovao pripadnik Hrvatske vojske, neovlaštenim korištenjem vatrenog oružja izvan službe. Ukazuje na, u konkretnom slučaju, neprihvatljivo odstupanje Vrhovnog suda od stajališta, iskazanog u presudama broj: Rev-1413/1998-2 od 18. travnja 2001. i Rev-863/1999-2 od 4. prosinca 2002. (donesenim povodom revizija podnesenih protiv drugostupanjskih odluka kojima je odlučeno o pravu drugih tužitelja na naknadu štete uzrokovane istim štetnim događajem), te u presudama istog suda broj: Rev-1294/02 od 2. rujna 2004. i Rev-3764/1999. godine od 1. travnja 2003. godine, prema kojem Republika Hrvatska ne odgovara za štetu uzrokovanu od pripadnika hrvatskih oružanih snaga koja nije počinjena u svezi s obavljanjem vojne službe, odnosno u vojnoj službi. U prilog svojih navoda podnositeljica se pozvala i na odluke Ustavnog suda broj: U-III-1835/2002 od 15. rujna 2004. i U-III-3218/2003 od 22. rujna 2004. godine, u kojima je navedeno pravno stajalište Vrhovnog suda ocijenjeno kao ustavnopravno prihvatljivo tumačenje i primjena mjerodavnog materijalnog prava.

Ustavna tužba nije dopuštena.

3. Članak 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisuje:

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ustavnu tužbu: ako nije nadležan; ako je ustavna tužba nepravodobna, nepotpuna, nerazumljiva ili nedopuštena. Tužba je nedopuštena: (...) ako je tužbu podnijela osoba koja nije ovlaštena za njezino podnošenje ( ...).

4. Tijekom ustavnosudskog postupka ocijenjeno je da je ustavnu tužbu podnijela Republika Hrvatska koja nije ovlaštena za njezino podnošenje u smislu članka 128. alineje 4. Ustava Republike Hrvatske.

Ustavna tužba je ustavnopravno sredstvo zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda koja mogu biti povrijeđena pojedinačnim aktima tijela državne ili javne vlasti. Država nije ovlaštena podnositi ustavnu tužbu protiv odluka svojih vlastitih tijela, niti je po naravi stvari moguće da njoj budu povrijeđena ljudska prava i temeljne slobode.

5. Slijedom navedenog, na temelju članka 72. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

6. Rješenje o objavi (točka II. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2154/2007

Zagreb, 5. studenoga 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Ivan Matija, v. r.

Rješenje, NN 140/2009-3441