## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-523/1994, U-I-092/1995, U-I-516/1995, U-I-918/1995, U-I-278/1996, U-I-598/1998 od 27. listopada 1999.

### NN 121/1999 (19.11.1999.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-523/1994, U-I-092/1995, U-I-516/1995, U-I-918/1995, U-I-278/1996, U-I-598/1998 od 27. listopada 1999.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu dr. Jadranko Crnić,
predsjednik Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir
Belajec, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić,
mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac, Milan
Vuković i Mladen Žuvela, povodom prijedloga za ocjenu
ustavnosti zakona, na sjednici održanoj dana 27. listopada
1999. godine, donio je sljedeće

## RJEŠENJE

I. Ne prihvaćaju se prijedlozi za ocjenu ustavnosti odredbi
članka 35. stavak 1. i 3., te članaka 36., 37. i
38. Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave i uprave
(»Narodne novine«, broj 117/93 i 69/97).

II. Ovo rješenje će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Odredbe članaka i Zakona navedenog u izreci, ustavnost
kojih je pred Ustavnim sudom Republike Hrvatske osporena, glase:

*2. Porez na kuće za odmor*

Članak 35.

»(1) Porez na kuće za odmor plaćaju pravne i
fizičke osobe, koje su vlasnici kuća za odmor.

(2) Porez na kuće za odmor ne plaća se na kuće
za odmor ili odmarališta oštećena ratnim razaranjima
i za vrijeme dok su u njima smješteni izbjeglice i prognanici.

(3) Odlukom grada, odnosno općine mogu se propisati i druga
oslobođenja od plaćanja poreza na kuće za odmor.«

Članak 36.

»(1) Porez na kuće za odmor plaća se prema četvornom
metru korisne površine.

(2) Visinu poreza iz stavka 1. ovoga članka propisuje grad,
odnosno općina, tako da porez po jednom četvornom
metru može godišnje iznositi u dinarskoj protuvrijednosti
od jedne do tri DEM po srednjem tečaju Narodne banke Hrvatske
na dan utvrđivanja obveze.«

Članak 37.

»(1) Kućom za odmor smatra se svaka zgrada ili dio
zgrade (stan) koja se koristi sezonski ili povremeno.

(2) Kućom za odmor smatra se i odmaralište.

(3) Kućom za odmor, u smislu ovoga Zakona, ne smatraju se
gospodarske zgrade koje služe za smještaj poljodjelskih
strojeva, alata i slično.«

Članak 38.

»(1) Rješenje o razrezu poreza na kuće za odmor
donosi nadležno tijelo za utvrđivanje poreza prema mjestu
gdje se nalazi imovina.

(2) Obveznici poreza na kuće za odmor moraju nadležnom
tijelu iz stavka 1. ovoga članka dostaviti podatke o kućama
za odmor, koji se odnose na mjesto gdje se nalaze ti objekti,
korisnu površinu te druge podatke potrebne za razrez poreza
na imovinu ako nadležno tijelo ne raspolaže tim podacima.

(3) Podatke iz stavka 2. ovoga članka porezni obveznici
moraju dostaviti do 31. ožujka godine za koju se razrezuje
porez.

(4) Porez na kuće za odmor plaća se u roku od 15
dana od dana dostave rješenja o razrezu toga poreza.

(5) Porez na kuću za odmor pripada gradu, odnosno općini
na području koje se nalazi imovina na koju se plaća
ovaj porez.«

2. Prijedloge za ocjenu ustavnosti su podnijeli: 1) Gjuro Pejnović,
Ivan i Mira Perković, Stanko Marinac, Slavko Skračić,
Petar Milun, Jaroslav Turina, Franjo Mihelić i Mirko Jančić,
svi iz Zagreba, 2) Ivica Marinčić iz Splita, 3) mr.
Veljko Dobrinčić iz Zagreba, 4) Vojmir Bubičić
iz Splita, 5) Niko Certić iz Splita te 6) Marko Polić
iz Zagreba.

Neustavnost osporenih odredbi prema navodima predlagatelja postoji
u odnosu na odredbe članka 14. stavak 2. (svi su pred zakonom
jednaki) i članka 51. Ustava (svatko je dužan sudjelovati
u podmirenju javnih troškova, u skladu sa svojim gospodarskim
mogućnostima; porezni se sustav temelji na načelima
jednakosti i pravednosti), a za predlagatelja Niku Certića
i u odnosu na članak 68. stavak 3. Ustava (država
štiti znanstvena, kulturna i umjetnička dobra kao
duhovne narodne vrednote).

Razlozi osporavanja u bitnome su sljedeći: - vlasnici kuće
ili stana za odmor u neravnopravnom su položaju u odnosu
na vlasnike kuća ili stanova koji stalno borave u istim
mjestima jer njih ne tereti predmetna porezna obveza; u obvezi
su kao i mještani plaćati i sve ostale obveze (komunalne
i druge pristojbe); oporezivanjem kuća za odmor se ponovno
uvodi porez na imovinu ali samo za vlasnike takvih kuća
ili stanova; - osporene odredbe ne jamče svim građanima
ostvarivanje načela jednakosti i pravičnosti jer
u njima nisu razrađeni bitni elementi od važnosti za
procjenu visine poreza već se porez paušalno utvrđuje
na temelju jednog elementa kao što je korisna površina.
Tako su građani pojedinih općina dovedeni u neravnopravan
položaj jer su općine na različit način
odredile kriterije za plaćanje te vrste poreza; - nisu razrađeni
kriteriji na temelju kojih se neki građani mogu osloboditi
od plaćanja poreza na kuće za odmor: - vlasnik kuće
za odmor plaća jednako porez za četvorni metar bez
obzira radi li se o staroj kući ili novoj luksuznoj kući,
a raniji propisi su uzimali u obzir starost kuće; - kako
grad ili općina nisu obvezani zakonom da uzimaju u obzir
starost kuće, porez je nepravedan jer nije jednak za sve:
- vlasnici kuća za odmor u neravnopravnom su položaju
u odnosu na vlasnike pokretne imovine koja je podijeljena u četiri
kategorije s odgovarajućim porezima (primjerice, osobna
prijevozna sredstva); - porez na stoljetne kuće, zaštićene
kao spomenici kulture, onemogućava njihovu zaštitu
koja je za vlasnika zakonom propisana obveza; - radi se o dvostrukom
oporezivanju vlasnika kuće za odmor, jedanput kroz porez
na dohodak, a drugi put kao porez na kuće za odmor.

3. Prijedlozi su tijekom postupka dostavljeni Ministarstvu financija
radi davanja stručnog mišljenja glede navoda predlagatelja,
budući da ono provodi nadzor nad primjenom navedenog Zakona
i propisa donesenih na temelju tog Zakona (članak 96. Zakona).
U svom očitovanju Ministarstvo je navelo da osporene odredbe
nisu neustavne s obzirom da je Zakon propisao u kojim slučajevima
se ne plaća porez na kuće za odmor, a jedinice lokalne
samouprave (općine, gradovi), uz određivanje različite
visine poreza, svojim odlukama mogu propisivati i druga oslobođenja
od plaćanja spornog poreza, pored onih utvrđenih zakonom,
vodeći računa o starosti kuće za odmor, načinu
gradnje, opremljenosti komunalijama i drugim okolnostima. Stoga
su predložili da se ne prihvate prijedlozi za ocjenu ustavnosti.

4. Ustav Republike Hrvatske »(Narodne novine«, broj
8/98) u članku 125., kojim je utvrđena nadležnost
Ustavnog suda, u al. 1. utvrđuje i odlučivanje o suglasnosti
zakona s Ustavom. Ustavni zakon o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99 - nastavno: Ustavni zakon)
u članku 53. stavak 1. određuje da će Ustavni
sud ukinuti zakon ili pojedine njegove odredbe ako utvrdi da
nisu suglasni s Ustavom.

Prijedlozi nisu osnovani.

Pravo na lokalnu samoupravu je ustavno pravo koje građanima
jamči Ustav; to pravo obuhvaća pravo odlučivanja
o potrebama i interesima građana od lokalnog značenja;
o lokalnoj samoupravi se donosi zakon (članak 128. Ustava).

Zakon o lokalnoj samoupravi i upravi (»Narodne novine«,
broj 90/92, 94/93, 117/93, 5/97 i 17/99), razrađujući
ustavne odredbe o ustrojstvu lokalne samouprave i uprave, određuje
tko su jedinice lokalne samouprave odnosno jedinice lokalne uprave
i samouprave, njihov samoupravni djelokrug, njihova tijela, način
financiranja i dr., dok osporeni Zakon o financiranju lokalne
samouprave i uprave uređuje izvore sredstava i financiranje
poslova iz samoupravnog djelokruga jedinica lokalne samouprave
i uprave (članak 1.). Temeljna je odredba toga Zakona (članak
2.) da te jedinice za obavljanje poslova iz svoga samoupravnog
djelokruga moraju osigurati sredstva u svojem proračunu.

Prema odredbama članka 68. Zakona o lokalnoj samoupravi
i upravi, jedinice lokalne samouprave u okviru državne gospodarske
politike imaju svoje prihode kojima u okviru samoupravnog djelokruga
slobodno raspolažu (stavak 1.); prihodi jedinica lokalne
samouprave su, pored ostalog, općinski, gradski i županijski
porezi i naknade te takse čije stope, u granicama određenim
zakonom, utvrđuju samostalno (stavak 3. t. 5.).

Porez na kuće za odmor je vrsta tzv. lokalnih poreza (utvrđenih
u članku 30. osporenog Zakona), koji pripadaju jedinicama
lokalne samouprave, njihov su prihod i izvor njihovog financiranja,
kojim prihodom one u okviru svog Ustavom i zakonom utvrđenog
samoupravnog djelokruga mogu slobodno raspolagati. Upravo s tih
osnova osporeni Zakon u osporenim odredbama članka 35.
daje ovlast općini i gradu da prigodom utvrđivanja porezne
obveze svojim odlukama utvrde i druge porezne olakšice (stavak
3.), pored onih koje priznaje sam Zakon u stavku 2. istog članka.
To znači da je moguće da vlasnik kuće za odmor
iz određenih razloga, primjerice starosti kuće i sl.,
bude oslobođen plaćanja toga poreza, o čemu će
odlučiti nadležno tijelo jedinice lokalne samouprave
uzimajući u obzir sve okolnosti relevantne za pojedinog
poreznog obveznika.

Ustavni sud ocjenjuje da su neosnovani navodi predlagatelja glede
određivanja načina i pretpostavki plaćanja poreza
na kuće za odmor jer impliciraju miješanje zakonodavca
u samoupravni djelokrug jedinica lokalne samouprave na način
koji bi bio protivan svrsi i smislu ustavnih odrednica o lokalnoj
samoupravi kao najvišem stupnju lokalne (mjesne) samostalnosti
koja je lokalnom (mjesnom) stanovništvu u određenom djelokrugu
poslova lokalne naravi zajamčena Ustavom.

Stoga su u obavljanju lokalnih poslova tijela jedinica lokalne
samouprave samostalna, u skladu sa zakonom i statutom, te podliježu
samo nadzoru zakonitosti ovlaštenih državnih tijela
(članak 130. stavak 1. Ustava). Nadzor zakonitosti materijalnog
i financijskog poslovanja jedinica lokalne samouprave prema odredbama
članka 73. osporenog Zakona provodi Ministarstvo financija
ili drugi zakonom određeni organ, koji ima ovlasti obustaviti
od izvršenja, poništiti odnosno ukinuti nezakonit akt
materijalnog odnosno financijskog poslovanja općine, grada
odnosno županije i pokrenuti postupak protiv odgovorne osobe
u skladu sa zakonom.

5. Iz tih razloga Ustavni sud je odlučio kao u izreci (točka
I.), a u skladu s odredbama članka 41. Ustavnog zakona.
Objava ovog rješenja (točka II. izreke) temelji se
na članku 28. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-523/1994.
U-I-092/1995.
U-I-516/1995.
U-I-918/1995.
U-I-278/1996.
U-I-598/1998.

Zagreb, 27. listopada 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. Jadranko Crnić,** v. r.

Rješenje, NN 121/1999-1958