## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-31 od 3

### NN 123/1997 (19.11.1997.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-31 od 3

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj
tužbi B. S. iz Z., zastupane po S.S.-M. odvjetnici iz I.-G., na sjednici
održanoj dana 3. listopada 1997. godine donio je slijedeću

## **ODLUKU**

1. Ustavna tužba se usvaja te se ukida presuda Vrhovnog suda Republike
Hrvatske, broj: Rev-841/96-2 od 6. lipnja 1996. godine i predmet se vraća
tom Sudu na ponovni postupak.

2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama"

Obrazloženje

B. S. iz Z., zastupana po punomoćnici S.S.-M., odvjetnici iz I.-G.,
podnijela je pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu povodom presude Vrhovnog
suda Republike Hrvatske, broj: Rev-841/96-2 od 6. lipnja 1996. godine.

Tom presudom preinačene su presuda Županijskog suda u S., broj: Gž-711/1995-3
od 24. siječnja 1996. godine i djelomična presuda Općinskog suda I.-G.,
broj: P-522/94-8 od 25. travnja 1995. godine te je podnositeljica odbijena
sa tužbenim zahtjevom.

Podnositeljica smatra da su joj navedenom presudom Vrhovnog suda Republike
Hrvatske povrijeđena ustavna prava iz članaka 44. i 54. Ustava Republike
Hrvatske, kao i da su povrijeđene temeljne odredbe iz članaka 3. i 5. stavak
2. Ustava Republike Hrvatske.

Iz navoda ustavne tužbe pobijane sudske odluke, te isprava spisa Općinskog
suda u I.-G., broj: P-522/94 proizlazi da je podnositeljica pred tim sudom
pokrenula radni spor protiv tuženika Županije S.-M. radi poništenja rješenja
župana Županije S.-M. od 26. siječnja 1994. godine. Tim rješenjem je podnositeljici
utvrđen prestanak radnog odnosa istekom otkaznog roka od tri mjeseca s
obzirom na to da nije raspoređena do 25. siječnja 1994. godine, do kojeg
datuma je trebala biti raspoređena temeljem odredbe članka 43. stavak 2.
Uredbe o ustrojavanju županijskih ureda ("Narodne novine", broj 116/93).

Podnositeljica ustavne tužbe je kao službenik ukinutog Sekretarijata
za privredu i društvene djelatnosti Općine I.-G. obavljala poslove veterinarsko-tržišnog
inspektora. Rješenjem župana Županije S.-M. od 31. prosinca 1993. godine
preuzeta je u Županiju S.-M., uz obvezu da do rasporeda obavlja zadaće
i poslove na kojima je zatečena. Navedeno rješenje temelji se na odredbi
članka 42. Uredbe o ustrojavanju županijskih ureda.

Općinski sud u I.-G. utvrdio je da je tužbeni zahtjev podnositeljice
glede poništenja pobijanog rješenja i raspoređivanja na radno mjesto veterinarskog
inspektora osnovan, te je djelomičnom presudom, broj: P-522/94-8 od 25.
travnja 1995. godine isti usvojio. Među strankama je bilo sporno da li
je postojala obveza župana da rasporedi podnositeljicu, kao preuzetog službenika,
u odgovarajuće županijske urede i Ured župana. Prvostupanjski sud je zauzeo
stajalište da je postojala obveza župana, prema odredbi članka 43. Uredbe
o ustrojavanju županijskih ureda, da sukladno Pravilniku o unutarnjem redu
županijskih ureda, rasporedi preuzete službenike najkasnije do 25. siječnja
1994. godine u odgovarajuće županijske urede i Ured župana.

Prvostupanjski sud je došao do zaključka da je postojala i mogućnost
rasporeda podnositeljice, s obzirom na to da su Pravilnikom o unutarnjem
redu županijskih ureda Županije S.-M., predviđena radna mjesta 6 veterinarskih
inspektora, te da je tuženik raspisao natječaj za 2 slobodna radna mjesta
veterinarskog inspektora.

Županijski sud je presudom, broj: Gž-711/95 od 24. siječnja 1996. godine,
odbio žalbu tuženika Županije S.-M. kao neosnovanu i potvrdio prvostupanjsku
presudu. Pritom je ocijenio da je prvostupanjski sud u svojoj odluci pravilno
primijenio materijalno pravo s obzirom na to da je postojala obveza župana
da tužiteljicu rasporedi na jedno od nepopunjenih radnih mjesta, a temeljem
odredbe članka 43. stavak 2. Uredbe o ustrojavanju županijskih ureda.

Vrhovni sud Republike Hrvatske je pobijanom presudom prihvatio reviziju
tuženika te preinačio presude prvog i drugog stupnja tako da je u cijelosti
odbio tužbeni zahtjev podnositeljice. Utvrdio je da je ostvaren revizijski
razlog pogrešne primjene materijalnog prava budući da je podnositeljici
radno pravni status, kao neraspoređenom radniku, utvrđen rješenjem o preuzimanju
od 31. prosinca 1993. godine, a nedonošenjem akta o raspoređivanju na određeno
radno mjesto ostala je neraspoređeni radnik u smislu odredbe članka 381.
Zakona o upravi ("Narodne novine", broj 16/78, 29/85, 48/85, 41/90, 47/90
i 53A/91). Vrhovni sud je zauzeo stajalište da se rješenjem o prestanku
radnog odnosa od 26. siječnja 1994. godine samo deklarira radno pravni
status podnositeljice kao neraspoređenog radnika. Stoga joj može prestati
radni odnos pod uvjetima iz članka 383 A Zakona o upravi.

Ustavna tužba je osnovana.

U provedenom postupku Ustavni sud Republike Hrvatske je utvrdio da su
u ovom slučaju odlukom Vrhovnog suda Republike Hrvatske povrijeđene temeljne
vrednote iz članka 3. Ustava Republike Hrvatske kao što su jednakost i
vladavina prava, kao i odredba članka 5. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske
prema kojoj je svatko dužan držati se Ustava i zakona i poštivati pravni
poredak Republike Hrvatske.

Odredbom članka 44. Ustava Republike Hrvatske propisano je da svaki
građanin Republike Hrvatske ima pravo, pod jednakim uvjetima, sudjelovati
u obavljanju javnih poslova i biti primljen u javne službe.

Prema odredbama članka 54. Ustava Republike Hrvatske svatko ima pravo
na rad i slobodu rada i svatko slobodno bira poziv i zaposlenje i svakome
je pod jednakim uvjetima dostupno svako radno mjesto i dužnost. Ostvarivanje
tih prava, odnosno način i postupak za njihovu primjenu pod jednakim uvjetima
za sve propisan je zakonom.

Uredbom o ustrojavanju županijskih ureda uređuje se, između ostalog,
ustrojavanje županijskih ureda, njihov djelokrug, način i postupak preuzimanja
poslova državne uprave te službenika i dokumentacije organa uprave i službi
dosadašnjih općina i druga pitanja od značaja za rad županijskih ureda.

Međutim, Uredbom o ustrojavanju županijskih ureda nije određeno propisano
da li postoji obveza župana da rasporedi preuzete službenike, već se glede
neraspoređenih službenika regulira samo pitanje plaća.

Zakon o upravi je opći propis kojim su uređeni radni odnosi i plaće
djelatnika u organima uprave, a primjenjuje se temeljem članka 56 c. Zakona
o lokalnoj samoupravi i upravi ("Narodne novine", broj 90/92, 94/93 i 117/93)
na djelatnike u upravnim odjelima i službama jedinica lokalne samouprave
do donošenja posebnog zakona za te djelatnike.

Stoga obveza rasporeda preuzetih službenika, obzirom da nije utvrđena
navedenom Uredbom, proizlazi iz odredbe članka 381. stavka 1. Zakona o
upravi, koji glasi: "Radnici koji **nisu mogli** biti raspoređeni u
smislu članka 380..." i članka 380. stavak 1. Zakona o upravi prema kojem
se radnici koji su obavljali poslove i zadatke ukinutih radnih mjesta,
raspoređuju na radna mjesta koja odgovaraju njihovoj stručnoj spremi i
radnom iskustvu, u isti organ uprave ili u drugi organ uprave iste društveno-političke
zajednice a i u organ uprave druge društveno-političke zajednice.

Iz navedenog proizlazi da je potrebno poduzeti sve mjere kako bi se
preuzeti službenici rasporedili. Ukoliko nema slobodnog radnog mjesta za
koje službenik ispunjava stručne uvjete u tijelu državne uprave koje je
preuzelo službenika ili u nekom drugom tijelu državne uprave, ili ako takvo
radno mjesto nije predviđeno aktom tijela državne uprave, dakle, ako preuzeti
službenik nikako nije mogao biti raspoređen, tada mu kao neraspoređenom
službeniku prestaje radni odnos u smislu odredbe članka 383. u svezi sa
člankom 381. Zakona o upravi.

U svezi sa stajalištem Vrhovnog suda da je radno pravni status podnositeljice,
kao neraspoređenog službenika, utvrđen rješenjem o preuzimanju od 31. prosinca
1993. godine, za navesti je kako tim rješenjem nije definitivno riješen
status podnositeljice jer je tek donošenjem Pravilnika utvrđen broj potrebnih
službenika i potrebni stručni uvjeti. A Pravilnik o unutarnjem redu županijskih
ureda Županije S.-M. donesen je dana 14. siječnja 1994. godine. Stoga su
tek od tada mogli preuzeti službenici biti raspoređeni ili neraspoređeni
ovisno o broju potrebnih službenika predviđenih Pravilnikom.

U smislu gore navedenih propisa nakon donošenja Pravilnika, župan je
bio dužan donijeti akt o rasporedu podnositeljice jer je u konkretnom slučaju
navedenim Pravilnikom predviđeno radno mjesto veterinarskog inspektora,
a iz činjenice objavljivanja natječaja proizlazi da dva mjesta veterinarskih
inspektora nisu popunjena, pa je stoga postojala i mogućnost rasporeda
podnositeljice na mjesto veterinarskog inspektora.

Propusti u postupanju župana Županije S.-M., u ovom slučaju nedonošenje
akta o raspoređivanju podnositeljice ustavne tužbe, premda su za to postojali
uvjeti i zakonska obveza, doveli su do povrede ustavnih prava podnositeljice,
prava da pod jednakim uvjetima sudjeluje u obavljanju javnih poslova i
bude primljena u javne službe i prava na rad.

Iz tih razloga su i osporenom revizijskom odlukom podnositeljici ustavne
tužbe povrijeđena njena ustavna prava iz članaka 44. i 54. Ustava, te je
takvo postupanje dovelo i do povrede temeljnih načela o jednakosti i vladavini
prava iz članka 3. Ustava Republike Hrvatske.

U skladu sa člankom 30. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/91) odlučeno je kao u točci 1. izreke.

Odluka iz točke 2. izreke temelji se na članku 20. stavak 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-31/1997
Zagreb, 3. listopada 1997.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 123/1997-1804