## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2020/2003 od 25. listopada 2004.

### NN 158/2004 (15.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2020/2003 od 25. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2758

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna
Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić,
Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi T.
Š. iz D., koga zastupa J. F., odvjetnik u S., na sjednici održanoj 25. listopada
2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim
sudom pod brojem: IV P-216/95, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od jedne
(1) godine, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju
ustavne tužbe T. Š. iz D., Đ. N. 2, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 9.750,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u
»Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj je dana 12.
lipnja 2003. godine podnio ustavnu tužbu na temelju ovlaštenja sadržanog u
odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni
zakon).

U ustavnoj tužbi podnositelj ističe
da Općinski sud u Splitu nije u razumnom roku odlučio o njegovim pravima i
obvezama u parničnom postupku radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992.
godine, pa nadalje, koji se vodi pod poslovnim brojem: IV P-372/01. Smatra da
je nedonošenjem odluke u razumnom roku, povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositelj
zahtijeva da Ustavni sud odredi Općinskom sudu u Splitu rok za donošenje
meritorne odluke u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem:
IV P-372/01, te traži primjerenu naknadu u iznosu od 15.000,00 kuna zbog
povrede naznačenog ustavnog prava koju je počinio Općinski sud u Splitu ne
odlučivši o njegovim pravima i obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredama ustavnih prava podnositelja:

–
16. veljače 1995. godine, podnositelj je pred Općinskim sudom u Splitu podnio
tužbu s još 52 bivša zaposlenika »J.« – glavne filijale S., radi isplate plaće.
Predmet se najprije vodio pod poslovnim brojem: IV P-216/95,

–
tužitelji su rješenjem suda od 11. studenoga 1998. godine pozvani na uređenje
tužbe,

–
prvo ročište održano je 8. ožujka 1999. godine,

–
na ročištu 15. rujna 2000. godine, predmet bivših zaposlenika »J.« – glavne
filijale S. je razdvojen, pa se vodio pod poslovnim brojem: IV P-372/01,

–
da bi se utvrdila pravna osnova i ishodio načelni stav višeg suda, radi
ekonomičnosti postupka, postupak je nastavljen samo po tužbama dvoje tužitelja,
dok u parničnom postupku podnositelja sud nije postupao,

–
postupak je nastavljen ročištem održanim 16. ožujka 2004. godine,

–
rješenjem Općinskog suda u Splitu, broj: IV P-216/95 od 18. lipnja 2004.
godine, spisi: IV P-332/01, IV P-338/01, IV P-339/01, IV P-342/01, IV P-350/01,
IV P-351/01, IV P-353/01, IV P-355/01, IV P-356/01, IV P-358/01, IV P-359/01,
IV P-360/01, IV P-365/01, IV P-372/01 i IV P-380/01 pripajaju se tom spisu radi
zajedničkog raspravljanja i odlučivanja, a radi ekonomičnosti postupka (među
kojima je i podnositelj) protiv J., Glavne filijale S. Točkom II. izreke tog
rješenja, određen je prekid postupka, dok je točkom III. izreke određeno da će
se postupak nastaviti kad stečajni upravitelj tuženika preuzme postupak ili kad
ga sud na prijedlog tužitelja ili po službenoj dužnosti pozove na preuzimanje
postupka.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U
SPLITU

3. Na temelju članka 69. alineje
2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u Splitu da se
izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u
Splitu od 30. rujna 2004. godine navodi se da se radi o sudskoj stvari u kojoj
postoji dvojba oko pasivne legitimacije i pravnog sljedništva, da postoje
indicije da je nad »J.« u drugoj državi otvoren stečajni postupak, te da se
uslijed navedenog otvara pitanje nadležnosti Općinskog suda u Splitu za
postupanje, da je u jednom »pilot« predmetu u kojemu je donesena prvostupanjska
presuda, Županijski sud u Splitu donio rješenje kojim se prvostupanjska presuda
ukida, dok drugi »pilot« postupak nije okončan, te da je od nadležnog suda u S.
i C. G. zatražena obavijest na okolnost postojanja J. d.d. B., kao pravne osobe
i eventualnog otvaranja stečajnog postupka.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.

Odredbom
članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona propisano je:

»(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2)
U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3)
U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5.
Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra s obzirom na osobite okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Uvidom
u spis Općinskog suda u Splitu, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju
ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog
zakona.

Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak
započeo je 16. veljače 1995. godine, tužbom podnositelja protiv J. – glavne
filijale S., radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992. godine pa
nadalje.

Ustavna
tužba podnesena je dana 12. lipnja 2003. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu ukupno traje osam (8) godina, tri (3) mjeseca i
dvadeset šest (26) dana.

Zakon
o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona
o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine,
temeljem članka 134. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 56/90.),
dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog
poretka Republike Hrvat­ske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1.
Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između
ostaloga, propisuje sljedeće:

»Radi utvrđivanja svojih prava i
obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni
i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj«.

Sukladno navedenom, konvencijsko
pravo na donošenje sud­ske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog
poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije (5. studenoga 1997. godine). S druge strane, pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u Republici Hrvatskoj
9. studenoga 2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00.). Iz navedenih razloga ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine u pravilu
ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63.
Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo
pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao ustavno.

Ustavni sud je ocijenio da se u
ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997.
godine (to jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do
12. lipnja 2003. godine (to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe
podnositelja), što ukupno iznosi pet (5) godina, sedam (7) mjeseci i sedam (7)
dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrđuje da je u
razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u Splitu imao dva
razdoblja potpune neaktivnosti suda i to od 5. studenoga 1997. godine do 11.
studenoga 1998. godine i od 15. rujna 2000. godine do 28. kolovoza 2003.
godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

Prema ocjeni ovog suda
podnositelj ustavne tužbe, kao stranka u parničnom postupku, svojim ponašanjem
nije pridonio duljini cjelokupnog sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

U konkretnom postupku radi se o
složenoj parničnoj stvari, ali Ustavni sud ocjenjuje da unatoč tomu sudski
postupak traje nerazumno dugo, pri čemu je osobito važna činjenica potpune
neaktivnosti nadležnog suda u razdoblju dužem od tri godine.

6. Ustavni sud utvrđuje da radni
spor, koji se sada vodi pod poslovnim brojem: IV P-216/95 pred Općinskim sudom
u Splitu, traje preko osam godina, dok pravno relevantno razdoblje s aspekta
povrede prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku iznosi pet (5) godina,
sedam (7) mjeseci i sedam (7) dana.

S
obzirom na činjenicu da postupak u kojemu je zakonom propisana hitnost u
postupanju, u prvom stupnju traje preko osam godina, te da Ustavni sud nije našao
okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost tog sudskog postupka, Ustavni sud
ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili
obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Polazeći
od mjerodavnih odredaba Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine«, broj
53/91., 91/92., 112/99. i 117/03.), Ustavni sud napominje da činjenica što je
Općinski sud u Splitu donio rješenje o prekidu postupka ne može imati utjecaja
na dužnost suda da odluči o podnositeljevim pravima i obvezama u razumnom roku
odnosno da u razumnom roku okonča predmetni parnični postupak.

Slijedom
iznijetog, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je
odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u
razumnom roku Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano, pravno relevantno
razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja nerazumno dugog razdoblja potpune
neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim
okolnostima svakog pojedinog slučaja. Određivanje primjerene naknade nije
ovisno o vrsti postupka i imovinskom interesu stranaka, već je to satisfakcija
strankama koja se dosuđuje zbog dužine postupka i neefikasnosti pravosudnog
sustava Republike Hrvatske.

Pri
utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Budući
da je Ustavni sud ovlašten, na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, u
svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za donošenje sudske odluke, na visinu
naknade u konkretnom slučaju utjecala je i činjenica da je Općinskom sudu u
Splitu, točkom II. izreke ove odluke, određen primjeren rok u kojem je taj sud
dužan donijeti odluku u predmetu broj: IV P-216/95, čime se na djelotvoran
način ostvaruje i svrha samog sudskog postupka.

Iznos
pravične naknade, kojeg je podnositelj zahtijevao u ustavnoj tužbi, u dijelu
koji prelazi utvrđenu svotu u točki III. izreke ove odluke, Sud je ocijenio
neprimjerenim.

Slijedom
svega iznijetoga, sukladno odredbi članka 63. stav­ka 3. Ustavnog zakona, odlučeno
je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) utemeljena je na odredbi članka 29. stavka 1.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2120/2003
Zagreb, 25. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 158/2004-2758