## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-932/2000 od 28. veljače 2001.

### NN 21/2001 (16.3.2001.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-932/2000 od 28. veljače 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

391

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Smi­ljko Sokol, predsjednik
Suda te suci Marijan Hra­njski, Petar Klarić, Jurica Malčić, Ivan Mrko­njić,
Jasna Omejec, Emilija Rajić, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o suglasnosti
drugog propisa s Ustavom i zakonom, na sjednici održanoj 28. ve­ljače 2001.
godine, donio je s­ljedeće

## RJEŠENJE

1. Ne prihvaća se prijedlog za pokreta­nje postupka za ocjenu
suglasnosti s Ustavom i zakonom članka 1. stavka 2. Pravilnika o osigura­nju
štednih uloga (»Narodne novine«, broj 65/97, 105/98 i 86/00).

2. Rješe­nje će biti objav­ljeno u »Narodnim novinama«.

```
Obrazlože­nje
```

1. Damir i Goran Štimac, Ljubica i Josip Dolenčić, Stjepan Švajgović,
Stjepan Kušić, Zdenko i Pavao Jakovina, Niko Ljubas, Henri Golob i Darko Potno,
svi iz Zagreba, podnijeli su Ustavnom sudu Republike Hrvatske prijedlog za
pokreta­nje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i Zakonom o Državnoj
agenciji za osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka (»Narodne novine«, broj
44/94, 79/98, 19/99 i 35/00) u izreci označenog propisa.

Osporena odredba glasi:

»Ulozi u štedno-kreditnim
zadrugama nisu osigurani po odredbama ovog Pravilnika.«

2. Stajalište je predlagate­lja
da osporena odredba članka 1. stavka 2. Pravilnika o osigura­nju štednih uloga
(nastavno: Pravil­nik) nije suglasna Zakonu o Državnoj agenciji za osigura­nje
šted­nih uloga i sanaciju banaka budući da ni jednom odredbom navedenog Zakona,
Državnoj agenciji za osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka (nastavno:
Agencija) nije dano ovlašte­nje svojim općim aktom određivati krug osoba čije
uloge neće osiguravati te da ni iz jedne zakonske odredbe ne proizlazi pravo
Agencije da općim aktom izuzme iz primjene Zakona o Državnoj agenciji za
osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka određenu grupu šte­diša, odnosno
uloge u štedno-kreditnim zadrugama.

Obrazlažući navedeno
stajalište, predlagate­lji u bitnom navode da se Zakon o Državnoj agenciji za
osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka odnosi na štedionice bez ikakvih
ograniče­nja te je Agencija neovlašteno propisala ograniče­nje osporenom odred­bom
Pravilnika, uslijed če­ga da je ista nesuglasna članku 1. stav­ku 2. Zakona o
Državnoj agenciji za osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka.

3. Predlagate­lji smatraju da
osporena odredba Pravilnika nije suglasna ni odredbi članka 14. stavka 2.
Ustava Republike Hrvat­ske.

Obrazlažući tu tvrd­nju u
podnesenom prijedlogu, predlagate­lji navode da je »Pučka štedionica«
štedno-kreditna služba Po­ljoprivredne zadruge »Sutla« s p.o. Šenkovec
(nastavno: »Pučka štedionica«) bila uredno re­gistrirana, da je obav­ljala
djelatnost sukladno zakonom dopuštenoj i re­gistriranoj djelatnosti, a pod
kontrolom nadležnih državnih institucija te su naknadnim donoše­njem osporenog
propisa štediše »Pučke štedionice« dovedene u neravnopravan položaj, a ustavno
jamstvo na ravnopravnost i jednakost u ostvariva­nju i zaštiti prava pred
zakonom je povrijeđeno, jer nije omogućeno da se i na ­njih primje­njuje isti
zakon kao i na štediše drugih banaka i štedionica.

Predlažu Ustavnom sudu ukida­nje
osporene odredbe članka 1. stavka 2. Pravilnika, uz zauzima­nje stajališta da i
štediše »Pučke štedionice«, u ostvariva­nju svojih prava s osnove osiguranih
štednih uloga, trebaju biti izjednačeni sa svim drugim štedi­šama u bankama i
štedionicama na koje se odnosi Zakon o Državnoj agenciji za osigura­nje štednih
uloga i sanaciju banaka.

4. Tijekom obrade predmeta,
sukladno članku 40. stavku 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narod­ne novine«, broj 99/99), prijedlog za pokreta­nje postupka
dostav­ljen je na odgovor Državnoj agenciji za osigura­nje štednih uloga i
sanaciju banaka, kao tijelu koje je donijelo osporeni propis, a od Ministarstva
financija Republike Hrvatske zatraženo je miš­lje­nje, budući da su
štedno-kreditne zadruge pod nadzorom Ministarstva financija.

Sadržaj dostav­ljenih
odgovora oba tijela može se svesti na tvrd­nju da zakonska re­gulativa
različito tretira štedno-kreditne organizacije od banaka i štedionica te da osporena
pravilnička odredba nije u nesuglasju s ustavnom i zakonskom odredbom,
navedenima od strane predlagate­lja.

*Prijedlog nije osnovan.*

5. Predlagate­lji u osporava­nju
predmetnog drugog propisa upućuju na dva pita­nja:

– prvo je pita­nje pravnog
statusa financijske asocijacije, osnovane i re­gistrirane 1990. godine kao
»Pučka štedionica« šted­no-kreditna služba Po­ljoprivredne zadruge »Sutla« s
p.o. Šenkovec;

– drugo je pita­nje
ustavnosti i zakonitosti konkretne pravil­ničke odredbe.

Prvo pita­nje, naime utvrđiva­nje
pravnog statusa i pravne naravi određene pravne osobe, odnosno u koju kate­goriju
pravnih osoba spada, nije i ne može biti predmet postupka apstraktne ocjene
ustavnosti i zakonitosti, koje­ga su podnosite­lji pokrenuli pred Ustavnim
sudom.

Pita­nje zakonitosti osniva­nja,
organizacije i re­gistracije »Pučke štedionice«, predmet je sudskog postupka
koji su pred­lagate­lji, kako se navodi u prijedlogu, pokrenuli tužbom protiv
Republike Hrvatske. Protiv sudske odluke predlagate­lji mogu, eventualno
naknadno, podnijeti Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske ustavnu tužbu, ako ispune
sve pretpostavke propisane članom 59. stavcima 1., 2. i 3. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Drugo pita­nje jest predmet
ovog ustavnosudskog postupka.

6. Pravilnik, čija se odredba
stavka 2. članka 1. osporava, donijela je Uprava Agencije teme­ljem odredaba
članka 29. Zakona o bankama i štedionicama i članka 5. Zakona o Državnoj
agenciji za osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka.

Zakon o bankama i štedionicama
(»Narodne novine«, broj 94/93, 90/96, 46/97 – pročišćeni tekst i 89/98, koji je
bio na snazi u vrijeme donoše­nja osporenog Pravilnika, a prestao važiti stupa­njem
na snagu Zakona o bankama – »Narodne novine«, broj 161/98), uređujući poslova­nje
sa štednim ulozima propisao je u članku 32. da banka koja se bavi poslovima
šted­nje mora štedne uloge svakog štediše osigurati pri državnoj instituciji
ovlaštenoj za osigura­nje štednih uloga u bankama do ukupnog iznosa koje­g
propiše ministar financija. Takva obveza za štedionice utvrđena je odredbom
članka 55. tog zakona kojom se primjena odredaba o bankama proteže i na
štedionice.

Nakon takvog, Zakonom o
bankama i štedionicama, uteme­ljenog sustava osigura­nja štednih uloga, donesen
je Zakon o Državnoj agenciji za osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka
kojim je ista osnovana kao specijalizirana financijska institucija koja
osigurava štedne uloge u bankama i štedionicama i provodi postupak sanacije
banaka (članak 1. stavak 2.).

Sredstva Agencije čine
premije osigura­nja što ih banke i štedionice plaćaju Agenciji za osigura­nje
štednih uloga kao i sredstva ostvarena plasira­njem tih sredstava. Ta sredstva
Agencija vodi na posebnom računu i prvenstveno ih koristi za isplatu šted­nih
uloga štedišama banke odnosno štedionice u stečaju.

Po svojoj pravnoj naravi
osigura­nje štednih uloga je obvezatno zakonsko osigura­nje u korist treće­ga,
pri čemu je osigurani slučaj stečaj banke ili štedionice. Obveznici osigura­nja
i plaća­nja premije osigura­nja su banke i štedionice koje se bave poslovima
šted­nje. Korisnici osigura­nja su štediše banaka i štedionica koje su
osigurane kod Agencije.

7. Za ocjenu zakonitosti i
ustavnosti osporene odredbe Pra­vil­nika bitna su s­ljedeća utvrđe­nja izvedena
na osnovi izloženoga u točki 6. ovog obrazlože­nja:

– da su sustav osigura­nja
štednih uloga i ­nje­gov sadržaj uteme­ljeni Zakonom o bankama i štedionicama i
Zakonom o Državnoj agenciji za osigura­nje štednih uloga i sanaciju banaka;

– da je navedenim zakonima
taksativno naveden krug financijskih institucija (banke i štedionice) koje su
ex le­ge obvezatne kod Agencije osigurati štedne uloge i u tu svrhu osigurate­ljne
premije i čije štediše, korelativno tome, imaju pravo na osigura­nje svojih
štednih uloga;

– da, osim banaka i
štedionica, ostale financijske institucije nisu obuhvaćene sustavom osigura­nja
štednih uloga.

Uspoređujući osporenu odredbu
Pravilnika s odredbom član­ka 1. stavka 2. Zakona o Državnoj agenciji za
osigura­nje šted­nih uloga i sanaciju banaka, Sud nije utvrdio sadržajno
nesuglasje među ­njima. Naime, osporenom odredbom Pravilnika, kojom se određuje
da ulozi u štedno-kreditnim zadrugama nisu osigurani, samo je na drugi način
ponov­ljeno ono što nedvojbeno proizlazi iz navedene zakonske odredbe – naime,
da su sustavom osigura­nja štednih uloga obuhvaćene banke i štedionice
(pozitivno određe­nje kruga financijskih institucija). Osporena odredba
Pravilnika premda sadržajno nije nezakonita, posve je suvišna, budući da je
zakonskim određe­njem kruga financijskih institucija koje ulaze u sustav
osigura­nja štednih uloga, istodobno (implicite) određeno da sve ostale
financijske institucije ne ulaze u taj krug.

8. Sud smatra da osporenom
odredbom Pravilnika nije povrijeđeno ni ustavno načelo jednakosti svih pred
zakonom (članak 14. Ustava).

9. Stoga je, teme­ljem
odredbe članka 41. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske, riješeno kao u izreci pod točkom 1.

Odluka o objavi pod točkom 2.
izreke teme­lji se na odredbi članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvat­ske.

Broj: U-II-932/2000
Zagreb, 28. ve­ljače 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc. Smi­ljko Sokol,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 21/2001-391