### NN 39/2020 (1.4.2020.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1872/2017 od 26. veljače 2020.

Ustavni sud Republike Hrvatske

846

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijelo trgovačko društvo X. Y. iz A., koji zastupaju odvjetnici u Odvjetničkom društvu Božić i partneri d.o.o. u Zagrebu, na sjednici održanoj 26. veljače 2020. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe trgovačkom društvu X. Y. iz A., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava na razumnu duljinu postupka zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 28.500,00 kuna.

III. Naknada iz točke II. ove izreke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Trgovačko društvo X. Y. iz A. (u daljnjem tekstu: podnositelj), koji zastupaju odvjetnici u Odvjetničkom društvu Božić i partneri d.o.o. u Zagrebu, podnijelo je 20. travnja 2017. ustavnu tužbu smatrajući da mu je zbog dugotrajnosti postupka koji se vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod brojem: P-12750/03 te pred Županijskim sudom u Zagrebu pod brojem: Gž-6789/2016 povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) pribavljen je spis Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: P-12750/03.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Parnični postupak pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pokrenut je 29. prosinca 2003. tužbom podnositelja protiv tuženika Grada Zagreba radi isplate iznosa od 113.100,00 kuna sa zakonskim zateznim kamatama na ime umanjene vrijednosti nekretnine zbog navažanja otpada.

Rješenjem od 13. siječnja 2004. prvostupanjski sud pozvao je tuženika na davanje odgovora na tužbu.

Tuženik je 9. veljače 2004. dostavio sudu odgovor na tužbu u kojem je istaknuo prigovor pasivne legitimacije, a podnositelj je 30. ožujka 2004. dostavio podnesak kojim se očituje na tuženikov odgovor na tužbu.

Podnositelj je podneskom od 7. ožujka 2005. svoju tužbu proširio na tuženika B. D., obrt za usluge i prijevoz iz G.

II. tuženik je podneskom od 27. travnja 2005. izjavio da se protivi proširenju tužbenog zahtjeva.

Prvo ročište održano je 12. svibnja 2005. te je na njemu određeno provođenje vještačenja po vještaku geodetske struke.

Prvostupanjski sud donio je 6. srpnja 2005. rješenje kojim se određuje očevid za dan 4. studenoga 2005.

Prvostupanjski sud donio je 4. studenoga 2005. rješenje broj: P-12750/03 kojim se utvrđuje da je s danom 4. studenoga 2005. nastupilo mirovanje postupka jer očevidu nisu pristupili uredno pozvani podnositelj ni tuženik.

Podnositelj je 12. prosinca 2005. izjavio žalbu protiv rješenja o mirovanju postupka broj: P-12750/03 od 4. studenoga 2005.

Županijski sud u Zagrebu uvažio je žalbu podnositelja te je 17. listopada 2006. donio rješenje broj: Gž-1288/06-2 kojim je ukinuo rješenje prvostupanjskog suda o mirovanju postupka.

Očevid je proveden 3. prosinca 2007.

Vještak je 18. veljače 2008. dostavio svoj nalaz i mišljenje.

Podnositelj je 26. ožujka 2008. dostavio svoje očitovanje na nalaz i mišljenje vještaka, a tuženik je to učinio podneskom od 28. ožujka 2008.

Ročište je održano 17. studenoga 2008. te je vještaku naloženo pismeno se očitovati na primjedbe koje je podnositelj dao na njegov nalaz i mišljenje.

Vještak je 16. siječnja 2009. dostavio dopunsko pismeno očitovanje.

Podnositelj se 22. travnja 2009. očitovao na dopunsko pismeno očitovanje vještaka.

Ročište je održano 15. travnja 2010. na kojem je sud naložio podnositelju dostaviti dokumentaciju na koju se poziva.

Podneskom od 15. lipnja 2010. podnositelj je dostavio zatraženu dokumentaciju.

Ročišta su održana 17. listopada 2011. i 10. listopada 2012.

Rješenjem predsjednice parničnog odjela Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: 5 Su-532/06 od 2. siječnja 2013. spis je preraspoređen u rad novoj sutkinji.

Ročišta su održana 9. siječnja 2013. i 23. listopada 2013.

Prvostupanjski sud donio je rješenje broj: P-12750/03-102 od 31. ožujka 2014., kojim se određuje izvođenje dokaza geodetskim vještačenjem, a vještak je 19. prosinca 2014. dostavio sudu nalaz i mišljenje.

Tuženik je 25. ožujka 2015. dostavio sudu podnesak kojim se očituje na nalaz geodetskog vještaka.

Ročišta su održana 2. rujna 2015. i 30. studenoga 2015. na kojem ročištu je saslušan vještak.

Prvostupanjski sud je rješenjem broj: P-12750/03-120 od 13. siječnja 2016. pozvao vještaka na izradu dopunskog nalaza i mišljenja.

Vještak je 29. ožujka 2016. dostavio sudu dopunu nalaza i mišljenja.

Tuženik se podneskom od 12. svibnja 2016. očitovao na dopunski nalaz i mišljenje vještaka, a podnositelj se očitovao podneskom od 7. lipnja 2016.

Ročište je održano 27. lipnja 2016. na kojem je zaključena glavna rasprava.

Prvostupanjski sud donio je 21. srpnja 2016. presudu broj: 37-P-12750/03-127, kojom je odbijen tužbeni zahtjev podnositelja u cijelosti.

Podnositelj je 8. kolovoza 2016. izjavio žalbu protiv prvostupanjske presude.

Dana 24. siječnja 2017. podnositelj je predsjedniku Županijskog suda u Zagrebu podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Županijski sud u Zagrebu 22. veljače 2017. donio je presudu broj: 12 Gž-6789/2016-2, kojom je odbijena žalba podnositelja kao neosnovana i potvrđena prvostupanjska presuda.

Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu donio je 17. ožujka 2017. rješenje broj: Su-Gzp I-16/2017, kojim je odbijen kao neosnovan zahtjev podnositelja.

Podnositelj je 20. travnja 2017. podnio ustavnu tužbu.

Dana 24. travnja 2017. podnositelj je izjavio izvanrednu reviziju Vrhovnom sudu Republike Hrvatske.

Vrhovni sud je 18. rujna 2019. donio rješenje broj: Rev-x 608/2017-2 kojim se revizija podnositelja odbacuje kao nedopuštena. Podnositelj je navedeno rješenje zaprimo po punomoćniku 9. listopada 2019.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.),

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.),

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.) i

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70. ZoSud-a/13) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u razdoblju od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

6.1. U konkretnom slučaju podnositelj je podnio nadležnom sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku na temelju ZoSud-a/13. Rješenjem predsjednika Županijskog suda u Zagrebu broj: Su-Gzp I-16/2017 od 17. ožujka 2017. podnositeljev zahtjev odbijen je kao neosnovan, jer je u trenutku donošenja tog rješenja već bila donesena odluka o podnositeljevoj žalbi te je spis vraćen prvostupanjskom sudu.

7. Budući da je podnositelj koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

8. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositelja u razdoblju od 29. prosinca 2003. do 9. listopada 2019. (razmatrano razdoblje).

1) Duljina sudskog postupka

9. Tužitelj je tužbu Općinskom građanskom sudu u Zagrebu podnio 29. prosinca 2003. U trenutku odlučivanja o ovoj ustavnoj tužbi parnični postupak je okončan rješenjem o odbačaju revizije Vrhovnog suda broj: Rev-x 608/2017-2 od 18. rujna 2019. koje je podnositelj zaprimio po punomoćniku 9. listopada 2019. Ustavni sud utvrđuje da je parnični postupak u konkretnom slučaju od podnošenja tužbe prvostupanjskom sudu do dana zaprimanja rješenja Vrhovnog suda trajao ukupno petnaest (15) godina, devet (9) mjeseci i deset (10) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

10. Ustavni sud utvrđuje da, zbog opsežne dokumentacije i višestrukih vještačenja, u predmetu ima elemenata složenosti.

3) Postupanje nadležnih sudova

11. Iako su u postupku održana brojna ročišta te nekoliko vještačenja, prvostupanjska presuda donesena je tek 21. srpnja 2016. odnosno nakon više od dvanaest (12) godina računajući od dana podnošenja tužbe podnositelja. Drugostupanjska presuda donesena je sedam (7) mjeseci kasnije. Stoga je ocjena Ustavnog suda da prvostupanjski sud nije postupao učinkovito. Ustavni sud napominje da sukladno članku 259. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. – članak 50. Zakona o arbitraži, 117/03., 88/05. – članak 129. Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, 2/07. – odluka USRH broj: U-I-1569/2014 i dr., 84/08., 96/08. – odluka USRH broj: U-I-1569/2014 i dr., 123/08. – ispravak, 57/11., 148/11. – pročišćeni tekst, 25/13., 28/13. – članak 145. Zakona o sudovima, 89/14. – odluka USRH broj: U-I-885/2013 i 70/19.) sud rukovodi vještačenjem te umjesto određenog vještaka uvijek može odrediti drugog vještaka.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

12. Ocjena je Ustavnog suda da podnositelj u razmatranom razdoblju nije pridonio duljini trajanja postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

13. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, kao i neučinkovito postupanje prvostupanjskog suda, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

14. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

15. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točki III. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

16. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka IV. izreke).

Broj: U-IIIA-1872/2017

Zagreb, 26. veljače 2020.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.