## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2034/2003 od 31. listopada 2003.

### NN 187/2003 (26.11.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2034/2003 od 31. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2940

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odluči­va­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, pred­sjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vije­ća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom N. M. i A. M.,
oboje iz Z., koje zastupa mr. sc. N. V., odvjetnik u R., na sjednici održanoj
dana 31. listopada 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II.  Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.Podnositelji su podnijeli ustavnu tužbu
protiv rješenja Županijskog suda u Zadru, broj: Gž-1098/02 od 10. travnja 2003.
godine, kojim je odbijena kao neosnovana žalba podnositelja u svojstvu ovršenika
i potvrđeno je rješenje Općinskog suda u Zadru, broj: Ovr-2393/99 od 4. lipnja
2002. godine, a kojim je rješenjem odbijen kao neosnovan prijedlog podnositelja
za odgodu ovrhe.

2.Uz ustavnu tužbu
podnositelji su podnijeli prijedlog za odgodu ovrhe pozivom na odredbu članka
67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02 – pročišćeni tekst, u nastavku: Ustavni zakon) i to iz razloga jer bi im
ovrha navedenog rješenja prouzročila nenadoknadivu štetu, a odgoda nije
protivna javnom interesu niti bi se odgodom nanijela nekome veća šteta.

*Ustavni sud nije nadležan za
odlučivanje.*

3.Odredba članka 62.
stavka 1. Ustavnog zakona propisuje:

»Svatko može podnijeti
Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne
vlasti ... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili op­tužbi
zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena
Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno tome, samo ona
odluka kojom je nadležni sud meri­torno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu
ili obvezi ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest
poje­dinačni akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega
je Ustavni sud Republike Hrvatske, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan
štititi ljudska prava i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom
Republike Hrvatske.

4.Tijekom
ustavnosudskog postupka utvrđeno je da osporavano rješenje Županijskog suda u
Zadru, broj: Gž-1098/02 od 10. travnja 2003. godine, ne predstavlja pojedinačni
akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv kojeg bi Ustavni sud
bio nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu.

5.Slijedom
iznijetoga, na temelju članka 72. u svezi s član­kom 62. Ustavnog zakona, riješeno
je kao u izreci.

6.O prijedlogu
podnositelja ustavne tužbe za odgodu ovrhe do donošenja meritorne odluke Suda
iz članka 67. stavka 2. Ustav­nog zakona nije odlučivano, budući je predmetna
tužba odbačena zbog nenadležnosti Ustavnog suda za odlučivanje.

7.Odluka o objavi temelji se na odredbi članka
29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2034/2003
Zagreb, 31. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 187/2003-2940