## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1024/2006 od 18. lipnja 2008.

### NN 76/2008 (2.7.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1024/2006 od 18. lipnja 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2513**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća,
u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo S. B. iz Z., kojeg zastupa S. R. G.,
odvjetnica iz Z., na sjednici održanoj 18. lipnja 2008. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv rješenja Županijskog suda u Zlataru broj:
Gž-1627/05-2 od 25. siječnja 2006., kojim je potvrđeno rješenje Općinskog suda u
Zaboku broj: P-92/03-6 od 24. svibnja 2005. godine.
Tim rješenjem odbačena je kao nedopuštena žalba podnositelja (običnog umješača
na strani tuženika u parničnom postupku) protiv presude tog suda broj: P-92/03
od 20. srpnja 2004. godine.
2. Podnositelj ustavne tužbe ponavlja žalbene razloge koje je isticao tijekom
parničnog postupka, smatrajući da su mu zbog pogrešnog tumačenja članka 208.
Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99.,
112/99., 88/01. i 117/03.) od strane sudova, povrijeđena ustavna prava zajamčena
člancima 18. stavkom 1. i 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu Republike
Hrvatske ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne
vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne
osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o
sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna
sloboda zajamčena Ustavom.
4. U postupku koji je prethodio ustavnosudskom u kojem je prihvaćeno
sudjelovanje podnositelja ustavne tužbe kao (običnog) umješača na strani
tuženika (C. o. d. d. Z., P. Z.) u pravnoj stvari radi naknade štete,
prvostupanjski sud je 20. srpnja 2004. donio presudu, protiv koje je podnositelj
kao umješač podnio žalbu.
Nadalje, prvostupanjski sud je utvrdio kako je tuženik podneskom od 18. siječnja
2005. obavijestio sud o tome da protiv navedene presude neće podnositi žalbu,
budući da je s tužiteljicom sklopio izvansudsku nagodbu.
Ocijenivši u konkretnom slučaju žalbu podnositelja kao procesnu parničnu radnju
koja je u suprotnosti s pisanom izjavom tuženika od 18. siječnja 2005.,
prvostupanjski sud je na temelju odredbe članka 208. stavka 4. Zakona o
parničnom postupku odbacio njegovu žalbu kao nedopuštenu.
Županijski sud u Zlataru, u obrazloženju osporenog rješenja, naveo je da je
prvostupanjski sud pravilno postupio kad je žalbu podnositelja odbacio kao
nedopuštenu s obzirom na utvrđenje kako tuženik nije odobrio podnošenje žalbe od
strane podnositelja.
5. Polazeći od navedenog, Ustavni sud prihvaća stajališta nadležnih sudova
izražena u osporenim rješenjima da je u konkretnom slučaju žalba podnositelja
kao (običnog) umješača nedopuštena.
Naime, prema odredbi članka 206. stavka 1. Zakona o parničnom postupku, umješač
je osoba koja ima pravni interes da u postupku koji se vodi među drugim osobama
jedna od stranaka uspije.
Pritom valja naglasiti da umješač nije stranka u postupku pa svojim procesnim
ovlaštenjima ne može prijeći granice zahtjeva koje je istakla stranka kojoj se
pridružio, a radnje koje poduzima umješač tretiraju se kao procesne radnje
stranke kojoj se pridružio ako ih ta stranka ne ospori.
Stoga, odbijajući žalbu podnesenu protiv rješenja Općinskog suda u Zaboku, kojim
je odbačena žalba podnositelja, Županijski sud u Zlataru nije povrijedio njegovo
ustavno pravo na žalbu, zajamčeno člankom 18. stavkom 1. Ustava.
6. Sadržaj ustavnog prava na pravično suđenje, zajamčenog člankom 29. stavkom 1.
Ustava, ograničen je na postupovna jamstva pravičnog suđenja pa Ustavni sud,
ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, ispituje
eventualno postojanje postupovnih povreda u postupcima te na temelju toga,
sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, ocjenjuje je li postupak bio
vođen na način koji podnositelju osigurava pravično suđenje.
Nakon analize osporenih rješenja i prvostupanjskog spisa, ocjena je Ustavnog
suda da podnositelju u konkretnom slučaju nije povrijeđeno ustavno pravo
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.
7. Slijedom navedenog, na temelju odredbi članaka 73. i 75. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao točki I. izreke odluke.
8. Odluka o objavi (točka II. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1024/2006
Zagreb, 18. lipnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 76/2008-2513
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)