## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-891/1998 od 12. srpnja 2001.

### NN 67/2001 (24.7.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-891/1998 od 12. srpnja 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1114

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu sudac Jasna Omejec,
dopredsjednik Suda, te suci Marijan Hra­njski, Petar Klarić, Mario Kos, Jurica
Malčić, Ivan Matija, Ivan Mrko­njić, Že­ljko Potoč­njak, Agata Račan, Emilija
Rajić, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući u povodu ustavne tužbe B. M.
iz Z., koje­g zastupa punomoćnica S. M.-P., odjetnica iz Z., na sjednici održanoj
dana 12. srp­nja 2001. godine, donio je s­ljedeću

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja, te se ukidaju:

1. presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-3698/1997-4 od 4.
lip­nja 1998. godine;

2. rješe­nje Ministarstva pravosuđa, Uprave za građansko pravo, klasa:
UP/II-943-04/96-01/249, urbroj: 514-02-03-04/1-97-2 od 2. siječ­nja 1997.
godine;

3. rješe­nje G. Z., Gradskog ureda za gradite­ljstvo, komunalne i
stambene poslove, promet i veze, Područni odjel T., klasa:
UP/I-943-04/96-01/02, urbroj: 251-05-19-96-13 od 17. rujna 1996. godine.

II. Predmet se vraća G. Z., Gradskom uredu za gradite­ljstvo, komunalne
i stambene poslove, promet i veze, Područni odjel T., na ponovni postupak

Obrazlože­nje

1. Ustavna tužba podnijeta je u svezi s odlukama nazna­če­nim pod točkom
I. izreke. Navedenom presudom Upravnog suda Republike Hrvatske odbijena je u
upravnom sporu tužba pod­nosite­lja izjav­ljena protiv rješe­nja tijela drugog
stup­nja, kojim je odbijena ­nje­gova žalba izjav­ljena protiv rješe­nja G. Z.,
Gradskog ureda za gradite­ljstvo, komunalne i stambene poslove, promet i veze,
Područnog odjela T., klasa: UP/I-943-04/96-01/02, urbroj 251-05-19-96-13 od 17.
rujna 1996. godine. Ovim je rješe­njem odbijen zahtjev podnosite­lja za ponište­nje
pravomoćnog rješe­nja o eksproprijaciji G. Z., Komiteta za prostorno uređe­nje,
komunalne i stambene poslove, Odsjeka za imovinsko-pravne i stambene poslove,
klasa: 465-07/88-01/17, urbroj: UP/I-2207-05-03-88-3 od 30. lip­nja 1988.
godine, kojim su podnosite­lju u potpunosti eksproprirane nekretnine izgrađene
na kč.br. 1521/2 površine 165 čhv. i upisane u zl.ul. br. 616 k.o. V. (po novoj
izmjeri dio kč.br. 3892/1 k.o. R.).

2. Podnosite­lj ustavne tužbe
smatra da su osporenim odlukama povrijeđene odredbe članka 48. Ustava Republike
Hrvatske.

U obrazlože­nju ustavne tužbe
podnosite­lj ističe da su u kon­kretnom slučaju ispu­njene zakonom propisane
pretpostavke za ponište­nje rješe­nja o eksproprijaciji nekretnina. Iznosi da
se u postupku eksproprijacije nije donosilo posebno rješe­nje o prestanku prava
korište­nja na zem­ljištu pa, iako su eksproprirani objekti srušeni i iako nije
moguć povrat u prijaš­nje sta­nje, da je trebalo uvažiti ­nje­gov zahtjev i
poništiti rješe­nje o eksproprijaciji.

*Ustavna tužba je osnovana.*

3. Prema odredbi članka 48. stavka 3. Zakona o izvlašte­nju (»Narodne
novine«, broj 9/94 i 35/94), na zahtjev prijaš­nje­g vlasnika poništit će se
pravomoćno rješe­nje o eksproprijaciji i zahtjev će se riješiti prema odredbama
tog Zakona ako je eksproprijacija izvršena na teme­lju propisa o eksproprijaciji
koji su stupili na snagu poslije 22. ožujka 1978. godine, te ako korisnik
eksproprijacije u roku od dvije godine od dana stupa­nja na snagu Zakona o
izvlašte­nju ne dovrši grad­nju objekta ili izvede radove radi kojih je
nekretnina eksproprirana.

U provedenom upravnom postupku utvrđeno je da su pod­nosite­lju
izvlaštene nekretnine na zem­ljištu u društvenom vlas­ništvu na kojem je
podnosite­lj imao pravo korište­nja u smislu ta­da važeće odredbe članka 37.
Zakona o nacionalizaciji najamnih zgrada i građevinskog zem­ljišta (»Službeni
list FNRJ«, br. 52/58). Tijekom postupka također je utvrđeno da nekretnine koje
su eksproprirane, na predmetnom zem­ljištu više ne postoje, te da korisnik eksproprijacije
nije izgradio niti je počeo graditi objekt radi koje­g je eksproprijacija
izvršena. S obzirom na ovako utvr­đeno či­njenično sta­nje, osporenom presudom
izraženo je pravno shvaća­nje prema kojem, budući da nekretnina koja je bila
predmet eksproprijacije u naravi više ne postoji, nema uvjeta za po­nište­nje
rješe­nja o eksproprijaciji u smislu odredbe članka 31. zakona o izvlašte­nju.

4. Odredba članka 48. stavka
1. Ustava jamči pravo vlas­ni­štv­­a, a ograniče­nje ili oduzima­nje
vlasništva, prema Ustavu je iznimka (članak 50. Ustava) i može se ostvariti
samo pod Ustavom i zakonom propisanim pretpostavkama. Ustav Republike Hrvatske
ukinuo je dualizam vlasništva, a načelo jednovrsnosti vlasništva i načelo
jedinstvenosti nekretnine, među teme­ljnim su načelima Zakona o vlasništvu i
drugim stvarnim pravima (»Na­rod­ne novine«, broj 91/96). U smislu navedenih
načela, već je i Zakonom o preuzima­nju Zakona o osnovnim vlasničkopravnim
odnosima (»Narodne novine«, broj 53/91 – članak 9.), koji je stupio na snagu 8.
listopada 1991. godine, riječ »korište­nja« zamije­njena s riječju
»vlasništva«, čime se društveno vlasništvo zem­ljišta pretvorilo u pravo
vlasništva vlasnika zgrade, a Ustavni sud Republike Hrvatske je odlukom broj:
U-I-46/1994 (»Narodne novine«, broj 92/94) ukinuo dio članka 12. stavka 1.
preuzetog Zakona o osnovnim vlasničkopravnim odnosima koji je glasio: »dok ona
postoji«, što se odnosilo na pravo korište­nja zem­ljišta dok na tom zem­ljištu
postoji zgrada u privatnom vlasništvu. Jedan od razloga zbog kojih je Ustavni
sud navedenom odlukom ukinuo dio tada važeće zakonske odredbe, bio je i taj što
je tom odredbom dolazilo do prestanka prava vlasništva zem­ljišta bez naknade i
u slučaju kad su vlasnici tog zem­ljišta bili prijaš­nji vlasnici
nacionaliziranog ili na drugi način oduzetog zem­ljišta, a koji su prestankom
postoja­nja zgrade gubili i pravo vlasništva zem­ljišta. Zbog navedenih
razloga, Ustavni sud ne prihvaća prav­no shvaća­nje izraženo u osporenoj
presudi.

5. Kako u konkretnom slučaju
nije ostvarena svrha eksproprijacije, odnosno izvlašte­nja, te su ispu­njene i
druge pretpostav­ke za ponište­nje pravomoćnog rješe­nja o eksproprijaciji,
propisane odredbom članka 48. stavka 3. Zakona o izvlašte­nju, Ustavni sud je
utvrdio da osporena presuda, kao i rješe­nja upravnih tijela koja su prethodila
­njezinom donoše­nju, nisu na zakonu osnovani, čime je podnosite­lju povrijeđeno
ustavno pravo na koje u tužbi ukazuje.

6. Stoga je, teme­ljem odredbe članaka 69. i 72. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99), odlučeno kao u izreci.

Broj: U-III-891/1998
Zagreb, 12. srp­nja 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik Suda
**dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 67/2001-1114