## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3141/2002 od 19. listopada 2004. godine

### NN 154/2004 (5.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3141/2002 od 19. listopada 2004. godine

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2713

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos,
Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko Potočnjak, Agata Račan,
Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o
ustavnoj tužbi J. J. iz Z., koju zastupa O. M., odvjetnica iz Z., na sjednici
održanoj 19. listopada 2004. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan
je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem:
Pn-3665/00 (ranije: Pn-971/95), u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od
šest mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon dana objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst), određuje se primjerena naknada J. J.
iz Z., zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu od 5.500,00
kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke
ove odluke bit će isplaćena iz Državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za
njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u
»Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje

```

1. Ustavna tužba, podnijeta 19.
prosinca 2002. godine, temelji se na odredbama članka 63. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

Podnositeljica navodi da se kod
Općinskog suda u Zagrebu vodi postupak radi naknade štete i isplate vrijednosti
stana, pod brojem: Pn-3665/00 (ranije: Pn-971/95) koji traje više od sedam godina.
Navodi kako zbog toga trpi materijalnu štetu te da joj je uskraćeno ustavno
pravo na brzo i pošteno suđenje.

Predlaže da Ustavni sud poduzme
radnje u okviru svojih nadležnosti.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku
pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju
očitovanja predsjednika Općinskog suda u Zagrebu, broj: 23-Su-165/03 od 24.
veljače 2004. godine, u predmetu tog suda broj: Pn-3665/00, utvrdio sljedeće
činjenice, koje su pravno relevantne za odluči­va­nje o povredi ustavnog prava
podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

–
podnositeljica je 6. veljače 1995. godine podnijela Općin­skom sudu u Zagrebu
tužbu protiv Republike Hrvatske, Županije vukovarsko-srijemske. Podnositeljica
u tužbi navodi da stan u V., koji je vlasništvo podnositeljice, ne može
koristiti od 16. veljače 1992. godine, od kada taj stan na temelju rješenja
Općine Vin­kov­ci, Komisije za privremeno korištenje stanova, koristi Ž. S., te
tužbom potražuje naknadu materijalne i nematerijalne štete u ukupnom iznosu od
311.720,00 kuna, i to na ime najamnine koju je morala plaćati za podstanarski
stan, za pretrpljene duševne boli i pretrpljeni strah i isplatu vrijednosti
stana;

– na ročište zakazano za 5.
svibnja 1995. godine nije pris­tupio opunomoćenik tuženika, opunomoćnika
tužiteljice predložio je donošenje presude radi izostanka, koji prijedlog je
sud rje­šenjem od 5. svibnja 1995. godine odbio;

– podneskom od 26. svibnja 1995.
godine, opunomoćenik podnositeljice obavještava sud da se na rješenje od 5.
svibnja 1995. godine neće žaliti i moli zakazivanje ročišta;

– podneskom od 14. srpnja 1995.
godine, opunomoćenik podnositeljice ponovno moli zakazivanje ročišta;

– ročište zakazano 10. travnja
1996. godine nije održano zbog bolesti suca;

– 11. listopada 1996. godine
održano je ročište na koje nije pristupio opunomoćenik tuženika;

– podneskom zaprimljenim u
Općinskom sudu u Zagrebu 21. listopada 1996. godine opunomoćenik tuženika
osporio je tužbeni zahtjev;

–
na ročištu koje je održano 6. svibnja 1997. godine izveden je dokaz saslušanjem
tužiteljice, te je određeno provođenje građevinskog vještačenja;

–
na ročištu održanom 24. lipnja 1997. godine saslušan je svjedok V. Š.; sljedeće
ročište održano je 3. prosinca 1997. godine, a na ročištu koje je održano 17.
veljače 1998. godine zaklju­čena je glavna rasprava, i presudom, broj:
Pn-971/95 od 17. veljače 1998. godine, odbijen je tužbeni zahtjev;

–
rješenjem Županijskog suda u Zagrebu, broj: Gž-7792/98-02 od 11. travnja 2000.
godine, ukinuta je presuda Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pn-971/95 od 17.
veljače 1998. godine i predmet je vraćen na ponovno suđenje;

–
u ponovljenom postupku predmet se vodi pod brojem: Pn-3665/00, a opunomoćenik
podnositeljice je 10. travnja 2001. godine dostavio podnesak kojim obavještava
sud o promjeni opunomoć­enika, očituje se u svezi s navodima rješenja
Županijskog suda u Zagrebu, broj: Gž-7792/98-02 od 11. travnja 2000. godine i
moli zakazivanje ročišta;

–
podnescima od 25. lipnja i 31. kolovoza 2001. godine, opunomoćenik
podnositeljice ponovno moli zakazivanje ročišta;

–
18. listopada 2001. godine sud je donio rješenje kojim je tužba u odnosu na
Županiju vukovarsko-srijemsku povučena;

–
20. studenoga 2001. godine, opunomoćenik podnositeljice uputio je požurnicu
radi zakazivanja ročišta;

–
19. prosinca 2002. godine podnositeljica je podnijela ustav­nu tužbu.

Rješenjem
Županijskog suda u Zagrebu, broj: Gž-12894/01-2 od 21. siječnja 2003. godine
ukinuto je rješenje Općinskog suda u Zagrebu od 18. listopada 2001. godine i
predmet je vraćen na nastavak postupka.

Naknadnom provjerom (5.
listopada 2004. godine) utvrđeno je da u ovom predmetu nije donijeta odluka
suda prvog stupnja.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U
ZAGREBU

3. Na temelju članka 69. stavka
1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio, 19. ožujka 2003.
godine, od Županijskog suda u Zagrebu, a zatim podneskom od 4. veljače 2004.
godine od Općinskog suda u Zagrebu da dostavi preslik spisa i da se izjasni o
navodima ustavne tužbe.

Uz
podnesak predsjednika Općinskog suda u Zagrebu, broj: 23-Su-165/03 od 24.
veljače 2004. godine, dostavljeno je očito­vanje uređujućeg suca i preslika
spisa predmeta tog suda, broj: Pn-3665/00. U dostavljenom očitovanju ukratko je
izložen tijek postupka naveden u prethodnoj točki obrazloženja.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim
pravima i obvezama (...).«.

Odredbom članka 63. Ustavnog
zakona, propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja
ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga
članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju
zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i
obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje
iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke
za njezinu isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu
osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe
i očitovanja Općinskog suda u Zagrebu u svezi s postupanjem u predmetu, broj:
Pn-3665/00 (ranije: Pn-971/95) Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju
ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog
zakona.

Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak
započeo je tužbom podnositeljice koja je podnesena 6. veljače 1995. godine
Općinskom sudu u Zagrebu. Presuda donijeta 17. veljače 1998. godine, ukinuta je
rješenjem nadležnog suda od 11. travnja 2000. godine, tako da je postupak pred
sudom prvog stupnja još uvijek u tijeku. Od dana podnošenja tužbe nadležnom
sudu do podnošenja ustavne tužbe, postupak traje sedam (7) godina, deset (10)
mjeseci i trinaest (13) dana.

Zakon
o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je
na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona
o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine,
na temelju članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog
poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg prav­nog poretka Republike Hrvatske
od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom
»Pravo na pošteno suđenje«, koja, između ostaloga, propisuje:

»Radi utvrđivanja svojih prava i
obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni
i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.«.

Pravo na donošenje sudske odluke
u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997.). Pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava).

Ustavni sud je, u konkretnom
slučaju, ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava
na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od 5. studenoga
1997. godine (to jest od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 19. prosinca 2002. godine (to jest do dana podnošenja ustavne
tužbe), što ukupno iznosi pet (5) godina, jedan (1) mjesec i četrnaest (14)
dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

U postupku je, od dana
podnošenja tužbe do dana podno­šenja ustavne tužbe, održano pet ročišta i
donijeta je presuda, broj: Pn-971/1995 od 17. veljače 1998. godine. Navedena
presuda ukinuta je rješenjem, broj: Gž-7792/98 od 11. travnja 2000. godine i
predmet je vraćen na ponovno odlučivanje Općinskom sudu u Zagrebu, koji do
podnošenja ustavne tužbe (19. prosinca 2002. godine) u tom predmetu nije održao
niti jedno ročište.

Nadležni sud je u razmatranom
razdoblju, prema utvrđenju Ustavnog suda, postupao neučinkovito i time je
pridonio nerazumnoj duljini trajanja postupka.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe kao
tužiteljica u sudskom postupku, svojim ponašanjem nije doprinijela dugotrajnosti
postupka. Štoviše, ona je sama postupila prema nalogu izloženom u ukidnom
rješenju drugostupanjskog suda, te je nakon što je predmet vraćen na ponovni
postupak, podnescima od 10. travnja, 25. lipnja, 31. kolovoza i 20. studenoga
2001. godine, požurivala zakazivanje ročišta za glavnu raspravu.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka
Sud ocjenjuje da se u slučaju podnositeljice ne radi o posebno složenom sudskom
postupku.

6. Imajući u vidu sve navedene
činjenice i okolnosti, Ustavni sud je utvrdio da je dugim trajanjem parničnog
postupka, u kojem još uvijek nije donesena prvostupanjska presuda,
podnositeljici povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njenim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno kao pod
točkama I. i II. izreke odluke.

7.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Pri
utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, imajući pritom u vidu i vrstu
postupka o kojem se radi.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-3141/2002
Zagreb, 19. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 154/2004-2713