## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-1434/2008-6 od 4. svibnja 2011.

### NN 97/2011 (24.8.2011.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-1434/2008-6 od 4. svibnja 2011.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2028

PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda mr. sc. Marije Kriletić, predsjednice vijeća, Borisa Markovića i Lidije Rostaš-Beroš, članova vijeća, te više sudske savjetnice Jadranke Jelić, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja MARKOT TEL d.o.o., Trg Krešimira Ćosića 11, Zagreb, kojeg zastupa punomoćnik Vinko Knezović, odvjetnik u Zagrebu, Vinogradska cesta br. 1, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za telekomunikacije, Jurišićeva 142, Zagreb, broj: UP/I-344-01/07-01/1156, urbroj: 376-11-07-06 od 11. siječnja 2008., radi zabrane obustave pristupa mreži, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 4. svibnja 2011.,

presudio je

I. Tužba se odbija.

II. Ova presuda objavit se će u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem je odbijen kao neosnovan prijedlog tužitelja za donošenje privremenog rješenja kojim se zabranjuje trgovačkom društvu VIPnet d.o.o. svaka obustava ili bilo kakvo drugo ograničenje po pitanju pristupa mreži.

Tužitelj osporeno rješenje pobija zbog pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja, pogrešne primjene materijalnog prava i zbog povreda odredaba upravnog postupka. Navodi da potraživanje VIPneta d.o.o. nije na zakonu osnovano jer se ne temelji na nenaplaćenim uslugama, već neplaćanju mjesečne naknade za korištenje kratkog koda što je protivno članku 67. Zakona o telekomunikacija kojim se izričito zabranjuje trgovina brojevima, a to isto je učinilo tuženo tijelo u postupku izmjena Standardne ponude dopisom VIPnetu d.o.o. od 5. srpnja 2007. Nadalje navodi da je zbog odnosa između njega i VIPneta d.o.o. kao operatora sa znatnijom tržišnom snagom i nadmoćnog položaja došao u situaciju da mu je protivno njegovoj volji nametnut sadržaj ugovora i obveze protivne Zakonu o telekomunikacijama. Smatra da svojim obrazloženjem tuženo tijelo dolazi u kontradiktornost jer ako smatra da ovaj spor može biti predmetom nekog drugog postupka onda nije u mogućnosti niti riješiti ovu upravnu stvar dok se to pitanje ne riješi. U takvoj pravnoj situaciji tuženo je tijelo moralo riješiti to pitanje kao prethodno pitanje sukladno članku 144. Zakona o općem upravnom postupku ili postupak prekinuti dok to pitanje ne riješi nadležno tijelo sukladno članku 146. Zakona o općem upravnom postupku. Slijedom navedenog predlaže da Sud tužbu uvaži i poništi osporeno rješenje.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu navodi da je stajalište o nemogućnosti sadržavanja mjesečne naknade za korištenje kratkog koda u »Cjeniku usluga pristupa mreži« tužitelj naveo u postupku koji se odnosio na postupak donošenja odnosno izdavanja suglasnosti na Standardnu ponudu pristupa mreži i međusobnog povezivanja VIPneta d.o.o. za telekomunikacijske operatore i davatelje usluga ovlaštene za pružanje telekomunikacijskih usluga u Republici Hrvatskoj od 4. rujna 2007., koji je temeljni dokument VIPneta d.o.o. kao operatora sa znatnijom tržišnom snagom. Standardna ponuda je i dokument iz kojeg proizlaze daljnji ugovori između VIPneta d.o.o., tužitelja i ostalih sudionika telekomunikacijskog tržišta. Ističe da je rješenjem od 6. rujna 2007. izdalo suglasnost na Standardnu ponudu koja je stupila na snagu 1. studenoga 2007. i sadrži Cjenik kao sastavni dio. Navedeni pak Cjenik kao jednu od stavki sadrži i naknadu za korištenje kratkog koda u određenom iznosu. Stoga smatra bespredmetnim tužiteljevo shvaćanje o problemu naplate usluge korištenja kratkog koda, budući da isti ne drži prethodnim pitanjem, što je u obrazloženju osporenog akta i navelo. Ističe da tužitelj spor s protustrankom (VIPnet d.o.o.) radi prava obustave pružanja pristupa mreži pokušava prikazati kao spor o (ne)zakonitosti naplate usluga korištenja kratkog koda kako bi izbjegao svoju ugovornu obvezu utemeljenu na članku 15. stavku 1. Standardne ponude i članku 2. stavku 1. i članku 3. stavku 3. Ugovora. Predlaže stoga da Sud tužbu odbije kao neosnovanu.

Tužba nije osnovana.

Iz sadržaja spisa predmeta proizlazi da je tuženo tijelo odbilo zahtjev tužitelja od 29. studenoga 2007. za donošenje privremenog rješenja kojim bi se trgovačkom društvu VIPnet d.o.o. zabranila svaka obustava ili bilo kakvo drugo ograničenje po pitanju pristupa mreži.

Tužitelj u zahtjevu navodi da je zaprimio obavijest trgovačkog društva VIPnet d.o.o. o privremenoj obustavi pružanja usluga pristupa mreži radi neplaćanja računa za obavljene usluge u iznosu od 322.577,50 kn. Smatra da se ne radi o neplaćanju računa za obavljene usluge već o neplaćanju mjesečne naknade za korištenje kratkog koda pa da ne postoji pravna osnova za navedeno potraživanje na temelju članka 67. Zakona o telekomunikacijama (»Narodne novine« broj 122/03., 158/03., 64/04. i 70/05.) kojim je, između ostalog, propisano da operatori i davatelji usluga ne smiju ni na koji način trgovati s dodijeljenim adresama i brojevima.

U povodu zahtjeva tužitelja tuženo je tijelo provelo poseban ispitni postupak sukladno odredbi članka 142. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91. i 103/96. – Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske) te zatražilo pisana očitovanja od tužitelja i VIPneta d.o.o., provelo usmenu raspravu i izvršilo uvid i analizu odredbi Ugovora o pristupu VIPnet mreži radi obavljanja javnih telekomunikacijskih usluga, koji su Vipnet d.o.o. i tužitelj potpisali 22. studenoga 2005. (dalje: Ugovor), odredbe Standardne ponude pristupa mreži i međusobnog povezivanja VIPneta d.o.o. za operatore i davatelje usluga ovlaštene za pružanje telekomunikacijskih usluga u RH od 4. rujna 2007. (dalje: Standardna ponuda) te u ostalu dokumentaciju.

Ocjenjujući zakonitost osporenog rješenja, a imajući u vidu podatke iz spisa predmeta, dostavljenih uz odgovor na tužbu, Sud nalazi pravilnim stajalište tuženog tijela da nema osnove da se udovolji zahtjevu tužitelja.

Iz spisa predmeta proizlazi da je u predmetnom slučaju dug tužitelja utvrđen prema Cjeniku ugovorenih usluga koji čini sastavni dio Ugovora, koji je utemeljen na odredbama Standardne ponude. Naime, prema odredbi članka 2. stavka 1. i članka 3. stavka 3. Ugovora i članka 15. 1. Standardne ponude naknade za pristup mreži definirane su Cjenikom i obveza plaćanja naknade sukladno Cjeniku kao jednu od stavki sadrži i naknadu za korištenje kratkog koda.

Iz provedenog postupka nespornim proizlazi da se tužitelj nije pridržavao obveza određenih ugovorom jer nije podmirio račun za pružene mu usluge. Takvo postupanje tužitelja odnosno kršenje obveza ugovora povlači odgovornost tužitelja prema odredbama Ugovora. Naime, tužitelj je potpisivanjem Ugovora pristao na sva prava i obveze koji su u istom propisani pa tako i na privremenu obustavu u slučaju nepoštivanja njegovih odredbi. Stoga Sud nalazi da je VIPnet d.o.o. na temelju odredbi Standardne ponude i Ugovora imao pravnu osnovu da privremeno obustavi pristup mreži tužitelju u svrhu zaštite svojih interesa.

U svezi navoda tužitelja o nezakonitim odredbama Ugovora Sud nalazi da je tužitelj u tijeku pregovora oko sklapanja Ugovora imao pravo upozoravati odnose li se njegove odredbe na zlouporabu nadmoćnog položaja u slučajevima zabranjenih sporazuma odnosno na pojedine odredbe Ugovora koje smatra nezakonitim. Iz podataka spisa je vidljivo da je tuženo tijelo u postupku donošenja odnosno izdavanja suglasnosti na Standardnu ponudu, nakon provjere i analize odredbi iste, rješenjem od 6. rujna 2007., klasa: UP/I-344-01/07-01/488, urbroj: 376-11-07-09 izdalo suglasnost na Standardnu ponudu. Kako ista sadrži Cjenik kao sastavni dio, koji predviđa i naknadu za korištenje kratkog koda u određenom iznosu, to upućuje na zaključak da je pravo naplate te usluge tuženo tijelo u drugom postupku ocijenilo zakonitim.

Slijedom navedenog, prema ocjeni Suda prigovorima i navodima tužbe nije dovedena u sumnju pravilnost osporenog rješenja i Sud ne nalazi povrede zakona na štetu tužitelja već cijeni da je u pravilno provedenom postupku utvrđeno relevantno činjenično stanje na potpun i pravilan način bez povrede materijalnih propisa.

Objava presude u »Narodnim novinama« temelji se na odredbi članka 14. stavka 8. Zakona o telekomunikacijama.

Trebalo je stoga na temelju članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 53/91., 9/92. i 77/92.) tužbu kao neosnovanu odbiti.

Broj: Us-1434/2008-6

Zagreb, 4. svibnja 2011.

Predsjednica vijeća

mr. sc. Marija Kriletić, v. r.

Presuda, NN 97/2011-2028