## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-8038/2006-4 od 24. siječnja 2008.

### NN 47/2008 (25.4.2008.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-8038/2006-4 od 24. siječnja 2008.

# UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1609**

## PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca Marine Kosović
Marković kao predsjednice vijeća, Bože Gagre i Lidije Vukičević Gašparović kao
članova vijeća, te više sudske savjetnice Ljerke Morović Pavić kao zapisničarke,
u upravnom sporu tužitelja Euroagram TIS d.o.o. Zagreb, Ulica grada Vukovara
282, zastupanog po odvjetniku Predragu Pupiću iz Odvjetničkog društva Grgić &
Pupić iz Zagreba, Remetinečka cesta 98, protiv točke II. i III. izreke rješenja
tužene Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja Republike Hrvatske, klasa: UP/I-030-02/2005-01/51,
urbroj: 580-02-06-41-24 od 14. lipnja 2006., radi neprijavljivanja namjere
koncentracije poduzetnika, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 24. siječnja
2008.,

presudio je

1. Tužba se odbija.
2. Ova presuda bit će objavljena u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

Uvodno citiranim rješenjem tuženog tijela, u točki I. izreke tog rješenja
ocjenjuje se dopuštenom koncentracija poduzetnika EUROHERC osiguranje d.d., sa
sjedištem u Zagrebu, Ulica grada Vukovara 282, Jadransko osiguranje d.d., sa
sjedištem u Splitu, Put Supavla 1, Euroherc životno osiguranje d.d., sa
sjedištem u Zagrebu, Ulica grada Vukovara 282, Euro Daus d.d. sa sjedištem u
Splitu, Put Mostina 1, Euroagram Tis d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Ulica grada
Vukovara 282, Euroleasing d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Remetinečka cesta 98,
Eurodom d.o.o., sa sjedištem u Osijeku, Drinska 123 i poduzetnika Sunce
osiguranje d.d., sa sjedištem u Zagrebu, Braće Domany 6, odnosno poduzetnika u
sastavu koncerna Agram.
U točki II. izreke rješenja utvrđuje se da poduzetnici Euroherc osiguranje d.d.
sa sjedištem u Zagrebu, Ulica grada Vukovara 282, Jadransko osiguranje d.d., sa
sjedištem u Splitu, Euroherc životno osiguranje d.d., sa sjedištem u Zagrebu,
Ulica grada Vukovara 282, Euro Daus d.d. sa sjedištem u Splitu, Put Mostina 1,
Euroagram TIS d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Ulica grada Vukovara 282,
Euroleasing d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Remetinečka cesta 98 i Eurodom
d.o.o., sa sjedištem u Osijeku, Drinska 123, odnosno poduzetnici u sastavu
Koncerna Agram nisu Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja, bez odgode, a
najkasnije u roku od osam dana od sklapanja ugovora temeljem kojih su ostvarili
kontrolu ili prevladavajući utjecaj nad poduzetnikom Sunce osiguranje d.d., sa
sjedištem u Zagrebu, Braće Domany 6., podnijeli prijavu namjere predmetne
koncentracije, sukladno svojoj obvezi iz članka 22. stavka 4. Zakona o zaštiti
tržišnog natjecanja.
U točki III. izreke rješenja određeno je da je poduzetnik Euroagram TIS d.o.o.,
u svojstvu zastupnika svih sudionika predmetne koncentracije – poduzetnika u
sastavu Koncerna Agram, obveznik plaćanja upravne pristojbe u iznosu od
160.000,00 kn u korist Državnog proračuna Republike Hrvatske, te da je rok
izvršenja osam dana od dana dostave ovog rješenja.
U točki IV. izreke rješenja određeno je da će to rješenje biti objavljeno u
»Narodnim novinama«.
U tužbi protiv uvodno citiranog rješenja tužitelj navodi kako drži da je tuženik
neosnovano u točki II. tog rješenja utvrdio da poduzetnici, koje u ovom postupku
zastupa tužitelj kao imenovani zastupnik, nisu na vrijeme podnijeli prijavu
namjere predmetne koncentracije, sukladno svojoj obvezi iz članka 22. stavka 4.
Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Tužitelj drži da je namjera odmah bez
odgode prijavljena onog časa kad su poduzetnici u sastavu Koncerna Agram
zaključili sporazum o usklađenom djelovanju navedenih poduzetnika, temeljem
kojeg su imali namjeru steći preostalih 3,83% dionica poduzetnika Sunce
osiguranja d.d. Zagreb.
Tužitelj u tužbi nadalje navodi kako isto tako smatra da nije bilo mjesta
donošenju zaključka kojim je tuženik 16. ožujka 2006., pokrenuo postupak ocjene
dopuštenosti koncentracije poduzetnika u smislu članka 26. stavka 3. i članka
46. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, iz razloga što je uz prijavu
koncentracije bilo dovoljno pravovaljanih dokaza da se moglo razumno
pretpostaviti da provedba prijavljene koncentracije nije zabranjena u smislu
članka 18. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Navedeno se, prema mišljenju
tužitelja, može potkrijepiti činjenicom da tuženik uzima da je koncentracija
provedena 2004., pa ako je tome tako, onda su se pozitivni i negativni učinci
temeljem relevantnih izvješća mogli lako utvrditi i bez provođenja posebnog
postupka.
Tužitelj ističe da je provođenjem postupka druge razine u smislu članka 26.
stavka 3. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja imalo za posljedicu da je tuženik
u točki III. osporenog rješenja naložio tužitelju kao obvezniku plaćanja upravne
pristojbe da plati 160.000,00 kn u korist državnog proračuna.
Tužitelj predlaže Sudu da tužbu uvaži i poništi točke II. i III. izreke
rješenja.
Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ostaje kod navoda danih u obrazloženju
rješenja te, osvrćući se na tužbene navode tužitelja, daje i dodatno pojašnjenje
vezano uz te tužbene navode.
Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ističe kako smatra neosnovanim tužbeni navod
tužitelja da je tuženik u točki II. rješenja neosnovano utvrdio da sudionici
predmetne koncentracije, koje zastupa tužitelj u ovoj pravnoj stvari, nisu
provedbu predmetne koncentracije pravovremeno prijavili Agenciji, sukladno
svojoj obvezi iz članka 22. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja.
Vezano uz taj tužbeni navod tužitelja, tuženik u odgovoru na tužbu ističe da je
postupak u ovom predmetu pokrenut 6. prosinca 2005., temeljem zahtjeva za
izdavanje Odluke Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja o prijavljenoj namjeri
provedbe koncentracije poduzetnika navedenih u izreci rješenja, kod čega tuženo
tijelo napominje da je zahtjev za izdavanje Odluke o prijavljenoj namjeri
provedbe koncentracije poduzetnika, u ime svih sudionika koncentracije
poduzetnika u sastavu Koncerna AGRAM, u svojstvu njihova zastupnika, kako je to
naznačeno u podnesku koji je u Agenciji zaprimljen 17. siječnja 2006., podnio
tužitelj poduzetnik Euroagram TIS d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Ulica grada
Vukovara 282, zastupan po direktoru Miroslavu Grbavcu.
Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu podvlači da je u predmetnoj stvari riječ o
koncentraciji koja je provedena 2. listopada 2004. godine kada su sklopljeni
ugovori o prijenosu, temeljem kojih su poduzetnici u sastavu Koncerna Agram –
sudionici koncentracije stekli 93,84% udjela u temeljnom kapitalu poduzetnika
Sunce osiguranja d.d., odnosno kontrolu ili prevladavajući utjecaj nad navedenim
poduzetnikom u smislu članka 19. stavka 1. točke 2. Zakona o zaštiti tržišnog
natjecanja.
Tuženo tijelo napominje da namjeru provedbe predmetne koncentracije njezini
sudionici nisu pravovremeno prijavili Agenciji, iako su bili kumulativno
ispunjeni uvjeti iz članka 22. stavka 4. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja za
nastanak obveze prijave namjere koncentracije, s obzirom na ukupan prihod
njezinih sudionika u godini koja je prethodila koncentraciji.
Prema mišljenju tuženog tijela, poduzetnici u sastavu Koncerna AGRAM – sudionici
predmetne koncentracije pogrešno smatraju da je ta koncentracija provedena 31.
listopada 2005., kada je zaključen Sporazum o usklađenom djelovanju navedenih
poduzetnika, temeljem kojih isti imaju namjeru steći preostalih 3,83% dionica
poduzetnika Sunce osiguranje d.d.
Osvrćući se na tužbeni navod tužitelja da je tuženik, pogrešno primjenjujući
odredbe Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, kojima se uređuje postupak
procjene koncentracije poduzetnika, donio zaključak o pokretanju postupka ocjene
koncentracije, što je imalo za posljedicu obvezu tužitelja na uplatu upravne
pristojbe u iznosu od 160.000,00 kn u korist Državnog proračuna, tuženo tijelo u
odgovoru na tužbu napominje da i taj tužbeni navod tužitelja smatra neosnovanim.
S tim u vezi navodi da je u konkretnom slučaju riječ o koncentraciji koja je 2.
listopada 2004., provedena sklapanjem ugovora o prijenosu dionica, temeljem
kojih su njezini sudionici stekli 93,84% udjela u temeljenom kapitalu
poduzetnika SUNCE osiguranje d.d., odnosno kontrolu ili prevladavajući utjecaj
nad navedenim poduzetnikom, u smislu članka 19. stavka 1. točke 2. Zakona o
zaštiti tržišnog natjecanja, ali njezina namjera nije bila prijavljena Agenciji
u zakonskom roku koji je propisan člankom 22. stavak 2. Zakona o zaštiti
tržišnog natjecanja, pa da je istu bilo potrebno ocjenjivati s obzirom na stanje
na mjerodavnom tržištu u trenutku kada je koncentracija Agenciji stvarno
prijavljena, odnosno u 2005. godini. Tuženo tijelo napominje da je zbog takvog
propusta sudionika koncentracije predmetna koncentracija već proizvela učinke na
mjerodavnim tržištima, što je moglo imati za posljedicu značajno sprječavanje,
ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja na teritoriju Republike
Hrvatske.
Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ističe da se u tzv. postupku ocjene
koncentracije na prvoj razini ocjenjuju samo one koncentracije u svezi kojih
Agencija, na temelju pravovaljanih dokaza dostavljenih uz prijavu koncentracije,
te drugih raspoloživih podataka i saznanja, može razumno pretpostaviti da
njihova provedba neće izazvati negativne učinke na tržišno natjecanje na
mjerodavnim tržištima, u smislu članka 18. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja.
Napominje da su se u konkretnom slučaju, uslijed činjenice da su ugovori o
prijenosu dionica, temeljem kojih su sudionici predmetne koncentracije stekli
kontrolu ili prevladavajući utjecaj nad poduzetnikom Sunce osiguranje d.d.,
sklopljenim 2. listopada 2004., morali uzeti u obzir svi učinci koje je ta
koncentracija već proizvela nakon njene provedbe, uzimajući pri tome u obzir i
promjenu struktura mjerodavnih tržišta i to u 2003., 2004. i 2005. godini.
Tuženo tijelo ističe da je stoga Vijeće na 57. sjednici održanoj 16. ožujka
2006., donijelo odluku da je za donošenje odluke o dopuštenosti predmetne
koncentracije potrebno donijeti zaključak o pokretanju postupka ocjene
dopuštenosti predmetne koncentracije (tzv. postupak ocjene koncentracije na
drugoj razini) i pribaviti dopunske podatke u smislu članka 48. Zakona o zaštiti
tržišnog natjecanja, te provesti detaljnu, pravnu i ekonomsku analizu, kod čega
tuženo tijelo ističe da je predmetni upravni postupak okončan 14. lipnja 2006.,
donošenjem rješenja.
Tuženo tijelo na kraju svog odgovora na tužbu navodi da rješenje Agencije o
ocjeni dopuštenosti koncentracije podliježe naplati upravnih pristojbi, sukladno
odredbi članka 2. stavka 1. Zakona o upravnim pristojbama, te članka 2. točke 2.
i članka 3. točke 5. Uredbe o izmjeni Tarife upravnih pristojbi iz Zakona o
upravnim pristojbama, kod čega tuženo tijelo ističe da se upravna pristojba u
iznosu od 10.000,00 kn za prijavu za ocjenu dopuštenosti koncentracije
poduzetnika naplaćuje sukladno članku 2. točka 2. odnosno Tarifnom broju 106.
točka 2. Uredbe o izmjeni tarife Zakona o upravnim pristojbama, a upravna
pristojba u iznosu od 150.000,00 kn za rješenje o ocjeni dopuštenosti
koncentracije poduzetnika sukladno članku 3. točka 5. odnosno Tarifnom broju
107. točka 5. Uredbe o izmjeni Tarife Zakona o upravnim pristojbama.
Tuženo tijelo predlaže Sudu da tužbu odbije kao neosnovanu.
Tužba nije osnovana.
Prema odredbi članka 19. stavka 1. točke 2. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja
(»Narodne novine« broj 122/03- dalje: ZZTN), koncentracija poduzetnika nastaje
stjecanjem kontrole ili prevladavajućeg utjecaja jednog, odnosno više
poduzetnika na drugim, odnosno više drugih poduzetnika ili dijelom drugog
poduzetnika, odnosno dijelovima drugih poduzetnika i to: stjecanjem većine
dionice ili udjela, ili stjecanjem većine prava glasa ili na drugi način u
skladu s odredbama Zakona o trgovačkim društvima i drugim propisima.
Sukladno odredbi članka 22. stavka 1. ZZTN, namjeravanu koncentraciju
poduzetnika, iz članka 19. stavka 1. ovoga Zakona, sudionici koncentracije
obavezni su prijaviti Agenciji kada su ispunjeni uvjeti iz članka 4. ovoga
Zakona, s time što se prema odredbi stavka 2. istog članka navedenog Zakona,
prijava namjere koncentracije podnosi Agenciji na ocjenu bez odgode, a
najkasnije u roku od osam dana od dana objave javne ponude ili dana sklapanja
ugovora kojima se ostvaruje kontrola ili prevladajući utjecaj nad poduzetnikom,
ovisno o tome što nastupi ranije.
Prema odredbi članka 22. stavka 4. ZZTN koncentraciju su sudionici obvezni
prijaviti Agenciji ako ukupan prihod svih poduzetnika sudionika koncentracije
ostvaren prodajom robe i/ili usluga na svjetskom tržištu iznosi najmanje 1
milijardu kuna, u financijskoj godini koja je prethodila koncentraciji i ako
ukupan prihod svakog od najmanje dva sudionika koncentracije, ostvaren prodajom
robe i/ili usluga u Republici Hrvatskoj iznosi najmanje 100.000,000,00 kn u
financijskoj godini koja je prethodila koncentraciji.
Iz podataka u spisu predmeta dostavljenog Sudu uz odgovor na tužbu vidljivo je,
a što u ovoj stvari nije prijeporno, da su 2. listopada 2004. godine sklopljeni
ugovori o prijenosu dionica, temeljem kojih su poduzetnici u sastavu Koncerna
Agram, navedeni u izreci uvodno citiranog rješenja stekli 93,84% udjela u
temeljenom kapitalu poduzetnika Sunce osiguranje d.d.
S obzirom na naprijed citiranu odredbu članka 19. stavka 1. točke 2. ZZTN tužena
Agencija u obrazloženju osporenog rješenja pravilno navodi da je u predmetnoj
upravnoj stvari riječ o koncentraciji koja je provedena 2. listopada 2004.
godine.
Kako se prema naprijed citiranoj odredbi članka 22. stavka 2. ZZTN prijava
namjere koncentracije podnosi Agenciji na ocjenu najkasnije u roku od osam dana
od dana sklapanja ugovora kojima se ostvaruje kontrola ili prevladavajući
utjecaj nad poduzetnikom, a imajući u vidu da su temeljem zaključenih ugovora o
prijenosu dionica poduzetnici u sastavu Koncerna Agram stekli 93,84% udjela u
temeljenom kapitalu poduzetnika Sunce osiguranja d.d., tužena Agencija u
osporenoj točki 2. izreke uvodno citiranog rješenja pravilno je utvrdila da
poduzetnici u sastavu koncerna Agram nisu Agenciji podnijeli prijavu namjere
predmetne koncentracije sukladno svojoj obvezi iz članka 22. stavka 4. Zakona o
zaštiti tržišnog natjecanja.
Tužitelj neosnovano smatra da je obveza prijave predmetne koncentracije nastala
zaključivanjem sporazuma o usklađenom djelovanju navedenih poduzetnika temeljem
kojeg su imali namjeru steći preostali 3,83% dionica poduzetnika Sunce
osiguranja d.d. Zagreb, s obzirom na naprijed citiranu odredbu članka 19. stavka
1. točke 2. navedenog Zakona, prema kojoj koncentracija poduzetnika nastaje,
između ostalog, i stjecanjem većine dionica ili udjela, a što se u konkretnom
slučaju ostvarilo zaključivanjem ugovora o prijenosu dionica od 2. listopada
2004. godine, a ne zaključivanjem Sporazuma o usklađenom djelovanju poduzetnika
u sastavu koncerna Agram, temeljem kojeg su imali namjeru steći preostalih 3,83%
dionica poduzetnika Sunce osiguranja d.d. Zagreb.
Sud nalazi zakonitom i osporenu točku III izreke uvodno citiranog rješenja kojom
je određeno da je tužitelj obveznik plaćanja upravne pristojbe u iznosu od
160.000,00 kn u korist Državnog proračuna Republike Hrvatske i određeno rok za
izvršenje te obveze od osam dana od dana dostave tog rješenja.
Naime, prema odredbi članka 26. stavka 3. ZZTN ako Agencija smatra da bi
provedba koncentracije mogla imati za posljedicu značajno sprečavanje,
ograničavanje i narušavanje tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu, donijet
će zaključak o pokretanju postupka radi ocjene njene dopuštenosti, a prema
odredbi članka 46. stavka 1. istog Zakona Agencija donosi zaključak o pokretanju
postupka po službenoj dužnosti ili po primitku zahtjeva, u smislu odredaba ovoga
Zakona.
Kao što je iz spisa predmeta vidljivo, a što u ovoj stvari nije prijeporno,
Agencija je nakon primitka zahtjeva tužitelja za izdavanje odluke o prijavljenoj
namjeri provedbe koncentracije poduzetnika u sastavu Koncerna Agram donijela
zaključak o pokretanju postupka ocjene dopuštenosti predmetne koncentracije,
klasa: UP/I-030-02/2005-01/51, ur.broj: 580-02-06-41-12 od 16. ožujka 2006.
godine. Iz obrazloženja tog zaključka vidljivo je da je takav zaključak donesen
iz razloga što je riječ o koncentraciji koja je provedena 2. listopada 2004.
godine, a čiju namjeru provedbe njezini sudionici nisu pravovremeno prijavili
Agenciji, iako su bili kumulativno ispunjeni uvjeti iz članka 22. stavka 4. ZZTN
za nastanak obveze prijave namjere koncentracije, s obzirom na ukupan prihod
njezinih sudionika, društava u sastavu koncerna Agram, u godini koja je
prethodila koncentraciji. Kod donošenja takvog zaključka ocjenjeno je da je
predmetna koncentracija zbog propusta sudionika koncentracije već proizvela
učinke na tržištu te da bi ista mogla imati za posljedicu značajno sprečavanje,
ograničavanje, i narušavanje tržišnog natjecanja na teritoriju Republike
Hrvatske, uslijed čega je Agencija i ocijenila da je potrebno donijeti zaključak
o pokretanju postupka ocjene dopuštenosti predmetne koncentracije i pribaviti
dopunske podatke u smislu članka 48. ZZTN te provesti detaljnu pravnu i
ekonomsku analizu.
S obzirom da tužitelj odnosno sudionici predmetne koncentracije nisu Agenciji
pravovremeno prijavili namjeru koncentracije tj. najkasnije u roku osam dana
nakon zaključivanja naprijed navedenih ugovora o prijenosu dionica od 2.
listopada 2004. godine, već su to učinili tek zahtjevom koji je zaprimljen u
Agenciji 6. prosinca 2005. godine, neosnovan je tužbeni navod tužitelja da u
konkretnom slučaju nije bilo mjesta donošenju zaključka o pokretanju postupka
ocjene dopuštenosti koncentracije poduzetnika u smislu članka 26. stavka 3. i
članka 46. ZZTN. Razloge koje Agencija navodi za donošenje takvog zaključka ovaj
Sud u cijelosti prihvaća te nalazi da je tužitelju osnovano naloženo plaćanje
upravne pristojbe u iznosu navedenom u točki III izreke uvodno citiranog
rješenja u skladu s odredbama Zakona o upravnim pristojbama (»Narodne novine«,
broj: 8/96, 77/96, 95/97, 131/97, 68/98, 145/99, 116/00, 163/03, 17/04 i 110/04)
te Uredbe o izmjeni Tarife upravnih pristojbi iz Zakona o upravnim pristojbama
(»Narodne novine« broj 141/04), na koje odredbe se poziva tužena Agencija u
obrazloženju svog rješenja.
S obzirom na naprijed izloženo, ovaj Sud je temeljem odredbe članka 42. stavka
2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 53/91, 9/92 i 77/92),
odlučio kao u točki I. izreke ove presude, a temeljem odredbe članka 59. stavka
2. ZZTN odlučio je kao u točki 2. izreke presude.

Broj: Us-8038/2006-4
Zagreb, 24. siječnja 2008.

Predsjednica Vijeća
**Marina Kosović Marković**, v. r.

Presuda, NN 47/2008-1609
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)