## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-408/2005 od 7. veljače 2008.

### NN 24/2008 (25.2.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-408/2005 od 7. veljače 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**783**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Marko
Babić, Snježana Bagić, Mario Kos, Davor Krapac i Ivan Matija, članovi Vijeća, u
postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula S. B. iz D., koju zastupa I. Š.,
odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 7. veljače 2008. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja te se ukidaju:
– rješenje Županijskog suda u Zadru, broj: Gž-1319/04 od 19. listopada 2004.;
– rješenje Općinskog suda u Zadru, broj: Ovr-676/04 od 5. srpnja 2004.;
– rješenje Županijskog suda u Zadru, broj: Gž-372/05 od 4. svibnja 2005. i
– rješenje Općinskog suda u Zadru, broj: Ovr-676/04 od 11. siječnja 2005.
II. Predmet se vraća Općinskom sudu u Zadru na ponovni postupak.
III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu protiv rješenja Županijskog suda u
Zadru broj: Gž-1319/04 od 19. listopada 2004. kojim je odbijena žalba
podnositeljice i potvrđeno rješenje o ovrsi Općinskog suda u Zadru broj: Ovr-676/04
od 5. srpnja 2004. godine. Tim rješenjem određena je ovrha predajom u posjed i
vlasništvo ovrhovoditelju B. A. B., stambene visoke prizemnice i obiteljske
grobnice, s time da se istodobno obvezuje ovrhovoditelj da podnositeljici,
ovršenici, na ime njenog suvlasničkog dijela na navedenoj stambenoj zgradi od
2/9 i suvlasničkog dijela na grobnici od 1/10 dijela isplati protuvrijednost tog
suvlasničkog dijela prema procjeni M. Č., vještaka građevinske struke iz Z., od
25. svibnja 2001. godine.
2. Podnositeljica smatra da su joj osporenim rješenjima povrijeđena ustavna
prava zajamčena člankom 14. i člankom 26. Ustava, kao i da je povrijeđena
odredba članka 117. stavka 3. Ustava. Smatra da je ovršni sud dozvolio ovrhu
mimo ovršne presude kada je riješio da će se podnositeljici isplatiti
protuvrijednost suvlasničkog dijela prema procjeni M. Č., vještaka građevinske
struke iz Z., od 25. svibnja 2001. godine. Ističe da je tijekom trajanja ovršnog
postupka vještak sačinio novu procjenu koja je na dan 29. studenoga 2004. za
500.000,00 kn veća od vrijednosti utvrđene u nalazu od 25. svibnja 2001. te da
je stoga podnositeljica »zakinuta« za iznos od preko 100.000,00 kn.
Iz sadržaja ustavne tužbe razvidno je da podnositeljica smatra povrijeđenim i
ustavno pravo na pravično suđenje zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Predlaže da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu, ukine osporena rješenja i predmet
vrati prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

*Ustavna tužba je osnovana.*
3. Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe podnijete na temelju članka
62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu:
Ustavni zakon), u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li
u postupku odlučivanja o pravima i obvezama podnositelja, povrijeđeno
podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li
sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za
Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o
povredi ustavnog prava.
4. Iz spisa Općinskog suda u Zadru, broj: Ovr-676/04 i P-1340/02 razvidno je
sljedeće:
Općinski sud u Zadru donio je 5. svibnja 2003. presudu broj: P-1340/02 kojom se
utvrđuje da je tužitelj B. A. B. suvlasnik za 8/9 dijela, a podnositeljica
suvlasnica za 1/9 dijela nekretnine koja u naravi predstavlja stambenu visoku
prizemnicu, te da je tužitelj suvlasnik za 9/10 dijela, a podnositeljica
suvlasnica za 1/10 dijela obiteljske grobnice, pa se ta suvlasnička zajednica
razvrgava civilnom diobom, tako da tužitelj dobiva u odvojeni posjed i
vlasništvo te nekretnine u cijelosti, a tužitelj se obvezuje na ime suvlasničkog
dijela podnositeljice isplatiti joj protuvrijednost njenog suvlasničkog dijela
prema procjeni vještaka građevinske struke.
Županijski sud u Zadru, presudom broj: Gž-864/03 od 19. prosinca 2003.
djelomično je preinačio prvostupanjsku presudu na način da se utvrđuje da je
tužitelj suvlasnik na stambenoj visokoj prizemnici za 7/9 dijela, te se tužitelj
odbija u preostalom suvlasničkom dijelu od 1/9.
Ovršni prijedlog ovrhovoditelj B. A. B. podnio je 11. lipnja 2004. tražeći da se
odredi ovrha predajom u odvojeni posjed i vlasništvo stambenu visoku prizemnicu
i obiteljsku grobnicu, s time da se istodobno obvezuje ovrhovoditelj da
podnositeljici na ime njenog suvlasničkog dijela isplati protuvrijednost tog
suvlasničkog dijela prema procjeni M. Č., vještaka građevinske struke iz Z., od
25. svibnja 2001. godine.
Sud je 5. srpnja 2004 donio rješenje kojim određuje predloženu ovrhu. Protiv tog
rješenja podnositeljica je podnijela žalbu smatrajući u bitnome da je
ovrhovoditelj uranio s ovršnim prijedlogom jer je trebalo najprije provesti
diobu nekretnine pa tek nakon isplate suvlasničkog dijela podnositeljice
zahtijevati da se ona iseli iz kuće. Prvostupanjski sud je presliku spisa uputio
drugostupanjskom sudu radi odlučivanja o žalbi, a nastavio je provoditi ovršne
radnje vezano uz prijedlog podnositeljice da se utvrdi vrijednost nekretnine
prema sadašnjim vrijednostima.
Prvostupanjski sud je 14. listopada 2004. održao ročište na kojem je odredio
provođenje vještačenja po građevinskom vještaku M. Č. radi procjene vrijednosti
nekretnina koje su predmet diobe. Stranke su na ročištu 17. prosinca 2004.
iznijele primjedbe na dopunu nalaza i mišljenja.
Županijski sud u Zadru, rješenjem broj: Gž-1319/04 od 19. listopada 2004. odbio
je žalbu podnositeljice i potvrdio prvostupanjsko rješenje o ovrsi. Sud je
ocijenio neosnovanim žalbeni prigovor podnositeljice iz članka 46. stavka 1.
točke 1. Ovršnog zakona (»Narodne novine« broj 57/96., 29/99., 42/00., 173/03. i
194/04.) jer je sud prvog stupnja *»rješenjem o ovrsi u potpunosti odredio ovrhu
u okvirima sadržaja ovršne isprave, kojom je odlučeno o civilnoj diobi stambene
visoke prizemnice u suvlasništvu stranaka«*. Sud je nadalje istaknuo da se prema
odredbi članka 248. Ovršnog zakona dioba prodajom u ovršnom postupku obavlja na
način propisan tim zakonom prema odredbama koje se odnose na ovrhu na
nepokretnoj stvari, što znači da će se i u konkretnom slučaju pitanje predaje
nekretnine u posjed ovrhovoditelju i isplate podnositeljici, rješavati u
nastavku postupka na odgovarajući način prema odredbama »Glave desete« Ovršnog
zakona, posebno odredbama 99.a – 101. Ovršnog zakona, jer ovršna isprava slijedi
iz postupka razvrgnuća suvlasničke zajednice nekretnina stranaka.
Na ročištu 11. siječnja 2005. sud je strankama uručio navedeno drugostupanjsko
rješenje. Nazočni vještak očitovao se o primjedbama na njegovu dopunu nalaza i
mišljenja iznijetim na prethodnom ročištu. Na ročištu je sud donio rješenje
kojim se odbija prigovor podnositeljice u vezi s visinom isplate njenog
suvlasničkog dijela na temelju »današnjih« vrijednosti na tržištu te je naloženo
ovrhovoditelju da podnositeljici isplati u roku od 30 dana njen suvlasnički udio
prema procjeni vrijednosti nekretnine prema nalazu vještaka od 25. svibnja
2001., a nakon isplate provest će se po potrebi ovrha uvođenjem u posjed
ovrhovoditelja. Sud je to rješenje dostavio strankama u pisanom obliku (rješenje
broj: Ovr-676/04 od 11. siječnja 2005.), kojim je, na temelju pravomoćnog
rješenja o ovrsi i presude Općinskog suda u Zadru, broj: P-1340/02 od 5. svibnja
2003. i presude Županijskog suda u Zadru, broj: Gž-864/03 od 19. prosinca 2003.
naložio ovrhovoditelju da podnositeljici u roku od 30 dana isplati njen
suvlasnički udio, u iznosu od 253.183,60 kn, prema procjeni vrijednosti
nekretnine od 25. svibnja 2001. godine. U obrazloženju sud je istaknuo da je
drugostupanjskom sudu dostavio presliku spisa radi odlučivanja o žalbi, a
nastavio je provoditi ovršne radnje, te po prijedlogu podnositeljice proveo
dopunsko građevinsko vještačenje radi utvrđivanja vrijednosti nekretnine prema
»današnjim« vrijednostima.
Budući da je rješenje o ovrsi pravomoćno, a njime je određeno da će se dioba
izvršiti isplatom prema procjeni vrijednosti nekretnine od 25. svibnja 2001.,
sud smatra da se radi o presuđenoj stvari, slijedom čega je ovršni sud vezan tom
pravomoćnom odlukom i više ne može raspravljati o tome odgovara li ta procjena
sadašnjoj tržišnoj vrijednosti nekretnine.
Protiv tog rješenja žalbu su podnijeli i ovrhovoditelj i podnositeljica, a
Županijski sud u Zadru je rješenjem broj: Gž-372/05 od 4. svibnja 2005. te žalbe
odbio. Taj sud je istaknuo da u ovršnom postupku nije moguće ispitivati
zakonitost pravomoćnih odluka na temelju kojih se ovrha provodi.
Predsjednik Općinskog suda u Zadru izvijestio je Ustavni sud da je ovrha u
cijelosti provedena što je utvrđeno rješenjem od 19. listopada 2005. godine.
5. Odredbom članka 248. Ovršnog zakona propisano je:
*Ako na temelju ovršne isprave zajedničku stvar treba, radi njezine diobe,
prodati, prodaja će se obaviti na način propisan ovim Zakonom za ovrhu na
pokretnoj ili nepokretnoj stvari, osim ako se stranke o pojedinim pitanjima
drukčije ne sporazumiju.*
Ovrha na nekretnini uređena je u glavi deset Ovršnog zakona (članci od 74. do
125.).
Prema članku 75. Ovršnog zakona ovrha na nekretnini provodi se zabilježbom ovrhe
u zemljišnoj knjizi, utvrđenjem vrijednosti nekretnine, prodajom nekretnine i
namirenjem ovrhovoditelja iz iznosa dobivenog prodajom.
Odredbama članka 87. Ovršnog zakona propisan je način utvrđivanja vrijednosti
nekretnine:
*(1) O načinu utvrđivanja vrijednosti nekretnine sud će odlučiti zaključkom odmah
nakon što donese rješenje o ovrsi. Ako je to potrebno, sud će prije zaključka
održati ročište sa strankama.
(2) Utvrđivanju vrijednosti nekretnine pristupit će se nakon što rješenje o
ovrsi postane pravomoćno, ali i prije toga ako ovrhovoditelj to predloži,
predujmi za to potrebna sredstva i izjavi da će snositi troškove utvrđivanja
vrijednosti i ako ovrha bude obustavljena.
(3) Vrijednost nekretnine utvrđuje se na temelju procjene vještaka i drugih
činjenica u visini njezine tržišne cijene na dan procjene. (...)
(5) Sud će na prijedlog stranke koji mora biti podnesen najkasnije osam dana
prije ročišta za prodaju, na ročištu za prodaju zaključkom ponovno utvrditi
vrijednost nekretnine ako stranka učini vjerojatnim da se ta vrijednost
izmijenila za više od jedne trećine od dana prethodnoga utvrđivanja vrijednosti
do dana podnošenja prijedloga.
(...)*
Izreka pravomoćne presude Općinskog suda u Zadru broj: P-1340/02 od 5. svibnja
2003. (zajedno s djelomičnom izmjenom učinjenom presudom Županijskog suda u
Zadru broj: Gž-864/03 od 19. prosinca 2003.) glasi:
*Utvrđuje se da je tužitelj B. A. B. suvlasnik za 7/9 dijela, a tužena S. B.
suvlasnica za 2/9 dijela nekretnine koja u naravi predstavlja stambenu visoku
prizemnicu (...), pa se ova suvlasnička zajednica razvrgava civilnom diobom,
tako da tužitelj dobija u odvojeni posjed i vlasništvo slobodne od osoba i
stvari tužene navedene nekretnine za cijelo, a tužitelj se obvezuje na ime
suvlasničkog dijela tužene (...) isplatiti protuvrijednost tog suvlasničkog
dijela prema procjeni vještaka građevinske struke, sve u roku od 15 dana i pod
prijetnjom ovrhe.*Osporenim rješenjem o ovrsi određena je ovrha kako je predložio ovrhovoditelj:
*Na temelju pravomoćne i ovršne presude Općinskog suda u Zadru, broj: P-1340/02
od 5. svibnja 2003. (...) određuje se ovrha, predajom u odvojeni posjed i
vlasništvo slobodne od osoba i stvari ovršenice nekretnine (...) ovrhovoditelju
B. A. B. iz D. Z., za cijelo, time da se ujedno istodobno obvezuje ovrhovoditelj
B. A. B. iz D. Z., da ovršenici S. B. iz D. Z., na ime njenog suvlasničkog
dijela na navedenoj stambenoj zgradi od 2/9 (...), isplati protuvrijednost tog
suvlasničkog dijela prema procjeni M. Č., vještaka građevinske struke iz Z., od
25. svibnja 2001. godine.*
6. Ustavni sud razmatrao je ustavnu tužbu s aspekta članaka 14. stavka 2. i 29.
stavka 1. Ustava.
Sadržaj ustavnog prava zajamčenog člankom 14. stavkom 2. Ustava ograničen je na
ustavnopravno prihvatljivo tumačenje i primjenu mjerodavnog materijalnog prava.
Sadržaj ustavnog prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava ograničen je na
postupovna jamstva pravičnog suđenja. Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne
tužbe sa stajališta ustavnog prava na pravično suđenje, ispituje eventualno
postojanje postupovnih povreda u postupcima pred sudovima te na temelju toga,
sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, ocjenjuje je li postupak bio
vođen na način koji podnositelju osigurava pravično suđenje, odnosno je li
tijekom postupka pred nadležnim sudom počinjena povreda takvog značaja da
postupak kao jednu cjelinu čini nepravičnim za podnositelja. Pri tome neće svaka
postupovna povreda dovesti do povrede ustavnog prava na pravično suđenje, već će
to biti samo ona povreda koja je takvog značaja da podnositelju ugrožava pravo
na pravično suđenje.
7. U konkretnom slučaju ovršnom ispravom razvrgnuta je suvlasnička zajednica
tužitelja i podnositeljice na spornoj nekretnini. Tužitelj je obvezan na ime
suvlasničkog dijela podnositeljice isplatiti joj protuvrijednost njenog
suvlasničkog dijela (2/9) prema procjeni vještaka građevinske struke. Osim
»zahtjeva« da se treba raditi o procjeni vještaka građevinske struke, kako bi se
utvrdio iznos kojeg je tužitelj dužan isplatiti podnositeljici na ime njenog
suvlasničkog dijela od 2/9 koji joj pripada, u samoj ovršnoj ispravi drugo nije
naznačeno. Prema tome, utvrđivanje konkretnog, točno određenog iznosa koji
pripada podnositeljici nakon diobe suvlasničke zajednice i kojeg joj je
ovrhovoditelj obvezan isplatiti, sukladno ovršnoj ispravi, treba utvrditi u
ovršnom postupku.
Ovršni sud je donio osporeno rješenje kojim je vrijednost nekretnine (o kojoj
ovisi i visina iznosa kojeg je ovrhovoditelj dužan isplatiti podnositeljici na
ime njenog suvlasničkog dijela) utvrđena prema nalazu vještaka sačinjenog u
parničnom postupku iz kojeg potječe ovršna isprava, 25. svibnja 2001. godine.
Ovršni sud je na zahtjev podnositeljice proveo vještačenje kako bi se utvrdila
nova vrijednost nekretnine, prema cijenama na dan nove procjene. No, budući da
je rješenje o ovrsi, u kojem je određeno da će se za procjenu vrijednosti uzeti
nalaz od 25. svibnja 2001., u međuvremenu postalo pravomoćno, sud je ocijenio da
se radi o presuđenoj stvari, slijedom čega je vezan tom pravomoćnom odlukom i
više ne može raspravljati o tome odgovara li ta procjena sadašnjoj tržišnoj
vrijednosti nekretnine.
Nakon uvida u oba nalaza građevinskog vještaka Ustavni sud ocjenjuje osnovanima
navode podnositeljice da se radi o značajnoj razlici u procijenjenoj vrijednosti
nekretnine prema nalazu od 25. svibnja 2001. i 29. studenog 2004. godine. S
obzirom na to, a imajući u vidu ovršnu ispravu, u izreci navedena rješenja i
mjerodavne odredbe Ovršnog zakona iz kojih se može zaključiti da je vrijednost
nekretnine moguće zaključkom u tijeku ovršnog postupka ponovno utvrđivati pod
određenim pretpostavkama, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljici u
konkretnom slučaju uskraćena mogućnost da ostvari u cijelosti pravo koje joj
prema ovršnoj ispravi pripada.
Time su postupanja nadležnih sudova u konkretnom ovršnom postupku dovela i do
povrede ustavnih prava podnositeljice. Polazeći od sadržaja ustavnih prava
zajamčenih člancima 14. stavkom 2. i 29. stavkom 1. Ustava, Ustavni sud
ocjenjuje, sagledavajući provedeni ovršni postupak kao cjelinu, da su u izreci
navedenim rješenjima podnositeljici ustavne tužbe ta ustavna prava povrijeđena.
8. Razmatrajući okolnosti konkretnog slučaja, Ustavni sud je pošao i od
stajališta da vladavina prava, kao jedna od najviših vrednota ustavnog poretka
Republike Hrvatske, između ostalog, sadrži obvezu sudova da, u slučajevima kada
tumače i primjenjuju propise, postupaju na način da ne povrjeđuju ljudska prava
i temeljne slobode. Ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2. i 29.
stavkom 1. Ustava ne mogu se tijekom sudskog postupka ostvariti ukoliko stranke
u tom postupku nemaju jednak postupovni i materijalnopravni položaj (stajalište
Ustavnog suda izraženo u odluci broj: U-III-488/2001, »Narodne novine« broj
11/04.).
9. Iako je podnositeljica ustavnom tužbom osporila samo rješenje Županijskog
suda u Zadru, broj: Gž-1319/04 od 19. listopada 2004. i rješenje Općinskog suda
u Zadru, broj: Ovr-676/04 od 5. srpnja 2004., Ustavni sud je, na temelju članka
74. Ustavnog zakona, ocijenio da su podnositeljici ustavna prava povrijeđena i
rješenjem Županijskog suda u Zadru, broj: Gž-372/05 od 4. svibnja 2005. i
rješenjem Općinskog suda u Zadru, broj: Ovr-676/04 od 11. siječnja 2005. godine.
10. Slijedom iznijetog, na temelju članka 73. i 76. Ustavnog zakona, odlučeno je
kao u izreci.

Broj: U-III-408/2005
Zagreb, 7. veljače 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 24/2008-783
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)