## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2492/2004 od 2. veljače 2005.

### NN 31/2005 (7.3.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2492/2004 od 2. veljače 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

599

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u Drugom vijeću za odlu­čivanje
o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić,
Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi I.
M. iz Z., na sjednici održanoj 2. veljače 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.Ustavna tužba se
usvaja.

II.Općinski sud u
Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod
poslovnim brojem:          P-10396/99 u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III.Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnomsudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe I. M. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj  41/01. –
pročišćeni tekst) u iznosu od 6.500,00 kuna.

VI.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje
if !supportLineBreakNewLine
endif

1. Podnositelj ustavne tužbe, na
temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnio je 5. srpnja 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 16. srpnja 1999. godine
podnositelj ustavne tužbe i V. M. podnijeli su Općinskom sudu u Zagrebu tužbu
radi predaje nekretnine u posjed protiv D. A. Dana 1. prosinca 1999. godine
tužitelji su zatražili donošenje privremene mjere.

Ročišta
su održana 17. veljače 1999. godine i 13. trav­nja 2000. godine, a 15. lipnja 2000. godine proveden je
očevid na mjestu događaja.

Rješenjem
od 18. rujna 2000. godine odbijen je prijedlog za određivanjem privremene
mjere.

Ročište
je održano 11. travnja 2001. godine.

Rješenjem
od 26. listopada 2004. godine po prijedlogu tužene postupak je prekinut do
okončanja drugog postupka koji se vodi pred istim sudom.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

3. Odredbom članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvat­ske propisano je:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim
pravima i obvezama (...).«.

Odredbom članka 63. Ustavnog
zakona propisano je:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja
ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku
iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za
donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3)
U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže sljedećim utvrđenji­ma:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u
Zagrebu podnijeta 16. srpnja 1999. godine.

Ustavna tužba podnijeta je 5.
srpnja 2004. godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa
Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao
četiri (4) godine, jedanaest (11) mjeseci i devetnaest (19) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju vodio do podnošenja ustavne tužbe pred Općinskim
sudom u Zagrebu. Sud je bio neaktivan u razdoblju od 17. veljače 1999. do 13.
travnja 2000. godine (jedna godina, jedan mjesec i dvadeset šest dana), te od
11. travnja 2001. do podnošenja ustavne tužbe (tri godine, dva mjeseca i
dvadeset četiri dana).

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U
PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao
tužitelj u parničnom postupku nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da u
predmetu ima elemenata složenosti.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se
predmet vodi u trajanju duljem od pet godina, te da je sud bio učestalo
neaktivan u duljim razdobljima. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka,
neučinkovito postupanje suda, te okolnost da se postupak čitavo vrijeme vodi
pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo
podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama
I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

8.
Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki
II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2492/2004
Zagreb, 2. veljače 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna** **Omejec,** v. r.

Odluka, NN 31/2005-599