## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-297/2004 od 2. prosinca 2004.

### NN 179/2004 (17.12.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-297/2004 od 2. prosinca 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3125

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlu­či­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potoč­njak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi N. E. iz Z., koju zastupa M. S., odvjetnica iz Z., na sjednici
održanoj 2. prosinca 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.Ustavna
tužba se usvaja.

II.Općinski
sud u Zaprešiću dužan je donijeti odluku u pred­metu koji se vodi pred tim
sudom, pod brojem: P-898/04 (prije vođen pred Općinskim sudom u Zagrebu pod
brojem: P-4370/95 i P-5227/94) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest
(6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III.Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nomsudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02
– pročišćeni tekst) podnositeljici ustavne tužbe N. E. iz Z., određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu
od 6.600,00 kuna.

IV.Naknada iz točke III. izreke ove odluke
bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V.Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je 16. prosinca 2003. godine, temeljem članka 63.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog nedonošenja
odluke suda u razumnom roku u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u
Zagrebu, pod brojem: P-4370/95 (ranije: P-5227/94).

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju očitovanja Općinskog suda u Zagrebu od 24. ožujka
2004. i uvida u preslik spisa Općinskog suda u Zagrebu, broj: P-4370/95 utvrdio
sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustav­nog
prava podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– podnositeljica je 26. srpnja 1994. godine Općinskom
sudu u Zagrebu podnijela tužbu protiv T. T. iz Z., radi ukidanja služnosti
(predmet se vodi pod brojem: P-5227/94);

– na ročištu 9. studenoga 1994. godine donijeta je
presuda zbog izostanka;

– na ročištu 2. lipnja 1995. godine donijeto je rješenje
kojim se tuženiku dozvoljava povrat u prijašnje stanje i ukida presuda zbog
izostanka (predmet se vodi pod brojem: P-4370/95);

– na ročištu 17. listopada 1997. sud je donio rješenje
kojim se tuženiku određuje rok od 15 dana za dostavljanje darovnog ugovora na
kojeg se poziva u odgovoru na tužbu, te je riješeno da će se nakon tog odrediti
provođenje očevida na licu mjesta uz gospodarsko-mjerničnog vještaka;

– podnescima od 29. srpnja 1998. i 21. srpnja 1999.
podnositeljica požuruje zakazivanje rasprave;

–
glavna rasprava, pred izmijenjenim raspravnim vijećem, od­r­žana je 1. veljače
2000. godine na kojoj je riješeno provesti očevid na licu mjesta, dok će se
imenovanje i zadatak vještaku odrediti pisanim putem;

– očevid
na licu mjesta, određen rješenjem od 24. siječnja 2001. godine, proveden je 21.
ožujka 2001. godine te je vještaku određen rok od 30 dana za izradu nalaza i mišljenja;

– rješenjima
od 3. rujna 2002., 10. srpnja 2003. i 15. prosinca 2003. godine, donijetim
nakon požurnica podnositeljice, sud je pozvao vještaka da u roku od 15 dana
vrati spis s izrađenim nalazom i mišljenjem;

– vještak
je nalaz i mišljenje dostavio sudu 26. veljače 2004. godine;

–
predmet je 10. studenoga 2004. godine ustupljen na daljnje rješavanje Općinskom
sudu u Zaprešiću, kao mjesno nadležnom sudu, te se vodi pod brojem: P-898/04.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakoga pojedinog slučaja.

Razmatranjem
razloga ustavne tužbe podnositeljice i dostav­ljenog očitovanja Općinskog suda
u Zagrebu, te uvida u preslik spisa predmeta, Ustavni sud je utvrdio da su se u
ovom slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositeljica
je tužbu Općinskom sudu u Zagrebu podnijela 26. srpnja 1994. godine. Ustavna tužba
podnesena je dana 16. prosinca 2003. godine, a do tog dana sudski postupak u
prvom stupnju nije bio okončan. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe prvostupanjski postupak pred Općin­skim sudom u Zagrebu trajao
ukupno devet (9) godina, četiri (4) mjeseca i dvadeset (20) dana.

Ustavni
sud je ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na
razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, u konkretnom slučaju, smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997., to jest od dana stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) do 16. prosinca 2003., to jest do dana podnošenja ustavne tužbe
podnositeljice, što ukupno iznosi šest (6) godina, jedan (1) mjesec i devet (9)
dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u navedenom razdoblju Općinski sud u Zagrebu, od radnji
koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom
sudskom postupku, održao jedno ročište za glavnu raspravu (1. veljače 2000.) te
proveo očevid na licu mjesta (21. ožujka 2001.).

Razmatrajući
postupanje suda u pravno relevantnom razdoblju, Ustavni sud je utvrdio sljedeće
razdoblje potpune neaktivnosti suda:

– od 5.
studenoga 1997. do 1. veljače 2000. godine, dakle dvije (2) godine, dva (2)
mjeseca i dvadeset sedam (27) dana.

U
prosudbi osnovanosti ustavne tužbe, Ustavni sud je u vezi s postupanjem nadležnog
suda, bitnim cijenio i sljedeće:

Činjenica
je da se od 21. ožujka 2001. do 26. veljače 2004. godine, dakle gotovo tri
godine, spis nalazio kod vještaka. Međutim, ta činjenica se ne bi mogla
smatrati opravdanim razlogom za nerazumno dugo nepostupanje suda u ovom sudskom
postupku. Naime, sukladno odredbi članka 259. Zakona o par­ničnom postupku
(»Narodne novine«, broj 53/91, 91/92, 112/99, 88/01 i 117/03, u daljnjem
tekstu: ZPP) sud rukovodi vješ­ta­čenjem.

Prema odredbi članka 251. stavka 4. ZPP umjesto određenog
vještaka sud može uvijek odrediti drugog vještaka.

Odredbom članka 260. stavka 1. ZPP propisano je, između
ostaloga, da će sud odrediti rok za pisano podnošenje nalaza i mišljenja.

Člankom 16. Pravilnika o stalnim sudskim vještacima
(»Narodne novine«, broj 21/98), propisana je dužnost vještaka da se pridržava
rokova određenih odlukom, te postupak vještaka u slučaju da iz objektivnih
razloga ne može dovršiti vještačenje u zadanom mu roku.

U smislu odredbi članka 18. Pravilnika o stalnim
sudskim vještacima, predsjednici županijskih, trgovačkih i općinskih sudo­va dužni
su pratiti rad vještaka.

Polazeći od navedenih odredbi ZPP i Pravilnika o
stalnim sudskim vještacima, a imajući u vidu razdoblje koje je proteklo od određivanja
vještačenja do izrade nalaza i mišljenja Ustavni sud je ocijenio da Općinski
sud u Zagrebu predmetni postupak nije vodio učinkovito i sukladno načelu
ekonomičnosti postupka, unatoč tome što je rješenjima (od 3. rujna 2002., 10.
srpnja 2003. i 15. prosinca 2003.) donijetim nakon požurnica podnositeljice
pozivao vještaka da u roku od 15 dana vrati spis s izrađenim nalazom i mišljenjem.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog
suda, nije pridonijela duljini sudskog postupka. Dapače, podnositeljica je u više
navrata pisanim podnescima požurivala postupanje suda.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Polazeći
od činjenice da se predmet neprekidno nalazi u postupku pred sudom prvog
stupnja, a imajući u vidu postupanje nadležnog suda u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju, Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi u dosadašnjem
tijeku postupka ukazivale na složenost sudskog predmeta, a koje bi opravdale
dugotrajnost postupanja u tom predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Slijedom utvrđenja Suda, opisanih u točki 4. obrazloženja ove odluke, posebice
u svezi s postupanjem nadležnog suda, Ustavni sud ocjenjuje da Općinski sud u
Zagrebu predmetni postupak nije vodio učinkovito i sukladno načelu ekonomičnosti
postupka.

Ustavni sud utvrđuje da je nerazumno dugim trajanjem
sud­skog postupka radi ukidanja prava služnosti koji se vodio pred Općinskim
sudom u Zagrebu, pod brojem: P-4370/95, a sada se vodi pred mjesno nadležnim Općinskim
sudom u Zaprešiću, pod brojem: P-898/04, povrijeđeno ustavno pravo
podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom
roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava.

6. Iz
tih razloga je, na temelju odredbi članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona,
donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama
III. i IV. izreke ove odluke.

Pri
utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-297/2004
Zagreb, 2. prosinca 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 179/2004-3125