## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-883/2003 od 4. studenoga 2004.

### NN 163/2004 (24.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-883/2003 od 4. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2869

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi A. i A. M. iz S., koje zastupa M. B.-B., odvjetnica iz S., na
sjednici održanoj 4. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-833/90 (ranije
P-1621/84, P-1618/85) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od deset (10)
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), određuje se primjerena naknada podnositeljima ustavne tužbe, zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst), i to:

– A. M. iz S., V. 81, u iznosu od 5.800,00 kuna

– A. M. iz S., V. 81, u iznosu od 5.800,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na
temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnositelji ustavne tužbe podnijeli su 10. ožujka 2003. godine ustavnu tužbu
radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Uvidom u spis predmeta Općinskog suda u Splitu, broj P-833/90, Ustavni sud je
utvrdio sljedeće činjenice relevantne za ocjenu o povredi ustavnog prava
podnositelja ustavne tužbe, zajam­čenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava:

–
podnositelji ustavne tužbe podnijeli su tužbu radi priznanja prava vlasništva
na kupljenoj nekretnini (zemljištu) Općinskom sudu u Splitu 16. listopada 1984.
godine; tužba je zaprimljena pod brojem: P-1621/84,

– rješenjem
Suda od 15. studenoga 1984. tužba je vraćena tužiteljima, radi ispravka, tj.
radi naznake (bivše) Općine Split kao trećetuženika, budući da se radi o
nacionaliziranom zemljištu,

–
podneskom od 3. prosinca 1984. tužitelji se protive isprav­ci tužbe i tvrde da
je zemljište u privatnom vlasništvu,

– na ročište
održano 8. veljače 1985. prvotuženik nije pristupio, a drugotuženik se
usprotivio tužbi, te je određeno provođenje očevida na licu mjesta uz
sudjelovanje vještaka – mjernika,

– očevid
na licu mjesta je proveden 19. travnja 1985., te je rješenjem naloženo uređenje
tužbe na način da budu obuhvaćeni svi knjižni vlasnici, pod prijetnjom odbačaja
tužbe,

– rješenjem
od 15. svibnja 1985. sud je odbacio tužbu kao neurednu,

– 27.
svibnja 1985. tužitelji su izjavili žalbu,

– rješenjem
bivšeg Okružnog suda u Splitu, broj: Gž-2206/85 od 20. rujna 1985., rješenje o
odbacivanju tužbe je ukinuto, te se prvostupanjski postupak nastavlja pod
brojem: P-1618/95,

– na ročištu 11. prosinca 1985. riješeno je provesti
dokaz saslušanjem stranaka, te je ročište odgođeno (budući da stranke nisu bile
nazočne),

– ročište 6. veljače 1986. je također odgođeno zbog
izostanka većine parničnih stranaka, te je predloženo određivanje novog ročišta
na kojem bi mogla biti postignuta sudska nagodba,

– ročište 3. ožujka 1986. također je odgođeno zbog
izostanka dijela stranaka i spriječenosti suca,

– na ročištu 21. travnja 1986. prisutne stranke su
Sudu predočile ugovor kojim su 17. prosinca 1985. sporazumno uredile svoja
prava glede predmetnog zemljišta; Sud je naložio tužitelju da dostavi skicu
mjerenja koju je sačinio sudski vještak, te da uredi tužbu na način da obuhvati
i Općinu Split, jer je zemljište u međuvremenu postalo društveno vlasništvo,

– podneskom od 5. svibnja 1986. tužitelji dostavljaju
skicu i navode da su podnijeli novu tužbu kojom su obuhvatili i Općinu Split,

– dopisom od 12. svibnja 1996. sud ponovo upozorava
tužitelje na uređenje tužbe i na okolnost da nova tužba nije zaprimljena (iako
u kasnijoj presudi sudac navodi da je ta tužba podnesena pod brojem: P-635/86 i
da je izvanraspravnim rješenjem od 23. svibnja 1986. priklopljena spisu broj:
P-1618/95; izvanras­pravno rješenje ne prileži preslici spisa predmeta, dok je
spis broj: P-635/86 s navedenom tužbom priklopljen – op. Ust. suda),

– podneskom od 16. siječnja 1987. tužitelji traže
zakazivanje glavne rasprave,

– na ročište 21. travnja 1987. pristupili su drugotuženik
i zastupnik Općine Split, koji je stavio prigovor nedopustivosti redovnog
pravnog puta; Sud je donio rješenje da će se saslušati parnične stranke, osim
prvotuženika koji se neće pozivati zbog starosti i bolesti,

– u podnesku od 5. svibnja 1987. tužitelji navode da
je činjenično stanje nesporno, traže saslušanje stranaka i zaključenje
rasprave,

– ročište od 6. srpnja 1987. je odgođeno zbog
izostanka pojedinih stranaka,

– ročište 5. studenoga 1987. je također odgođeno zbog
izostanka prvo i drugotuženika, te je riješeno da će prvotuženik biti saslušan
kod kuće, a da će biti zatraženi i podaci od Zavoda za katastar, nakon čije
dostave će biti zakazano ročište za saslušanje ostalih stranaka i svjedoka,

– Zavod
za katastar dostavio je tražene podatke 28. siječnja 1988.,

– ročište
30. ožujka 1988. odgođeno je zbog bolesti suca,

– ročište
7. studenoga 1988. odgođeno je zbog spriječenosti suca,

– na ročištu 9. prosinca 1988. saslušani su tužitelji,
drugotuženik i dva svjedoka, riješeno je da će se saslušati još jedan svjedok i
punomoćnik tužitelja kao svjedok, te da će se prvotuženik pozvati radi saslušanja
u sudu,

– na ročištu 24. travnja 1989. saslušan je prvotuženik,
te je naložena dostava određene dokumentacije i riješeno da će se na idućem ročištu
saslušati svjedok i punomoćnik tužitelja,

– na ročištu 24. svibnja 1989. saslušan je svjedok i
punomoć­nik tužitelja u svojstvu svjedoka, te je raspravljanje zaključeno,

– presudom i rješenjem od 24. svibnja 1989. Općinski
sud u Splitu je tužbu tužitelja dijelom odbacio kao nedopuštenu, a dijelom odbio,

– 19. siječnja 1990. tužitelji su podnijeli žalbu,

– rješenjem bivšeg Okružnog suda u Splitu, broj: Gž-602/90
od 1. lipnja 1990., žalba je usvojena, te su presuda i rješenje Općinskog suda
u Splitu ukinuti i predmet vraćen na ponovno suđenje (pod brojem: P-833/90),

– na ročištu 25. travnja 1991. Sud je pozvao parnične
stranke da predlože i prilože sve dokaze kojima raspolažu, pod prijetnjom
odustanka od provođenja dokaza i presuđenja na temelju stanja spisa; određeno
je provođenje očevida na licu mjesta uz sudjelovanje vještaka – mjernika i uz
istodobno saslušanje svjedoka,

– na ročištu 5. srpnja 1991. utvrđeno je da je prvotuženik
umro i da nema punomoćnika u ovom postupku, te je doneseno rješenje o prekidu
postupka do preuzimanja postupka po nasljednicima prvotuženika, koje je odmah
postalo pravomoćno,

– podneskom od 26. travnja 1994. tužitelji su
izvijestili Sud da je nasljednica prvotuženika Lj. Š., te su predložili
nastavak postupka,

– na ročištu 9. svibnja 1994. tužitelji izjavljuju da
ima i drugih nasljednika pok. prvotuženika, te traže rok za dostavu podataka o
njima,

– podneskom od 21. prosinca 1999. tužitelji izvješćuju
Sud o imenima nasljednika, dostavljaju rješenje o nasljeđivanju, te naznačuju
adresu jednog od nasljednika, dok za drugog, koji je nepoznata boravišta u
SAD-u, predlažu postaviti privremenog zastupnika,

– podneskom od 20. rujna 2001. tužitelji mole
zakazivanje ročišta,

– 10. ožujka 2003. podnesena je ustavna tužba,

– 17. veljače 2004. godine Općinski sud u Splitu
izvijestio je Ustavni sud da postupak u ovom predmetu nije nastavljen, budući
da tužitelji do tada nisu dostavili Sudu podatke o prebivalištu nasljednika
umrlog prvotuženika u SAD-u, a niti su kao trećetu­že­nika označili novu
jedinicu lokalne samouprave, sukladno pro­mje­nama u mjerodavnom zakonodavstvu.

 PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za
odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 16. listopada 1984. godine tužbom podnositelja
protiv tuženika M. Š. i J. G., radi priznanja prava vlasništva.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u obzir od tog dana već od 5. studenoga 1997.
godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnesena je 10. ožujka 2003. godine, a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno osamnaest (18) godina, četiri (4)
mjeseca i dvadeset četiri (24) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao pet (5)
godina, četiri (4) mjeseca i pet (5) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema
stanju spisa, od 5. srpnja 1991., što obuhvaća i razmatrano, pravno relevantno
razdoblje od 5. studenoga 1997. godine nadalje do podnošenja ustavne tužbe,
postupak pred Općinskim sudom u Splitu nalazi se u prekidu i nadležni sud u
njemu ne postupa, smatrajući da ne postoje uvjeti za postavljanje privremenog
zastupnika zakonskom nasljedniku umrlog prvotuženika, koji se nalazi u SAD-u na
nepoznatoj adresi.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelji
ustavne tužbe, kao tužitelji u sudskom postupku pridonijeli su duljini trajanja
sudskog postupka višekratnim odbijanjem uređenja tužbe, kao i na način da su,
po saznanju za smrt prvotuženika (srpanj 1991.), nakon više od osam godina –
tek u prosincu 1999. godine, dostavili sudu prve točne, ali nepotpune podatke o
nasljednicima prvotuženika (rješenje o nasljeđivanju, doneseno još 1990.
godine), te predložili nastavak postupka uz postavljanje privremenog
zastupnika.

4.4. SLOŽENOST
SUDSKOG PREDMETA

Prema
stajalištu Ustavnog suda, radi se o složenijem sud­skom predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5. Parnični postupak po tužbi podnositelja traje
preko osamnaest godina.

Neaktivnost Općinskog suda u
Splitu traje kroz cijelo raz­mat­rano pravno relevantno razdoblje, iako za to,
nakon dostave rješenja o nasljeđivanju iza umrlog prvotuženika (21. prosinca
1999. godine) ne postoje opravdani razlozi.

Ustavni sud ne smatra
opravdanim razlogom nepostupanja parničnog suda stajalište tog suda da nema
uvjeta za postavljanje privremenog zastupnika nasljedniku prvotuženika, u smislu
odred­be članka 84. stavka 2. točke 4. Zakona o parničnom postupku, i to zato što
bi on eventualno imao prijavljeno prebivalište u SAD-u, pa stoga ne bi bio
osoba nepoznatog boravišta. Imajući u vidu i ukupno trajanje, kao i druge
okolnosti konkretnog slučaja, Ustavni sud nalazi da vođenje ovog parničnog
postupka ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.

Stoga Ustavni sud utvrđuje da
je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Zbog navedenog je, u smislu članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke
ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku
3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede
ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud određuje
uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi odluke (točka
V. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-883/2003
Zagreb, 4. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 163/2004-2869