## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1582/2005 od 14. rujna 2006.

### NN 107/2006 (2.10.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1582/2005 od 14. rujna 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2393**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan
Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio R. K. iz Z., na sjednici
održanoj 14. rujna 2006. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: Pn-8264/97 (ranije: Pn-2516/92) u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe R. K. iz Z., J. 1, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 17.100,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 8. travnja 2005. podnio ustavnu tužbu
smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka, koji se vodi
pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem: Pn-8264/97 (Pn-2516/92), povrijeđeno
ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu od 22. studenoga 2005. te uvida u presliku spisa Općinskog suda u
Zagrebu broj: Pn-8264/97 (Pn-2516/92), utvrdio činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Podnositelj je 17. lipnja 1992. podnio tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv
Republike Hrvatske, Ministarstva obrane i »C. o.« d.d. iz Z., radi naknade
štete.
Do 5. studenoga 1997. održano je devet ročišta za glavnu raspravu (11. rujna
1992., 12. listopada 1993., 1. prosinca 1993., 8. veljače 1994., 20. travnja
1994., 4. siječnja 1995., 7. ožujka 1995., 24. travnja 1995. i 25. rujna 1995.)
te je provedeno liječničko i prometno vještačenje, a podnositelj je povukao
tužbu u odnosu na drugotuženika. Na ročištu održanom 25. rujna 1995. glavna je
rasprava zaključena te je sud donio presudu kojom je djelomično usvojio tužbeni
zahtjev podnositelja. Spis je povodom žalbe tuženika 29. kolovoza 1996.
otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu.
Nakon 5. studenoga 1997., Županijski sud u Zagrebu je rješenjem broj: Gž-5196/96
od 23. rujna 1997. ukinuo prvostupanjsku presudu te predmet vratio Općinskom
sudu u Zagrebu na ponovno odlučivanje.
Podneskom od 16. prosinca 1997. podnositelj je požurio postupanje suda.
Ročište je održano 8. travnja 1998.
Na ročištu održanom 3. srpnja 1998. saslušan je prometni vještak.
Podnescima od 2. rujna 1998. i 29. listopada 1998. podnositelj je požurio
postupanje suda.
Na ročištu održanom 10. veljače 1999. saslušan je podnositelj.
Na ročištu održanom 6. srpnja 1999. saslušani su svjedoci.
Sud je 11. siječnja 2000. donio rješenje o prekidu postupka na temelju članka 1.
Zakona o dopunama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 112/99.), a
rješenjem od 31. kolovoza 2004. postupak je nastavljen.
Ročište je održano 14. lipnja 2005.
Nakon toga, održano je ročište i određeno provođenje vještačenja.
Vještak je 5. rujna 2006. godine preuzeo spis radi izrade nalaza i mišljenja.
Postupak je i dalje u tijeku pred prvostupanjskim sudom.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.
3.1. Općinski sud u Zagrebu donio je rješenje o prekidu postupka temeljem članka
1. Zakona o dopunama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj
112/99.), koji je propisivao:
*U Zakonu o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br. 53/91., 73/91., 3/94. i
7/96.) iza članka 184. dodaju se članci 184a. i 184b. koji glase:
»Odgovornost Republike Hrvatske za štetu nastalu tijekom Domovinskog rata*

*Članak 184a.*

*(1) Postupci koji se vode protiv Republike Hrvatske radi naknade štete koju su
uzrokovali pripadnici hrvatskih oružanih i redarstvenih snaga u vojnoj ili
redarstvenoj službi ili u svezi s obavljanjem vojne ili redarstvene službe
tijekom Domovinskog rata od 17. kolovoza 1990. do 30. lipnja 1996. prekidaju se.
(2) Postupci iz stavka 1. ovoga članka nastavit će se nakon donošenja posebnog
zakona kojim će se urediti odgovornost za štetu uzrokovanu od pripadnika
hrvatskih oružanih i redarstvenih snaga tijekom Domovinskog rata«.*Člankom 2. istog Zakona bilo je propisano:
*Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da posebne zakone iz članka 1. (članka
184a. stavka 2. i 184b. stavka 2.) ovoga Zakona, te članka 2. stavka 2. Zakona o
izmjeni Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br. 7/96.) podnese radi
donošenja najkasnije u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.*
3.2. Hrvatski sabor, na sjednici održanoj 14. srpnja 2003. godine, donio je
Zakon o odgovornosti Republike Hrvatske za štetu uzrokovanu od pripadnika
hrvatskih oružanih i redarstvenih snaga tijekom Domovinskog rata (»Narodne
novine«, broj 117/03.), koji je stupio na snagu 31. srpnja 2003. godine, a kojim
je propisano:

*Članak 4.*

*(1) Postupci protiv Republike Hrvatske radi naknade štete iz ovoga Zakona,
prekinuti stupanjem na snagu Zakona o dopunama Zakona o obveznim odnosima
(»Narodne novine«, br. 112/99.) nastavit će se stupanjem na snagu ovoga Zakona.«*

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.
Razmatrajući navode ustavne tužbe i dokumentaciju koja prileži tužbi, Ustavni
sud je utvrdio da su u konkretnom slučaju ispunjene pretpostavke za postupanje u
smislu odredbi članka 63. Ustavnog zakona.
Odluku o osnovanosti ustavne tužbe Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositelj je 17. lipnja 1992. podnio tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv
Republike Hrvatske, Ministarstva obrane i »C. o.« d.d. iz Z., radi naknade
štete. Ustavna tužba podnesena je 8. travnja 2005., a do tog dana sudski
postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno dvanaest (12)
godina, devet (9) mjeseci i dvadeset jedan (21) dan.
Ustavni sud je ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede
prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, u konkretnom slučaju, smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997., to jest od dana stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7, 11, 12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02.) do 8. travnja 2005., to jest do
dana podnošenja ustavne tužbe podnositeljice, što ukupno iznosi sedam (7)
godina, pet (5) mjeseci i tri (3) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema članku 117. stavku 3. Ustava Republike Hrvatske, sudovi sude na temelju
Ustava i zakona.
Prekid parničnog postupka u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu
pod brojem: Pn-8264/97 (Pn-2516/92) nastupio je po sili zakona (ex lege) 6.
studenoga 1999. godine, stupanjem na snagu Zakona o izmjeni Zakona o obveznim
odnosima.
Donoseći rješenje o prekidu postupka 11. siječnja 2000. godine, Općinski sud u
Zagrebu postupio je u skladu sa zakonom, a njegovo rješenje o prekidu postupka
imalo je deklaratorno značenje.
Tim Zakonom određeni prekid postupka, do donošenja novog propisa, onemogućio je
nadležni sud da tijekom prekida poduzima radnje usmjerene na rješavanje
podnesenog tužbenog zahtjeva te da odluči o tom zahtjevu.

4.3. UTJECAJ ZAKONOM ODREĐENOG PREKIDAPOSTUPKA NA POVREDU USTAVNOG PRAVA

U ovoj pravnoj stvari Ustavni sud ocjenjuje postoje li zbog zakonom određenog
prekida postupka pretpostavke za postupanje Suda u skladu s člankom 63. stavkom
1. Ustavnog zakona te je li zbog takvog prekida postupka povrijeđeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava zajamčeno pravo podnositelja da o njegovim pravima i obvezama
u razumnom roku odluči neovisni i nepristrani sud.
U svezi s pitanjem postojanja pretpostavke za postupanje u skladu sa člankom 63.
stavkom 1. Ustavnog zakona u slučaju zakonom određenog prekida postupka, Sud
smatra da se tako određenim prekidom postupka može povrijediti člankom 29.
stavkom 1. Ustava zajamčeno pravo na suđenje u razumnom roku. Naime, tijekom
zakonom određenog prekida nadležni sud ne može postupati, pa ako je takav prekid
neopravdano dugotrajan može doći do povrede prava na suđenje u razumnom roku.
Iako se u ovom slučaju neodlučivanje u razumnom roku ne može pripisati sudu, već
je posljedica intervencije zakonodavca u započeti sudski postupak, takvom se
intervencijom može povrijediti pravo na suđenje u razumnom roku. Stoga postoje
odredbama članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona utvrđene pretpostavke za
postupanje po podnesenoj ustavnoj tužbi i prije nego što je iscrpljen pravni
put.
U svezi s pitanjem je li u ovom slučaju došlo do povrede prava na suđenje u
razumnom roku, Sud utvrđuje da je u uvjetima podnošenja velikog broja tužbi
protiv Republike Hrvatske za naknadu štete prouzročene od strane pripadnika
hrvatskih vojnih i redarstvenih snaga tijekom Domovinskog rata, a kojima su
potraživani relativno značajni iznosi naknada šteta, postojalo opravdanje za
dodatno zakonsko uređenje te odgovornosti, pa i za određivanje prekida započetih
postupaka do donošenja novog propisa. Međutim, tako određeni prekid postupka
svojim trajanjem nije smio onemogućiti ostvarivanje Ustavom zajamčenog prava na
suđenje u razumnom roku. O navedenom ograničenju vodio je računa i Hrvatski
sabor kada je na sjednici održanoj 22. listopada 1999. godine obvezao Vladu
Republike Hrvatske da najkasnije u roku od šest mjeseci podnese Saboru prijedlog
zakona kojim će se urediti to pitanje. Međutim, Vlada Republike Hrvatske je s
ispunjenjem ove obveze zakasnila tri (3) godine, jedan (1) mjesec i (20)
dvadeset dana. Nakon proteka zakonom određenog roka u kojem je Vlada bila dužna
Hrvatskom saboru podnijeti prijedlog novog zakonskog uređenja i time omogućiti
nastavak prekinutih postupaka, podnositelj je bio u neizvjesnosti hoće li se i
kada će se nastaviti prekinuti postupak.
Vodeći računa o svim ovim okolnostima te o činjenici da je zakonom određen
prekid sudskih postupaka radi naknade štete prouzročene od strane pripadnika
hrvatskih vojnih i redarstvenih snaga tijekom Domovinskog rata trajao tri (3)
godine, osam (8) mjeseci i dvadeset pet (25) dana te da je prije toga postupak u
pravno relevantnom razdoblju od stupanja na snagu Europske konvencije do
nastupanja prekida postupka, trajao dvije (2) godine i jedan (1) dan, a nakon
stupanja na snagu zakona koji je odredio da će se takvi postupci nastaviti pa do
podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao jednu (1) godinu, osam (8) mjeseci i
osam (8) dana, Ustavni sud utvrđuje da je takvim zakonom određenim prekidom
postup­ka, kao i ukupnom duljinom postupka i neučinkovitim postupanjem sudova,
povrijeđeno člankom 29. stavkom 1. Ustava zajamčeno pravo podnositelja da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama. Takvim zakonom određenim prekidom postupka u ovom
je slučaju podnositelju povrijeđeno i pravo na pristup sudu, koji je dio prava
na sud, također zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava o temeljnom
ljudskom pravu na pravično suđenje.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Slijedom utvrđenja Suda, opisanih u točki 4. obrazloženja ove odluke,
posebice u svezi s postupanjem nadležnog suda te utjecajem zakonom određenog
prekida postupka na povredu ustavnog prava, Ustavni sud ocjenjuje da je u
konkretnom slučaju, povrijeđeno ustavno pravo podnositelja zajamčeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-1582/2005
Zagreb, 14. rujna 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 107/2006-2393
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)