## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-867/1998 od 15. prosinca 1998.

### NN 166/1998 (30.12.1998.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-867/1998 od 15. prosinca 1998.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u Vijeću sastavljenom od suca mr. Hrvoja
Momčinovića, kao predsjednika Vijeća te sudaca Mladena Žuvele i mr. Vojislava
Kučekovića, kao članova Vijeća u postupku povodom ustavne tužbe M. G. iz
R. zastupane po I. F. iz R., na sjednici Vijeća održanoj dana 15. prosinca
1998. godine, jednoglasno je donio

## **RJEŠENJE**

1. Ustavna tužba se odbacuje.

2. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

M. G. iz R. je podnijela ustavnu tužbu u povodu usmene naredbe Republičkog
fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske (u nastavku:
RFMIORH) kojom joj je smanjena mirovina odbitkom zaštitnog dodatka te naređeno
da vrati svotu novca koju je po tom osnovu primila u razdoblju između 1.
siječnja 1990. i 31. prosinca 1997. godine.

Podnositeljica je ustavnoj tužbi priložila i obavijest Republičkog fonda
mirovinskog i invalidskog osiguranja od 27. veljače 1998. godine kojom
je, kako navodi, naknadno obaviještena o navedenom te upozorena ukoliko
ne plati dužni iznos ili se ne javi radi sklapanja izvansudske nagodbe
da će se RFMIORH obratiti nadležnom sudu.

Podnositeljica navodi da je u međuvremenu Općinski sud u R. donio rješenje
o ovrsi, broj: Ovr-723/1998 godine od 14. rujna 1998. godine.

Ustavna tužba nije dopuštena.

U odnosu na dio u kojem podnositeljica izričito osporava usmenu naredbu
RFMIORH ustavna tužba nije dopuštena jer ne postoji odluka koja bi bila
predmet ustavnosudskog postupka, pa stoga nije ispunjena pretpostavka dopustivosti
ustavne tužbe.

Naime, prema odredbi članka 28. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91, u nastavku: Ustavni
zakon) svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da
mu je odlukom sudbene, upravne vlasti ili drugih tijela koja imaju javne
ovlasti, povrijeđeno jedno od ustavnih prava. Dakle, pretpostavka za odlučivanje
o biti stvari je postojanje odluke u smislu navedene odredbe.

Ustavna tužba nije dopuštena u dijelu koji se odnosi na obavijest RFMIORH
od 27. veljače 1998. godine, jer ta obavijest nije odluka u smislu te zakonske
odredbe.

Članak 28. stavak 2. Ustavnog zakona određuje da ako je zbog povrede
ustavnih prava dopušten drugi pravni put, ustavna tužba može se podnijeti
tek nakon što je taj pravni put iscrpljen.

U stavku 3. citiranog članka propisano je da u stvarima u kojima je
dopušten upravni spor, odnosno revizija u parničnom ili izvanparničnom
postupku, pravni put je iscrpljen nakon što je odlučeno i o tim pravnim
sredstvima.

U odnosu na rješenje o ovrsi od 14. rujna 1998. godine ustavna tužba
nije dopuštena jer nije iscrpljen dopušteni pravni put budući da je protiv
tog rješenja dozvoljeno podnošenje prigovora županijskom sudu.

Slijedom iznijetog, na temelju članka 26. Ustavnog zakona, a u svezi
s člankom 58. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 29/94), odlučeno je kao u izreci.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 20. stavak 1. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-867/1998
Zagreb, 15. prosinca 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**mr. Hrvoje Momčinović,** v. r.

Rješenje, NN 166/1998-2061