## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1510/2012 od 27. studenoga 2013.

### NN 147/2013 (10.12.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1510/2012 od 27. studenoga 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3133

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Jelušić, Ivan Matija, Aldo Radolović i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo B. R. iz G., kojeg zastupa S. A., odvjetnica u M., na sjednici održanoj 27. studenoga 2013. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se:

– rješenje Županijskog suda u Dubrovniku broj: Gž.950/11 od 14. prosinca 2011. i

– rješenje Općinskog suda u Metkoviću, Stalne službe u Pločama broj: Ovr.179/09 od 20. travnja 2011.

III. Predmet se vraća Općinskom sudu u Metkoviću, Stalnoj službi u Pločama na ponovni postupak.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Podnositelj je podnio dopuštenu i pravodobnu ustavnu tužbu smatrajući da mu je rješenjem Županijskog suda u Dubrovniku broj: Gž.950/11 od 14. prosinca 2011. i rješenjem Općinskog suda u Metkoviću, Stalne službe u Pločama broj: Ovr.179/09 od 20. travnja 2011. povrijeđeno ustavno pravo iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

Rješenjem Općinskog suda u Metkoviću, Stalne službe u Pločama obustavljen je postupak izvršenja naplate podnositeljeve tražbine, a rješenjem Županijskog suda u Dubrovniku žalba podnositelja odbijena je kao neosnovana i potvrđeno je navedeno prvostupanjsko rješenje.

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Općinskog suda u Metkoviću, Stalne službe u Pločama broj: Ovr-179/2009.

3. U postupku koji je prethodio ustavnosudskom postupku, utvrđeno je:

– podnositelj je pokrenuo postupak izvršenja 3. studenoga 1995. podnošenjem prijedloga za izvršenje Općinskom sudu u Vrgorcu,

– predmet postupka je naplata novčane tražbine na pokretnim stvarima i na nekretnini dužnika,

– rješenjem o izvršenju radi naplate podnositeljeve tražbine broj: I.107/95 od 26. veljače 1996. određeno je izvršenje na pokretnim stvarima (posebno motornim vozilima i priključnim vozilima) dužnika i nekretnini,

– iz pribavljenog izvatka iz zemljišnih knjiga nije proizlazilo da je dužnik upisan kao vlasnik nekretnine u skladu s člankom 142. Zakona o izvršnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91. i 91/92.; u daljnjem tekstu: ZIP),

– podnositelj je podnio Općinskom sudu u Metkoviću, sukladno ukidnom rješenju Županijskog suda u Splitu broj: Gž-5481/06 od 13. travnja 2007. i rješenju Općinskog suda u Metkoviću broj: Ovr.179/09 od 14. srpnja 2009., a prema članku 142. stavku 2. ZIP-a tužbu kojom zahtijeva utvrđenje da je dužnik vlasnik stambeno poslovne zgrade i da se to pravo upiše na njega u zemljišnoj knjizi u predmetu broj: P-1410/09, nakon čega je sud na temelju članka 142. stavka 5. ZIP-a dužan nastaviti postupak izvršenja,

– podnositelju je rješenjem Županijskog suda u Dubrovniku broj: Gzp.37/09 od 30. lipnja 2009. određena primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, a prvostupanjskom sudu naloženo je dovršiti ovršni postupak u ostavljenom roku,

– podnositelj nije sukladno članku 77. stavku 2. Ovršnog zakona (»Narodne novine« broj 57/96., 29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04., 88/05., 121/05. i 67/08.; u daljnjem tekstu: OZ/96), koji je još bio na snazi, podnio u roku od tri (3) mjeseca od dana stupanja na snagu Ovršnog zakona (»Narodne novine« broj 139/10.; u daljnjem tekstu: OZ/10) ispravu podobnu za upis ovršenikovog prava, koja može poslužiti kao osnova za stjecanje vlasništva na nekretnini u smislu članaka 52. i 53. Zakona o zemljišnim knjigama (»Narodne novine« broj 91/96., 68/98., 137/99., 114/01., 100/04., 107/07. i 152/08.; u daljnjem tekstu: ZZK),

– Općinski sud u Metkoviću, Stalna služba u Pločama donio je zaključak broj: Ovr.179/09 od 16. veljače 2011. kojim je odredio dan provedbe rješenja o ovrsi broj: I.107/95 Općinskog suda u Vrgorcu od 26. veljače 1996.,

– podnositelj je podneskom od 3. ožujka 2011. zamolio odgodu ovrhe te je izjavio da ustraje u konkretnom ovršnom predmetu, prvostupanjski sud nije smatrao osnovanim prijedlogom na temelju kojeg se postupak može nastaviti sukladno tada važećem OZ/10,

– Općinski sud u Metkoviću, Stalna služba u Pločama donio je rješenje broj: Ovrv.179/09 od 4. ožujka 2011. kojim je odgođena provedba rješenja o ovrsi,

– Općinski sud u Metkoviću, Stalna služba u Pločama, rješenjem broj: Ovr.179/09 od 20. travnja 2011., na temelju članka 338. stavka 1. OZ/10 obustavio je postupak jer podnositelj nije u roku od tri (3) mjeseca od stupanja na snagu OZ/10 podnio osnovani prijedlog na temelju kojeg se postupak može nastaviti, te nije dostavio sudu prijedlog za pljenidbu motornih vozila na temelju članka 143. ZIP-a.

3.1 Prvostupanjski sud u obrazloženju rješenja navodi:

»(...) vjerovnik nije dokazao da bi dužnik bio vlasnik stambeno poslovne zgrade ... ove nekretnine nisu upisane kao vlasništvo dužnika, već su prema obavijesti zemljišno knjižnog odjela upisane druge osobe kao suvlasnici.

Prema odredbama članka 142. st. 1. Zakona o izvršnom postupku ... vjerovnik je dužan uz prijedlog za izvršenje na nekretnini podnijeti izvadak iz zemljišne knjige kao dokaz o tome da je nekretnina upisana kao vlasništvo dužnika, s time da je stavkom 2. propisano da ako je pravo na nekretnini iz stavka 1. ovog članka upisano u zemljišnoj knjizi na drugu osobu a ne na dužnika, vjerovnik treba podnijeti ispravu koja je podobna za upis dužnikova prava vlasništva. Vjerovnik koji ne raspolaže ni ispravom podobnom za upis dužnikova prava može tužbom zahtijevati da se to pravo upiše na dužnika ...

Vjerovnik je u ovom postupku rješenjem Općinskog suda ... upućen da pokrene parnicu radi dokazivanja da je dužnik vlasnik stambeno poslovne zgrade ... te je postupak izvršenja na navedenoj nekretnini, određeno nastaviti nakon pravomoćnosti rješenja o upisu prava vlasništva dužnika ili nakon što vjerovnik podnese sudu ispravu koja je podobna za upis dužnikova prava vlasništva na ovoj stambeno poslovnoj zgradi u Vrgorcu ...«

3.2. Županijski sud u Dubrovniku u obrazloženju rješenje navodi:

»Pravilno prvostupanjski sud pozivajući se na čl. 338. st. 1. Ovršnog zakona ... obustavlja postupak u ovom predmetu. Naime prema čl. 338. st. 1. Ovršnog zakona koji je stupio na snagu 18. prosinca 2010. ... postupci koji su u tijeku, a koji su pokrenuti prije stupanja na snagu Ovršnog zakona iz 1996. obustavit će se u roku od 3 mjeseca od stupanja na snagu Ovršnog zakona, ako ovrhovoditelj ne podnese osnovani prijedlog na temelju kojeg se postupak može nastaviti.

Ovrhovoditelj je kako to pravilno nalazi prvostupanjski sud bio dužan dostaviti sudu prijedlog za pljenidbu motornih vozila u skladu s čl. 143.j. Ovršnog zakona koji je još na snazi a što nije učinio. Posljednji podnesak ovrhovoditelja od 2. ožujka 2011. kojim moli odgodu ovrhe kao i izjava da ustraje u ovom ovršnom predmetu podnesen je nakon stupanja Ovršnog zakona ('Narodne novine' broj: 139/10), pa je pravilno prvostupanjski sud zaključio da se ovaj podnesak i izjava ne može smatrati osnovanim prijedlogom na temelju kojeg se postupak može nastaviti sukladno odredbama sada važećeg Ovršnog zakona. (...)

Prema odredbi čl. 77. st. 2. Ovršnog zakona ('Narodne novine' broj: 57/96., 29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04., 88/05., 13/10. i 67/08. – dalje OZ) koji je još na snazi ako je pravo na nekretnini upisano u zemljišnoj knjizi na drugu osobu a ne na ovršenika prijedlogu se može udovoljiti samo ako ovrhovoditelj podnese ispravu koja je podobna za upis ovršenikova prava. (...)

Neosnovani su žalbeni navodi ovrhovoditelja da je u ovom predmetu potrebno prvostupanjsko rješenje preinačiti i naložiti nastavak postupka na nekretninama dužnika nakon okončanja postupka po tužbi vjerovnika po posl. br. P.1410/09, obzirom da činjenica da je vjerovnik pokrenuo tužbu ne utječe na pravilnost prvostupanjske odluke. Pravo vlasništva na nekretnini je u zemljišnoj knjizi upisano na drugu osobu a ne na ovršenika, a ovrhovoditelj nije dostavio ispravu koja bi bila podobna za upis njegova prava, koju ispravu je sukladno odredbi čl. 338. st. 1. Ovršnog zakona ovrhovoditelj trebao dostaviti i ista bi predstavljala osnovani prijedlog na temelju kojeg bi se postupak trebao nastaviti.«

III. PRIGOVORI PODNOSITELJA

4. Podnositelj u ustavnoj tužbi navodi:

»Pobijanim Rješenjem je povrijeđeno ustavno pravo tužitelja na pravično suđenje.

... Općinski sud ... obustavio je ... postupak koji traje od 1995. godine u ovršnom predmetu br. Ovr-179/09, pozivajući se na članak 338. st. 1. OZ ... uz obrazloženje da ovrhovoditelj nije podnio osnovani prijedlog na temelju kojeg se ovršni postupak može nastaviti.

(...)

Kako čl. 35. OZ-a propisuje što sve prijedlog za ovrhu mora sadržavati, podneseni prijedlog sadržava sve što je navedenom odredbom propisano ...

Stoga je ranije podnesen ovršni prijedlog podoban za postupanje i u svakom slučaju je osnovan prijedlog na temelju kojeg se postupak može nastaviti sukladno odredbama važećeg OZ-a.

Pogrešnim i nezakonitim odlukama i prvostupanjskog i drugostupanjskog suda, a osobito utvrđenjem da ovrhovoditelj nije dostavio osnovani prijedlog na temelju kojeg bi se ovršni postupak mogao nastaviti povrijeđeno je tužiteljevo pravo na pravično suđenje.

Tužitelj smatra da Općinski sud u Metkoviću arbitrarno postupa kada zaključuje da ovrhovoditelj nije podnio 'osnovani prijedlog' za nastavak postupka a samo dva mjeseca ranije Zaključkom od 16. veljače 2011. određuje dan za provedbu rješenja o ovrsi za 04. ožujka 2011. godine, da bi nakon toga na prijedlog ovrhovoditelja u istom postupku donio Rješenje, 04. ožujka 2011. godine o odgodi provedbe ovrhe.«

Podnositelj ističe da mu je osporenim odlukama povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava, te predlaže osporene odluke ukinuti i predmet vratiti prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Ustavna tužba je osnovana.

IV. MJERODAVNO PRAVO

5. Mjerodavno ustavno pravo

Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

5.1. Mjerodavno materijalno pravo

Članak 338. stavak 1. OZ/10 glasi:

»Članak 338.

(1) Postupci koji su u tijeku, a pokrenuti su prije stupanja na snagu Ovršnog zakona ('Narodne novine' br. 57/96., 29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04., 88/05., 121/05. i 67/08.) obustavit će se u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovog Zakona ako ovrhovoditelj ne podnese osnovani prijedlog na temelju kojeg se postupak može nastaviti.

(...)«

V. OCJENA USTAVNOG SUDA

6. Ustavni sud utvrđuje da u ovom ustavnosudskom postupku treba odgovoriti na pitanje je li sudskom obustavom ovršnog postupka podnositelju povrijeđeno pravo na izvršenje sudske odluke kao inherentni dio prava na pošteno suđenje?

6.1. Podnositelj u ustavnoj tužbi navodi da prvostupanjski sud arbitrarno postupa kada zaključuje da nije podnio »osnovani prijedlog« za nastavak postupka, dok je ovršni prijedlog podnesen još 1995. godine Općinskom sudu u Vrgorcu, koji je prihvatio navedeni ovršni prijedlog radi naplate pravomoćno utvrđenog potraživanja i odredio izvršenje, zbog kojih procesnih povreda i propusta je došlo do povrede prava na pravično suđenje.

Ustavni sud ističe da se pitanje u konkretnom slučaju u biti svodi na apstraktnu kontrolu zakonske odredbe koja propisuje mogućnost da se ovršni postupak obustavi protekom roka od tri mjeseca ako vjerovnik ne ispuni u zakonskom roku propisane pretpostavke, čime je teret uspjeha ovrhe stavljen na vjerovnika, a ne na dužnika, što čini prekomjeran teret za vjerovnika (podnositelja).

6.2. Ustavni sud napominje da je dužnost svih tijela državne vlasti Republike Hrvatske pa time i nadležnih sudova u konkretnom slučaju, tumačiti članak 338. stavak 1. OZ/10 u skladu s najvišim vrednotama ustavnog poretka Republike Hrvatske, propisanim člankom 3. Ustava.

7. Člankom 338. stavkom 1. OZ/10 propisuju se pretpostavke za dovršenje postupaka pokrenutih na temelju ZIP-a, koji je prestao važiti stupanjem na snagu OZ/96 1. kolovoza 1996. Nastavak postupka izvršenja je u tim postupcima uvjetovan podnošenjem »osnovanog prijedloga na temelju kojeg se postupak može nastaviti".

Ustavni sud je uvidom u sudski spis utvrdio da je u izvršnom postupku iniciranom podnošenjem prijedloga za izvršenje podnositelja, sastavljenog u skladu sa tada važećim člankom 35. ZIP-a, nadležan sud provodio izvršni postupak u kojem je podnositelj sudjelovao redovito i aktivno.

8. Ustavni sud utvrđuje da po svom sadržaju članak 338. stavak 1. OZ/10 ne zadovoljava zahtjeve načela vladavine prava iz članka 3. Ustava, iz kojeg razloga podnositelj nije mogao prilagoditi svoje postupanje takvoj zakonskoj obvezi te predvidjeti posljedice svog postupanja. Navedeno dovodi i do uskrate prava na pristup sudu kao jednog od bitnih aspekata prava na pravično suđenje koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava jer se postupci započeti po ZIP-u obustavljaju, a da za takvo postupanje nisu navedeni razlozi koji bi bili usklađeni sa zahtjevima pravne sigurnosti iz članka 3. Ustava.

8.1. Osim navedenoga, obustavom postupka zbog nedostavljanja »osnovanog prijedloga« za nastavak ovršnih postupaka i postupaka izvršenja u konkretnom slučaju, podnositelj je kao vjerovnik (ovrhovoditelj) ostao bez mogućnosti naplate svojih tražbina, jer je obustavom postupka prestao postupak ovrhe, kojemu je glavni cilj naplata tražbina između subjekata građanskopravnih odnosa.

Ustavni sud k tome ističe da se ovršni postupak vodio po OZ/96 i trajao je sedamnaest (17) godina, a propisivanjem da se u roku od tri mjeseca mora podnijeti »osnovani prijedlog« a da se pri tome nije odredio oblik i sadržaj tog prijedloga, dovelo je do uskraćivanja prava podnositelja na pristup sudu.

Razmatrajući osobite okolnosti konkretnog slučaja, Ustavni sud smatra da je uskratom odgovarajućeg pravnog puta kojim je podnositelj mogao ostvariti svoju tražbinu, odnosno svoja prava, izgubio i pravo pristupa sudu, kao temeljnog jamstva prava na pravično suđenje iz članka 29. stavka 1. Ustava.

Slijedom navedenog, kako se u konkretnom slučaju upravo radi o ustavnopravno neprihvatljivom postupanju tijela sudbene vlasti u konkretnom izvršnom predmetu, Ustavni sud utvrđuje da je osporenim rješenjima podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje osobito u pogledu prava na pristup sudu koje također štiti provedbu konačnih, obvezujućih sudskih odluka, a zajamčeno je člankom 29. stavkom 1. Ustava, kao i člankom 6. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06.).

9. Neovisno o gore navedenom, Ustavni sud podsjeća da je 19. lipnja 2012. donio odluku broj: U-I-1988/2011 i dr. o pokretanju postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i odluku o ukidanju članka 338. stavka 1. OZ/10.

10. Na temelju članaka 73. i 75. Ustavnog zakona Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), odlučeno je kao u izreci.

11. Objava ove odluke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1510/2012

Zagreb, 27. studenoga 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik vijeća

Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 147/2013-3133