## Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita

### NN 119/2008 (15.10.2008.), Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita

# HRVATSKI SABOR

**3398**

Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OSIGURANJU DEPOZITA

Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, kojega je
Hrvatski sabor donio na sjednici 15. listopada 2008. godine.

Klasa: 011-01/08-01/134
Urbroj: 71-05-03/1-08-2
Zagreb, 15. listopada 2008.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić**, v. r.

## ZAKON

### O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OSIGURANJU DEPOZITA

Članak 1.

U Zakonu o osiguranju depozita (»Narodne novine«, br. 177/04.) članak 1. mijenja
se i glasi:
»Ovim se Zakonom uređuje osiguranje depozita u kreditnim institucijama sa
sjedištem u Republici Hrvatskoj i podružnicama kreditnih institucija sa
sjedištem izvan Republike Hrvatske.«

Članak 2.

Članak 2. mijenja se i glasi:
»(1) Depozit u smislu ovoga Zakona jest potražni novčani saldo koji je kreditna
institucija na temelju zakona ili ugovornih pogodbi dužna podmiriti vjerovniku,
a on obuhvaća sredstva koja su preostala po bankovnim računima te privremena
stanja vezana uz obavljanje poslovne djelatnosti kreditne institucije. Depozit u
smislu ovoga Zakona je i obveza kreditne institucije po osnovi štedne knjižice
te druge odgovarajuće pisane potvrde o depozitu, a koje su izdane kao
vrijednosni papir sukladno posebnim propisima, osim ako te isprave glase na
donositelja ili po naredbi.
(2) Kreditna institucija dužna je osigurati depozite kod Agencije, sukladno
odredbama ovoga Zakona.
(3) Inozemna kreditna institucija koja ima podružnicu u Repub­lici Hrvatskoj
osigurava depozite koji se vode u toj podružnici kod Agencije kada je i u mjeri
u kojoj je to propisano ovim Zakonom.
(4) Kreditna institucija iz stavka 2. i 3. ovoga članka u pogledu koje postoji
obveza osiguranja depozita kod Agencije ne smije prikupljati depozite dok se ne
uključi u sustav osiguranja depozita Agencije.«

Članak 3.

Iza članka 2. dodaje se članak 2.a i naslov iznad njega koji glasi:

»POJMOVI

*Članak 2.a*

(1) Kreditnom institucijom u smislu ovoga Zakona smatra se:
1) banka, štedna banka i stambena štedionica sa sjedištem u Republici Hrvatskoj
koja je dobila odobrenje za rad od Hrvatske narodne banke sukladno zakonu kojim
se uređuje poslovanje kreditnih institucija i
2) podružnica kreditne institucije sa sjedištem izvan Republike Hrvatske koja
pruža usluge na području Republike Hrvatske sukladno zakonu kojim se uređuje
poslovanje kreditnih institucija.
(2) Osigurani slučaj u smislu ovoga Zakona nastupa kad Hrvatska narodna banka
kreditnoj instituciji iz stavka 1. ovoga članka dostavi rješenje o nedostupnosti
depozita kojim se utvrđuje da kreditna institucija zbog svoje financijske
situacije ne može niti će uskoro moći isplatiti dospjele depozite, ili kada
nadležni sud donese rješenje o otvaranju stečajnog postupka nad kreditnom
institucijom.
(3) Agencija u smislu ovoga Zakona je Državna agencija za osiguranje štednih
uloga i sanaciju banaka.«

Članak 4.

Članak 3. mijenja se i glasi:
»(1) Kada nastupi osigurani slučaj, vjerovnici kreditne institucije u pogledu
koje je osigurani slučaj nastupio imaju prema Agenciji pravo na obeštećenje,
sukladno odredbama ovoga Zakona.
(2) Pravo na obeštećenje iz stavka 1. ovoga članka nemaju:
1. druge kreditne institucije za depozite koji se vode u njihovo ime i za njihov
račun,
2. vjerovnici kreditne institucije za sredstava i instrumente uključene u
jamstveni kapital kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka,
3. financijske institucije,
4. osiguravajuća društva privatnoga i javnog prava, uključujući i dobrovoljne te
obvezne mirovinske fondove,
5. društva za upravljanje otvorenim investicijskim fondovima i zasebna imovina
kojom ona upravljaju te zatvoreni investicijski fondovi,
6. države, jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave te pravne osobe
kojima su posebnim zakonom povjereni poslovi državne uprave,
7. vladajuća i ovisna društva s kojima kreditna institucija iz stavka 1. ovoga
članka čini koncern,
8. članovi Uprave, članovi Nadzornog odbora te osobe koje sudjeluju s najmanje
5% u temeljnom kapitalu kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka,
9. revizor zadnjih revidiranih financijskih izvješća kreditne institucije iz
stavka 1. ovoga članka,
10. vjerovnici po osnovi depozita koji ne glase na ime nego na anonimnog
donositelja šifrirane zaporke,
11. vjerovnici po osnovi depozita koji proizlaze iz poslova za koje su određene
osobe pravomoćno osuđene za kazneno djelo prikrivanja protuzakonito dobivenoga
novca,
12. trgovačka društva koja se prema Zakonu o računovodstvu smatraju srednjim,
odnosno velikim obveznicima primjene toga Zakona,
13. vjerovnici koji su neposredno s kreditnom institucijom ugovorili visoku
kamatu i pribavili imovinsku korist, a to je prouzročilo financijske poteškoće
kreditne institucije ili je pridonijelo bitnome pogoršanju financijskog položaja
kreditne institucije te
14. vjerovnici koji su depozite ili dio depozita stekli nakon što je Hrvatska
narodna banka oduzela odobrenje za rad kreditnoj instituciji.
(3) Pravo iz stavka 1. ovoga članka nemaju ni vjerovnici koji imaju
prebivalište, odnosno sjedište u inozemstvu ako po svojim obilježjima odgovaraju
vjerovnicima iz prethodnoga stavka.
(4) Iznimno, ako je na temelju ugovora o otvaranju bankovnog računa izričito
ugovoreno da vjerovnik taj bankovni račun vodi u svoje ime, a za račun drugoga
(povjerenički račun), osnovanost prava na obeštećenje utvrđuje se s obzirom na
osobu za čiji račun se vodi povjerenički bankovni račun.
(5) Imovinskopravni zahtjev s naslova prava iz stavka 1. ovoga članka
zastarijeva u roku od 5 godina, nakon što je u »Narodnim novinama« objavljeno da
je nastupio osigurani slučaj.
(6) Pravo iz stavka 1. ovoga članka nije prenosivo, izuzevši nasljeđivanjem.
(7) Za rješavanje svih sporova o osnovanosti i visini vjerovnikova prava na
obeštećenje stvarno i mjesno je nadležan Trgovački sud u Zagrebu.«

Članak 5.

Iza članka 3. dodaje se članak 3.a i naslov iznad njega koji glasi:

»POSEBNOSTI POVJERENIČKIH I ZAJEDNIČKIH BANKOVNIH RAČUNA TE BANKOVNIH RAČUNA
OPTEREĆENIH ZALOŽNIM PRAVOM

*Članak 3.a*

(1) Ako je na temelju ugovora o otvaranju bankovnoga računa izričito ugovoreno
da najmanje dva imatelja taj bankovni račun vode zajednički (zajednički račun),
gornja granica prava na obeštećenje iz članka 4. ovoga Zakona kod zajedničkih
bankovnih računa utvrđuje se s obzirom na udio u depozitu svakoga pojedinog
imatelja zajedničkoga bankovnog računa. Svakom imatelju zajedničkoga bankovnog
računa pribrojit će se jednak udio u depozitu po zajedničkome bankovnom računu,
osim ako drukčije nije ugovoreno prilikom sklapanja ugovora o otvaranju
zajedničkoga bankovnog računa.
(2) Svi bankovni računi društava bez pravne osobnosti, nasljedničkih i
suvlasničkih zajednica smatraju se za potrebe ovoga Zakona depozitom jednog
vjerovnika kreditne institucije.
(3) Ako je na temelju ugovora o otvaranju bankovnog računa izričito ugovoreno da
vjerovnik taj bankovni račun vodi u svoje ime, a za račun drugoga (povjerenički
račun), gornja granica prava na obeštećenje iz članka 4. ovoga Zakona utvrđuje
se s obzirom na osobu za čiji račun se vodi povjerenički bankovni račun.
(4) Ako je na depozitu zasnovano založno pravo, neovisno o tome je li ono
zasnovano dobrovoljno ili u sudskom postupku, zahtjev za obeštećenjem iz članka
6. stavka 6. ovoga Zakona mogu postaviti i založni dužnik i založni vjerovnik.
Neovisno o tome tko je postavio zahtjev za obeštećenjem, Agencija će svoju
obvezu ispuniti na račun založnoga dužnika, a založno pravo nastavlja teretiti
iznos isplaćene naknade za obeštećenje.«

Članak 6.

Članak 4. mijenja se i glasi:
»(1) U razdoblju do 1. siječnja 2010. Agencija osigurava depozite građana u
svakoj banci, štednoj banci i stambenoj štedionici do uključivo visine od
400.000,00 kuna u 100%-tnom iznosu, neovisno o broju bankovnih računa, visini
sredstava po njima, valuti i mjestu gdje se ti bankovni računi vode.
(2) Od 1. siječnja 2010. Agencija osigurava depozite vjerovnika u svakoj
kreditnoj instituciji do uključivo visine od 400.000,00 kuna u 100%-tnom iznosu,
neovisno o broju njegovih bankovnih računa, visini sredstava po njima, valuti i
mjestu gdje se ti bankovni računi vode.
(3) Iznimno od odredbi iz stavka 1. i 2. ovoga članka, u slučaju potrebe, Vlada
Republike Hrvatske uredbom može propisati i viši iznos osiguranog depozita.«

Članak 7.

Članak 5. mijenja se i glasi:
»(1)Vjerovnikovo pravo na obeštećenje određuje se prema ukupnim sredstvima po
svim njegovim depozitima u trenutku nastupa osiguranog slučaja, umanjenim za sva
prava kreditne institucije prema njemu, a koja mu se mogu staviti u prijeboj.
(2) Pravo na obeštećenje obuhvaća i tražbine s naslova kamata koje su dospjele
do trenutka nastupa osiguranog slučaja.
(3) Pravo na obeštećenje depozita u stranoj valuti obračunava se u kunama po
srednjem tečaju Hrvatske narodne banke, a koji je važio na dan nastupanja
osiguranog slučaja.«

Članak 8.

Članak 6. mijenja se i glasi:
»(1) Hrvatska narodna banka dužna je bez odgađanja, a najkasnije u roku 21 dan
od dana kada je utvrdila da kreditna institucija nije isplatila dospjele
depozite, donijeti rješenje o nedostupnosti depozita. Hrvatska narodna banka
rješenje dostavlja kreditnoj instituciji i Agenciji te ga objavljuje u »Narodnim
novinama«.
(2) Kada nastupi osigurani slučaj, Agencija poduzima mjere kako bi pripremila
obeštećenje vjerovnika kreditne institucije unutar roka od tri mjeseca nakon što
je nastupio osigurani slučaj. Za tu svrhu kreditna institucija dužna je Agenciji
staviti na raspolaganje svu dokumentaciju koja je potrebna za obeštećenje
vjerovnika kreditne institucije. Uz suglasnost Hrvatske narodne banke, Agencija
iznimno može dva puta produžiti taj rok, svaki put za dodatna tri mjeseca.
(3) Agencija će bez odgađanja po nastupu osiguranog slučaja na internetskoj
stranici Agencije te oglasom u dvjema dnevnim novinama, koje su dostupne na
području cijele Republike Hrvatske, obavijestiti vjerovnike kreditne institucije
o nastupu osiguranog slučaja i o detaljima vezanim uz obveze Agencije da
obešteti vjerovnike kreditne institucije, sukladno odredbama ovoga Zakona. U toj
obavijesti Agencija će vjerovnike obavijestiti i o roku iz stavka 2. ovoga
članka, o mogućnosti njegova produženja te o tome da će im prije isteka roka iz
stavka 2. ovoga članka u istim glasilima, kao i na internetskoj stranici
Agencije, uputiti poziv za podnošenje pojedinačnih zahtjeva za obeštećenjem.
(4) Ako se rok iz stavka 2. ovoga članka produži uz suglasnost Hrvatske narodne
banke, Agencija je obavijest o tom produženju dužna objaviti u istim glasilima u
kojima je objavljen i oglas iz stavka 3. ovoga članka te na internetskoj
stranici Agencije. U toj obavijesti Agencija je dužna iznova obavijestiti
vjerovnike da će im prije proteka tog roka u istim glasilima te na internetskoj
stranici Agencije, uputiti poziv za podnošenje pojedinačnih zahtjeva za
obeštećenjem.
(5) Prije isteka roka iz stavka 2. ovoga članka Agencija je na svojoj
internetskoj stranici te u glasilima u kojima je objavila obavijesti
vjerovnicima iz stavka 3. ovoga članka dužna uputiti poziv vjerovnicima za
podnošenje pojedinačnih zahtjeva za obeštećenjem. U tom pozivu vjerovnike se
mora obavijestiti o načinu i rokovima za ostvarenje prava na obeštećenje.
(6) Vjerovnik kreditne institucije dužan je podnijeti Agenciji uredan i potpun
pisani zahtjev za obeštećenjem u roku od dvanaest mjeseci od poziva iz stavka 5.
ovoga članka. Nakon proteka tog roka vjerovnik kreditne institucije gubi pravo
na obeštećenje, osim ako dokaže da ne odgovara za propuštanje roka.
(7) Agencija je dužna bez odgađanja ispitati podnesene pisane zahtjeve iz stavka
6. ovoga članka, a svoje obveze dužna je ispuniti u roku od 30 dana od
zaprimanja urednog i potpunog zahtjeva.
(8) Ako se pravo vjerovnika tiče poslova za koje je protiv određenih osoba
pokrenut kazneni postupak zbog počinjenja kaznenog djela prikrivanja
protuzakonito dobivenog novca, Agencija može vjerovniku uskratiti pravo na
obeštećenje do završetka kaznenoga postupka.
(9) Obeštećenjem vjerovnika na Agenciju prelazi tražbina vjerovnika prema
kreditnoj instituciji u visini isplaćenog obeštećenja. Zajedno s tražbinom
vjerovnika, na Agenciju prelazi i pravo da se u razmjernom iznosu koristi i svim
sporednim pravima koja vjerovniku pripadaju naspram kreditne institucije. Ako se
nad kreditnom institucijom otvori stečajni postupak, Agencija ima pravo i obvezu
u stečajnom postupku prijaviti tražbinu u iznosu ukupne obveze po osnovi
obeštećenja vjerovnika kreditne institucije, neovisno o tome je li u tom času
već obeštetila vjerovnike.
(10) Direktor Agencije donijet će odluku o sadržaju pisanog zahtjeva i načinu
ostvarenja prava na obeštećenje, prije isteka roka iz stavka 2. ovoga članka.«

Članak 9.

U članku 7. stavku 4. riječi: »U slučaju pokretanja stečajnog postupka nad
bankom« brišu se.

Članak 10.

Naslov iznad članka 8. mijenja se i glasi: »PODRUŽNICA KREDITNE INSTITUCIJE SA
SJEDIŠTEM U DRŽAVI ČLANICI EUROPSKE UNIJE“.
Članak 8. mijenja se i glasi:
»(1) Ako kreditna institucija sa sjedištem u državi članici Europske unije ima
podružnicu u Republici Hrvatskoj, ta se podružnica ima pravo uključiti u sustav
osiguranja depozita sukladno ovome Zakonu ako osiguranje depozita na temelju
ovoga Zakona po visini i/ili opsegu prelazi osiguranje depozita u državi
sjedišta kreditne institucije. Ima li inozemna kreditna institucija više
podružnica u Republici Hrvatskoj, sve one tretiraju se za potrebe ovoga Zakona
kao jedna jedinstvena podružnica.
(2) Osiguranje depozita podružnice kreditne institucije iz stavka 1. ovoga
članka ograničava se po visini i opsegu samo na onaj dio koji prelazi osiguranje
depozita u državi sjedišta kreditne institucije.
(3) Podružnica kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka podnosi Agenciji
zahtjev za uključivanje u sustav osiguranja Agencije. Uza zahtjev, dostavljaju
se i podaci o sustavu osiguranja depozita u koji je kreditna institucija
uključena.
(4) Na temelju zaprimljenoga zahtjeva Agencija donosi rješenje o uključivanju
podružnice kreditne institucije u sustav osiguranja depozita u Republici
Hrvatskoj. Tim rješenjem određuju se visina i opseg osiguranja depozita
podružnice kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka, premija za
uključivanje u sustav osiguranja, kao i osnovica te premijska stopa za premiju
osiguranja depozita koja se odnosi na podružnicu kreditne institucije. Pri
određivanju premijske stope za premiju osiguranja depozita Agencija vodi računa
o visini i opsegu osiguranja depozita u državi sjedišta kreditne institucije.
(5) Rješenje iz stavka 4. ovoga članka je konačno i protiv njega je moguće
pokrenuti upravni spor.
(6) Podružnica kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka uključena je u
sustav osiguranja na temelju ovoga Zakona uplatom premije za uključivanje u
sustav osiguranja depozita.
(7) Podružnica kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka dužna je bez
odgađanja obavijestiti Agenciju i Hrvatsku narodnu banku o svakoj promjeni u
pogledu članstva kreditne institucije u sustavu osiguranja depozita u državi
sjedišta kreditne institucije, kao i o promjeni karakteristika sustava
osiguranja u koji je kreditna institucija uključena.
(8) U slučaju iz stavka 7. ovoga članka, Agencija može donijeti novo rješenje
kojim će odrediti visinu i opseg osiguranja depozita podružnice kreditne
institucije iz stavka 1. ovoga članka, kao i osnovicu te premijsku stopu premije
osiguranja depozita koja se odnosi na tu podružnicu kreditne institucije.
(9) Ako podružnica kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka ne ispunjava,
nepotpuno ili nepravovremeno ispunjava svoje obveze prema Agenciji, Agencija će
o tome obavijestiti Hrvatsku narodnu banku.
(10) U slučaju iz stavka 9. ovoga članka Hrvatska narodna banka ovlaštena je
zahtijevati od podružnice kreditne institucije da svoje obveze ispuni u
naknadnomu primjerenom roku. Ne ispuni li podružnica kreditne institucije svoje
obveze niti u naknadnome primjerenom roku, Hrvatska narodna banka o tome će
obavijestiti nadležno tijelo koje je kreditnoj instituciji izdalo odobrenje za
rad u državi sjedišta.
(11) Nadležno tijelo iz države sjedišta kreditne institucije iz stavka 10. ovoga
članka odredit će u suradnji s Agencijom i Hrvatskom narodnom bankom mjere
potrebne za uredno ispunjavanje obveza podružnice kreditne institucije prema
Agenciji.
(12) Ako nadležno tijelo iz stavka 10. ovoga članka ne odredi potrebne mjere ili
se te mjere pokažu neučinkovitima, Agencija može, uz suglasnost nadležnog tijela
koje je kreditnoj instituciji izdalo odobrenje za rad, isključiti podružnicu
kreditne institucije iz sustava osiguranja depozita u Republici Hrvatskoj uz
otkazni rok od dvanaest mjeseci. Po isteku tog roka Agencija odgovara samo za
obveze podružnice kreditne institucije koje su nastale prije isteka tog roka.
(13) Isključi li Agencija podružnicu kreditne institucije iz sustava osiguranja
depozita, obavijest o tome objavit će se u »Narodnim novinama« te u najmanje
jednim dnevnim novinama koje se distribuiraju na području Republike Hrvatske.
(14) Odredbe ovoga Zakona koje se odnose na kreditnu instituciju na odgovarajući
se način primjenjuju i na podružnice kreditne institucije iz stavka 1. ovoga
članka, a koja je uključena u sustav osiguranja depozita u Republici Hrvatskoj.«

Članak 11.

Iza članka 8. dodaje se članak 8.a i naslov iznad njega koji glasi:

»PODRUŽNICA KREDITNE INSTITUCIJE SA SJEDIŠTEM U DRŽAVI KOJA NIJE ČLANICA
EUROPSKE UNIJE

*Članak 8.a*

(1) Ako kreditna institucija sa sjedištem u državi koja nije članica Europske
unije ima podružnicu u Republici Hrvatskoj, ta se podružnica mora uključiti u
sustav osiguranja depozita u Republici Hrvatskoj ako Agencija ocijeni da sustav
osiguranja depozita u koji je kreditna institucija iz države koja nije članica
Europske unije uključena pruža manju zaštitu vjerovnicima od sustava osiguranja
depozita sukladno ovome Zakonu.
(2) Kreditna institucija iz stavka 1. ovoga članka mora podnijeti Agenciji
zahtjev za ocjenu sustava osiguranja depozita u koji je uključena prilikom
podnošenja zahtjeva za odobrenjem za rad podružnice. Uz zahtjev, dostavljaju se
i podaci o sustavu osiguranja depozita u koji je ta kreditna institucija
uključena. Agencija je dužna donijeti ocjenu sustava osiguranja depozita u koji
je kreditna institucija iz stavka 1. ovoga članka uključena u roku od 60 dana od
zaprimanja potpunoga pisanog zahtjeva.
(3) Prilikom donošenja ocjene iz stavka 2. ovoga članka, Agencija procjenjuje
sustav osiguranja depozita u koji je kreditna institucija iz stavka 1. ovoga
članka uključena, vodeći pritom računa o vrstama depozita koji su osigurani, o
iznosu osiguranih depozita po pojedinome vjerovniku, o karakteristikama sustava
koosiguranja, propisanim i očekivanim rokovima za isplatu osiguranih depozita te
o mogućnosti sudske zaštite.
(4) Ako Agencija utvrdi da sustav osiguranja depozita u koji je kreditna
institucija iz stavka 1. ovoga članka uključena pruža manju zaštitu vjerovnicima
od sustava osiguranja depozita sukladno ovome Zakonu, Agencija će donijeti
rješenje kojim će naložiti kreditnoj instituciji da se u pogledu depozita
podružnice uključi u sustav osiguranja depozita u Republici Hrvatskoj. Ima li
kreditna institucija iz stavka 1. ovoga članka više podružnica u Republici
Hrvatskoj, sve one tretiraju se za potrebe ovoga Zakona kao jedna jedinstvena
podružnica.
(5) Rješenje Agencije o uključivanju podružnice kreditne institucije iz stavka
1. ovoga članka u sustav osiguranja depozita je konačno i protiv njega je moguće
pokrenuti upravni spor.
(6) Podružnica kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka uključena je u
sustav osiguranja depozita uplatom premije za uključivanje u sustav osiguranja
depozita u Republici Hrvatskoj. Premija za uključivanje u sustav osiguranja
depozita za podružnicu iz stavka 1. ovoga članka iznosi 0,3% minimalnoga
temeljnoga kapitala propisanog za osnivanje odgovarajuće kreditne institucije u
Republici Hrvatskoj.
(7) Podružnica kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka dužna je bez
odgađanja obavijestiti Agenciju i Hrvatsku narodnu banku o svakoj promjeni u
pogledu članstva kreditne institucije u sustavu osiguranja depozita u državi
sjedišta kreditne institucije, kao i o promjeni karakteristika sustava
osiguranja u koji je kreditna institucija uključena.
(8) Ako podružnica kreditne institucije iz stavka 1. ovoga članka ne ispunjava,
ili nepotpuno ili nepravovremeno ispunjava svoje obveze prema Agenciji, Agencija
će o tome obavijestiti Hrvatsku narodnu banku.
(9) U slučaju iz stavka 8. ovoga članka, Hrvatska narodna banka ovlaštena je
zahtijevati od podružnice kreditne institucije da svoje obveze ispuni u
naknadnomu primjerenom roku te odrediti mjere potrebne za uredno ispunjavanje
obveza podružnice kreditne institucije prema Agenciji.
(10) Ako podružnica kreditne institucije ne provede mjere iz stavka 9. ovoga
članka, Agencija može, uz suglasnost Hrvatske narodne banke, isključiti
podružnicu kreditne institucije iz sustava osiguranja i bez ostavljanja otkaznog
roka. Po isključenju Agencija odgovara samo za obveze podružnice kreditne
institucije koje su nastale do isključenja.
(11) Ako Agencija isključi podružnicu kreditne institucije iz sustava
osiguranja, obavijest o tome objavit će se u »Narodnim novinama« te u najmanje
jednim dnevnim novinama koje se distribuiraju na području Republike Hrvatske.
(12) Odredbe ovoga Zakona koje se odnose na kreditne institucije, na
odgovarajući se način primjenjuju i na podružnicu kreditne institucije iz stavka
1. ovoga članka koje su uključene u sustav osiguranja depozita u Republici
Hrvatskoj.«

Članak 12.

U članku 9. stavku 1. riječi: »u visini od 0,125%« zamjenjuju se riječima: »u
visini od 0,10%«.
U stavku 2. riječi: »od zadnjega dana tromjesečja« zamjenjuju se riječima: »po
isteku mjeseca na koji se izvješće odnosi«.
Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi:
»(4) Ako banka, štedna banka ili stambena štedionica ne plati premiju iz stavka
1. ovoga članka u roku iz stavka 3. ovoga članka, Agencija će o tome
obavijestiti Hrvatsku narodnu banku koja će pozvati kreditnu instituciju da
premiju plati u naknadnome primjerenom roku. Ako banka, štedna banka ili
stambena štedionica ne plati premiju ni u naknadnome primjerenom roku, Hrvatska
narodna banka poduzet će odgovarajuće mjere sukladno svojim zakonskim
ovlastima.«

Članak 13.

U naslovu iznad članka 12. riječi: »BANAKA I STAMBENIH ŠTE­DIONICA« zamjenjuju
se riječima: »KREDITNIH INSTITUCIJA«.

Članak 14.

Iza članka 16. dodaje se članak 16.a i naslov iznad njega koji glasi:

»MJERE ZA SPREČAVANJE NASTUPA OSIGURANOG SLUČAJA

Članak 16.a

(1) S ciljem sprečavanja nastupa osiguranog slučaja, a primjenjujući načelo
najnižega procijenjenog troška, Agencija može poduzeti mjere za povećanje
likvidnosti i solventnosti određene kreditne institucije.
(2) Mjere iz stavka 1. ovoga članka sastavni su dio Programa mjera za povećanje
likvidnosti i solventnosti koji Agenciji predlaže kreditna institucija.
(3) Programom iz stavka 2. ovoga članka reguliraju se sve obveze kreditne
institucije i Agencije. Program mora sadržavati vrstu mjera, nositelje provedbe,
rokove ostvarivanja mjera te instrumente osiguranja.
(4) Mjere za povećanje likvidnosti i solventnosti iz stavka 1. ovoga članka
jesu:
1. ulaganje u dopunski kapital,
2. upisivanje i uplata novih dionica prilikom povećanja temeljnoga kapitala
kreditne institucije,
3. otkup imovine te
4. izdavanje jamstava.
(5) Odluku o prihvaćanju Programa iz stavka 2. ovoga članka donosi Uprava
Agencije uz prethodno mišljenje Hrvatske narodne banke.
(6) Ukupan iznos uloženih sredstava po mjerama iz stavka 4. ovoga članka ne
smije prijeći 50% iznosa osiguranih depozita kreditne institucije iskazane u
zadnjemu izvješću o stanju ukupnih i osiguranih depozita kreditne institucije.«

Članak 15.

U članku 17. stavku 2. iza točke 4. dodaje se nova točka 5. koja glasi:
»5. sredstva prikupljena zaduživanjem kod Hrvatske narodne banke i kreditnih
institucija,«.
Dosadašnje točke 5. i 6. postaju točke 6. i 7.
Stavci 3., 4. i 5. mijenjaju se i glase:
»(3) Sredstva Fonda Agencija koristi za obeštećenje u slučaju nastupa osiguranog
slučaja.
(4) Sredstva Fonda, osim za namjenu iz stavka 3. ovoga članka, koriste se i:
1. za plaćanje troškova nastalih u postupku obeštećenja iz stavka 3. ovoga
članka,
2. za plaćanje troškova nastalih u postupku ostvarenja tražbina koje je Agencija
stekla na temelju odredbe članka 6. stavka 9. ovoga Zakona,
3. za plaćanje troškova vezanih uz ulaganje sredstava fonda za osiguranje
depozita,
4. za otplatu zajmova uzetih radi podmirenja zahtjeva iz točke 1. ovoga stavka,
5. za plaćanje pasivnih kamata,
6. za iskup vrijednosnih papira te
7. za financiranje mjera iz članka 16.a stavka 4. ovoga Zakona.
(5) Sredstva Fonda mogu se ulagati:
1. u kratkoročne vrijednosne papire izdane od ili uz jamstvo Republike Hrvatske
i Hrvatske narodne banke,
2. u kratkoročne vrijednosne papire izdane od ili uz jamstvo država članica
Europske unije i ostalih država članica OECD-a,
3. u dugoročne dužničke vrijednosne papire izdane od ili uz jamstvo Republike
Hrvatske,
4. u dugoročne dužničke vrijednosne papire izdane od ili uz jamstvo država
članica Europske unije i ostalih država članica OECD-a.«
Iza stavka 5. dodaje se novi stavak 6. koji glasi:
»(6) Sredstva fonda za osiguranje depozita mogu se koristiti i za pokriće
troškova zaposlenika Agencije, kao i za financiranje tekućih poslovnih rashoda.«
Dosadašnji stavak 6. postaje stavak 7.

Članak 16.

Naslov iznad članka 18. mijenja se i glasi: »OBAVJEŠTAVANJE O SUSTAVU OSIGURANJA
DEPOZITA«.
Članak 18. mijenja se i glasi:
»(1) Kreditna institucija je dužna svojim klijentima, kao i potencijalnim
klijentima, pružiti obavijesti o sustavu osiguranja depozita Agencije.
(2) Obavijesti iz stavka 1. ovoga članka moraju sadržavati podatke:
1. o pravu na obeštećenje,
2. o gornjoj granici prava na obeštećenje,
3. o nastupanju osiguranog slučaja te
4. o postupku obeštećenja.
(3) Obavijesti iz stavka 1. ovoga članka moraju biti lako dostupne na hrvatskome
jeziku i na latiničnom pismu u svim podružnicama i poslovnicama kreditne
institucije te na internetskoj stranici kreditne institucije.
(4) Podružnica kreditne institucije izvan Republike Hrvatske obavijesti iz
stavka 1. ovoga članka mora učiniti dostupnima na službenome jeziku države u
kojoj se podružnica nalazi.
(5) Kreditna institucija ne smije klijentima i potencijalnim klijentima
naplaćivati obavijesti iz stavka 1. ovoga članka. Na zahtjev pojedinoga
klijenta, kreditna institucija dužna je pružiti dodatne informacije o sustavu
osiguranja depozita Agencije, o uvjetima i postupku obeštećenja.
(6) Kreditna institucija ne smije koristiti svoju pripadnost sustavu osiguranja
depozita Agencije za promidžbene svrhe. Kreditna institucija smije samo javno
navesti podatak o tome da pripada sustavu osiguranja depozita Agencije.
(7) Obveze iz stavka 1. do 6. ovoga članka odnose se na odgovarajući način i na
podružnicu inozemne kreditne institucije sa sjedištem u državi članici Europske
unije i podružnicu inozemne kreditne institucije sa sjedištem u državi koja nije
članica Europske unije, s time da su one dužne izričito navesti jesu ili nisu
uključene u sustav osiguranja Agencije te klijente obavijestiti i o matičnom
sustavu osiguranja depozita kojem eventualno pripadaju.«

PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 17.

U cijelom tekstu Zakona o osiguranju depozita (»Narodne novine«, br. 177/04.)
riječ: »banka« u odgovarajućem broju i padežu zamjenjuje se riječima: »kreditna
institucija« u odgovarajućem broju i padežu.

Članak 18.

Ovaj Zakon stupa na snagu danom objave u »Narodnim novinama«, »osim odredbi
članka 1., 3., 5., 7. do 9., 13. do 15. i članka 17. ovoga Zakona koje stupaju
na snagu 1. siječnja 2009., odredbi članka 2. i 4. ovoga Zakona koje stupaju na
snagu 1. siječnja 2010. te odredbi članka 10., 11. i 16. ovoga Zakona koje
stupaju na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.«

Klasa: 450-08/08-01/02
Zagreb, 15. listopada 2008.

HRVATSKI SABOR
Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Luka Bebić**, v. r.

Odluka, NN 119/2008-3398
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)