## Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9186/2009-4 od 14. ožujka 2012.

### NN 76/2012 (9.7.2012.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9186/2009-4 od 14. ožujka 2012.

76 09.07.2012 Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9186/2009-4 od 14. ožujka 2012.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1779

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda mr. sc. Marije Kriletić, predsjednice vijeća, Blanše Turić i Borisa Markovića, članova vijeća te zapisničarke Tatjane Ilić, u upravnom sporu tužitelja HT-Hrvatske telekomunikacije d.d., Savska cesta 32, Zagreb, kojeg zastupa Maja Mandić, direktorica, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, Jurišićeva 13, Zagreb, klasa: UP/I-344-01/08-01/01260, urbroj: 376-10/TF-09-12 od 19. lipnja 2009., radi zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 14. ožujka 2012.

presudio je

Tužba se odbija.

Ova će se presuda objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženog tijela pod točkom 1. izreke HT-Hrvatskim telekomunikacijama d.d. (dalje:HT) i Amis telekomu d.o.o. (dalje:Amis) određuju se uvjeti i načini pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme na trasi u Zagrebu, Trg. G.A.Nasera 7-Trnsko 2 u dijelu međusobnog obračuna troškova realizacije tehničkog rješenja TR IOD R1-212/08 i cijene zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme na slijedeći način:

1.1. HT će Amisu koji je investirao polaganje kombinacije cijevi u slobodni prostor izgrađene elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme na predmetnoj trasi nadoknaditi trošak investicije u iznosu od 26.660,22kn,

1.2. HT će iznos sredstava iz 1.1. jednokratno odbiti od ukupnog iznosa računa izdanog Amisu za najam i uporabu slobodnog prostora u cijevima kabelske kanalizacije u 2009. godini temeljem Ugovora o najmu i uporabi slobodnog prostora u cijevima kabelske kanalizacije HT-a, broj DTK-02-06 od 16. rujna 2006. godine,

1.3. U slučaju da je Amis već podmirio HT-u račun za najam i uporabu slobodnog prostora u cijevima kabelske kanalizacije u 2009. godini po Ugovoru o najmu i uporabi slobodnog prostora u cijevima kabelske kanalizacije HT-a, broj DTK-02-06 od dana 16. rujna 2006., HT će Amisu izdati odobrenje za iznos troškova iz točke 1.1. najkasnije u roku 30 dana od primitka ovog rješenja. Točkom 2. izreke osporenog rješenja određeno je da uz primjenu važećeg Ugovora o najmu i uporabi slobodnog prostora u cijevima kabelske kanalizacije HT-a, broj DTK-02-06 od 16. rujna 2006. godine ovo rješenje u cijelosti zamjenjuje ugovor o pristupu i zajedničkom korištenju elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme po tehničkom rješenju TR IOD R1-212/08. Točkom 3. izreke rješenja određeno je da će se ovo rješenje objavit u Narodnim novinama i na internetskim stranicama Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije.

Tužitelj podnosi tužbu kojom pobija upravni akt zbog nepravilne primjene zakona i propisa donesenih na temelju zakona, što se u postupku koji je prethodio rješenju nije postupilo prema pravilima postupka, a osobito zbog toga što činjenično stanje nije pravilno utvrđeno i što je iz utvrđenih činjenica izveden nepravilan zaključak u pogledu činjeničnog stanja. Smatra kako je tuženo tijelo rješavajući u upravnom postupku postupilo protivno načelu zakonitosti, kao temeljnom i najvažnijem načelu Zakona o općem upravnom postupku jer je primijenilo pogrešan pravni temelj odnosno nije se pridržavalo važećeg materijalno-pravnog propisa kojim se rješava konkretna upravna stvar. Navodi da se u konkretnom slučaju na pitanje oko podjele troška polaganja kombinacije cijevi u sklopu realizacije tehničkog rješenja IOD R1-212/08 nije smio primijeniti Pravilnik o načinu i uvjetima pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme jer je stupio na snagu tek 6. siječnja 2009. dok je zahtjev Amisa za pokretanje postupka zaprimljen kod tuženog tijela još 17. studenoga 2008. Ističe da su u vrijeme pokretanja upravnog postupka pred tuženim tijelom, kao nadležnim regulatornim tijelom na snazi bili Uvjeti zajedničke uporabe izgrađene telekomunikacijske kanalizacije, kojima su bili regulirani uvjeti i način zajedničke uporabe izgrađene kabelske kanalizacije, a čija je primjena bila obvezna Odlukom tuženog tijela od 15. veljače 2008. Spomenuti uvjeti stavljeni su izvan snage tek donošenjem navedenog pravilnika. Tužitelj ističe kako s društvom Amis ima sklopljen ugovor o najmu i uporabi slobodnog prostora u cijevima kabelske kanalizacije HT-a, broj DTK-02-06 od 16. rujna 2006. temeljem kojeg je društvo Amis i zatražilo od njega pristup i zajedničko korištenje elektroničke komunikacijske infrastrukture i istog izradio tehničko rješenje, a troškove polaganja kombinacije cijevi u sklopu realizacije tog tehničkog rješenja platio je Amis. Kao model obračuna troškova realizacije tehničkog rješenja predvidio je naknadu tih troškova postupno, ovisno o dinamici realizacije zahtjeva drugih operatora korisnika za korištenjem slobodnog prostora na konkretnoj trasi kabelske kanalizacije i to proporcionalno broju realiziranih cijevi od strane drugih operatora korisnika. Naime, u tada važećim Uvjetima nije bio propisan ni rok ni način izvršenja međusobnog obračuna troškova realizacije tehničkog rješenja i cijene najma slobodnog prostora u kabelskoj kanalizaciji. Niti Pravilnik o načinu i uvjetima pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme kojeg je tuženo tijelo koristilo kao pravni temelj za donošenje pobijanog akta ne sadrži odredbu o konkretnom roku u kojem se treba izvršiti obračun troškova realizacije tehničkog rješenja između infrastrukturnog operatora i operatora korisnika, u ovom slučaju društva Amis. Ističe da kao infrastrukturni operator ni navedenim Pravilnikom nije ograničen pri određivanju načina i dinamike povrata troškova realizacije tehničkog rješenja, nego je što je logično i jedino prihvatljivo, u snošenje rizika ekonomske isplativosti takve investicije uključen i operator korisnik kojemu je takva investicija i potrebna. Smatra da je nerazumno očekivati da će odmah po izvršenoj investiciji snositi ukupan trošak ulaganja operatora korisnika kada je jasno da se povrat uloženih novčanih sredstava u određenu trasu elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme može očekivati tek nakon njezinog korištenja i to kroz dulji vremenski period. Slijedom navedenog, predlaže da Sud tužbu uvaži i poništi osporeno rješenje.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu u svezi tužbenih navoda ističe da činjenica prestanka važenja Uvjeta zajedničke uporabe izgrađene telekomunikacijske kanalizacije ne rezultira nepostojanjem pravne osnove kojom je potrebno regulirati zajedničko korištenje elektroničke komunikacijske infrastrukture između stranaka, prije svega s obzirom na odredbu članka 30. stavka 10. Zakona o elektroničkim komunikacijama. Na temelju članka 30. stavka 2. istog Zakona izričito je propisano pravo donositelja pravilnika (tuženom tijelu) da sve uvjete pristupa i zajedničkog korištenja infrastrukture propiše pravilnikom. Budući da Pravilnik o načinu i uvjetima pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme prihvaća Uvjete u potpunosti te ih dodatno razrađuje na način da detaljnije određuje uvjete reguliranja obračuna troškova i cijene najma, ne stoji tužiteljev prigovor da ono nije moglo primijeniti podzakonski propis odnosno Pravilnik. Predlaže stoga da Sud tužbu odbije.

Zainteresirana osoba u ovom upravnom sporu Amis telekom d.o.o., Bani 75, Zagreb, iako pozvana nije dala odgovor na tužbu.

Tužba je neosnovana.

Odredbom članka 12. stavka 1. točke 5. i 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08.) propisano je da su u nadležnosti Agencije sljedeći regulatorni i drugi poslovi: 5. rješavanje sporova između operatora elektroničkih komunikacijskih mreža i/ili usluga te između operatora elektroničkih komunikacijskih mreža i operatora usluga s dodanom vrijednosti i 6. utvrđivanje obveza infrastrukturnim operatorima i rješavanje sporova u vezi s ostvarivanjem prava puta i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme.

Odredbom članka 30. stavka 1. navedenog Zakona propisano je da Agencija u ostvarivanju regulatornih načela i ciljeva iz članka 5. ovog Zakona potiče zajedničko korištenje elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme, osobito u svrhu zaštite ljudskog zdravlja, očuvanja okoliša, zaštite prostora, zaštite i očuvanja kulturnih dobara te nacionalne sigurnosti.

Stavkom 10. istoga članka Zakona propisano je da ako infrastrukturni operator odbije sklopiti ugovor iz stavka 2. ovog članka, ili ne omogući operatoru korisniku pristup i zajedničko korištenje svoje elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme uz uvjete iz stavka 2. ovog članka, Agencija će, na zahtjev operatora korisnika, u roku od 30 dana od dana podnošenja tog zahtjeva utvrditi postoje li odgovarajući uvjeti iz stavka 2. ovog članka, i u slučaju postojanja tih uvjeta donijeti odluku koja u cijelosti zamjenjuje taj ugovor.

Odredbom stavka 14. toga članka Zakona propisano je da u slučaju spora između infrastrukturnog operatora i operatora korisnika u vezi sa sklopljenim ugovorom o pristupu i zajedničkom korištenju elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme ili plaćanjem naknade za takav pristup i zajedničko korištenje, Agencija provodi postupak rješavanja spora u skladu s odredbama članka 20. ovoga Zakona, vodeći pritom računa o odgovarajućim uvjetima pristupa i zajedničkog korištenja iz stavka 2. ovoga članka.

Odredbom članka 4. stavka 17. Pravilnika o načinu i uvjetima pristupa zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme (»Narodne novine«, broj 154/08.) propisano je da u slobodni prostor koji je obuhvaćen tehničkim rješenjem, potrebno je sve predviđene kombinacije cijevi uvlačiti istovremeno. Sve uvučene cijevi postaju vlasništvo infrastrukturnog operatora. Operator za kojeg je izrađeno tehničko rješenje je u obvezi u cijelosti snositi troškove realizacije tehničkog rješenja (izvlačenje nekorištenog kabela, uvlačenje cijevi do pune popunjenosti slobodnog prostora, popravak ili proširenja kabelske kanalizacije i slično), a međusobni obračun tih troškova i cijene zajedničkog korištenja određene su ugovorom iz članka 9. stavaka 3., 5. i 6. ovog pravilnika, između infrastrukturnog operatora i operatora korisnika.

Odredbom članka 9. stavka 17. navedenog Pravilnika propisano je da ako infrastrukturni operator odbije sklopiti ugovor o pristupu i zajedničkom korištenju kabelske kanalizacije ili ne omogući operatoru korisniku pristup i zajedničko korištenje svoje elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme uz uvjete iz Zakona, Agencija će, na zahtjev operatora korisnika, u roku od 30 dana od dana podnošenja tog zahtjeva utvrditi postoje li odgovarajući uvjeti i u slučaju postojanja tih uvjeta donijeti odluku koja u cijelosti zamjenjuje ugovor. Stavak 5. istog članka propisuje da troškove materijala i radova iz članka 4. stavka 17., odnosno članka 9. stavka 4. točke h. ovog pravilnika, snosi operator korisnik, a infrastrukturni operator je dužan, u ugovoru iz stavka 3. ovoga članka, točno odrediti način i rok međusobnog obračuna tih troškova (refundiranja). Rok za refundiranje treba biti što kraći, a refundiranje je moguće na primjer i na račun najma po drugim ugovorima, na drugim dionicama.

Na osnovi stanja spisa, primjenom odgovarajućih odredbi Zakona o elektroničkim komunikacijama i Pravilnika o načinu i uvjetima pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme te u okviru navoda i razloga tužbe, prema ocjeni Suda, osporenim rješenjem nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja.

Iz podataka spisa proizlazi da je predmetni postupak pokrenut prema prijedlogu Amis telekom d.o.o.-a za rješavanje sporne situacije sa tužiteljem u svezi uvjeta i načina pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme u dijelu koji se odnosi na međusoban obračun troškova. Amis telekom d.o.o. kao operator korisnik temeljem postojećeg Ugovora o najmu i uporabi slobodnog prostora u cijevima kabelske kanalizacije HT-a, broj DTK-02-06 od 16. rujna 2006. zatražio je od tužitelja kao infrastrukturnog operatora pristup i zajedničko korištenje elektroničke komunikacijske infrastrukture na trasi Trg Trg A.Nasera 7-Trnsko 2 u Zagrebu. Na temelju takvog zahtjeva tužitelj je izradio tehničko rješenje broj TR IOD R1-212/08 kojim su stranke dogovorile način zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture na spornoj trasi te je troškove polaganja kombinacije cijevi u sklopu realizacije tehničkog rješenja platio Amis telekom d.o.o.

Među strankama je ostao sporan međusobni obračun troškova (refundiranja) koji nastaju kod obveze uvlačenja kombinacije cijevi sukladno tehničkom rješenju tužitelja, a ovaj odnos stranke su trebale urediti ugovorom prema članku 4. stavku 17. Pravilnika o načinu i uvjetima pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme, kao i prema odredbama ranije važećih Uvjeta zajedničke upotrebe izgrađene telekomunikacijske kanalizacije od 15. veljače 2008. (članak V. točka 8.).

Na temelju provedene usmene rasprave i prikupljenih očitovanja operatora u upravnom postupku, tuženo je tijelo donijelo zaključak od 6. travnja 2009. (klasa: UP/I-344-01/08-01/01260, urbroj: 376-10/TF-09-12) kojim je odredilo obvezu tužitelju da dostavi prijedlog ugovora o najmu i uporabi slobodnog prostora u cijevima postojeće kabelske kanalizacije na spornoj dionici s time da prijedlog ugovora mora predviđati međusobni obračun troškova (refundiranje) za uvlačenje kombinacije cijevi po tehničkom rješenju na način da se za iznos troškova uvlačenja kombinacije cijevi umanji iznos cjelokupnog godišnjeg najma za 2009. godinu koji iznos naplaćuje tužitelj Amis telekom d.o.o. Međutim, dostavljenim prijedlogom ugovora tužitelj je predvidio obračun troškova polaganja kombinacije cijevi prema dinamici popunjavanja položenih cijevi, a što je potpuno u suprotnosti s onim što je tužitelju naloženo zaključkom tuženog tijela.

Tuženo je tijelo stoga, koristeći se ovlasti propisanom navedenim Zakonom, a vodeći računa o ostvarivanju osnovnih načela i ciljeva regulacije telekomunikacijskog tržišta, donijelo osporeno rješenje u kojem su jasno navedeni razlozi za donošenje istog. Naime, odredba članka 30. stavka 10. Zakona o elektroničkim komunikacijama daje tuženom tijelu pravo da uredi međusobne odnose operatora u svezi pristupa i zajedničkog korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme. S obzirom na podatke spisa, Sud nalazi da je pri propisivanju obveze međusobnog obračuna troškova između infrastrukturnog operatora (tužitelja) i operatora korisnika (Amis telekom d.o.o.) tuženo tijelo vodilo računa da se troškovi korištenja elektroničke komunikacijske infrastrukture rasporede ravnomjerno odnosno da niti jedan operator – sudionik zajedničkog korištenja infrastrukture ne dođe u nepovoljniji položaj čime bi se onemogućilo načelo tržišnog natjecanja koje je kao osnovno načelo tuženo tijelo obvezno promicati. Naime, nesporno je da Amis telekom d.o.o.-u pripada pravo na povrat uloženih sredstava, međutim iz prijedloga ugovora koji je podnio tužitelj vidljivo je da tužitelj uvjetuje nadoknadu troškova potpisivanjem ugovora sa sljedećim operatorom, što je suprotno odredbama članku 9. stavku 5. navedenog Pravilnika jer time rok kao najvažniji element refundacije uopće nije definiran i sama refundacija postaje neizvjesna što nije u skladu s ciljevima iz članka 5. navedenog Zakona odnosno osiguranja tržišnog natjecanja te poticanje djelotvornih ulaganja u infrastrukturu. Stoga je osnovano tuženo tijelo ocijenilo prihvatljivim prijedlog Amis telekom d.o.o-a. koji, za razliku od tužitelja, refundiranje uloženih sredstava veže uz način i rok koji su točno određeni te nisu u ovisnosti o eventualnom zahtjevu drugih operatora.

U svezi tužbenog prigovora da je u konkretnom slučaju neosnovana primjena navedenog Pravilnika budući je isti stupio na snagu 6. siječnja 2009., a u vrijeme pokretanja postupka na snazi bili Uvjeti zajedničke uporabe izgrađene telekomunikacijske kanalizacije valja istaći da novi Pravilnik prihvaća navedene Uvjete u potpunosti te ih dodatno razrađuje na način da detaljnije određuje uvjete reguliranja obračuna troškova i cijene najma pa se ne može uvažiti prigovor tužitelja da je pogrešan pravni temelj odnosno da se tuženo tijelo nije pridržavalo važećeg materijalno-pravnog propisa kojim se rješava konkretna upravna stvar.

Imajući u vidu sve izloženo, Sud ne nalazi povreda zakona na štetu tužitelja već cijeni da je u provedenom postupku utvrđeno relevantno činjenično stanje na potpun i pravilan način te je izveden pravilan zaključak iz tako utvrđenih činjenica, a materijalni propis primijenjen bez povreda na štetu tužitelja. Također Sud ne nalazi povrede postupka na štetu tužitelja koje bi utjecale na zakonitost rješenja slijedom čega je tužba odbijena u smislu odredbe članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91., 9/92. i 77/92), koji se primjenjuje temeljem članka 90. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10.).

Sukladno članku 14. stavku 7. Zakona o elektroničkim komunikacijama ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Poslovni broj: Us-9186/2009-4

Zagreb, 14. ožujka 2012.

Predsjednica vijeća
mr. sc. Marija Kriletić, v. r.

Presuda, NN 76/2012-1779