## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-301/1993. od 5. srpnja 1994.

### NN 55/1994 (15.7.1994.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-301/1993. od 5. srpnja 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda i suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović. Ante Jelavić, mr.
Vojislav Kučeković, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući
o ustavnoj tužbi S. L. iz K. A., na sjednici održanoj dana 5. srpnja 1994.
godine, donio je ovu

## ODLUKU

1. Usvaja se ustavna tužba i ukidaju se - presuda Upravnog suda Republike
Hrvatske broj Us-7837/1992 od 8. travnja 1993. - rješenje Ministarstva
unutarnjih poslova broj 511-0143-UP/I-16000/1483/1-92 od 27. listopada
1992.

2. Predmet se vraća Ministarstvu unutarnjih poslova na ponovni postupak.

3. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Podnositelj ustavne tužbe S. L. iz K. A., zastupan od odvjetnice B.
H. iz L., traži zaštitu ustavnih prava za koje smatra da su mu povrijeđena
u postupku u kojem je njegov zahtjev za primitak u hrvatsko državljanstvo
odbijen rješenjem i presudom navedenim u izreci ove odluke.

Navedenim rješenjem njegov je zahtjev odbijen temeIjem članka 26. stavak
1. Zakona o hrvatskom državljanstvu ("Narodne novine., broj 53/91.
70/91, 28/92, 113/93), s tim da temeljem stavka 3. istog članka tog Zakona
nisu navedeni razlozi zbog kojih je zahtjev odbijen. U izreci navedenom
presudom odbijena je tužba podnositelja; donoseći presudu Upravni sud se
pozvao na odredbu članka 8. stavak 1. točka 3. Zakona o hrvatskom državljanstvu
Ustavna tužba je osnovana. Odlučujući u ovom predmetu Ustavni je sud polazio
od toga da u rješenju Ministarstva o odbijanju zahtjeva za primitak u hrvatsko
državljanstvo nisu bili navedeni razlozi, čime se vrijeđaju prava zajamčena
odredbama članka 18, 19. i 26. Ustava. Odredbama članka 18. Ustava zajamčeno
je pravo na žalbu, odnosno drugu pravnu zaštitu, protiv pojedinačnih pravnih
akata donesenih u postupku prvog stupnja pred sudom ili drugim ovlaštenim
tijelom, odnosno odredbom članka 19. stavak 2. Ustava zajamčena je sudska
kontrola zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju
javne ovlasti. Ova ustavna prava ne mogu se učinkovito ostvariti ako nisu
poznati razlozi koji se pobijaju u žalbenom postupku, ili u postupku druge
pravne zaštite, odnosno u postupku sudske kontrole zakonitosti pojedinačnih
akata.

Osim toga, uskratom razloga za odbijanje zahtjeva krši se i ustavno
pravo jednakosti građana i stranaca pred sudovima i drugim državnim i inim
tijelima, koja imaju javne ovlasti, zajamčeno odredbom članka 26. Ustava.
Nedvojbeno je da su osobe, koje ne znaju razlog zbog kojih im je zahtjev
odbijen, u nejednakom položaju prema osobi kojoj su ti razlozi poznati.

Polazeći od ovih stajališta Ustavni sud Republike Hrvatske, svojom odlukom
(broj U-I-206/1982, U-I-207/1992, UI-209/1992, U-I-222/1992 od 8. prosinca
1993), objavljenom u "Narodnim novinama", broj 113/1993. ukinuo
je odredbu članka 26. stavak 3. Zakona o hrvatskom državljanstvu prema
kojoj u obrazloženju rješenja o odbijanju zahtjeva za stjecanje državljanstva
nisu morali biti navedeni razlozi za odbijanje zahtjeva. Činjenica da je
Upravni sud Republike Hrvatske u navedenoj presudi naveo razloge zbog kojih
odbijanje zahtjeva podnositelja ustavne tužbe za primitak u hrvatsko državljanstvo
smatra osnovanim (pri čemu se pozvao na odredbu članka 8. stavak 1. točka
3. Zakona o hrvatskom državljanstvu, prema kojoj hrvatsko državljanstvo
može steći stranac ako je - pored ostalog - do podnošenja zahtjeva imao
prijavljen boravak najmanje pet godina neprekidno na teritoriju Republike
Hrvatske) ne mijenja stajalište Ustavnog suda u ovom predmetu. Zakon o
upravnim sporovima, koji je preuzet kao republički Zakonom o preuzimanju
Zakona o upravnim sporovima ("Narodne novine", broj 53/91, 9/92,
77/92) u članku 39. propisuje da Upravni sud rješava spor, u pravilu, na
podlozi činjenica koje su utvrđene u upravnom postupku, a predviđa i slučaj
kad taj sud može i sam utvrditi činjenično stanje, i na podlozi tako utvrđenoga
činjeničnog stanja donijeti presudu, odnosno rješenje. Prema članku 39.
stavak 4. Zakona Upravni sud utvrđuje činjenično stanje po potrebi na raspravi,
na koju se poziva i stranka, ili preko jednog člana vijeća, ili preko drugog
redovnog suda, ili preko drugog organa. No kad i putem tih načina - drugih
nego što je rasprava - utvrđuje činjenično stanje, stranka mora biti u
situaciji da se izjasni o tim, po prvi put upotrijebljenim činjenicama.
na temelju kojih se donosi odluka o njezinu zahtjevu.

U skladu s iznijetim ustavna tužba je usvojena zbog povrede ustavnih
prava zajamčenih odredbama članaka 18, 19. i 26. Ustava. Nadležno tijelo,
to jest Ministarstvo unutarnjih poslova dužno je ponovno provesti postupak
u povodu zahtjeva podnositelja ustavne tužbe za stjecanje hrvatskog državljanstva,
a - u slučaju da taj zahtjev ponovno odbije - dužno je navesti razloge
zbog kojih je to učinjeno. Donošenje ove odluke temelji se na odredbi članka
30. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 13/1991), a objava na odredbi članka 20. stavak 1. tog Ustavnog zakona.

Broj : U-III-301/1993.

Zagreb, 5. srpnja 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 55/1994-1004