## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-58/2002 od 1. srpnja 2003.

### NN 111/2003 (15.7.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-58/2002 od 1. srpnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1521

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, u postupku vođenom u povodu ustavne tužbe I.-M.
d.o.o. iz R., K. d.o.o. iz R., V. M. i I. D. iz R., zastupanih po opunomoćeniku
I. D., odvjetniku iz R., na sjednici Vijeća održanoj dana 1. srpnja 2003.
godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Rabu dužan je donijeti
presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem: P-108/97, u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana nakon dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst) podnositeljima ustavne tužbe: »I. m.«
d.o.o., R., M. 5, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 –
pročišćeni tekst), u iznosu od 2.000,00 kn, »K. p. a.« d.o.o., PC M. P. bb, R.,
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske, u iznosu od 2.000,00 kuna, V. M., R., P. 304,
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske, u iznosu od 2.000,00 kuna i I. D., R., M. 5, određuje
se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske, u iznosu od 2.000,00 kuna.

IV. Naknada iz točke
III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna, u roku od tri
mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija
Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit
će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelji su podnijeli ustavnu tužbu na
temelju, u vrijeme podnošenja ustavne tužbe važećeg članka 59. stavka 4.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99), prema kojoj Ustavni sud može iznimno pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije nego bude iscrpljen dopušteni pravni put, ako utvrdi da je potpuno razvidno
da se pobijanim aktom, odnosno nedonošenjem akta u razumnom roku, grubo vrijeđaju
ustavna prava ili slobode i da bi nepokretanjem postupka za podnositelja tužbe
mogle nastupiti teške i nepopravljive posljedice.

Ustavni zakon o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99) izmijenjen je i dopunjen Ustavnim zakonom o
izmjenama i dopunama (»Narodne novine«, broj 29/02), a pročišćeni tekst
Ustavnog zakona objavljen je u »Narodnim novinama«, broj 49/02 (u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon). Izmijenjeni i dopunjeni Ustavni zakon stupio je na
snagu dana 15. ožujka 2002. godine.

Ustavnim zakonom o izmjenama i dopunama Ustavnog
zakona (člankom 25. stavkom 2.) brisana je odredba članka 59. stavka 4.
Ustavnog zakona na koju se podnositelji u ustavnoj tužbi pozivaju, ali je u
Ustavni zakon uveden novi članak 59a. (u pročišćenom tekstu Ustavnog zakona –
članak 63.), prema kojem će Ustavni sud pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i
prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku
odlučio sud ili u slučaju kada se osporenim pojedinačnim aktom grubo vrijeđaju
ustavna prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem ustavnosudskog
postupka za podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i nepopravljive
posljedice.

Stavcima 2. i 3. članka 63. tog Ustavnog zakona
ustanovljena je obveza Ustavnog suda da, u slučaju kada usvaja ustavnu tužbu
zbog nedonošenja akta u razumnom roku, nadležnom tijelu istodobno odredi rok za
donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama
podnositelja, kao i da Ustavni sud odredi primjerenu naknadu podnositelju zbog
povrede ustavnog prava, na teret državnog proračuna.

Podnositelji su podnijeli ustavnu tužbu prije
pravomoćnog okončanja parničnog postupka koji se vodi radi poništenja ugovora o
kupoprodaji i upisa zgrade u zemljišnu knjigu ili naknade štete, koji se u
Općinskom sudu u Rabu vodi pod brojem: P-108/97.

2. U ustavnoj tužbi podnositelji navode da su tužbu
Općinskom sudu u Rabu podnijeli 8. kolovoza 1997. godine, a radi poništenja
ugovora o kupoprodaji od 24. siječnja 1997. godine i izjave od 30. siječnja
1997. godine glede prodaje k.č.br. 794/2, upisane u z.k.ul. broj 1706 k.o. B. i
upisa zgrade u zemljišnim knjigama ili radi naknade štete. Nadalje, da u
predmetnom spisu navedeni Sud nije ništa učinio do dana predaje ustavne tužbe
Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Podnositelji smatraju
da su nezakazivanjem niti jednog ročišta u četiri i pol godine povrijeđena
njihova ustavna prava iz članaka 14. stavka 2. i 26., te članka 48. u svezi s
člankom 3. Ustava.

Navode i stav Europskog
suda za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda u Strasbourgu.

U podnesku od 25. ožujka
2002. godine podnositelji su dopunili ustavnu tužbu tako da su u istom predmetu
kao podnositelje naveli i V. M. i I. D., oba iz R. Istodobno su, u skladu s
odredbom članka 59. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 29/02), od Ustavnog suda tražili dosuđivanje
primjerene naknade.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Ustavni sud je u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona,
uvidom u spis Općinskog suda u Rabu, broj: P-108/97 utvrdio sljedeće činjenice
koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

Parnični postupak koji je u tijeku, pokrenut je
11. kolovoza 1997. godine, tužbom I. M. d.o.o. iz R. i K. d.o.o. iz R., podnositelja
ustavne tužbe, a protiv tuženog Republike Hrvatske, J. d.o.o. i Z. B. iz R.,
radi poništenja ugovora o kupoprodaji i upisa zgrade u zemljišnu knjigu ili
naknade štete.

Pokretanju parničnog
postupka prethodila je prodaja predmetne nekretnine Z. B. Podnositelji smatraju
da su u postupku prodaje učinjene nezakonitosti i nepravilnosti u radu te da su
dovedeni u zabludu glede legalizacije i kupnje predmetne nekretnine. Naime,
podnositelji su, kao zakupoprimci, također bili zainteresirani za kupnju te
zgrade, ali pod uvjetom da se ona prije prodaje legalizira.

Podneskom od 23.
listopada 1997. godine, upućenim Općin­skom sudu u Rabu, kao III. – tužitelj je
označen V. M. i kao IV. – tužitelj I. D.

Od trenutka zaprimanja
tužbe do 24. svibnja 2002. godine, a nakon što je zaprimio dopis Ustavnog suda
u kojem se traži očitovanje Općinskog suda o tijeku parničnog postupka,
Općinski sud u Rabu nije poduzeo niti jednu radnju u postupku.

OČITOVANJE OPĆINSKOG
SUDA U RABU

4. Na temelju članka
69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog
suda u Rabu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U odgovoru na pismo
Ustavnog suda od 20. svibnja 2002. godine, predsjednica Općinskog suda u Rabu
je odgovorila da Sud nije zakazao niti jedno ročište iz razloga što je tužba
nepodesna za raspravljanje te da je Sud, nakon prijema pisma Ustavnog suda,
pozvao podnositelja da uredi tužbu (rješenjem od 24. svibnja 2002. godine).

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

5. Odredbom članka 29.
stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je sljedeće:

»Svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama (...)«.

Odredbom članka 63.
Ustavnog zakona propisano je sljedeće:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom
usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga
članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će
taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka
2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada
podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se
isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva stranke za njezinu isplatu«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

6. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga
ustavne tužbe podnositelja i uvida u spis Općinskog suda u Rabu, Ustavni sud je
utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u
smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni
sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

6.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski parnični
postupak započeo je 11. kolovoza 1997. godine podnošenjem tužbe podnositelja
ustavne tužbe u postupku radi poništenja ugovora o kupoprodaji. Ustavna tužba
podnijeta je dana 10. siječnja 2002. godine, a do tog dana sudski postupak nije
okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da postupak u ovom predmetu traje ukupno
četiri (4) godine i pet (5) mjeseci.

Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i protokola br. 1, 4,
6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne
novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 –
ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na
snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska
konvencija) čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske
konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između ostaloga,
propisuje sljedeće:

»Radi utvrđivanja
svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita njegov
slučaj«.

Pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5.
studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku je
ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja
Promjena Ustava). Ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5.
studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih
postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom
poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je u
konkretnom slučaju ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem s aspekta
povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka smatra razdoblje od
5. studenoga 1997. godine (to jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 10. siječnja 2002. godine (to jest, do dana podnošenja ustavne
tužbe), što ukupno iznosi četiri (4) godine, dva (2) mjeseca i pet (5) dana.

6.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni sud je utvrdio
da, u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u Rabu nije
učinio niti jednu od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o
pravima i obvezama stranaka.

I u očitovanju predsjednice
Općinskog suda u Rabu navedeno je da sud nije zakazao niti jedno ročište, iz
razloga što je tužba nepodesna za raspravljanje, te da je sud, nakon prijema
pisma Ustavnog suda, pozvao tužitelje da urede tužbu. Priloženo je i rješenje
Općinskog suda u Rabu od 24. svibnja 2002. godine kojim se tužitelji, I. m.
d.o.o. i K. d.o.o., pozivaju da urede tužbu.

Radi se, dakle, o
potpunoj neaktivnosti nadležnog suda u parničnom postupku prvog stupnja u građanskoj
stvari.

6.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

U spisu Općinskog suda u Rabu nema podataka o
eventualnoj angažiranosti podnositelja glede požurivanja rješavanja spisa, a
budući nije bilo nikakvih radnji u postupku od strane suda, ponašanje
podnositelja nije bitnije utjecalo na duljinu sudskog postupka.

6.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

U konkretnom predmetu, u kojem sud nije poduzeo,
u razmatranom razdoblju, niti jednu radnju, nije moguće izdvojiti mjerila prema
kojima se ocjenjuje složenost sudskog postupka. Radi se o parničnom postupku u
stvari građanske naravi.

7. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da
je nerazumno dugim nepostupanjem Općinskog suda u Rabu povrijeđeno ustavno
pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njihovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

8. Imajući u vidu sve
navedene činjenice i okolnosti, konkretno nepostupanje suda prvog stupnja u
konkretnom sudskom predmetu, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog
zakona, donijeta je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke, čime se
na najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samog sudskog postupka.

9. Sukladno odredbi
članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV.
izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog
povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u
pravilu određuje za razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu
mogućnost uvažavanja nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i
prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog
pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine
naknade temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona Ustavni sud uzima u obzir
sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Na visinu naknade u
konkretnom slučaju utjecala je i činjenica da je Općinskom sudu u Rabu,
temeljem točke II. izreke ove odluke, određen kratak rok u kojem je taj sud dužan
donijeti odluku u predmetu broj: P-108/97, čime se na najdjelotvorniji način
ostvaruje i svrha samog sudskog postupka.

10. Odluka o objavi
(točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-58/2002
Zagreb, 1. srpnja 2003.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
vijeća  **dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 111/2003-1521