## Pravilnik o postupku homologacije motornih vozila s obzirom na zaštitu putnika u slučaju čelnog sudara TPV 153

### NN 117/2005 (5.10.2005.), Pravilnik o postupku homologacije motornih vozila s obzirom na zaštitu putnika u slučaju čelnog sudara TPV 153

# DRŽAVNI ZAVOD ZA MJERITELJSTVO

**2150**

Temeljem članka 275. stavak 3. Zakona o
sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 105/04), ravnatelj
Državnog zavoda za mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O POSTUPKU HOMOLOGACIJE MOTORNIH VOZILA S OBZIROM NA ZAŠTITU PUTNIKAU SLUČAJU ČELNOG SUDARA TPV 153(IZDANJE 00) (\*)

Članak 1.

Ovim se pravilnikom uređuje postupak homologacije motornih vozila kategorije M1(1)
s obzirom na zaštitu putnika u slučaju čelnog sudara.

Članak 2.

Tehnički zahtjevi u postupku homologacije
navedeni su u prilogu II., a postupak homologacije u
prilogu I. ovoga pravilnika. Prilozi I. i II. čine njegov sastavni dio.

Članak 3.

Tijelo za homologaciju
vozila u smislu odredaba ovoga pravilnika je Državni zavod za mjeriteljstvo (u
daljnjemu tekstu: Zavod).

Članak 4.

Zavod će dodijeliti certifikat o homologaciji prema obrascu u dodatku 2 priloga I. tipu
vozila s obzirom na zaštitu putnika u motornim vozilima u slučaju čelnog sudara
ako taj tip vozila zadovoljava zahtjeve iz priloga II.

Članak 5.

Vozila s obzirom na zaštitu putnika u motornim
vozilima u slučaju čelnog sudara mogu se homologirati,
uvoziti i stavljati na tržište ako zadovoljavaju zahtjeve ovoga pravilnika i
njegovih priloga.

Članak 6.

Zavod može ovlastiti pravnu ili fizičku osobu za
obavljanje poslova tehničke službe ako ta osoba ispunjava sljedeće uvjete:

– zadovoljava zahtjeve norme HRN EN ISO/IEC
17025 za osposobljenost ispitnih laboratorija za područje ispitivanja prema
zahtjevima ovoga pravilnika

– može dokazati poznavanje metoda i postupaka
ispitivanja sadržanih u prilogu lI.

– ima najmanje jednoga djelatnika školske spreme
VII/1 strojarskoga smjera

Članak 7.

Danom početka primjene ovoga pravilnika prestaje
važiti Naredba o homologaciji vozila s obzirom na
zaštitu putnika u slučaju čelnog sudara (»Narodne novine« br.
70A/01 i 141/03).

Članak 8.

Ovaj se pravilnik objavljuje u »Narodnim
novinama«, a stupa na snagu danom prijema Republike Hrvatske u punopravno
članstvo Europske unije.

Klasa: 011-02/05-03/16

Urbroj: 558-04/12-05-1

Zagreb, 26. rujna 2005.

Ravnatelj

Državnog zavoda za mjeriteljstvo

**dr****. sc. Marijan Andrašec, dipl. ing**., v. r.

\_\_\_\_\_\_\_\_
(\*) Ovaj pravilnik preuzima sadržaj
Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 96/79/EC o zaštiti putnika u motornim
vozilima u slučaju čelnog sudara i izmjenama i dopunama Direktive Vijeća
70/156/EEC, s uključenim izmjenama i dopunama u Direktivi 1999/98/EC.

(1)
Definicija vozila i kategorizacija dani su u članku 4. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila (»Narodne novine« br. 115/04).

PRILOG I.

OPĆE ODREDBE ZA HOMOLOGACIJUTIPA VOZILA

1.
ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU TIPA

1.1.
     Zahtjev za homologaciju
tipa, u skladu s člankom 6. Pravilnika o homologaciji
tipa motornih vozila, za određeni tip vozila s obzirom na zaštitu putnika u
motornim vozilima u slučaju čelnog sudara mora podnijeti proizvođač.

1.2
      Obrazac za opisni dokument prikazan je u dodatku
1.

1.3.
     Tehničkoj službi koja je odgovorna za provedbu homologacijskih ispitivanja mora se dostaviti vozilo koje
predstavlja tip vozila koji treba homologirati.

1.4.
     Proizvođač ima pravo dostaviti sve podatke i rezultate
ispitivanja koji omogućuju da se s prihvatljivom razinom povjerenja utvrdi
usklađenost sa zahtjevima.

2.
        HOMOLOGACIJA TIPA

2.1.
     Ako tip vozila zadovoljava odgovarajuće zahtjeve,
dodjeljuje se homologacija tipa prema članku 8.
Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila.

2.2.
     Obrazac certifikata homologaciji
tipa dan je u dodatku 2.

2.3.
     Homologacijski broj, u
skladu s prilogom VII. Pravilnika o homologaciji tipa
motornih vozila, dodjeljuje se svakomu tipu homologirana
vozila. Ista država članica ne smije dodijeliti isti broj drugomu tipu vozila.

2.4.
     U dvojbenome slučaju pri provjeri sukladnosti vozila
sa zahtjevima ovoga pravilnika, moraju se uzeti u obzir svi podaci i rezultati
ispitivanja koje je podnio proizvođač i koji se mogu uzeti u obzir pri
validaciji homologacijskih ispitivanja koju provodi
tijelo za homologaciju.

3.
        PREINAKE TIPA VOZILA I IZMJENE I
DOPUNE HOMOLOGACIJA

3.1.
     U slučaju preinaka tipa koji je homologiran
prema ovome pravilniku, primjenjuju se odredbe članaka 16. i 17. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila.

3.2.
     Svaka preinaka vozila, koja utječe na vanjski oblik strukture
vozila i/ili svako povećanje mase veće od 8 % koje bi prema ocjeni tehničke
službe moglo znatno utjecati na rezultate ispitivanja, iziskuje ponavljanje
ispitivanja opisanoga u dodatku 1 priloga II.

3.3.
     Ako se preinake odnose samo na unutrašnju
opremljenost, ako razlika u masi nije veća od 8 % i ako broj prednjih
sjedala koja su bila prvobitno ugrađena u vozilu ostaje isti, treba obaviti
sljedeće:

3.3.1.
pojednostavljeno ispitivanje kako je određeno u dodatku 4 priloga II., i/ili

3.3.2.   djelomično
ispitivanje koje odredi tehnička služba s obzirom na izvršene preinake.

4.
        SUKLADNOST PROIZVODNJE

4.1.
     Opće je pravilo da se mjere za osiguravanje
sukladnosti proizvodnje poduzimaju u skladu s odredbama navedenim u člancima
29. do 32. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila.

Dodatak 1

OPISNI DOKUMENT BR. ….

prema prilogu I.
Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila (1),
koji se odnosi na homologaciju tipa vozila s obzirom na
zaštitu putnika u motornim vozilima u slučaju čelnog sudara

Sljedeći podaci,
ako se primjenjuju, moraju se dostaviti u tri primjerka s popisom priloženih
dokumenata. Svi nacrti moraju se dostaviti u prikladnome mjerilu i dovoljno
detaljni na formatu A4 ili presavijeni na taj format.
Ako su priložene, fotografije moraju prikazivati potrebne pojedinosti.

Ako sustavi, sastavni
dijelovi ili zasebne tehničke jedinice imaju elektroničko upravljanje, moraju
se dostaviti podaci o njihovim značajkama.

0.
OPĆI PODACI

0.1.
     Marka (trgovački naziv proizvođača):

0.2.
     Tip i trgovački naziv (nazivi):

0.3.
     Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na
vozilu (b):

0.3.1.   Položaj te
oznake:

0.4.
     Kategorija vozila (c):

0.5.
     Naziv i adresa proizvođača:

0.8.
     Adresa (adrese) pogona za sklapanje:

1.
        OPĆE KONSTRUKCIJSKE ZNAČAJKE VOZILA

1.1.
     Fotografije i/ili crteži vozila
predstavnika:

1.6.
     Mjesto i način ugradbe pogonskog motora:

2.
        MASE I DIMENZIJE VOZILA (e)
(kg, mm) (pozvati se po potrebi na odgovarajući crtež)

2.4.
     Vanjske dimenzije vozila:

2.4.2.   Podvozja s
nadogradnjom:

2.4.2.1.
           Duljina (j):

2.4.2.2.
           Širina (k):

2.4.2.6.
           Razmak od tla
(prema definiciji u točki 4.5 dijela A. priloga ll.)

2.4.2.7.
           Razmak između
osovina:

2.6.      Masa vozila s
nadogradnjom u voznome stanju ili masa podvozja s kabinom ako proizvođač ne
ugrađuje nadogradnju (uključujući rashladnu tekućinu, ulja, gorivo, alat,
zamjenski kotač i vozača) (o) (najveća i najmanja za svaku
inačicu):

2.6.1.   Raspodjela te mase po osovinama i,
u slučaju poluprikolice ili prikolice sa središnjom osovinom, opterećenje na
spojnici (najveća i najmanja za svaku inačicu):

7.
        UREĐAJ ZA UPRAVLJANJE

7.2.
     Prijenosi mehanizam i naprava za
upravljanje:

7.2.6.   Područje i
način namještanja, ako postoji, naprave za
upravljanje:.

9.
        NADOGRADNJA

9.1.
     Tip
nadogradnje:

9.2.
     Materijali i
konstrukcija:

9.10.
Unutarnja oprema:

9.10.3.
            Sjedala:

9.10.3.1.
         Broj:

9.10.3.2.
         Položaj i
raspored:

9.10.3.5.
         Koordinate ili crtež R-točke (\*)

9.10.3.5.1.
Vozačevo sjedalo:

9.10.3.6.
Osnovni kut naslona sjedala:

9.10.3.6.1.
Vozačevo sjedalo:

9.10.3.6.2.
Ostala sjedala (\*):

9.10.3.7.
         Raspon namještanja sjedala:

9.10.3.7.1.
Vozačevo sjedalo:

vodoravno:       vertikalno:…………………………

9.10.3.7.2.
Ostala sjedala (\*):

vodoravno:
...............vertikalno:

9.12.    Sigurnosni pojasi i/ili drugi sustavi za držanje

9.12.1.  Broj
i položaj sigurnosnih pojasa i sustava za držanje i sjedala na kojima se mogu
upotrebljavati:

(L = sjedalo na lijevoj strani, C = središnje
sjedalo, R = sjedalo na desnoj strani)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| R/C/L | Potpuna oznaka  EC homologacije | Inačica,  ako postoji |
|  | Prvi red sjedala |  |
| Drugi red sjedala itd. |
| Dodatna oprema: (npr. namještanje sjedala po visini, naprava za prednapinjanje itd.) |

9.12.2.
            Zračni
jastuci za prednja sjedala:

– vozačevo sjedalo                  da/ne/po izboru (1)

– suvozačevo sjedalo               da/ne/po
izboru (1)

– središnje sjedalo                   da/ne/po izboru (1)

9.12.3.
            Broj i
položaj sidrišta sigurnosnih pojasa i dokaz o sukladnosti s Pravilnikom TPV 119
(npr. broj homologacije
tipa ili izvještaja o ispitivanju (\*\*):……………………..

Datum, spis

\_\_\_\_\_\_\_\_\_
(1) Brojevi točaka i napomena upotrijebljeni
u ovome opisnom dokumentu odgovaraju točkama i napomenama navedenima u prilogu
I. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila.
Ispuštene su točke koje nisu bitne za svrhu ovoga pravilnika.

(\*)
Samo za prednje sjedalo za putnika.

(1)
Prekrižiti što se ne primjenjuje.

(\*\*)
Samo za vanjska prednja sjedala.

Dodatak 2

*Obrazac*

(najveći format: A4 (210 x 297 mm)

CERTIFIKAT O
HOMOLOGACIJI TIPA

 Žig tijela za homologaciju

Izjava o:

– homologaciji (1)

– izmjeni/dopuni homologacije
(1)

– odbijanju homologacije
(1)

– povlačenju homologacije
(1)

za tip vozila/sastavnoga dijela/zasebne tehničke
jedinice (1) s obzirom na Direktivu..../..../EC kao što je zadnje izmijenjena i
dopunjena Direktivom..../..../EC

Broj homologacije
tipa:.

Razlog za
izmjenu/dopunu:

DIO I.

0.1.      Marka (trgovački
naziv proizvođača):

0.2.      Tip i trgovački
naziv (nazivi):

0.3.      Identifikacijska
oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu/sastavnom dijelu/zasebnoj tehničkoj
jedinici (1) (2):

0.3.1.   Položaj te
oznake:

0.4.      Kategorija vozila (1)
(3):

0.5.      Naziv i adresa
proizvođača vozila:

0.7.      Za sastavne dijelove
i zasebne tehničke jedinice, položaj i način postavljanja oznake EC homologacije tipa:

0.8.      Adresa (adrese)
pogona za sklapanje:

DIO II.

1.
Dodatni podaci (kad je potrebno): vidi dopunu

2.         Tehnička
služba odgovorna za provođenje ispitivanja:

3.
Datum izvještaja o ispitivanju:

4.
Broj izvještaja o ispitivanju:

5.
Napomene (ako ih ima): vidi dopunu

6.
Mjesto:

7.
Datum:.

8.
Potpis:.

9.
Priložen je sadržaj opisne dokumentacije, koja je pohranjena u tijelu za homologaciju i koja se može dobiti na zahtjev

Dopuna certifikatu o homologaciji
tipa br......koji se odnosi na homologaciju
tipa vozila s obziromna Direktivu.../.../EC)

1.
Dodatni podaci

1.1.      Kratak opis tipa
vozila s obzirom na njegovo strukturu, dimenzije, oblik i sastavne
materijale:

1.2.      Opis zaštitnih
naprava ugrađenih u vozilo:

1.3.      Opis naprava
ili opreme u unutrašnjosti vozila, koji bi mogli smetati pri ispitivaju:

1.4.      Položaj motora:
naprijed/straga/u sredini (1)

1.5.      Pogon: prednji
kotači/stražnji kotači (1)

1.6.      Masa vozila koje
je dostavljeno na ispitivanje:

na prednjoj osovini:

na stražnjoj osovini:

ukupno:

5.
Napomene: (npr. vrijedi za vozila s napravom za
upravljanje na lijevoj strani i za vozila s napravom za upravljanje na desnoj
strani)

6.
Zračni jastuci za prednja sjedala:

– vozačeva strana        da/ne (1)

– suvozačeva strana     da/ne (1)

– sredina          da/ne (1)

**\_\_\_\_\_\_\_\_**(1) Prekrižiti što se ne primjenjuje.

(2) Ako podaci za oznaku tipa sadrže znakove
koji nisu bitni za opis tipova vozila/sastavnoga dijela ili zasebne tehničke
jedinice na koje se odnosi ovaj certifikat o homologaciji,
takvi znakovi nadomještaju se u dokumentaciji znakom ‘?’ (npr.
ABC??123???).

(3) Prema definiciji u dijelu A priloga II.
Direktive 70/156/EEC.

**PRILOG II**.

TEHNIČKI ZAHTJEVI

1.
        PODRUČJE PRIMJENE

1.1.
     Ovaj se pravilnik primjenjuje na motorna vozila
kategorije M1 ukupne dopuštene mase koja ne prelazi
2,5 tone, s iznimkom vozila izrađenih u više faza koja se proizvode u
količinama koje nisu veće od utvrđenih za male serije; teža vozila i vozila
izrađena u više faza mogu se homologirati na zahtjev
proizvođača.

2.
        DEFINICIJE

U svrhu ovoga pravilnika:

2.1.
     »zaštitni sustav« označava unutrašnju opremljenost i
naprave koje su predviđene da drže putnike i pridonose osiguranju sukladnosti
sa zahtjevima navedenim u točki 3. niže;

2.2.
     »tip zaštitnoga sustava« označava kategoriju zaštitnih
naprava koje se međusobno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su:

– tehnologija izradbe

– geometrija

– sastavni materijali;

2.3.
     »širina vozila« označava razmak između dviju ravnina usporednih
s uzdužnom središnjom ravninom vozila koje dodiruju vozilo s obje strane,
izuzimajući retrovizore, bočna gabaritna svjetla, pokazivače tlaka u gumama,
pokazivače smjera, pozicijska svjetla, savitljive blatobrane i izbočene
dijelove bočnih stijenka guma neposredno iznad točke
dodira s tlom;

2.4.
     »preklapanje« označava postotak širine vozila koja
neposredno dodiruje prednju stranu zapreke;

2.5.
     »prednja strana deformabilne
zapreke« označava deformabilni dio koji je ugrađen
sprijeda na krutome bloku;

2.6.
     »tip vozila« označava kategoriju motornih vozila koja
se međusobno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su:

2.6.1.   duljina i
širina vozila, u mjeri u kojoj one nepovoljno utječu na rezultate ispitivanja
sudara koje je propisano ovim pravilnikom;

2.6.2.   nosiva
konstrukcija, dimenzije, oblik i materijali dijela vozila ispred poprečne
ravnine koja prolazi kroz R-točku vozačeva sjedala, u mjeri u kojoj nepovoljno
utječu na rezultate ispitivanja sudara propisanoga ovim pravilnikom;

2.6.3.   oblici i
unutrašnje mjere prostora za putnike te tip zaštitnog sustava, u mjeri u kojoj
oni nepovoljno utječu na rezultate ispitivanja sudara propisanoga ovim
pravilnikom;

2.6.4.   položaj
(sprijeda, straga ili središnji) i način ugradbe (poprečno ili uzdužno) motora

2.6.5.   masa
neopterećenog vozila, u mjeri u kojoj nepovoljno utječe na rezultate
ispitivanja sudara propisanoga ovim pravilnikom pravilnikom;

2.6.6.   dodatna
oprema i uređaji koje isporučuje proizvođač vozila, u mjeri u kojoj nepovoljno
utječu na rezultate ispitivanja na sudar propisanoga ovim pravilnikom;

2.7.
     »prostor za putnike« označava prostor za smještaj u
vozilu, koji je ograničen krovom, podom, bočnim stijenkama,
vratima, vanjskim staklenim plohama i prednjom pregradom te ravninom kroz
stražnju pregradu prostora za putnike ili ravninom kroz oslonac naslonom
stražnjega sjedala;

2.8.
     »R-točka« označava referentnu točku koju za svako
sjedalo određuje proizvođač u odnosu na strukturu vozila;

2.9.
     »H-točka« označava referentnu točku koju za svako
sjedalo određuje tehnička služba odgovorna za homologacijska
ispitivanja;

2.10.    »masa
neopterećenog vozila u voznome stanju« označava masu vozila u voznome stanju
bez putnika ili tereta, ali s napunjenim spremnikom goriva, rashladnom
tekućinom, alatom i zamjenskim kotačem (ako proizvođač vozila to isporučuje kao
uobičajenu opremu);

2.11.
»zračni jastuk« označava napravu koja je ugrađena kao dopuna sigurnosnim pojasima i sustavima za držanje u motornim vozilima, tj. sustave koji u slučaju ozbiljnog udara koji ošteti
vozilo automatski napušu mekanu konstrukciju namijenjenu da zbijanjem plina
kojim je ispunjena ograniči jačinu dodira jednoga ili više dijelova tijela
putnika u vozilu s unutrašnjim dijelom prostora za putnike.

3.
        ZAHTJEVI

3.1.
     Opći zahtjevi koje se primjenjuju pri svim
ispitivanjima

3.1.1.   H-točka
pri svakome ispitivanju mora se odrediti u skladu s postupkom opisanim u
prilogu II. Pravilnika TPV 132.

3.2.
     Zahtjevi

3.2.1.   Kriteriji
za značajke zapisani na lutkama na prednjim vanjskim sjedalima, u skladu s
dodatkom 5, moraju zadovoljavati sljedeće zahtjeve:

3.2.1.1.
           Kriteriji za
značajku glave (HPC) ne smije prijeći 1 000 i rezultantno
ubrzanje ne smije prijeći 80 g u razdoblju većem od 3 ms. To ubrzanje treba
računati skupno, izuzimajući povratno gibanje glave.

3.2.1.2.
           Kriterij za
ozljedu vrata (NIC) ne smije prijeći vrijednosti prikazane na slikama 1 i 2.

3.2.1.3.
           Moment savijanja vrata
oko osi »y« ne smije prijeći 57 Nm pri zatezanju.

3.2.1.4.
           Kriterij za
stiskanje prsnog koša (ThCC) ne smije prijeći 50 mm.

3.2.1.5.
           Kriterij
viskoznosti (brzine ugiba) za prsni koš (V \* C) ne smije prijeći 1,0 m/s.

3.2.1.6.
Kriterij za silu u bedrenoj kosti (FFC) ne smije prijeći vrijednosti za silu
ovisno o vremenu, prikazane na slici 3.

3.2.1.7.
           Kriterij za tlačnu
silu u potkoljenici (TCFC) ne smije prijeći 8 kN.

3.2.1.8.
           Indeks
potkoljenice (TI) izmjeren na vrhu i dnu svake pot­koljenice
ne smije prijeći 1,3 u oba položaja.

3.2.1.9.
           Klizno pomicanje
zglobova koljena ne smije prijeći 15 mm.

3.2.2.   Zaostali (trajni) pomak kola
upravljača izmjeren u središtu glavine kola ne smije prijeći 80 mm prema naviše
u vertikalnome smjeru i 100 mm prema unatrag u vodoravnome smjeru.

3.2.3.   Pri ispitivanju se ni jedna vrata
ne smiju otvoriti.

3.2.4.   Pri ispitivanju se sustavi za
zaključavanje prednjih vrata ne smiju blokirati.

3.2.5.   Nakon sudara mora biti moguće bez
uporabe alata, osim alata koji je potreban za nošenje težinu lutke:

3.2.5.1.
           otvoriti najmanje
jedna vrata, ako postoje, za svaki red sjedala i kad ne postoje takva vrata,
pomaknuti sjedala ili nagnuti njihove naslone, ako je potrebno, radi izlaženja
svih putnika; to se, međutim, primjenjuje samo kod vozila koja imaju kruti krov

3.2.5.2.
           osloboditi lutke
iz njihovog sustava za držanje koji, ako je zabravljen, mora biti moguće
otpustiti silom koja iznosi najviše 60 N u središtu naprave za otpuštanje

3.2.5.3.
           izvaditi lutke iz
vozila bez namještanja sjedala.

3.2.6.   Kod vozila koje za pogon
upotrebljava tekuće gorivo dopušteno je kod sudara ili nakon sudara samo lagano
curenje tekućine iz instalacije za gorivo. Ako nakon sudara postoji neprekinuto
curenje tekućine iz bilo kojega dijela gorivne
instalacije, količina toga curenja ne smije prijeći 5 x 10-4 kg/s. Ako se
tekućina iz gorivne instalacije miješa s tekućinama
iz drugih sustava i kad se razne tekućine ne mogu lako razdvojiti i prepoznati,
sve skupljene tekućine treba uzeti u obzir pri određivanju neprekinutog
curenja.

*Slika* 1

Kriterij
za zatezanje vrata

![](dodatni/355147.gif)

*Slika* 2

Kriterij
za smicanje vrata

<
src="2150-02.gif">

*Slika* 3

Kriterij
za silu u bedrenoj kosti

![](dodatni/355149.gif)

Dodatak 1

POSTUPAK ISPITIVANJA

1.
ISPITNE NAPRAVE I PRIPREMA VOZILA

1.1.      Ispitni poligon

Ispitna površina mora biti dovoljno velika da se može smjestiti zaletna staza,
zapreka i tehnička oprema potrebna za ispitivanje. Završetak staze, najmanje 5
m ispred zapreke, mora biti vodoravan, ravan i gladak.

1.2.      Zapreka

Prednja strana zapreke sastoji iz deformabilne
konstrukcije, određene u dodatku 6 ovoga priloga. Prednja je strana deformabilne konstrukcije okomita na smjer gibanja vozila
koje se ispituje, s dopuštenim odstupanjem ± 1°. Zapreka čija je prednja strana
vertikalna, s dopuštenim odstupanjem ± 1°, mora imati masu najmanje 7 x 104 kg.
Ta je masa usidrena na tlu ili je postavljena na tlo, po potrebi s dodatnim blokirnim napravama koje sprečavaju njezino pomicanje.

1.3.      Usmjerenje zapreke

Zapreka je usmjerena tako da je vozilo prvo dotakne na strani stupa upravljača.
Kad se ispitivanje može obaviti po izboru na vozilu s upravljačem na desnoj
strani ili s upravljačem na lijevoj strani, ispitivanje se mora obaviti s
upravljačem na manje povoljnoj strani koju odredi tehnička služba odgovorna za
ispitivanja.

1.3.1.   Usmjerenje vozila u odnosu na
zapreku

Vozilo mora preklapati čelo zapreke za 40 % ± 20 mm.

1.4.      Stanje vozila

1.4.1.   Opći zahtjevi

Ispitno vozilo mora biti predstavnik serijske proizvodnje, uključujući svu
opremu koja se uobičajeno ugrađuje, i mora biti u uobičajenome voznom stanju.
Neki se sastavni dijelovi mogu zamijeniti s odgovarajućim masama, kad je jasno
da ta zamjena ne utječe vidljivo na rezultate, izmjerene prema točki 6.

1.4.2.   Masa vozila

1.4.2.1. Masa ispitnoga vozila mora pri
ispitivanju odgovarati masi neopterećenoga vozila u voznome stanju.

1.4.2.2.
           Spremnik za gorivo
mora biti napunjen s vodom do 90 % mase potpuno napunjenoga goriva prema podacima
proizvođača, s dopuštenim odstupanjem ± 1 %.

1.4.2.3.
           Svi drugi sistemi
(kočnice, hlađenje itd.) mogu biti prazni; u tom
slučaju treba nadomjestiti masu tekućina.

1.4.2.4.
           Ako masa mjerne naprave
u vozilu prelazi dopuštenih 25 kg, ona se može kompenzirati sa smanjenjima mase
vozila koja vidljivo ne utječu na rezultate izmjerene prema točki 6.

1.4.2.5.
           Masa mjerne
naprave ne smije mijenjati referentna opterećenja osovina za više od 5 %,
pri čemu svako od tih odstupanja ne smije prelaziti 20 kg.

1.4.2.6.
           Masa vozila, koja
proizlazi iz odredaba točke 1.4.2.1., mora se navesti u izvještaju.

1.4.3    Namještanje prostora za
putnike

1.4.3.1.
           Položaj kola
upravljača

Kolo upravljača, ako je namjestivo, mora se postaviti
u uobičajeni položaj koji je odredio proizvođač ili, ako nema toga podatka, na
sredinu između graničnih položaja područja namještanja. Na kraju vožnje s
pogonom, kolo upravljača mora biti slobodno, s prečkama u položaju koji prema
podacima proizvođača odgovara vožnji vozila ravno naprijed.

1.4.3.2.
           Stakla

Pomična stakla na vozilu moraju biti u zatvorenome položaju. Za potrebe
ispitnih mjerenja i uz dogovor s proizvođačem mogu se spustiti, pod uvjetom da
položaj upravljačke ručice odgovara zatvorenome položaju.

1.4.3.3.
           Ručica mjenjača

Ručica mjenjača mora biti u neutralnome položaju.

1.4.3.4.
           Pedale

Pedale moraju biti u uobičajnome položaju miraju mirovanja.u namjestive, moraju biti namještene u središnji
položaj, osim ako je proizvođač odredio drukčije.

1.4.3.5.
           Vrata

Vrata moraju biti zatvorena, ali ne zaključana.

1.4.3.6.
           Pomični krov

Ako je na vozilu ugrađen krov koji se otvara ili sklapa, on mora biti
postavljen na mjesto i u zatvorenome položaju. Za potrebe ispitnih mjerenja i
uz dogovor s proizvođačem može biti otvoren.

1.4.3.7.
           Štitnik protiv
sunca

Štitnici protiv sunca moraju biti u sklopljenome položaju.

1.4.3.8.
           Retrovizor

Unutrašnji retrovizor mora biti u uobičajnome
položaju za uporabu.

1.4.3.9.
           Nasloni za ruke

Prednji i stražnji nasloni za ruke, ako su pomični, moraju biti spušteni, osim
ako položaj ispitnih lutaka u vozilima to sprečava.

1.4.3.10.
         Nasloni za glavu

Nasloni za glavu koji su namjestivi po visini moraju
biti u najvišem položaju.

1.4.3.11.
         Sjedala

1.4.3.11.1.
Položaj prednjih sjedala

Sjedala koja su uzdužno namjestiva, moraju biti
namještena tako, da imaju H-točku (vidi 3.1.1.) u sredini položaja pomicanja
ili u njegovu najbližem položaju blokiranja, i u položaju po visini koji je
odredio proizvođač (ako je namještanje po visini neovisno).

Referentna točka za klupu mora biti H-točka sjedišta za vozača.

1.4.3.11.2.
Namještanje naslona prednjih sjedala

Ako su nasloni sjedala namjestivi, moraju biti namješteni
tako da je rezultirajući nagib torza ispitne lutke
što bliži nagibu kojega je preporučio proizvođač za uobičajenu uporabu ili, u
nedostatku posebne proizvođačeve preporuke, do 25° prema nazad u odnosu na
vertikalu.

1.4.3.11.3.
Stražnja sjedala

Ako su stražnja sjedala ili klupa namjestivi, treba
ih namjestiti u krajnji stražnji položaj.

2.
ISPITNE LUTKE

2.1.      Prednja sjedala

2.1.1    Ispitna lutka, koja
odgovara zahtjevima za Hybrid III (1), opremljena s
45-stupanjskim gležnjem i koja zadovoljava zahtjeve za njezino namještanje,
ugrađena je na svakome od vanjskih prednjih sjedala u skladu s uvjetima
navedenim u dodatku 3. Ispitna je lutka za zapisivanje podataka potrebnih za
određivanje kriterija za značajke opremljena s mjernim sustavom koji odgovara
zahtjevima u dodatku 5. Gležanj ispitne lutka mora biti certificiran prema
postupku iz dodatka 7 priloga II.

2.1.2.   Vozilo se ispituje sa sustavom za
držanje koji je predvidio proizvođač.

3.
POGON I PUTANJA VOZILA

3.1.      Vozilo mora pogoniti vlastiti motor ili neka druga pogonska naprava.

3.2.      U trenutku udara,
na vozilo ne smije dodatno djelovati više bilo kakav uređaj za upravljanje ili
pogon.

3.3.      Putanja vozila
mora biti takva da zadovoljava zahtjeve točaka 1.2. i 1.3.1.

4.
ISPITNA BRZINA

          &nbssp
U t udara brzina vozila mora iznositi 56 - 0 + 1 km/h. Međutim, ako je
ispitivanje bilo obavljeno pri većoj brzini i vozilo zadovoljavalo zahtjeve,
smatra se da ispitivanje zadovoljilo.

5.
MJERENJA KOJA TREBA OBAVITI NA ISPITNOJ LUTKI NA PREDNJIM SJEDALIMA

5.1.      Sva mjerenja koja
su potrebna za provjeru ispitnih kriterija moraju se obaviti s podatkovnim
kanalima koji odgovaraju zahtjevima dodatka 5.

5.2.      Različite parametre
treba zapisati pomoću neovisnih podatkovnih kanala sa sljedećim CFC (razred
kanalne frekvencije):

5.2.1.   Mjerenja u glavi ispitne lutke

Ubrzanje (a), koje se odnosi na težište, izračunava se iz troosnih
sastavnica ubrzanja izmjerenih s CFC 1 000.

5.2.2.   Mjerenja u vratu ispitne lutke

5.2.2.1.
           Aksijalna vlačna
sila i smicajna sila prije i nakon udara na sastavu
vrata i glave mjere se s CFC 1 000.

5.2.2.2.
           Moment savijanja
oko poprečne osi na spoju vrata i glave mjeri se s CFC 600.

5.2.3    Mjerenja u prsnom košu
ispitne lutke

Deformacija prsnoga koša između prsne kosti i kralježnice mjeri se s CFC 180.

5.2.4    Mjerenja u bedrenoj
kosti i potkoljenici ispitne lutke

5.2.4.1.
           Aksijalna tlačna sila
i momenti savijanja mjere se s CFC 600.

5.2.4.2.
           Pomak potkoljenice
s obzirom na bedrenu kost mjeri se u kliznome zglobu koljena s CFC 180.

6.
MJERENJA NA VOZILU

6.1.      Da bi se moglo
obaviti pojednostavljeno ispitivanje opisano u dodatku 4, mora se odrediti
krivulja usporenja konstrukcije na temelju vrijednosti izmjerenih s mjerilom
osnog ubrzanja na donjem dijelu stupa ‘B’ na strani udara vozila s CFC 180
pomoću podatkovnih kanala koji odgovaraju zahtjevima navedenim u dodatku 5.

6.2.      Krivulja brzine,
koja će se upotrijebiti u postupku ispitivanja opisanom u dodatku 4, mora se
dobiti mjerilom osnog ubrzanja na donjem dijelu stupa ‘B’ na strani udara.

\_\_\_\_\_\_\_\_
(1) Tehnički zahtjevi i detaljnji
crteži lutke Hybrid III, koja odgovara osnovnim
dimenzijama 50 % muške populacije u Sjedinjenim Američkim Državama, te zahtjevi
za njezino namještanje za to ispitivanje pohranjeni su kod glavnog tajnika
Ujedinjenih naroda i na zahtjev se mogu dobiti na uvid u tajništvu Gospodarske
komisije za Europu, Palais des
Nations, Ženeva, Švicarska.

Dodatak 2

ODREĐIVANJE KRITERIJA ZA
ZNAČAJKE

1.
KRITERIJ ZA ZNAČAJKU GLAVE (HPC)

1.1.      Smatra se da je
taj kriterij zadovoljen ako za vrijeme ispitivanja glava ne dotakne ni jedan
dio vozila.

1.2.      U protivnom
slučaju, vrijednost HPC izračunava se pomoću ubrzanja (a), izmjerenoga u skladu
s točkom 5.2.1. dodatka 1 ovoga priloga, prema sljedećoj jednadžbi:

![](dodatni/355150.gif)

u kojoj:

1.2.1.   izraz ‘a’ je rezultantno ubrzanje izmjereno u skladu s točkom 5.2.1m 5.2.1.
dodatka 1 oiloga u jedinicama gravitacijskoga ubrzanja g (1 g = 9,81 m/s2);

1.2.2.   ako se može zadovoljavajuće
odrediti početak dodira glave, t1 i t2 su vremena, izražena u sekundama, koja određuju
vremenski razmak između početka dodira glave i završetka mjerenja u kojemu HPC
ima najveću vrijednost;

1.2.3.   ako se početak dodira glave ne može
odrediti, t1 i t2 su
vremena, izražena u sekundama, koja određuju vremenski razmak između početka i
završetka mjerenja u kojemu HPC ima najveću vrijednost;

1.2.4.   Vrijednosti HPC kod kojih je
vremenski razmak (t1 - t2)
veći od 36 ms zanemaruju se pri proračunu najveće vrijednosti.

1.3.      Vrijednost rezultantnog ubrzanja glave pri trajanju čelnog sudara koje
kumulativno prelazi 3 ms, izračunava se iz rezultantnog
ubrzanja glave, izmjereno u skladu s točkom 5.2.1. dodatka 1. ovoga priloga.

2.
KRITERIJI ZA OZLJEDU VRATA (NIC)

2.1.      Ti se kriteriji
određuju pomoću tlačne aksijalne sile, vlačne aksijalne sile i sile smicanja na
sastavu vrata i glave, izraženih u kN i izmjerenih u skladu s točkom 5.2.2.
dodatka 1 ovoga priloga te s trajanjem tih sila izraženim u ms.

2.3.      Moment savijanja
vrata, izražen u Nm, mora se zapisati.

3.
KRITERIJ ZA STISKANJE PRSNOGA KOŠA (ThCC) I KRITERIJ VISKOZNOSTI (V\*C)

3.1.      Kriterij za
stiskanje prsnog koša određuje se pomoću apsolutne vrijednosti deformacije,
izražene u mm i izmjerene u skladu s točkom 5.2.3. dodatka 1 ovoga priloga.

3.2.      Kriterij
viskoznosti (V\*C) izračunava se kao trenutni umnožak stiskanja i brzine ugiba
prsne kosti, izmjereno u skladu s točkom 6. i, također, točkom 5.2.3. dodatka 1
ovoga priloga.

4.
KRITERIJ ZA SILU U BEDRENOJ KOSTI (FFC)

4.1.      Taj se kriterij
određuje pomoću tlačnog opterećenja izraženoga u kN, koje se aksijalno prenosi
na svaku bedrenu kost ispitne lutke i mjeri se u skladu s točkom 5.2.4. dodatka
1. ovoga priloga i trajanjem tlačnoga opterećenja izražena u ms.

5.
KRITERIJ ZA TLAČNU SILU U POTKOLJENICI (TCFC) I INDEKS POTKOLJENICE (TI)

5.1.      Kriterij tlačne
sile na potkoljenici određuje se pomoću tlačnog opterećenja (Fz), izraženoga u kN, koje se aksijalno prenosi na svaku
potkoljenicu ispitne lutke i mjeri se u skladu s točkom 5.2.4. dodatka 1 ovoga
priloga II.

5.2.      Indeks
potkoljenice izračunava se na temelju momenata savijanja (Mx
i My) u skladu s točkom 5.2.1. dodatka 1 ovoga
priloga, prema sljedećoj jednadžbi:

TI =[MR / (MC)R ] + [ FZ / (FC)Z ]

u kojoj je:

Mx = moment savijanja oko osi x

My = moment savijanja oko osi y

(MC) R = kritični moment savijanja, za koji se uzima da je 225 Nm

Fz = tlačna aksijalna sila u smjeru osi z

(FC) Z = kritična tlačna sila u smjeru osi z, za koji se uzima da je 35,9 kN

![](dodatni/355151.gif)

Indeks potkoljenice izračunava se za gornji i donji dio svake potkoljenice; FZ
se može mjeriti na bilo kojemu drugom dijelu. Dobivena vrijednost upotrebljava
se za izračunavanja TI na gornjem ili na donjem dijelu. Momenti Mx i My mjere se zasebno na oba
dijela.

6.
POSTUPAK IZRAČUNAVANJA KRITERIJA VISKOZNOSTI (V\*C) ZA ISPITNU LUTKU HYBRID III

6.1.   &nbspp   Kriterij
visi izračunava se kao umnožak stiskanja i brzine ugiba prsne kosti.
Obje vrijednosti dobivaju se mjerenjem ugiba prsne kosti.

6.2.      Odziv ugiba prsne
kosti jednokratno se filtrira pri CFC 180. Stiskanje u trenutku t izračunava se
iz toga filtriranoga signala kao:

       D(t)

Ct= ––––––

       0,229

             Brzina ugiba prsne kosti u trenutku t
izračunava se iz toga filtriranoga signala kao:

![](dodatni/355152.gif)

gdje je D(t) ugib u trenutku t u metrima, a ät vremenski razmak u sekundama između mjerenja ugiba.
Najveća vrijednost ät je 1,25 x 10-4 sekunda. Taj je
postupak izračunavanja shematski je prikazan niže.

![](dodatni/355153.gif)

Dodatak 3

SMJEŠTAJ I UGRADBA
ISPITNIH LUTAKA I NAMJEŠTANJE SUSTAVA ZA DRŽANJE

1.
SMJEŠTAJ ISPITNIH LUTAKA

1.1.      Zasebna sjedala

Ravnina simetrije ispitne lutke mora se poklapati sa srednjom vertikalnom
ravninom sjedala.

1.2.      Prednja klupa

1.2.1.   Vozačko mjesto

Ravnina simetrije ispitne lutke mora se nalaziti u vertikalnoj ravnini koja prolazi
kroz sredinu kola upravljača i usporedna je sa srednjom uzdužnom ravninom
vozila. Ako je položaj za sjedenje određen oblikom klupe, takav položaj za
sjedenje treba smatrati zasebnim sjedalom.

1.2.2. Vanjsko suvozačko mjesto

Ravnina simetrije ispitne lutke na suvozačkome mjestu mora biti simetrična s
ravninom ispitne lutke na vozačkome mjestu u odnosu na uzdužnu središnju
ravninu vozila. Ako je položaj za sjedenje određen oblikom klupe, takav položaj
za sjedenje treba smatrati zasebnim sjedalom.

1.3.      Prednja klupa za
putnike (bez vozača)

Ravnine simetrije ispitne lutke moraju se poklapati sa središnjim ravninama
položaja za sjedenje koje je odredio proizvođač.

2.
UGRADBA ISPITNIH LUTAKA

2.1.      Glava

Poprečna platforma s mjernim uređajima glave mora biti vodoravna s dopuštenim
odstupanjem 2,5°. Kod vodoravnog poravnanja glave ispitne lutke u vozilima sa
sjedalima s naslonima koji se ne mogu namještati, primjenjuju se postupci
sljedećim redoslijedom. Prvo se namjesti položaj H-točke u granicama koje su
određene u točki 2.4.3.1. ovoga dodatka kako bi se vodoravno poravnala poprečna
platforma s mjernim uređajima u glavi ispitne lutke. Ako poprečna platforma s
mjernim uređajima još uvijek nije poravnana, namješta se kut zdjelice ispitne
lutke unutar vrijednosti određenih u točki 2.4.3.2. ovoga dodatka. Ako poprečna
platforma još nije poravnana, nosač vrata ispitne lutke treba namjestiti u
mjeri koliko je potrebno da platforma s mjernim uređajima bude vodoravna s
dopuštenim odstupanjem 2,5°.

2.2.      Ruke

2.2.1.   Gornji dio ruka ispitne lutke
vozača mora se nalaziti uz torzo, s tim da su njihove središnje osi što bliže
vertikalnoj ravnini.

2.2.2.   Gornji dio ruku ispuku ispitne lutke
suvozača mora dodirivatn sjedala i bočne strane torza.

2.3.      Dlanovi i prsti

2.3.1.   Dlanovi ispitne lutke vozača
moraju dodirivati vanjski dio obruča kola upravljača u vodoravnoj središnjoj
osi. Palci se moraju nalaziti na obruču kola upravljača i moraju biti
ljepljivom vrpcom lako pričvršćeni na obruč kola upravljača tako da, kad se
ruka ispitne lutke potisne naviše silom od najmanje 9 N odnosno najviše 22 N,
ljepljiva vrpca dopusti da se ruka odvoji od obruča kola upravljača.

2.3.2.   Dlanovi ispitne lutke suvozača
moraju dodirivati bedra s vanjske strane. Mali prst mora dodirivati jastuk
sjedala.

2.4.      Torzo

2.4.1.   U vozilima koja su opremljena s
klupama, gornji dio torza ispitnih lutaka vozača i putnika mora se naslanjati
na naslon sjedala. Središnja pregibna ravnina ispitne
lutke vozača mora biti vertikalna i usporedna s uzdužnom središnjom osi vozila
i mora prolaziti kozi središte obruča kola upravljača. Središnja pregibna ravnina ispitne lutke putnika mora biti vertikalna
i usporedna s uzdužnom središnjom osi vozila i na istoj udaljenosti od uzdužne
središnje osi vozila kao i središnja pregibna ravnina
ispitne lutke vozača.

2.4.2.   U vozilima koja su opremljena s
pojedinačnim sjedalima, gornji dio torza ispitnih lutaka vozača i putnika mora
se naslanjati na naslon sjedala. Središnja pregibna
ravnina ispitne lutke vozača i putnika mora biti vertikalna i poklapati se sa
središnjom uzdužnom osi pojedinačnoga sjedala.

2.4.3.   Donji dio torza

2.4.3.1.
           H-točka

H-točke ispitnih lutaka vozača i putnika moraju se, s dopuštenim odstupanjem 13
mm vertikalno i 13 mm vodorav­no, poklapati s točkom
koja se nalazi 6 mm ispod H-točke mjerne naprave, osim što se duljina bedra i
donjih dijelova noge koji se upotrebljavaju za izračunavanje H-točke moraju
namjestiti na 414 i 401 mm, umjesto na 432 i 417 mm.

2.4.3.2.
           Kut zdjelice

Pri mjerenju s mjerilom za kut zdjelice (1) koje je postavljeno u mjerni otvor
H-točke ispitne lutke, kut izmjeren od horizontale na ravnoj površini mjerila duljine
76,2 mm mora iznositi 22,5 ± 2,5°.

2.5.      Noge

2.5.1.   Gornji dijelovi nogu ispitnih
lutaka vozača i putnika moraju se naslanjati na jastuk sjedala koliko to
dopušta položaj stopala. Početni razmak između vanjskih površina prirubnica za pričvršćivanje koljena na vanjskoj strani
mora iznositi 270 ± 10 mm.

2.5.2.   Koliko je to moguće, lijeva noga
ispitne lutke vozača i obje noge ispitne lutke putnika moraju se nalaziti u
vertikalnim uzdužnim ravninama. Koliko je to moguće, desna noga ispitne lutke
vozača mora se nalaziti u vertikalnoj ravnini. Dozvoljeno je konačno
namještanje radi prilagodbe položaja stopala u skladu s točkom 2.6. za
različite oblike prostora za putnike.

2.6.      Stopala

2.6.1.   Desno stopalo ispitne lutke vozača
mora se nalaziti na nepritisnutoj pedali za snagu tako da se krajnja stražnja
točka pete nalazi na površini poda u ravnini papučice. Ako nije moguće
postaviti stopala na papučici snage, treba ih postaviti okomito na potkoljenicu
i što više sprijeda u smjeru srednje osi papučice, tako da se krajnja stražnja
točka pete naslanja na površinu poda. Peta lijevoga stopala mora biti
postavljena što više sprijeda i mora se naslanjati na pod. Lijevo se stopalo
mora nalaziti u što ravnijem položaju po širini
stopala. Uzdužna središnja os lijevoga stopala mora biti namještena koliko god
je moguće usporednije s uzdužnom središnjom osi
vozila.

2.6.2.   Pete obiju nogu ispitne lutke
putnika moraju biti namještene što više naprijed i moraju se naslanjati na pod.
Oba stopala moraju se postaviti što ravnije po širini
stopala. Uzdužna središnja os stopala mora biti postavljena koliko god je
moguće usporednije s uzdužnom središnjom osi vozila.

2.7.      Ugrađeni mjerni
uređaji nikako ne smiju ometati gibanje ispitne lutke za vrijeme sudara.

2.8.      Temperatura
ispitnih lutaka i sustava mjernih uređaja mora se ustaliti prije ispitivanja i
što dulje držati između 19 °C i 22 °C.

2.9.      Odjeća lutke

2.9.1.   Ispitne lutke s mjernim uređajima
obučene su u rastezljivu pamučnu odjeću koja se prilagođava njihovom obliku, s
kratkim rukavima i hlačama s poludugim nogavicama prema specifikaciji u FMVSS
208, crteži 78051-292 i 293, ili drugi istovrijedni.

2.9.2.   Cipela veličine 11XW, koja je u
skladu sa zahtjevima USA vojne norme MIL-S 13192, izmjena ‘P’, koji se odnose
na veličinu, debljinu potplata i pete i čija je težina 0,57 ± 0,1 kg, postavlja
se i učvršćuje na svaku nogu ispitnih lutaka.

3. &nbs
NAMJEŠTANJE SUSTAVA ZA DRŽANJE

Kad je ispitna lutka postavljena u svoj sjedeći položaj prema odgovarajućim
zahtjevima u točkama od 2.1. do 2.6., oko lutke treba postaviti sigurnosni
pojas i zakopčati ga. Sve labave dijelove trbušnoga pojasa treba zategnuti.
Gornji dio remena torza treba povući iz uvlačnika i
pustiti ga da se uvuče; ponoviti taj postupak četiri puta. Trbušni pojas
zategnutu silom između 9 i 18 N. Ako je sigurnosni pojas opremljen s
napravom za smanjivanje zategnutosti, prenijeti labavost pojasa što je više
moguće na dio pojasa za gornji dio torza prema preporukama proizvođača za
uobičajenu uporabu u korisničkome priručniku. Ako sigurnosni pojasi nemaju naprave za smanjivanje zategnutosti, pusti se
da vlačna sila uvlačnika potegne višak remena za
rameni dio pojasa u uvlačnik.

\_\_\_\_\_\_\_\_
(1) Do prihvaćanja međunarodne norme za tu
stavku, moraju se upotrebljavati mjerila koja zadovoljavaju GM crtež 78051-532,
dio 572.

Dodatak 4

POSTUPAK ISPITIVANJA S
KOLICIMA

1.
PRIPREMA I POSTUPAK ISPITIVANJA

1.1.      Kolica

Kolica moraju biti izrađena tako da nakon ispitivanja ne pretrpe nikakvu trajnu
deformaciju. Ona moraju biti vođena tako da u fazi udara odstupanje ne
prekorači 5° u vertikalnoj ravnini i 2° u vodoravnoj ravnini.

1.2.      Stanje
konstrukcije

1.2.1.   Općenito

Konstrukcija koja se ispituje mora biti predstavnik serijske proizvodnje
odgovarajućih vozila. Neki dijelovi mogu se zamijeniti ili odstraniti ako takva
zamjena ili odstranjivanje očito ne utječe na rezultate ispitivanja.

1.2.2.   Namještanja

Namještanja moraju odgovarati onima koja su navedena u točki 1.4.3. dodatka 1
ovoga priloga, uzimajući u obzir navedeno u točki 1.2.1. iznad.

1.3.      Pričvršćenje
konstrukcije

1.3.1    Konstrukcija mora biti čvrsto
pričvršćena na kolica tako da se pri ispitivanju ne pojavi relativno pomicanje.

1.3.2.   Način pričvršćenja konstrukcije na
kolica ne smije utjecati na ojačanje sidrišta sjedala ili uređaja za držanje,
odnosno ne smije prouzročiti ikakve neuobičajene deformacije na konstrukciji.

1.3.3.   Preporučuje se takva naprava za
pričvršćenje pri kojoj se konstrukcija oslanja na oslonce koji su postavljeni
približno u osi kotača ili, ako je moguće, pri kojoj je konstrukcija
pričvršćena na kolica pomoću učvršćenja sustava ovjesa.

1.3.4.   Kut između uzdužne osi vozila i
smjera gibanja kolica mora biti 0 ± 2°.

1.4.      Ispitne lutke

Ispitne lutke i njihovo postavljanje moraju zadovoljavati zahtjeve u točki 2.
dodatka 3.

1.5.      Mjerna oprema

1.5.1.   Usporenja konstrukcije

Položaj pretvornika za mjerenje usporenja konstrukcije u trenutku udara mora
biti usporedan s uzdužnom osi kolica u skladu sa zahtjevima dodatka 5 (CFC
180).

1.5.2.   Mjerenja koja treba obaviti na
ispitnim lutkama

Sva mjerenja koja su potrebna za provjeru propisanih kriterija navedena su u
točki 5. dodatka 1.

1.6.      Krivulja usporenja
konstrukcije

Krivulja usporenja konstrukcije u fazi udara mora biti takva da krivulja
‘promjene brzine u funkciji vremena’, koja se dobije integriranjem, ni u jednou jednoj
točki ne odstupa više od ± 1m/s rentne krivulje ‘promjene brzine u
funkciji vremena’ za odgovarajuće vozilo, kao što je prikazano na slici 1 ovoga
dodatka. Pomak u odnosu na os za vrijeme referentne krivulje može se
upotrijebiti za određivanje brzine konstrukcije unutar područja odstupanja.

1.7.      Referentna
krivulja v = f(t) odgovarajućega vozila

Ta referentna krivulja dobije se integriranjem krivulje usporenja
odgovarajućega vozila, izmjerenoga pri ispitivanju čelnoga sudara u zapreku,
kao što je određeno u točki 6. dodatka 1 ovoga priloga.

1.8.      Istovrijedna
metoda

Ispitivanje se može obaviti prema nekoj drugoj metodi umjesto one s usporenjem
kolica, ako ta metoda odgovara zahtjevima koji se odnose na područje promjene
brzine opisano u točki 1.6.

*Slika* 1

Istovrijedna
krivulja – područje dopuštenogaodstupanja za krivulju Δv
= f(t)

![](dodatni/355154.gif)

*Dodatak* 5

POSTUPCI MJERJENJA PRI
ISPITIVANJIMA:MJERNA OPREMA

1.
DEFINICIJE

1.1.      Mjerni lanac

Mjerni lanac sadrži mjernu opremu od pretvornika (ili više pretvornika čiji su izlazni
signali udruženi na poseban način) do, uključujući, svih postupaka za analizu
koji bi mogli mijenjati podatke koje nose frekvencija ili amplituda.

1.2.      Pretvornik

Prvi uređaj u mjernome lancu, koji se upotrebljava za pretvaranje fizikalne
veličine koju treba izmjeriti u neku drugu veličinu (kao što je npr. električni napon) koja se može obrađivati preostalim
dijelom mjernog lanca.

1.3.      Razred kanalne
amplitude: CAC

Naziv za mjerni lanac koji zadovoljava određene značajke amplitude koje su
navedene u ovome dodatku. Broj razreda kanalne amplitude (CAC) brojčano je
jednak gornjoj graničnoj vrijednosti mjernoga područja.

1.4.      Karakteristične
frekvencije FH, FL, FN

Te su frekvencije određene na slici 1.

1.5.      Razred kanalne
frekvencije: CFC

Razred kanalne frekvencije označen je brojem koji pokazuje da se frekvencijski
odziv kanala nalazi unutar graničnih vrijednosti koje su navedene na slici 1.
Taj broj i vrijednost frekvencije FH u Hz brojčano su jednaki.

1.6.      Koeficijent
osjetljivosti

Nagib pravca koji predstavlja najbolju aproksimaciju vrijednostima umjeravanja
određenoga metodom najmanjih kvadrata unutar razreda kanalne amplitude.

1.7.      Faktor umjeravanja
mjernog lanca

Srednja vrijednost koeficijenata osjetljivosti procijenjena za područje
frekvencija koje su jednoliko raspoređene na logaritamskoj ljestvici između FL
i 0,4 FH.

1.8.      Nelinearnost

Omjer, umjer, u postocima, najveće razlike između umjerendnosti i odgovarajuće
vrijednosti očitane na pravcu, koji je određen u točki 1.6, u gornjoj graničnoj
vrijednosti razreda kanalne amplitude.

1.9.      Poprečna
osjetljivost

Omjer izlaznog i ulaznog signala, kad je pretvornik izložen uzbudi okomitoj na
os mjerenja. Izražava se u postocima osjetljivosti uzduž osi mjerenja.

1.10.    Vremensko fazno kašnjenje

Vremensko fazno kašnjenje mjernog lanca jednako je faznom kašnjenju (u
radijanima) sinusoidalnoga signala, podijeljenoga s
kružnom frekvencijom toga signala (u radijanima/s).

1.11.    Okolina

Cjelina svih vanjskih uvjeta i utjecaja kojima je izložen mjerni lanac u danome
trenutku.

2.
ZAHTIJEVANE ZNAČAJKE

2.1.      Nelinearnost

Apsolutna vrijednost nelinearnosti mjernog lanca pri bilo kojoj frekvenciji
razreda kanalne frekvencije (CFC) mora biti u cijelome mjernom području jednaka
ili manja od 2,5 % vrijednosti razreda kanalne amplitude (CAC).

2.2.      Amplituda u
ovisnosti od frekvencije

Frekvencijski odziv mjernog lanca mora se nalaziti unutar graničnih krivulja
prikazanih na slici 1. Pravac za 0 dB određuje se pomoću faktora umjeravanja.

2.3.      Vremensko fazno
kašnjenje

Vremensko fazno kašnjenje između ulaznih i izlaznih signala mjernog lanca mora
se odrediti i ne smije odstupati više od 0,1 FH s između 0,03 FH i FH.

2.4.      Vremenska baza

2.4.1.   Vremenska baza mora se zapisati i
mora iznositi najmanje 10 ms s točnošću 1 %.

2.4.2.   Relativno vrijeme zaostajanja

Relativno vrijeme zaostajanja između signala dvaju ili više mjernih lanaca, bez
obzira na njihov razred frekvencije, ne smije prelaziti 1 ms, osim zaostajanja
zbog faznoga pomaka.

Dva ili više mjernih lanaca, čiji su signali udruženi, moraju imati isti razred
frekvencije i njihovo relativno vrijeme zaostajanja ne smije prelaziti 0,1 FHs.

Taj se zahtjev upotrebljava za analogne signale i, također, kod
sinkronizacijskih impulsa i digitalnih signala.

2.5.      Poprečna
osjetljivost pretvornika

Poprečna osjetljivost pretvornika mora u svim smjerovima biti manja od
5 %.

2.6.      Umjeravanje

2.6.1.   Općenito

Mjerni lanac se umjerava najmanje jednom godišnje s
referentnom opremom koja je sljediva do poznatih
etalona. Metode koje se upotrebljavaju za uspoređenje s referentnom opremom ne
smiju unijeti pogrešku veću od 1 % razreda kanalne amplitude (CAC).
Uporaba referentne opreme ograničena je na frekvencijsko područje za koje je
umjerena. Podsustavi mjernog lanca mogu se ispitati pojedinačno, a rezultati
upotrijebiti pri izračunavanju točnosti cijeloga mjernog lanca. To se može
obaviti, na primjer, pomoću električnoga signala poznate amplitude koji
simulira izlazni signal pretvornika, što omogućava provjeru faktora pojačanja
mjernog lanca, osim pretvornika.

2.6.2.   Točnost referentne opreme za
umjeravanje

Točnost referentne opreme mora certificirati ili odobriti službena mjeriteljska
služba.

2.6.2.1.
           Statičko umjeravanje

2.6.2.1.1.
Ubrzanja

Pogreške moraju biti manje od ± 1,5 % razreda kanalne amplitude (CAC).

Pogreške moraju biti manje od ± 1 % razreda kanalne amplitude (CAC).

2.6.2.1.3. Pomaci

Pogreške moraju biti manje od ± 1 % razreda kanalne amplitude (CAC).

2.6.2.2.
           Dinamičko
umjeravanje

2.6.2.2.1.
Ubrzanja

Pogreška u referentnim ubrzanjima, izražena u postocima razreda kanalne amplitude
(CAC), mora biti manja od ± 1,5 % iznad 400 Hz, manja od ± 2 %
između 400 Hz i 900 Hz i manja od ± 2,5 % iznad 900 Hz.

2.6.2.3.
Vrijeme

Relativna pogreška u referentnom vremenu mora biti manja od 10-5.

2.6.3.   Koeficijent osjetljivosti i
nelinearnost

Koeficijent osjetljivosti i nelinearnosti mora se odrediti mjerenjem izlaznoga
signala mjernoga lanca u odnosu na poznati ulazni signal za različite
vrijednosti toga signala. Umjeravanje mjernoga lanca mora se primijeniti na
cijelo područje razreda amplitude.

Za dvosmjerne kanale, moraju se upotrijebiti pozitivne i negativne vrijednosti.

Ako umjerna oprema ne može proizvesti zahtijevani
ulazni signal zbog previše visokih vrijednosti koje treba izmjeriti,
umjeravanje se mora obaviti unutar graničnih vrijednosti etalona za umjeravanje
i te granične vrijednosti navesti izvještaju o ispitivanju.

Cijeli mjerni lanac mora se umjeriti pri frekvenciji
ili pri frekvencijskom spektru koji ima istaknutu vrijednost između FL i 0,4
FH.

2.6.4    Umjeravanje
frekvencijskoga odziva

Krivulje odziva za faze i amplitudu u odnosu na frekvenciju određuju se
mjerenjem izlaznih signala mjernoga lanca za fazu i amplitudu u odnosu na poznati
ulazni signal, za različite vrijednosti toga signala koje se nalaze između FL i
10 puta CFC ili 3 000 Hz, ovisno o tome što je veće.

2.7.      Učinci okoline

Treba obavljati redovite provjere radi utvrđivanja bilo kakvih utjecaja okoline
(kao što su npr. električni ili magnetski tok,
pomicanje kabela, itd.). To se može obaviti, naprimjer pomoću bilježenja izlaznih signala zamjenskih
mjernih lanaca opremljenih s pretvornicima za ispitne lutke. Ako se dobiju
značajni izlazni signali, treba provesti popravne radnje, naprimjer
sa zamjenom kabela.

2.8.      Izbor i oznaka
mjernog lanca

Razred kanalne amplitude (CAC) i razred kanalne frekvencije (CFC) određuju
mjerni lanac.

Razred kanalne amplitude (CAC) mora biti 110, 210 ili 510.

3.
UGRADBA PRETVORNIKA

Pretvornici moraju biti čvrsto pričvršćeni tako da vibracije što manje utječu
na njihova zapisivanja. Svaka ugradba čija je najniža rezonantna frekvencija
najmanje jednaka peterostrukoj frekvenciji FH određenoga mjernoga lanca smatra
se valjanom. Pretvornici ubrzanja dodatno se trebaju ugraditi tako da početni
kut osi stvarnoga mjerenja u odnosu na odgovarajuću os referentnoga osnoga
sustava nije veći od 5°, osim kad se analitički ili eksperimentalno ocijeni
učinak ugradbe na sakupljene podatke. Kad se mjere višeosna
ubrzanja u nekoj točki, svaka os pretvornika ubrzanja treba prolaziti na
razdaljini do 10 mm od te točke, a središte seizmičke mase svakoga mjerila
ubrzanja mora biti unutar područja 30 mm od te točke.

4.
ZAPISIVANJE

4.1.      Analogni magnetni
pisač

Brzina vrpce mora biti stalna i s dopuštenim odstupanjem do najviše 0,5 %
upotrijebljene brzina vrpce. Pri najvećoj brzini vrpce, omjer signala prema
šumu na pisaču ne smije biti manji od 42 dB. Ukupno harmonijsko iskrivljenje
treba biti manje od 3 %, a nelinearnost treba biti manja od 1 %
mjernoga podrga područja.

4.2.      Digitalni
magnetni pisač

Brzina vrpce mora biti stalna s dopuštenim odstupanjem do najviše 10 % upotrijebljene
brzina vrpce.

4.3.      Pisač s papirnim
trakom

U slučaju izravnoga zapisa podataka, brzina papira mora biti u mm/s 1,5 puta
veća od broja koji izražava frekvenciju FH u Hz. U drugim slučajevima brzina
papira treba biti takva da se dobije istovrijedna razlučivost.

5.
OBRADA PODATAKA

5.1.      Filtriranje

Filtriranje, koje odgovara frekvencijama razreda mjernoga lanca, može se
obaviti za vrijeme zapisivanja ili obrade podataka. Međutim, prije zapisivanja
treba obaviti analogno filtriranje na višoj razini od CFC da bi se upotrijebilo
najmanje 50 % dinamičkoga područja pisača i da bi se smanjila opasnost
zasićenja pisača visokim frekvencijama ili nastanak pogrešaka prekrivanja u
procesu digitaliziranja.

5.2.      Digitaliziranje

5.2.1.   Frekvencija očitavanja

Uzorkovana frekvencija treba najmanje iznositi 8 FH. U slučaju analognoga
zapisa, kad se brzine zapisivanja i prikaza podataka razlikuju, uzorkovana
frekvencija može se podijeliti s omjerom brzine.

5.2.2.   Razlučivost amplitude

Veličina digitalnih riječi treba biti najmanje 7 bita i jedan paritetni bit.

6.
PRIKAZ REZULTATA

Rezultati trebaju biti prikazani na papiru formata A4
(210 x 297 mm). Kad su rezultati prikazani u obliku dijagrama, moraju
imati koordinatne osi s podjelom u mjernoj jedinici koja odgovara višekratniku
izbrane jedinice (naprimjer 1, 2, 5, 10, 20 mm).
Upotrebljavaju se SI jedinice, osim za brzinu vozila, za koju se može
upotrijebiti km/h, i za ubrzanja uslijed udarca može se upotrijebiti g, gdje g
= 9,81 m/s2.

*Slika* 1

Krivulja
frekvencijskoga odziva

![](dodatni/355155.gif)

Dodatak 6

DEFINICIJA DEFORMABILNE
ZAPREKE

1.
SPECIFIKACIJA DIJELOVA I MATERIJALA

Dimenzije zapreke prikazane su na slici 1 ovoga dodatka. Niže su navedene
dimenzije pojedinačnih dijelova zapreke.

1.1.      Glavni blok iz saća

Dimenzije (Dopušteno odstupanje za sve dimenzije je ± 2,5 mm)

Visina: 650 mm (u smjeru osi vrpce saća)

Širina: 1000 mm

Dubina: 450 mm (u smjeru osi ćelija saća)

Materijal: aluminij 3003 (ISO 209, 1. dio)

          &nnbsp
Debljina folije: 0,076 mm

Veličina ćelije: 19,14 mm

Gustoća: 28,6 kg/m3

Otpornost na deformaciju: 0,342 MPa + 0 % - 10 % (1)

1.2.      Odbojnik

Dimenzije (Dopušteno odstupanje za sve dimenzije je ± 2,5 mm.)

Visina: 330 mm (u smjeru osi vrpce saća)

Širina: 1 000 mm

Dubina: 90 mm (u smjeru osi ćelija saća)

Materijal: aluminij 3003 (ISO 209, 1. dio)

Debljina folije: 0,076 mm

Veličina ćelije: 6,4 mm

Gustoća: 82,6 kg/m3

Otpornost na deformaciju: 1,711 MPa + 0 % - 10 %

1.3.      Donji lim

Dimenzije

Visina: 800 mm ± 2,5 mm

Širina: 1000 mm ± 2,5 mm

Debljina: 2,0 mm ± 0,1 mm

1.4.      Obložni lim

Dimenzije

Duljina: 1700 mm ± 2,5 mm

Širina: 1000 mm ± 2,5 mm

Debljina: 0,81 mm ± 0,07 mm

Materijal: aluminij 5251/5052 (ISO 209, 1. dio)

1.5.      Prednja ploha
odbojnika

Dimenzije

Visina: 330 mm ± 2,5 mm

Širina: 1000 mm ± 2,5 mm

Debljina: 0,81 mm ± 0,07 mm

Materijal: aluminij 5251/5052 (ISO 209, 1. dio)

1.6.      Ljepilo

Ljepilo koje treba svugdje upotrebljavati je dvokomponentni
poliuretan (kao npr. Ciba-Geigy smola XB5090/1 s otvrdnjivačem
XB5304, ili drugo istovrijedno ljepilo).

\_\_\_\_\_\_\_\_
(1) Sukladno s postupkom certifikacije koji
je opisan u točki 2.

2. nbsp;      CERTIFICIRANJE
ALUMINIJSKOGA SAĆA

Cijeli postupak ispitivanja za certificiranje aluminijskoga saća dan je u NHTSA
TP-21 4D. U nastavku je dan sažetak postupka koji se primjenjuje na materijale
za zapreku za čelni sudar koji imaju otpornost na deformaciju 0,342 MPa, odnosno 1,711 MPa.

2.1.      Mjesta uzimanja
uzoraka

Da bi osigurala jednolikost otpornosti na deformaciju po cijeloj prednjoj plohi
zapreke treba uzeti osam uzoraka na četiri mjesta, ravnomjerno raspoređena na
bloku iz saća. Da bi blok bio certificiran, sedam od osam uzoraka mora
zadovoljavati zahtjeve otpornosti na deformaciju, koji su navedeni u sljedećim
točkama.

Mjesto uzimanja uzoraka zavisi od veličine bloka iz saća. Najprije se odrežu
četiri uzorka materijala na prednjoj strani bloka pregrade, dimenzija
300 mm x 300 mm i debljine 50 mm. Za prikaz kako se odabiru
mjesta isijecanja uzoraka u bloku iz saća, upućuje se na sliku 2. Iz svakoga od
tih većih uzoraka moraju se izrezati manji uzorci za certifikacijsko
ispitivanje (150 mm x 150 mm x 50 mm). Certificiranje se mora
temeljiti na ispitivanju dva uzorka iz svakoga od ta četiri mjesta. Druga dva
se stavljaju na raspolaganje podnositelju zahtjeva, na njegov zahtjev.

2.2.      Veličina uzorka

Za ispitivanje se upotrebljavaju uzorci sljedećih veličina:

duljina: 150 mm ± 6 mm

širina: 150 mm ± 6 mm

debljina: 50 mm ± 2 mm

Stijenke nepotpunih ćelija na rubu uzorka moraju se
odrezati prema sljedećem:

u smjeru »W« rubovi ne smiju biti veći od 1,8 mm (vidi sliku 3)

u smjeru »L« na oba kraja uzorka mora biti ostavljena polovica duljine stijeke jedne zatvorene ćelije (u smjeru vrpce) (vidi sliku
3).

2.3.      Površina mjerenja

Duljina uzorka mora se mjeriti na tri mjesta, 12,7 mm od svakoga kraja i u
sredini, te zapisati kao L1, L2 i L3
(slika 3). Na isti način mora se izmjeriti širina te zapisati kao W1, W2 i W3 (slika 3). Ta se mjerenja
obavljaju na sredini debljine. Nakon toga mora se izračunati površina
deformacije kao:

![](dodatni/355156.gif)

 2.4.      Brzina i
dubina deformacije

Uzorak se mora stisnuti brzinom koja nije manja od 5,1 mm/min i nije veća od
7,6 mm/min. Najmanja je dubina deformacije je 16,5 mm.

2.5.      Prikupljanje
podatka

Podaci o deformaciji u ovisnosti od sile sakupljaju se u analognom ili
digitalnom obliku za svaki ispitani uzorak. Ako se sakupljaju analogni podaci,
mora biti na raspolaganju način za njihovo pretvaranje u digitalne. Svi se
digitalni podaci sakupljaju brzinom od najmanje 5 Hz (5 točkica u
sekundi).

2.6.      Određivanje
otpornosti na deformaciju

Svi se podaci do deformacije 6,4 mm i nakon deformacije16,5 mm
zanemaruju. Preostali se podaci razdijele na tri dijela ili intervale
deformacije (n = 1, 2, 3) (vidi sliku 4) na sljedeći način:

6,4 - 9,7 mm uključivo

9,7 - 13,2 mm uključivo

13,2 - 16,5 mm uključivo.

Za svaki dio treba naći srednju vrijednost na sljedeći način:

![](dodatni/355157.gif)

gdje ‘m’ predstavlja broj podatkovnih točaka, izmjerenih u svakom od tri
intervala. Za svaki se dio izračunava otpornost na deformaciju na sljedeći
način:

![](dodatni/355158.gif)

2.7.      Zahtjevi za
otpornost uzorka na deformaciju

Da bi uzorak saća uspješno prošao tu certifikaciju, treba zadovoljavati
sljedeće zahtjeve:

0,308 MPa  S(n)  0,342 MPa
za materijal 0,342 MPa

1,540 MPa  S(n)  1,711 MPa
za materijal 1,711 Mpa

n = 1, 2, 3.

2.8.      Zahtjevi za
otpornost glavnoga bloka na deformaciju

Ispitivanja se obavljaju na osam uzoraka iz četiri mjesta, pravilno raspoređena
na bloku. Da bi glavni blok bio certificiran, sedam od osam uzoraka treba
zadovoljavati zahtjeve za otpornost na deformaciju iz prethodne točke.

3.
POSTUPAK LIJEPLJENJA

3.1.      Izravno prije
lijepljenja, površine aluminijskoga lima koje treba lijepiti temeljito se
očiste odgovarajućim otapalom, naprimjer s 1-1-1-trikloretanom. To se obavlja najmanja dva puta ili koliko
je potrebno da se odstrane masnoće ili naslage nečistoće. Očišćene se površine
nakon toga izbruse brusnim papirom zrnatosti 120. Brusni papir s
kovinskim/silicijevim karbidom ne smije se upotrebljavati. Površine treba
temeljito izbrusiti i tijekom postupka redovito mijenjati brusni papir da se
izbjegne stvaranje grudica što bi moglo dovesti do učinka poliranja. Nakon
brušenja, površine ponovno treba temeljito očistiti kao što je gore navedeno.
Površine se čiste otapalom najmanje četiri puta ukupno. Treba odstraniti svu
prašinu i naslage koje ostanu nakon postupka brušenja, s obzirom da bi oni
štetno djelovali na lijepljenje.

3.2.      Ljepilo se rebrastim
gumenim valjkom nanese samo na jednu površinu. U slučajevima kad treba
zalijepiti saće na aluminijski lim, ljepilo se nanosi samo na aluminijski lim.
Najviše 0,5 kg/m2 ljepila se jednoliko nanese na
površinu tako da debljina filma bude najviše 0,5 mm.

4.
KONSTRUKCIJA

4.1.      Glavni blok iz
saća treba spojiti na donji lim ljepilom tako da su osi ćelija okomite na lim.
Na prednju površinu bloka iz saća mora se spojiti obložni
lim. Površine gornjega i donjega dijela obložnoga
lima ne smiju biti spojene na glavni blok iz saća, ali trebaju biti
priljubljene uz njega. Obložni lim mora biti
lijepljenjem spojen na donji lim na prirubnicama za
ugradbu.

4.2.      Odbojnik mora biti
zalijepljen na prednju stranu obložnog lima tako da
su osi ćelija okomite na lim. Donji dio odbojnika mora biti u istoj ravnini s
donjom površinom obložnog lima. Prednja ploha
odbojnika mora biti zalijepljena na prednju stranu odbojnika.

4.3.      Odbojnik treba s
dva vodoravna proreza razdijeliti na tri jednaka dijela. Ti prorezi moraju biti
urezani kroz cijelu dubinu dijela odbojnika i po cijeloj širini odbojnika.
Prorezi se trebaju urezati pilom; njezina širina treba biti jednaka širini
upotrijebljene oštrice i ne smije prelaziti 4,0 mm.

4.4.      Provrte za ugradbu
zapreke treba bušiti u prirubnicama za ugradbu (vidi
sliku 5). Promjer provrta treba biti 9,5 mm. Pet provrta treba bušiti u
gornjoj prirubnici na razmaku 40 mm od gornjega ruba prirubnice i pet u donjoj prirubnici
na razmaku 40 mm od donjega ruba te prirubnice.
Provrti moraju biti redom na razmacima 100 mm, 300 mm, 500 mm,
700 mm i 900 mm od oba ruba zapreke. Svi se provrti trebaju izbušiti
s dopuštenim odstupanjem ± 1 mm od nazivnih razmaka.

5.
UGRADBA

5.1.      Deformabilna zapreka mora biti čvrsto pričvršćena na rub
mase najmanje 7 x 104 kg ili na konstrukciju povezanu s njom. Pričvršćenje
prednje strane zapreke treba biti tako da vozilo ni u kojoj fazi sudara ne
dotakne ni jedan dio konstrukcije koji je više od 75 mm udaljen od gornje
površine zapreke (isključujući gornji rub prirubnice)(1).Prednja
strana površine na koju je pričvršćena deformabilna
zapreka treba biti ravna i neprekinuta poj visini i širini prednje
strane te vertikalna ± 10 i okomita ± 10 na os zaletne staze. Površina pričvršćenja
ne smije se pri ispitivanju pomaknuti više od 10 mm. Po potrebi, mora se
upotrijebiti dodatno sidrenje ili blokirne naprave da
bi se spriječilo pomicanje betonskoga bloka. Rub deformabilne
zapreke treba biti u osi s rubom betonskoga bloka koji odgovara strani vozila
koju treba ispitati.

5.2.      Deformabilna zapreka mora se pričvrstiti na betonski blok s
deset vijaka, pet na gornjoj prirubnici i pet na
donjoj. Promjer tih vijaka mora biti najmanje 8 mm. Čelični pričvrsni trakovi upotrebljavaju se za gornje i donje prirubnice za ugradbu (vidi slike 1 i 5). Visina je tih
trakova 60 mm i širina 1 000 mm, a debljina najmanje 3 mm. Pet
provrta s promjerom 9,5 mm treba probušiti na oba traka, koji odgovaraju
provrtima u prirubnici za ugradbu na zapreku (vidi
točku 4). Pri ispitivanju na sudar ni jedan od pričvrsnih
dijelova ne smije se oštetiti.

\_\_\_\_\_\_\_\_
(1) Za masu s vanjskim
dimenzijama između 925 mm i 1000 mm po visini i najmanje 1 000 mm dubine smatra
se da zadovoljava taj zahtjev.

*Slika* 1

Deformabilna
zapreka za ispitivanje čelnog sudara

![](dodatni/355159.gif)

*Slika* 2

Mjesta
za uzimanje uzoraka za certificiranje

![](dodatni/355160.gif)

 Ako je a  900 mm: x = 1/3 (b - 600
mm) i y = 1/3 (a - 600 mm) (za a  b)

Ako je a < 900 mm: x = 1/3 (b - 1200 mm) i y
= 1/3 (a - 300 mm) (za a  b)

*Slika* 3

Osi
saća i mjerene dimenzije

![](dodatni/355161.gif)

*Slika* 4

SILA DEFORMACIJE I POMAK

![](dodatni/355162.gif)

*Slika* 5

Položaj
provrta za ugradbu zapreke

![](dodatni/355163.gif)

 Promjeri provrta 9,5 mm.

Sve dimenzije su u mm.

Dodatak 7

POSTUPAK CERTIFICIRANJA
DONJEGA DIJELA NOGE I STOPALA ISPITNE LUTKE

1.
ISPITIVANJE GORNJEGA DIJELA STOPALA S UDARCEM

1.1.      Cilj je toga
ispitivanja mjerenje odziva stopala i gležnja lutke Hybrid
III na točno određene udarce tvrde prednje strane udarne glave njihala.

1.2.      Upotrebljava se
potpuni sklop donjega dijela lijeve (86-5001-001) i desne (86-5001-002) noge
lutke Hybrid III, opremljene sklopom stopala i
gležnja, lijevoga (78051-614) i desnoga (78051-615), uključujući sklop koljena.
Za pričvršćivanje sklopa koljena (78051-16 Rev B) na
ispitnu napravu upotrebljava se simulator mjerne doze za silu (78051-319 Rev A).

1.3.      Ispitni postupak

1.3.1.   Sklop svake noge se 4 sata prije
ispitivanja kondicionira (ovlaži) pri temperaturi 22
°C ± 3 °C i relativnoj vlažnosti 40 (± 30 %). Vrijeme kondicioniranja
ne uključuje vrijeme potrebno za postizanje stabilnih uvjeta.

1.3.2.   Prije ispitivanja, površinu kože
kao i prednju stranu udarne glave treba očistiti izopropilnim
alkoholom ili drugim odgovarajućim sredstvom te posuti talkom.

1.3.3.   Mjerilo ubrzanja udarne glave se
usmjeri tako da njegova os osjetljivosti bude usporedna sa smjerom udarca u
točku dodira sa stopalom.

1.3.4.   Ugraditi sklop noge u napravu
prikazanu na slici 1. Ispitna se naprava čvrsto osigura kako bi se spriječilo
pomicanje tijekom udara. Središnja os simulatora mjerne doze za silu u bedrenoj
kosti (78051-319) mora biti vertikalna (± 0,5°). Ugradbu treba izvesti tako da
crta koja povezuje zglob koljena sa svornjakom za
pridržavanje gležnja bude vodoravna (±3°), pri čemu se peta naslanja na dva
ravna lima iz materijala s malim trenjem (PTFE lim). Osigurati da obloga
(imitacija tkiva) potkoljenice bude potpuno na dijelu potkoljenice uz koljeno.
Gležanj se namješta tako da je ravnina donje strane stopala vertikalna i
okomita na smjer udarca (±3°) i tako da srednja pregibna
ravnina stopala bude poravnana s krakom njihala. Prije svakog ispitivanja
namjestiti zglob koljena na područje 1,5 (± 0,5) g. Zglob gležnja treba
namjestiti tako da je slobodan te ga nakon toga zategnuti samo toliko da
stopalo bude stabilno naslonjeno PTFE lim.

1.3.5.   Kruto njihalo sastoji se od
vodoravnoga valjka promjera 50 (± 2) mm i nosivoga kraka njihala promjera 19 ±
1 mm (slika 4). Masa je valjka zajedno s mjernim uređajima i dijelovima
nosivoga kraka u valjku 1,25 (± 0,02) kg. Masa kraka njihala je 285 (± 5) g.
Masa okretnih dijelova osovine, na koju je pričvršćen krak njihala, ne smije
prelaziti 100 g. Duljina između središnje vodoravne osi valjka udarne glave i
osi vrtnje cijeloga njihala treba iznositi 125 (± 1) mm. Valjak udarne glave
treba ugraditi tako da je njegova uzdužna os vodoravna i okomita na smjer
udarca. Njihalo treba udariti na donju stranu stopala na udaljenosti 185 (± 2)
mm od podnožja pete koja se naslanja na tvrdu vodoravnu podlogu tako da je
uzdužna središnja os kraka njihala u trenutku udarca u vertikali s dopuštenim
odstupanjem 1°. Udarna glava treba biti vođena tako da je značajno bočno,
vertikalno ili rotacijsko gibanje isključeno.

1.3.6.   Između uzastopnih ispitivanja na
istoj nozi dopušta se vremenski razmak od najmanje 30 minuta.

1.3.7.   Sustav za prikupljanje podataka, uključujući
pretvornike, mora zadovoljavati zahtjeve za razred kanalne frekvencije CFC 600,
kao što je opisano u dodatku 5 ovoga priloga.

1.4.      Zahtijevana
značajka

1.4.1.   Pri udarcu svakoga stopala brzinom
od 6,7 ± 0,1 m/s u skladu s točkom 1.3., najveći moment savijanja donjega
dijela potkoljenice oko osi y (My) treba biti 120 ±
25 Nm.

2.
ISPITIVANJE DONJEGA DIJELA STOPALA BEZ CIPELE S UDARCEM

2.1.      Cilj je toga
ispitivanja mjerenje odziva kože i ispune stopala lutke Hybrid
III na točno određene udarce tvrde prednje strane udarne glave njihala.

2.2.      Upotrebljava se
potpuni sklop donjega dijela lijeve (86-5001-001) i desne (86-5001-002) noge
lutke Hybrid III, opremljene sa sklopom stopala i
gležnja, lijevoga (78051-614) i desnoga (78051-615), uključujući sklop koljena.
Za pričvršćivanršćivanje sklopa koljena (78051-16 Rev B) na
ispitnu napravu upotrebljava se simulatoe doze za silu (78051-319 Rev A).

2.3.      Ispitni postupak

2.3.1.   Sklop svake noge se 4 sata prije
ispitivanja kondicionira pri temperaturi 22 °C (± 3
°C) i relativnoj vlažnosti 40 (± 30 %). Vrijeme kondicioniranja
ne uključuje vrijeme potrebno za postizanje stabilnih uvjeta.

2.3.2.   Prije ispitivanja, površina kože
i, također, prednja strana udarne glave očisti se izopropilnim
alkoholom ili drugim odgovarajućim sredstvom te pospe talkom. Treba provjeriti
da nema vidljivih oštećenja na umetku pete koji apsorbira energiju.

2.3.3.   Mjerilo ubrzanja udarne glave
usmjeriti tako da njegova os osjetljivosti bude usporedna s uzdužnom središnjim
osi udarne glave.

2.3.4.   Sklop noge ugraditi u napravu
prikazanu na slici 2. Ispitna naprava se čvrsto osigura da se spriječi
pomicanje tijekom udara. Središnja os simulatora mjerne doze za silu u bedrenoj
kosti (78051-319) mora biti vertikalna (± 0,5°). Ugradbu treba izvesti tako da
crta koja povezuje zglob koljena sa svornjakom za
pridržavanje gležnja bude vodoravna (±3°), pri čemu se peta naslanja na dva
ravna lima iz materijala s malim trenjem (PTFE lim). Osigurati da obloga (imitacija
tkiva) potkoljenice bude potpuno na dijelu potkoljenice uz koljeno. Gležanj se
namješta tako da ravnina donje strane stopala bude vertikalna i okomita na
smjer udarca (±3°) i tako da srednja pregibna ravnina
stopala bude poravnana s krakom njihala. Prije svakog ispitivanja namjestiti
zglob koljena na područje 1,5 (± 0,5) g. Zglob gležnja treba namjestiti tako da
je slobodno gibljiv te ga nakon toga zategnuti samo toliko da se stopalo bude
stabilno naslonjeno na PTFE lim.

2.3.5.   Kruto njihalo sastoji se od
vodoravnoga valjka promjera 50 (± 2) mm i nosivoga kraka njihala promjera 19 ±
1 mm (slika 4). Masa je valjka zajedno s mjernim uređajima i dijelovima
nosivoga kraka u valjku 1,25 (± 0,02) kg. Masa kraka njihala je 285 (± 5) g.
Masa okretnih dijelova osovine na koju je pričvršćen krak njihala ne smije
prelaziti 100 g. Duljina između središnje vodoravne osi valjka udarne glave i
osi vrtnje cijeloga njihala treba iznositi 1 250 (± 1) mm. Valjak udarne glave
treba ugraditi tako da je njegova uzdužna os vodoravna i okomita na smjer
udarca. Njihalo treba udariti na donju stranu stopala na udaljenosti 62 (± 2)
mm od podnožja pete koja se naslanja na tvrdnu vodoravnu podlogu tako da je
središnja uzdužna os kraka njihala u trenutku udarca u vertikali s dopuštenim
odstupanjem 1°. Udarna glava treba biti vođena tako da je značajno bočno,
vertikalno ili rotacijsko gibanje isključeno.

2.3.6.   Između uzastopnih ispitivanja na
istoj nozi, dopušta se vremenski razmak od najmanje 30 minuta.

2.3.7.   Sustav za prikupljanje podataka,
uključujući pretvornike, mora zadovoljavati zahtjeve za razred kanalne
frekvencije CFC 600, kao što je opisano u dodatku 5 ovoga priloga.

2.4.      Zahtijevana
značajka

2.4.1.   Pri udarcu po peti svakoga stopala
brzinom 4,4 ± 0,1 m/s u skladu s točkom 1.3., najveće ubrzanje udarne glave
treba biti 295 ± 50 g.

3.
ISPITIVANJE S UDARCEM DONJEGA DIJELA STOPALA (S CIPELOM)

3.1.      Cilj je toga
ispitivanja provjera odziva cipele i tkiva pete i zgloba gležnja lutke Hybrid III na točno određene udarce tvrde prednje strane
udarne glave njihala.

3.2.      Upotrebljava se
potpuni sklop donjega dijela lijeve (86-5001-001) i desne (86-5001-002) noge
lutke Hybrid III, opremljene sa sklopom stopala i
gležnja, lijevoga (78051-614) i desnoga (78051-615), uključujući sklop koljena.
Za pričvršćivanje sklopa koljena (78051-16 Rev B) na
ispitnu napravu upotrebljava se simulator mjerne doze za silu (78051-319 Rev A). Stopalo treba opremiti cipelom određenom u točki
2.9.2. dodatka 3 priloga 2.

3.3.      Ispitni postupak

3.3.1.   Sklop svake noge se 4 sata prije
ispitivanja kondicionira pri temperaturi 22 °C ± 3 °C
i relativnoj vlažnosti 40 ± 30 %. Vrijeme kondicioniranja
ne uključuje vrijeme potrebno za postizanje uvjeta stabilnoga stanja.

3.3.2.   Prije ispitivanja, površina donje
strane cipele i prednje strane udarne glave očisti se izopropilnim
alkoholom ili drugim odgovarajućim sredstvom. Treba provjeriti da na ispuni
pete, koja apsorbira energiju, nema vidljivih oštećenja.

3.3.3.   Mjerilo ubrzanja udarne glave
treba usmjeriti tako da njegova os osjetljivosti bude usporedna s uzdužnom
središnjim osi udarne glave.

3.3.4.   Sklop noge treba ugraditi u
napravu prikazanu na slici 3. Ispitna se naprava čvrsto osigura da se spriječi
pomicanje tijekom udara. Središnja os simulatora mjerne doze za silu u bedrenoj
kosti (78051-319) mora biti vertikalna (± 0,5°). Ugradbu treba izvesti tako da
crta koja povezuje zglob koljena sa svornjakom za
pridržavanje gležnja bude vodoravna (±3°), pri čemu se peta cipele naslanja na
dva ravna lima iz materijala s malim trenjem (PTFE lim). Osigurati da obloga
(imitacija tkiva) potkoljenice bude potpuno na dijelu potkoljenice uz koljeno.
Gležanj se namješta tako da ravnina koja dodiruje petu i potplat donje strane
cipele bude vertikalna i okomita na smjer udarca (±3°) i tako da srednja pregibna ravnina stopala i cipele bude poravnana s krakom
krakom
njihala. Prije svakog ispitivanja namjestiti zglob koljena na područje 1,5 (±
0,5) g. Zglob gležnja treestiti tako da je slobodno gibljiv te ga nakon
toga zategnuti samo toliko da stopalo bude stabilno naslonjeno na PTFE lim.

3.3.5.   Kruto njihalo sastoji se od
vodoravnoga valjka promjera 50 (± 2) mm i nosivoga kraka njihala promjera 19 ±
1 mm (slika 4). Masa je valjka, zajedno s mjernim uređajima i dijelovima
nosivoga kraka u valjku 1,25 (± 0,02) kg. Masa kraka njihala je 285 (± 5) g.
Masa okretnih dijelova osovine na koju je pričvršćen krak njihala ne smije
prelaziti 100 g. Duljina između središnje vodoravne osi valjka udarne glave i
osi vrtnje cijeloga njihala treba iznositi 1 250 ± 1 mm. Valjak udarne glave
treba ugraditi tako da je njegova uzdužna os vodoravna i okomita na smjer
udarca. Njihalo treba udariti na petu cipele u vodoravnoj ravnini na
udaljenosti 62 ± 2 mm od podnožja pete ispitne lutke kad se cipela naslanja na
tvrdu vodoravnu podlogu tako da je središnja uzdužna os kraka njihala u
trenutku udarca u vertikali s dopuštenim odstupanjem 1°. Udarna glava treba
biti vođena tako da je značajno bočno, vertikalno ili rotacijsko gibanje
isključeno.

3.3.6.   Između uzastopnih ispitivanja na
istoj nozi dopušta se vremenski razmak od najmanje 30 minuta.

3.3.7.   Sustav za prikupljanje podataka,
uključujući pretvornike, mora zadovoljavati zahtjeve za razred kanalne
frekvencije CFC 600, kao što je opisano u dodatku 5 ovoga priloga.

3.4.      Zahtijevana
značajka

3.4.1.   Pri udarcu po peti cipele s
brzinom 6,7 (± 0,1) m/s u skladu s točkom 3.3., najveća tlačna sila
potkoljenice (Fz) treba biti 3,3 (± 0,5) kN.

*Slika* 1

Ispitivanje
gornjega dijela stopala s udarcem

Shema izvedbe
ispitivanja

![](dodatni/355164.gif)

*Slika* 2

Ispitivanje
donjega dijela stopala (bez cipele) s udarcem

Shema izvedbe
ispitivanja

![](dodatni/355165.gif)

*Slika* 3

Ispitivanje
donjega dijela stopala (s cipelom)s udarcem

Shema izvedbe
ispitivanja

![](dodatni/355166.gif)

*Slika* 4

Udarna
glava njihala

![](dodatni/355167.gif)

Pravilnik, NN 117/2005-2150