### NN 147/2020 (30.12.2020.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2231/2020 od 15. listopada 2020.

Ustavni sud Republike Hrvatske

2888

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela Anna Sophie Boban iz Zagreba, na sjednici održanoj 15. listopada 2020. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem P Ob-12/2020 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe Anni Sophie Boban iz Zagreba, Gajdekova 18 određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 10.560,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. ove izreke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Anna Sophie Boban iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositeljica) podnijela je 20. svibnja 2020. ustavnu tužbu smatrajući da joj je zbog dugotrajnosti postupka koji se vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem P Ob-12/2020 povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: P Ob-12/2020.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Parnični postupak pred prvostupanjskim sudom pokrenut je 29. studenoga 2013. tužbom podnositeljice podnesenom protiv njenog oca radi uzdržavanja te je predmet zaprimljen pod brojem: P2-2231/2013.

Podneskom od 19. prosinca 2013. podnositeljica je preinačila tužbeni zahtjev.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 13. siječnja 2014. podnositeljica je pozvana u roku od petnaest dana dostaviti u spis prijevod tužbe, podneska od 19. prosinca 2013. i ostale dokumentacije na njemački jezik jer je tuženik njemački državljanin.

Podnositeljica je 24. veljače 2014. dostavila u spis prijevod tužbe i podneska od 19. prosinca 2013., dok se obvezala u kraćem roku dostaviti prevedenu i ostalu dokumentaciju iz spisa.

Podnescima od 6. svibnja 2014. i 19. svibnja 2014. podnositeljica je dostavila u spis obimnu dokumentaciju.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 21. svibnja 2014. podnositeljica je pozvana dostaviti u spis prijevod na njemački jezik podnesaka od 6. svibnja 2014. i 19. svibnja 2014., kao i sve priložene dokumentacije.

Podnositeljica je podneskom od 26. lipnja 2014. dostavila u spis prijevode određene dokumentacije na njemački jezik uz novu dokumentaciju.

Podneskom od 10. srpnja 2014. podnositeljica je dostavila u spis obimnu novu dokumentaciju.

Podnositeljica je 9. rujna 2014. podnijela prijedlog za donošenje privremene mjere.

Dana 11. rujna 2014. tuženiku su otpremljeni tužba i podnesci podnositeljice.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 19. rujna 2014. podnositeljica je pozvana u roku od osam dana dostaviti u spis prijevod podneska od 9. rujna 2014. na njemački jezik uz napomenu da svi podnesci i priležeća dokumentacija moraju biti prevedeni na njemački jezik.

Podnositeljica je postupila po navedenom rješenju 22. rujna 2014.

Podneskom od 24. rujna 2014. podnositeljica je dostavila dodatnu dokumentaciju u spis.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 30. rujna 2014. odbačeni su, kao nedopušteni, podnesci zaprimljeni kod prvostupanjskog suda 23. lipnja 2014., 12. kolovoza 2014., 22. kolovoza 2014. i 10. rujna 2014. jer su ih dostavile osobe koje nisu stranke u postupku.

Podnositeljica je 29. rujna 2014. ponovno dostavila dodatnu dokumentaciju u spis.

Rješenjima prvostupanjskog suda od 3. listopada 2014. i 4. studenoga 2014. podnositeljica je pozvana u roku od osam dana dostaviti u spis prijevode na njemački jezik za svu daljnju dokumentaciju i podneske koje je dostavljala u spis kako bi bili dostavljeni tuženiku na očitovanje.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 8. prosinca 2014. podnositeljica je pozvana u roku od petnaest dana dostaviti u spis prijevod podneska od 27. studenoga 2014. dostavljenog od njemačkog suda.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 20. siječnja 2015. naloženo je podnositeljici da u roku od osam dana postupi po rješenju od 8. prosinca 2014.

Tuženik je 13. veljače 2015. dostavio odgovor na tužbu.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 23. veljače 2015. pozvana je podnositeljica u roku od petnaest dana očitovati se na podnesak tuženika od 13. veljače 2015. te dostaviti ovjereni prijevod sa njemačkog jezika dokumenta koji se nalazi u privitku podneska.

Podneskom od 18. ožujka 2015. podnositeljica je tražila produljenje roka iz rješenja od 23. veljače 2015.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 28. svibnja 2015. naloženo je podnositeljici da u najkraćem mogućem roku postupi po rješenju od 23. veljače 2015.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 30. rujna 2015. pozvana je podnositeljica u roku od osam dana dostaviti u spis prijevod na njemački jezik poziva za ročište za tuženika kako bi se poziv mogao diplomatskim putem dostaviti stranci.

Na ročištu održanom 24. studenoga 2015. punomoćnik podnositeljice je izvijestio sud da nije bio u mogućnosti izvršiti traženi prijevod poziva za ročište i dokumentacije u spisu jer mu se podnositeljica ne javlja. Stoga je prvostupanjski sud podnositeljici odredio rok od šezdeset dana radi prijevoda i specifikacije tužbenog zahtjeva te je određeno da će slijedeće ročište biti zakazano po prijedlogu podnositeljice.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 1. veljače 2016. naloženo je podnositeljici u roku od osam dana dostaviti u spis prijevod na njemački jezik poziva za ročište za tuženika.

Podneskom od 25. veljače 2016. podnositeljica je postupila po rješenju prvostupanjskog suda od 1. veljače 2016.

Ročište pred prvostupanjskim sudom održano je 13. travnja 2016. Na tom ročištu je doneseno rješenje da će slijedeće ročište biti zakazano nakon što podnositeljica dostavi potrebnu dokumentaciju, uredi tužbeni zahtjev te predloži provođenje dokaza putem uredbe za izvođenje dokaza.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 21. srpnja 2016. naloženo je podnositeljici da u roku od trideset dana postupi po rješenju suda od 13. travnja 2016. jer će u protivnom sud zakazati raspravu i donijeti odluku temeljem stanja spisa.

Podnositeljica je prvostupanjskom sudu 30. listopada 2016. dostavila podnesak.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 5. listopada 2016. podnositeljica je pozvana u roku od petnaest dana urediti tužbeni zahtjev kako bi bio podoban za raspravljanje te dostaviti prijevod podneska od 3. listopada 2016. na njemački jezik, kao i podneska kojim će urediti tužbeni zahtjev.

Podneskom od 26. listopada 2016. podnositeljica je postupila po rješenju od 5. listopada 2016.

Podnositeljica je 3. svibnja 2017. podnijela zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Predsjednica prvostupanjskog suda je rješenjem broj: Su-Gzp I-94/17 od 29. lipnja 2017. odredila rok od 24 (dvadeset i četiri) mjeseca u kojem je sutkinja zadužena za predmet broj: P2-2231/13 dužna donijeti odluku.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 26. rujna 2017. pozvana je podnositeljica u roku od osam dana dostaviti u spis prijevod na njemački jezik e-mail prepiske koju je priložila podnesku od 13. prosinca 2016.

Podnositeljica je postupila po navedenom rješenju 16. studenoga 2017.

Tuženik je 10. travnja 2018. dostavio odgovor na tužbu.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 15. svibnja 2018. prvostupanjski sud je pozvao podnositeljicu da u roku od petnaest dana dostavi očitovanje na odgovor na tužbu tuženika od 10. travnja 2018. Navedeno rješenje punomoćnik podnositeljice zaprimio je 28. kolovoza 2018.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 24. rujna 2018. požuren je punomoćnik podnositeljice da postupi po rješenju od 15. svibnja 2018.

Podneskom od 3. rujna 2018. punomoćnik podnositeljice je molio produljenje roka za očitovanje s obzirom na preuzimanje zastupanja i opsežnost spisa.

Podneskom od 11. listopada 2018. podnositeljica se očitovala na odgovor na tužbu tuženika.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 4. veljače 2019. pozvana je podnositeljica u roku od petnaest dana dostaviti potrebnu dokumentaciju u spis.

Ročište pred prvostupanjskim sudom održano je 21. veljače 2019.

Podnositeljica je postupila po rješenju od 4. veljače 2019. i dostavila traženu dokumentaciju 21. ožujka 2019.

Iduća ročišta održana su 27. ožujka 2019. i 8. svibnja 2019.

Na ročištu održanom 8. svibnja 2019. podnositeljica je zatražila izuzeće uređujuće sutkinje i predsjednice suda.

Rješenjem predsjednika Županijskog suda u Zagrebu (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) broj: Su-761/2019-2 od 24. svibnja 2019. odbijen je zahtjev podnositeljice za izuzeće predsjednice prvostupanjskog suda u obavljanju poslova sudske uprave u predmetu broj: P2-2231/2013, kao neosnovan.

Rješenjem zamjenika predsjednice prvostupanjskog suda broj: Su-840/2019 od 10. lipnja 2019. odbijen je zahtjev podnositeljice za izuzeće uređujuće sutkinje u predmetu broj: P2-2231/2013.

Na ročištu održanom 18. lipnja 2019. prvostupanjski sud je odbio prijedlog punomoćnika podnositeljice za specifikaciju tužbenog zahtjeva nakon što je predao u spis četiri registratora dokumentacije, odbio je njegov prijedlog radi ponovnog zakazivanja ročišta radi saslušanja podnositeljice jer je višekratno pozivana radi saslušanja i niti jednom nije pristupila sudu te je zaključena glavna rasprava.

Presudom i rješenjem prvostupanjskog suda broj: P2-2231/2013-107 od 2. srpnja 2019. (u daljnjem tekstu: prvostupanjska presuda) djelomično je prihvaćen tužbeni zahtjev podnositeljice.

Na prvostupanjsku presudu tuženica je izjavila žalbu 17. srpnja 2019.

Podnositeljica je 18. studenoga 2019. podnijela zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: Su-Gzp I-175/2019 od 20. studenoga 2019. prvostupanjski sud se oglasio stvarno nenadležnim za postupanje po tom zahtjevu te je predmet ustupio stvarno nadležnom drugostupanjskom sudu.

Podneskom od 9. prosinca 2019. podnositeljica je podnijela prijedlog za određivanje privremene mjere za uzdržavanje.

Rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž Ob-1245/19-2 od 10. prosinca 2019. djelomično je potvrđena, a djelomično ukinuta prvostupanjska presuda u dijelu kojim je tužbeni zahtjev odbijen, kao i u odluci o troškovima postupka te je u tom dijelu predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

U ponovljenom postupku predmet je dobio novi broj: P Ob-12/2020.

Rješenjem predsjednika drugostupanjskog suda broj: Su-Gzp I-60/2019-5 od 17. siječnja 2020. odbijen je, kao neosnovan, zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku podnositeljice.

Podneskom od 20. veljače 2020. podnositeljica je specificirala tužbeni zahtjev.

Rješenjem Vrhovnog suda broj: Su-Gžzp I-3/20-2 od 3. ožujka 2020. odbijena je, kao neosnovana, žalba podnositeljice izjavljena protiv rješenja drugostupanjskog suda broj: Su-Gzp I-60/2019-5 od 17. siječnja 2020.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 27. travnja 2020. odbačen je, kao nedopušten, zahtjev podnositeljice za izuzećem uređujuće sutkinje u predmetu broj: P Ob-12/2020.

Rješenjima prvostupanjskog suda od 27. travnja 2020. i 12. svibnja 2020. odbačeni su, kao nedopušteni, podnesci dostavljeni na njemačkom jeziku od strane osoba koje nisu stranke u postupku.

Podnositeljica je 19. svibnja 2020. izjavila žalbu na rješenje prvostupanjskog suda od 27. travnja 2020. kojim je odbačen njen zahtjev za izuzeće uređujuće sutkinje.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 22. svibnja 2020. odbijen je, kao neosnovan, prijedlog podnositeljice od 9. prosinca 2019. za određivanje privremene mjere osiguranja radi uzdržavanja maloljetne djece.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 22. svibnja 2020. odbačena je žalba podnositeljice od 19. svibnja 2020., kao nedopuštena.

Podnositeljica je 12. lipnja 2020. izjavila žalbu na rješenje prvostupanjskog suda od 22. svibnja 2020. kojim je odbijen prijedlog podnositeljice za određivanje privremene mjere.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 17. lipnja 2020. podnositeljica je pozvana da dostavi prijevod za dokumentaciju dostavljenu na njemačkom jeziku, a koju je dostavila uz podneske dostavljene nakon ukidne odluke drugostupanjskog suda.

Rješenjem prvostupanjskog suda od 17. lipnja 2020. određeno je provođenje dokaza financijskim vještačenjem.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku” propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

6.1. U konkretnom slučaju podnositeljica je koristila pravno sredstvo koje joj je bilo na raspolaganju na temelju ZoSud-a/13, odnosno koristila je zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i to 3. svibnja 2017. i 18. studenoga 2019.

Postupajući po zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 3. svibnja 2017. predsjednica prvostupanjskog suda je rješenjem broj: Su-Gzp I-94/17 od 29. lipnja 2017. odredila rok od 24 (dvadeset i četiri) mjeseca u kojem je sutkinja zadužena za predmet broj: P2-2231/13 dužna donijeti odluku.

Postupajući po zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 18. studenoga 2019. prvostupanjski sud se rješenjem broj: Su-Gzp I-175/2019 od 20. studenoga 2019. oglasio stvarno nenadležnim za postupanje te je predmet ustupio drugostupanjskom sudu.

Drugostupanjski sud je rješenjem broj: Su-Gzp I-60/2019-5 od 17. siječnja 2020. odbio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku podnositeljice.

Rješenjem Vrhovnog suda broj: Su-Gžzp I-3/20-2 od 3. ožujka 2020. odbijena je žalba podnositeljice izjavljena protiv navedenog rješenja drugostupanjskog suda.

7. Budući da je podnositeljica koristila pravno sredstvo koje joj je bilo na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

8. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositeljice od podnošenja tužbe 29. studenoga 2013. do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

1) Duljina sudskog postupka

9. Podnositeljica je tužbu prvostupanjskom sudu podnijela 29. studenoga 2013. U trenutku odlučivanja o ovoj ustavnoj tužbi parnični postupak nije okončan te se vodi pred prvostupanjskim sudom pod brojem P Ob-12/2020. Ustavni sud utvrđuje da parnični postupak u konkretnom slučaju od podnošenja tužbe (29. studenoga 2013.) do donošenja ove odluke (15. listopada 2020.) traje ukupno šest (6) godina, deset (10) mjeseci i šesnaest (16) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

10. Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

11. Ustavni sud utvrđuje da je prvostupanjski sud nakon podnošenja tužbe podnositeljice 29. studenoga 2013., u razdoblju od preko pet godina održao šest ročišta nakon čega je 2. srpnja 2019. donio prvostupanjsku odluku.

Ustavni sud primjećuje da je prvo ročište (24. studenoga 2015.) održano skoro dvije godine od podnesene tužbe, slijedeće ročište (13. travnja 2016.) održano je protekom preko četiri mjeseca, a do održavanja idućeg ročišta (21. veljače 2019.) prošlo je skoro tri godine.

Nadalje tuženiku je otpremljena tužba 11. rujna 2014., skoro godinu dana od podnesene tužbe.

Rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž Ob-1245/19-2 od 10. prosinca 2019. djelomično je ukinuta navedena prvostupanjska presuda te je predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje i trenutno se vodi pod brojem: P Ob-12/2020.

4) Ponašanje podnositeljice ustavne tužbe

12. Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljica tijekom trajanja postupka pridonijela duljini trajanja tog postupka na način da je prvostupanjskom sudu dostavljala velik broj podnesaka i izuzetno opsežnu dokumentaciju koju je tek po višekratnim pozivima prvostupanjskog suda prevodila na njemački jezik iako je znala da je tuženik njemački državljanin te da je u rješenju prvostupanjskog suda od 13. siječnja 2014., ubrzo nakon podnošenja tužbe, upozorena da je obvezna svu dokumentaciju prevesti na njemački jezik. Unatoč tome podnositeljicu je prvostupanjski sud tijekom cijelog postupka morao pozivati na prevođenje dostavljene dokumentacije (v.t. 3).

Nadalje, podnositeljica je dostavljala i dokumentaciju na njemačkom jeziku koju nije prevela na hrvatski jezik. Višekratno je dostavljala u spis i istovjetnu dokumentaciju.

Ustavni sud primjećuje da iz prvostupanjske odluke proizlazi da većinu dokumentacije koju je podnositeljica dostavila prvostupanjski sud nije mogao uzeti u obzir zbog nedostatka prijevoda, zbog toga što se dio računa uopće ne odnosi na troškove uzdržavanja podnositeljice, dio se odnosi na njenu majku, a dio na postupke koje je vodila protiv tuženika i nisu relevantni za ovaj predmet.

Ustavni sud primjećuje i da je podnositeljica pristupila jedino na ročište održano 13. travnja 2016., dok na ostala ročišta nije pristupila iako je predložila svoje saslušanje.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

13. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka preko šest (6) godina, koje je dijelom uzrokovano činjenicom da je tuženik njemački državljanin, okolnost da postupak pred prvostupanjskim sudom još uvijek nije okončan, uzevši pritom u obzir činjenicu da se radi o sporu radi uzdržavanja te važnost postupka za podnositeljicu Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositeljice da sud u razumnom roku odluči o njenim pravima i obvezama, koje je pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

14. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

15. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U konkretnom slučaju uzeo je u obzir da postupak još nije okončan te doprinos podnositeljice.

16. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-2231/2020
 Zagreb, 15. listopada 2020.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.