## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-207/2005 od 18. listopada 2006.

### NN 123/2006 (13.11.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-207/2005 od 18. listopada 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2732

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća,
te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio G. K. iz S., kojeg zastupa M. K.,
odvjetnica u S., na sjednici održanoj 18. listopada 2006. godine, jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Trgovački sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: XII P-2094/00 (ranije predmet Općinskog suda u
Splitu broj: P-454/93) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6)
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe G. K. iz S., P. F. 41, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
10.500,00 kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelj je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio 13. siječnja 2005. godine ustavnu tužbu
radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred Trgovačkim sudom u Splitu pod
brojem: XII P-2094/00 (ranije predmet Općinskog suda u Splitu broj: P-454/93),
smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u
razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Visokog trgovačkog
suda Republike Hrvatske te uvida u presliku spisa Trgovačkog suda u Splitu
broj: XII P-2094/00 (ranije predmet Općinskog suda u Splitu broj: P-454/93),
utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelj
je 11. ožujka 1993. godine podnio tužbu Općinskom sudu u Splitu protiv
tuženika, B. d.d. S., radi prodaje kontrolnog paketa dionica u tzv. II krugu. Istovremeno je predložio određivanje
privremene mjere.

Do
5. studenoga 1997. godine održana su ročišta 6. svibnja 1993., 18. siječnja
1994., 9. ožujka 1994. i 27. travnja 1994. godine.

Nakon
5. studenoga 1997. godine, ročište zakazano za 8. srpnja 1999. godine nije
održano zbog spriječenosti suca.

Na
ročištu 6. listopada 1999. godine podnositelju je dodijeljen rok od 15 dana
radi predlaganja daljnjih dokaza.

Na
ročištu 8. prosinca 1999. godine sud je zaključio glavnu raspravu jer daljnjih
dokaznih prijedloga nije bilo.

Sud
je rješenjem od 24. travnja 2000. godine preotvorio
raspravu.

Na
ročištu 18. srpnja 2000. godine Općinski sud u Splitu je donio rješenje kojim
se oglasio stvarno nenadležnim i predmet 29. kolovoza 2000. godine ustupio
Trgovačkom sudu u Splitu kao stvarno i mjesno nadležnom sudu.

Trgovački
sud u Splitu je izazvao sukob nadležnosti pa je spis dostavljen 9. srpnja 2001.
godine Vrhovnom sudu Republike Hrvatske radi donošenja odluke o sukobu
nadležnosti.

Vrhovni
sud Republike Hrvatske je rješenjem, broj: Gr-580/01
od 29. studenoga 2001. godine, utvrdio da je stvarno nadležan Trgovački sud u
Splitu. Trgovački sud u Splitu je 22. travnja 2002. godine zaprimio spis.

Nakon
toga, ročište 23. siječnja 2003. godine je odgođeno na prijedlog podnositelja,
a ročište 10. travnja 2003. godine na prijedlog tuženika.

Na
ročištu 27. studenoga 2003. godine zaključena je glavna rasprava.

Sud
je rješenjem od 30. ožujka 2004. godine preotvorio
glavnu raspravu i pozvao podnositelja da u roku od 30 dana uredi tužbu i
prijedlog za određivanje privremene mjere.

Podneskom
od 10. svibnja 2004. godine podnositelj je izvijestio sud o razlozima zbog
kojih nije u mogućnosti postupiti po rješenju suda od 30. ožujka 2004. godine,
smatrajući da je time udovoljio traženju suda.

Sud
je rješenjem od 25. listopada 2004. godine odbacio tužbu.

Podnositelj
je 3. studenoga 2004. godine izjavio žalbu protiv rješenja.

Spis
je 25. veljače 2005. godine dostavljen Visokom trgovačkom sudu Republike
Hrvatske koji je rješenjem, broj: Pž-1263/05 od 19.
srpnja 2006. godine potvrdio prvostupanjsko rješenje, te napomenuo da Trgovački
sud u Splitu nije odlučio o prijedlogu podnositelja za određivanje privremene
mjere, a o kojem, nakon primitka predmeta, treba donijeti odluku.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. U­stava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Tužba
je Općinskom sudu u Splitu podnijeta 11. ožujka 1993. godine.

Međutim,
duljina postupka uzima se u razmatranje od 5. studenoga 1997. godine kad je
stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02., u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnijeta je 13. siječnja 2005. godine, a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno jedanaest (11) godina, deset (10) mjeseci i dva
(2) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina, dva (2) mjeseca i
osam (8) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u pravno relevantnom razdoblju prvo vodio pred Općinskim sudom u Splitu koji
je bio neaktivan od 5. studenoga 1997. do 6. listopada 1999. godine (jedna
godina, jedanaest mjeseci i jedan dan) i koji se tek 18. srpnja 2000. godine,
dakle nakon zaključenja glavne rasprave na ročištu 8. prosinca 1999. godine i njezinog
preotvaranja rješenjem od 24. travnja 1999. godine,
oglasio stvarno nenadležnim i odlučio ustupiti predmet Trgovačkom sudu u Splitu
kao stvarno i mjesno nadležnom sudu. Trgovački sud u Splitu je izazvao sukob
nadležnosti te je spis nakon više od deset mjeseci od njegova primitka, 9.
srpnja 2001. godine, dostavio Vrhovnom sudu Republike Hrvatski koji je nakon
četiri mjeseca i dvadeset dana donio odluku o sukobu nadležnosti.

Nakon
toga, postupak se vodio pred Trgovačkim sudom u Splitu koji je nakon zaključenja
i preotvaranja glavne rasprave, 30. ožujka 2004.
godine pozvao podnositelja da uredi tužbu i prijedlog za određivanje privremene
mjere. Budući da podnositelj podneskom od 10. svibnja 2004. godine nije
udovoljio traženju suda, rješenjem od 25. listopada 2004. godine sud je odbacio
tužbu.

Od
25. veljače 2005. godine postupak se, povodom žalbe podnositelja, vodio pred
Visokim trgovačkim sudom Republike Hrvatske koji je nakon jedne godine, četiri
mjeseca i dvadeset četiri dana donio rješenje kojim je potvrdio prvostupanjsko
rješenje. Budući da Trgovački sud u Splitu nije odlučio o prijedlogu za
određivanje privremene mjere, postupak je još u tijeku.

Razvidno
je da je u konkretnom slučaju dugotrajnost postupka prvenstveno posljedica
neučinkovitog postupanja sudova.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, nije bitno doprinio duljini
postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Iz
dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju nije radilo o
osobito složenoj sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
prvostupanjskim sudom u trajanju od sedam godina, dva mjeseca i osam dana, osim
u razdoblju kada je Vrhovni sud Republike Hrvatske odlučivao o sukobu
nadležnosti. Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, jedno razdoblje potpune
neaktivnosti Općinskog suda u Splitu te neučinkovito postupanje sudova
(utvrđenja pod točkom 4.2. obrazloženja ove odluke), Ustavni sud ocjenjuje da
je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao
pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukup­nih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

8.
Predsjednik Trgovačkog suda u Splitu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-207/2005

Zagreb,
18. listopada 2006.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec, v. r.**

Odluka, NN 123/2006-2732