## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2994/2004 od 8. ožujka 2005.

### NN 37/2005 (21.3.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2994/2004 od 8. ožujka 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

747

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik
Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec,
Željko Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi S. J. iz V., koju
zastupa B. J., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 8. ožujka 2005. godine,
jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan
je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem:
P-12061/00 (ranije: P-4098/98-2) u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od
šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana od dana objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositeljici ustavne tužbe, S. J. iz V., O. 14/6, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
7.800,00 kn (sedam tisuća i osamsto kuna).

IV. Naknada iz točke III. izreke
ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za
njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u
»Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu pozivom na od­redbu
članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Re­­publike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), sma­trajući da joj
je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka pokrenutog njezinom tužbom,
povrijeđeno ustavno pravo sadržano u članku 29. stavku 1. Ustava Republike
Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku
pokrenutom ustavnom tužbom, na temelju navoda i privitaka ustavne tužbe i
očitovanja Općin­skog suda
u Zagrebu od 8. prosinca 2004. godine, utvrdio činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog
člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositeljica
je 15. lipnja 1998. godine pred Općin­skim sudom u Zagrebu pokrenula parnični postupak protiv
Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje – Centralna služba u Zagrebu, radi
isplate neisplaćenih mirovina.

Na
ročištu održanom 26. travnja 1999. godine tuženik je dao odgovor na tužbu.

Nakon
tog ročišta predmet je povučen iz referade suca i zaveden u upisnik »PU«, iz
kojeg je ponovo vraćen u rad sucu, u siječnju 2001. godine.

Na
ročištu održanom 10. lipnja 2002. godine riješeno je da se provede
knjigovodstveno vještačenje radi utvrđivanja visine mirovine koja bi
podnositeljici pripadala za utuženo razdoblje.

Podneskom
od 24. ožujka 2003. godine podnositeljica je specificirala tužbeni zahtjev
sukladno nalazu knjigovodstvenog vještaka od 12. ožujka 2003. godine.

Podneskom
od 18. kolovoza 2003. godine podnositeljica požuruje zakazivanje ročišta.

Na
ročištu održanom 22. siječnja 2004. godine riješeno je da se priklopi spis
Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u V., broj: 18659.

Dana
22. srpnja 2004. godine nadležno tijelo je dostavilo traženi spis sudu.

Dana
13. siječnja 2005. godine održano je ročište, a sljedeće je zakazano za 21.
lipnja 2005. godine.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

3. Za odlučivanje Ustavnog suda
o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositeljica je 15. lipnja
1998. godine podnijela tužbu Općinskom sudu u Zagrebu radi isplate.

Ustavna tužba podnesena je 11.
kolovoza 2004. godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan,
pa Ustavni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom
predmetu traje ukupno šest (6) godina, jedan (1) mjesec i dvadeset pet (5)
dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema stanju spisa, u
razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak se vodio pred Općinskim
sudom u Zagrebu u trajanju dužem od šest godina. Ustavni sud je utvrdio da je u
razmatranom razdoblju Općinski sud u Zagrebu, od radnji koje su relevantne za
meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom sudskom postupku,
održao tri ročišta za glavnu raspravu i knjigovodstveno vještačenje. Razdoblje
neaktivnosti trajalo je od 27. travnja 1999. do 10. lipnja 2002. godine, što
iznosi tri (3) godine, jedan (1) mjesec i trinaest (13) dana.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

      (TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Prema utvrđenju Ustavnog suda
podnositeljica svojim ponašanjem nije pridonijela duljini sudskog postupka, već
naprotiv, podnositeljica je požurivala postupanje po predmetu.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud nalazi da se ne radi
o složenom postupku.

5. Parnični postupak po tužbi
podnositeljice, koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu, traje preko šest
godina, od toga je oko tri godine predmet bio izvan referade suca, evidentiran
u upisniku »PU«. Stoga Ustavni sud utvrđuje, u povodu isticanja nadležnog suda
o opterećenosti brojem predmeta, da se pozivanje na organizacijske ili
kadrovske probleme suda ne bi moglo smatrati opravdanim razlogom za nerazumno
dugo trajanje sudskog postupka.

Napominje
se da je Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio
da su države-ugovornice obvezne organizirati svoje
pravne poretke na način koji omogućava sudovima da ispune zahtjeve propisane
člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije, opetovano ističući naročitu važnost
tog zahtjeva za pravilno i uredno vođenje sudskih postupaka (v., primjerice,
presude Europskog suda u predmetima Bucholoz protiv
Njemačke od 6. svibnja 1981., Guincho protiv
Portugala od 10. srpnja 1984., Union Alimentaria Sanders SA od 7.
srpnja 1989., Brigandi protiv Italije od 19. veljače
1991. i dr.).

Imajući
u vidu cjelokupno trajanje postupka, razdoblje neaktivnosti suda, te okolnost
da se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud utvrđuje da
je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga
je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao
pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod
točkama III. i IV. izreke odluke.

Pri
utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Objava ove odluke (točka V.
izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u
Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja
i otpreme odluke osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8)
dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji
se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2994/2004

Zagreb,
8. ožujka 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr****. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 37/2005-747