## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske brojevi: U-VII-202/1992. i U-VII-208/1992. od 24. srpnja 1992.

### NN 47/1992 (31.7.1992.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske brojevi: U-VII-202/1992. i U-VII-208/1992. od 24. srpnja 1992.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske na sjednici 24. srpnja 1992. godine donio
je ovo

## RJEŠENJE

1. Odbija se prijedlog Hrvatske narodne stranke da se ponište "Zajedničke
upute o izradbi popisa za glasovanje u inozemstvu" koje su 10. srpnja
1992. pod Urbroj: 56605-92126, Klasa: 013-03/82-01/05 dali ministar pravosuđa
i uprave i predsjednik Izborne komisije Republike Hrvatske, kao i rješenja
Izborne komisije Republike Hrvatske od 15. srpnja 1992. Klasa: 013-03/92-01/05,
Urbroj: 56605-92-PZ-23 i od 17. srpnja 1992. Klasa: 013-03/92-01/05, Urbroj:
58605-92-PZ-26.

2. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Rješenjima Izborne komisije Republike Hrvatske navedenim u izreci odbijeni
su kao neosnovani prigovori Hrvatske narodne stranke (HNS) podnijeti istoj
komisiji protiv "Zajedničkih uputa o izradbi popisa za glasovanje
u inozemstvu" (dalje: Upute). Protiv tih rješenja HNS podnescima od
17. srpnja 1992. i 20. srpnja 1992. nazvanim žalbom predlaže poništenje
navedenih rješenja Izborne komisije Republike Hrvatske i navedenih "Zajedničkih
uputa." HNS tvrdi da zakon ne poznaje takve Upute; da su ih izdala
nenadležna tijela i da obvezatne upute može davati samo Izborna komisija
Republike Hrvatske temeljem članka 22. stavak 1. točka 2. Zakona o izboru
predsjednika Republike Hrvatske ("Narodne novine", br. 22/92
- u nastavku teksta: ZIPRH) odnosno članka 31. stavak.1. točka 2. Zakona
o izborima zastupnika u Sabor Republike Hrvatske ("Narodne novine".
br. 22/92 - u nastavku teksta: ZIZSRH). HNS smatra da se to odnosi i na
sastavljanje popisa birača, kao i radnje u vezi s tim popisima. Podnesci
predlagateljice HNS, iako nazvani žalbom, nemaju svojstvo tog pravnog lijeka
predviđenog odredbama članka 43. u svezi sa člankom 46. ZIPRH odnosno članak
53. u svezi sa člankom 57. ZIZSRH. Time nije, međutim Ustavom Republike
Hrvatske (u nastavku teksta: Ustav) isključena nadležnost Ustavnog suda
Republike Hrvatske utvrđena u članku 125. alineja 7. Ustava o nadzoru ustavnosti
i zakonitosti izbora i članku 39. i 40. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske ("Narodne novine" br. 13/91). Stoga Ustavni
sud smatra navedene podneske HNS prijedlozima za nadzor nad ustavnošću
i zakonitošću osporenih Uputa.

U tom postupku utvrdio je Ustavni sud da prijedlozi HNS nisu osnovani
iz slijedečih razloga:

1. Nije u pravu podnositeljica prijedloga kada smatra da su Upute dala
nenadležna tijela. Zakonita priprema izbora ne otklanja pravo predsjednika
Izborne komisije Republike Hrvatske da daje upute. Odredbe članka 34. Zakona
o popisima birača ("Narodne novine". br. 19/92 - u nastavku teksta:
ZPB) izrekom ovlašćuju Ministarstvo pravosuđa i uprave da provodi nadzor
nad provođenjem tog zakona. Provođenje nadzora kao i pračenje stanja u
oblastima za koje je ministarstvo ustrojen i ovlaštenje ministra proizilaze
i iz Zakona o upravi ("Narodne novine".br. 16/78 do 53A/91),
pa svi ovi propisi ovlašćuju ministra pravosuđa i na davanje uputa u skladu
sa njegovim pravom i dužnosti da nad Zakonom o popisima birača provodi
nadzor. Stoga iako Upute koje je u pripremi izbora supotpisao predsjednik
Izborne komisije Republike Hrvatske nemaju značaj obvezatnih uputa iz članka
22. stavak 1. točka 2. ZIPRH odnosno članka 31. ZIZSRH, one nisu donijete
nenadležno. već na temelju zakonskih ovlaštenja.

2. Predlagateljica u podnesku istiće da su osporene Upute suprotne članku
20. stavak 3. i 4. ZPB jer dozvoljavaju da se hrvatski državljanin koji
nema prebivalište u Republici Hrvatskoj može na osobni zahtjev upisti u
popis za glasovanje u diplomatsko-konzularnim predstavništvima i inozemnim
uredima Republike Hrvatske (točka IIa. Uputa). Prijedlog ni u tom dijelu
nije osnovan. U razmatranju ove tvrdnje predlagatelja valja poči od odredbe
članka 45. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske prema kojoj u izborima za
Sabor i predsjednika Republike ostvarivanje biračkog prava Republika osigurava
i svojim državljanima koji se u doba izbora zateknu izvan njezinih granica
tako da mogu glasovati i u državama u kojima se nalaze. Ustavna odredba
ne dijeli hrvatske državljane koji se u vrijeme izbora zateknu u inozemstvu
na one koji imaju i one koji nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj.
Naprotiv, jamči im jednako pravo i jednaku zaštitu njihovog ustavnog biračkog
prava. Tumačenje Zakona o popisima birača, kakvo daje predlagateljica,
polazi od različitih pravila za upis u popis birača, pa i u popis za glasovanje
(članak 4. u svezi sa člankom 20. ZPB) ali propušta uočiti da odredbe Zakona
o popisima birača utvrđuju jedan popis za glasovanje temeljem kojeg će
se glasovati na dan izbora (članak 21. ZPB) Odredbe Zakona o popisima birača
valja tumačiti temeljem članka 45: Ustava. u kome odredba stavka 2. sprečava
svaku razliku u ostvarivanju ustavnog biračkog prava Kada bi se prihvatio
stav predlagatelja, povrijedila bi se ustavna odredba o jednakosti biračkog
prava (članak 45. stavak 1. ustava), jer bi se privilegirali oni hrvatski
državljani koji imaju prebivalište u Repubiici Hrvatskoj, a koji ne bi
biti upisani u popis birača u Republici Hrvatskoj već bi bio dovoljan u
inozemstvu njihov osobni zahtjev za upis u popis za glasovanje. Naprotiv
oni koji nemaju prebivalište u domovini morali bi prethodno biti upisani
u popis biraća koji se vodi u gradu Zagrebu, a uskrati bi im se osobni
zahtjev na upis u popis za glasovanje u inozemstvu. Dopuštajući svim hrvatskim
državljanima koji se zeteknu u inozemstvu po bilo kojem osnovu da i na
osobni zahtjev ostvare svoje biračko pravo, građani se izjednačavaju u
pravima i obvezama, ostvaruje se ustavna odredba o jednakom biračkom pravu
svih državljana Republike Hrvatske s navršenih 18 godina, ostvaruje se
pravo svakog državljanina Republike Hrvatske koji se u doba izbora za Sabor
i predsjednika Republike Hrvatske zatekne izvan njezinih granica, da glasuje
u državi u kojoj se nalazi ako dotična država takvo glasovanje dopušta.
Time se ne narušava ustavnost i zakonitost već se naprotiv povećava mogučnost
ostvarenja Ustavom utvrđenog biračkog prava hrvatskog državljana u izborima

3. Predlagateljica nadalje tvrdi da točke II. stavak 4. Uputa suprotno
članku 20. stavak 4. ZPB proširuje krug dokaza o hrvatskom državljanstvu
i biračkom pravu. Smatra da ZPB pozna samo tri dokaza za takav upis: domovnica,
putovnica, osobna iskaznica. Ta tvrdnja nema osnova u slogu članka 20.
stavak 4. ZPB. Navođenje dokaza o hrvatskom državljanstvu i biračkom pravu
kako je uređeno u članku 20. stavak 4. ZPB stsvIjanjem u zagradu izraza
"domovnica, putovnica, osobna iskaznica", dakle (domovnica, putovnica,
osobna iskaznica), nema značaj taksativnog navođenja tih isprava kao isključivih
dokaza hrvatskog državljanstva i biračkog prava, već se na taj način propisuje
tek primjerice koje su isprave dokaz o hrvatskom državljanstvu i biračkom
pravu. O taksativnom izricaju moglo bi biti riječi tada kada spomenute
riječi ne bi bile navedene u zagradi već kadbi se na njih uputilo tako
da su one jedini mogući dokaz. Stoga nema zapreke, kako to navode i osporene
Upute da dokazom o hrvatskom državljanstvu i biračkom pravu budu i druge
isprave npr. uvjerenje o državljanstvu (kako se posebno izdavalo prije
no što je propisan obrazac domovnice) i drugi vjerodostojni dokazi. Hrvatskom
državljaninu koji o svom državljanstvu, a time i biračkom pravu ima vjerodostojni
dokaz ne može se uskratiti ostvarivanje njegovog ustavnog biračkog prava.

4. Predlagateljica zatim tvrdi da osporene Upute, suprotno članku 21.
ZPB koji određuje zaključivanje popisa za glasovanje, a uz opći rok iz
članka 24. ZPB od osam dana prije dana određenog za održavanje izbora za
zaključivanje popisa birača, predviđaju da se i na sam dan izbora mogu
upisivati hrvatski državljani sa biračkim pravom u popis za glasovanje
(točka III, stavak 2. osporenih Uputa). Ni u tom dijelu prijedlog nije
osnovan. Naime, u članku 21. ZPB propisano je da popise za glasovanje temeljem
kojih će se na dan izbora glasovati u diplomatsko-konzularnim predstavništvima
i inozemnim uredima Republike Hrvatske. zaključuje i ovjerava svojim potpisom
ovlašteni predstavnik predstavništva ili ureda. Pogrešno smatra žaliteljica
da je upis u popis za glasovanje ograničen rokom iz članka 24. stavak 1.
ZPB - zaključenje popisa birača i dostavljanje na potvrdu komisiji za popis
birača najkasnije osam dana prije dana određenog za održavanje izbora.
Pravo hrvatskog državljanina na osobni zahtjev za upis u popis za glasovanje
nije ograničeno bilo kojim rokom niti je, a to navodi i sama predlagateljica.
za zaključivanje i ovjeravanje popisa za glasovanje propisan bilo koji
rok. Predlagateljica smatra da bi stoga trebalo uzeti da se to ima učiniti
najkasnije 24 sata prije vremena određenog za otvaranje biračkih mjesta
u inozemstvu na dan izbora Kraj odsutnosti propisanog roka za zaključenje
i ovjeru popisa za glasovanje, a imajući na umu upravo posebnosti zbog
kojih se izrađuje popis za glasovanje u diplomatsko-konzularnim predstavništvima
i inozemnim uredima Republike Hrvatske, dakle posebnosti koje proistjeću
iz glasovanja u inozemstvu, hrvatski državljani koji se zateknu u inozemstvu
mogu pozivom na članak 45. stavak 2. Ustava upisati se u popis za glasovanje
i glasovati onog dana u koji je određeno glasovanje, neprekidno od 7 do
19 sati time da se biračima koji se zateknu na biralištu omogućava da se
upišu i glasuju i nakon zatvaranja birališta (članak 31. ZIPRH odnosno
članak 42. stavak 1. ZIZSRH) Uostalom propisano je (članak 31. Zakona o
popisima birača) da hrvatski državljani koji imaju biračko pravo, a nisu
upisani u izvode zaključenih i potvrđenih popisa birača dostavljenih na
biračko mjesto, mogu na dan izbora dokazivati pravo na glasovanje i glasati
(članak 31. Zakona o popišima birača), pa se ne vidi opravdan razlog zašto
bi se to pravo uskratilo onim hrvatskim državljanima koji se zateknu u
inozemstvu.

5. Ponavljajući pretežan dio navoda iz svog podneska od 17. srpnja 1992.
(na koje je u ovom rješenju Ustavnog suda u do sada navedenim razlozima
odgovoreno), predlagateljica u podnesku od 20. srpnja 1992. dodatno dovodi
u pitanje zakonitost Obvezatnih uputa broj III. koje je izdala Izborna
komisija Republike Hrvatske 26. lipnja 1992. ("Narodne novine",
br. 44/92) stoga što one ne spominju javnu objavu u inozemstvu liste kandidata
za izbor zastupnika u izbornim jedinicama. Smatra da se zbog toga ne mogu
na zakonit način provesti u inozemstvu izbori za one zastupnike u Sabor
koji se biraju pojedinačno po izbornim jedinicama. Ta tvrdnja nije osnovana.
Ni zakonom ni Obvezatnim uputama nije predviđeno da se liste kandidata
za izborne jedinice dostave i objave u inozemstvu. Navedenim izbornim zakonima
nije propisano da se hrvatskim diplomatsko-konzularnim predstavništvima
i inozemnim uredima Republike Hrvatske dostave liste kandidata izborne
jedinice, kao što je to određeno za prihvačene državne liste. Medutim svi
birači uvidom u glasačkilistić neposrdno saznaju tko su predloženi kandidati
u izbornoj jedinici, što u slučaju državne liste ne bi bilo moguče. Stoga
činjenica što nije naložena zakonom, a u skladu s time i Obvezatnim uputama,
objava liste kandidata izborne jedinice, kada je riječ o glasovanju u inozemstvu,
ne dovodi u pitanje ustavnost i zakonitost izbora. Iz ovlh razloga Ustavni
sud Republike Hrvatske odbio je oba prijedloga HNS. Kako se zahtjev tih
prijedloga odnosi i na poništaj rješenja Izborne komisije Republike Hrvatske
navedenih u izreci ovog rješenja. Ustavni sud - ne nalazeći da u tim aktima
nazvanim rješenjima ima neustavnih navoda - odbija poništiti i upute koje,
u biti ponavljajući osporene "Zajednićke upute", sadrže ta rješenja
Izborne komisije.

Odluka o objavljivanju ovog rješenja u "Narodnim novinama",
službenom glasilu Republike Hrvatske, temelji se na članku 20. stavak 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U/VII-202/1992: i U/VII-208/1992

Zagreb, 24. srpnja 1992.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Rješenje, NN 47/1992-1218