## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1113/2004 od 4. studenoga 2004.

### NN 162/2004 (22.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1113/2004 od 4. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2850

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi D. Č. iz Z. i A. J. iz Z. B., na sjednici održanoj
4. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zlataru dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: P-165/04 (raniji broj: P-103/90...) u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) podnositeljicama ustavne
tužbe i to:

– D. Č.
iz Z. u iznosu od 7.250,00 kuna i

– A. J.
iz Z. B. u iznosu od 7.250,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljica Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

Obrazloženje
```

1.
Podnositeljice ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijele su 29. ožujka 2004. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
27. veljače 1990. godine B. J. je Općinskom sudu u Zlataru podnijela tužbu radi
utvrđenja prava suvlasništva na nekretninama protiv tuženih I. J., Ž. J. i I.
J. Podnositeljice su stupile u parnicu kao nasljednice prvotužene u listopadu
1992. godine.

Do 5.
studenoga 1997. godine donijeta je prvostupanjska odluka koja je ukinuta po
Županijskom sudu u Zagrebu, te je predmet vraćen sudu prvog stupnja na ponovno
suđenje.

Nakon
5. studenoga 1997. godine ročišta su održana dana 6. srpnja i 27. rujna 1999.
godine, 31. siječnja i 26. lipnja 2000. godine, kada je glavna rasprava
zaključena i donijeta presuda prvog stupnja.

Dana
22. svibnja 2001. godine prvo, drugo i treće tuženi su izjavili žalbu na
presudu.

Dana
24. ožujka 2004. godine Županijski sud u Zlataru ukinuo je presudu suda prvog
stupnja i predmet vratio na ponovno suđenje Općinskom sudu u Zlataru.

Predmet
je zaprimljen na Općinskom sudu u Zlataru dana 30. travnja 2004. godine.
Ročište je određeno za 29. prosinca 2004. godine.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...).«.

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke
(...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 27. veljače 1990. godine tužbom B. J. Općinskom
sudu u Zlataru radi utvrđenja prava suvlasništva na nekretninama.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u razmatranje od tog dana već od 5. studenoga
1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju
za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnijeta je 29. ožujka 2004. godine, a do toga dana postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe
postupak trajao ukupno četrnaest (14) godina, jedan (1) mjesec i dva (2) dana,
a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, četiri (4) mjeseca
i dvadest četiri (24) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u razmatranom, pravno relevantom razdoblju do podnošenja ustavne tužbe
najprije vodio pred Općinskim sudom u Zlataru u trajanju od dvije godine i osam
mjeseci. Sud je bio potpuno neaktivan od 5. studenoga 1997. do 6. srpnja 1999.
godine (jedna godina, osam mjeseci i jedan dan). Iz spisa nije vidljivo kada je
prvostupanjska presuda od 26. lipnja 2000. godine dostavljena strankama, no žalba
na tu presudu, koja je žalba bila pravodobna, izjavljena je 22. svibnja 2001.
godine, gotovo godinu dana nakon što je sud zaključio glavnu raspravu, iz čega
proizlazi da je sud presudu izrađivao u vrlo dugom vremenskom razdoblju.

Nakon
toga postupak se vodio pred Županijskim sudom u Zlataru u trajanju od oko dvije
godine i osam mjeseci. Od 30. travnja 2004. godine postupak se ponovo vodi pred
Općinskim sudom u Zlataru.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICA USTAVNE TUŽBE (TUŽENICA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljice
ustavne tužbe kao tuženice u parničnom postupku nisu pridonijele duljini
postupka.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da je riječ o složenom predmetu jer se radi o utvrđivanju
suvlasničkih dijelova na nekretninama.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od četrnaest godina,
te da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine sud prvog stupnja bio
neaktivan oko jednu godinu i osam mjeseci, a i dugo je izrađivao presudu.
Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, neučinkovito postupanje suda, te
okolnost da se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi
da je povrijeđeno pravo podnositeljica na suđenje u razumnom roku, zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona,
donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1113/2004
Zagreb, 4. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 162/2004-2850