## Zakon o vodama

### NN 107/1995 (27.12.1995.), Zakon o vodama

# ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 89. Ustava Republike
Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O VODAMA

Proglašavam Zakon o vodama koji je zastupnički dom sabora republike hrvatske
donio na sjednici 13. Prosinca 1995.

Broj: 01-95-2119/1

Zagreb,19. prosinca 1995.

Predsjednik Republike Hrvatske

dr. Franjo Tuđman, v. r.

---

## Zakon

### o vodama

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Zakonom uređuje pravni status voda i vodnog dobra, način i uvjeti
upravljanja vodama (korištenje voda, zaštita voda, uređenje vodotoka i
drugih voda i zaštita od štetnog djelovanja voda), način organiziranja
i obavljanja poslova i zadataka kojima se ostvaruje upravljanje vodama;
osnovni uvjeti za obavljanje djelatnosti vodnog gospodarstva; ovlasti i
dužnosti tijela državne uprave i drugih državnih tijela, jedinica lokalne
samouprave i uprave i drugih pravnih subjekata, te druga pitanja značajna
za upravljanje vodama.

Ovim se Zakonom osnivaju i "Hrvatske vode" - pravna osoba
za obavljanje poslova upravljanja vodama (u daljnjem tekstu : " Hrvatske
vode").

Sredstva za fianciranje poslova i zadataka kojima se ostvaruje upravljanje
vodama osiguravaju se u skladu s posebnim zakonom.

Članak 2.

Odredbe ovoga Zakona odnose se na:

- površinske i podzemne kopnene vode uključujući ušća rijeka koje se
ulijevaju u more i kanala spojenih s morem, do crte razgraničenja iz članka
4. točke 6. ovoga Zakona,

- mineralne i termalne vode, osim mineralnih i geotermalnih voda iz
kojih se mogu pridobivati mineralne sirovine ili koristiti akumulirana
toplina u energetske svrhe što se uređuje Zakonom o rudarstvu,

- nalazišta vode za piće u teritorijalnom moru,

- vode mora u pogledu zaštite od onečišćenja s kopna i otoka.

Ravnatelj Državne uprave za vode (u daljnjem tekstu: ravnatelj) i ministar
ministarstva nadležan za poslove pomorstva sporazumno utvrđuju crtu razgraničenja
kopnenih voda i voda mora iz stavka 1. alineja 1. ovoga članka u vezi s
člankom 4. točkom 6. ovoga Zakona.

Članak 3.

Vode su opće dobro koje zbog svojih prirodnih svojstava ne mogu biti
ni u čijem vlasništvu.

Vode kao opće dobro imaju osobitu zaštitu Republike Hrvatske.

Za korištenje i stjecanje prava na vodama, pored odredaba ovoga Zakona,
moraju biti ispunjeni i uvjeti određeni posebnim zakonima (zaštita prirode,
plovidba, ribarstvo, zdravstvo i dr.).

Članak 4.

Pojedini izrazi, prema ovom Zakonu, imaju sljedeće značenje:

1. vodni režim čini prostorni raspored i izgrađenost vodnog sustava
te stanje količina i kakvoće voda na određenom području i u određenom vremenu,

2. vodni sustav čine svi vodotoci i druge vode, vodna dobra i vodne
građevine na određenom području (područje Republike Hrvatske, vodno odnosno
slivno područje),

3. korito je terensko udubljenje kroz koje stalno ili povremeno teku
vode odnosno u kojem se nalaze stajaće vode,

4. obalu čini pojas zemljišta uz korita tekućih i drugih kopnenih voda
koji služi pristupu vodi i redovnom održavanju korita voda,

5. vodotok čini korito tekuće vode zajedno s obalama i vodom koja njime
stalno ili povremeno protječe,

6. ušće rijeke koja se ulijeva u more i kanala spojenog s morem čini
korito vodotoka s obalama do crte razgraničenja koja spaja najdalje suprotne
točke njihovih obala na utoku u more,

7. međudržavne vode su vode koje čine ili presijecaju državnu granicu.

II. UPRAVLJANJE VODAMA

Članak 5.

Upravljanje vodama čini skup aktivnosti, odluka i mjera čija je svrha
održavanje, poboljšanje i ostvarivanje jedinstva vodnog režima na određenom
području, što se ostvaruje osobito osiguravanjem potrebnih količina vode
odgovorajuće kakvoće za različite namjene, zaštitom voda od onečišćenja,
uređenjem vodotoka i drugih voda i zaštitom od štetnog djelovanja voda.

Članak 6.

Upravljanje vodama zasniva se na načelima:

1. voda je nezamjenjiv uvjet života i rada. Obveza je svih osoba s pažnjom
čuvati njezinu kakvoću, štedljivo i racionalno je koristiti, uz jednake
zakonom utvrđene uvjete,

2. vodama se upravlja prema načelu jedinstva vodnog sustava i načelu
održivog razvoja kojim se zadovoljavaju potrebe sadašnje generacije i ne
ugrožavaju pravo i mogućnost budućih generacija da to ostvare za sebe,

3. teritorijalne jednice za upravljanje vodama jesu vodna i slivna područja
kao hidrografske i gospodarske cjeline. Granice administrativno-teritorijalnih
jedinica ne mogu biti zaprekom za integralno upravljanje vodama na tim
područjima,

4. u pripremi i donošenju planova koji su osnova upravljanja vodama
polazi se od obveze cjelovite zaštite okoliša i ostvarivanja općeg i gospodarskog
razvoja Republike Hrvatske,

5. za korištenje voda koje prelaze granice dopuštene opće uporabe, kao
i za svako pogoršanje kakvoće vode, plaća se naknada razmjerno koristi
odnosno stupnju i opsegu utjecaja na promjene u stanju voda,

6. propisima kojima se utvrđuju zadaci i obveze za ulaganja u poboljšanje
vodnog sustava moraju se utvrditi i izvori za njihovo financiranje.

Članak 7.

Vodni režim se utvrđuje na osnovi dugoročnog pračenja prostornog rasporeda
količine, kakvoće i drugih osobina voda i izgrađenosti vodnog sustava.

Pod promjenama vodnog režima razumijevaju se sve promjene koje nastaju
uslijed ljudske djelatnosti i ponašanja ili djelovanja prirodnih sila kojima
se mijenjaju količina ili kakvoća voda i njihov prostorni i vremenski raspored.

1. VODNE GRAĐEVINE

Članak 8.

Vodne građevine su građevinski objekti ili skupovi takvih objekata zajedno
s pripadajućim uređajima koji čine tehničku odnosno tehnološku cjelinu,
a služe za uređenje vodotoka i drugih voda, zaštitu od štetnog djelovanja
voda, zahvaćanje voda radi njihova namjenskog korištenja i za zaštitu voda.

Članak 9.

Vodne građevine, s obzirom na njihovu namjenu, jesu:

1. regulacijske i zaštitne vodne građevine - napisi, obaloutvrde, umjetna
korita vodotoka, odteretni kanali, lateralni kanali za zaštitu od vanjskih
voda, odvodni tuneli, brane s akumulacijama, ustave, retencije i drugi
pripadajući im objekti, crpne stanice za obranu od poplava, građevine za
zaštitu od erozija i bujica, te drugi objekti pripadajući ovim građevinama,

2. vodne građevine za melioracijsku odvodnju - osnovna i detaljna kanalska
(melioracijska) mreža, crpne stanice za melioracijsku odvodnju, drenaže
i drugi objekti pripadajući ovim građevinama,

3. vodne građevine za korištenje voda:

a) za vodoopskrbu - vodozahvati (zdenci, kaptaže, zahvati na vodotocima,
jezerima i akumulacijama, crpke i sl:), uređaji za pročišćavanje vode za
piće, vodospreme i magistralni cjevovodi,

b) za melioracijsko navodnjavanje - akumulacije i druge zahvatne građevine,
razvodna mreža i drugi objekti pripadajući ovim građevinama,

c) za proizvodnju električne energije - akumulacije, dovodni i odvodni
kanali i drugi objekti pripadajući ovim građevinama,

d) za plovidbu - plovni putevi, prevodnice, ustave i drugi objekti pripadajući
ovim građevinama,

4. vodne građevine za zaštitu voda - kolektori, uređaji za pročišćavanje
otpadnih voda, ispusti u prijemnik i drugi objekti pripadajući ovim građevinama.

Građenje vodnih građevina iz stavka 1. točke 1. ovoga članka u interesu
je Republike Hrvatske.

Građenje vodnih građevina iz stavka 1. točke 2., 3. i 4. ovoga članka
koje se financira iz sredstava proračuna ili drugih namjenskih sredstava
koja se osiguravaju na osnovi zakona ili propisa donesenog na osnovi zakona,
u interesu je Republike Hrvatske.

U svrhu građenja građevina iz stavka 2. i 3. ovoga članka može se neposredno
podnijeti prijedlog za izvlaštenje sukladno odredbama Zakona o izvlaštenju.

Članak 10.

Regulacijske i zaštitne vodne građevine su dobra od interesa za Republiku
Hrvatsku i u njenom su vlasništvu.

Vodnim građevinama iz stavka 1. ovoga članka upravljaju "Hrvatske
vode", koje se brinu o njihovu čuvanju, redovnom tehničkom i gospodarskom
održavanju i namjenskom korištenju.

Iznimno od stavka 1. ovoga članka regulacijske i zaštitne vodne građevine
koje se grade na zemljištu određene pravne odnosno fizičke osobe i sredstvima
te osobe, a koje služe isključivo za potrebe poljoprivredne ili druge dozvoljene
djelatnosti odnosno radi zaštite njene imovine, u vlasništvu su te osobe.

Članak 11.

Vodne građevine za melioracijsku odvodnju i vodne građevine za melioracijsko
navodnjavanje čije se građenje financira sredstvima proračuna ili sredstvima
posebnih naknada koje u skladu sa zakonom plaćaju korisnici na slivnom
području, su dobro od interesa za Republiku Hrvatsku i u vlasništvu su
županija na čijem se području nalaze.

Odredba stavka 1. ovoga članka odnosi se i na vodne građevine za melioracijsku
odvodnju i vodne građevine za melioracijsko navodnjavanje izgrađene do
stupanja na snagu ovoga Zakona.

Vodnim građevinama iz stavka 1. i 2. ovoga članka upravljaju "Hrvatske
vode".

Iznimno od stavka 1. ovoga članka vodne građevine za melioracijsku odvodnju
i vodne građevine za melioracijsko navodnjavanje, koje se grade sredstvima
vlasnika zemljišta i za potrebe toga zemljišta vlasništvo su te osobe.

Članak 12.

Građenje regulacijskih i zaštitnih vodnih građevina, tehničko i gospodarsko
održavanje vodotoka, vodnog dobra i vodnih građevina provodi se u skladu
s planom upravljanja vodama.

Plan upravljanja državnim vodama (članak 11. stavak 1.) donose "Hrvatske
vode" u suglasnosti s ravnateljem.

Planove upravljanja lokalnim vodama na pojedinim slivnim područjima
donose "Hrvatske vode" uz suglasnost županijskih skupština županija
na čijem je području slivno područje odnosno uz suglasnost Gradske skupštine
Grada Zagreba za slivno područje Grada Zagreba (u daljnjem tekstu: županijska
skupština).

Članak 13.

Tehničko i gospodarsko održavanje, snošenje dijela troškova održavanja
i usklađivanje korištenja višenamjenskih akumulacija i drugih vodnih građevina
koje se, osim za zaštitu od štetnog djelovanja voda, koriste i za druge
namjene (proizvodnja električne energije, navodnjavanje, rekreacija i sl.),
ostvaruje se u skladu s ugovorom koji zaključuju "Hrvatske vode"
i drugi ovlaštenici prava na tim građevinama uz suglasnost Državne uprave
za vode.

2. TERITORIJALNE OSNOVE ZA UPRAVLJANJE VODAMA

Članak 14.

Područje Republike Hrvatske se u svrhu upravljanja vodama dijeli na
vodna i slivna područja.

Članak 15.

Vodna područja obuhvaćaju područje jednog ili više slivova glavnih riječnih
vodotoka ili njihovih dijelova, koji čine prirodnu hidrografsku cjelinu.

Vodna područja su:

1. vodno područje sliva Save,

2. vodno područje slivova Drave i Dunava,

3. vodno područje primorsko-istarskih slivova,

4. vodno područje dalmatinskih slivova.

Granice vodnih područja utvrđuje Vlada Republike Hrvatske.

Članak 16.

Slivno područje obuhvaća, u okviru vodnog područja, jedan ili više slivova
manjih vodotoka za koje se, zbog povezanosti vodne problematike, izgrađenog
vodnog sustava i gospodarskih uvjeta osigurava jedinstveno upravljanje
vodama.

Slivno područje čini teritorijalnu jedinicu za upravljanje lokalnim
vodama.

Slivna područja utvrđuje Vlada Republike Hrvatske.

Članak 17.

Površinske vode dijele se na vode značajne za Republiku Hrvatsku (u
daljnjem tekstu: državne vode) i na lokalne vode.

Popis državnih voda utvrđuje Vlada Republike Hrvatske. Ostale površinske
vode, osim voda iz stavka 2. ovoga članka, smatraju se lokalnim vodama.

3. PLANSKE OSNOVE ZA UPRAVLJANJE VODAMA

Članak 18.

Planske osnove za upravljanje vodama su Vodnogospodarska osnova Hrvatske,
te vodnogospodarske osnove i vodnogospodarski planovi slivnih podrućja.

Članak 19.

Vodnogospodarska osnova Hrvatske je dugoročni planski dokument kojim
se utvrđuju osnove za upravljanje vodama, bilanca voda i poboljšanje vodnog
sustava na temelju kojeg se osigurava cjelovit i usklađen vodni režim u
Republici Hrvatskoj i na svakom vodnom području (u daljnjem tekstu: jedinstveni
vodni režim).

Vodnogospodarskom osnovom Hrvatske se osobito: utvrđuje raspored, zalihe
i osobine voda, utvrđuju potrebe za vodom u svim područjima života, rata
i drugih djelovanja i način osiguravanja dovoljnih količina vode uporabive
za takve namjene, osigurava zaštita voda od onečišćenja, utvrđuju najpovoljnija
tehnička i druga rješenja za uređenje vodotoka, zaštitu od poplava i drugih
oblika štetnog djelovanja voda, te druga rješenja značajna za upravljanje
vodama i osiguravanje jedinstvenoga vodnog režima.

Vodnogospodarska osnova Hrvatske mora se zasnivati na znanstvenim istraživanjima,
kontinuiranom praćenju rasporeda stanja i pojava u vezi s vodama i njihovim
korištenjem, uvažavanju specifičnosti vodne problematike svakog vodnog
područja i cjelovite zaštite okoliša.

Vodnogospodarska osnova Hrvatske, Strategija prostornog uređenja Države,
Strategija zaštite okoliša, planske osnove gospodarenja šumama na državnoj
razini i planske osnove razvoja sustava unutarnje plovidbe, međusobno se
usklađuju.

Članak 20.

Vodnogospodarska osnova Hrvatske mora se usklađivati s promjenama koje
nastaju u vodnom sustavu, gospodarskom i društvenom razvoju.

Vodnogospodarsku osnovu Hrvatske donosi Sabor Republike Hrvatske. .

Članak 21.

Osnovni planski dokument za upravljanje vodama i poboljšanje vodnog
sustava na slivnom području je vodnogospodarska osnova slivnog područja
ili vodnogospodarski plan slivnog područja.

Vodnogospodarska osnova slivnog područja donosi se za slivna područja
s osobito složenom problematikom korištenja voda, zaštite voda, uređenja
vodotoka i drugih voda, te zaštitc od štetnog djelovanja voda. Na sadržaj
vodnogospodarske osnove slivnog područja odgovarajuće se primjenjuje odredba
članka 19. stavka 2. ovoga Zakona.

Za ostala slivna područja, osim slivnih područja iz stavka 2. ovoga
članka, donose se vodnogospodarski planovi.

Vodnogospodarskim planom slivnog područja utvrđuje se: raspored, zalihe
i osobine voda, potrebe za vodom, odgovarajuća tehnička i gospodarska rješenja
i aktivnosti za upravljanje vodama i poboljšanje stanja voda na slivnom
području.

Vodnogospodarska osnova slivnog područja i vodnogospodarski plan slivnog
područja moraju biti u skladu s Vodnogospodarskom osnovom Hrvatske.

Vodnogospodarske osnove i vodnogospodarski planovi slivnih područja,
program zaštite okoliša, dokumenti prostornog uređenja i planski dokumenti
za gospodarenje šumama na slivnim područjima, međusobno se usklađuju.

Članak 22.

Vodnogospodarske osnove i vodnogospodarski planovi slivnih područja
moraju se usklađivati s promjenama u vodnom sustavu, gospodarskim i drugim
razvojem sa slivnim područjima.

Planski dokument iz stavka 1. ovoga članka donosi županijska skupština
na prijedlog "Hrvatskih voda" uz pribavljenu suglasnost Državne
uprave za vode o uskladenosti tog datuma s Vodnogospodarskom osnovom Hrvatske.
Ako se slivno područje prostire na području dvije ili više županija ovaj
dokument donose skupštine tih županija sporazumno.

Ako županijska skupština iz prethodnog stavka u roku od tri mjeseca
od dana primitka prijedloga "Hrvatskih voda" ne donese vodnogospodarsku
osnovu ili vodnogospodarski plan, ove planske dokumente donijet će Vlada.

Članak 23.

Bliže propise o sadržaju, načinu i postupku donošenja Vodnogospodarske
osnove Hrvatske, vodnogospodarske osnove odnosno vodnogospodarskog plana
slivnog područja, donosi ravnatelj.

4. KORIŠTENJE VODA

Članak 24.

Korištenjem voda, prema ovom Zakonu, smatra se:

- zahvaćanje, crpljenje i uporaba površinskih i podzemnih voda za različite
namjene (opskrba vodom za piće, sanitarne i tehnološke potrebe, navodnjavanje
i dr.) ,

- korištenje vodnih snaga za proizvodnju električne energije i druge
pogonske namjene,

- korištenje voda za uzgoj riba,

- korištenje voda za plovidbu,

- korištenje voda za šport, kupanje, rekreaciju i druge slične namjene,

Članak 25.

Svakome je dozvoljeno korištenje voda pod uvjetima i u granicama određenim
ovim Zakonom.

Voda se mora koristiti racionalno i ekonomično. Svaki korisnik vode
dužan je koristiti vodu na način i u opsegu kojima se voda čuva od rasipanja
i štetnih promjena njezinih svojstava (kakvoće) i ne onemogućuje zakonsko
pravo korištenja voda drugim osobama.

Članak 26.

Svakome je dozvoljeno, u skladu s propisima, koristiti vode obićnim
načinom koji ne zahtijeva posebne naprave i ne isključuje druge od jednakog
korištenja (opća uporaba voda).

Opća uporaba voda obuhvaća osobito:

1. zahvaćanje vode, bez posebnih naprava, iz vodotoka i drugih prirodnih
ležišta za piće, sanitarne potrebe i druge osobne potrebe domaćinstva,
·

2. korištenje voda iz rijeka, jezera i drugih površinskih ležišta za
kupanje i rekreaciju.

Osobnim potrebama domaćinstva iz stavka 2. točke 1. ovoga članka smatra
se korištenje vode za piće, održavanje čistoće i slične potrebe u domaćinstvu.
Takvim korištenjem ne smatra se korištenje vode za navodnjavanje, te korištenje
vode u tehnološkom procesu pri obavljanju gospodarske djelatnosti.

Članak 27.

Za svako korištenje voda koje prelazi opseg opće uporabe potrebna je
vodopravna dozvola, osim kada je ovim Zakonom ili drugim propisom u skladu
s ovim Zakonom određeno da se voda može koristiti bez vodopravne dozvole.

Gradsko ili općinsko vijeće, odnosno Gradska skupština Grada Zagreb
(u daljnjem tekstu: gradsko, odnosno općinsko vijeće) po prethodno pribavljenom
mišljenju "Hrvatskih voda" može donijeti bliže propise o mjestu,
načinu i opsegu opće uporabe voda, uz obvezu osiguravanja ravnopravnog
i jednakog korištenja voda za sve, te uz uvjet da opća uporaba voda ne
smije biti na štetu ostalih posebnih namjena voda određenih ovim Zakonom.

Članak 28.

Vlasnik, odnosno ovlaštenik drugoga stvarnog prava na zemljištu može
bez vodopravne dozvole slobodno koristiti:

1. oborinske vode koje se skupljaju na njegovu zemljištu,

2. vode koje izviru na njegovu zemljištu a do granice tog zemljišta
ne stvaraju vodotok (ne otječu izvan granica toga zemljišta),

3. podzemne vode na njegovu zemljištu koje se koriste granicama osobnih
potreba domaćinstva (iz zdenaca, crpki i sl.)

Članak 29.

Korištenje voda može se privremeno ograničiti ili trajno obustaviti
:

1. ako nastupi privremena nestašica vode u tolikom opseg da nije moguće
zadovoljiti potrebe svih korisnika voda na određenom području,

2. ako se utvrdi da su zalihe podzemnih voda ili voda i drugih izvorišta
iz kojih se crpi voda za potrebe javne vodoopskrbe u tolikoj mjeri iscrpljene
da nema mogućnosti za njihovo daljnje crpljenje ili da postoji opasnost
od njihovog potpuno iscrpljivanja,

3. ako je zbog postojećeg opsega crpljenja voda pogoršana kakvoća vode
ili bi moglo nastupiti njeno pogoršanje,

4. ako je zbog smanjenja razine podzemnih voda došlo do ugrožavanja
šumskog ekosustava.

Odluku o privremenom ugraničenju ili trajnoj obustavi korištenja voda
u slučajevima iz stavka 1. ovoga članka donosi županijsko poglavarstvo,
odnosno Gradsko poglavarstvo Grad Zagreba (u daljnjem tekstu: županijsko
poglavarstvo) a ako ograničenje ili zabrana crpljenja odnosi na područje
dviju ili više županija odluku donosi ravnatelj.

Članak 30.

Pravna ili fizička osoba koja prilikom rudarskih radova, iskopa tunela,
drugih iskopa i bušenja tla naiđe na podzemne vo de (izvorišta voda, tekuće
i stajaće vode) dužna je to odmah, najkasnije u roku od 48 sati od nalaza
prijaviti vodopravnom inspektoru odnosno "Hrvatskim vodama" ili
najbližoj policijski upravi koja je dužna o tome odmah izvijestiti "Hrvatske
vode".

Pravna, odnosno fizička osoba iz stavka 1. ovoga članka dužna je vodopravnom
inspektoru i ovlaštenoj osobi "Hrvatski voda" dopustiti uzimanje
podataka i obavljanje potrebnih ispitivanja radi utvrđivanja ležišta, količine
i kakvoće vode te poduzeti potrebne mjere osiguranja koje joj naloži ta
osoba.

Članak 31.

Grad, odnosno općina na čijem se području nalazi akumulacija ili retencija
čijom namjenom pravne i fizičke osobe i području drugog grada, odnosno
općine ostvaruju korist, ili pravo na rentu (naknada).

Rentu iz stavka 1. ovoga članka plaća grad, odnosno općina na čijem
se području ostvaruje korist od akumulacije ili retencije. Godišnji iznos
rente sporazumno utvrđuju gradovi, odnosno općine iz stavka 1. ovoga članka
u visini neostvarenog dijela poreza na dohodak i iznosa prireza od zemljišta
koje se nalazi pod akumulacijom, odnosno retencijom. Iznos naknade utvrđuje
se prema podacima o površini, kulturi i klasi zemljišta iz katastra zemljišta
u vremenu prije nastanka akumulacije, odnosno retencije. Ako katastar ne
raspolaže tim podacima, iznos naknade utvrđuje se na temelju usporedbe
sa odgovarajućim zemljištem u okolišu akumulacije, odnosno retencije.

U slučaju izostanka sporazuma iz stavka 2. ovoga članka, visinu naknade
utvrđuje arbitražna komisija koju imenuje Vlada Republike Hrvatske na prijedlog
ravnatelja.

Grad, odnosno općina koja je prema odredbi ovoga članka obvezna plaćati
rentu, ima pravo rasporediti i naplatiti utvrđeni iznos rente, uvođenjem
posebne naknade od pravnih i fizičkih osoba koje ostvaruju neposrednu korist
od akumulacije, odnosno retencije.

Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se na akumulacije čija
se voda prvenstveno koristi za proizvodnju električne energije.

Vlada Republike Hrvatske donijet će bliže propise o osnovama i načinu
utvrđivanja visine rente i rokovima njena plaćanja, postupku i načinu uvođenja
posebne naknade, osnovama za uvođenje pojedinačnih obveza, plaćanja posebne
naknade i načinu prikupljanja sredstava te naknade.

a) Vodoopskrba

Članak 32.

Korištenje voda za opskrbu stanovništva vodom za piće, sanitarne potrebe,
protupožarne zaštite i potrebe obrane ima prvenstvo u odnosu na korištenje
voda za ostale namjene.

Ovisno o specifičnim potrebama i uvjetima na pojedinim slivnim područjima
može se odrediti red prvenstva korištenja voda uz obavezno davanje prvenstva
namjenama iz stavka 1.ovoga članka. Odluku o tome donosi županijska skupština
uz suglasnost Državne uprave za vode.

Ako se slivno područje nalazi na području više županija, odluku iz stavka
2. ovoga članka donose županijske skupštine tih županija sporazumno, a
ako se ne postigne sporazum, odluku donosi Vlada Republike Hrvatske.

Članak 33.

Grad odnosno općina, ima prvenstveno pravo korištenja voda iz izvorišta
i drugih ležišta na njenom području za namjene iz članka 32. ovoga Zakona
u opsegu koji odgovara potrebama toga područja za razdoblje od pet godina
od dana postavljanja zahtjeva druge jedinice lokalne samouprave za korištenje
voda za iste namjene.

Ukoliko se ne postigne sporazum o pravu korištenja voda iz stavka 1.
ovoga članka, o zahtjevu druge jedinice lokalne samouprave rješava Državna
uprava za vode.

Članak 34.

Vodoopskrbnu djelatnost, prema ovom Zakonu, čine poslovi zahvaćanja
i crpljenja podzemnih i površinskih voda za piće i druge potrebe i njihova
proćišćavanja do stupnja zdravstvene ispravnosti, dovođenje do mjesta potrošnje
raspodjela korisnicima.

Vodoopskrbnu djelatnost obavljaju pravne osobe organizirane u skladu
sa zakonom kojim se uređuje komunalno gospodarstvo.

Vodoopskrbni sustav čini skup objekata i uređaja za obavljanje djelatnosti
iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 35.

Pravne osobe koje obavljaju vodoopskrbnu djelatnost dužne su osigurati
stalni i sustavni pregled vode i poduzimati mjere za osiguravanje zdravstvene
ispravnosti vode za piće i tehničke ispravnosti uređaja i podatke o tome
dostavljati nadležnoj vodopravnoj i sanitarnoj inspekciji.

Opseg i način pregleda vode za piće i uređaja iz stavka 1. ovoga članka
propisuje ministar zdravstva.

Članak 36.

Korištenje voda iz izvora i podzemnih voda, osim voda iz članka 28.
ovoga Zakona, može se odobriti samo ako su prethodno obavljeni vodoistražni
radovi.

Vodoistražnim radovima smatraju se radovi i ispitivanja radi utvrđivanja
postojanja, rasprostranjenosti, količine, kakvoće i pokretljivosti podzemnih
voda na određenom području.

Članak 37.

Odlukom Gradskog, odnosno općinskog vijeća propisuje se:

1. način održavanja objekata i osiguravanja odgovarajuće kakvoće i količine
vode i uvjeti korištenja javnih zdenaca, javnih crpki i drugih sličnih
objekata koji nisu uključeni u sustav organizirane komunalne djelatnosti
prema Zakonu o komunalnom gospodarstvu,

2. uvjeti osiguravanja odgovarajuće kakvoće vode i korištenja voda iz
članka 28. ovoga Zakona.

Članak 38.

Kakvoća voda za vodoopskrbu, mora odgovarati uvjetima utvrđenim klasifikacijom
voda (članak 71.) i drugim uvjetima propisanim zakonom, odnosno podzakonskim
propisom.

Članak 39.

Pravne i fizičke osobe koje zahvaćaju i crpe vode, osim voda iz članka
28. ovoga Zakona, dužne su voditi očevidnik o količinama takve vode i o
tome dostavljati podatke "Hrvatskim vodama".

Propis o sadržaju i način vođenja očevidnika i dostavljanju podataka
iz stavka 1. ovoga članka donosi ravnatelj.

Članak 40.

Područje na kojem se nalazi izvorište ili drugo ležiše vode koja se
koristi ili je rezervirano za javnu vodoopskrbu, kao i područje na kojem
se za iste potrebe zahvaća voda iz rijeka, jezera, akumulacija i sl. (u
daljnjem tekstu: izvorišta), mora biti zaštićeno od namjernog ili slučajnog
zagađenja i od drugih utjecaja koji mogu nepovoljno djelovati na zdravstvenu
ispravnost voda ili na njenu izdašnost (zone sanitarne zaštite).

Zaštita iz stavka 1. ovoga članka provodi se u skladu s odlukom o zaštiti
izvorišta kojom se, na temelju prethodnih vodoistražnih radova, određuje
veličina i granice zona sanitarne zaštite, sanitarni i drugi uvjeti održavanja
i druge zaštitne mjere, izvori i način njihova fnanciranja, te kazne za
povredu odredaba te odluke.

Članak 41.

Odluku o zaštiti izvorišta čije se zone sanitarne zaštite prostiru na
području jednog grada ili općine donosi nadležno gradsko, odnosno općinsko
vijeće.

Odluku o zaštiti izvorišta čije se zone sanitarne zaštite prostiru na
području više gradova ili općina u sastavu iste županije donosi županijska
skupština.

Odluku o zaštiti izvorišta čije se zone sanitarne zaštite nalaze na
području dvije ili više županija donose sporazumno skupštine tih županija.
U slučaju da se ne postigne sporazum odluku donosi ravnatelj.

Za donošenje odluke o zaštiti izvorišta potrebno je prethodno mišljenje
"Hrvatskih voda".

Zone sanitarne zaštite utvrđene odlukom o zaštiti izvorišta, kao i prostor
rezerviran za zone sanitarne zaštite za koje nije donesena odluka moraju
se uvrstiti u dokumente prostornog uređenja područja na kojima se te zone
prostiru.

Članak 42.

Kada su radi zaštite izvorišta, u zonama sanitarne zaštite, potrebna
posebna povećana ulaganja u vodoopskrbni sustav i sustav javne odvodnje
otpadnih voda, potrebna sredstva za takva ulaganja osiguravaju se u proračunima
gradova i općina na čijem se području koristi voda iz toga izvorišta, razmjerno
količini vode koja se isporučuje na području svake od navedenih jedinica
lokalne samouprave.

Gradovi, odnosno općine iz stavka 1. ovoga članka imaju pravo, radi
podmirenja troškova navedenih ulaganja, uvesti posebnu naknadu, a koja
se plaća u cijeni isporučene vode neposrednim korisnicima. Ova se naknada
uvodi na određeno vrijeme potrebno za podmirenje stvarnih troškova ulaganja.

Članak 43.

Bliže propise o uvjetima i načinu utvrđivanja zona sanitarne zaštite
i o mjerilima za utvrđivanje posebne naknade iz članka 42. ovoga Zakona
donosi ravnatelj.

b) Korištenje voda za melioracijsko navodnjavanje

Članak 44.

Zahvaćanje i korištenje voda iz vodotoka i drugih prirodnih ležišta
površinskih voda, crpljenje podzemnih voda i prikupljanje oborinskih voda
za navodnjavanje poljoprivrednog i drugog zemljišta (melioracijsko navodnjavanje)
obavlja se na način i pod uvjetima određenim vodopravnom dozvolom te ugovorom
o koncesiji kada je to određeno ovim Zakonom.

Korisnici voda iz stavka 1. ovoga članka dužni su snositi troškove održavanja
sustava za melioracijsko navodnjavanje.

Odredba stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na vode iz članka 28. ovoga
Zakona.

Članak 45.

U svrhu građenja i korištenja melioracijskog sustava za navodnjavanje
od interesa za više vlasnika ili korisnika zemljišta mogu se osnivati zadruge.

Za upis djelatnosti zadruge u sudski registar moraju biti ispunjeni
uvjeti iz članka 174. ovoga Zakona

Stručni nadzor nad korištenjem voda za melioracijsko navodnjavanje putem
zadruge obavljaju "Hrvatske vode".

Članak 46.

Melioracijski sustav za navodnjavanje za potrebe navodnjavanja vlastitog
zemljišta može izgraditi vlasnik toga zemljišta.

Članak 47.

U svrhu dovođenja voda u melioracijskom sustavu za na vodnjavanje mogu
se ustanovljavati služnosti.

Ako zainteresirane stranke ne postignu sporazum o ustanovljavanju služnosti,
o ustanovljavanju služnosti i visini naknade odlučuje županijski ured,
odnosno ured Grada Zagreba nadležan za imovinsko-pravne poslove.

Na ustanovljavanje služnosti odgovarajuće se primjenjuju odredbe Zakona
o izvlaštenju o postupku i naknadi za nepotpuno izvlaštenje.

Članak 48.

Bliže propise o tehničkim, gospodarskim i drugim uvjetim za uređenje
melioracijskog sustava za navodnjavanje, tehničkog upravljanju sustavom,
obavezi izvještavanja o stanju i korištenju sustava, osnovama za utvrđivanje
održavanja troškova sustava načinu raspoređivanja tih troškova na korisnike
donosi ravnatelj.

c) Korištenje vodnih snaga

Članak 49.

Pravo korištenja vodnih snaga za proizvodnju električne energije i za
pogon uređaja koji se pokreću snagom vode, stječe se na osnovi ugovora
o koncesiji i vodopravne dozvole.

Pri odlučivanju o dodjeli prava korištenja vodnih snaga polazi se od
načela večeg javnog interesa (poboljšanje općeg standarda ljudi, zaštite
okoliša, zaštite zdravlja i dr.) i racionalnijeg korištenja vodne snage.

Pravo korištenja vodnih snaga odobrava se na određeno vrijeme.

Članak 50.

Mjerna jedinca za količinu vode iz članka 49. stavka ovoga Zakona jest
1 m.

Mjerna jedinica za pokretačku snagu vode iz članka 49. stavka 1. ovoga
Zakona jest 1 kW.

Članak 51.

Vodne građevine i uređaji za korištenje vodnih snaga mogu ju se projektirati
i izvesti tako da:

- omogućavaju vraćanje voda u vodotoke ili druga ležišta voda,

- ne smanjuju postojeći opseg korištenja voda za vodoopskrbu, navodnjavanje
i druge namjene ili ne sprečavaju korištenje voda za druge, u skladu s
ovim Zakonom, planom utvrđene namjene,

- ne smanjuju stupanj zaštite od štetnog djelovanja voda i ne otežavaju
provođenje mjera takve zaštite,

- ne pogoršavaju zdravstvene prilike i ne utječu negativno na stanje
okoliša,

- ne uzrokuju štete na šumama i drugoj flori i fauni ili imovini i na
zakonu utemeljenim interesima drugih osoba,

- ne otežavaju. pješački, cestovni i željeznićki promet i plovidbu na
unutarnjim plovnim putevima.

Članak 52.

U slučaju izgradnje akumulacija za korištenje vodnih snaga, mora se
istodobno osigurati njihova višenamjenska uporaba, a osobito zaštita od
poplave i drugih oblika štetnog djelovanja voda i osiguravanje vode za
vodoopskrbu, navodnjavanje i druge namjene.

Višenamjenska uporaba akumulacija iz stavka 1. ovoga članka osigurava
se sukladno ugovoru o koncesiji, vodopravnim uvjetima i lokacijskoj dozvoli.

Ugovorom koji zaključuju investitori građenja iz stavka 1. ovoga članka
utvrđuje se obveza snošenja odgovarajućeg dijela troškova građenja i sudjelovanje
u tehničkom i gospodarskom održavanju akumulacije i njenog okoliša nakon
dovršenja građenja.

5. VAĐENJE MINERAL.NIH SIROVINA U PODRUČJU ZNAČAJNOM ZA VODNI REŽIM

Članak 53.

Pijesak i šljunak iz obnovljenih ležišta u području značajnom za vodni
režim mogu se vaditi samo na osnovi vodopravne dozvole, te na osnovi ugovora
o koncesiji kada je to ovim Zakonom određeno.

Područje značajno za vodni režim iz stavka 1. ovoga članka jest:

- vodotoci i druga ležišta površinskih voda,

- uređeni i neuređeni inundacijski pojas (članak 85. stavci 2. i 3.),

- pojas mora uz ušća rijeka koja se ulijevaju u more i kanala spojenih
s morem u polumjeru od jedne nautičke milje, računajući od sredine ušća
na crti određenoj u članku 2. stavku 2. ovoga Zakona.

Za vađenje pijeska i šljunka iz neobnovljivih ležišta i za vađenje kamena
na području iz stavka 2. ovoga članka i u zonama sanitarne zaštite, pored
uvjeta propisanih Zakonom o rudarstvu, potrebna je i vodopravna dozvola.

Članak 54.

Pravne, odnosno fizičke osobe koje na području iz članka 53. ovoga Zakona
vade pijesak, šljunak ili kamen dužne su voditi očevidnik o količini i
kakvoći izvađenih tvari i podatke o tome dostavljati " Hrvatskim vodama".

Sadržaj i način vođenja očevidnika i dostavljanja podataka iz stavka
1. ovoga članka propisuje ravnatelj.

Članak 55.

Pravna, odnosno fizička osoba koja na području iz članka 53. ovoga Zakona
bez vodopravne dozvole i koncesije vadi pijesak i šljunak dužna je naknaditi
tako počinjenu štetu prema cjeniku kojeg donose "Hrvatske vode"
uz suglasnost ravnatelja.

Rješenje o naknadi štete iz stavka 1. ovoga članka donose "Hrvatske
vode". Protiv toga rješenja dozvoljena je žalba Državnoj upravi za
vode.

Naplaćeni iznos naknade štete iz stavka 1. ovoga članka prihod je "Hrvatskih
voda" i koristi se za saniranje stanja nastalog štetnom radnjom.

Članak 56.

Vodopravnom dozvolom, odnosno ugovorom o koncesiji iz članka 53. stavka
1. ovoga Zakona osobito se određuje eksploatacijsko polje, količina i uvjeti
vađenja pijeska, šljunka i kamena koji se može izvaditi, te obveza uređenja
eksploatacijskog polja i njegova okoliša po završetku vađenja.

Eksploatacijsko polje je omeđeni prostor (dužina širina i dubina) na
površini zemlje, pod vodom ili u vodi na kojem se mogu vaditi pijesak,
šljunak ili kamen.

6. VODNO DOBRO I NJEGOVO KORIŠTENJE

a) Vodno dobro

Članak 57.

Vodno dobro je skup zemljišnih čestica koji obuhvaća:

- vodonosna i napuštena korita površinskih kopnenih voda,

- uređeni inundacijski pojas,

- neuređeni inundacijski pojas,

- otoke koji su nastali ili nastanu u vodonosnom koritu presušivanjem
vode njenom diobom na više rukavaca, naplavljivanjem zemljišta ili ljudskim
djelovanjem.

Vodno dobro je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku, koje ima njezinu
osobitu zaštitu i koristi se na način i pod uvjetima propisanim ovim Zakonom.

Članak 58.

Rješenjem nadležnog tijela, prema prethodnom mišljenju "Hrvatskih
voda" utvrđuje se pripadnost nekog zemljišta vodnom dobru.

O pripadnosti zemljišta iz stavka 1. ovoga članka vodnom dobru na državnim
vodama odlučuje Državna uprava za vode.

O pripadnosti zemljišta iz stavka 1. ovoga članka vodnom dobru na lokalnim
vodama odlučuje županijski ured, odnosno uredi Grada Zagreba nadležni za
upravljanje vodama (u daljnjem tekstu: županijski ured).

Članak 59.

Vodno dobro služi održavanju i poboljšanju vodnog režima, a osobito
je namijenjeno za :

- građenje vodnih građevina i postavljanje uređaja za uređenje vodotoka
i drugih voda,

- tehničko i gospodarsko održavanje vodotoka, obala, zaštitnih i regulacijskih
vodnih građevina,

- tehničko održavanje unutarnjih plovnih puteva,

- provođenje mjera zaštite od štetnog djelovanja voda i

- ostale namjene utvrđene ovim Zakonom i drugim propisima donesenim
na temelju ovoga Zakona.

b) Javno vodno dobro

Članak 60.

Javno vodno dobro čine zemljišne čestice iz članka 57. stavka 1. ovoga
Zakona, koje su do dana stupanja na snagu ovoga Zakona bile upisane u zemljišnim
knjigama kao javno dobro, vodno dobro, državno vlasništvo ili vlasništvo
jednica lokalne samouprave, odnosno koje su na osnovi zakona postale vlasništvom
Države.

Javnim vodnim dobrom smatraju se, sve do dokaza suprotnog, i one zemljišne
čestice iz članka 57. stavka 1. ovoga Zakona koje do dana njegova stupanja
na snagu nisu bile upisane u zemljišnu knjigu, odnosno koje su upisane
u zemljišnu knjigu ali nitko nije naveden kao njihov vlasnik.

Članak 61.

Javno vodno dobro je javno dobro u općoj uporabi i u vlasništvu je Republike
Hrvatske.

Javno vodno dobro je neotuđivo.

Javnim vodnim dobrom upravljaju "Hrvatske vode", koje su ovlaštene
na zaključivanje ugovora i poduzimanje drugih radnji u vezi s ulaganjima,
tehničkim i gospodarskim održavanjem, korištenjem i davanjem na korištenje
toga dobra (zakup) osim zaključivanja ugovora o koncesiji.

Članak 62.

Na javnom vodnom dobru ne može se dosjelošću steći pravo vlasništva
niti drugo stvarno pravo.

Stjecanje nekog drugog prava, osim prava vlasništva, na zemljišnim česticama
iz članka 60. ovoga Zakona moguće je samo na temelju prethodnog akta "Hrvatskih
voda" kojim se utvrđuje da to pravo neće utjecati na ostvarivanje
namjena iz članka 59. ovoga Zakona, odnosno da neće potpuno isključiti
dopuštenu opću uporabu na tom dijelu javnog vodnog dobra.

Članak 63.

Svatko se pod jednakim uvjetima može služiti javnim vodnim dobrom za
odmor i rekreaciju, na način i u opsegu koji određuje gradsko, odnosno
općinsko vijeće uz suglasnost "Hrvatskih voda", uz obvezu osiguravanja
korištenja javnog vodnog dobra za namjene iz članka 59. ovoga Zakona i
ostalih korištenja koja su u javnom interesu, a osobito zaštite obala i
vodnih građevina.

Radnje koje na temelju stavka 1. ovoga članka pripadaju općoj uporabi
ne smatraju se radnjama štetnim za javno vodno dobro, sve dok se ne dokaže
suprotno.

Članak 64.

Pravne i fizičke osobe mogu steći pravo gospodarskog korištenja dijela
javnog vodnog dobra.

Pravo iz stavka 1. ovoga članka, osim za namjene iz članka 59. ovoga
Zakona, stjeće se na osnovi ugovora o koncesiji kada je to određeno ovim
Zakonom, a u ostalim slučajevima na osnovi ugovora o zakupu.

Na dijelu javnoga vodnog dobra na kojem je prema odredbama stavka 1.
i 2. ovoga članka stečeno pravo korištenja može se drugim osobama ograničiti
ili potpuno isključiti njegova uporaba.

Osoba koja neovlašteno koristi javno vodno dobro ne može ostvariti posjedovnu
zaštitu.

Članak 65.

Zemljišne čestice iz članka 60. ovoga Zakona prestaju biti dijelom javnog
vodnog dobra pod sljedećim uvjetima :

1. ako se rješenjem Državne uprave za vode utvrdi da je zemljišna čestica
postala trajno nepotrebnom za namjene iz članka 59. ovoga Zakona i da je
uslijed toga prestala biti javnim vodnim dobrom, i

2. ako se u zemljišnoj knjizi briše njezino svojstvo javnog vodnog dobra.

c) Zemljišne čestice izvan sustava javnoga vodnog

dobra

Članak 66.

Zemljišne čestice iz članka 57. stavka 1. ovoga Zakona u kojima postoji
vlasništvo drugih osoba upisano u zemljišnim knjigama, osim zemljišnih
čestica iz članka 60. ovoga Zakona ne smatraju se dijelom javnoga vodnog
dobra, ali su vlasnici tih ćestica, u interesu održavanja jedinstvenog
vodnog režima, dužni ne dopustiti njihovo korištenje za sve namjene iz
članka 59. ovoga Zakona.

Odredbe stavka 1. ovoga članka odnose se i na dijelov zemljišnih čestica
iz članka 57. stavka 1. ovoga zakona pod cestama i željezničkim postrojenjima
neovisno o pravu vlasništva na tim česticama.

Članak 67.

U slučaju da vlasnik namjerava prodati zemljišnu česticu iz članka 66.
ovoga Zakona, pravo prvokupa ima Republika Hrvatska. Prelaskom u vlasništvo
Republike Hrvatske, takva zemljišna čestica postaje dijelom javnoga vodnog
dobra.

Iznimno, ako su zemljišne čestice iz članka 66. ovoga Zakona osobito
značajne za održavanje vodnog sustava, moguće ih je izvlastiti u korist
Republike Hrvatske prema odredbama zakona kojim se uređuje izvlaštenje,
uz naknadu tržišne vrijednosti.

7. ZAŠTITA VODA

Članak 68.

Zaštita voda od onečišćavanja (u daljnjem tekstu: zaštita voda) provodi
se radi očuvanja života i zdravlja ljudi i zaštite okoliša, te omogućavanja
neškodljivog i nesmetanog korištenja voda za različite namjene.

Zaštita voda ostvaruje se nadzorom nad stanjem kakvoći voda i izvorima
onečišćavanja, sprečavanjem, ograničavanjem zabranjivanjem radnji i ponašanja
koja mogu utjecati na onečiščenje voda i stanje okoliša u cjelini te drugim
djelovanjima usmjerenim očuvanju i poboljšavanju kakvoće i namjenske uporabljivosti
voda.

Članak 69.

Onečišćenje voda je promjena kakvoće voda koja nastaje unošenjem, ispuštanjem
ili odlaganjem u vode hranjivih i drugih tvari; utjecajem energije ili
drugih uzročnika; u količini kojom se mijenjaju korisna svojstva voda,
pogoršava stanje vodenih ekosustava i ograničuje namjenska uporaba voda.

Hranjive tvari iz stavka 1. ovoga članka su kemijski elementi, odnosno
njihovi spojevi važni za rast i razvoj organizama (soli dušika, fosfora
i sl.)

Zagađenje voda je onećiščenje većeg intenziteta koje nastaje unošenjem,
ispuštanjem ili odlaganjem u vode opasnih tvari energije ili drugih uzročnika
u količinama,.odnosno koncentraciji iznad dozvoljenih graničnih vrijednosti,
time se dovode u opasnost život i zdravlje ljudi i stanje okoliša ili uslijed
kojeg mogu nastupiti poremećaji u gospodarstvu ili drugim područjima. Zagađenjem
vode smatra se i svaka promjena kakvoće vode kojom se pogoršava vrsta vode
određena klasifikacijom voda.

Članak 70.

Opasnim tvarima, prema ovome Zakonu, smatraju se tvari, energija i drugi
uzročnici koji svojim sastavom, količinom, radioaktivnim, toksičnim, kancerogenim,
mutagenim ili drugim svojstvima štetno djeluju na život i zdravlje ljudi
i stanje okoliša.

Opasne tvari zabranjeno je ispuštati ili unositi u vode te odlagati
na području na kojem postoji mogućnost njihova onečišćenja, odnosno zagađivanja
osim pod uvjetima utvrđenim ovim Zakonom ili propisima donesenim na temelju
ovoga ili drugog zakona.

Vlada Republike Hrvatske propisuje koje se tvari i u kojoj količini
sukladno stavku 1. ovoga članka smatraju opasnima tvarima.

Članak 71.

Klasifikacijom voda određuju se vrste voda koje odgovaraju uvjetima
kakvoće voda u smislu njihove opće ekološke funkcije, kao i uvjetima korištenja
voda za određene namjene.

Klasifikacija voda određuje se na temelju graničnih vrijednosti pojedinih
tvari i drugih svojstava vode (pokazatelji) dopuštenih za određenu vrstu
vode.

Pokazatelji iz stavka 2. ovoga članka osobito su: fizikalni pokazatelji,
režim kisika, hranjive tvari, kovine, organski spojevi, mikrobiološki pokazatelji,
biološki pokazatelji i radioaktivnost.

Klasifikaciju voda propisuje Vlada Republike Hrvatske.

Članak 72.

Radi sprečavanja pogoršanja kakvoće voda i zaštite okoliša u cjelini,
propisuju se granične vrijednosti opasnih i drugih tvari :

1. za tehnološke otpadne vode prije njihova ispuštanja u sustav javne
odvodnje otpadnih voda, odnosno u drugi prijemnik,

2. za vode koje se nakon pročišćavanja ispuštaju iz sustava javne odvodnje
otpadnih voda u prirodni prijemnik,

3. za otpadne vode i tvari koje se ispuštaju u septičke i sabirne jame.

Propise iz stavka 1. točke 1. i 2. ovoga članka donosi ravnatelj, a
propis iz točke 3. donosi županijska skupština.

Članak 73.

Pravne i fizičke osobe koje u vezi s obavljanjem gospodarske ili druge
djelatnosti unose, ispuštaju ili odlažu opasne tvari koje mogu onečistiti
vode, dužne su te tvari prije ispuštanja u sustav javne odvodnje ili drugi
prijemnik, djelomično ili potpuno odstraniti u skladu s odredbama ovoga
ili drugoga zakona, odnosno propisa donesena na temelju zakona.

Članak 74.

Djelatnost odvodnje otpadnih voda, prema ovome Zakonu, čine poslovi
skupljanja otpadnih voda, njihova dovođenja do uređaja za pročišćavanje,
pročišćavanja i ispuštanja u prijemnik, obrade mulja koji nastaje u procesu
njihova pročišćavanja, i poslovi odvodnje oborinskih voda iz naselja putem
sustava javne odvodnje.

Odvodnja otpadnih voda mora se provesti tako da ne onečišćuje podzemne
vode:

Djelatnost odvodnje otpadnih voda obavljaju pravne osobe organizirane
u skladu sa zakonom kojim se uređuje komunalno gospodarstvo.

Sustav javne odvodnje čini skup objekata i uređaja za obavljanje djelatnosti
iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 75.

Pravne i fizičke osobe dužne su otpadne vode ispuštati u sustav javne
odvodnje otpadnih voda ili na drugi način u skladu s odlukom o odvodnji
otpadnih voda.

Odluka iz stavka 1. ovoga članka mora sadržavati osobito: odredbe o
načinu odvodnje otpadnih voda, obvezu priključenja na sustav javne odvodnje
otpadnih voda, uvjete i način ispuštanja otpadnih voda na područjima na
kojima nije izgrađen takav sustav, obvezu posebnog odlaganja i odstranjivanja
opasnih i drugih tvari, te obvezu održavanja sustava javne odvodnje otpadnih
voda.

Odluku o odvodnji otpadnih voda na području grada, odnosno općine donosi
gradsko, odnosno općinsko vijeće. U slučaju da se istim sustavom javne
odvodnje otpadnih voda odvodi voda s područja više općina, odluku donosi
županijska skupština.

Članak 76.

Zaštita voda provodi se u skladu s Državnim planom za zaštitu voda i
županijskim planovima za zaštitu voda, odnosno planom za zaštitu voda Grada
Zagreba, (u daljnjem tekstu: županijski plan za zaštitu voda).

Planovima za zaštitu voda utvrđuju se osobito: potrebna istraživanja
i ispitivanja kakvoće voda, mjere zaštite voda uključujući i mjere za slučajeve
izvanrednih i iznenadnih zagađenja voda, planovi građenja objekata za odvodnju
i pročišćavanje otpadnih voda u naseljima, potrebna financijska sredstva,
izvori i način financiranja, osobe koje su dužne provoditi plan te njihova
ovlaštenja i odgovornosti.

Plan građenja objekata za pročišćavanje otpadnih voda u Državnom planu
za zaštitu voda obuhvaća objekte i uređaje za pročišćavanje otpadnih voda
od najmanje 50.000 ekvivalentnih stanovnika (ES).

Sastavni dio planova za zaštitu voda je kategorizacija voda. Kategorizacijom
se pojedini vodotoci i druge vode, polazeći od mjerila iz klasifikacije
voda (članak 69. ovoga Zakona) razvrstavaju u skupine koje moraju zadovoljavati
propisane uvjete kakvoće i drugih osobina vode.

Županijski plan za zaštitu voda mora biti u skladu s Državnim planom
za zaštitu voda.

Članak 77.

Državni plan za zaštitu voda donosi Vlada Republike Hrvatske.

Županijski plan za zaštitu voda donosi županijska skupština na prijedlog
"Hrvatskih voda".

Državni plan za zaštitu voda objavljuje se u "Narodnim novinama",
a županijski plan za zaštitu voda u službenom glasilu županije, odnosno
Grada Zagreba.

Članak 78.

Ako zbog smanjenog protoka ili drugih okolnosti prijeti opasnost od
pogoršanja kakvoće voda u vodotoku ili drugom prijemniku u koji se izlijevaju
otpadne vode (izvanredno zagađenje), ravnatelj može zabraniti ili ograničiti
ispuštanje otpadnih voda na određenom području, odnosno zabraniti ili ograničiti
ispuštanje tehnoloških otpadnih voda osobama koje obavljaju određene djelatnosti.

Članak 79.

Ako je uslijed iznenadnog slučaja, kvara ili iz drugih razloga nastala
opasnost zagadenja voda, pravna, odnosno fizička osoba u vezi sa čijim
je djelovanjem ili propustom takva opasnost nastala, dužna je bez odgadanja
o tome izvijesiti najbližu policijsku upravu.

Svaka osoba koja primijeti da je došlo do zagadenja voda ili da postoji
opasnost nastanka zagadenja, dužna je o tome izvjestiti najbližu policijsku
upravu. ·

Policijska uprava će o nastalom zagađenju, odnosno opasnosti od zagadenja
voda izvijestiti najbližega županijskoga vodopravnog inspektora, odnosno
najbližu organizacijsku jedinicu "Hrvatskih voda".

"Hrvatske vode", ili druga pravna osoba odredena planom za zaštitu voda
dužna je neposredno po saznanju o zagadenju voda ili nastanku opasnosti
od zagadenja poduzeti mjere za njihovo sprečavanje, odnosno otklanjanje.

Troškove poduzetih mjera snosi pravna, odnosno fizička osoba zbog čijeg
je djelovanja ili propusta došlo do zagadenja, odnosno opasnosti od zagadivanja.

članak 80.

Pravne i fizičke osobe koje u vezi s obavljanjem gospodarskih djelatnosti
ili drugih aktivnosti za koje je potrebna vodoprivredna dozvola ispuštaju
u vode opasne tvčri ;pčnosno koje proizvode ili stavljaju u promet kemijske
tvari i njihove pripravke koji mogu onečistiti vode, dužne su o tome voditi
očevidnik i podatke dostavljati "Hrvatskim vodama".

Sadriaj i način vodenja očevidnika iz stavka 1. ovoga članka propisuje
ravnatelj.

članak 81.

Sastav i kakvoća voda u vezi s provodenjem nadzora, poduzimanjem mjera
i izricanjem kazni zbog povredć odredaba o zaštiti voda iz ovoga Zakona,
mogu se utvtdivati samo na temelju analiza i nalaza ovlaštenih laboratorija.

Uvjete koje moraju ispunjavati ovlašteni laboratoriji, sadržaj i način
davanja ovlasti propisuje ravnatelj uz suglasnost ravnatelja Državnog zavoda
za normizaciju i mjeritPljstvo.

8. UREĐENJE VODOTOKA I DRUGIH VODA I ZAŠTITA OD ŠTETNOG DJELOVANJA
VODA

a) Uredenje vodotoka i drugih voda
Članak 82.

Uredenjem vodotoka i drugih voda, prema ovome Zakonu, smatra se: gradenje,
tehničko i gospodarsko održavanje regulacijskih i zaštitnih vodnih gradevina
i vodnih gradevina za melioracijsku odvodnju, tehničko i gospodarsko održavanje
vodotoka i vodnog dobra i drugi radovi kojima se omogućuje kontrolirani
i neškodljivi protok voda i njihovo namjensko korištenje.

Članak 83.

Radovima tehničkog i gospodarskog održavanja vodotoka, vodnog dobra
i vodnih gradevina smatraju se osobito:

I. održavanje prirodnih i umjetnih vodotoka: oblaganje korita i obala
kamenom, cementnim pločama, žičanim pleterom i sl., čišćenje, uklapanje
nanosa i djelomično produbljavanje dna korita, ublažavanje zavoja bez značajnije
promjene trase korita,

zemljani i slični radovi na uredenju i održavanju obala, zemljani radovi
u inundacijskom pojasu, krčenje i košnja raslinja, obnavljanje, održavanje
propusta i prijelaza do raspona od 5 m,

2. održavanje regulacijskih i zaštitnih vodnih gradevina: popravci,
pojačanja i obnavljanja nasipa, krčenje, košnja i radovi na vegetativnoj
zaštiti gradevina, zamjene oštećenih dijelova gradevina,

3. održavanje vodnih gradevina za melioracijsku odvodnju: čišćenje,
tehničko i vegetativno održavanje gradevina i pojasa uz gradevine, zemljani
radovi na manjim dopunama kanalske mreže, ublaiavanju zavoja i nagiba,
drenažni radovi, izrada tipskih propusta i sličnih objekata koji su sastavni
dio kanalske mreže, njihovo obnavljanje i zamjena.

Radovima gospodarskog održavanja vodotoka i vodnog dobra smatraju se
i zaštitne mjere uzgoja i sječe drveća i drugog raslinja. Ove mjere provode
se u skladu s propisom koji donosi ravnatelj nakon prethodnog mišljenja
ministra nadležnog za poslove šumarstva.

b) Zaštita od štetnog djelovanja voda
Članak 84.

Zaštita od štetnog djelovanja voda obuhvaća djelovanje i mjere za obranu
od poplava, obranu od leda na vodotocima, zaštitu od,erozija i bujica i
za otklanjanje posljedica od takvih djelovanja. ž

članak 85.

U svrhu tehničkog i gospodarskog održavanja vodotoka i drugih voda,
djelotvornog provodenja obrane od poplava i drugih oblika zaštite od štetnog
djelovanja voda (zaobalne vode, bujične vode) na vodotocima i drugim ležištima
voda utvrduje se inundacijski pojas. U tom pojasu zabranjeno je obavljati
radnje kojima se može pogoršati vodni režim i povećati stupanj ugroženosti
od štetnog djelovanja voda.

Uredeni inundacijski pojas čini zemljište izmedu korita vode i vanjskog
ruba pripadajućih mu regulacijskih i zaštitnih vodnih gradevina uključujući
i pojas zemljišta potreban za njihovo redovno održavanje.

Neuredeni inundacijski pojas čine:

- zemljište uz vodotoke koje je vodnogospodarskom osnovom, odnosno vodnogospodarskim
planom ili dokumentom uredenja prostora rezervirano za gradenje regulacijskih
i zaštitnih vodnih gradevina,

- prirodne i umjetne retencije u granicama utvrdenim vodnogospodarskom
osnovom, odnosno vodnogospodarskim planom ili dokumentom uredenja prostora.

Vanjsku granicu uredenog i neuredenog inundacijskog pojasa na driavnim
vodama odreduje Državna uprava za vode na prijedlog "Hrvatskih vodačc,
a vanjsku granicu uredenog i neuredenog inundacijskog pojasa na lokalnim
vodama odreduje županijska skupština na prijedlog "Hrvatskih voda". Granice
inundacijskih pojaseva iz stavka 2. i 3. ovoga članka ucrtavaju se u katastarske
planove i planove prostornog uredenja.

Obrana od popla va
Clanak 86.

Radi sprečavanja poplava i štetnog djelovanja poplavnih voda grade se
i održavaju zaštitne vodne gradevine, obavljaju zaštitni radovi i provode
mjere obrane od poplava. Obrana od poplava može biti redovna i izvanredna.
Redovna, odnosno izvanredna obrana od poplava proglašava se kada vodostaj
dosegne visinu odredenu planom obrane od poplava uz očekivanje daljnjeg
porasta vodostaja.

Članak 87.

Obrana od poplava na državnim vodama provodi se u skladu s Drzavnim
planom obrane od poplava koji donosi Vlada Republike Hrvatske.

Obrana od poplava na lokalnim vodama provodi se u skladu s planom obrane
od poplava za slivno područje koji donose županijske skupštine na prijedlog
"Hrvatskih voda".

Državni plan obrane od poplava objavljuje se u "Narodnim novinama",
a plan obrane od poplava za slivno područje u službenom glasilu županije.

Članak 88.

Plan obrane od poplava sadrži osobito: mjere koje se moraju poduzeti
prije ili u slučaju opasnosti od poplave, vodostaj pri kojem na pojedinim
sektorima počinje redovna, odnosno izvanredna obrana, odredbe o opremi
i materijalu koji se moraju pripremiti, pravne osobe koje provode obranu
od poplave i imena stručnih organizatora obrane od poplave, dužnosti, odgovornosti
i ovlaštenja za poduzimanje odredenih radnji u vezi s obranom i način obavješćivanja
o pojavama i mjerama u tijeku obrane od poplave.

Plan obrane od poplava sadrži i mjere za obranu od leda na vodotocima.

Ćlanak 89.

Pravne i fizičke osobe dužne su radom i sredstvima (vozila, gradevni
materijal i dr.) sudjelovati u obrani od poplava ako nastupi opasnost u
takvom opsegu da se obrana ne može osigurati sredstvima i zaposlenicima
"Hrvatskih voda" i drugih pravnih osoba u čijem je djelokrugu obavljanje
takvih poslova. U obrani od poplava dužne su u prvom redu sudjelovati pravne
i fizičke osobe s područja ugroženih poplavom. Ako njihovo sudjelovanje
nije dovoljno za otklanjanje neposredne opasnosti i posljedica od poplava
odgovorna osoba odredena planom obrane od poplava, zatražit će da u obrani
sudjeluju i pravne osobe.i gradani s drugih područja.

Poglavarstva jedinica lokalne samouprave osiguravaju uvjete za provodenje
planova obrane od poplava na njihovu području i izdaju naredbe o obavezi
sudjelovanja pravnih osoba i gradana iz stavka 1. ovoga članka u obrani
od poplava.

Članak 90.

U slučaju opasnosti od poplava ravnatelj, uz suglasnost ministra nadležnog
za poslove prometa, može privremeno ograničiti, odnosno zabraniti cestovni,
željeznički odnosno riječni promet.

Iznimno od stavka 1. ovoga članka kada je potrebno hitno postupiti zbog
neposredne ugroženosti od poplava, akt o zabrani može donijeti nadležni
rukovoditelj obrane od poplava.

Članak 91.

Pravne i fizičke osobe koje upravljaju akumulacijama dužne su koristiti
ih na način kojim se osigurava prihvaćanje poplavnog vala.

Veličina zapremine, odnosno razina slobodnog prostora u akumulacijama
i retencijama koja se mora održavati u pojedi

nim godišnjim razdobljima i uvjeti za ispuštanje voda odreduje se vodopravnom
dozvolom.

Obrana od leda
Članak 92.

Ako zbog stvaranja i nagomilavanja leda nastaju pregrade koje mogu prouzročiti
poplavu ili ako bi zbog stvaranja i pokretanja leda moglo doći do oštećenja
regulacijskih i zaštitnih vodnih građevina, mostova i drugih stalnih ili
plovnih objekata na vodotoku, moraju se poduzeti mjere utvrdene planom
obrane od poplava.

Mjere za obranu od leda radi zaštite mostova, plovnih i drugih objekata,
koji su u vlasništvu pravnih i fizičkih osoba, poduzimaju te osobe.

U slučaju opasnosti iz stavka 1. ovoga članka ravnatelj, uz suglasnost
ministra nadležnog za poslove prometa, može privremeno ograničiti, odnosno
zabraniti plovidbu na unutarnjim plovnim putevima.

*Zaštita od erozija i bujica*Članak 93.

Područjem ugroženim od erozija, prema ovome Zakonu, smatra se područje
na kojem zbog djelovanja površinskih ili podzemnih voda dolazi do ispiranja,
podrivanja ili odronjavanja zemljišta i drugih sličnih štetnih pojava uslijed
čega može doći do ugrožavanja života i zdravlja Ijudi i njihove imovine
te poremećaja u vodnom režimu.

Bujičnim tokovima, prema ovome Zakonu, smatraju se povremeni vodotoci,
kao i stalni vodotoci u kojima zbog djelovanja kiša i topljenja snijega
nastaju nagle promjene proticaja voda zbog kojih može doći do ugrožavanja
života i zdravlja Ijudi i imovine i poremećaja u vodnom režimu.

Bujični tokovi jakih erozijskih procesa koji ugrožavaju veća urbana
naselja, industrijska postrojenja, magistralne i regionalne prometnice
i melioracijske sustave unose se u popis državnih voda (članak 17. stavak
2.).

članak 94.

Radi sprečavanja i otklanjanja erozija i djelovanja bujica grade se
i održavaju regulacijske i zaštitne vodne gradevine, izvode zaštitni radovi
i provode mjere zaštite.

Radovima za zaštitu od erozija i bujica smatraju se osobito: pošumljavanje,
uzgoj i odriavanje zaštitne vegetacije, trasiranje, krčenje raslinja, čišćenje
korita i drugi slični radovi.

Mjerama za zaštitu od erozija i bujica smatraju se osobito: zabrana
i ograničavanje sječe drveća i grmlja, zabrana i ograničavanje vadenja
pijeska, šljunka i kamena, zabrana odlaganja otpadnih tvari, odgovarajući
način korištenja poljoprivrednog i drugog zemljišta i druge odgovarajuće
mjere.

članak 95.

Gradenje vodnih gradevina i izvodenja radova, odnosno mjera iz članka
94. ovoga Zakona na pojedinim slivnim područjima, osim na vodotocima i
vodama iz popisa državnih voda, provodi se u skladu s planom upravljanja
lokalnim vodama iz članka 12. stavka 3. ovoga Zakona.

c) Melioracijska odvodnja

Članak 96.

Sustav melioracijske odvodnje čini skup vodnih građevina i uređaja za
odvodnjavanje suvišnih voda na poljoprivrednom i drugom zemljištu, kojima
se neposredno i posredno omogućuje brže i pogodnije otjecanje površinskih
ili podzemnih voda i osiguravaju povoljniji uvjeti korištenja i obavljanja
gospodarskih i drugih djelatnosti.

Članak 97.

Vodne građevine za odvodnjavanje s obzirom na namjenu razvrstavaju se
na osnovne i detaljne melioracijske objekte za odvodnju.

Osnovni melioracijski objekti za odvodnju jesu:

1. melioracijski vodotoci u koje se slijevaju sve vode iz određenog
melioracijskog sustava (melioracijski objekti I. reda), te crpne stanice
u melioracijskom sustavu,

2. glavni odvodni kanali za prihvat svih voda iz melioracijskog sustava
ili dijela toga sustava, a koji se dovode putem detaljne kanalske mreže
i odvode u melioracijske objekte I. reda (melioracijski objekti II. reda).

Detaljni melioracijski objekti za odvodnju jesu:

1. sabirni ili grupni kanali za prihvaćanje voda iz parcelnih ili detaljnih
kanala i njihovo odvođenje u melioracijske objekte II. reda (melioracijski
objekti III. reda),

2. parcelni ili detaljni kanali za neposredno prikupljanje voda s poljoprivrednih,
odnosno drugih čestica i njihovo odvođenje u melioracijske objekte III.
reda (melioracijski objekti IV. reda),

3. ostali objekti na melioracijskim kanalima (betonski, cijevni, pločasti
i drugi propusti; čepovi, sifoni, betonske i kamene stepenice, brzotoci,
obloge za zaštitu od erozija, ustave i sl.).

Članak 98.

Prijedlog za uređenje ili građenje novog melioracijskog sustava (u daljnjem
tekstu: uređenje melioracijskog sustava) može podnijeti gradsko ili općinsko
poglavarstvo ili najmanje 20% vlasnika ili katastarskih posjednika (u daljnjem
tekstu: korisnici) zemljišta na području na kojem se predlaže uređenje
takvog sustava.

Prijedlog iz stavka 1. ovoga članka dostavlja se nadležnom gradskom
ili općinskom vijeću. Uz prijedlog se dostavlja:

1. iskaz zemljišnih čestica za područje na kojem se predlaže uređenje
melioracijskog sustava, s podacima o vlasnicima i korisnicima zemljišta,

2. idejno tehničko rješenje za uređenje melioracijskog sustava i

3. procjena troškova uređenja melioracijskog sustava ukljućujući i troškove
osiguravanja zemljišta za osnovne melioracijske objekte, s prijedlogom
rasporeda troškova na korisnike sustava.

Članak 99.

Gradsko ili općinsko poglavarstvo će nakon primitka prijedloga zatražiti
od "Hrvatskih voda" stručno mišljenje o usklađenosti prijedloga
s vodnogospodarskim planom, odnosno vodnogospodarskom osnovom slivnog područja,
i prijedlog proslijediti gradskom ili općinskom vijeću koje donosi odluku
o načelnom prihvaćanju prijedloga.

Ako gradsko ili općinsko vijeće donese načelnu odluku o prihvačanju
prijedloga odredit će rok za provođenje javne rasprave u svim katastarskim
općinama u kojima se ima urediti melioracijski sustav i propisati način
provođenja javne rasprave.

Članak 100.

Odluku o pristupanju uređenju melioracijskog sustava donosi županijska
skupština na osnovi ocjene gospodarske opravdanosti i postojanja uvjeta
za fnanciranje radova.

Sredstva za financiranje izvođenja radova na uređenju melioracijskog
sustava osiguravaju se u proračunu županije i grada, odnosno općine na
čijem se području izvode radovi.

Jedinica lokalne samouprave i uprave iz stavka 2. ovoga članka ima pravo
raspisati posebnu naknadu radi povrata uloženih sredstava u uređenje melioracijskog
sustava. Ova naknada se uvodi i plaća u skladu sa zakonom kojim se uređuje
financiranje vodnog gospodarstva. Naknadu su dužni plaćati svi korisnici
za koje je uređen melioracijski sustav.

Članak 101.

Županijska skupština u odluci iz članka 100. stavka 1. ovo ga Zakona
može odlučiti da su detaljne melioracijske objekte dužni izvesti korisnici
zemljišta i propisati uvjete za njihovo izvođenje.

Članak 102.

Izgrađeni melioracijški sustav može se koristiti nakon što je izdana
vodopravna dozvola za njegovo korištenje.

Članak 103.

Tehničko i gospodarsko održavanje melioracijskog sustava obavlja se
u skladu s planom iz članka 12. ovoga Zakona.

Korisnici melioracijskog sustava dužni su redovno održavati detaljne
melioracijske objekte u skladu s odlukom koju donosi gradsko ili općinsko
vijeće područja na kojem je sustav uređen. Ako se melioracijski sustav
nalazi na području više gradova ili općina odluku donosi županijska skupština.

Odluka iz stavka 2. ovoga članka donosi se uz prethodno mišljenje "Hrvatskih
voda".

Ako zbog neizvođenja radova održavanja osnovnih melioracijskih objekata
nastane šteta na susjednom ili drugom zemljištu, korisnik koji nije izveo
radove odgovara za riastalu štetu.

O visini naknade štete iz stavka 4. ovoga članka odlučuje posebna komisija
koja se osniva u skladu s odlukom iz stavka 2. ovoga članka.

Članak 104.

U svrhu odvođenja voda u melioracijskom sustavu za odvodnjavanje, mogu
se ustanovljavati služnosti.

Na ustanovljavanje služnosti primjenjuju se odredbe članka 47. stavka
2. i 3. ovoga Zakona.

Članak 105.

Bliže.propise o tehničkim, gospodarskim i drugim uvjetima za uređenje
sustava za melioracijsku odvodnju, osnovama za tehničko i gospodarsko održavanje
sustava donosi ravnatelj.

9. OGRANIČENJA PRAVA VLASNIKA I KORISNIKA ZEMLJIŠTA I POSEBNE MJERE
RADI ODRŽAVANJA VODNOG REŽIMA

Članak 106.

Radi očuvanja i održavanja regulacijskih i zaštitnih te drugih vodnih
građevina i sprečavanja pogoršanja vodnog režima, zabranjeno je:

1. na nasipima i drugim regulacijskim i zaštitnim vodnim građevinama
kopati i odlagati zemlju, pijesak, šljunak, puštati i napasati stoku, prelaziti
i voziti motornim vozilima izuzev na mjestima na kojima je to izričito
dopušteno, te obavljati druge radnje kojima se može ugroziti sigurnost
ili stabilnost tih građevina,

2. u uređenom inundacijskom pojasu orati zemlju, saditi i sjeći drveće
i grmlje;

3. u uređenom inundacijskom pojasu i do udaljenosti od 20 m. od vanjske
nožice nasipa podizati zgrade, ograde i druge građevine osim regulacijskih
i zaštitnih vodnih građevina, vaditi kamen, glinu i ostale tvari, kopati
i bušiti zdence, te bez vodopravnih uvjeta obavljati drugo bušenje tla,

4. u neuređenom inundacijskom pojasu obavljati radnje iz točke 2. ovoga
stavka,

5. na melioracijskim kanalima za odvodnjavanje kojima upravljaju "Hrvatske
vode" i do udaljenosti od 5 m od tih kanala potrebnoj za njihovo redovno
održavanje orati i kopati zemlju, te obavljati druge radnje kojima se mogu
oštetiti melioracijske vodne građevine ili poremetiti njihovo namjensko
funkcioniranje,

6. u vodotoke i druge vode, akumulacije, retencije, melioracijske i
druge kanale i u inundacijskom pojasu odlagati zemlju, kamen, otpadne i
druge tvari, te obavljati druge radnje kojima se može utjecati na promjenu
toka, vodostaja, količine ili kakvoće vode ili otežati održavanje vodnog
sustava.

Iznimno, na zahtjev zainteresirane osobe "Hrvatske vode" mogu
odobriti odstupanje od odredaba stavka 1. ovoga članka pod uvjetom da ne
dolazi do ugrožavanja stabilnosti i sigurnosti vodnih građevina, odnosno
pogoršanja postojećega vodnog režima i ako to nije suprotno uvjetima korištenja
vodnog dobra utvrđenim ovim Zakonom.

Pravna osoba koja upravlja šumama u vlasništvu države može u inundacijskom
pojasu obavljati uzgoj i sječu drveća, ako je to u skladu sa šumskogospodarskom
osnovom na čije je odredbe, u dijelu koji se odnosi na inundacijski pojas,
pribavljena suglasnost "Hrvatskih voda".

Članak 107.

Ako radnjom iz članka 106. stavka 1. ovoga Zakona nastane šteta, štetnik
je dužan uspostaviti prijašnje stanje u roku koji odredi nadležni vodopravni
inspektor na prijedlog "Hrvatskih voda".

Ako štetnik iz stavka 1. ovoga članka ne uspostavi prijašnje stanje,
potrebne radove obavit će "Hrvatske vode", uz obvezu štetnika
na naknadu vrijednosti izvršenih radova.

Ako štetu nije moguće popraviti na način iz stavka 1. i 2. ovoga članka,
štetnik je dužan naknaditi štetu u iznosu koji određuje vodopravni inspektor
prema cjeniku koji donose "Hrvatske vode" uz suglasnost ravnatelja.

Članak 108.

Ceste, putovi i prijelazi na vodnom dobru, regulacijskim i zaštitnim
vodnim građevinama moraju se održavati tako da se na njima ne skuplja,
odnosno ne zadržava, voda koja može smanjiti njihovu otpornost i funkcionalnu
sposobnost. Dok se takvo stanje ne uspostavi nadležno tijelo uprave zabranit
će rješenjem njihovo korištenje.

Rješenje iz stavka 1. ovoga članka za ceste, putove i prijelaze na državnim
vodama donosi Državna uprava za vode, a za takve građevine na lokalnim
vodama, nadležni županijski ured.

Članak 109.

Radi provođenja obrane od poplava, vlasnici i korisnici zemljišta na
ugroženom području dužni su na zahtjev "Hrvatskih voda" dopustiti:

1. korištenje pijeska, šljunka, zemlje ili kamena s njihova zemljišta,

2. prijelaz osoba i prijevoznih sredstava preko njihova zemljišta.

Ako osoba iz stavka 1. ovoga članka ne dopusti korištenje tvari ili
prijelaz, nadležni županijski ured rješenjem će naložiti postupanje u skladu
s odredbom toga stavka.

Osobe iz stavka 1. ovoga članka imaju pravo na naknadu za iskorištenu
tvar, odnosno nastalu stvarnu štetu. Ako se ne postigne sporazum, o visini
naknade odlučuje sud.

Članak 110.

Vlasnici i korisnici zemljišta dužni su dopustiti prijelaz preko njihova
zemljišta radi premjeravanja, snimanja ili obilježavanja u vezi s građenjem
vodnih građevina i obavljanja radova tehničkog i gospodarskog održavanja
vodotoka i vodnih građevina.

O zahtjevu iz stavka 1. ovoga članka rješava nadležni županijski ured.
Žalba protiv ovoga rješenja ne odlaže izvršenje.

Osobe iz stavka. 1. ovoga članka imaju pravo na naknadu stvarne štete.
Ako se ne postigne sporazum, o visini naknade odlučuje sud.

Članak 111.

Vlasnicima i korisnicima zemljišta zabranjeno je bez vodopravne dozvole
:

1. mijenjati ili presijecati tok podzemnih voda, odnosno koristiti te
vode u opsegu kojim se ugrožava opskrba drugih osoba vodom za piće i tehnološke
namjene, mineralna i termalna izvorišta, stabilnost tla i građevina,

2. mijenjati pravac ili jačinu toka površinske vode koja prirodno protječe
ili otječe s njihova zemljišta.

Ako osoba iz stavka 1. ovoga članka postupi suprotno odredbi toga stavka,
županijski ured donijet će rješenje kojim zabranjuje protupravno ponašanje
i nalaže uspostavu prijašnjeg stanja. Žalba protiv ovoga rješenja ne ođgada
izvršenje.

O naknadi štete koja nastane zbog postupanja suprotnog odredbi stavka
1. ovoga članka odlučuje sud.

Članak 112.

Ako se odvođenje vode s nekog zemljišta ili dovođenje vode na zemljište
ne može riješiti na drugi povoljniji ili ekonomičniji način, može se, uz
naknadu, zasnovati pravo služnosti dovođenja, odnosno odvođenja vode.

Ako zainteresirane osobe iz stavka 1. ovoga članka ne postignu sporazum,
o osnivanju služnosti i o visini naknade odlučuje županijski ured.

10. VODNA DOKUMENTACIJA

Članak 113.

Vodnu dokumentaciju čine: vodna knjiga, vodni katastri i očevidnik koncesija
na vodama i vodnom dobru.

Članak 114.

U vodnoj knjizi vode se podaci o izdanim vodopravnim uvjetima i vodopravnim
dozvolama. U vodnoj knjizi vode se podaci i o drugim odgovarajućim aktima
koji su do stupanja na snagu ovoga Zakona izdani radi osiguravanja vodnog
režima (vodoprivredni uvjeti, vodoprivredne suglasnosti, vodoprivredne
dozvole).

U vodnu knjigu uvode se i sve naknadne promjene o stanju, pravima i
obvezama iz akata iz stavka 1. ovoga članka.

Vodnu knjigu vode "Hrvatske vode".

Članak 115.

Vodne katastre čine: katastar voda, vodnog dobra i vodnih građevina,
katastar korištenja voda i katastar zaštite voda.

U katastar voda, vodnog dobra i vodnih građevina unose se podaci o površinskim
i podzemnim vodama, vodnom dobru regulacijskim i zaštitnim vodnim građevinama
i vodnim građevinama za melioracijsku odvodnju.

U katastar korištenja voda unose se podaci o izvorištima i drugim ležištima
voda za piće, tehnološke i druge potrebe i o vodnim građevinama i uređajima
za zahvaćenje, kondicioniranje i raspodjelu voda.

U katastar zaštite voda unose se podaci o izvorima onečišćenja i zagađivanja,
sustavima za odvodnju otpadnih voda i drugi odgovarajući podaci značajni
za zaštitu voda.

Vodne katastre vode "Hrvatske vode".

Članak 116.

U očevidnik koncesija na vodama i vodnom dobru upisuju se podaci o odlukama
i ugovorima o koncesijama na vodama i vodnom dobru.

Očevidnik iz stavka 1. ovoga članka vodi se neovisno o registru koncesija
koji se vodi na temelju Zakona o koncesijama.

Članak 117.

Vodna dokumentacija vodi se i koristi prema načelu javnosti.

Svatko ima pravo zatražiti i dobiti podatke iz vodne dokumentacije uz
odgovarajuću naknadu troškova za izvode iz te dokumentacije.

Iznimno iz stavka 1. ovoga članka propisom iz članka 118. ovoga Zakona
može se ograničiti uvid i korištenje određenih podataka iz vodne dokumentacije.

Članak 118.

Bliže propise o sadržaju, obliku i načinu vođenja vodne dokumentacije,
iznosu i naplati troškova za izvode i korištenju podataka iz te dokumentacije
donosi ravnatelj.

Propisom iz stavka 1. ovoga članka osigurava se usklađenost katastra
voda i katastra zaštite voda s informacijskim sustavom zaštite okoliša.

III. VODOPRAVNI AKTI

Članak 119.

Radi osiguravanja jedinstvenog vodnog režima i ostvarivanja upravljanja
vodama u skladu s odredbama ovoga Zakona izdaju se vodopravni akti.

Vodopravni akti jesu: vodopravni uvjeti, vodopravna suglasnost, vodopravna
dozvola i dozvolbeni nalog.

Vodopravni akti su upravni akti.

Na postupak izdavanja vodopravnih akata primjenjuju se odredbe Zakona
o općem upravnom postupku, ako ovim Zakonom nije propisan poseban postupak.

Zaposlenici "Hrvatskih voda" ovlašteni za izdavanje vodopravnih
akata moraju imati stručnu spremu i položen stručni ispit propisan za državne
službenike.

Članak 120.

Kada prema ovome Zakonu vodopravne akte, osim dozvolbenog naloga, izdaje
županijski ured nadležan za poslove upravljanja vodama, ili "Hrvatske
vode", o žalbi odlučuje Državna uprava za vode.

Iznimno od stavka 1. ovoga članka na vodopravne akte koji se izdaju
uz potvrdu Državne uprave za vode žalba nije dopuštena. Protiv tih akata
može se neposredno pokrenuti upravni spor.

Članak 121.

Bliže propise o sadržaju, obliku i načinu izdavanja vodopravnih akata,
izdavanju izvoda, sadržaja i načinu vođenja očevidnika, posebnim troškovima.
u vezi s izdavanjem akata i načinu njihova snošenja, te pohrani i čuvanju
vodopravnih akata donosi ravnatelj.

1. VODOPRAVNI UVJETI

Članak 122.

Vodopravnim uvjetima određuju se uvjeti kojima mora udovoljavati dokumentacija
za građenje novih i za rekonstrukciju postojećih građevina, te za izvođenje
regionalnih i detaljnih geoloških istraživanja i drugih radova koji se
ne smatraju građenjem a koji mogu trajno, povremeno ili privremeno utjecati
na promjene vodnog režima (u daljnjem tekstu: drugi zahvati u prostoru).

Vodopravni uvjeti nisu potrebni za građenje i rekonstrukciju stambenih
i drugih građevina u kojima se voda koristi isključivo za piće i sanitarne
potrebe - ako se te građevine priključuju u vodoopskrbni sustav (članak
34.) i sustav javne odvodnje otpadnih voda (članak 74.).

Propisom iz članka 121 . ovoga Zakona mogu se bliže odrediti slučajevi
iz stavka 1. ovoga članka za koje nisu potrebni vodopravni uvjeti.

Članak 123.

Vodopravne uvjete izdaju "Hrvatske vode".

Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka vodopravne uvjete izdaju "Hrvatske
vode" uz potvrdu Državne uprave za vode :

1. za građenje na međudržavnim vodama,

2. za građenje međunarodnih i magistralnih cjevovoda za transport opasnih
tvari, magistralnih cesta i autocesta, željezničkih pruga, međunarodnih
aerodroma, unutarnjih plovnih puteva, riječnih i morskih luka,

3. za građenje hidroelektrana i termoelektrana snage 20 MW i više, nuklearnih
elektrana, rasklopnih postrojenja, trafostanica i dalekovoda napona 110
kV i više,

4. za građenje građevina, odnosno uređenje terena za skladištenje, obrađivanje
ili odlaganje opasnog otpada.

U postupku izdavanja vodopravnih uvjeta za građenje unutarnjih plovnih
puteva, riječnih i morskih luka, potrebno je pribaviti mišljenje ministarstva
nadležnog za promet.

Članak 124.

Nadležno tijelo odbit će zahtjev za izdavanje vodopravnih uvjeta :

1. za građenje ili povečanje kapaciteta objekala za odvodnju otpadnih
voda, ako nije donesena odluka o odvodnji otpadnih voda (članak 75.),

2. za povećanje kapaciteta postrojenja, odnosno promjenu tehnologije
u djelatnosti u kojoj se ispuštaju otpadne vode koje je potrebno prije
ispuštanja iz pogona pročišćavati, a u kojoj u proteklom razdoblju takve
vode nisu pročišćavane - ako se novim ulaganjem ne osigurava pročišćavanje
otpadnih voda za te objekte u cjelini.

Članak 125.

Ako osoba kojoj su izdani vodopravni uvjeti, na objektima i uređajima
za koje su ti vodopravni uvjeti izdani, namjerava obavljati preinake, mijenjati
tehnologiju rada ili obaviti druge promjene koje mogu utjecati na vodni
režim, dužna je zatražiti izmjenu vodopravnih uvjeta, odnosno nove vodopravne
uvjete.

2. VODOPRAVNA SUGLASNOST

Članak 126.

Pravna ili fizička osoba kojoj su izdani vodopravni uvjeti, dužna je
prije početka građenja, odnosno izvođenja drugih zahvata u prostoru, od
nadležnog tijela iz članka 123. ovoga Zakona zatražiti vodopravnu suglasnost.

Vodopravnom suglasnosti potvrđuje se da je dokumentacija za građenje,
odnosno druge zahvate u prostoru izvedena sukladno izdanim vodopravnim
uvjetima.

Vodopravna suglasnost izdaje se u obliku klauzule na vodopravnim uvjetima.

Iznimno od stavka 3. ovoga članka u slučaju da dokumentacija za građenje
ili za druge zahvate u prostoru nije izvedena sukladno vodopravnim uvjetima
nadležno tijelo iz stavka 1. ovoga članka donijet će rješenje kojim se
odbija izdavanje vodopravne suglasnosti.

Vodopravnu suglasnost i rješenje iz stavka 4. ovoga članka nadležno
tijelo dužno je izdati u roku od 15 dana od dana uredno podnesenog zahtjeva.

Članak 127.

Vodopravni uvjeti na koje nije zatražena vodopravna suglasnost prestaju
važiti istekom dvije godine od dana njihova izdavanja.

Vodopravni uvjeti za koje je izdana vodopravna suglasnost prestaju važiti
istekom roka od dvije godine od dana izdavanja vodopravne suglasnosti,
ako do toga dana nije podnesen zahtjev za izdavanje građevne dozvole, odnosno
nisu započeti radovi na izvođenju radova za koje nije potrebna građevna
dozvola.

3. VODOPRAVNA DOZVOLA

Članak 128.

Vodopravnom dozvolom dozvoljava se korištenje voda i određuju namjena,
mjesto, način, uvjeti i opseg korištenja voda i ispuštanja pročišćenih
i nepročišćenih voda, opasnih i drugih tvari koje mogu onečistiti ili zagaditi
vode.

Vodopravnom dozvolom mogu se odrediti i posebni uvjeti kojima se u skladu
s ovim Zakonom osiguravaju opća uporaba voda i zaštita javnih interesa
na vodama.

Članak 129.

Vodopravna dozvola potrebna je za korištenje voda i ispuštanje otpadnih
voda u vezi s obavljanjem gospodarske i druge djelatnosti i obavljanja
drugih aktivnosti u kojima se zahvaćaju i koriste vode i ispuštaju otpadne
vode, te za vađenje pijeska, šljunka i kamena na području značajnom za
vodni režim (članak 53.).

Vodopravna dozvola potrebna je i za proizvodnju, odnosno stavljanje
u promet kemijskih tvari i njihovih pripravaka koji nakon uporabe dospijevaju
u vodu.

Članak 130.

Vodopravna dozvola nije potrebna:

1. za korištenje voda iz članka 26. i 28. ovoga Zakona,

2. za korištenje voda iz javnog vodoopskrbnog sustava,

3. za radove iz članka 83. ovoga Zakona,

4. za korištenje voda za plovidbu,

5. za ispuštanje otpadnih voda domaćinstava i pravnih osoba koje koriste
vode samo za potrebe i u granicama iz članka 26. stavka 2. ovoga Zakona,
a otpadne vode ispuštaju u sustav javne odvodnje otpadnih voda,

6. za proizvodnju i promet kemijskih tvari i njihovih pripravaka koji
nakon uporabe dospijevaju u vode, a za koju je na temelju drugoga zakona
potrebna dozvola koja se izdaje u postupku u kojem sudjeluje i Državna
uprava za vode.

Propisom iz članka 121. ovoga Zakona bliže se određuju slučajevi iz
stavka 1. ovoga članka za koje nije potrebna vodopravna dozvola.

Članak 131.

Vodopravnu dozvolu izdaje nadležni županijski ured po prethodno pribavljenom
mišljenju "Hrvatskih voda".

Iznimno od stavka 1. ovoga članka, vodopravnu dozvolu imaju "Hrvatske
vode" uz potvrdu Državne uprave za vode:

1. za obavljanje djelatnosti ili druge aktivnosti u kojoj se zahvaća,
odnosno korisnici voda iz međudržavnog vodotoka ili ispuštaju otpadne vode
u međudržavni vodotok,

2. za obavljanje kemijske, tekstilne, kožarske, prehrambene, metalne,
građevinske, naftne, te drugih djelatnosti u kojima se u procesu rada pojavljuju
opasne tvari (članak 70.)

3. za obavljanje djelatnosti usluga u pomorskom i riječnom prometu (luke
i pristaništa),

4. za postrojenja za proizvodnju električne energije kapaciteta 20 MW
i više,

5. za djelatnosti transporta i skladištenja nafte, plina i drugih opasnih
tvari,

6. za obavljanje vodoopskrbne djelatnosti kapaciteta vodovoda većeg
od 101/sec (članak 34. ovoga Zakona),

7. za obavljanje djelatnosti javne odvodnje otpadnih voda (članak 74.),

8. za vađenje pijeska, šljunka i kamena na unutarnjim plovnim putevima,
osim u slučaju iz članka 130. stavka 1. točke 3. ovoga Zakona.

Za izdavanje vodopravne dozvole iz stavka 2. točke 3. i točke 8. ovoga
članka potrebno je pribaviti mišljenje ministarstva nadležnog za poslove
prometa.

Članak 132.

Vodopravnu dozvolu za stavljanje u promet kemijskih tvari i njihovih
pripravaka, koji nakon uporabe dospijevaju u vode, izdaje Državna uprava
za vode.

Članak 133.

Vodopravna dozvola izdaje se na određeno vrijeme, a najduže na vrijeme
od 15 godina, a za korištenje voda na temelju ugovora o koncesiji na vrijeme
za koje je koncesija izdana.

Zahtjev za produženje važnosti vodopravne dozvole može se podnijeti
najranije šest a najkasnije dva mjeseca prije isteka važenja vodopravne
dozvole.

Članak 134.

Pravo iz vodopravne dozvole prestaje:

1. istekom roka na koji je vodopravna dozvola izdana,

2. odricanjem od prava koje je korisnik stekao na temelju vodopravne
dozvole,

3. zbog prestanka obavljanja djelatnosti za koju je vodopravna dozvola
izdana,

4. zbog nekorištenja voda za koje je vodopravna dozvola izdana u vremenu
dužem od jedne godine bez za to opravdanih razloga.

Prestanak prava iz vodopravne dozvole zbog razloga iz stavka 1. ovoga
članka utvrđuje se rješenjem tijela koje je izdalo vodopravnu dozvolu.

4. DOZVOLBENI NALOZI

Članak 135.

Dozvolbeni nalog je akt koji se izdaje uz vodopravnu dozvolu, radi usklađivanja
ponašanja i radnji korisnika vodopravne dozvole s uvjetima i obvezama iz
tog akta.

Dozvolbenim nalogom nalaže se korisniku vodopravne dozvole da u određenom
roku obavi neku radnju, izvrši ulaganje ili se uzdrži od nekog činjenja
radi uklanjanja opasnosti od prijetećeg ili već nastalog poremećaja ili
nesuglasnosti s uvjetima i obvezama iz vodopravne dozvole, te radi uspostavljanja
stanja koje je u skladu s tim aktom.

Na oblik i način izdavanja dozvolbenog naloga odgovarajuće se primjenjuju
odredbe o zaključku u upravnom postupku, ako ovim Zakonom nije drukčije
određeno.

Članak 136.

Dozvolbeni nalog izdaje tijelo koje je izdalo vodopravnu dozvolu.

Dozvolbeni nalozi mogu se izdavati tijekom cijelog vremena važenja vodopravne
dozvole.

Primjerak dozvolbenog naloga dostavlja se nadležnom vodopravnom inspektoru.

Članak 137.

Protiv dozvolbenog naloga može se uložiti prigovor tijelu koje je izdalo
vodopravnu dozvolu.

Nadležno tijelo će povodom prigovora rješenjem:

1. odbiti prigovor ako ustanovi da je neopravdan,

2. poništiti dozvolbeni nalog ako utvrdi da je prigovor opravdan i da
nema osnove za njegovo izdavanje,

3. izmijeniti dozvolbeni nalog ako utvrdi da je prigovor djelomično
opravdan.

Članak 138.

Rok za donošenje rješenja iz članka 137. stavka 2. ovoga Zakona je 15
dana od dana podnošenja prigovora.

Rješenje iz članka 137. ovoga Zakona je konačno. Prigovor ne odlaže
izvršenje dozvolbenog naloga.

Članak 139.

Za neizvršenje dozvolbenog naloga može se izreći novčana kazna uz privremeno
oduzimanje vodopravne dozvole ili novčana kazna uz oduzimanje vodopravne
dozvole.

Novčana kazna iz stavka 1. ovoga članka izriče se u iznosu od 400,00
do 40.000,00 kuna.

Rješenje o izricanju kazne i o oduzimanju ili privremenom oduzimanju
vodopravne dozvole donosi Državna uprava za vode.

Članak 140.

Vodopravna dozvola oduzet će se privremeno ako korisnik u roku određenom
dozvolbenim nalogom ne obavi radnju, ne izvrši ulaganje ili se ne uzdrži
od nekog činjenja naloženog u dozvolbenom nalogu, a zbog neizvršenja naloga
ne prijete posljedice iz članka 141. stavka 1. točke 2. ovoga Zakona.

Vodopravna dozvola može se privremeno oduzeti na vrijeme do šest mjeseci,
u kojem se roku korisniku obustavlja pravo, koje je stekao na temelju tog
akta.

Članak 141.

Vodoprivredna dozvola oduzet će se:

1. ako u određenom roku korisnik ne obavi radnje, ne izvrši ulaganje
ili se ne uzdrži od nekog činjenja naloženog u dozvolbenom nalogu zbog
čega mu je vodopravna dozvola privremeno oduzeta,

2. ako bi neizvršenje dozvolbenog naloga moglo dovesti do teške i neposredne
opasnosti za život i zdravlje ljudi ili do poremećaja u gospodarstvu.

Korisnik kojem je oduzeta vodopravna dozvola može zatražiti izdavanje
nove vodopravne dozvole istekom roka od šest mjeseci od dana pravomoćnosti
rješenja o njezinom oduzimanju.

IV. KONCESIJE NA VODAMA I VODNOM DOBRU

Članak 142.

Koncesijom se stječe pravo korištenja voda i javnog vodnog dobra, odnosno
pravo obavljanja gospodarskih i drugih djelatnosti na vodama i javnom vodnom
dobru.

Članak 143.

Koncesija na vodama i javnom vodnom dobru potrebna je:

1. za zahvaćanje voda za potrebe javne vodoopskrbe,

2. za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije,

3. za korištenje vodne snage za pogon uređaja (osim proizvodnje električne
energije),

4. za zahvaćanje voda za tehnološke i slične potrebe pravnih i fizičkih
osoba koje obavljaju gospodarsku ili drugu sličnu djelatnost,

5. za crpljenje mineralnih i termalnih voda,

6. za zahvaćanje voda za melioracijsko navodnjavanje,

7. za uređenje plovnih putova na rijekama i jezerima, građenje umjetnih
kanala i drugih građevina za plovidbu,

8. za građenje riječnih luka i lučkih uređaja,

9. za uzgoj riba u zatvorenim vodama i uzgoj riba u gospodarske svrhe
u otvorenim vodama,

10. za gospodarsko i drugo korištenje javnog vodnog dobra s podizanjem
trajnih građevina, odnosno ugradnjom uređaja,

11. za korištenje javnog vodnog dobra za športske i rekreacijske namjene
s podizanjem trajnih građevina,

12. za vađenje pijeska i šljunka (članak 53. stavak 2.) bagerima ili
drugim sličnim napravama.

Iznimno od stavka 1. ovoga članka propisom iz članka 155. ovoga Zakona
može se odrediti da se vode, odnosno javno vodno dobro za namjene iz stavka
1. točke 6. i 12. ovoga članka mogu koristiti i bez koncesije ako se radi
o manjem opsegu korištenja bez podizanja trajnih građevina, odnosno ugradnje
uređaja. Za takvo korištenje voda i javnog vodnog dobra "Hrvatske
vode" i korisnik zaključuju ugovor u skladu s propisima o obveznopravnim
odnosima.

Koncesija nije potrebna za ulaganja i radnje iz stavka 1. ovoga članka,
koje se obavljaju u ime i za potrebe Države ako na osnovi toga druge pravne
i fizičke osobe ne stječu stvarnopravne ovlasti.

Članak 144.

Koncesija za namjene iz članka 143. stavka 1. točke 2., 5., 7., 8.,
9. i 12. dodjeljuje se na temelju javnog natječaja.

Koncesije za ostale namjene dodjeljuju se na temelju prikupljanja ponuda
ili neposrednog zahtjeva, ako tijelo koje donosi odluku o koncesiji (članak
145.) ne odluči da se i u tim slučajevima za dodjelu koncesije provede
javni natječaj.

Koncesija se dodjeljuje na određeno vrijeme u skladu s propisom iz članka
155. ovoga Zakona.

Za dodjelu koncesije moraju se ispuniti uvjeti utvrđeni dokumentima
prostornog uređenja.

Članak 145.

Odlukom o koncesiji određuju se osobito: objekt koncesije, predviđeni
opseg korištenja voda, odnosno vodnog dobra, korisnici koncesije, namjene
za koje se koncesija dodjeljuje, vrijeme trajanja koncesije, visina naknade
ili osnova za određivanje visine naknade.

Odluka o dodjeli koncesije iz članka 143. ovoga Zakona donosi :

1. za postrojenje za proizvodnju električne energije snage 20 MW i više,
za uređenje plovnih puteva na rijekama i jezerima, građenje umjetnih kanala
i drugih građevina za plovidbu, za građenje riječnih luka i lučkih uređaja
- Zastupnički dom Sabora Republike Hrvatske,

2. za postrojenja za proizvodnju električne energije snage od 5 do 20
MW, za zahvaćanje voda za potrebe javne vodoopskrbe kapaciteta većeg od
100 l/sec, za crpljenje mineralnih i termalnih voda i za uzgoj riba na
površinama većim od 5 ha - Vlada Republike Hrvatske,

3. za postrojenja za proizvodnju električne energije snage do 5 MW (male
hidroelektrane) za zahvaćanje voda za potrebe javne vodoopskrbe kapaciteta
do 100 l/sec, za korištenje vodne snage za pogon drugih postrojenja, za
zahvaćanje voda za tehnološke i slične potrebe pravnih i fzičkih osoba
koje obavljaju gospodarsku ili drugu sličnu djelatnost, za zahvaćanje voda
za melioracijsko navodnjavanje, za uzgoj riba na površinama manjim od 5
ha, te za vađenje pijeska i šljunka bagerima ili drugim sličnim napravama
na području iz članka 53. stavka 2. ovoga Zakona - Državna uprava za vode,

4. za gospodarsko i drugo korištenje javnog vodnog dobra s podizanjem
trajnih građevina, odnosno ugradnjom uređaja te za korištenje javnog vodnog
dobra za športske i rekreacijske namjene s podizanjem trajnih građevina
- županijsko poglavarstvo.

Odluka o koncesiji donosi se nakon prethodno pribavljenog stručnog mišljenja
"Hrvatskih voda", a za namjene iz članka 143. točke 7. i 8. ovoga
Zakona potrebnoje i prethodno mišljenje ministarstva nadležnog za poslove
prometa.

Članak 146.

Na osnovi odluke o koncesiji zaključuje se ugovor o koncesiji.

Ugovorom o koncesiji u skladu s odlukom o koncesiji obvezno se utvrđuju
: bliže namjene za koje se dodjeljuje koncesija, posebni uvjeti kojima
u toku korištenja koncesije mora udovoljavati korisnik koncesije, visina
naknade za koncesiju, uvjeti i način plaćanja naknade, jamstva korisnika
koncesije, druga prava i obveze korisnika i davatelja koncesije, način
razrješenja odnosa u slučaju prestanka koncesije prije isteka roka na koji
se koncesija dodjeljuje.

Ugovor o koncesiji za namjene iz članka 145. stavka 2. točke 1., 2.
i 3. ovoga Zakona zaključuju Državna uprava za vode i korisnik koncesije,
a ugovor o koncesiji za namjene iz članka 145. stavka 1. točke 4. zaključuju
"Hrvatske vode" i korisnik koncesije.

Članak 141.

Visina naknade za koncesiju određuje se ovisno o namjeni, opsegu i visini
potrebnih ulaganja, pogodnostima i materijalnim učincima koji se postižu
koncesijom, a u skladu s mjerilima određenim propisom iz članka 155. ovoga
Zakona.

Tijelo koje donosi odluku o dodjeli koncesije može odlučiti da se koncesijska
naknada plaća u simboličnom iznosu ako se koncesija dodjeljuje za komunalne
potrebe jedinica lokalne samouprave ili za potrebe socijalne ili slične
djelatnosti osim gospodarskih i drugih djelatnosti koje se obavljaju na
tržišnim osnovama.

Osnove i mjerila za utvrđivanje visine naknade za koncesije određuju
se propisom iz članka 155. ovoga Zakona.

Članak 148.

Prava i obveze korisnika koncesije iz ugovora o koncesiji mogu se prenijeti
na drugu osobu uz suglasnost tijela koje je koncesiju dodijelilo.

Prava i obveze korisnika koncesije iz ugovora o koncesiji mogu pod uvjetima
iz ovoga članka priječi na drugu osobu na osnovi nasljedstva. Ako nasljednik
prava iz koncesije nije određen oporukom nasljednici se mogu sporazumjeti
da prava i obveze na osnovi koncesije prelaze samo na jednog ili više pojedinačno
određenih nasljednika.

Radi stjecanja prava iz stavka 2. ovoga članka nasljednik je dužan u
roku od tri mjeseca od dana pravomoćnosti odluke o nasljedstvu, Državnoj
upravi za vode podnijeti zahtjev za izmjenu ugovora o koncesiji uz koji
prilaže:

1. pravomoćnu odluku o nasljedstvu,

2. sporazum nasljednika o prijenosu prava na jednog ili više nasljednika
ako se pravo korisnika koncesije prenosi samo na pojedine nasljednike,
,

3. dokaz o ispunjenju uvjeta koji su za korisnika koncesije određeni
ugovorom o koncesiji.

Članak 149.

Ugovor o koncesiji prestaje važiti:

1. istekom vremena na koje je koncesija dodijeljena,

2. zbog smrti korisnika koncesija, ako se u skladu sa člankom 148. ovoga
Zakona prava i obveze iz ugovora o koncesiji ne prenesu na određenog nasljednika,

3. ako je korisniku koncesije pravomoćnom odlukom suda ili nadležnog
tijela uprave trajno zabranjeno obavljanje djelatnosti za koju je koncesija
dodijeljena,

4. sporazumnim raskidom ugovora o koncesiji.

U slučaju spora o prestanku važenja ugovora o koncesiji iz razloga navedenih
u stavku 1. ovoga članka, odlučuje sud.

U slučaju prestanka koncesije zbog isteka vremena za koje je koncesija
dodijeljena (stavak 1. točka 1.)

pravo vlasništva na nekretninama, uređajima i stvarima koje neposredno
služe za ostvarivanje koncesije, prelazi na Republiku Hrvatsku, ako odlukom
i ugovorom o koncesiji nije drukčije određeno.

U slučaju prestanka koncesije iz razloga određenih u stavku 1. točke
2. i 3. ovoga članka korisnik koncesije dužan je uspostaviti prijašnje
stanje, ako ugovorom o koncesiji nije drugačije ugovoreno, uz uvjet da
time ne nastane šteta na vodnom dobru i da se ne pogoršava vodni režim.

Ugovorom o koncesiji može se odrediti da se u slučaju prestanka koncesije
iz razloga navedenih u stavku 1. točke 2., 3. i 4. ovoga članka prava i
obveze iz koncesije mogu prenijeti na novog korisnika koncesije pod uvjetom
da takav koncesijski odnos može trajati najduže do isteka vremena na koje
je koncesija dodijeljena prvom korisniku koncesije.

Članak 150.

Ugovor o koncesiji može se raskinuti prije isteka vremena na koje je
koncesija dodijeljena:

1. ako korisnik koncesije nije u roku započeo, odnosno dovršio radove
koje je trebao izvesti u skladu s ugovorom o koncesiji.

2. ako korisnik koncesije prestane kontinuirano obavljati djelatnost
za koju je koncesija dodijeljena, a prava i obveze iz koncesije ne preuzme
novi korisnik koncesije prema članku 149. stavku 4. ovoga Zakona, po isteku
roka od šest mjeseci od dana kada je utvrđen prestanak obavljanja te djelatnosti.

3. ako korisnik koncesije samovoljno učini preinake na uređajima koje
koristi pri ostvarivanju koncesije, ne održava građevine i uređaje ili
samovoljno mijenja uvjete pod kojima je koncesija dodijeljena, radi čega
nastaje opasnost od poremećaja u vodnom režimu ili može doči do povrede
zakonitih prava drugih osoba na vodama i vodnom dobru, a u roku koji odredi
nadležno tijelo ne uspostavi prijašnje stanje.

Ako se u slučajevima iz stavka 1. ovoga članka ne postigne sporazum
o raskidu ugovora o koncesiji, odlučuje sud.

Na raskid ugovora o koncesiji zbog razloga iz stavka 1. ovoga članka
primjenjuju se odredbe članka 149. stavka 3. i 4. ovoga Zakona.

Korisnik koncesije s kojim je raskinut ugovor o koncesiji zbog razloga
iz stavka 1. ovoga članka nema pravo na naknadu štete zbog raskida toga
ugovora.

Članak 151.

Korisnik koncesije dužan je poduzeti mjere za zaštitu života i zdravlja
ljudi, zaštite okoliša i imovine drugih osoba u slučaju opasnosti od poplava,
erozija ili drugih oblika štetnog djelovanja voda koja može nastati zbog
građevina i uređaja podignutih na vodama i vodnom dobru na osnovi koncesije.

Članak 152.

Ako u toku trajanja koncesije nastanu promjene u vodnom režimu zbog
kojih je u javnom interesu potrebno ograničiti opseg koncesije ili tražiti
prilagođavanje s novonastalim stanjem, korisnik koncesije dužan je učiniti
radnje, odnosno mjere koje mu u vezi s tim naloži davatelj koncesije, ili
od njega ovlaštena pravna osoba.

U slučaju iz stavka 1. ovoga članka korisnik koncesije ima pravo na
naknadu stvarne štete.

Članak 153.

Ugovoreni iznos naknade za koncesiju plaća se:

1. za koncesije iz članka 145. stavka 1. točke 1. i 2. ovoga Zakona
- u korist Državnog proračuna,

2. za koncesije iz članka 145. stavka 1. točke 3. i 4. - u korist proračuna
županije, odnosno Grada Zagreba.

Članak 154.

Stručne poslove u vezi s pripremom odluka o koncesiji i stručni nadzor
nad ispunjavanjem obveza iz

ugovora o koncesiji obavljaju " Hrvatske vode".

Članak 155.

Bliže propise o vremenu na koje se koncesija dodjeljuje, osnovama za
određivanje visine naknade za koncesiju, načinu provođenja natječaja i
prikupljanju ponuda, manjem opsegu korištenja voda i vodnog dobra za koje
koncesija nije potrebna, donosi Vlada Republike Hrvatske.

V. ORGANIZACIJA UPRAVLJANJA VODAMA

1. "HRVATSKE VODE"

Članak 156.

Za obavljanje poslova kojima se ostvaruje upravljanje državnim i lokalnim
vodama ovim se Zakonom osniva pravna osoba čija je tvrtka: " Hrvatske
vode"- pravna osoba za upravljanje vodama.

Skraćena tvrtka glasi: "Hrvatske vode". Sjedište"Hrvatskih
voda" je u Zagrebu.

Na "Hrvatske vode" se, ako ovim Zakonom nije drukčije propisano,
primjenjuju propisi koji vrijede za ustanove.

Članak 157.

Zadaća "Hrvatskih voda" jest trajno i nesmetano obavljanje
javnih službi i drugih poslova kojima se ostvaruje upravljanje vodama u
opsegu utvrđenom planovima i u skladu sa sredstvima koja se na temelju
zakona i propisa donesenih na temelju zakona osiguravaju za takve namjene.

U vezi s obavljanjem javnih službi, "Hrvatske vode" imaju
ovim Zakonom propisane javne ovlasti u okviru kojih donose upravne i druge
akte, te odlučuju o pitanjima značajna za upravljanje vodama.

Članak 158.

Djelatnost "Hrvatskih voda" jest:

1. reguliranje i poboljšanje poslovanja u gospodarstvu - vodnom gospodarstvu
(75.13 Nacionalne klasifikacije djelatnosti - u daljnjem tekstu: klasifikacija),
.

2. istraživanje i eksperimentalni razvoj u tehničkim.i tehnološkim znanostima
(73.10,2 klasifikacije).

3. arhitektonske i inženjerske djelatnosti i tehničko savjetovanje (74.20
klasifkacije),

4. tehničko ispitivanje i analiza (74.30 klasifikacije).

Poslovi koje "Hrvatske vode" obavljaju u okviru djelatnosti
iz stavka 1. ovoga članka jesu :

1. priprema vodnogospodarskih osnova, vodnogospodarskih planova slivnih
područja i planova kojima se ostvaruje upravljanje vodama,

2. izrada projektnih zadataka, koncepcijskih rješenja, studija i investicijskih
programa i revizija projektne dokumentacije,

3. uređenje vodotoka i drugih voda i zaštita od štetnog djelovanja voda
- praćenje stanja i kontrola vodotoka i drugih voda, organiziranje provođenja
obrane od poplava i leda i zaštite od erozija i bujica, organiziranje građenja,
tehničkog i gospodarskog održavanja vodotoka i vodnih građevina,

4. upravljanje melioracijskim sustavima za odvodnjavanje i navodnjavanje
- organiziranje građenja, tehničkog i gospodarskog održavanja i njihova
namjenskog korištenja,

5. korištenje voda - utvrđivanje zaliha voda, kontrola stanja zaliha
voda, usklađivanje planova korištenja voda koje donose druge pravne osobe
i kontrola njihova ostvarivanja, poduzimanje drugih mjera za namjensko
i racionalno korištenje voda,

6. zaštita voda - praćenje i utvrđivanje kakvoće voda, organiziranje
provođenja Državnog plana za zaštitu voda, usklađivanje planova za zaštitu
voda jedinica lokalne samouprave i planova drugih osoba za ulaganje u zaštitu
voda i kontrola njihova ostvarivanja, poduzimanje mjera za sprečavanje
i saniranje onečišćenja voda,

7. upravljanje javnim vodnim dobrom,

8. vođenje vodne dokumentacije i jedinstvenoga informatičkog sustava
o vodama,

9. stručni poslovi u vezi s davanjem koncesija na vodama i javnom vodnom
dobru,

10. stručni nadzor nad provođenjem uvjeta iz vodopravnih akata i ugovora
o koncesiji (vodni nadzor),

11. investitorski poslovi radi izvršavanja planova kojima se ostvaruje
upravljanje vodama,

12. stručni nadzor nad građenjem vodnih građevina,

13. planiranje i prikupljanje sredstava za financiranje poslova i zadataka
kojima se ostvaruje upravljanje vodama u skladu s posebnim zakonom i

14. drugi poslovi stavljeni u djelokrug ovim ili drugim zakonom i Statutom
"Hrvatskih voda" (u daljnjem tekstu: Statut).

Članak 159.

Imovinu "Hrvatskih voda" čine:

1. sredstva i imovinska prava Javnoga vodoprivrednog poduzeća "Hrvatska
vodoprivreda" čiji su "Hrvatske vode" pravni sljednik i
javnih vodoprivrednih poduzeća za slivna područja iz članka 202. stavka
3. ovoga Zakona,

2. dio sredstava (imovine) javnih vodoprivrednih poduzeća za slivna
područja koji se na temelju zakona prenosi na "Hrvatske vode"
(članak 203.).

Imovinu "Hrvatskih voda" čine i druga sredstva koja ta pravna
osoba ostvari u skladu sa Zakonom.

Ako "Hrvatske vode" u obavljanju svoje djelatnosti ostvare
dobit, sredstva ostvarene dobiti mogu se koristiti isključivo za poboljšanje
uvjeta rada i za ulaganja u poboljšanje vodnog sustava sukladno odluci
Upravnog vijeća u sporazumu s ravnateljem.

Članak 160.

"Hrvatske vode" za svoje obveze odgovaraju cijelom svojom
imovinom:

Republika Hrvatska solidarno i neograničeno odgovara za obveze "Hrvatskih
voda".

Članak 161.

"Hrvatske vode" ne mogu bez suglasnosti ravnatelja stjecati,
otuđiti ili opteretiti nekretnine i drugu imovinu čija vrijednost prelazi
iznos određen Statutom.

Članak 162.

Organ upravljanja "Hrvatskih voda" je Upravno vijeće. Upravno
vijeće ima sedam članova koje imenuje i razrješava Vlada Republike Hrvatske.
Članovi Upravnog vijeća prvenstveno se imenuju iz reda nositelja javnih
funkcija i stručnjaka s područja upravljanja vodama, gospodarstva i javnih
financija.

Članom Upravnog vijeća ne može biti osoba koja je u poslovnom odnosu
s "Hrvatskim vodama".

Vlada Republike Hrvatske može člana Upravnog vijeća razriješiti i prije
isteka vremena na koje je imenovan, a dužna ga je razriješiti ako nastupe
okolnosti iz stavka 2. ovoga članka.

Članak 163.

Upravno vijeće :

1. donosi Statut, uz suglasnost Vlade Republike Hrvatske,

2. donosi planove upravljanja vodama,

3. donosi financijske planove i godišnji obračun,

4. donosi odluku o unutarnjem ustrojstvu,

5. donosi opće akte potrebne za poslovanje "Hrvatskih voda"
i druge akte koje prema ovome Zakonu donose "Hrvatske vode",

6. donosi poslovnik o svome radu,

7. razmatra izvješća direktora,

8. odlučuje o osnivanju društava kapitala ili druge pravne osobe i o
ulaganjima u te pravne osobe,

9. odlučuje o preuzimanju zajmova iznad iznosa određenog Statutom,

10. imenuje članove drugih tijela "Hrvatskih voda", ako Statutom
ili aktom kojim se takvo tijelo osniva nije drugačije određeno,

11. obavlja druge poslove i zadatke određene Statutom i općim aktima
"Hrvatskih voda".

Akti iz stavka 1. točke 2., 3., 4., 8. i 9. ovoga članka donose se uz
saglasnost ravnatelja.

Članak 164.

Upravno vijeće ima predsjednika kojeg biraju članovi tog Vijeća.

Članak 165.

Upravno vijeće raspravlja i odlučuje na sjednicama na kojima mora prisustvovati
najmanje pet članova Vijeća. Odluke se donose većinom glasova prisutnih.

Iznimno od stavka 1. ovoga članka, za donošenje odluka o pitanjima iz
članka 163. stavka 1. točke 1., 2., 3., 4., 8. i 9. ovoga Zakona potrebna
je dvotrećinska većina glasova svih članova Vijeća.

Članak 166.

Članovi Upravnog vijeća dužni su u svom radu i pri odlučivanju u Vijeću
postupati prema načelu savjesnosti u sklada sa Zakonom i općim aktima "Hrvatskih
voda".

Članovi Upravnog vijeća imaju pravo na naknadu za rad u Upravnom vijeću
u skladu sa Statutom.

Članak 167.

Voditelj poslovanja "Hrvatskih voda" je direktor.

Direktor:

1. organizira poslovanje,

2. predstavlja i zastupa "Hrvatske vode",

3. poduzima sve pravne radnje u ime i za račun "Hrvatskih voda",

4. predlaže planove upravljanja vodama, financijske planove i godišnji
obračun,

5. podnosi izvješća o stanju vodnog režima i poslovanju "Hrvatskih
voda",

6. obavlja druge poslove i ovlasti sukladno Statutu.

Direktor je odgovoran za zakonitost rada "Hrvatskih voda".

Članak 168.

Direktora imenuje i razrješava Vlada Republike Hrvatske na prijedlog
ravnatelja, na vrijeme od pet godina.

Uvjeti koje mora ispunjavati osoba koja se imenuje za direktora određuju
se Statutom.

Članak 169.

"Hrvatske vode" mogu imati i druga nadzorna i stručna tijela.
Sastav, način osnivanja, djelokrug i način rada tih tijela određuju se
Statutom ili drugim aktom koji se donosi na temelju Statuta.

Članak 170.

Unutarnje ustrojstvo "Hrvatskih voda" utvrđuje se posebnim
općim aktom koje donosi Upravno vijeće uz

suglasnost ravnatelja. Unutarnje ustrojstvo utvrduje se u skladu s osnovama
za unutarnje ustrojstvo određenim Statutom.

Za poslove operativnog upravljanja vodnim sustavom ustrojavaju se organizacijske
jedinice,

1. Vodnogospodarski odjel za vodno područje sliva Save, sa sjedištem
u Zagrebu,

2. Vodnogospodarski odjel za vodno područje sliva Drave i Dunava, sa
sjedištem u Osijeku,

3. Vodnogospodarski odjel za vodno područje primorsko-istarskih slivova,
sa sjedištem u Rijeci,

4. Vodnogospodarski odjel za vodno područje dalmatinskih slivova, sa
sjedištem u Splitu,

5. Vodnogospodarski odjel za slivno područje Grada Zagreba, sa sjedištem
u Zagrebu.

Vodnogospodarski odjeli nemaju pravne osobnosti.

Za neposredno obavljanje poslova iz članka 158. točke 3., 4., 5., 6.
i 7. ovoga Zakona u sastavu vodnogospodarskih odjela ustrojavaju se vodnogospodarske
ispostave za slivna područja.

Članak 171.

Statutom "Hrvatskih voda" utvrđuju se osobito: ovlasti i način
odlučivanja pojedinih tijela i direktora, osnove za donošenje planova,
osnove unutarnjeg ustrojstva, način i uvjeti raspolaganja sredstvima, način
ostvarivanja odnosa s jedinicama lokalne samouprave u pitanjima upravljanja
vodama, način ostvarivanja javnosti rada, te druga pitanja za koja je ovim
ili drugim zakonom određeno da se uređuju statutom.

2. POSLOVI OSOBITO ZNAČAJNI ZA UPRAVLJANJE VODAMA

Članak 172.

Poslovi osobito značajni za upravljanje vodama za čije se obavljanje
moraju ispuniti posebni uvjeti propisani ovim Zakonom, odnosno propisom
na osnovi ovoga Zakona jesu:

1. arhitektonske inžinjerske djelatnosti (74.20 klasifikacije):

- izrada projektne dokumentacije za vodnogospodarske građevine i vodne
sustave,

2. zemljani radovi (45. 11 klasifikacije):

- tehničko i gospodarsko održavanje vodnog dobra, regulacijskih i vodnih
građevina i uređaja,

- tehničko i gospodarsko održavanje meliocacijskih sustava za odvodnjavanje
i navodnjavanje,

- tehnički radovi provođenja obrane od poplava i drugih oblika zaštite
od štetnog djelovanja voda,

3. izgradnja hidrograđevinskih objekata (45.25 klasifikacije):

- uređenje vodotoka i drugih voda (regulacijski radovi),

4. uslužne djelatnosti u biljnoj proizvodnji (01.41 klasifikacije) :

- rukovanje sustavom za navodnjavanje,

5. skupljanje, pročišćavanje i distribucija vode (41.00 klasifikacije)
:

- vodoopskrbna djelatnost (članak 31.),

6. uklanjanje otpadnih voda (90.00 klasifikacije):

- djelatnost javne odvodnje otpadnih voda (članak 74.).

Članak 173.

Obavljanje poslova iz članka 172. točke 2., 3. i 4. ovoga Zakona na
određenom slivnom području, "Hrvatske vode" povjeravaju pravnoj
osobi koja ispunjava posebne uvjete iz članka 174. ovoga Zakona čije je
sjedište na tom slivnom području. O povjeravanju poslova zaključuje se
ugovor za razdoblje od jedne ili više godina. Ako na određenom slivnom
području nije osnovana takva pravna osoba, poslovi se povjeravaju drugoj
pravnoj osobi registriranoj za obavljanje takvih poslova.

Članak 174.

Posebne uvjete za obavljanje poslova iz članka 172. ovoga Zakona, a
osobito potrebnu tehničku

opremljenost, stručnu osposobljenost zaposlenika, obvezu kontinuiranog
obavljanja poslova, te poduzimanja posebnih mjera, propisuje ravnatelj.

Za upis poslova iz članka 172. ovoga Zakona kao predmeta poslovanja
u sudski registar potrebna je suglasnost Državne uprave za vode o ispunjavanju
uvjeta iz stavka 1. ovoga članka.

VI. NACIONALNO VIJEĆE ZA VODE

Članak 175.

Nacionalno vijeće za vode osniva se radi razmatranja sustavnih pitanja
upravljanja vodama, usklađivanja različitih potreba i interesa te predlaganja
mjera za razvoj i poboljšanje vodnog sustava u Republici Hrvatskoj.

Nacionalno vijeće za vode:

1. razmatra i daje mišljenje o prijedlozima zakona i drugih propisa
kojima se uređuju pitanja u vezi s upravljanjem vodama,

2. razmatra provođenje zakona i propisa o upravljanju vodama,

3. razmatra prijedloge Vodnogospodarske osnove Hrvatske i planove upravljanja
vodama koji se donose na državnoj razini,

4. razmatra sustav financiranja upravljanja vodama i način korištenja
tako osiguranih sredstava,

5. razmatra potrebe koje se putem vodnog sustava ostvaruju u različitim
djelatnostima i područjima života (uređenje naselja, poljoprivreda, energetika,
plovidba, industrija, turizam i dr.).

U vezi s pitanjima koja razmatra, Nacionalno vijeće za vode daje mišljenja,
utvrđuje stajališta i prijedloge, predlaže donošenje propisa i poduzimanje
mjera.

Članak 176.

Nacionalno vijeće za vode ima predsjednika i deset članova koje na vrijeme
od četiri godine imenuje Zastupnički dom Sabora Republike Hrvatske.

Predsjednik i članovi Nacionalnog vijeća za vode imenuju se iz reda
zastupnika u Saboru Republike Hrvatske, te iz reda istaknutih znanstvenika
i stručnih djelatnika iz područja upravljanja vodama i tome srodnih područja.

Članak 177.

Nacionalno vijeće za vode donosi poslovnik o svom radu. Stručne i druge
poslove potrebne za rad Nacionalnog vijeća za vode obavlja Državna uprava
za vode.

VII. NADZOR I UPRAVNE MJERE

Članak 178.

Upravni nadzor nad provedbom ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju
njega kao i upravni nadzor nad "Hrvatskim vodama" u obavljanju
prenijetih im poslova državne uprave obavlja Državna uprava za vode.

Ako županijski uredi nadležni za poslove upravljanja vodama smatraju
da postoje određene nepravilnosti ili nezakonitosti u radu ili postupanju
"Hrvatskih voda" iz članka 21. Zakona o sustavu državne uprave
("Narodne novine", br. 75/93.) radi kojih se mogu poduzeti mjere
upravnog nadzora prijavit će to Državnoj upravi za vode.

O poduzetim mjerama ili razlozima za nepoduzimanje mjera iz stavka 2.
ovoga članka Državna uprava za vode izvijestit će podnositelja prijave
u roku mjesec dana od dana primitka prijave.

Članak 179.

Inspekcijski nadzor nad provedbom odredaba ovoga Zakona i propisa donesenih
na temelju njega provode Državna uprava za vode (u daljnjem tekstu : Državna
vodopravna inspekcija) i županijski uredi nadležni za poslove upravljanja
vodama (u daljnjem tekstu: županijska vodopravna inspekcija).

Poslove vodopravne inspekcije mogu obavljati i drugi državni službenici
koje za to ovlasti ravnatelj.

Članak 180.

Vodopravna inspekcija nadzire osobito:

1. stanje vodotoka i drugih voda iz članka 2. ovoga Zakona,

2. tehničku ispravnost i namjensko korištenje vodnih građevina i uređaja,

3. korištenje voda i vodnog dobra u skladu sa Zakonom, vodopravnim aktima
i ugovorom o koncesiji,

4. stanje onečiščenosti, odnosno zagađenja voda i provođenje mjera za
zaštitu voda i izvršavanje uvjeta određenih vodopravnim aktima,

5. pripremu i provođenje mjera za obranu od poplava i drugih mjera zaštite
od štetnog djelovanja voda.

6. zakonitost obavljanja djelatnosti iz članka 158. i 172. ovoga Zakona.

Članak 181.

Državna vodopravna inspekcija nadzire primjenu odredaba ovoga Zakona
i drugih propisa i provođenje mjera u oblasti upravljanja vodama koje se
odnose na izvršavanje međudržavnih obveza, radova i stanja vodnog sustava
na međudržavnim, odnosno državnim vodama i vodama obalnog mora, pripremu
i provođenje Državnog plana obrane od poplava i stanje vodnih građevina
u vlasništvu države, pripremu i provođenje Državnog plana zaštite voda,
postupanje u skladu s vodopravnim aktima iz članka 123. stavak 2. i članka
131. stavak 2. ovoga Zakona, te izvršavanje prava i obveza iz koncesije
iz članka 145. stavka 2. točke 1. do 3. ovoga Zakona.

Državna vodopravna inspekcija može neposredno obaviti poslove iz nadležnosti
županijske vodopravne inspekcije na trošak te županije, kad ocijeni da
se na drugi način ne mogu provesti odredbe ovoga Zakona ili drugih propisa
donesenih na osnovi ovoga Zakona, a nadležna vodopravna inspekcija nije
obavila inspekcijski nadzor u za to naloženom roku ili nije dovršila postupak
u roku.

Članak 182.

Županijska vodopravna inspekcija nadzire primjenu odredaba ovoga Zakona,
drugih propisa donesenih na osnovi njega i odluka županijskih skupština
ili Gradska skupština Grada Zagreba, odnosno gradskih i općinskih vijeća
te provođenje mjera u oblasti upravljanja vodama u slučajevima za koje
prema članku 181. ovoga Zakona nije utvrđena nadležnost Državne vodopravne
inspekcije.

Ako utvrdi da postoji osnova za postupanje iz nadležnosti Državne vodopravne
inspekcije, vodopravna inspekcija iz stavka 1. ovoga članka može sama poduzeti
neophodne mjere radi sprečavanja nastanka štete o čemu odmah izvještava
Državnu vodopravnu inspekciju.

Članak 183.

U provedbi inspekcijskog nadzora vodopravni inspektor ovlašten je zahtijevati
od odgovorne osobe u pravnoj osobi, odnosno od fizičke osobe kod koje obavlja
inspekcijski nadzor da:

1. omogući izvršenje nadzora u radnim prostorijama,

2. dostavi na uvid sve potrebne podatke i dokumentaciju,

3. izvijesti o poduzetim mjerama za otklanjanje utvrđenih nedostataka,

4. organizira i omogući uzimanje uzoraka vode u svrhu njezine analize,

5. omogući izravan uvid u način obavljanja djelatnosti.

Troškovi analize uzoraka vode iz stavka 1. točke 4. ovoga članka podmiruju
se iz sredstava Državnog proračuna, odnosno proračuna županije i Grada
Zagreba. Ukoliko sastav vode ne odgovara propisanom, odnosno vodopravnom
dozvolom utvrđenom sastavu, troškove podmiruje ta pravna, odnosno fizička
osoba.

Članak 184.

Ako utvrdi da su povrijedene odredbe ovoga Zakona ili propisa donesenog
na osnovi njega, vodopravni inspektor će pismeno konstatirati nepravilnosti
i nedostatke i rješenjem odrediti mjere i rok za njihovo otklanjanje.

U slučaju iz stavka 1. ovoga članka vodopravni inspektor je ovlašten
:

1. zabraniti građenje ili izvođenje drugih radova ako se izvode bez
propisanih vodopravnih akata ili suprotno njima,

2. narediti privremenu obustavu rada, odnosno obavljanja djelatnosti,

3. zabraniti uporabu objekata ili uređaja,

4. zabraniti ili ograničiti korištenje voda,

5. zabraniti ili ograničiti ispuštanje opasnih tvari u vode,

6. zabraniti odlaganje otpadnih i drugih tvari na području na kojem
to može utjecati na pogoršanje kakvoće vode,

7. narediti poduzimanje mjera za pročišćavanje zagađenih voda,

8. narediti otklanjanje šteta i uspostavu prijašnjeg stanja,

9. narediti privremeno oduzimanje predmeta kojim je počinjen prekršaj
iz ovoga Zakona, do pravomoćnosti rješenja,

10. poduzeti druge mjere i radnje u skladu s ovim zakonom ili propisima
donesenim na osnovi njega.

Članak 185.

Vodopravni inspektor predložit će Državnoj upravi za vode da po pravu
nadzora poništi vodopravnu dozvolu izdanu protivno odredbama ovoga Zakona
i propisa donesenih na osnovi njega te privremeno, odnosno trajno, oduzimanje
vodopravne dozvole iz razloga navedenih u članku 140. i 141. ovoga Zakona.

Članak 186.

Vodopravni inspektor može donijeti usmeno rješenje i odmah narediti
njegovo izvršenje u slučaju kada je potrebno spriječiti radnju zbog koje
može nastati neposredna opasnost za život i zdravlje ljudi, životinjski
ili biljni svijet, odnosno veća materijalna šteta, a osobito:

1. ako bi nastala neposredna opasnost od poplava, izljeva vode ili pogoršanja
stanja u tijeku poplave,

2. ako bi mogla nastati nestašica vode ili teškoće u opskrbi vodom,

3. ako postoji opasnost od zagađivanja vode ili je nastupilo zagađenje
u opsegu u kojem to predstavlja neposrednu opasn, za život i zdravlje ljudi
ili za životinjski ili biljni svijet.

Pismeni otpravak usmenog rješenja mora se dostaviti stranci u roku od
sedam dana od dana donošenja usmenog rješenja.

Članak 187.

Protiv prvostupanjskog rješenja Državne uprave za vode donesenog na
osnovi ovoga Zakona nije dopuštena žalba.

Iznimno od stavka 1. ovoga članka, protiv rješenja Državne vodopravne
inspekcije može se podnijeti žalba Državnoj upravi za vode u roku osam
dana od primitka rješenja.

O žalbi odlučuje posebna komisija Državne uprave za vde koju imenuje
ravnatelj.

Žalba izjavljena protiv rješenja iz stavka 2. ovoga članka ne zadržava
izvršenje rješenja.

Članak 188.

Poslove vodopravnog inspektora može obavljati osoba koja, pored zakonom
utvrđenih uvjeta za rad u tijelima državne uprave, ima visoku stručnu spremu
građevinskog smjera i pet godina iskustva na poslovima upravljanja vodama
i položen državni ispit za vodopravnog inspektora.

Poslove vodopravnog inspektora na zaštiti voda može obavljati i osoba
koja ima visoku stručnu spremu kemijskog, biokemijskog, tehnološkog, inžintjersko-ekološkog
ili kulturno-tehnčkog smjera i pet godina radnog iskustva na poslovima
zaštite, da i položen stručni ispit za vodopravnog inspektora za zaštitu
voda.

Program državnog ispita za vodopravnog inspektora propisuje ravnatelj.

Članak 189.

Vodopravni inspektori imaju posebnu iskaznicu, kojom se dokazuje njihovo
službeno svojstvo i identitet.

Način vođenja očevidnika i obrazac iskaznice vodopravnog inspektora
propisuje ravnatelj.

Članak 190.

Radi osiguranja provođenja odredaba ovoga Zakona i propisa donesenih
na osnovi njega tijela državne uprave nadležna za poslove sanitarne inspekcije
mogu:

1. zabraniti građenje ili uporabu građevina i uređaja, korištenje zemljišta
i obavljanje gospodarske i druge djelatnosti u zoni sanitarne zaštite izvorišta
koja služe za javnu opskrbu vodom za piće, odnosno za opskrbu mineralnom
vodom - ako se time ugrožava zdravstvena ispravnost vode,

2. narediti otklanjanje nedostataka na građevinama i uređajima za opskrbu
vodom za piće, koji mogu nepovoljno utjecati na količinu ili zdravstvenu
ispravnost vode,

3. zabraniti uporabu vode za piće koja ne odgovara propisanim uvjetima
glede kemijskih, fizikalnih, bakterioloških, bioloških i radioaktivnih
osobina,

4. narediti pročiščavanje, dezinfekciju i provođenje drugih higijenskoepidemioloških
mjera potrebnih radi poboljšanja zdravstvene ispravnosti vode za piće,

5. narediti poduzimanje drugih mjera potrebnih za zaštitu zdravstvene
ispravnosti vode.

O poduzetim mjerama iz stavka 1. ovoga članka, tijela državne uprave
nadležna za poslove sanitarne inspekcije izvjestit će nadležnu vodopravnu
inspekciju.

Članak 191.

Odredbe članka 183. do 186. ovoga Zakona na odgovarajući način primjenjuju
i tijela državne uprave nadležna za poslove sanitarne inspekcije pri poduzimanju
mjera iz članka 190. ovoga Zakona.

Članak 192.

Ako pravna, odnosno fizička osoba u slučajevima iz članka 184. ovoga
Zakona ne postupi prema rješenju vodopravnog inspektra, prisilit će se
na izvršenje upravnom mjerom u visini desetorostruke prosječne plaće u
Republici u proteklom tromjesečju. Svaka kasnija upravna mjera izriče se
u dvostrukom iznosu.

Upravnu mjeru iz stavka 1. ovoga članka izvršavaju tijela nadležna za
izvršenje novčanih kazni izrečenih za prekršaje. Ovaj iznos naplaćuje se
u korist proračuna grada, odnosno općine, na čijem je području sjedište
pravne osobe, odnosno na čijem području fizička osoba obavlja djelatnost.

Članak 193.

Poslove neposrednog nadzora nad stanjem voda i vodnih građevina radi
sprečavanja, utvrđivanja i uklanjanja onečišćenja voda i oštećenja vodnih
građevina obavljaju vodočuvari.

U obavljanju poslova iz stavka 1. ovoga članka vodočuvari su ovlašteni
utvrđivati identitet osoba i podnositi prijave za prekršaje.

Vodučuvari imaju vodočuvarsku iskaznicu.

Propisom koji donosi ravnatelj određuju se uvjeti za obavljanje poslova
vodočuvarske službe te oblik i sadržaj vodočuvarske iskaznice.

VIII. KAZNENE ODREDBE

Članak 194.

Novčanom kaznom u iznosu od 40.000,00 do 500.000,00 kuna kaznit će se
za prekršaj pravna ili fizička osoba:

1. ako u obavljanju vodoopskrbne djelatnosti ne osigura stalni i sustavni
pregled vode, ne poduzima mjere za osiguravanje kakvoće vode i sanitarne
ispravnosti uređaja (članak 35.),

2. ako ne poduzima propisane mjere sanitarne zaštite izvorišta (članak
40.),

3. ako bez vodopravne dozvole vadi pijesak, šljunak i kamen na području
na kojem je propisana obveza pribavljanja takve dozvole ili te tvari vadi
u količini većoj od dozvoljene (članak 53.),

4. ako neovlašteno koristi vodno dobro (članak 64.),

5. ako ne dopusti korištenje vodnog dobra za namjene iz članka 59. ovoga
Zakona (članak 62.),

6. ako u vode ispušta opasne i druge tvari ili ih odlaže na područje
gdje postoji mogućnost onečišćenja, odnosno zagađivanja voda suprotno odredbama
ovog Zakona (članak 10. stavak 2.),

7. ako ne pročišćava otpadne tehnološke vode (članak 72. stavak 1. točka
1.),

8. ako ne odstranjuje opasne tvari (članak 73.).

9. ako iz sustava lokalne odvodnje ispuštaju vode iznad dozvoljenih
graničnih vrijednosti (članak 72. stavak 1. točka 2.),

10. ako ne ukloni nedostatke na uređajima za odvodnju otpadnih voda
uslijed čega se onečišćuju podzemne vode (članak 74. stavak 2.),

11. ako otpadne vode ne ispušta u skladu s odlukom o odvodnji otpadnih
voda (članak 75. stavak 1.),

12. ako ne provodi mjere utvrđene planom za zaštitu voda (članak 76.),

13. ako ne postupi u skladu sa zabranom, odnosno ograničenjem ispuštanja
otpadnih voda ili drugim propisanim mjerama za vrijeme niskog vodostaja
(članak 78.),

14. ako ne obavijesti policijsku upravu o nastalom onečiščenju ili zagadenju
voda, odnosno o opasnosti od onečišćenja ili zagađenja u vezi s njenim
djelovanjem ili propustom (članak 79. stavak 1.),

15. ako bez ovlasti obavlja analize sastava i kakvoće vode (članak 81.),

16. ako ne provodi mjere utvrđene planom obrane od poplava i leda (članka
87.),

17. ako ne vodi, odnosno ne vodi ažurno vodnu dokumentaciju (članak
103. stavak 3. i članak 115. stavak 5.),

18. ako bez vodopravne suglasnosti obavlja radove građenja ili druge
radove za koje je takva suglasnost obavezna ili radove ne izvodi u skladu
s vodopravnom suglasnošču (članak 126. stavak 1.),

19. ako bez vodopravne dozvole obavlja djelatnost za koju je takva dozvola
potrebna ili takvu djelatnost ne obavlja u skladu s vodopravnom dozvolom,
odnosno stavlja u promet ili proizvodi kemijske tvari i njihove pripravke
bez vodopravne dozvole (članak 129. i 130.),

20. ako bez ugovora o koncesiji obavlja djelatnost, odnosno radnje za
koje je propisana obveza pribavljanja koncesije (članak 143.),

21. ako kao korisnik koncesije ne poduzima mjere za zaštitu života i
zdravlja ljudi i imovine drugih osoba (članak 151.),

22. ako kao korisnik koncesije ne obavi radnje naložene mu radi usklađivanja
s promjenama u vodnom režimu (članak 152. stavak 1.),

23. ako obavlja poslove iz članka 172. ovoga Zakona bez upisa u sudski
registar (članak 174.),

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu od 4.000,00 do 50.000,00 kuna.

Članak 195.

Novčanom kaznom u iznosu od 20.000,00 do 100.000,00 kuna kaznit će se
za prekršaj pravna ili fizička osoba:

1. ako bez vodopravne dozvole koristi vodu za namjene i u količini koja
prolazi opseg opće uporabe (članak 27. i 28.),

2. ako koristi vodu suprotno odluci o privremenom ograničenju ili trajnoj
obustavi korištenja voda (članak 29.),

3. ako u roku od 48 sati ne prijavi nalaz podzemnih voda prilikom izvođenja
rudarskih radova, drugih iskopa i bušenja tla (članak 30. stavak 1.),

4. ako ne dopusti uvid, uzimanje podataka i obavljanje potrebnih ispitivanja
podzemnih voda (članak 30. stavak 2.),

5. ako u obavljanju vodoopskrbne djelatnosti ne dostavlja podatke o
provođenju mjera za osiguranje odgovarajuće kakvoće vode (članak 35.),

6. ako suprotno propisu o graničnim vrijednostima opasnih i drugih tvari
u septičke, odnosno sabirne jame ispušta otpadne vode (članak 72. stavak
1. točka 3.),

7. ako ne vodi propisane očevidnike o ispuštanju u vode opasnih i štetnih
tvari (članak 80.),

8. ako ne sudjeluje u obrani od poplava kada je na to obavezan u skladu
s planom obrane od poplava (članak 89.),

9. ako ne poštuje privremeno ograničenje, odnosno zabranu cestovnog,
željezničkog, odnosno riječnog prometa (članak 90. stavak 1.),

10. ako kao korisnik akumulacije ne poduzme mjere kojima se osigurava
prihvaćanje poplavnog vala (članak 91. stavak 1.),

11. ako ne poduzima mjere obrane od leda (članak 92. stavak 2.),

12. ako ne održava objekte detaljne melioracijske odvođnje u skladu
s odlukom županijske skupštine (članak 103.),

13. ako postupi suprotno zabranama propisanim radi očuvanja i održavanja
regulacijskih i zaštitnih vodnih građevina i sprečavanja pogoršanja vodnog
režima (članak 106. stavak 1. točka 1., 2., 4., 5. i 6.)

14. ako na području na kojem je to zabranjeno podiže građevine i obavlja
druge radove (članak 106. stavak 1. točka 3.),

15. ako ceste, puteve i prijelaze na vodnom dobru, regulacijskim i zaštitnim
vodnim građevinama ne održava na propisani način, odnosno koristi suprotno
zabrani (članak 108. stavak 1.),

16. ako ne dopušta korištenje pijeska, šljunka i kamena, odnosno ne
dopušta prijelaz preko zemljišta radi provođenja obrane od poplava (članak
109. stavak 1. i 2.),

17. ako ne dopušta prijelaz preko zemljišta radi održavanja vodnih građevina
(članak 110. stavak 1.),

18. ako mijenja ili presijeca tok podzemnih voda, odnosno koristi vode
u opsegu kojim se ugrožavaju prava drugih osoba mineralna i termalna izvorišta,
stabilnost tla i građevina (članak 111. stavak 1. točka 1.),

19. ako mijenja pravac ili jačinu toka površinske vode koja protječe
ili otječe preko njegova zemljišta (članak 111. stava točka 2.),

20. ako ne omogući provedbu upravnog nadzora u skladu s člankom 183.
ovoga Zakona.

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu 2.000,00 do 10.000,00 kuna.

Članak 196.

Novčanom kaznom u iznosu od 10.000,00 do 50.000,00 na kaznit će se za
prekršaj pravna ili fizička osoba:

1. ako ne postupa u skladu s odlukom gradskog, odnosno općinskog vijeća
o uvjetima korištenja vode iz javnih zdenaca crpki i sl. objekata koji
nisu uključeni u sustav organizirane komunalne djelatnosti (članak

37.),

2. ako ne vodi propisane očevidnike o zahvaćanju i korištenju vode (članak
39. stavak 1.),

3. ako ne vodi propisane očevidnike o izvađenim količinama pijeska,
šljunka i kamena (članak 54.),

4. ako se koristi vodnim dobrom za odmor i rekreaciju suprotno odluci
gradskog, odnosno općinskog vijeća (članak 63.)

5. ako ne uspostavi prijašnje stanje (članak 107.).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgorna osoba u
pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu l.000,00 do 5.000,00 kuna.

Članak 197.

Novčanom kaznom u iznosu od 2.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se
za prekršaj pravna, odnosno fizička osoba :

1. ako ne dostavlja podatke iz očevidnika o zahvaćenim i iskorištenim
količinama vode (članak 39. stavak 1.),

2. ako ne dostavlja podatke iz očevidnika o količini i kakvoći izvađenog
pijeska, šljunka ili kamena (članak 54.),

3. ako ne dostavlja podatke iz očevidnika o ispuštanju opasnih i štetnih
tvari (članak 80.).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu od 500,00 do 5.000,00 kuna.

Članak 198.

Iznos novčane kazne iz članka 137. ovoga Zakona i kazne za prekršaje
iz članka 194. do 197. ovoga Zakona uplaćuju se u korist županijskog proračuna
i namjenski koristi za financiranje radova uređenja vodotoka i drugih voda
na slivnom području na kojem je prekršaj učinjen.

Članak 199.

Pored kazne izrečene za prekršaj prema počinitelju prekršaja iz članka
194. stavka 1. točke 3. ovoga Zakona mogu se poduzeti i zaštitne mjere
oduzimanje vozila, opreme i pribora s kojima je prekršaj učinjen.

Zaštitna mjera iz stavka 1, ovoga članka može se izreči na vrijeme do
šest mjeseci, a u slučaju ponovljenog prekršaja u roku od dvije godine
mogu se trajno oduzeti sredstva rada iz stavka 1. ovoga članka bez prava
na naknadu.

IX. PRIJELAZNE I ZAKLJUČNE ODREDBE

1. PROVOĐENJE STATUSNIH PROMJENA U JAVNIM VODOPRIVREDNIM PODUZEĆIMA
I

POČETAK RADA "HRVATSKIH VODA"

Članak 200.

"Hrvatske vode" pravni su sljednik Javnog vodoprivrednog poduzeća
"Hrvatska vodoprivreda".

"Hrvatske vode" ustrojit će se i započeti s djelovanjem u
skladu s odredbama ovoga Zakona do 1. srpnja 1996. godine.

Danom upisa "Hrvatških voda" u sudski registar prestaje s
djelovanjem Javno vodoprivredno poduzeće "Hrvatska vodoprivreda",
a imovina, prava i obveze toga poduzeća postaju imovinom, pravima i obvezama
"Hrvatskih voda". Istim danom zaposlenici Javnoga vodoprivrednog
poduzeća "Hrvatska vodoprivreda", postaju zaposlenicima "Hrvatskih
voda".

Članak 201.

"Hrvatske vode" dužne su donijeti Statut u roku od 30 dana
od dana upisa u registar.

Do imenovanja direktora "Hrvatskih voda" poslove zakonskog
zastupnika te pravne osobe obavljat će direktor Javnoga vodoprivrednoga
poduzeća "Hrvatska vodoprivreda".

Do konstituiranja upravnog vijeća "Hrvatskih voda" ovlasti
tog organa obavljat će Upravni odbor Javnoga vodoprivrednog poduzeća "Hrvatska
vodoprivreda".

Članak 202.

Danom stupanja na snagu ovoga Zakona vlasnička i osnivačka prava na
javnim vodoprivrednim poduzećima za slivna područja prelaze na županije,
odnosno Grad Zagreb, na čijem je području sjedište tih poduzeća.

Poduzeća iz stavka 1. ovoga Zakona organizirat će se kao društva kapitala
u vlasništvu osnivača i uskladiti svoje poslovanje s odredbama ovoga Zakona
do 1. srpnja 1996. godine.

Iznimno od stavka 2. ovoga članka Javno vodoprivredno poduzeće za sliv
zadarskog područja - Zadar, Javno vodoprivredno poduzeće za slivno područje
Krke - Šibenik i Javno vodoprivredno poduzeće za slivno područje Dubrovnika
prestaju s radom 1. srpnja 1996. godine, a OOUR "Krka", Knin
prestaje s radom danom stupanja na snagu ovoga Zakona. Imovina, prava i
obveze tih pravnih osoba prelaze na "Hrvatske vode" koje preuzimaju
i zaposlenike tih javnih poduzeća.

Članak 203.

Pravne osobe iz članka 202. stavak 2. ovoga Zakona će do organiziranja
u društva kapitala:

1. predati na upravljanje "Hevatskim vodama" nekretnine koje
su prema ovome Zakonu u vlasništvu države, županija, odnosno Grada Zagreba
(zaštitne i regulacijske vodne građevine, čuvarnice, melioracijske vodne
građevine i dr.),

2. izdvojiti iz svoje imovine radi prijenosa u vlasništvo "Hrvatskih
voda" odgovarajući dio nekretnina (poslovne zgrade i prostorije s
pripadajućim zemljištem) koje se na dan stupanja na snagu ovoga Zakona
koriste za obavljanje poslova iz članka 158. ovoga Zakona i izvršavanje
javnih ovlasti koje sada obavljaju javna vodoprivredna poduzeća za slivna
područja a ovim se Zakonom stavljaju u djelokrug "Hrvatskih voda",

3. prenijeti na "Hrvatske vode" neutrošena sredstva vodoprivredne
naknade, te odgovarajuća potraživanja i obveze koje se podmiruju iz sredstava
vodoprivredne naknade,

4. predati "Hrvatskim vodama": vodne knjige, katastre voda,
tehničku i drugu odgovarajuću dokumentaciju koja se odnosi na upravljanje
vodama i melioracijskim sustavima.

Članak 204.

Radi utvrđivanja imovine, prava, obveza i dokumentacije (u daljnjem
tekstu : imovina) koja se u skladu sa članom 203. ovoga Zakona prenosi
na "Hrvatske vode" osniva se posebna komisija za svako javno
vodoprivredno poduzeće slivnog područja.

Komisiju iz stavka 1. ovoga članka sporazumno osnivaju Javno vodoprivredno
poduzeće "Hrvatska vodoprivreda" i javno vodoprivredno poduzeće
slivnog područja.

Komisija sastavlja zapisnik o utvrđivanju imovine na temelju kojeg se
zaključuje sporazum o njezinom prijenosu. Nacrt sporazuma se prije potpisivanja
dostavlja na suglasnost ravnatelju.

U slučaju izostanka sporazuma iz stavka 3. ovoga članka, odluku o izdvajanju
imovine donosi arbitražna komisija. Arbitražna komisija sastoji se od pet
članova od kojih po dva člana imenuje svako javno vodoprivredno poduzeće,
a predsjednika imenuje ravnatelj.

Sporazum iz stavka 3. ovoga članka i odluka arbitraže iz stavka 4. ovoga
članka imaju svojstvo javne isprave podobne za upis u zemljišne knjige.

Članak 205.

"Hrvatske vode" preuzet će zaposlenike pravnih osoba iz članka
202. ovoga Zakona potrebne za obavljanje poslova iz članka 158. ovoga Zakona,
koje sada obavljaju javna vodoprivredna poduzeća slivnih područja, a ovim
se Zakonom stavljaju u nadležnost "Hrvatskih voda".

Preuzimanje zaposlenika obavit će se na osnovi sporazuma između "Hrvatske
vodoprivrede" i javnoga vodoprivrednog poduzeća za slivno područje.

Ako se ne postigne sporazum o preuzimanju zaposlenika iz stavka 1. ovoga
članka, preuzimanje će se obaviti na osnovi rješenja koje donosi ravnatelj.
Ovo je rješenje konačno.

2. PRIVATIZACIJA DRUŠTAVA KAPITALA KOJA OBAVLJAJU VODNOGOSPODARSKU

DJELATNOST

Članak 206.

Društva kapitala iz članka 202. stavka 2. ovoga Zakona te društva s
ograničenom odgovornošću u vlasništvu Javnoga vodoprivrednog poduzeća "Hrvatska
vodoprivreda" (u daljnjem tekstu: društva kapitala) podliježu privatizaciji.

Privatizacijom iz stavka 1. ovoga članka mora se obuhvatiti najmanje
51% temeljnog kapitala društva kapitala koje se privatizira.

Za donošenje odluke o privatizaciji potrebno je prethodno mišljenje
Državne uprave za vode.

Na privatizaciju društva kapitala iz ovoga članka primjenjuju se odredbe
Zakona o privatizaciji.

OSTALE PRIJELAZNE I ZAKLJUČNE ODREDBE

Članak 207.

U roku od jedne godine od dana stupanja na snagu ovnga Zakona nadležni
javni pravnbranitelj podnijet će zahtjev za upis nekretnina iz članka 60.
ovoga Zakona u zemljišne knjige kao javno vodno dobro u vlasništvu Republike
Hrvatske.

Iznimno odredba stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na zemljišne
čestice iz članka 58. ovoga Zakona koje su aktom o nacinalizaciji, konfiskaciji
ili na drugoj osnovi, osim na temelju raspolaganja prijašnjih vlasnika
pretvorene u društveno vlasništvo dok se u skladu s posebnim zakonom ne
riješi njihov pravni položaj.

Članak 208.

Vodoprivredni uvjeti, vodoprivredne suglasnosti i vodoprivredne dozvole
izdane prema propisima koji su bili na snazi do stupanja na snagu ovoga
Zakona imaju pravnu valjanost vodopravnih akata iz ovoga Zakona.

Članak 209.

Pravnim, odnosno fičkim osobama, korisnicima voda i javnoga vodnog dobra
iz članka 143. ovoga Zakona za čije je korištenje, prema ovome Zakonu obavezna
koncesija, a ispunjavaju propisane uvjete, dodijelit će se koncesija bez
provođenja natječaja.

Osobe iz stavka 1. ovoga članka dužne su, u roku od jedne godine od
dana stupanja na snagu ovoga Zakona podnijeti zahtjev za dodjelu koncesije.
Ako u tom roku ne podnesu zahtjev prestaje im pravo korištenja voda, odnosno
javnoga vodnog dobra.

Članak 210.

Do donošenja vodnogospodarskih osnova, odnosno vodnogospodarskih planova
na područjima za koja

nisu doneseni takvi akti, vodopravni akti mogu se izdavati i na osnovi
postojeće dokumentacije.

Članak 211.

Rješenja o ovlaštenim laboratorijima izdana u skladu s Pravilnikom o
ovlaštenim laboratorijima ("Narodne novine", br. 40/91.) prestaju
važiti istekom roka od tri mjeseca od dana stupanja na snagu propisa iz
članka 81. stavka 2. ovoga Zakona.

Članak 212.

Iznimno od odredbe članka 188. ovoga Zakona poslove županijskoga vodopravnog
inspektora, odnosno vodopravnog inspektora Grada Zagreba, mogu obavljati
i osobe koje su do dana stupanja na snagu ovoga Zakona imenovane vodopravnim
inspektorom a imaju peti (V/1) stupanj stručne spreme građevinskog smjera.

Članak 213.

Propisi iz članka 27. stavka 2., članka 32. stavka 2., članka 37., članka
41. stavka 1., članka 42. stavka 1., članka 75. stavka 3., članka 98. stavka
2., članka 100. i članka 103. stavak 2. smatraju se propisima iz samoupravnog
djelokruga jedinica lokalne samouprave koje ih donose.

Članak 214.

Sabor Republike Hrvatske donijet će u roku od pet godina od dana stupanja
na snagu ovoga Zakona Vodnogospodarsku osnovu Hrvatske iz članka 211. stavka
2. ovoga Zakona.

Vlada Republike Hrvatske donijet će:

1. u roku od mjesec dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona propise
iz članka 15. stavka 3., članka 16. stavka 3., članka 17. stavka 2. i članka
155. ovoga Zakona,

2. u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona propise
iz članka 70. stavka 3., članka 71. stavka 4. i akte iz članka 77. stavka
1. i članka 87. stavka 1. ovoga Zakona.

Državna uprava za vode donijet će u roku od godine dana od dana stupanja
na snagu ovoga Zakona propise iz članka 85. stavka 4. ovoga Zakona.

Ministar zdravstva donijet će u roku šest mjeseci od dana stupanja na
snagu ovoga Zakona propis iz članka 35. stavka 2. ovoga Zakona.

Ravnatelj u suglasnosti s ministrom pomorstva utvrdit će, u roku od
šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakon crte razgraničenja kopnenih
voda i voda mora iz članka 2. stavka 2. ovoga Zakona.

Ravnatelj donijet će:

1. u roku rnjesec dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona propise
iz članka 118., članka 121. i članka 174. stavka 1 ovoga Zakona.

2. u roku šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona propise
iz članka 23., članka39. stavak 2., članka 43., članka 54. stavka 2., članka
72., članka 80., stavka 2., članka 81. stavka 2. članka 105., članka 188
stavka 3., članka 189. i članka 193 ovoga Zakona.

Županijska skupština, odnosno Gradska skupština Grada Zagreba donijet
će:

1. u roku šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona propise
iz članka 72., članka 75. stavka 2. i članka 103. stavka 2. ovoga Zakona,

2. u roku godine dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona akte iz
članka 77. stavka 2., članka 85. stavka 4. i članka 87. stavka 2. ovoga
Zakona.

3. u roku dvije godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakona akte iz
članka 22. stavka 2. i članka 41. stavka 1. i 2. ovoga Zakona.

Općinsko ili gradsko vijeće, odnosno Gradska skupština Grada Zagreba
donijet će u roku godine dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona propise
iz članka 37., članka 41. stavka 2., članka 63. stavka 1., članka 65. stavka
2. i članka 103. stavka 2. ovoga Zakona.

"Hrvatske vode" u suglasnosti s ravnateljem donijet će u roku
od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona akte iz članka 55.
stavka 1. i članka 107. stavka 3. ovoga Zakona.

Članak 215.

Do donošenja propisa iz članka 214. ovoga Zakona ostaju na snazi :

1. Uredba o kategorizaciji vodotoka ("Narodne novini" br.
15/81.),

2. Uredba o klasifikaciji voda ("Narodne novine", 15/81.),

3. Uredba o maksimalno dozvoljenim koncentracijama opasnih tvari u vodama
i obalnom moru ("Narodne novine", br. 2/84.),

4. Odluka o utvrđivanju površina vodnih područja ("Narodne novine",
br. 33/67.),

5. Odluka o utvrđivanju slivnih područja u Republici Hrvatskoj ("Narodne
novine", br. 23/91.),

6. Pravilnik o uvjetima koje moraju ispunjavati laboratoriji koji se
bave ispitivanjem kvalitete voda ("Narodne novine", br. 40/91.),

7. Pravilnik o obliku i načinu vođenja vodnih knjiga i o izvacima iz
vodnih knjiga ("Narodne novine", br. 17/78.),

8. Pravilnik o izdavanju vodoprivrednih uvjeta, vodoprivrednih suglasnosti
i vodoprivrednih dozvola ("Narodne novine", br. 6/92.),

9. Plan za zaštitu voda od zagađivanja ("Narodne novine",
br. 22/86.),

10. Plan za obranu od poplava ("Narodne novine", br. 13/92.),

11. Uputstvo o načinu vođenja očevidnika o izvršenim inspekcijskim pregledima
u vodoprivredi ("Narodne novine", br. 3/89.),

12. Uputstvo za vođenje očevidnika o učestalosti ispuštanja u vode opasnih
i štetnih tvari, količini i sastavu tih tvari i načinu dostavljanja podataka
javnim vodoprivrednim poduzećima ("Narodne novine", br. 9/90.).

Članak 216.

Danom stupanja na snagu ovoga Zakona prestaju važiti:

1. Zakon o vodama ("Narodne novine", br. 53/90., 9/91., 61/91.,
26/93., 43/93. i 95/94.), osim odredbe članaka 103. do 114., članka 115.
stavka 1., članaka 116. do 120. koje prestaju važiti 30. lipnja 1996. godine
i glave V. koja prestaje važiti u roku određenom zakonom kojim se uređuje
financiranje vodnog gospodarstva (članci 121. do 143.),

2 Članak 8. Zakona o određivanju poslova iz samoupravnog djelokruga
jedinica lokalne samouprave i uprave ("Narodne novine", br. 75/93.),

3. Zakon o preuzimanju Zakona o osnovama režima voda važnih za dvije
ili više Republika, odnosno autonomnih pokrajina i U međudržavnim vodama
koji se u Republici Hrvatskoj primjenjuje kao republički zakoni ("Narodne
novine", br. 53/91.)

4. Odredbe Zakona o pomorskom i vodnom dobru, lukama i pristaništima
("Narodne novine", br. 19/74., 39/75., 17/77. i 18/81.) u dijelu
u kojem se odnose na vodno dobro.

Članak 217.

Do početka rada "Hrvatskih voda", Javno vodoprivredno poduzeće
"Hrvatska vodoprivreda" obavljat će sve poslove i ovlasti koje
su ovim Zakonom stavljene u djelokrug "Hrvatskih voda".

Ovlasti i obveze "Hrvatskih voda" propisane ovim Zakonom,
koje prema Zakonu o vodama ("Narodne novine", br. 53/90., 9/91.,
61/91., 26/93., 43/93. i 95/94.) izvršavaju javna vodoprivredna poduzeća
za slivna područja, izvršavat će ta poduzeća do 30. lipnja 1996. godine.

Članak 218.

Radi pravodobne provedbe Udredaba članaka 203., 204. i 205. ovoga Zakona
Upravni odbor "Hrvatske vodoprivrede" će na prijedlog direktora
tog poduzeća i uz suglasnost ravnatelja do 31. ožujka 1995. godine donijeti
privremeni akt o unutarnjem ustrujstvu "Hrvatskih voda".

Članak 219.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana njegove objave u "Narodnim
novinama", a primjenjuje se od 1. siječnja 1996. godine.

Klasa: 325-01/94-01/12

Zagreb, 13. prosinca 1995.

ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Zastupničkog doma Sabora

akademik Vlatko Pavletić, v. r.

Odluka, NN 107/1995-1769