## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-39/1997 od 5

### NN 53/1999 (28.5.1999.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-39/1997 od 5

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Mladen Žuvela, dopredsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr.
Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović, mr.
Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr.
Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Milan
Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi I.
K. iz J., zastupanog po punomoćniku D. K., odvjetniku iz
O., na sjednici održanoj dana 5. svibnja 1999. godine, donio
je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja, te se ukidaju:

- presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-5457/1994
od 10. listopada 1996. godine i

- rješenje Hrvatskog fonda za privatizaciju, broj: 567-007/92-77/I
od 25. srpnja 1994. godine.

II. Predmet se vraća Hrvatskom fondu za privatizaciju na
ponovni postupak.

III. Ova odluka bit će objavljena u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Podnositelj je podnio pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu
povodom presude Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-5457/94
od 10. listopada 1996. godine, kojom je odbijena njegova tužba
podnijeta protiv rješenja Hrvatskog fonda za privatizaciju,
broj: 567-007/92-77/I od 25. srpnja 1994. godine. Tim rješenjem
obnovljen je po službenoj dužnosti postupak davanja
suglasnosti na pretvorbu društvenog poduzeća »P.«,
O., te je dopunjeno rješenje Agencije za restrukturiranje
i razvoj, broj: 567-007/92-77 od 17. studenoga 1992. godine, na
način da je povećana procijenjena vrijednost društvenog
kapitala.

Podnositelj smatra kako je navedenim odlukama povrijeđena
ustavna odredba članka 19. stavka 1. Ustava jer se, prema
mišljenju podnositelja, ne može ni na koji način
ispitati ni utvrditi osnovanost navoda u pogledu zemljišta
i objekata, nepodmirenog potraživanja Slavonske banke, ni
ostalih iznosa koji su ušli u temeljni kapital društva.

Povredu ustavnih prava iz članka 48. stavka 1. te članka
49. stavka 4. Ustava podnositelj obrazlaže činjenicom
da je zaključenjem ugovora o kupnji dionica dioničkog
društva »P.« stekao određen broj dionica, a
što čini 13.939% udjela u vlasništvu poduzeća,
stoga se izmjenom vrijednosti temeljnog kapitala utječe
i na visinu njegovog postotka upravljačkih prava.

Iz privitaka ustavne tužbe i pribavljenog spisa Fonda za
privatizaciju, razvidno je kako je Agencija za restrukturiranje
dana 17. studenoga 1992. godine izdala rješenje prema kojem
na namjeravanu pretvorbu DP »P.« nema primjedbe te se
pretvorba može provesti sukladno dostavljenoj Odluci o pretvorbi
i priloženoj dokumentaciji. Procijenjena vrijednost društvenog
kapitala iznosi 5.250.200 DEM. Prema točki 5. rješenja
temeljem te suglasnosti sklapaju se ugovori s Hrvatskim fondom
za razvoj.

Podnositelj je dana 17. prosinca 1992. godine s Hrvatskim fondom
za razvoj sklopio ugovor o kupnji 1884 dionica bez popusta dioničkog
društva »P.«.

Postupak u predmetu davanja suglasnosti na namjeravanu pretvorbu
društvenog poduzeća »P.« obnovljen je po
službenoj dužnosti temeljem odredbi članka 249.
stavka 1. t. 1. i 5. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne
novine«, br. 53/91, nastavno: ZUP), kojima je propisano da
će se postupak okončan rješenjem ili zaključkom
protiv kojeg nema redovnog pravnog lijeka u upravnom postupku
obnoviti ako se sazna za nove činjenice, ili se nađe
ili stekne mogućnost da se upotrijebe novi dokazi koji bi,
sami ili u svezi s već izvedenim i upotrijebljenim dokazima,
mogli dovesti do drugačijeg rješenja da su te činjenice,
odnosno dokazi bili izneseni ili upotrijebljeni u prijašnjem
postupku; i ako se rješenje tijela koje je vodilo postupak
temelji na nekom, prethodnom pitanju, a nadležno tijelo je
to pitanje kasnije riješilo u bitnim točkama drugačije.

Točkom II. izreke osporenog rješenja navedeno rješenje
Agencije za restrukturiranje se dopunjuje na način da u
točki 3. procijenjena vrijednost društvenog kapitala
iznosi 13.707.000 DEM.

U obrazloženju rješenja samo se navode dokazi koji su
tijekom revizije prikupljeni te novčani iznosi nove procjene
nekretnina i opreme.

Upravni sud zauzeo je stajalište kako je rješenje o
obnovi postupka valjalo izraditi u obliku potpunog rješenja,
međutim, upotrijebljena metoda dopune ne čini taj upravni
akt nejasnim ili nepodobnim za ocjenu zakonitosti pa se tako upotrijebljena
metoda ne može uzeti bitnom povredom postupka zbog koje bi
rješenje trebalo poništiti.

Ustavna tužba je osnovana.

Prema odredbama Zakona o pretvorbi društvenih poduzeća
(»Narodne novine«, br. 19/91, 83/92, 45/92, 16/93, 94/93,
2/94 i 9/95), odluku o pretvorbi donosi organ upravljanja poduzeća
te je dostavlja Hrvatskom fondu za privatizaciju. Uz odluku dostavlja
program pretvorbe, elaborat o procjeni vrijednosti poduzeća
i drugu propisanu dokumentaciju. Ako Fond ocijeni da se predlaže
pretvorba poduzeća u skladu s uvjetima i na način
propisan zakonom dat će se suglasnost za provođenje
namjeravane pretvorbe. Ugovor o prodaji poduzeća kupac sklapa
s Fondom u pisanom obliku, a u skladu s datom suglasnosti Fonda
na pretvorbu poduzeća.

Nakon što je data suglasnost za pretvorbu, u sam proces pretvorbe
ulaze i treće osobe koje stječu određena prava,
ovisno o tome na koji se način vrši pretvorba poduzeća.

Prema odredbi članka 21. stavka 3. citiranog zakona, kupac
dionica stječe pravo na upravljanje društvom temeljem
svih ugovorenih dionica, a prava na udio u dobiti društva
na temelju otplaćenih dionica i dionica stečenih
po stavku 2. tog članka (dionice uz popust i na obročnu
otplatu). Pravo na upravljanje u funkciji je ostvarenja i zaštite
vlasničkih prava dioničara. To je pravo na glasovanje
na osnivačkoj i daljnjim skupštinama društva,
pravo kontrole, pobijanja odluka i dr.

Podnositelj je ugovorom o kupnji dionica stekao određena prava
koja ovise o odnosu vrijednosti dionica prema ukupnoj vrijednosti
društvenog kapitala.

Izmjenom suglasnosti na pretvorbu u dijelu koji se odnosi na vrijednost
društvenog kapitala, i to na način da se poveća
vrijednost društvenog kapitala, utječe se i na prava
podnositelja čiji udio otkupljenih dionica u odnosu na
vrijednost društvenog kapitala time postaje manji.

Prema odredbi članka 49. ZUP-a stranka je osoba na čiji
je zahtjev pokrenut postupak ili protiv koje se vodi postupak,
ili koja radi zaštite svojih prava ili pravnih interesa ima
pravo sudjelovati u postupku.

U upravnim postupcima u kojima se odlučuje o ukidanju ili
ograničavanju prava stranaka, zakonodavac je člankom
142. ZUP-a odredio provođenje posebnog ispitnog postupka.

Člankom 143. u svezi s člankom 8. ZUP-a propisano
je da stranka ima pravo sudjelovati u ispitnom postupku braneći
svoja prava i pri tome davati potrebne podatke i poduzimati druge
dopuštene postupovne radnje kojima štiti svoje pravne
interese. Pretpostavka za sudjelovanje stranke u postupku je saznanje
da se o ograničenju ili oduzimanju nekog njezinog prava
vodi odgovarajući postupak.

U smislu odredaba Zakona o općem upravnom postupku, u slučaju
obnove postupka po službenoj dužnosti, ako upravno tijelo
smatra da postoji zakonski razlog za obnovu postupka, dužno
je prije nego što pristupi obnovi, upoznati stranku sa zakonskim
razlozima obnove te joj omogućiti njegovo pobijanje. Ako
upravno tijelo i poslije izjašnjenja stranke ostane pri svom
shvaćanju da ima mjesta obnovi postupka po službenoj
dužnosti i pristupi obnovi, dužno je stranci omogućiti
sudjelovanje u samom postupku obnove u cilju zaštite njenog
prava u smislu odredaba članaka 135. i 143. ZUP-a.

U konkuretnom slučaju podnositelju nije dana mogućnost
izjašnjenja u svezi sa zakonskim razlozima obnove niti mu
je omogućeno sudjelovanje u samom postupku obnove. Podnositelj
dovodi u pitanje vrijednost zemljišta i opreme uvrštenih
u vrijednost kapitala, kao i potraživanje Slavonske banke
u svezi s čim je pokrenuo i parnični postupak radi
poništenja ugovora o pretvaranju potraživanja u dionice.

U svezi s obrazloženjem osporenog rješenja, potrebno
je navesti kako iz njega nije razvidno o kojim se novim činjenicama
i dokazima radi, te iz kojeg razloga nisu upotrijebljeni u prijašnjem
postupku procjene vrijednosti društvenog poduzeća.
Također nije razvidno koje je prethodno pitanje nadležno
tijelo riješilo drugačije, niti iz kojih je razloga
vršena dodatna procjena nekretnina i opreme. Nema obrazloženja
niti u svezi s potraživanjem Slavonske banke i pretvaranjem
tog potraživanja u dionice poduzeća »P«.

Upravni sud u presudi detaljnije obrazlaže ispunjenje uvjeta
za ponavljanje postupka, pri čemu navodi kako je korekcija
vrijednosti društvenog kapitala izvršena temeljem utvrđenja
činjenica o imovini koje su postojale u vrijeme vođenja
ranijeg postupka, ali tuženo tijelo za njih nije znalo. Nadalje
navodi kako je Agencija prihvatila procjenu ratnih šteta
i podatke o nekretninama na temelju prezentirane dokumentacije
bez mogućnosti provjere zbog agresije na Republiku Hrvatsku
i opće poznatih okolnosti na području grada O.

U konkretnom predmetu, osporeno rješenje upravnog tijela
ne sadrži obrazloženje u skladu s odredbom stavka 2.
članka 209. ZUP-a, a prema kojoj obrazloženje rješenja
treba, između ostalog, sadržavati i utvrđeno činjenično
stanje i razloge koji s obzirom na utvrđeno činjenično
stanje upućuju na onakvo rješenje kakvo je dano u dispozitivu.

Obrazloženje upravnog akta učvršćuje načelo
zakonitosti (članak 4. ZUP-a) i uklanja eventualnu samovolju.
Ono je važno radi kontrole upravnog akta, jer se preko obrazloženja
najlakše može utvrditi je li se upravno tijelo rukovodilo
načelom ustavnosti i zakonitosti. Obveza obrazlaganja ne
postoji samo u interesu stranke radi zaštite njenih zakonitih
prava, odnosno interesa, već i u interesu društva,
odnosno države, radi zaštite zakonitosti (članak
19. stavak 1. Ustava).

Slijedom navedenog, Ustavni sud Republike Hrvatske je utvrdio
kako je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo na pravično
suđenje koje se jamči odredbom članka 29. Ustava,
a koju odredbu valja protumačiti kao ustavno pravo građanina
na pravični postupak u svakoj vrsti postupka pred upravnim
tijelima i svim sudovima, a ne samo u kaznenim postupcima.

Nadalje, Ustavni sud je utvrdio kako je rješenjem Fonda povrijeđeno
ustavno pravo podnositelja iz članka 19. stavka 1. Ustava
prema kojem pojedinačni akti državne uprave i tijela
koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni na zakonu.

Utvrdivši kako ovakvim rješenjem nije povrijeđen
zakon na štetu podnositelja, Upravni sud je osporenom presudom
povrijedio ustavno načelo iz članka 115. stavka
3. Ustava prema kojem sudovi sude na temelju Ustava i zakona.

S obzirom na gore navedeno, Ustavni sud je utvrdio kako je podnositelj
osporenim odlukama bio ograničen u svojim pravima koja
proistječu iz članka 48. Ustava, kojim se jamči
pravo vlasništva i članka 49. stavka 4. Ustava, kojim
je propisano da se prava stečena ulaganjem kapitala ne
mogu umanjiti zakonom niti drugim pravnim aktom.

Iz tih razloga je, temeljem odredaba članaka 59. i 60.
Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
br. 29/94), odlučeno kao u t. I. i II. izreke.

Odluka iz točke III. izreke temelji se na odredbi članka
20. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, br. 13/91).

Prijedlog podnositelja za donošenje rješenja o privremenoj
odgodi izvršenja presude Upravnog suda nije razmatran budući
je Ustavni sud donio meritornu odluku.

Broj: U-III-39/1997
Zagreb, 5. svibnja 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**Mladen Žuvela,** v. r.

Odluka, NN 53/1999-999