## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-477/2003 od 11. veljače 2004.

### NN 21/2004 (18.2.2004.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-477/2003 od 11. veljače 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

586

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko Potočnjak,
Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i
Milan Vuković, u povodu prijedloga za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti
zakona s Ustavom, na sjednici održanoj dana 11. veljače 2004. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Ne
prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka
26. Zakona o carinskoj službi (»Narodne novine«, broj 67/01).

II. Ovo
rješenje objavit će se u »»Narodnim novinama««.

```

Obrazloženje
```

1.
Miroljub Mećešić iz Rijeke, podnio je prijedlog za pokretanje postupka za
ocjenu suglasnosti s Ustavom odredbe članka 26. Zakona o carinskoj službi
(»Narodne novine«, broj 67/01), smatrajući da je osporena zakonska odredba u
nesuglasju s odred­bom članka 3., članka 5. i članka 22. Ustava Republike Hrvat­ske.

Osporena
odredba članka 26. Zakona glasi:

»Članak
26.

Pri
pregledu ili pretrazi robe, prijevoznog sredstva ili osobe pronađeno oružje,
druge opasne stvari, opojne droge ili druge stvari koje se neovlašteno prenose
u ili iz carinskog područja Republike Hrvatske odmah će se oduzeti, a u slučaju
kada je pronađeno oružje, druge opasne stvari ili opojne droge, osobama kod
kojih su pronađeni i vozačima prijevoznih sredstava privremeno će se ograničiti
sloboda kretanja i o tome će se odmah obavijestiti nadležna policijska
uprava.«.

2.
Predlagatelj navodi da je osporena zakonska odredba protivna, prije svega,
odredbi članka 22. Ustava koja glasi:

»Članak
22.

Čovjekova
je sloboda i osobnost nepovrediva.

Nikome
se ne smije oduzeti ili ograničiti sloboda, osim kada je to određeno zakonom, o
čemu odlučuje sud.«.

Suprotno tome, smatra predlagatelj, odredbom članka
26. Zakona o carinskoj službi daje se ovlast carinskim djelatnicima da u slučaju
kada prilikom pregleda robe, prijevoznog sredstva ili osobe, kod prelaska
granice Republike Hrvatske, pronađu oružje, druge opasne stvari ili opojne
droge iste odmah oduzmu, a osobama kod koje su takve stvari pronađene imaju
pravo privremeno ograničiti slobodu kretanja. Navedeno, ističe predlagatelj,
osim što je u nesuglasju s odredbom članka 22. Ustava, suprotno je odredbi članka
3. i odredbi članka 5. stavka 1. Ustava.

3. U smislu odredbe članka 42. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), tijekom ustav­nosudskog postupka od
Ministarstva financija i Ministarstva pravosuđa, uprave i lokalne samouprave
Republike Hrvatske zatražena su pisana očitovanja o navodima prijedloga.
Navedena Ministarstva udovoljila su traženju Suda.

*Prijedlog nije osnovan.*

4. Ustavni sud smatra da su za ocjenu ustavnosti
osporene odredbe članka 26. Zakona o carinskoj službi mjerodavne ne samo
odredbe Ustava na koje se predlagatelj poziva, već i odred­be članka 16.
Ustava, koje glase:

»Članak 16.

Slobode i prava zajamčena Ustavom mogu se ograničiti
sa­mo zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te prav­ni
poredak, javni moral i zdravlje.

Svako ograničenje slobode ili prava mora biti
razmjerno naravi potrebe za ograničenjem u svakom pojedinom slučaju.«.

Prema odredbi članka 1. Zakona o carinskoj službi tim
se za­konom uređuje ustrojstvo, djelokrug, obavljanje poslova i uprav­ljanje
carinskom službom, ovlaštenja carinskih službenika, ov­laštenja i odgovornosti
u prikupljanju, evidentiranju, obradi i zaštiti podataka u svezi s poslovanjem
carinske službe, te posebnosti u pravima, obvezama i odgovornosti ovlaštenih
carinskih službenika pri obavljanju poslova carinske službe.

Postupanje ovlaštenih carinskih službenika uređeno je
odred­bama članka 25. Zakona o carinskoj službi čiji stavci 1. i 2. glase:

»Članak 25.

Ovlašteni carinski službenici mogu pregledavati i
pretraživati osobe u prekograničnom putničkom prometu te prtljagu i druge
stvari koje ove osobe nose. Ove radnje obuhvaćaju pravo utvrđivanja identiteta
osobe koja ulazi ili izlazi ili se nalazi u službenom prostoru carinarnice, pa
je takova osoba dužna na traženje ovlaštenoga carinskog službenika predočiti
putnu ispravu, osobnu iskaznicu ili druge isprave kojima se može utvrditi njen
identitet.

Radnje
iz stavka 1. ovoga članka obuhvaćaju i pravo privremenog ograničenja slobode
kretanja (zadržavanje) dok se ne obave propisane carinske radnje ali ne duže od
šest sati. Ako je razlog zadržavanja izvršenje ili pokušaj izvršenja prekršaja
ili kaznenog djela osim prekršaja počinjenih povredom carinskih propisa, bez
odlaganja obavještava se nadležna policijska uprava...«.

Razmatrajući
ustavnost osporene odredbe članka 26. Zakona o carinskoj službi, koja čini
normativnu cjelinu s navedenim odredbama članka 25. istog Zakona, Ustavni sud
smatra da osporena odredba sadrži zakonsko ograničenje, koje je dopušteno u
skladu s odredbama članka 16. Ustava.

S
obzirom da je osporenom odredbom članka 26. Zakona o carinskoj službi propisana
mogućnost privremenog ograničenja slobode kretanja osoba kod kojih je prilikom
prelaska granice pronađeno oružje, druge opasne stvari ili opojne droge, radi
se o ograničenju slobode kretanja propisane zakonom u svrhu zaštite pravnog
poretka Republike Hrvatske. Cilj navedenog ovlaštenja je sprječavanje nedopuštenog
prekograničnog prometa oružjem, drugim opasnim stvarima ili drogom te hvatanje
i kažnjavanje počinitelja takvih nedopuštenih djela. Pri tome se Ustavom zajamčena
sloboda kretanja ograničava samo do dolaska nadležnih policijskih vlasti. Takvo
ograničenje slobode kretanja ukazuje se razmjernim naravi potrebe zbog kojeg se
ono provodi.

5.
Polazeći od navedenih utvrđenja, Ustavni sud nije utvrdio nesuglasje osporene
odredbe ni s odredbama članaka 3. i 5. stavka 1. Ustava.

6.
Temeljem odredbe članka 43. Ustavnog zakona, riješeno je kao pod točkom I.
izreke, a točka II. se temelji na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-I-477/2003

Zagreb,
11. veljače 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 21/2004-5860