## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-4647/2004 od 6. veljače 2008.

### NN 31/2008 (14.3.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-4647/2004 od 6. veljače 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1022**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Jasna Omejec i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula T. K. D. iz Z., koju
zastupa M. P., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 6. veljače 2008.,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukida se rješenje Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-6562/2004-5 od
22. rujna 2004. godine.
III. Predmet se vraća Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.
IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja Upravnog suda Republike Hrvatske
broj: Us-6562/2004-5 od 22. rujna 2004. godine.
Tim rješenjem odbačena je tužba podnositeljice koju je podnijela protiv Odluke
predsjednika Republike Hrvatske o razrješenju veleposlanika u Ministarstvu
vanjskih poslova Republike Hrvatske broj: 01-081-04-2295/2 od 24. lipnja 2004.
godine.
2. U ustavnoj tužbi podnositeljica navodi da Upravni sud Republike Hrvatske nije
odlučio o njezinom tužbenom zahtjevu, jer je donio rješenje u odnosu na odluku
protiv koje podnositeljica nije niti podnijela tužbu. Nadalje, podnositeljica
ističe da se umjesto očitovanja o tužbi i odluci koja se tom tužbom pobija,
rješenje odnosi na odluku »koja ima sasvim drugi broj i drugi sadržaj u odnosu
na odluku protiv koje je tužiteljica podnijela tužbu Upravnom sudu Republike
Hrvatske«.
Smatra da su joj takvim postupanjem povrijeđena ustavna prava zajamčena
odredbama članka 14. stavka 2., članka 18. i članka 29. Ustava Republike
Hrvatske. Predlaže usvajanje ustavne tužbe te ukidanje osporenog rješenja.
3. Za potrebe ovosudnog postupka pribavljen je spis Upravnog suda Republike
Hrvatske broj: Us-6562/2004.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Prema odredbama članka 62. stavka 1. i stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može po
iscrpljivanju dopuštenog pravnog puta podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako
smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice
lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima,
kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog
kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena
Ustavom.
Ustavni sud, tijekom postupka pružanja ustavnosudske zaštite, utvrđuje je li u
postupku odlučivanja o pravima i obvezama podnositelja ustavne tužbe došlo do
ustavno nedopuštenog posizanja u ljudska prava i temeljne slobode.
5. Uvidom u pribavljeni spis Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-6562/2004
razvidno je da je podnositeljica Odlukom Predsjednika Republike Hrvatske broj:
01-081-01-1077/2 od 6. travnja 2001. godine, postavljena u zvanje veleposlanika
u Ministarstvu vanjskih poslova Republike Hrvatske.
Nadalje, proizlazi da je 24. lipnja 2004. godine Predsjednik Republike Hrvatske
donio dvije odluke i to Odluku o opozivu izvanrednog i opunomoćenog
veleposlanika Republike Hrvatske broj: 01-081-04-2293/2 i Odluku o razrješenju
veleposlanika u Ministarstvu vanjskih poslova Republike Hrvatske broj:
01-081-04-2295/2.
Protiv Odluke o razrješenju veleposlanika u Ministarstvu vanjskih poslova
Republike Hrvatske broj: 01-081-04-2295/2 od 24. lip­nja 2004. godine,
podnositeljica je podnijela tužbu Upravnom sudu Republike Hrvatske uz koju je
priložila obje odluke od 24. lipnja 2004. godine.
Osporenim rješenjem Upravni sud Republike Hrvatske odlučio je o Odluci o opozivu
izvanrednog i opunomoćenog veleposlanika Republike Hrvatske broj:
01-081-04-2293/2 od 24. lipnja 2004. godine, koju podnositeljica tužbom nije
niti osporila, čime je Upravni sud Republike Hrvatske propustio odlučiti o
Odluci o razrješenju veleposlanika u Ministarstvu vanjskih poslova Republike
Hrvatske broj: 01-081-04-2295/2 od 24. lipnja 2004. godine, protiv koje je
podnositeljica podnijela tužbu.
6. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava propisano je:
*Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u
razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi
zbog kažnjivog djela.*Sadržaj ustavnog prava na pravično suđenje ograničen je na postupovna jamstva
pravičnog suđenja, pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa
stajališta tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje postupovnih
povreda u postupku koji je prethodio ustavnosudskom postupku i na temelju toga
ocjenjuje je li postupak bio vođen na način koji je podnositeljici osiguravao
pravično suđenje.
Polazeći od utvrđenja iz točke 5. odluke, Ustavni sud ocjenjuje osnovanim navode
podnositeljice i utvrđuje da je podnositeljici osporenim rješenjem Upravnog suda
Republike Hrvatske povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29.
stavka 1. Ustava. Razloge za takvo utvrđenje Ustavni sud nalazi u očitom
propustu Upravnog suda Republike Hrvatske koji je osporeno rješenje donio u
odnosu na Odluku o opozivu izvanrednog i opunomoćenog veleposlanika Republike
Hrvatske broj: 01-081-04-2293/2 od 24. lipnja 2004. (koju podnositeljica nije
osporavala tužbom u upravnom sporu), a ne u odnosu na Odluku o razrješenju
veleposlanika u Ministarstvu vanjskih poslova Republike Hrvatske broj:
01-081-04-2295/2 od 24. lipnja 2004. godine (koju je podnositeljica osporavala
tužbom u upravnom sporu). Ustavni sud pri tome ističe da ova odluka ne
prejudicira pravno stajalište Upravnog suda o tome radi li se u konkretnom
slučaju o upravnoj stvari, odnosno je li odluka predsjednika Republike Hrvatske
o razrješenju veleposlanika u Ministarstvu vanjskih poslova Republike Hrvatske
broj: 01-081-04-2295/2 od 24. lipnja 2004. godine, upravni akt ili ne.
Utvrdivši postojanje povrede tog ustavnog jamstva, Ustavni sud ostale prigovore
podnositeljice nije razmatrao.
7. Slijedom navedenog, na temelju odredbi članaka 73. i 76. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao u izreci.
8. Objava odluke temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-4647/2004
Zagreb, 6. veljače 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 31/2008-1022
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)