## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-252/1995. od 16. svibnja 1995

### NN 33/1995 (19.5.1995.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-252/1995. od 16. svibnja 1995

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda i suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr Hrvoje
Mornčinović,Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o prijedlogu
Javnog pravobranitelja Republike Hrvatske za pokretanje postupka za ocjenu
ustavnosti i zakonitosti članka 53. stavka 2. Poslovnika Ustavnog suda
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94) na sjednici
održanoj dana 16. svibraja 1995. godine donio je

## RJEŠENJE

### USTAVNOG SUDA REPUBLIKE HRVATSKE BROJ U-I-252/1995. OD 16. SVIBNJA 1995

1. Ne prihvaća se prijedlog.

2. Ovo će se rješenje objaviti u "Narodnim novinama"

#### Obrazloženje:

Javni pravobranitelj Republike Hrvatske je podneskom - prijedlogom za
pokretanje postupka ocjene ustavnosti - naznačio da temeljem članka 13.
Zakona o javnom pravobraniteljstvu ("Narodne novine", broj 17/77,
47/77, 17/86, 19/90, 41/90, 83/92) u svezi članka 4. Ustavnog zakona za
provedbu Ustava Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 34/92,
91/92, 62/93, 50/94) pokreće postupak za ocjenu ustavnosti i zakonitosti
članka 53. stavka 2. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne
novine", broj 29/94; dalje - Poslovnik) a podredno, odnosno alternativno,
predlaže pokretanje postupka.

Ustavni sud je podnesak prihvatio kao prijedlog za pokretanje postupka
za ocjenu ustavnosti i zakonitosti na temelju odredbe članka 15. stavka
1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hzvatske ("Narodne novine",
broj 13/91: dalje - Ustavni zakon).

Ovo zato jer je člankom 13. citiranog Ustavnog zakona utvrđeno tko je
ovlašten podnijeti zahtjev kojim se pokreće postupak za ocjenu ustavnosti
i zakonitosti, a među ovlaštene nije uvršten Javni pravobranitelj Republike
Hrvatske

Drugim zakonom, pa ni Zakonom o javnom pravobraniteljstvu ne može se
propisivati ovlaštenje za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti i zakonitosti.

Osporena odredba glasi: "Na prijedlog podnositelja ustavne tužbe
Sud može odgoditi izvršenje do donošenja odluke, ako bi izvršenje prouzročilo
podnositelju tužbe štetu koja bi se teško mogla popraviti, a odgoda nije
protivna javnom interesu niti bi se odgodom nanijela nekome veća šteta."

Podnositelj prijedloga smatra da je navedena odredba u suprotnosti s
odredbom članka 127. stavka 3. Ustava Republike Hrvatske te člancima 1.
i 18, a u svezi članaka 2830. Ustavnog zakona. Ovo zato jer da je članak
53. Poslovnika norma materijalnopravne prirode i ne može se svesti pod
pojam propisivanja unutarnjeg ustrojstva Suda.

Nadalje ukazuje da nomotehnička metoda Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske ne predviđa privremeno obustavljanje izvršenja pojedinačnog
akta koji se osporava ustavnom tužbom, jer je ta mogućnost predviđena samo
u odnosu na pojedinačni akt zasnovan na zakonu ili drugom propisu čija
se ustavnost odnosno zakonitost ocjenjuje, dok u glavi IV. koja nosi naslov:
"Zaštita ustavnih sloboda i prava čovjeka i građanina" takva
mogućnost nije predviđena.

Daljnju potkrijepu tom stajalištu prijedlog nalazi i u jezičnoj neusklađenosti
jer Ustavni zakon u članku 18. koristi pojam "privremeno obustaviti
izvršenje", a Poslovnik u članku 53. stavku 2. "odgoditi izvršenje".

U osporenom dijelu Poslovnik je prema stajalištu podnositelja prijedloga
postavljen kao pravni akt viši od Ustavnog zakona, iako temeljem članka
70. u svezi članka 80. Ustava Republike Hrvatske u hijerarhiji pravnih
akata dolazi tek na peto mjesto

Na osnovi navedenoga predlaže da Ustavni sud Republike Hrvatske ukine
članak 53. stavak 2. Poslovnika

Prijedlog nije osnovan.

Dužnosti i rad Ustavnog suda određeni su ne samo odredbom članka 125.
Ustava Republike Hrvatske koja određuje nadležnost već sveukupnim ustavnim
određenjem, ustrojem državne vlasti u kojem Ustavni sud ima poseban poIožaj
i ovlasti izvan zakonodavne, izvršne i sudbene, kako je to određeno člankom
4. Ustava Republike Hrvatske.

Ustav i Ustavni zakon ustavne ovlasti i položaj Suda odredile su tako
da mu nije nadređeno niti jedno tijelo državne vlasti. Jedini ovlašten
na uređenje ovlasti Ustavnog suda je, dakle, Sabor Republike Hrvatske u
postupku za donošenje Ustava i Ustavnog zakona.

Člankom 127. stavkom 3. Ustava obvezuje se Ustavni sud Republike Hrvatske
da unutarnje ustrojstvo uredi poslovnikom.

Stavak 1. istog članka određuje materiju koja se uređuje ustavnim zakonom
pa su navedena i "druga pitanja važna za izvršavanje dužnosti Ustavnog
suda".

To određerlje sadrži i članak 1. Ustavnog zakona u tekstu "pitanja
vezana za izvršenje dužnosti i rad Ustavnog suda".

Pod unutarnjim ustrojstvom valja smatrati, uz pitanja koja su uobičajeni
sadržaj Poslovnika, i sva druga pitanja od značaja za uspješan rad i izvršavanje
uloge Ustavnog suda koja mu je određena Ustavom Republike Hrvatske i Ustavnim
zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Ustavni zakon je regulirao neka od pitanja koja su definirana u članku
127. stavku 1. Ustava. Neka od tih pitanja, bitna za izvršavanje dužnosti
i rad Ustavnog suda, uređena su samo načelno te je konkretno rješavanje
ostalo u obvezi Suda. U obvezi da ta pitanja rješava, odnosno da ih uredi
tako da izvršava svoju dužnost u skladu sa svojim ustavnim položajem i
ovlastima.

Ustavni zakon u poglavlju o zaštiti ustavnih sloboda i prava čovjeka
i građanina sadrži svega tri članka o ustav noj tužbi (članci 28. do 30.)
a u njima se uređuje samo pitanje dopustivosti podnošenja, prekluzivnog
roka za podnošenje tužbe te sadržaj odluke Ustavnog suda u povodu ustavne
tužbe.

Na temelju tako oskudnog procesnopravnog uređenja ne može se provesti
niti jedan postupak u povodu ustavne tužbe. Zbog toga je Ustavni sud, suočen
s pravnom prazninom u pogledu procesnih normi za postupanje u ustavnosudskim
stvarima, bio ovlašten i dužan procesne norme stvarati u tijeku konkretnih
postupaka.

Provodeći konkretne postkrpke Ustavni sud je, dakle, kreirao procesna
pravila po kojima će postupati i to na način da u postupku povodom ustavnih
tužbi koristi odgovarajuća procesna pravila iz drugih procesnih zakona
(Zakon o parničnom postupku, Zakon o općem upravnom postupku, Zakon o krivičnom
postupku i dr.) a u nekim slučajevima - uvažavajući posebnosti postupka
pred Ustavnim sudom - i stvarati nova pravila za svoje postupanje.

Slični postupci primjenjuju se i pred drugim sudovima i tijelima koja
imaju javne ovlasti, s tom razlikom što su eventualne pravne praznine u
drugim procesnim zakonima relativno rijetka pojava i ne odnose se na takvu
širinu procesnih pitanja kao što je to u postupku povodom ustavne tužbe
po Ustavnom zakonu.

Naravno da se Ustavni sud smatra vezanim procesnim pravilima koje je
na gore opisani način sam u svojoj praksi stvarao, te je na taj način Sud
postupao od samog početka svog djelovanja, pa do donošenja svog Poslovnika
Opisani način postupanja mogao se i nastaviti, ali samo osnova postupanja
pred Ustavnim sudom sadrži ustavni zahtjev pravne sigurnosti onih koji
se tom Sudu obraćaju za ustavnopravnu zaštitu.

Naime, sistem tzv. precedenata vezuje Sud koji poznaje ta svoja procedentna
procesna pravila, no za građane koji se obraćaju Ustavnom sudu takav način
rada izaziva znatne probleme, jer se od njih ne može očekivati poznavanje
prakse Ustavnog suda

Zato je korisno da se procesna pravila, uobličena u dosadašnjim postupcima,
na adekvatan način saberu, propišu i javno objave.

To je i razlog zbog kojeg je Ustavni sud među svoje poslovničke norme
uvrstio i niz procesnih pravila. Time je Sud ograničio samoga sebe, jer
je dužan postupati po pavilima koje je sam stvorio; ali, što je još važnije,
ta procesna pravila sada su objavljena u službenom glasilu Republike Hrvatske
- "Narodnim novinama", dostupna su svima pa je time osigurana
i pravna sigurnost građana i drugih pravnih subjekata koji se obraćaju
ili će se obratiti Ustavnom sudu za ustavnopravnu zaštitu.

U pogledu konkretne odredbe članka 53. stavka 2. Poslovnika (koja nije
materijalno-pravne, kako tvrdi podnositelj prijedloga, već procesno-pravne
naravi) valja konstatirati da se ona odnosi na institut koji predstavlja
civilizacijski doseg procesnog prava. Zbog toga postoji potreba da se taj
institut predvidi i u postupku pred Ustavnim sudom u povodu ustavne tužbe
radi zaštite od moguće povrede temeljnih sloboda i prava čovjeka i građanina
- ustavnih prava.

Privremeno odgađanje izvršenja odluka koje se osporavaju ustavnom tužbom
ugrađen je u ustavnosudsku praksu u interesu osobe koja traži ustavnopravnu
zaštitu To znači da je u cijelosti usklađen s temeljnim ciljevima ustavnopravne
zaštite, zaštitom temeljnih sloboda i prava čovjeka i građanina, koja je
prema članku 125. alinea 3. u nadležnosti Ustavnog suda.

U protivnom, zaštita ustavnih prava - bez pravodobne prethodne odgode
osporene odluke - u mnogo slučajeva bila bi bez stvarnih učinaka u oblasti
ustavnih prava osobe koja zahtijeva njihovu zaštitu.

Iz izloženoga slijedi da je članak 53. Poslovnika u službi djelotvorne
zaštite ustavnih prava.

Temeljem navedenoga proizlazi da po sadržaju i pravnoj logici odredba
članka 53. ne odstupa od pravno logičke osnove članka 18. Ustavnog zakona.

Pri tome se upotrebljeni izraz (odgoda izvršenja) javlja kao prvni pojam
koji izvire iz provjerene pravne terminologije, koja ne ostavlja prostora
dvojbama, osobito kada se ima u vidu da se radi o zaštiti ustavnog prava
određenog pojedinca ili određene pravne osobe. Zato se ne može govoriti
o jezičnoj neusklađenosti koja bi mogla utjecati na ustavnost osporene
odredbe Poslovnika.

Na temelju izloženoga riješeno je kao u izreci.

Objavljivanje ovog rješenja u "Narodnim novinama", službenom
glasilu Republike Hrvatske, temelji se na odrebi članka 20. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-252/1995

Zagreb, 16. svibnja 1995.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić**, v. r.

Rješenje, NN 33/1995-675