## Pravilnik o planu uzorkovanja i metodama analiza za službenu kontrolu količina dioksina i dioksinima sličnih polikloriranih bifenila u hrani

### NN 45/2008 (18.4.2008.), Pravilnik o planu uzorkovanja i metodama analiza za službenu kontrolu količina dioksina i dioksinima sličnih polikloriranih bifenila u hrani

# MINISTARSTVO ZDRAVSTVA I SOCIJALNE SKRBI

**1530**

Na temelju članka 15. stavka 2. podstavka 3. Zakona o hrani (»Narodne novine«,
broj 46/2007) ministar zdravstva i socijalne skrbi uz suglasnost ministra
poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja donosi

## PRAVILNIK

### O PLANU UZORKOVANJA I METODAMA ANALIZA ZA SLUŽBENU KONTROLU KOLIČINA DIOKSINA I DIOKSINIMA SLIČNIH POLIKLORIRANIH BIFENILA U HRANI1

Članak 1.

Ovim se Pravilnikom propisuje plan uzorkovanja i metode analiza dioksina i
dioksinima sličnih polikloriranih bifenila (u daljnjem tekstu: PCB) u svrhu
provođenja službenih kontrola.
Značajna količina dioksina i dioksinima sličnih PCB-a određuje se
orijentacijskom metodom analize koja je validirana te se njome može analizirati
velik broj uzoraka u kratkom vremenu. Količine dioksina i dioksinima sličnih PCB-a
u ovim uzorcima moraju se odrediti pomoću potvrdne analitičke metode.
Sukladno stavku 2. ovoga članka utvrđuju se strogi zahtjevi za potvrdne
analitičke metode i osnovni zahtjevi za orijentacijsku metodu.
Uzorkovanje za službene kontrole kojima se utvrđuju količine dioksina, furana i
dioksinima sličnih PCB-a u hrani provode se sukladno metodama navedenim u
Prilogu I. koji je otisnut uz ovaj Pravilnik i čini njegov sastavni dio.
Priprava i analiza uzoraka za službenu kontrolu kojom se utvrđuju količine
dioksina, furana i dioksinima sličnih PCB-a u hrani provodi se sukladno metodama
navedenim u Prilogu II. koji je otisnut uz ovaj Pravilnik i čini njegov sastavni
dio.

Članak 2.

Pojedini pojmovi u smislu ovoga Pravilnika imaju sljedeće značenje:
*Proizvodna serija* (u daljnjem tekstu: serija) jest točno određena količina hrane
isporučena jednokratno i za koju nadležni inspektor može odrediti da posjeduje
zajedničke karakteristike kao što su podrijetlo, vrsta/podvrsta, vrste
pakiranja, osobu koja je pakirala, pošiljatelja ili oznake. U slučaju kada se
radi o ribi i ribljim proizvodima također i veličina ribe mora biti usporediva.
U slučaju kada veličina i/ili masa ribe nije usporediva u istoj pošiljci,
pošiljka se može smatrati proizvodnom serijom ali se tada uzimanje uzoraka mora
obaviti po posebnom postupku.
*Proizvodna podserija* (u daljnjem tekstu: podserija) jest određen dio velike
serije na kojoj se provodi uzorkovanje. Svaka podserija mora biti fizički
odvojena i prepoznatljiva.
*Pojedinačni uzorak* jest količina materijala uzetoga s jednoga mjesta iz serije,
odnosno podserije.
*Skupni uzorak* jest zbroj svih pojedinačnih uzoraka uzetih iz serije, odnosno podserije.
*Laboratorijski uzorak* jest reprezentativni dio/količina skupnog uzorka
namijenjen analizi.

Članak 3.

Službena kontrola provodi se sukladno propisima o hrani. Uzorkovanje obavlja
osoba ovlaštena posebnim propisom za provođenje službene kontrole.
Laboratoriji koji obavljaju analize u svrhu službene kontrole u smislu ovoga
Pravilnika moraju udovoljavati uvjetima iz članka 81. Zakona o hrani.

Članak 4.

Vrsta hrane koja se uzorkuje u svrhu određivanja količine dioksina (PCDD/PCDF) i
dioksinima sličnih PCB-a u hrani propisana je posebnim propisom o najvećim
dopuštenim količinama određenih kontaminanata koji se mogu nalaziti u hrani2.
Uzorkovanje, priprava uzoraka i analize za službenu kontrolu količine dioksina (PCDD/PCDF)
i dioksinima sličnih PCB-a u hrani moraju se provoditi sukladno zahtjevima
određenim u Prilogu I. i II. ovoga Pravilnika.
Skupni uzorci uzorkovani sukladno stavku 2. ovoga članka smatraju se
reprezentativnim.
Sukladnost s odredbama posebnog propisa o najvećim dopuštenim količinama
određenih kontaminanata koji se mogu nalaziti u hrani ocjenjuje se na osnovi
količina određenih u laboratorijskim uzorcima, koji su pripravljeni i
analizirani sukladno stavku 2. ovoga članka.
Odredba stavka 2. ovoga članka primjenjuje se ne dovodeći u pitanje primjenu
Pravilnika o službenim kontrolama koje se provode radi verifikacije postupanja
sukladno odredbama propisa o hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju
životinja (»Narodne novine« broj 99/07)3.

Članak 5.

Serija ili podserija smatra se zdravstveno ispravnom sukladno propisima o hrani
ako se ista prihvaća u skladu s poglavljem 3. Priloga I. ovoga Pravilnika.
Serija ili podserija smatra se zdravstveno neispravnom sukladno propisima o
hrani ako se ista ne prihvaća u skladu s poglavljem 3. Priloga I. ovoga
Pravilnika.

Članak 6.

Posebni propis iz članka 4. stavka 1. ovoga Pravilnika donijet će se do 31.
prosinca 2008. godine.

Članak 7.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu 31. ožujka 2009. godine.

Klasa: 011-02/08-04/19
Urbroj: 534-07-08-2
Zagreb, 14. travnja 2008.

Ministar
**mr. Darko Milinović, dr. med.**, v. r.

\_\_\_\_\_\_
1 Pravilnik preuzima odredbe
Uredbe komisije (EZ-a) broj 1883/2006 od 19. prosinca 2006. kojom se utvrđuju
metode uzimanja uzoraka i analize za potrebe vršenja službenih kontrola razina
dioksina I PCB-a sličnih dioksinima u hrani
2 Posebni propis o najvećim dopuštenim količinama određenih
kontaminanata koji se mogu nalaziti u hrani bit će usklađen s Uredbom Komisije
(EZ-a) br. 1881/2006 od 19. prosinca 2006. kojom se utvrđuju maksimalne razine
određenih kontaminanata u hrani i Uredbom (EEC) br. 315/93 od 8. veljače 1993.
kojom se utvrđuju postupci Zajednice u vezi s kontaminantima u hrani
3 Pravilnik preuzima odredbe Uredbe (EZ-a) br. 882/2004 Europskoga
parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenim kontrolama koje se provode
radi verifikacije postupanja u skladu s odredbama propisa o hrani i hrani za
životinje, te propisa o zdravlju i dobrobiti životinja

**PRILOG I.**

PLAN UZORKOVANJA ZA SLUŽBENU KONTROLU KOLIČINA DIOKSINA (PCDD/PCDF) I DIOKSINIMA
SLIČNIH PCB-a U HRANI

1. OPĆE ODREDBE

*1.1. Uzorkovanje*

Svaka serija odnosno podserija predviđena za ispitivanje uzorkuje se posebno.

*1.2. Mjere opreza*

Za vrijeme uzorkovanja i priprave uzoraka moraju se poduzeti mjere opreza kako
bi se izbjegle bilo kakve promjene koje mogu utjecati na količine dioksina i
dioksinima sličnih PCB-a, nepovoljno utjecati na analizu ili učiniti skupni
uzorak nereprezentativan.

*1.3. Pojedinačni uzorci*

Kad god je to moguće, pojedinačni uzorci uzimaju se s različitih mjesta u seriji
ili podseriji. Odstupanje od ovakvoga postupka mora se navesti u zapisnik iz
točke 1.7. ovoga Priloga.

*1.4. Priprava skupnog uzorka*

Skupni se uzorak dobiva objedinjavanjem pojedinačnih uzoraka. Masa skupnog
uzorka mora biti najmanje 1 kg, osim u slučaju kada to nije izvedivo, npr. kada
se uzorkuje samo jedno pakiranje.

*1.5. Ponovljeni uzorci*

Ponovljeni uzorci (eng. »replicate samples«) zbog dodatnog stručnog mišljenja (npr.
radi provedbe Pravilnika, sudskih sporova, referentnih svrha) moraju se uzimati
iz homogeniziranog skupnog uzorka. Količina laboratorijskog uzorka za potrebe
dodatnog stručnog mišljenja mora biti dovoljna da se omogući najmanje dvostruka
analiza.

*1.6. Pakiranje i dostava uzoraka*

Svaki uzorak stavlja se u čist, inertan spremnik koji pruža odgovarajuću zaštitu
od zagađenja, gubitka analita adsorpcijom na stijenke spremnika te od oštećenja
tijekom dostave. Potrebno je poduzeti sve mjere opreza kako bi se izbjegle
promjene u sastavu uzorka do kojih bi moglo doći tijekom dostave ili
skladištenja.

*1.7. Zatvaranje i označavanje uzoraka*

Svaki uzorak uzet za službene potrebe mora se službeno zatvoriti (zapečatiti) na
mjestu uzorkovanja i obilježiti.
O svakom uzorkovanju sastavlja se zapisnik koji omogućava jasno prepoznavanje
svake serije, a sadrži podatke o vremenu i mjestu uzorkovanja te ostale važne
podatke koji mogu poslužiti analitičaru.

2. METODE UZORKOVANJA

Metoda uzorkovanja koja se koristi mora osigurati reprezentativnost skupnog
uzorka za (pod)seriju koja se kontrolira.

*2.1. Podjela serija u podserije*Velike serije dijele se na podserije pod uvjetom da se podserije mogu fizički
odvojiti. Za proizvode koji se u prometu nalaze u velikim rasutim
pošiljkama/rinfuza (npr. biljno ulje) primjenjuje se Tablica 1. Na ostale
proizvode primjenjuje se Tablica 2. Uzimajući u obzir da masa serije ne
predstavlja uvijek točan umnožak mase i broja uzoraka iz podserije, masa
podserije može odstupati za najviše ±20%.

*Tablica 1.* PODJELA SERIJA NA PODSERIJE ZA PROIZVODE KOJI SE PRODAJU U RASUTIM
POŠILJKAMA (RINFUZA)

|  |  |
| --- | --- |
| Masa serije (tona) | Masa ili broj podserije |
| ≥ 1500 | 500 tona |
| > 300 i < 1500 | 3 podserije |
| ≥ 50 te ≤ 300 | 100 tona |
| < 50 | — |

*Tablica 2.* PODJELA SERIJA NA PODSERIJE ZA OSTALE
PROIZVODE

|  |  |
| --- | --- |
| Masa serije (tona) | Masa ili broj podserije |
| ≥ 15 | 15 – 30 tona |
| < 15 | — |

*2.2. Broj pojedinačnih uzoraka*Skupni uzorak koji objedinjuje sve pojedinačne uzorke ne smije biti lakši od 1
kg (vidi točku 1.4. ovoga Priloga).
Za uzorkovanje serija u rasutoj pošiljci (u rinfuzi) primjenjuje se Tablica 3, a
za serije koje se sastoje od pojedinačnih pakiranja primjenjuje se Tablica 4.

*Tablica 3.* NAJMANJI BROJ POJEDINAČNIH UZORAKA KOJI SE UZIMAJU IZ SERIJE ILI PODSERIJE

|  |  |
| --- | --- |
| Masa ili volumen serije/  podserije (u kg ili L) | Najmanji broj pojedinačnih uzoraka koje treba uzeti |
| < 50 | 3 |
| 50 do 500 | 5 |
| > 500 | 10 |

*Tablica 4.* BROJ PAKIRANJA ILI JEDINICA (POJEDINAČNIH UZORAKA) KOJI SE UZORKUJU
ZA SKUPNI UZORAK, KAD SE SERIJA SASTOJI OD POJEDINAČNIH PAKIRANJA ILI JEDINICA

|  |  |
| --- | --- |
| Broj pakiranja ili jedinica u seriji/podseriji | Broj pakiranja ili jedinica koje treba uzeti |
| 1 do 25 | najmanje 1 pakiranje ili jedinica |
| 26 do 100 | oko 5%, a najmanje 2  pakiranja ili jedinice |
| > 100 | oko 5%, a najviše 10  pakiranja ili jedinica |

Tekući proizvodi u rasutoj pošiljci (u rinfuzi) neposredno prije uzorkovanja
serija ili podserija moraju se dobro promiješati ručno ili mehaničkim sredstvima
do mjere do koje to neće utjecati na kvalitetu proizvoda. U tome slučaju
pretpostavlja se da će se kontaminanti ravnomjerno rasporediti kroz cijelu
seriju ili podseriju. Stoga je za skupni uzorak dovoljno uzeti tri pojedinačna
uzorka iz serije odnosno podserije.
Pojedinačni uzorci trebaju biti podjednake mase. Masa pojedinačnih uzoraka ne
smije biti manja od 100 g.
Svako odstupanje od ovakvoga postupka mora se navesti u zapisniku iz točke 1.7.
ovoga Priloga.
Skupni uzorak za kokošja jaja iznosi najmanje 12 jaja.

*2.3. Posebne odredbe za uzorkovanje serija koje sadrže cijele ribe podjednake
veličine i mase*Smatra se da su ribe podjednake veličine i mase kada njihova međusobna razlika u
veličini i masi nije veća od oko 50%.
Broj pojedinačnih uzoraka koji se uzimaju iz serije utvrđen je u Tablici 3.
Skupni uzorak koji objedinjuje sve pojedinačne uzorke ne smije biti lakši od 1
kg (vidi točku 2.5.).
U slučaju da serija koja se uzorkuje sadržava sitnu ribu (riba čija je
pojedinačna masa manja od 1 kg), kao pojedinačni uzorak za tvorbu skupnog uzorka
uzima se cijela riba. Kada bi tako dobiveni skupni uzorak težio više od 3 kg,
pojedinačni uzorci mogu biti uzeti od sredine ribe ukoliko svaki takav uzorak
teži najmanje 100 g. Najveća dopuštena količina dioksina i diokcinima sličnih
PCB-a se određuje u homogeniziranom uzorku.
Sredina ribe jest i njezino težište. Ono se najčešće nalazi kod leđne peraje
(ako ju riba ima), odnosno na pola puta između otvora za škrge i anusa.
Kada serija koju se uzorkuje sadrži veće ribe (svaka riba je teža od 1 kg),
pojedinačni se uzorak sastoji od središnjega dijela ribe. Svaki pojedinačni
uzorak teži najmanje 100 g.
Kod riba srednje veličine (od oko 1 do 6 kg) nožem se odreže u srednjem dijelu
ribe komad koji se proteže od kralježnice do trbuha.
Kod velike ribe (npr. teže od 6 kg), uzima se pojedinačni uzorak s desne strane
(gledano sprijeda) dorzo-lateralnog (odozgo i sa strane) dijela mišića iz
sredine ribe. U slučaju kada bi tako uzeti uzorak izazvao veliki trošak, može se
smatrati dovoljnim uzimanje triju pojedinačnih uzoraka od kojih svaki ima
najmanje 350 g bez obzira na veličinu proizvodne serije. Pojedinačan uzorak od
jedne ribe, koji će biti reprezentativan za određivanje dioksina u cijeloj ribi,
alternativno mogu sačinjavati jednaki dijelovi mišića u blizini repa ribe i dio
mišića u blizini glave iste ribe.

*2.4. Uzorkovanje serija riba koje se sastoje od cijelih riba različite veličine
i/ili mase*Za pripravu uzorka primjenjuju se odredbe iz točke 2.3. ovoga Priloga.
Kada prevladava određena kategorija, veličina ili masa (oko 80% serije i više),
uzorak se uzima od riba čija veličina ili masa prevladava. Ovakav se uzorak
smatra reprezentativnim za cijelu seriju.
Kada ne prevladava određena kategorija, veličina ili masa, mora se osigurati da
se za uzorkovanje izaberu ribe koje su reprezentativne za cijelu pošiljku.
Posebne upute za ove slučajeve nalaze se u »Smjernicama za uzorkovanje serija
riba koje se sastoje od cijelih riba različite veličine i/ili mase« koje
propisuje čelnik nadležnog tijela.

*2.5. Uzorkovanje u maloprodaji*Ako je moguće uzorkovanje hrane u maloprodaji provodi se sukladno odredbama
točke 2.2. ovoga Priloga. Kada navedena metoda uzorkovanja nije primjenjiva,
primjenjuje se druga metoda uzorkovanja pod uvjetom da i ona osigurava dovoljnu
reprezentativnost skupnog uzorka uzetog iz serije te da je takva metoda potpuno
opisana i dokumentirana u zapisniku iz točke 1.7. ovoga Priloga.

3. SUKLADNOST SERIJE ILI PODSERIJE SA SPECIFIKACIJAMA

Serija se prihvaća ako rezultat pojedine analize ne prelazi određenu najveću
dopuštenu količinu za dioksine i zbroj dioksina i dioksinima sličnih PCB-a,
propisanu Pravilnikom o najvećim dopuštenim količinama određenih kontaminanata
koji se mogu nalaziti u hrani, uzimajući u obzir mjernu nesigurnost.
Serija se ne prihvaća ako je analitički rezultat veći1 od najveće dopuštene
količine propisane Pravilnikom o najvećim dopuštenim količinama određenih
kontaminanata koji se mogu nalaziti u hrani a kojeg je potvrdila i dvostruka
analiza2, uzimajući u obzir mjernu nesigurnost.
Mjerna se nesigurnost može uzeti u obzir u skladu s jednim od sljedećih
pristupa:
– izračunom proširene nesigurnosti, rabeći faktor pokrivanja 2, čime se dobiva
pouzdanost od oko 95%. Serija odnosno podserija nije sukladna ako je izmjerena
vrijednost umanjena za mjernu nesigurnost (U) iznad utvrđene najviše dopuštene
količine. U slučaju kada se odvojeno određuju dioksini i dioksinima sličnih PCB-a,
tada se koristi zbroj procijenjenih proširenih nesigurnosti za svaki rezultat
analize dioksina i dioksinima sličanih PCB-a zasebno, kako bi se dobio zbroj
dioksina i PCB-a.
– postavljanjem granične količine analita (CCα) sukladno odredbama Pravilnika o
provođenju analitičkih metoda i tumačenju, serija odnosno podserija nije
sukladna, ako je izmjerena vrijednost jednaka ili veća od CCα.
Postojeća pravila tumačenja primjenjuju se na rezultate analize za uzorke
prikupljene u svrhu provođenja službene kontrole. Za tumačenje rezultata dodatne
analize primjenjuju se nacionalni propisi.

\_\_\_\_\_\_
1 Pojam »veći« podrazumijeva
primjenu granice kvantifikacije za izračun doprinosa svakoga pojedinačnoga
nekvanitificiranog kongenera ekvivalentu toksičnosti (TEQ). Pojam »manjii«
podrazumijeva primjenu nule za izračun doprinosa svakog pojedinačnoga
nekvantificiranog kongenera vrijednosti TEQ-a. Pojam »jednako« podrazumijeva
primjenu polovice granice kvantifikacije za izračun doprinosa svakog
pojedinačnoga nekvantificiranog kongenera vrijednosti TEQ-a.
2 Dvostruka je analiza potrebna kako bi se isključila mogućnost
unutarnjeg unakrsnog zagađenja ili slučajna zamjena uzoraka. Uzimajući u obzir
mjernu nesigurnost, prva se analiza rabi za provjeru sukladnosti. Radi li se o
laboratorijskoj analizi uzoraka u okviru koje je došlo do kontaminacije
dioksinom, potvrđivanje dvostrukom analizom neće biti nužno ako se, putem
sljedivosti, uzorci izabrani za analizu mogu povezati s tom incidentnom
kontaminacijom dioksinom.

**PRILOG II.**

PRIPRAVA UZORAKA I ZAHTJEVI ZA ANALITIČKE METODE KOJE SE KORISTE ZA SLUŽBENU
KONTROLU KOLIČINA DIOKSINA (PCDD/PCDF) I DIOKSINIMA SLIČNIH PCB-a U HRANI

1. PODRUČJE PRIMJENE

Zahtjevi navedeni u ovom Prilogu primjenjuju se za službenu kontrolu hrane u
kojoj se određuje količina dioksina (polikloriranih dibenzo-p-dioksina (PCDD) i
polikloriranih dibenzofurana (PCDF)) te dioksinima sličnih PCB-a.
Za procjenu prisutnosti dioksina u hrani primjenjuje se orijentacijska metoda
kako bi se izdvojili oni uzorci kojima su količine dioksina i dioksinima sličnih
PCB-a manje za 25% od najveće dopuštene količine (u daljnjem tekstu: NDK) ili
uzorci u kojima je količina dioksina i dioksinima sličnih PCB-a veća od NDK
(ovaj raspon smatra se značajnim količinama). U uzorcima sa značajnom količinom,
koncentracija dioksina i zbroja dioksina i dioksinima sličnih PCB-a mora se
potvrditi /odrediti potvrdnom metodom.
Orijentacijske metode su metode koje se koriste za određivanje prisutnosti
značajnih količina dioksina i dioksinima sličnih PCB-a u hrani. Ovim metodama
može se analizirati velik broj uzoraka i upotrebljavaju se za probir uzoraka s
pozitivnim rezultatima analize. Ove se metode posebno osmišljavaju kako bi se
izbjegli lažni negativni rezultati.
Potvrdne metode su metode koje daju potpunu ili dodatnu informaciju pomoću kojih
se mogu identificirati prisutni dioksini i dioksinima slični PCB-i i odrediti
njihova točna količina koja predstavlja interesno područje.

2. OSNOVE

Koncentracije za pojedine spojeve u uzorku treba pomnožiti s odgovarajućim
faktorom ekvivalentne toksičnosti (*eng.: Toxic Equivalency Factor, skraćeno:
TEF*) koji je utvrdila Svjetska zdravstvena organizacija (*eng.: WHO*), a koji je
naveden u Dodatku ovoga Priloga, ti se umnošci izraženi kao ekvivalentne
toksičnosti (eng.: *ToxicEquivalents, skraćeno: TEQs*), zbrajaju i daju ukupnu
koncentraciju spojeva sličnih dioksinima.
U smislu ovoga Pravilnika, prihvaćena granica kvantifikacije pojedinoga
kongenera jest ona koncentracija analita u ekstraktu uzorka koja daje odgovor
instrumenta na dva različita iona, a čiji je omjer signala i šuma (*eng.:
signal/noise ratio*) 3:1 za manje osjetljive signale, te koja udovoljava osnovnim
zahtjevima poput vremena zadržavanja i omjera izotopa sukladno postupku
određivanja opisanom u EPA-inoj metodi 1613, revizija B.

3. ZAHTJEVI ZA OSIGURANJE KVALITETE U PRIPRAVI UZORAKA

– Mjere za sprječavanja unakrsnog zagađenja moraju se poduzeti u svakom stupnju
uzorkovanja i analize.
– Uzorci se moraju čuvati i prevoziti u spremnicima od stakla, aluminija,
polipropilena odnosno polietilena. Tragovi papirne prašine moraju se ukloniti iz
spremnika. Stakleno posuđe ispire se otapalima koja su prethodno ispitana na
prisutnost dioksina ili imaju potvrdu da ne sadrže dioksine.
– Skladištenje i prijevoz moraju biti provedeni tako da se očuva cjelovitost
uzorka hrane.
– Svaki laboratorijski uzorak, gdje je to primjenjivo, treba sitno samljeti i
dobro promiješati koristeći postupak kojim se postiže potpuna homogenizacija
(npr. prosijavanjem samljevenog uzorka kroz sito otvora 1 mm); ako je sadržaj
vlage u uzorku previsok, uzorak se prije mljevenja mora osušiti.
– Slijepu probu treba analizirati, provodeći cijeli analitički postupak ali bez
uzorka.
– Masa uzorka za ekstrakciju mora biti dovoljna da se zadovolji zahtjev vezan uz
osjetljivost.
– Posebni postupci priprave uzorka validiraju se sukladno međunarodno priznatim
smjernicama.
– Kod ribe treba ukloniti kožu jer su najviše dopuštene količine dioksina
propisane za mišić bez kože. Bez obzira na navedeno potrebno je kod
pripravljanja uzorka sastrugati cjelokupno mišićno i masno tkivo koje se nalazi
s unutarnje strane kože i dodati ih u uzorak koji se analizira.

4. ZAHTJEVI ZA LABORATORIJE

– Laboratoriji moraju dokazati učinkovitost izvedbe metode u određenom rasponu
prema ciljanom interesnom području, npr. 0,5; 1 odnosno 2 puta većom količinom
od značajne količine, s prihvatljivim relativnom standardnom devijacijom (RSDR)
ponovljene analize. Za pojedinosti o kriterijima prihvatljivosti vidi točku 5.
– Granica određivanja za potvrdnu metodu mora biti približno jedna petina NDK.
– Unutarnja mjera kontrole kvalitete provodi se redovitim provjerama sa slijepim
probama, iskorištenjem (eng. recovery), dodatkom standarda ili analizom
kontrolnih uzoraka (po mogućnosti certificiranih referentnih materijala).
– Laboratorij mora dokazati svoju osposobljenost uspješnim i stalnim
sudjelovanjem u međulaboratorijskim ispitivanjima za određivanje dioksina i
dioksinima sličnih PCB-a u odgovarajućim matricama hrane i hrane za životnje.

5. ZAHTJEVI KOJE TREBA ZADOVOLJITI POSTUPAK ANALIZE DIOKSINA I DIOKSINIMA
SLIČNIH PCB-a

Osnovni zahtjevi za prihvaćanje analitičkih postupaka:
– *Visoka osjetljivost i niska granica detekcije*. Za PCDD-a i PCDF-a osjetljivost
određivanja mora biti na razini pikograma TEQ-a (10 – 12 g) zbog izrazite
toksičnosti pojedinih spojeva. Poznato je da se PCB-i javljaju u većim
količinama od PCDD-ova i PCDF-ova. Za većinu kongenera PCB-a dovoljna je
osjetljivost u nanogramima (10 – 9 g). Međutim, za mjerenje toksičnijih
kongenera dioksinima sličnih PCB-a (a posebno kongenera koji nisu
orto-supstituirani), potrebno je postići jednaku osjetljivost kao i za PCDD-ove
i PCDF-ove.
– *Visoka selektivnost (specifičnost)*. Potrebno je izdvojiti PCDD-ove, PCDF-ove i
dioksinima slične PCB-e iz mnoštva interfreirajućih spojeva koji mogu ometati
analizu, a čije su koncentracije nekoliko redova veće od ispitivanih analita.
Metoda koja koristi vezani sustav plinske kromatografije i spektrometrije masa
(GC/MS), mora razlikovati različite kongenere, npr. toksične (sedamnaest
2,3,7,8-supstituiranih PCDD-ova i PCDF-ova te 12 dioksinima sličnih PCB-a) od
ostalih kongenera. Biotestovima se moraju selektivno odrediti TEQ vrijednosti
kao zbroj PCDD-ova, PCDF-ova i dioksinima sličnih PCB-a.
– *Točnost (istinitost i preciznost)*. Određivanje treba osigurati valjanu
procjenu prave koncentracije analita u uzorku. Točnost (točnost mjerenja je
podudarnost između rezultata mjerenja i stvarne ili prihvaćene referentne
vrijednosti mjerenoga) je potrebna da bi se izbjeglo odbijanje rezultata analize
uzorka na temelju nepouzdane procjene rezultata TEQ-a. Točnost se izražava kao
istinitost (razlika između izmjerene srednje vrijednosti za analit u
certificiranome materijalu i njegove certificirane vrijednosti, izražene u
postocima) i preciznost (RSDR relativna standardna devijacija izračunata iz
rezultata dobivenih u uvjetima obnovljivosti).
Orijentacijske metode mogu obuhvaćati biotestove i GC/MS metode; u potvrdnim
metodama primjenjuje se vezani sustav plinske kromatografije visoke razlučivosti
i spektrometrije masa visoke razlučivosti (HRGC/HRMS). Ukupne TEQ vrijednosti
moraju biti sukladne sljedećim kriterijima:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Orjentacijske metode | Potvrdne metode |
| Učestalost lažno  negativnih rezultata | < 1% |  |
| Istinitost |  | – 20% do + 20% |
| Preciznost (RSDR) | < 30% | < 15% |

6. POSEBNI ZAHTJEVI KOJE MORA ZADOVOLJITI GC/MS ZA ORIJENTACIJSKE ILI POTVRDNE
METODE

– U validaciji analitičke metode, unutarnji standardi PCDD/F-ova supstituirani s
klorom na položaju 2,3,7,8 i obilježeni izotopom 13C i unutarnji standardi
dioksinima slični PCB-i obilježeni izotopom 13C moraju se dodati na samom
početku analitičkog postupka, npr. prije ekstrakcije. Najmanje se mora dodati po
jedan kongener za sve tetra do okta-klorirane homologne skupine za PCDD/F-a i
najmanje po jedan kongener za sve homologne skupine za dioksinima slične PCB-a
(odnosno najmanje po jedan kongener za svaki izabrani ion u spektrometriji masa
koja se koristi za praćenje PCDD/F-ova odnosno dioksinima sličnih PCB-a).
Najbolje je koristiti, svih 17 unutarnjih standarda PCDD/F-ova supstituiranih
klorom na položaju 2,3,7,8 i obilježenih izotopom 13C i svih 12 unutarnjih
standarda dioksinima sličnih PCB-a obilježenih izotopom 13C, a obavezni u
potvrdnim metodama.
Relativne faktore odgovora treba utvrditi i za one kongenere za koje se ne
dodaje analog obilježen izotopom 13C, tako što će se koristiti odgovarajuće
kalibracijske otopine.
– Za hranu biljnog i životinjskoga podrijetla koja sadrži manje od
10% masti, unutarnji se standardi obavezno dodaju prije ekstrakcije. Za hranu
životinjskoga podrijetla u kojoj je udjel masti veći 10%, unutarnji se standardi
mogu dodati prije ili poslije ekstrakcije masti. Mora se provesti odgovarajuće
vrednovanje učinkovitosti ekstrakcije, što ovisi dodaje li se unutarnji standard
prije ili nakon ekstrakcije masti, te o tome iskazuju li se rezultati na udio
masti u uzorku ili na cijeli uzorak.
– Prije GC/MS analize treba dodati 1 ili 2 (surogat) standarda radi provjere
iskorištenja.
– Potrebno je kontrolirati iskorištenje. Za potvrdne metode iskorištenje
pojedinačnih unutarnjih standarda mora biti između 60% i 120%. Manje ili veće
iskorištenje za pojedinačne kongenere, a posebno za neke hepta- i okta-klorirane
dibenzodioksine i dibenzofurane, je prihvatljivo pod uvjetom da je njihov
doprinos TEQ vrijednosti manji od 10% ukupne TEQ vrijednosti (dobivene na
temelju zbroja PCDD/F-ova i dioksinima sličnih PCB-a). Za orijentacijske metode
iskorištenje mora biti između 30% i 140%.
– Dioksini se od kloriranih spojeva koji mogu interferirati u analizi, poput
PCB-a koji nisu slični dioksinu te kloriranih difenil etera, odvajaju
odgovarajućim kromatografskim tehnikama (najbolje pomoću kolone s florisilom,
aluminijevim oksidom i/ili aktivnim ugljenom).
– Razdvajanje izomera plinskom kromatografijom mora biti zadovoljavajuće
(preklapanje signala 1,2,3,4,7,8-HxCDF i signala 1,2,3,6,7,8-HxCDF < 25%).
– Tetra do okta-klorirani dioksini i furani određuju se sukladno EPA-inoj metodi
1613, revizija B, metodom izotopnog razrjeđenja uz primjenu HRGC/HRMS-a odnosno
drugom metodom s jednakim izvedbenim kriterijma.
– Razlika između gornje i donje granice ne smije biti veća od 20% za hranu u
kojoj je količina zagađena dioksinima oko 1 pg WHO-TEQ/g masti (na temelju
zbroja PCDD-ova/PCDF-ova i dioksinima sličnih PCB-a). Za hranu s manjim udjelom
masti moraju se primjenjivati isti zahtjevi vezani uz razinu zagađenja oko 1 pg
WHO-TEQ/g proizvoda. Za niže razine zagađenja, npr. 0,50 pg WHO-TEQ/g proizvoda,
razlika između gornje i donje granice može biti od 25% do 40%.

7. ORIJENTACIJSKE METODE ANALIZE

*7.1. Uvod*Različiti analitički pristupi mogu se primijeniti za orijentacijske metode i to
potpuno orijentacijski pristup i kvantitativni pristup.
Orijentacijski pristup
Rezultati analize uzoraka uspoređuju se sa rezultatima referentnog uzorka.
Uzorci čiji su rezultati manji od rezultata referentnog uzorka smatraju se
negativnima, a oni s većim rezultatima su potencijalno pozitivni. Zahtjevi su
sljedeći:
– Uz svaku seriju uzoraka mora se analizirati jedna slijepa proba i jedan
referentni uzorak koji se ekstrahiraju i analiziraju pod istovjetnim uvjetima.
Rezultat referentnog uzorka mora biti nedvojbeno veći od rezultata slijepe
probe.
– Kontrola izmjerenih rezultata se provodi dodatnim referentnim uzorcima kojima
su količine 0,5 i 2 puta veće od značajne količine.
– Za ispitivanje ostalih matrica potrebno je dokazati prikladnost jednog ili
više referentnih uzoraka, najbolje uključivanjem uzoraka za koje je HRGC/HRMS
analiza pokazala da sadrže TEQ u razini referentnoga uzorka ili tako da se
slijepoj probi doda standard u toj količini.
– U biotestovima ne mogu se koristiti unutarnji standardi već se provode
ispitivanja ponovljivosti, kako bi se dobili podaci o standardnoj devijaciji
unutar jedne serije ispitivanja. RSDR mora biti manji od 30%.
– U primjeni biotestova moraju se utvrditi ciljni spojevi, moguće interferencije
i najveće prihvatljive količine za slijepe probe.
Kvantitativno određivanje
Kvantitativni pristup zahtijeva seriju razrijeđenih standarda, dvostruko ili
trostruko čišćenje i mjerenje, slijepu probu i kontrolu iskorištenja. Rezultat
se može iskazati kao TEQ, čime se pretpostavlja da signali spojeva odgovaraju
načelu toksične ekvivalentnosti. To se radi tako da se s pomoću TCDD-a (odnosno
standardne smjese dioksina/furana/ dioksinima slični PCB-e) dobije kalibracijska
krivulja za izračun količine TEQ-a u ekstraktu i u uzorku. Rezultat za količinu
TEQ-a se naknadno korigira za vrijednost slijepe probe (kako bi se isključio
utjecaj nečistoća koje potječu iz uporabljenih otapala i kemikalija) i za
iskorištenje (izračunato u kontroli kvalitete iz količine TEQ-a koja je
približna odgovarajućoj toksičnoj razini. Na smanjenje iskorištenja dijelom može
utjecati matrica uzorka i/ili razlike između vrijednosti TEF-a iz biotestova i
službenih vrijednosti TEF-a koje je odredio WHO.

*7.2. Zahtjevi za orijentacijske metode*
– Za orijentacijske metode mogu se rabiti GC/MS analitičke metode i biotestovi.
Za GC/MS metode primjenjuju se zahtjevi navedeni u točki 6. Posebni zahtjevi za
stanične biotestove navedeni su u točki 7.3. ovoga Priloga, a za biotestove u
kompletu u točki 7.4. ovoga Priloga.
– Potrebno je dobiti podatke o broju lažno pozitivnih i lažno negativnih
rezultata iz velikog broja uzoraka s količinama ispod ili iznad najveće
dopuštene količine u odnosu na sadržaj TEQ-a utvrđen potvrdnom analitičkom
metodom. Udio lažno negativnih uzoraka mora biti manji od 1%. Udio lažno
pozitivnih uzoraka mora biti dovoljno malen da orijentacijska metoda bude
uporabljiva.
– Pozitivni rezultati uvijek se moraju potvrditi potvrdnom analitičkom metodom
(HRGC/HRMS). Istom metodom potvrđuju se i uzorci iz širokog raspona TEQ
vrijednosti od 2 do 10% negativnih uzoraka. Treba omogućiti uvid u odnos između
rezultata dobivenih biotestom i HRGC/HRMS metodom.

*7.3. Posebni zahtjevi za stanične biotestove*
– Za svaku je seriju određenoga biotesta potreban niz referentnih koncentracija
TCDD-a odnosno mješavine dioksina/furana/PCB-a nalik dioksinu (cijela krivulja
odgovora na dozu pri R2 > 0,95). Međutim, za potrebe orijentacijskih metoda kod
analize uzoraka s niskim koncentracijama može se rabiti proširena krivulja za
niže razine.
– Na kontrolnoj karti moraju se prikazati rezultati biotesta kroz određeno
neprekinuto razdoblje za referentnu koncentraciju TCDD-a (otprilike trostruka
granica kvantifikacije). Umjesto toga može se koristiti relativan odgovor
referentnoga uzorka u odnosu na kalibracijski pravac za TCDD, budući da stanični
odgovor može ovisiti o mnogo čimbenika.
– Dijagrami kontrole kvalitete za svaki tip referentnoga materijala bilježe se i
provjeravaju kako bi se osigurao rezultat koji je u skladu s navedenim
smjernicama.
– Posebno kod kvantitativnih izračuna razrijeđeni uzorak mora se analizirati u
linearnom području kalibracijske krivulje. Uzorci koji imaju odgovor iznad
linearnog područja kalibracijske krivulje moraju se razrijediti i ponovno
testirati. Stoga istodobno valja testirati najmanje tri ili više razrjeđenja.
– RSDR ne smije biti veća od 15% nakon trostrukoga određivanja za svako od tri
razrjeđenja te ne smije biti veća od 30% između tri neovisna testiranja.
– Granica detekcije može biti tri puta veća od standardne devijacije za otopinu
slijepe probe odnosno od pozadinskog šuma. Drugi je pristup primjena odgovora
višeg od pozadinskoga šuma (faktor indukcije 5x slijepa proba otapala) izračunat
iz kalibracijske krivulje za taj dan. Granica kvantifikacije može biti 5 – 6
puta veća od standardne devijacije za slijepu probu odnosno od pozadinskog šuma,
odnosno može se primijeniti odgovor koji je veći od pozadinskoga šuma (faktor
indukcije 10x slijepa proba) izračunat iz kalibracijske krivulje za taj dan.

*7.4. Posebni zahtjevi za biotestove u kitu*
– Potrebno je osigurati dovoljnu osjetljivost i pouzdanost biotestova u kitu
kada se primjenjuju za hranu.
– Za pripremu uzorka treba slijediti upute proizvođača.
– Testni kompleti ne smiju se rabiti nakon isteka trajanja.
– Ne smiju se rabiti materijali i sastojci namijenjeni uporabi s drugim
kompletima.
– Testni se kompleti čuvaju na određenom rasponu temperatura te se rabe na
određenoj radnoj temperaturi.
– Granica detekcije za imunotestove je tri puta veća od standardne devijacije, a
na temelju 10 ponovljenih analiza slijepe probe, koja se dijeli s nagibom
baždarne krivulje.
– Za laboratorijsko testiranje moraju se koristiti referentni standardi koji
osiguravaju odgovor standarda u prihvatljivom području.

8. IZVJEŠĆA O ISPITIVANJU

Ovisno o analitičkom postupaku, podaci koje izvješće o ispitivanju mora
sadržavati su količine pojedinačnih kongenera PCDD-a, PCDF-a i PCB-a, a koje
treba opisati kao veće, manje, ili jednako, što će omogućiti tumačenje rezultata
sukladno posebnim zahtjevima.
U izvještaj mora biti uključen udjel masti u uzorku i metoda ekstrakcije masti.
Iskorištenja pojedinih unutarnjih standarda moraju biti navedena u slučaju da su
izvan raspona navedenog u točki 6., u slučaju da je dobiveni rezultat veći od
NDK te u drugim slučajevima na poseban zahtjev.
Pri odluci o sukladnosti uzorka u obzir treba uzeti mjernu nesigurnost koja se
mora navesti u izvještaju. Rezultati analize se prikazuju kao x ± U, gdje je x
rezultat analize, a U je proširena mjerna nesigurnost uz faktor pokrivanja 2,
čime se dobiva razina pouzdanosti od 95%. Određuju li se dioksini odvojeno od
dioksina sličnih PCB-u, tada se zbrajaju procijenjene proširene nesigurnosti za
pojedinačne rezultate analiza dioksina i dioksinima sličnih PCB-a.
Ako se mjerna nesigurnost računa iz granične količine analita CCα (kako je
opisano u Prilogu I., točki 5) tada se mora navesti i taj parametar.
Uz rezultat moraju se iskazati i mjerne jedinice, najmanje s istim brojem
decimalnih mjesta kako je propisano Pravilnikom o NDK.

**DODATAK PRILOGU II.**

Faktori ekvivalentne toksičnosti (TEF) WHO-a za procjenu rizika u ljudi koji se
temelje na zaključcima sa sastanka Svjetske zdravstvene organizacije u
Stockholmu u Švedskoj od 15. do 18. lipnja 1997. (Van den Berg et al., (1998.)
Toxic Equivalency Factors (TEFs) for PCBs, PCDDs, PCDFs for Humans and for
Wildlife. Environmental Health Perspectives, 106(12), 775).

|  |  |
| --- | --- |
| Kongener | TEF |
| **Dibenzo-p-dioksini (PCDD-i)** |  |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0,01 |
| OCDD | 0,0001 |
| **Dibenzofurani (PCDF-ovi)** |  |
| 2,3,7,8-TCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDF | 0,05 |
| 2,3,4,7,8-PeCDF | 0,5 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0,1 |
| 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0,01 |
| 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0,01 |
| OCDF | 0,0001 |
| **PCB-i »nalik dioksinu«, ne-*ortho* PCB-i + mono-*ortho* PCB-i** |  |
| *Ne-ortho PCB-i* |  |
| PCB 77 | 0,0001 |
| PCB 81 | 0,0001 |
| PCB 126 | 0,1 |
| PCB 169 | 0,01 |
| *Mono-ortho PCB-i* |  |
| PCB 105 | 0,0001 |
| PCB 114 | 0,0005 |
| PCB 118 | 0,0001 |
| PCB 123 | 0,0001 |
| PCB 156 | 0,0005 |
| PCB 157 | 0,0005 |
| PCB 167 | 0,00001 |
| PCB 189 | 0,0001 |
| *Objašnjenje kratica:* »T« = tetra; »Pe« = penta; »Hx« = heksa; »Hp« = hepta; »O« = okta; »CDD« = klordibenzodioksin; »CDF« = klordibenzofuran; »CB« = klorobifenil. |  |

Pravilnik, NN 45/2008-1530
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)