## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-819/2001 od 11. studenoga 2004.

### NN 162/2004 (22.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-819/2001 od 11. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2841

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom S. N. iz P., kojeg zastupa Đ. Č., odvjetnik
iz P., na sjednici održanoj 11. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj je podnio ustavnu tužbu protiv presude Vrhov­nog suda Republike
Hrvatske, broj: Rev-1896/00-2 od 22. studenoga 2000. godine, kojom je odbijena
revizija podnositelja, podnesena protiv presude Županijskog suda u Puli, broj: Gž-3004/99
od 6. ožujka 2000. godine. Tom presudom odbijena je žalba pod­nositelja i
potvrđena je presuda Općinskog suda u Puli, broj: P-806/99-48 od 5. listopada
1999. godine.

Presudom Općinskog suda u Puli odbijen je tužbeni
zahtjev podnositelja, radnika tužene »I.« d.d. P., kojim je tražio poniš­tenje
Odluke Disciplinske komisije »I.« d.d. P., broj: 549/95 od 27. ožujka 1995.
godine i Odluke Upravnog odbora tužene, broj: 1199 od 13. travnja 1995. godine,
obvezivanje tužene da podnositelja ustavne tužbe vrati na njegovo radno mjesto,
priznavanje prava na plaću sa pripadajućim zakonskim zateznim kamatama i
naknadu parničnog troška. Presudom suda prvog stupnja podnositelj je obvezan
tuženoj naknaditi parnični trošak.

Navedenim Odlukama »I.« d.d. P. izrečena je
podnositelju ustavne tužbe mjera prestanka radnog odnosa zbog počinjenja teže
povrede radne obveze – discipline, i odbačen je njegov prigovor izjavljen
protiv izricanja te mjere.

2. Podnositelj ponavlja razloge iznesene tijekom
parničnog postupka, smatrajući da su mu osporenim presudama, uslijed pogrešno
utvrđenog činjeničnog stanja, povrijeđena ustavna prava propisana člancima 3.,
5., 14., 19. i 26. Ustava. Osporavajući utemeljenost presude suda prvog stupnja
zbog »svjedočenja pristranih svjedoka«, podnositelj je mišljenja da »sudovi
uopće nisu cijenili doprinos cijelom događaju direktora tuženika«, stoga
predlaže usvajanje ustavne tužbe, ukidanje osporenih presuda i vraćanje
predmeta Općinskom sudu u Puli na ponovni postupak.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu
Republike Hrvatske ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela
državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili
pravne osobe s javnim ovlastima, kojima je odlučeno o njegovim pravima i
obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko
pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo
na lokalnu i po­dručnu (regionalnu) samoupravu.

Ustavna
tužba nije pravno sredstvo u sustavu redovnih ili izvanrednih pravnih lijekova
nego poseban institut za ocjenu pojedinačnih akata tijela državne vlasti i
pravnih osoba s javnim ovlastima radi zaštite ljudskih prava i temeljnih
sloboda, zajam­čenih Ustavom. Iz navedenog slijedi da Ustavni sud Republike
Hrvatske tijekom postupka pružanja ustavnosudske zaštite, unutar zahtjeva
istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i
obvezama podnositelja došlo do ustavno nedopuštenog posizanja u ljudska prava i
temeljne slobode.

4.
Rješenjem Županijskog suda u Puli, broj: Gž-146/99-2 od 15. veljače 1999.
godine, ukinuta je presuda Općinskog suda u Puli, broj: P-1005/98-36 od 11.
studenoga 1998. godine, kojom su poništene Odluke tuženika o izricanju
disciplinske mjere prestanka radnog odnosa podnositelja ustavne tužbe. Prema
ocjeni Županijskog suda u Puli, činjenično stanje nije bilo u potpunosti
utvrđeno, stoga je taj sud dao uputu sudu prvog stupnja o potrebi istodobnog
saslušanja parničnih stranaka i pribavljanja iskaza drugih osoba koje imaju
saznanje o odlučnim činjenicama spornog događaja, koji se odnosio na
podnositeljevo grubo i nasilno ponašanje prema ostalim radnicima i direktoru.

Osporena
presuda Općinskog suda u Puli, kojom je odbijen tužbeni zahtjev podnositelja,
donesena je nakon dokaznog postupka provedenog prema uputi suda drugog stupnja.
Sud prvog stupnja prihvatio je iskaze svjedoka i direktora tužene i ocijenio da
je podnositelj ustavne tužbe počinio težu povredu radne obveze, predviđenu
člankom 75. stavka 1. točke 36. Pravilnika o radnim odnosima tužene i člankom
58. stavkom 2. Zakona o osnovnim pravima iz radnog odnosa (»Narodne novine«,
broj 53/91.).

Županijski sud u Splitu potvrdio je presudu suda
prvog stupnja, prihvativši činjenična utvrđenja i pravno stajalište tog suda.
Sud drugog stupnja naglasio je da u slučaju podnositelja nije sporna zakonitost
provedenog disciplinskog postupka, već je trebalo ocijeniti je li podnositelj
počinio teže povrede radne obveze, koje su mu stavljene na teret. Prema
stajalištu Županijskog suda u Splitu, pravilan je zaključak suda prvog stupnja
kako je tijekom parničnog postupka dokazano da je podnositelj počinio navedene
povrede.

Vrhovni sud Republike Hrvatske odbio je reviziju
podnositelja, uz zaključak da su sudovi pravilno primijenili postupovne i
materijalnopravne odredbe, zbog čega je tužbeni zahtjev podnositelja ocijenjen
neosnovanim.

5. U odnosu na razloge podnositelja iznesene u
ustavnoj tužbi, treba reći da je osiguranje i provedba ustavnog jamstva
jednakosti propisanog člankom 14. Ustava, u nadležnosti Vrhovnog suda Republike
Hrvatske.

Članak 118. stavak 1. Ustava propisuje:

Vrhovni sud Republike Hrvatske, kao najviši sud,
osigurava jednaku primjenu zakona i ravnopravnost građana.

Članak 22. točka 1. Zakona o sudovima (»Narodne
novine«, broj 3/94., 100/96., 115/97., 131/97., 129/00., 67/01., 5/02.,
101/03., 117/03., 17/04.) propisuje:

Vrhovni sud Republike Hrvatske:

1. osigurava jedinstvenu primjenu zakona i
ravnopravnost građana, te jednakost svih pred zakonom.

Imajući u vidu pravna stajališta Općinskog suda u
Puli i Županijskog suda u Puli te stajalište Vrhovnog suda Republike Hrvatske,
Ustavni sud nije prihvatio navode ustavne tužbe iz kojih slijedi da je
podnositelju povrijeđena jednakost pred zakonom, propisana člankom 14. stavkom
2. Ustava. Općinski sud u Puli u ponovljenom je postupku proveo dokazni
postupak u skladu sa uputom Županijskog suda u Puli, a, prema ocjeni Ustavnog
suda, sudovi nisu odstupili od ustaljene sudske prakse u primjeni materijalnog
prava, koje je bilo mjerodavno za slučaj podnositelja u vrijeme pokretanja
parničnog postupka, niti su pravna stajališta sudova diskriminatorna po bilo
kojoj ustavnoj osnovi.

6. Podnositelj se poziva i na povredu članaka 3., 5.,
19. i 26. Ustava.

Člankom 19. stavkom 2. Ustava zajamčena je sudska
kontrola zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju
javne ovlasti.

Člankom 26. Ustava propisano je da su svi državljani
Republike Hrvatske i stranci jednaki pred sudovima i drugim državnim i inim
tijelima koja imaju javne ovlasti. Ta Ustavom zajamčena procesna garancija
obvezuje nadležna tijela da u sudskim, upravnim ili u postupcima pred drugim
tijelima koja imaju javne ovlasti prema strankama postupaju jednako, neovisno o
njihovom državljanstvu.

Ustavni
sud utvrđuje, polazeći od vrste predmeta (parnični postupak radi naknade štete
i isplate), svih relevantnih okolnosti slučaja podnositelja ustavne tužbe i
sadržaja navedenih ustavnih odredbi, da te odredbe nisu mjerodavne za ocjenu
osnovanosti podnositeljevih razloga.

Članci
3., 5. i 19. stavak 1. Ustava ne sadrže ljudska prava i temeljne slobode
zajamčene Ustavom, koje se štite u ustavnosud­skom postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.

7.
Temeljem odredbi članaka 73. i 75. Ustavnog zakona odlučeno je kao u izreci.
Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-819/2001
Zagreb, 11. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 162/2004-2841