## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2152/2003 od 31. listopada 2003.

### NN 189/2003 (1.12.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2152/2003 od 31. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2981

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom B. B., SR Nj.,
kojeg zastupa mr. sc. N. V., odvjetnik u R., na sjednici održanoj dana 31.
listopada 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II.  Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj je podnio ustavnu tužbu protiv rješenja Županijskog suda u Rijeci,
broj: Gž-946/03 od 16. travnja 2003. godine, kojim je odbijena kao neosnovana
njegova žalba u svojstvu ovršenika i potvrđeno je rješenje o ovrsi Općinskog
suda u Opatiji, broj: Ovr-1348/02 od 7. studenoga 2002. godine.

Navedenim rješenjem usvojen je prijedlog
ovrhovoditelja i u okviru ovršne isprave koju predstavlja presuda suda prvog
stupnja, broj: P-118/94, određena je ovrha radi namirenja troškova parničnog
postupka u iznosu od 13.676,70 kn s pripadajućim zakonskim zateznim kamatama i
troškova ovrhe u iznosu od 1.749,00 kn.

2. Uz ustavnu tužbu podnositelj je podnio prijedlog
za odgodu ovrhe pozivom na odredbu članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni tekst, u
nastavku: Ustavni zakon) i to iz razloga jer bi mu ovrha navedenog rješenja
prouzročila nenadoknadivu štetu, a odgoda nije protivna javnom interesu niti bi
se odgodom nanijela nekome veća šteta.

*Ustavni
sud nije nadležan za odlučivanje.*

3.
Odredba članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona propisuje:

»Svatko
može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim
aktom tijela državne vlasti ... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama
ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili
temeljna sloboda zajamčena Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno tome, samo ona odluka kojom je nadležni sud
meritorno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu ili obvezi ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest pojedinačni akt u smislu članka
62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega je Ustavni sud Republike
Hrvatske, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan štititi ljudska prava
i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom Republike Hrvatske.

4.
Tijekom ustavnosudskog postupka utvrđeno je da osporavano rješenje Županijskog
suda u Rijeci, broj: Gž-946/03 od 16. travnja 2003. godine, ne predstavlja
pojedinačni akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv kojeg bi
Ustavni sud bio nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu.

5.
Slijedom iznijetoga, na temelju članka 72. u svezi s člankom 62. Ustavnog
zakona, riješeno je kao u izreci.

6. O
prijedlogu podnositelja ustavne tužbe za odgodu ovrhe do donošenja meritorne
odluke Suda iz članka 67. stavka 2. Ustav­nog zakona nije odlučivano, budući je
predmetna tužba odbačena zbog nenadležnosti Ustavnog suda za odlučivanje.

7.
Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-2152/2003
Zagreb, 31. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 189/2003-2981