## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1031/1994 od 7. veljače 1996.

### NN 13/1996 (16.2.1996.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1031/1994 od 7. veljače 1996.

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Zdravko Bartovčak, dopredsjednik
Suda te suci dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić
Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović,
Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
o ustavnoj tužbi Samostalnog sindikata grafičara, izdavača
i informatora, podružnica S. i djelatnika "S. D. \_ N." d.d. iz S., na sjednici
održanoj dana 7. veljače 1996. godine donio je slijedeću

## **ODLUKU**

1. Usvaja se ustavna tužba.

2. Ukida se rješenje Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-1685/1993
od 16. studenoga 1994. godine.

3. Predmet se vraća Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovni
postupak.

4. Ova će odluka biti objavljena u "Narodnim novinama".

O b r a z l o ž e n j e

Samostalni sindikat grafičara, izdavača i informatora,
podružnica S., I. M., M. K., M. C., Z. R., S. A., S. J., M. K., K. T.-P.,
svi iz S. te L. B. i A. M. iz D. i D. B. iz Š., po punomoćniku M.
G., odvjetniku iz Z., podnijeli su Sudu pravodobnu i dopuštenu ustavnu
tužbu navodeći da su im, rješenjem Upravnog suda označenim
pod točkom 2. izreke, povrijeđena ustavna prava iz članka
18. i članka 19. Ustava Republike Hrvatske.

Osporenim rješenjem Upravnog suda odbačena je, zbog nedopuštenosti,
tužba koju su Upravnom sudu podnijeli podnositelji ustavne tužbe protiv
rješenja tadašnje Agencije za restrukturiranje i razvoj (nakon stupanja
na snagu Zakona o Hrvatskom fondu za privatizaciju, "Narodne novine", br.
84/92 \_ nastavno: Hrvatski fond za privatizaciju) od 20. siječnja
1993. godine kojim je, na temelju članka 12. Zakona o pretvorbi
društvenih poduzeća ("Narodne novine", br. 19/91, 83/92, 94/93, 2/94
i 9/95), dana suglasnost za provođenje pretvorbe "S. D.-N." d.d. u
dioničko društvo.

Upravni sud u rješenju o odbačaju iznosi stajalište prema kojem,
rješenjem kojim je dana suglasnost za pretvorbu, nije odlučivano
o pravu tužitelja niti o njihovom, na zakonu utemeljenom neposrednom interesu
(članak 12. Zakona o upravnim sporovima \_ "Narodne novine", br.
53/91, 9/92 i 77/92), uslijed čega tužitelji nisu ovlašteni na podnošenje
tužbe protiv tog rješenja navodeći da, prema odredbi stavka 4. članka
12. Zakona o pretvorbi društvenih poduzeća, upravni spor može pokrenuti
poduzeće.

Razlozi ustavne tužbe sadržani su u navodima podnositelja da oni, kao
djelatnici i dioničari društva "S. D. \_ N." d.d. te njihov strukovni
sindikat, kao udruga u koju su učlanjeni i koja je u obvezi brinuti
se o ostvarenju prava i interesa svojih članova, imaju legitimaciju
na pokretanje upravnog spora budući:

\_ pojedinačnim aktom \_ rješenjem o suglasnosti na pretvorbu,
povrijeđena su prava zaposlenih iz članka 5. stavak 1. točka
1. i pravo prvenstva iz stavka 2. istog članka Zakona o pretvorbi
društvenih poduzeća;

\_ takvim su pojedinačnim aktom poremećeni vlasnički
odnosi te čitav niz prava koja proizlaze iz vlasništva dionica i
vlasničkih omjera te se radi o aktu kojim se utjecalo na prava ili
neposredni osobni interes podnositelja;

\_ drugi pravni put zaštite nije predviđen.

Predlažu ukidanje osporenog rješenja Upravnog suda te vraćanje
predmeta istom na postupak.

Ustavna tužba je osnovana.

Odredbama članka 18. Ustava jamči se pravo na pravnu zaštitu-žalbu
protiv pojedinačnih pravnih akata donijetih u postupku prvog stupnja
pred sudom ili drugim ovlaštenim tijelom, time da to pravo može biti iznimno
isključeno u slučajevima određenim zakonom ako je osigurana
druga pravna zaštita.

Odredbama članka 19. Ustava određuje se da pojedinačni
akti državne uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni
na zakonu te se jamči sudska kontrola zakonitosti tih akata.

Rješenje Hrvatskog fonda za privatizaciju kojim je dana suglasnost na
pretvorbu je, a prema odredbi članka 12. stavak 4. Zakona o pretvorbi
društvenih poduzeća, konačno i protiv njega poduzeće
može pokrenuti upravni spor. Dakle, jedina pravna zaštita protiv takvog
upravnog akta, jer žalba nije dopuštena, je upravni spor.

Predmet ovog ustavnosudskog postupka je pitanje ovlasti zaposlenih (dioničara)
u poduzeću (dioničkom društvu) na pokretanje upravnog spora
protiv takvog rješenja.

Prema odredbi članka 2. stavak 1. Zakona o upravnim sporovima,
pravo pokretanja upravnog spora ima pojedinac ili pravna osoba ako smatra
da joj je upravnim aktom povrijeđeno kakvo pravo ili neposredni osobni
interes utemeljen na zakonu.

Prema odredbi članka 12. istog Zakona, tužitelj u upravnom sporu
može biti pojedinac, pravna osoba, organizacija, skupina osoba, naselje
i sl. koji smatra da mu je upravnim aktom povrijeđeno kakvo pravo ili
neposredni osobni interes utemeljen na zakonu.

Ocjena je Suda da podnositelji ustavne tužbe ulaze u krug osoba navedenih
u citiranim odredbama Zakona o upravnim sporovima te da se sudjelovanje
u upravnom sporu mora omogućiti svima o čijem se položaju
u procesu pretvorbe odlučuje i kojih se odluka o pretvorbi tiče.

Takva ocjena slijedi iz citiranih odredbi Ustava, kojima se jamči
pravna zaštita protiv pojedinačnih akata te sudska kontrola zakonitosti
pojedinačnih akata.

Uporište za danu ocjenu daju i odredbe stavka 1. točke 1. i stavka
2. članka 5. Zakona o pretvorbi društvenih poduzeća: pretvorbom
vlasništvo nad poduzećem mogu steći zaposleni i ranije zaposleni
u poduzeću te isti imaju pravo prvenstva pri kupnji dionica poduzeća
koje se pretvara u dioničko društvo.

Podnositelji ustavne tužbe kao zaposleni u poduzeću nedvojbeno
su zainteresirani za tijek i način provedbe pretvorbe od čega
je u zavisnosti niz njihovih prava kao onih koji, u skladu s odredbama
Zakona, mogu steći vlasništvo nad poduzećem.

Iz iznijetog slijedi da podnositeljima ustavne tužbe \_ zaposlenima te
sindikalnoj udruzi, u koju su isti učlanjeni s ciljem zaštite svojih
prava, valja priznati pravo sudjelovanja u upravnom sporu kao onima o čijem
se položaju u pretvorbi odlučuje, a glede činjenice da je
jedina pravna zaštita u ovom slučaju upravni spor (članak
18. Ustava). Valja im priznati i pravo na ostvarenje, u upravnom sporu,
ustavnog jamstva kontrole zakonitosti pojedinačnih akata, a što
rješenje o suglasnosti na pretvorbu, neprijeporno jest (članak 19.
Ustava).

Dakle, podnositelji ustavne tužbe imaju pravo na pokretanje upravnog
spora i ne može im se poreći neposredni osobni interes utemeljen
na zakonu (članak 2. stavak 1. Zakona o upravnim sporovima).

U svezi s iznijetim, podnositeljima su, osporenim rješenjem, povrijeđena
navedena ustavna prava te je, na temelju članka 30. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", br. 13/91, nastavno:
Ustavni zakon) u svezi s člankom 59. Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske ("Narodne novine", br. 29/94), riješeno kao pod točkama
1., 2. i 3. izreke.

Odluka o objavi pod točkom 4. izreke, temelji se na odredbi članka
20. stavak 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1031/1994 Zagreb, 7. veljače 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik **Zdravko Bartovčak,** v.
r.

---

Odluka, NN 13/1996-212