## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-3183/2005 od 6. veljače 2008.

### NN 24/2008 (25.2.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-3183/2005 od 6. veljače 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**787**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Jasna Omejec i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula J. M. iz Z., na sjednici
održanoj 6. veljače 2008. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja Županijskog suda u Zagrebu broj:
Gž-1953/05-2 od 14. lipnja 2005. godine, kojim je kao neosnovana odbijena žalba
podnositeljice, izjavljena protiv rješenja Općinskog suda u Zagrebu broj: Zs-9892/04
od 16. lipnja 2004. godine. Tim drugostupanjskim rješenjem određeno je brisanje
zabilježbe žalbe podnositeljice protiv prvostupanjskog rješenja.
Rješenjem Općinskog suda u Zagrebu pod stavkom I. izreke, na temelju brisovnog
očitovanja broj: OV-9003/2004 od 28. lipnja 2004. godine, dopušteno je u
podulošku 5310 k.o. Grad Zagreb upis prijenosa prava vlasništva nekretnina na
kojima je upisano pravo vlasništva u korist H.-L. K. d.o.o. Z., sagrađenoj na
z.k. č. 3084. upisanoj u z.k. C., na V. D. iz Z., u 1/1 dijela, te brisanje
zabilježbe da je prijenos vlasništva obavljen radi osiguranja potraživanja pod B
r.br. 6. Stavkom II. izreke temeljem ugovora o kupoprodaji nekretnine od 9.
lipnja 2004. godine i tabularne isprave od 5. srpnja 2004. godine dopušten je u
podulošku 5310 k.o. G. Z. upis prijenosa prava vlasništva na navedenoj
nekretnini, od vlasnika V. D. iz Z., na Z. S. A. iz Z., u 1/1 dijelu.
2. Podnositeljica u ustavnoj tužbi, u bitnome, navodi da je prvostupanjski sud
dopuštajući upis prava vlasništva na spornoj nekretnini u korist predlagateljice
bez njezinog prijedloga, povrijedio mjerodavne odredbe Zakona o zemljišnim
knjigama (»Narodne novine«, broj 91/96., 68/98., 137/99., 114/01. i 100/04., u
daljnjem tekstu: ZZK), jer je postupak vodio bez zahtjeva stranke i izvan
granica zahtjeva stavljenog u prijedlogu. Daljnju povredu ZZK-a podnositeljica
obrazlaže činjenicom da je sud prvog stupnja donio odluku o upisu prava
vlasništva protiv osobe koja u trenutku podnošenja prijedloga nije bila upisana
kao zemljišnoknjižni vlasnik. Isto tako ističe da osporenim rješenjem sud nije
odgovorio na sve njezine žalbene navode.
Smatra da su joj osporenim rješenjem povrijeđena odredbe članaka 14., 29. i 48.
Ustava, te članci 6., 13. i 14., članak 1. Prvog protokola i članak 1. Protokola
broj 12 Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.
Predlaže usvojiti ustavnu tužbu i ukinuti drugostupanjsko i prvostupanjsko
rješenje.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.-pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojima je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i područnu
(regionalnu) samoupravu.
Ustavni sud u postupku u povodu ustavne tužbe, u granicama zahtjeva istaknutog u
ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama
podnositelja, povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se u pravilu, ne
upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i
ocijenili dokaze. Za Ustavni sud mjerodavne su samo one činjenice od čijeg
postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.
4. Prvostupanjskim rješenjem u točki I. izreke, na temelju brisovnog očitovanja,
dopušten je prijenos prava vlasništva sporne nekretnine na protustranku te
brisanje zabilježbe. Istim rješenjem u točki II. izreke dopušten je upis
prijenosa prava vlasništva na spornoj nekretnini na predlagateljicu.
Osporenim drugostupanjskim rješenjem odbijena je žalba podnositeljice te je
određeno brisanje zabilježbe žalbe.
U odnosu na žalbeni navod podnositeljice da u vrijeme podnošenja navedenog
prijedloga protustranka nije bila upisana kao vlasnik sporne nekretnine, već je
kao fiducijalni vlasnik bila upisana »H.-L. K.« d.o.o. Z., te da u trenutku
podnošenja tog prijedloga nije bilo dostavljeno brisovno očitovanje »H.-L. K.«
d.o.o. Z., kojim dozvoljava prijenos prava vlasništva na protustranku, kao niti
tabularna isprava, kojom protustranka dozvoljava uknjižbu prava vlasništva na
spornoj nekretnini predlagateljice, u obrazloženju osporenog rješenja Županijski
sud u Zagrebu istaknuo je sljedeće: *»Temeljem članka 105. Zakona o zemljišnim
knjigama (»Narodne novine« br. 91/96 i 68/98 – dalje: ZZK) sud je bio dužan
podnositeljicu prijedloga za uknjižbu pozvati da u primjerenom roku ukloni
nedostatke neurednog prijedloga, odnosno dostavi navedene isprave kako bi se
mogla izvršiti uknjižba prijenosa vlasništva na navedenoj nekretnini.
Prvostupanjski sud to nije učinio, već je sama predlagateljica dana 13. srpnja
2004. godine, 7 dana nakon podnošenja prijedloga za uknjižbu, dakle u zakonskom
roku, dostavila navedene isprave sudu. Naime citirana odredba čl. 105. ZZK-a ne
priječi stranke da i same dopunjuju svoj prijedlog bez izričitog poziva ili
upute suda.«*
Županijski sud u Zagrebu utvrdio je da je prvostupanjski sud pravilno postupio u
smislu odredbi članaka 108. i 109. ZZK-a, ističući da utemeljenost prijedloga
proizlazi iz sadržaja podnesenih isprava koje imaju potreban oblik.
5. Za ocjenu jesu li podnositeljici osporenim odlukama povrijeđena istaknuta
ustavna i konvencijska prava, Ustavni sud polazio je od sljedećih utvrđenja:
– zemljišnoknjižni postupak pokrenut je 5. srpnja 2004. prijedlogom
predlagateljice Z. S. A. protiv protustranke V. D., radi uknjižbe prava
vlasništva na spornom stanu;
– u zemljišnoknjižnom izvatku za spornu nekretninu od 8. srpnja 2004. godine
razvidno je da je podnositeljica podnijela prijedlog protiv V. D. radi
predbilježbe vlasništva (Z-s-9893/04), te prijedlog protiv V. D. radi
kupoprodaje (Zs-9919/04);
– prvostupanjskim rješenjem dopušten je upis prijenosa prava vlasništva sporne
nekretnine od V. D., kao protustranke na Z. S. A.;
– protiv tog rješenja podnositeljica je podnijela žalbu ističući da ima pravni
interes jer je podnijela prijedlog za upis prava vlasništva na istoj spornoj
nekretnini pod brojem: Zs-9893/04 kod Općinskog suda u Zagrebu;
– Županijski sud u Zagrebu meritorno je odlučio o žalbi podnositeljice.
6. Člankom 14. stavkom 2. Ustava jamči se strankama u postupku jednakost pred
zakonom, te Ustavni sud ispituje je li strankama u postupku doista i osigurana
takva jednakost, odnosno jesu li sudovi proizvoljno tumačili i samovoljno
primijenili mjerodavno materijalno pravo na štetu stranaka u postupku.
Polazeći od utvrđenja iz točke 5. obrazloženja razvidno je da se
zemljišnoknjižni postupak vodio po prijedlogu predlagateljice, te da je sud
prvog stupnja rješenjem odlučio o predlagateljičinim pravima i obvezama u
pogledu sporne nekretnine. Činjenica jest da je podnositeljica na istoj spornoj
nekretnini tražila predbilježbu prava vlasništva, međutim o tom njezinom pravu
sud u trenutku donošenja prvostupanjskog rješenja nije konačno odlučio. Polazeći
od navedenih utvrđenja iz kojih proizlazi da sud prvog stupnja u konkretnom
slučaju nije odlučivao ni o pravima niti o obvezama podnositeljice ustavne
tužbe, činjenice da podnositeljica nije bila stranka u postupku, niti se
donoseći osporena rješenja odlučivalo o nekom njezinom knjižnom pravu, Ustavni
sud imajući u vidu sadržaj odredbe članka 14. stavka 2. utvrđuje da
podnositeljici osporenim rješenjima nije povrijeđeno ustavno pravo jednakosti
pred zakonom.
7. Podnositeljica u ustavnoj tužbi ističe i povredu odredbe članka 29. stavka 1.
Ustava, kojom se jamči pravo na pravično suđenje.
Sadržaj ustavnog prava na pravično suđenje ograničen je na postupovna jamstva
pravičnog suđenja pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta
tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje postupovnih povreda u
postupcima pred sudovima te na temelju toga, sagledavajući postupak kao
jedinstvenu cjelinu, ocjenjuje je li postupak bio vođen na način koji
podnositeljici osigurava pravično suđenje.
Pri ocjeni o eventualnoj povredi toga ustavnog jamstva Ustavni sud polazio je od
činjenice da se u konkretnom slučaju nije odlučivalo o podnositeljičinim pravima
ili obvezama (izloženo u točki 6. Odluke).
Sud ističe da je ZZK-om propisano da pored osoba koje su stranke u
zemljišnoknjižnom postupku (predlagatelj i protustranka), pravo na žalbu pripada
i osobama na čija se knjižna prava upis odnosi i koje su provedenim upisom na
neki način povrijeđene u svojem pravu.
Odredbe članaka 120. i 121. ZZK-a reguliraju dostavu zemljišnoknjižnog rješenja.
Tako je odredbom članka 120. stavka 1. propisano da će se rješenje u
zemljišnoknjižnom postupku dostaviti predlagatelju, odnosno njegovu
opunomoćeniku, i osobama na čijoj se nekretnini stječe knjižno pravo i čija se
knjižna prava prenose, opterećuju, ograničavanju ili ukidaju, kao i osobi protiv
koje je provedena zabilježba.
Odredbama članka 121. ZKK-a, između ostalog, propisano je da se rješenje kojim
se dopušta potpuno ili djelomično brisanje nekog upisa dostavlja i svim osobama
koje imaju uknjižena ili predbilježena prava na onom pravu čije se potpuno ili
djelomično brisanje rješenjem dopušta.
Polazeći od navedenih zakonskih odredbi, kao i utvrđenja iz točke 5. odluke
nedvojbeno proizlazi da sud prvog stupnja nije direktno niti indirektno
odlučivao o podnositeljičinim pravima ili obvezama, te joj se stoga nije niti
dostavljalo osporeno prvostupanjsko rješenje. Iako je podnositeljica, kao
neovlaštena osoba, uložila žalbu, Županijski sud u Zagrebu meritorno se očitovao
na njezine žalbene navode.
Ustavni sud napominje da eventualnu povredu ustavnog jamstva iz članka 29.
stavka 1. Ustava, Sud ocjenjuje utvrđujući je li postupak koji je prethodio
ustavnosudskom postupku (pritom sagledavajući ga kao jedinstvenu cjelinu), bio
vođen na način koji podnositeljici osigurava pravično suđenje. Imajući u vidu
navedeno, Ustavni sud ne nalazi niti jedan razlog koji bi upućivao da je
podnositeljici u provedenom zemljišnoknjižnom postupku povrijeđeno ustavno pravo
iz članka 29. stavka 1. Ustava.
8. Odredbom članka 48. Ustava, na čiju povredu podnositeljica također upućuje u
ustavnoj tužbi, štiti se pravo vlasništva.
Polazeći od sadržaja tih odredbi, te činjenice da podnositeljica nije vlasnica
sporne nekretnine, ocjena je Ustavnog suda da podnositeljici nije povrijeđeno to
ustavno pravo.
9. Razmotrivši podnositeljičine razloge, imajući pri tome u vidu utvrđenja
navedena u točkama 6., 7. i 8. obrazloženja ove odluke, Ustavni sud nije našao
činjenice ili okolnosti koje bi upućivale na povredu istaknutih konvencijskih
prava.
10. Stoga je na temelju odredbi članaka 73. i 75. Ustavnog zakona odlučeno kao u
izreci.
11. Objava odluke temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-3183/2005
Zagreb, 6. veljače 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 24/2008-787
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)