## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-603/2001 od 28. ožujka 2001.

### NN 26/2001 (29.3.2001.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-603/2001 od 28. ožujka 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

470

Ustavni sud Republike
Hrvatske, u sastavu Smi­ljko Sokol, predsjednik Suda, te suci Marijan Hra­njski,
Petar Klarić, Jurica Malčić, Ivan Matija, Ivan Mrko­njić, Jasna Omejec, Emilija
Rajić, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući u povodu zahtjeva zastupnika
Županijskog doma i Zastupničkog doma Hrvatskoga sabora, na sjednici Suda
održanoj dana 28. ožujka 2001. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Odbacuje se
zahtjev zastupnika Županijskog doma i prijedlog skupine zastupnika Zastupničkog
doma Hrvatskoga sabora za proglaše­nje ništavom Odluke o pristupa­nju promjeni
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 21/01), što ju je donio
Zastupnički dom Hrvatskoga sabora dana 14. ožujka 2001. godine.

II. Ovo će se rješe­nje objaviti u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazlože­nje
```

1. Osporena Odluka
donijeta je na teme­lju odredbe članka 144. stavka 1. Ustava prema kojoj
Zastupnički dom uz prethodno miš­lje­nje Županijskog doma, većinom glasova svih
zastupnika, odlučuje da li će pristupiti promjeni Ustava.

2. Zahtjev kojim je pokrenut postupak za ocjenu Odluke
podnijeli su u istom tekstu 48 zastupnika Županijskog doma i 30 zastupnika
Zastupničkog doma. Na osnovi članka 34. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99) zahtjev kojim se pokreće
postupak pred Ustavnim sudom mogu podnijeti, pored ostalih, jedna petina
zastupnika Zastupničkog doma ili jedna petina zastupnika Županijskog doma
Hrvatskoga sabora. S tim u vezi utvrđeno je, u pogledu propisanog broja
podnosite­lja, potrebnog za postoja­nje zahtjeva kojim je ustav­nosudski
postupak pokrenut, da je udovo­ljeno odredbi članka 34. Ustavnog zakona kad je
riječ o zastupnicima Županijskog doma, jer taj Dom ima 67 zastupnika.

Što se tiče zastupnika Zastupničkog doma, koji ima 151
zastupnika,  njihov podnesak nema
karakter zahtjeva u smislu citiranog članka 34. budući da je jedan zastupnik
zahtjev potpisao dva puta. To znači da je na zahtjevu ukupno 30 va­ljanih
potpisa, što za zahtjev nije dovo­ljno, zbog če­ga je s ­njim postupano kao s
prijedlogom.

3. Zahtjev je podnijet pozivom na odredbe članaka 3.,
5., 70. i 144. stavka 1. Ustava.

U vezi s odredbom članka 3. podnosite­lji su se
pozvali na načelo vladavine prava. Prema članku 5. Ustava u Republici Hrvat­skoj
zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom, a ostali propisi i s Ustavom i sa
zakonom i svatko je dužan držati se Ustava i zakona i poštivati pravni poredak
Republike Hrvatske.  S tim odredbama u
vezi u zahtjevu je iznijeto kako iz ­njih slijedi da Odluka Zastupničkog doma,
kojom se pristupa promjeni Ustava, mora biti donijeta »u skladu sa strogo
propisanom procedurom iz članka 144. Ustava«. Prema članku 70. Ustava Hrvatski
sabor je predstavničko tijelo građana i nosite­lj zakonodavne vlasti u Repub­lici
Hrvatskoj i sastoji se od Zastupničkog doma i Županijskog doma. U vezi s ovim
odredbama u zahtjevu je iznijeto da je riječ o ravnopravnim domovima, te – u
bitnom – da či­njenicu što Zastupnički dom ima »veći kvantum zakonodavnih
ovlasti, ni u kojem slučaju se ne može tumačiti kao pravo toga doma da
jednostrano preuzima prerogative drugog doma, čak što više da jednostrano mije­nja
Ustav mimo Ustavom propisane procedure i ukida drugi dom«. Prema članku 144.
stavku 1. Ustava Zastupnički dom uz prethodno miš­lje­nje Županijskog doma
odlučuje da li će pristupiti promjeni Ustava većinom glasova svih zastupnika. U
vezi s tom odredbom podnosite­lji zahtjeva smatraju kako ona znači »da
Županijski dom mora dati prethodno miš­lje­nje da bi Zastupnički dom mogao
odlučiti da se pristupi promjeni Ustava«, te da je neosnovano zak­ljučiti »da
ako Županijski dom u postupku promjene Ustava ne da prethodno miš­lje­nje u
vrijeme i na način kako to odgovara Zastupničkom domu, presumira se da je
Županijski dom dao prethodno miš­lje­nje«.

4. *Zahtjev se odbacuje.*

U razmatra­nju Sud se je u prvom redu bavio pita­njem
da li osporena Odluka podliježe ocjeni Ustavnog suda.

Pritom je polazno i načelno stajalište Suda bilo da u
okvir ­nje­govih ovlasti ne ulazi ocjena sadržaja ustavnih odredaba, taj je
sadržaj stvar isk­ljučivo i samo tijela koje Ustav donosi. Naime, za Ustavni
sud ne postoji ni pravna ni faktična mogućnost ocje­njivati materijalnu
suglasnost ustavnih odredaba ni s jednim višim pravnim aktom, budući da je
Ustav teme­ljni i najviši pravni akt države. Stoga je bespredmetno govoriti o
bilo čijoj nadležnosti za odlučiva­nje o »ustavnosti Ustava«, uk­ljučujući i
Ustavni sud.

 S druge
strane, Ustavni sud jest nadležan ocje­njivati postupak donoše­nja i mije­nja­nja
Ustava, ali tek kad je taj postupak dovršen i sukladno članku 146. Ustav
proglašen, te stupio na snagu. Ustavni sud Republike Hrvatske nema pravo obav­ljati
prethod­ni nadzor ustavnosti bilo koje­g akta prije ne­go što je taj akt, u
ovom slučaju promjena Ustava, stupio na snagu.

Cijeli postupak
promjene Ustava prema Ustavu odvija se na s­ljedeći način: Prema članku 143.
pravo da predloži promjenu Ustava Republike Hrvatske ima najma­nje jedna petina
zastupnika u Zastupničkom domu Hrvatskoga sabora, Predsjednik Republike i Vlada
Republike Hrvatske. Prema članku 144. Zastupnički dom uz prethodno miš­lje­nje
Županijskog doma odlučuje da li će pristupiti promjeni Ustava većinom glasova
svih zastupnika. Također prema članku 81. stavku 1. alineji trećoj Ustava
Županijski dom daje Zastupničkom domu prethodno miš­lje­nje u postupku donoše­nja
i promjene Ustava. Nacrt promjene Ustava Zastupnički dom utvrđuje većinom
glasova svih zastupnika. Prema članku 145. o promjeni Ustava odlučuje, uz prethodno
miš­lje­nje Županijskog doma, Zastupnički dom dvotrećinskom većinom glasova
svih zastupnika. Prema članku 146. promjenu Ustava proglašava Zastupnički dom
Hrvatskoga sabora.

Osporena Odluka,
dakle, samo je dio postupka o kojem je sud nadležan odlučivati. Svojom Odlukom
o pristupa­nju promjeni Ustava Republike Hrvatske Zastupnički dom samo je
utvrdio da će, na teme­lju i u okviru prijedloga petine zastupnika u
Zastupničkom domu, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav toga Doma
»podnijeti Zastupničkom domu Hrvatskoga sabora Prijedlog za utvrđiva­nje Nacrta
promjene Ustava Republike Hrvat­ske.«

Sukladno navedenom
zahtjev je odbačen.

5. Podnosite­lji
zahtjeva podnijeli su Sudu i prijedlog za donoše­nje privremene mjere kojom bi se
obustavile »sve da­lj­nje aktivnosti i rad­nje Zastupničkog doma na donoše­nju
predloženih promjena Ustava do okonča­nja ovog spora, odnosno donoše­nja
meritorne odluke u ovom predmetu«.

Prijedlog za donoše­nje
privremene mjere podnijet je pozivom na odredbu članka 33. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Repub­like Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99). Prema
navedenoj odredbi ako Ustavnim zakonom nije propisano drukčije, Ustavni sud u
postupku podredno smisleno primje­njuje odredbe odgo­varajućih postupovnih
zakona Republike Hrvatske.

6. *Prijedlog nije dopušten.*

U pogledu privremene obustave izvrše­nja pojedinačnih
akata ili rad­nji Ustavni zakon o Ustavnom sudu sadrži odredbu članka 43. prema
kojoj, u postupku ocjene zakona ili drugog propisa, čija se suglasnost s
Ustavom odnosno zakonom ocje­njuje, Ustavni sud može, do donoše­nja konačne
odluke u predmetu, izreći privremenu obustavu pojedinačnih akata ili rad­nji,
ako bi ­njihovim izvrše­njem mogle nastupiti teške i nepoprav­ljive pos­ljedice.
Međutim, budući da je Sud utvrdio da nisu ispu­njene pretpostavke za odlučiva­nje
o osporenoj Odluci, utvrđeno je da nema ni pretpostavki za odlučiva­nje o
privremenoj mjeri.

7. Slijedom iznijetog riješeno je kao u izreci. Ovo
rješe­nje teme­lji se na odredbi članka 31. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99).

Broj: U-II-603/2001
Zagreb, 28. ožujka 2001.

Predsjednik
**dr. sc. Smi­ljko Sokol**, v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 26/2001-470