## Pravilnik o postupku homologacije traktora za poljoprivredu i šumarstvo s obzirom na sprečavanje elektromagnetskih smetnja (elektromagnetska kompatibilnost) TPV 306 ( izdanje 00)

### NN 37/2007 (10.4.2007.), Pravilnik o postupku homologacije traktora za poljoprivredu i šumarstvo s obzirom na sprečavanje elektromagnetskih smetnja (elektromagnetska kompatibilnost) TPV 306 ( izdanje 00)

# DRŽAVNI ZAVOD ZA MJERITELJSTVO

**1237**

Temeljem članka 275. stavak 3. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne
novine« broj 105/04) ravnatelj Državnog zavoda za mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O POSTUPKU HOMOLOGACIJE TRAKTORA ZA POLJOPRIVREDU I ŠUMARSTVO S OBZIROM NA SPREČAVANJE ELEKTROMAGNETSKIH SMETNJA (ELEKTROMAGNETSKA KOMPATIBILNOST)TPV 306 (IZDANJE 00)(\*)

Članak 1.

Ovim se Pravilnikom uređuje postupak homologacije vozila za poljoprivredu i
šumarstvo kategorija T, C, R i S (1) te električ­nih/elektroničkih podsklopova
kao sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za ugradbu u
ta vozila, s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost.

Članak 2.

Tehnički zahtjevi u postupku homologacije navedeni su u točkama 6. i 8. Priloga
I., a postupak homologacije u točkama 3. i 4. istoga Priloga. Svi prilozi I. –
IX. čine sastavni dio ovoga Pravilnika.

Članak 3.

Tijelo nadležno za homologaciju vozila odnosno električnih/elektroničkih
podsklopova u smislu odredaba ovoga Pravilnika je Državni zavod za mjeriteljstvo
(u daljnjemu tekstu: Zavod).

Članak 4.

Zavod će dodijeliti certifikat o homologaciji tipu vozila, odnosno certifikat o
homologaciji tipu sastavnoga dijela za električni/elektronički podsklop s
obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost ako taj tip vozila, odnosno
električnog/elektroničkog podsklopa zadovoljava zahtjeve iz Priloga I.
Obrasci certifikata o homologaciji za tip vozila, odnosno certifikata o
homologaciji sastavnoga dijela za tip električnoga/elektroničkoga podsklopa
prikazani su u Prilogu III.A, odnosno Prilogu III.B.

Članak 5.

Nova vozila s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost i
električni/elektronički podsklopovi mogu se homologirati, uvoziti i stavljati na
tržište ako zadovoljavaju zahtjeve ovoga Pravilnika i njegovih priloga.
Iznimno od odredbi stavka 1. ovoga članka, električni/elektronički podsklopovi
koji ne zadovoljavaju odredbe ovoga Pravilnika mogu se homologirati, uvoziti i
stavljati na tržište ako su kao zamjenski dijelovi namijenjeni za ugradbu na
vozila homologirana prema prije važećim propisima.

Članak 6.

Zavod može ovlastiti pravnu ili fizičku osobu za obavljanje poslova tehničke
službe ako ta osoba ispunjava sljedeće uvjete:
– da zadovoljava zahtjeve norme HRN EN ISO/IEC 17025 za osposobljenost ispitnih
laboratorija za područje ispitivanja prema zahtjevima ovoga Pravilnika
– da može dokazati poznavanje metoda i postupaka ispitivanja sadržanih u
prilozima IV. – IX.
– da ima najmanje jednoga djelatnika školske spreme VII/1 strojarskog smjera

Članak 7.

Odredbe članka 5. ovoga Pravilnika primjenjivat će se od 1. listopada 2008.
godine za sva nova vozila koja se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj.

Članak 8.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmoga dana od njegove objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 011-02/07-02/8
Urbroj: 558-04/2-07-1-AD
Zagreb, 28. ožujka 2007.

Ravnatelj
Državnog zavoda za mjeriteljstvo
**Mirko Vuković, dipl. ing**., v. r.

**\_\_\_\_\_\_\_**(\*) Pravilnik preuzima sadržaj Direktive Vijeća
75/322/EEZ o usklađivanju zakonodavstva država članica koje se odnosi na
sprečavanje radijskih smetnja koje proizvode motori s vanjskim izvorom paljenja
ugrađeni na traktore na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo, s uključenim
izmjenama i dopunama u direktivama 2000/2/EZ i 2001/3/EZ.
(1) Definicija vozila i kategorizacija dani su u točki 4. članka 4.
Pravilnika o homologaciji tipa traktora za poljoprivredu i šumarstvo (»Narodne
novine« br. 15/06).

**PRILOG  l.**

ZAHTJEVI KOJE TREBAJU UDOVOLJAVATI VOZILA I ELEKTRIČNI/ELEKTRONIČKI PODSKLOPOVI
UGRAĐENI U VOZILO

1. Područje primjene
1.1 Ovaj se pravilnik primjenjuje na elektromagnetsku kompatibilnost vozila
obuhvaćenih člankom 1. Također, primjenjuje se na električne i elektroničke
zasebne tehničke jedinice namijenjene za ugradbu u vozila.
2. Definicije
2.1 Za svrhu ovoga Pravilnika:
2.1.1 *Elektromagnetska kompatibilnost* označava mogućnost nekoga vozila,
sastavnoga dijela (sastavnih dijelova) ili zasebne tehničke jedinice (zasebnih
tehničkih jedinica) da funkcioniraju zadovoljavajuće u svojemu
elektromagnetskome okružju bez unošenja nedopuštenih elektromagnetskih
poremećaja na bilo što u tome okružju.
2.1.2 *Elektromagnetska smetnja* označava svaku elektromagnetsku pojavu koja može
umanjiti radne značajke vozila, sastavnoga dijela (sastavnih dijelova) ili
zasebne tehničke jedinice (zasebnih tehničkih jedinica). Elektromagnetski
poremećaj može biti elektromagnetski šum, neželjeni signal ili promjena u samome
mediju širenja vala.
2.1.3 *Elektromagnetska otpornost* označava mogućnost vozila, sastavnoga dijela
(sastavnih dijelova) ili zasebne tehničke jedinice (zasebnih tehničkih jedinica)
da rade bez umanjenja njihovih radnih značajka i u području gdje postoje
elektromagnetski poremećaji.
2.1.4 *Elektromagnetsko okružje* označava ukupnost elektromagnetskih pojava koje
postoje na danoj lokaciji.
2.1.5 *Referentno ograničenje* označava nazivnu razinu na koju se pozivaju homologacija tipa i granične vrijednosti suklad­nosti proizvodnje.
2.1.6 *Referentna antena* za frekvencijsko područje od 20 do 80 MHz označava
skraćeni simetrični dipol, tj. jedan poluvalni rezonancijski dipol pri 80 MHz, a
za frekvencijsko područje iznad 80 MHz označava simetrični poluvalni
rezonancijski dipol ugođen na frekvenciju na kojoj se izvodi mjerenje.
2.1.7 *Širokopojasna emisija* označava emisija koja ima širinu pojasa veću od one
koju mjeri dani mjerni aparat ili prijamnik.
2.1.8 *Uskopojasna emisija* označava emisiju koja ima širinu pojasa manju od one
koju mjeri dani mjerni uređaj ili prijamnik.
2.1.9 *Električni/elektronički sustav* označava električni i/ili elektronički
uređaj (uređaje) ili skupinu (skupine) uređaja zajedno s pridruženim električnim
spojevima koji su dio nekoga vozila, ali nisu namijenjeni za homologaciju
odvojeno od vozila.
2.1.10 *Električni/elektronički podsklop (ESA)* označava električni i/ili
elektronički uređaj ili skupina (skupine) uređaja koji su zajedno s pridruženim
električnim spojevima i ožičenjem namijenjeni da budu dio nekoga vozila i da
obavljaju jednu ili više specijaliziranih funkcija. ESA se može homologirati na
zahtjev proizvođača kao »sastavni dio« ili »zasebna tehnička jedinica (STU)«
(članak 4. Pravilnika o homologaciji tipa traktora za poljoprivredu i
šumarstvo).
2.1.11 *Tip vozila* u odnosu na elektromagnetsku kompatibilnost obuhvaća vozila
koja se bitno ne razlikuju s obzirom na sljedeće:
2.1.11.1 ukupnu veličinu i oblik motornoga prostora
2.1.11.2 opći razmještaj električnih i/ili elektroničkih sastavnih dijelova i
ožičenja
2.1.11.3 osnovni materijal od kojega je napravljena nadogradnja ili oplata, ako
je primjenjivo, (primjerice oplata karoserije od čelika, aluminija ili od
staklenih vlakana). Postojanje ploha od različitih materijala ne mijenja tip
vozila pod uvjetom da je nepromijenjen osnovni materijal nadogradnje. Takve se
različitosti međutim ipak moraju prijaviti.
2.1.12 ESA tip s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost obuhvaća ESA
podsklopove koji se ne razlikuju u bitnim značajkama kao što su:
2.1.12.1 funkcija koju ESA podsklopovi vrše
2.1.12.2 opći razmještaj električnih i/ili elektroničkih sastavnih dijelova, ako
je primjenjivo.
3. Zahtjev za homologaciju tipa
3.1 Homologacija tipa vozila
3.1.1 Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na njegovu elektromagnetsku
kompatibilnost prema članku 6. Pravilnika o homologaciji tipa traktora za
poljoprivredu šumarstvo podnosi proizvođač vozila.
3.1.2 Obrazac opisnoga dokumenta dan je u Prilogu II. A.
3.1.3 Proizvođač vozila sastavlja program opisujući sve projektirane kombinacije
relevantnih električnih/elektroničkih sustava ili ESA podsklopova, vrste
materijala nadogradnje1, opći raspored ožičenja, inačice motora, verzije s
upravljačem na lijevoj/desnoj strani i verzije razmaka osovina. Butni su
električni/elektronički sustavi ili ESA podsklopovi oni koji mogu emitirati
snažno širokopojasno ili uskopojasno zračenje i/ili oni koji su uključeni u
vozačevo izravno upravljanje vozilom (vidi točku 6.4.2.3 ovoga Priloga).
3.1.4 Iz toga se programa odabire vozilo predstavnik u svrhu ispitivanja uz
uzajamnu suglasnost proizvođača i nadležnoga tijela. To vozilo predstavlja tip
vozila (vidi Dodatak 1. Priloga II. A). Izbor vozila temelji se na
električnim/elektroničkim sustavima koje je ponudio proizvođač. Može se odabrati
još jedno vozilo iz toga programa u svrhu ispitivanja kad se smatra, uz uzajamnu
suglasnost proizvođača i nadležnoga tijela, da su uključeni različiti
električni/elektronički sustavi koji bi mogli znatno utjecati na
elektromagnetsku kompatibilnost vozila u usporedbi s prvim vozilom
predstavnikom.
3.1.5 Izbor vozila u skladu s točkom 3.1.4 treba ograničiti na kombinacije
električnih/elektroničkih sustava vozila koje su namijenjene stvarnoj
proizvodnji.
3.1.6 Proizvođač može dopuniti zahtjev izvještajem o provedenim ispitivanjima.
Tijelo za homologaciju može upotrijebiti svaki tako dobiven podatak u svrhu
sastavljanja certifikata o homologaciji tipa.
3.1.7 Kad tehnička služba odgovorna za homologacijska ispitivanja sama izvodi
ispitivanje, tada treba osigurati vozilo koje predstavlja tip koji će se
homologirati u skladu s točkom 3.1.4.
3.2 Homologacija tipa ESA podsklopa
3.2.1 Zahtjev za homologaciju tipa ESA podsklopa s obzirom na njegovu
elektromagnetsku kompatibilnost prema članku 6. Pravilnika o homologaciji tipa
traktora za poljoprivredu šumarstvo podnosi proizvođač vozila ili proizvođač ESA
podsklopa.
3.2.2 Obrazac opisnoga dokumenta dan je u Prilogu II. B.
3.2.3 Proizvođač može dopuniti zahtjev izvještajem o provedenim ispitivanjima.
Tijelo za homologaciju može upotrijebiti svaki tako dobiven podatak u svrhu
sastavljanja certifikata o homologaciji tipa.
3.2.4 Kad tehnička služba odgovoran za homologacijska ispitivanja sama izvodi
ispitivanje, tada treba osigurati uzorak ESA sustava koji predstavlja tip koji
će se homologirati, ako je potrebno nakon rasprave s proizvođačem o npr. mogućim
promjenama rasporeda, broja sastavnih dijelova, broja osjetila. Kada to tehnička
služba smatra potrebnim, može odabrati Dodatni uzorak.
3.2.5 Uzorak (uzorci) mora (moraju) biti jasno i neizbrisivo označen (označeni)
trgovačkim nazivom proizvođača ili oznakom marke i tipa.
3.2.6 Gdje je primjenjivo, moraju se naznačiti sva ograničenja uporabe. Svako
takvo ograničenje treba biti uneseno u Priloge II. B i/ili III. B.
4. Homologacija tipa
4.1 Razne mogućnosti za homologaciju tipa
4.1.1 Homologacija tipa vozila
Proizvođač vozila može slobodno odabrati jednu od sljedećih alternativnih
mogućnosti za homologaciju tipa.
4.1.1.1 Homologacija instalacije vozila
Instalacija vozila može dobiti homologaciju tipa izravno slijedom odredaba danih
u točki 6. ovoga Priloga. Ako proizvođač vozila odabere taj put, ne zahtijeva se
nikakvo zasebno ispitivanje električnih/elektroničkih sustava ili ESA
podsklopova.
4.1.1.2 Homologacija tipa vozila ispitivanjem pojedinih ESA podsklopova
Proizvođač vozila može dobiti homologaciju za vozilo kad tijelu za homologaciju
dokaže da su svi bitni (vidi točku 3.1.3 ovoga Priloga) električni/elektronički
sustavi ili ESA podsklopovi pojedinačno homologirani u skladu s ovim Pravilnikom
te da su ugrađeni prema svim uvjetima koji su uz nju priloženi.
4.1.1.3 Proizvođač, ako to želi, može dobiti homologaciju prema ovome Pravilniku
ako vozilo nema opremu takvog tipa koja podliježe ispitivanjima otpornosti na
smetnje ili emisije. Takvo vozilo ne smije imati nikakve sustave koji su
određeni u točki 3.1.3 (otpornost na smetnje) niti opremu za paljenje iskrom.
Takve homologacije ne zahtijevaju ispitivanje.
4.1.2 Homologacija tipa za ESA podsklop
Homologacija tipa može se dodijeliti za neki ESA podsklop koji se ugrađuje u
bilo koji tip vozila ili u poseban tip vozila ili tipove prema zahtjevu
proizvođača. ESA podsklopovi uključeni u izravno upravljanje vozilima normalno
će dobiti homologaciju tipa zajedno s proizvođačem vozila.
4.2 Dodjeljivanje homologacije tipa
4.2.1 Vozilo
4.2.1.1 Kada vozilo predstavnik ispunjava zahtjeve ovoga Pravilnika, dodjeljuje
se homologacija tipa prema članku 8. Pravilnika o homologaciji tipa traktora za
poljoprivredu šumarstvo.
4.2.1.2 Obrazac certifikata o homologaciji tipa dan je u Prilogu III. A.
4.2.2 ESA podsklop
4.2.2.1 Kada predstavnik ESA sustava ispunjava zahtjeve ovoga Pravilnika,
dodjeljuje se homologacija tipa prema članku 10. Pravilnika o homologaciji tipa
traktora za poljoprivredu šumarstvo
4.2.2.2 Obrazac certifikata o homologaciji tipa dan je u Prilogu III. B.
4.2.3 Za sastavljanje certifikata iz točaka 4.2.1.2 ili 4.2.2.2, nadležno tijelo
države članice koje dodjeljuje homologaciju može upotrijebiti izvještaj koji je
pripremio odobreni ili priznati laboratorij ili koji je pripremljen u skladu s
odred­bama ovoga Pravilnika.
4.3 Izmjene i dopune homologacija
4.3.1 U slučaju izmjena i dopuna homologacija dodijeljenih prema ovomu
pravilniku, primjenjuju se odredbe članaka 15. i 16. Pravilnika o homologaciji
tipa traktora za poljoprivredu i šumarstvo.
4.3.2 Izmjene i dopune homologacija tipa vozila radi dodavanja ili zamjene ESA
podsklopa
4.3.2.1. Kad proizvođač vozila koji je dobio homologaciju za instalaciju vozila
želi ugraditi dodatni ili zamijeniti električni/elektronički sustav ili ESA
podsklop koji već ima homologaciju prema ovome pravilniku i koji će biti ugrađen
u skladu sa svim uvjetima koji se na njega primjenjuju, homologacija vozila može
se izmijeniti ili dopuniti bez daljnjeg ispitivanja. Dodatni ili zamjenski
električni/elektronski sustav ili ESA podsklop smatra se dijelom vozila u svrhu
sukladnosti proizvodnje.
4.3.2.2 Kad dodatni ili zamjenski dio ili više njih nisu homologirani u skladu s
ovim pravilnikom te ako se ocijeni da je potrebno ispitivanje, smatra se da
vozilo u cijelosti zadovoljava ako se može pokazati da je (su) novi ili
zamijenjeni dio (dijelovi) u skladu s odgovarajućim zahtjevima iz točke 6. ili
ako se usporednim ispitivanjem može pokazati da nije vjerojatno da će novi dio
narušiti sukladnost tipa vozila.
4.3.2.3. Kad proizvođač vozila dodaje kojemu homologiranu vozilu uobičajenu
kućansku ili poslovnu opremu, osim opreme pokretnih komunikacija (\*), koja je u
skladu s Pravilnikom o elektromagnetskoj kompatibilnosti (EMC) (»Narod­ne
novine« br. 34/00)\*\* i ako je takva oprema ugrađena, zamijenjena ili uklonjena u
skladu s preporukama proizvođača opreme i vozila, to ne obezvrjeđuje homologaciju vozila. To ne sprečava proizvođače vozila da ugrađuju
komunikacijsku opremu prema odgovarajućim uputama za ugradbu koje je razradio
proizvođač vozila i/ili proizvođač/proizvođači takve komunikacijske opreme.
Proizvođač vozila treba osigurati dokaz (kad to zahtijeva tijelo nadležno za
ispitivanje) da takvi odašiljači ne utječu negativno na radne značajke vozila.
To može biti izjava da su razine snage i način ugradbe takvi da razine
otpornosti na smetnje iz ovoga Pravilnika osiguravaju dovoljnu zaštitu kad se
radi o samome odašiljanju, tj. ne obuhvaćajući odašiljanje u sklopu ispitivanja
utvrđenih u točki 6. Taj pravilnik ne daje odobrenje za uporabu nekoga
komunikacijskog odašiljača kad se primjenjuju drugi zahtjevi na takvu opremu ili
na njezinu uporabu. Proizvođač vozila može odbiti ugrađivanje u vozilo
uobičajene kućanske ili poslovne opreme koja je u skladu s Pravilnikom o
elektromagnetskoj kompatibilnosti (EMC).
5. Označivanje
5.1 Svaki ESA podsklop koji je sukladan homologiranu tipu prema ovom pravilniku
treba nositi oznaku homologacije tipa.
5.2 Ta se oznaka sastoji od pravokutnika u kojemu je slovo »e«, iza kojega
slijedi broj 25 (razlikovni broj za Republiku Hrvatsku)
U blizini pravokutnika mora se naći četveroznamenkasti redni broj, s vodećom
ništicom kad je to primjenjivo (u daljnjemu tekstu: osnovni broj homologacije)
koji se nalazi u 4. dijelu broja homologacije tipa prikazana na certifikatu o
homologaciji tipa izdanog za tip predmetnog uređaja (vidi Prilog III. B), ispred
kojega je dvoznamenkasti redoslijedni broj koji se dodjeljuje najnovijim većim
tehničkim izmjenama i dopunama Direktive 75/322/EEZ na dan dodjeljivanja
homologacije tipa. U ovome pravilniku taj je redoslijedni broj »02«.
5.3 Oznaka homologacije tipa mora biti postavljena na glavnome dijelu ESA
podsklopa (npr. elektronička upravljačka jedinica) tako da bude jasno čitljiva i
neizbrisiva.
5.4 Primjer oznake homologacije tipa prikazan je u Dodatku 7.
5.5 Označivanje se ne zahtijeva za električke/elektroničke sustave obuhvaćene
tipovima vozila koji su homologirani prema ovomu pravilniku.
5.6 Oznake na ESA podsklopovima prema točki 5.3 ne moraju biti vidljive kad je
ESA podsklop ugrađen u vozilo.
6. Zahtjevi
6.1 Opći zahtjevi
6.1.1 Vozilo i njegovi električni/elektronički sustav(sustavi) ili ESA
podsklopovi moraju biti tako projektirani, izgrađeni i ugrađeni da u uobičajenim
uvjetima uporabe zadovoljavaju zahtjeve ovoga Pravilnika.
6.2 Zahtjevi za širokopojasno elektromagnetsko zračenje vozila opremljenih
sustavom paljenja iskrom
6.2.1 Metoda mjerenja
Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi vozilo predstavnik određenoga tipa
mjeri se uporabom metode opisane u Prilogu IV. pri bilo kojoj određenoj
udaljenosti antene. O izboru odlučuje proizvođač vozila.
6.2.2 Širokopojasne referentne granice za vozilo
6.2.2.1 Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu IV. s
razmakom vozilo/antena od 10,0 ± 0,2 m, referentne su granice zračenja 34 dB
mikrovolta/m (50 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 30 do 75 MHz i od 34
do 45 dB mikrovolta/m (od 50 do 180 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 75
do 400 MHz i, kako je navedeno u Dodatku 1. ovoga Priloga, ta se granica
povećava logaritamski (linearno) s frekvencijama iznad 75 MHz. U frekvencijskome
pojasu 400 do 1000 MHz granica je stalna na 45 dB mikrovolta/m (180
mikrovolta/m).
6.2.2.2 Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu IV. s
razmakom vozilo/antena od 3,0 ± 0,05 m, referentne granice zračenja su 44 dB
mikrovolta/m (160 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 30 do 75 MHz i od 44
do 55 dB mikrovolta/m (od 160 do 562 mikrovolta/m)u frekvencijskome pojasu od 75
do 400 MHz i, kako je navedeno u Dodatku 2. ovoga Priloga, ta se granica
povećava logaritamski (linearno) s frekvencijama iznad 75 MHz. U frekvencijskome
pojasu od 400 do 1000 MHz granica je stalna na 55 dB mikrovolta/m (562
mikrovolta/m).
6.2.2.3 Na vozilu predstavniku određenoga tipa izmjerene vrijednosti izražene u
dB mikrovolta/m (mikrovolta/m) moraju biti najmanje 2,0 dB (20.%) ispod
referentnih granica.
6.3 Zahtjevi za uskopojasno elektromagnetsko zračenje vozila
6.3.1 Metoda mjerenja
Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi vozilo predstavnik određenoga tipa
mjeri se uporabom metode opisane u Prilogu V. pri bilo kojoj određenoj
udaljenosti antene. O izboru odlučuje proizvođač vozila.
6.3.2 Uskopojasne referentne granice za vozilo
6.3.2.1 Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu V. s razmakom
vozilo/antena od 10,0 ± 0,2 m, referentne su granice zračenja 24 dB mikrovolta/m
(16 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 30 do 75 MHz i od 24 do 35 dB
mikrovolta/m (od 15 do 56 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 75 do 400
MHz i, kako je navedeno u Dodatku 3. ovoga Priloga, ta se granica povećava
logaritamski (linearno) s frekvencijama iznad 75 MHz. U frekvencijskome pojasu
od 400 do 1000 MHz granica je stalna na 35 dB mikrovolta/m (180 mikrovolta/m).
6.3.2.2 Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu V. s razmakom
vozilo/antena od 3,0 ± 0,05 m, referentne granice zračenja su 34 dB mikrovolta/m
(50 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 30 do 75 MHz i od 34 do 45 dB
mikrovolta/m (od 50 do 180 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 75 do 400
MHz i, kako je navedeno u Dodatku 4. ovoga Priloga, ta se granica povećava
logaritamski (linearno) s frekvencijama iznad 75 MHz. U frekvencijskome pojasu
400 do 1000 MHz granica je stalna na 45 dB mikrovolta/m (180 mikrovolta/m).
6.3.2.3 Na vozilu predstavniku određenoga tipa izmjerene vrijednosti izražene u
dB mikrovolta/m (mikrovolta/m) moraju biti najmanje 2,0 dB (20.%) ispod
referentnih granica.
6.3.2.4 Usprkos granicama određenim u točkama 6.3.2.1, 6.3.2.2 i 6.3.2.3 ovoga
Priloga, kad je tijekom početnog koraka opisana u točki 1.3 Priloga V. jakost
signala izmjerenoga na radijskoj anteni vozila manja od 20 dB mikrovolta/m (10
mikrovolti) u frekvencijskome području od 88 do 108 MHz, tada se za to vozilo
treba smatrati da zadovoljava ograničenja za uskopojasne emisije i ne zahtijeva
se nikakvo daljnje ispitivanje.
6.4 Zahtjevi za otpornost vozila na elektromagnetsko zračenje
6.4.1 Metoda ispitivanja
Otpornost tipičnog vozila određenoga tipa na elektromagnetsko zračenje ispituje
se metodom koja je opisana u Prilogu VI.
6.4.2 Referentna ograničenja za otpornost vozila
6.4.2.1 Kad se ispitivanja izvode uporabom metode opisane u Prilogu VI.,
referentna razina jakosti polja mora biti 24 volta/m efektivne vrijednosti u
preko 90.% frekvencijskoga pojasa od 20 do 1000 MHz, a 20 volta/m efektivne
vrijednosti preko čitava frekvencijskoga pojasa od 20 do 1000 MHz.
6.4.2.2 Za vozilo predstavnik određenoga tipa smatra se da zadovoljava zahtjeve
otpornosti na smetnje ako tijekom ispitivanja koja se izvode u skladu s Prilogom
VI. i tijekom kojih je to vozilo izloženo polju čija je jakost, izraženo u
voltima/m, 25.% iznad referentne razine ne pokazuje abnormalnu promjenu brzine
pogonskih kotača vozila, ako nema pogoršanja radnih značajka koje bi prouzročilo
zbrku drugim sudionicima u prometu te ako nema pogoršanja vozačeva izravnog
upravljanja vozilom koje bi vozač ili drugi sudionici u prometu zapazili.
6.4.2.3 Izravni vozačev nadzor nad vozilom izvodi se npr. upravljanjem, kočenjem
i nadzorom nad brzinom motora.
6.5 Zahtjevi za širokopojasne elektromagnetske smetnje koje proizvode ESA
podsklopovi
6.5.1 Metoda mjerenja
Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi ESA podsklop predstavnik određenoga
tipa mjeri se metodom koja je opisana u Prilogu VII.
6.5.2 ESA širokopojasna referentna ograničenja
6.5.2.1 Ako se mjerenja izvode uporabom metode opisane u Prilogu VII.,
referentne su granice zračenja od 64 do 54 dB mikrovolta/m (od 1600 do 500
mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 30 do 75 MHz, ta se granica snižava
logaritamski (linearno) s frekvencijama iznad 30 MHz, i od 54 do 65 dB
mikrovolta/m (od 500 do 1800 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 75 do
400MHz, kako je prikazano u Dodatku 5. ovoga Priloga. U frekvencijskome pojasu
od 400 do 1000 MHz granica je stalna na 65 dB mikrovolta/m (1800 mikrovolta/m).
6.5.2.2 Na ESA podsklopu predstavniku određenog tipa, izmjerene vrijednosti
izražene u dB mikrovoltima/m (mikrovolta/m) moraju biti najmanje 2,0 dB (20.%)
ispod referentnih granica.
6.6 Zahtjevi za uskopojasne elektromagnetske smetnje koje proizvode ESA
podsklopovi
6.6.1 Metoda mjerenja
Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi tipični ESA podsklop određenoga tipa
mjeri se metodom koja je opisana u Prilogu VIII.
6.6.2 ESA uskopojasna referentna ograničenja
6.6.2.1 Ako su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu VIII.,
referentne su granice zračenja od 54 do 44 dB mikrovolta/m (od 500 do 160
mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 30 do 75 MHz, ta se granica snižava
logaritamski (linearno) s frekvencijama iznad 30 MHz i od 44 do 55 dB
mikrovolta/m (od 160 do 560 mikrovolta/m) u frekvencijskome pojasu od 75 do
400MHz, kako je prikazano u Dodatku 6. ovoga Priloga. U frekvencijskome pojasu
od 400 do 1000 MHz granica je stalna na 55 dB mikrovolta/m (560 mikrovolta/m)..
6.6.2.2 Na ESA podsklopu predstavniku određenoga tipa izmjerene vrijednosti
izražene u dB mikrovolta/m (mikrovolta/m) moraju biti najmanje 2,0 dB (20.%)
ispod referentnih granica.
6.7 Zahtjevi za otpornost ESA podsklopova na elektromagnetsko zračenje
6.7.1 Metoda (metode) ispitivanja
Otpornost na elektromagnetsko zračenje ESA podsklopa predstavnika određenoga
tipa ispituje se metodom (metodama) koja (koje) se odabere (odaberu) od onih
opisanih u Prilogu IX.
6.7.2 ESA referentna ograničenja za otpornost
6.7.2.1 Kad se ispitivanja izvode uporabom metoda opisanih u Prilogu IX.,
ispitne referentne razine otpornosti moraju biti 48 volta/m za metodu s trakom
od 150 mm, 12 volta/mza ispitnu metodu s trakom od 800 mm, 60 volta/m za ispitnu
metodu s TEM kavezom, 48 mA za metodu ispitivanja s uvođenjem struje (BCI) i 24
volta/m za metodu ispitivanja slobodnim poljem.
6.7.2.2 Na ESA podsklopu predstavniku odgovarajućega tipa pri jakosti polja ili
struje izražene u prikladnim linearnim jedinicama, 25 % iznad referentne
granice, ESA podsklop ne smije pokazati nikakve smetnje u funkcioniranju koje bi
prouzročile bilo kakvo pogoršanje radnih značajka koje bi moglo prouzročiti
zbrku drugim sudionicima u prometu, ili bilo kakvo pogoršanje u vozačevom
izravnom nadzoru vozila opremljenim tim sustavom što bi mogao zapaziti vozač ili
drugi sudionik u prometu.
7. Sukladnost proizvodnje
7.2 Sukladnost proizvodnje s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost vozila
ili sastavnoga dijela zasebne tehničke jedinice provjerava se na temelju
podataka koje sadrži (sadrže) certifikat (certifikati) o homologaciji tipa
utvrđeni u Prilogu III.A i/ili III. B ovoga Pravilnika, ako je to prikladno.
8. Iznimke
8.1 Kad neko vozilo ili električni/elektronički sustav ili ESA podsklop ne
sadrže elektronički oscilator s radnom frekvencijom većom od 9 kHz, smatra se da
je u skladu s točkama 6.3.2 i 6.6.2 Priloga I. i s prilozima V. i VIII.
8.2 Vozila koja u izravnome upravljanju vozilom nemaju uključene
električke/elektroničke sustave ili ESA podsklopove nije potrebno ispitivati na
otpornost na smetnje, pa treba smatrati da su u skladu s točkom 6.4 Priloga I. i
s Prilogom VI. ovoga Pravilnika.
8.3 ESA podsklopove čije funkcije nisu uključene u izravno upravljanje vozilom,
nije potrebno ispitivati na otpornost na smetnje, pa treba smatrati da su u
skladu s točkom 6.7 Priloga I. i s Prilogom IX. ovoga Pravilnika.
8.4 Elektrostatičko pražnjenje
Kod vozila opremljenih gumama nadogradnju/podvozje vozila valja uzeti kao
električni izdvojenu strukturu. Jake elektrostatičke sile u odnosu na vanjsko
okruženje vozila opažaju se samo u trenutku ulaska i izlaska iz vozila. Kako
vozilo u tim trenucima miruje, ispitivanje na elektrostatičko pražnjenje u svrhu
homologacije tipa nije potrebno.
8.5 Prijelazne pojave vođenjem
Kako tijekom uobičajene vožnje nema nikakvih vanjskih električnih spojnih vodova
prema vozilima, nikakve prijelazne pojave se ne proizvode i ne vode prema
vanjskomu okruženju. Proizvođačeva je odgovornost osigurati da oprema može
podnijeti prijelazne pojave unutar samog vozila, npr. one koje nastaju
prekidanjem (uključeno/isključeno) strujnih krugova ili međudjelovanjem
pojedinih sustava. Ispitivanje na prijelazne pojave vođenjem u svrhu
homologacije tipa nije potrebno.

\_\_\_\_\_\_\_
1 Ako je primjenjivo
\* Na primjer: radiotelefon i radio u građanskom pojasu (CB radio).
\*\* Usklađen s Direktivom 89/336/EEZ.

DODATAK 1.

REFERENTNE GRANICE ZA ŠIROKOPOJASNE EMISIJE KOD VOZILA

Razmak antena/vozilo: 10,0 m

![](dodatni/351260.gif)

Frekvencija (MHz) – logaritamski
Vidi točku 6.2.2.1 u Prilogu l.

DODATAK 2.

REFERENTNE GRANICE ZA ŠIROKOPOJASNE EMISIJE KOD VOZILA

Razmak antena – vozilo: 3,0 m.
![](dodatni/351261.gif)

Frekvencija (MHz) – logaritamski
Vidi točku 6.2.2.2 u Prilogu l.

DODATAK 3.

REFERENTNE GRANICE ZA USKOPOJASNE EMISIJE KOD VOZILA

Razmak antena – vozilo 10,0 m.
![](dodatni/351262.gif)

Frekvencija (MHz) – logaritamski
Vidi točku 6.2.2.2 u Prilogu l.

DODATAK 4.

REFERENTNE GRANICE ZA USKOPOJASNE EMISIJE KOD VOZILA

Razmak antena – vozilo 3,0 m.
![](dodatni/351263.gif)

Frekvencija (MHz) – logaritamski
Vidi točku 6.8.2.2 u Prilogu l.

DODATAK 5.

ELEKTRIČNI/ELEKTRONIČKI PODSKLOP

Referentne granice širokopojasnih emisija
![](dodatni/351264.gif)

Frekvencija (MHz) – logaritamski
Vidi točku 6.5.2.1 u Prilogu l.

DODATAK 6.

ELEKTRIČNI/ELEKTRONIČKI PODSKLOP

Referentne granice uskopojasnih emisija
![](dodatni/351265.gif)

Frekvencija (MHz) – logaritamski
Vidi točku 6.6.2.1 u Prilogu l.

DODATAK 7.

PRIMJER OZNAKE HOMOLOGACIJE TIPA

![](dodatni/351266.gif)

ESA podsklop koji nosi oznaku homologacije tipa uređaj je
koji je bio homologiran u Njemačkoj (e1) pod osnovnim homologacijskim brojem
0148. Prve dvije znamenke (02) pokazuju da je taj uređaj sukladan sa zahtjevima
Direktive 72/245/EEZ, s njezinim posljednjim izmjenama i dopunama Direktivom
95/54/EZ.
Upotrijebljene brojke su dane samo kao primjer.

**PRILOG II.A**
OPISNI DOKUMENT br..…

prema Prilogu l. Pravilnika o homologaciji tipa traktora za poljoprivredu
šumarstvo koji se odnosi na homologaciju tipa vozila s obzirom na
elektromagnetsku kompatibilnost

Sljedeći podaci, ako su potrebni, moraju biti priloženi u tri primjerka zajedno
sa sadržajem. Svi crteži moraju biti dostavljeni u prikladnu mjerilu i dovoljno
podrobni na formatu A4 ili presavijeni na taj format.
Ako su priložene fotografije, moraju prikazivati potrebne. Pojedinosti se moraju
navesti za sti za način rada sustava, sastavnih dijelova iliih tehničkih
jedinica s elektroničkim upravljanjem.

0. OPĆI PODACI
.........................................................................
0.1 Marka (registrirani proizvođačev zaštitni znak): .........................
0.2 Tip (navesti inačice i izvedbe):
0.3 Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu: ..........
0.3.1 Proizvođačeva pločica (mjesto i način postavljanja): ..............
0.4 Kategorija vozila:
.....................................................................
0.5 Naziv i adresa proizvođača:
.....................................................
0.8 Adresa (adrese) pogona za sklapanje: ......................................
1. OPĆE KONSTRUKCIJSKE ZNAČAJKE VOZILA
Fotografije i/ili crteži vozila predstavnika:
........................................
1.2 Mjesto i način ugradbe pogonskog motora: ..............................
3 POGONSKI MOTOR
3.1.2 Tip i trgovačka oznaka osnovnog motora (postavljena na motor
ili drugi
način označivanja:
...............................................................
3.1.4 Naziv i adresa proizvođača:
...................................................
3.1.6 Radni postupak:
....................................................................
– vanjski izvor paljenja/kompresijsko paljenje (1)
– izravno ubrizgavanje/ubrizgavanje (1)
– četverotaktni/dvotaktni (1)
3.2.1.6 Broj i raspored cilindara:
....................................................
3.2.1.9 Najveći zakretni moment: ........................................... min-1
3.2.3.1 Napajanje gorivom:
...........................................................
Tlak (2) ili dijagram pumpe:
.................................................... kPa
3.2.3.2 Sustav ubrizgavanja:
..........................................................
3.2.4.2.1 Opis sustava:
.................................................................
3.2.5 Funkcije elektroničkog upravljanja
Opis sustava:
................................................................................
3.11 Električni sustav
3.11.1 Nazivni napon: ........... V, pozitivno/negativno uzemljenje (1)
3.11.2 Generator
3.11.2.1 Tip:
..................................................................................
3.2.5.2.2 Nazivna snaga:
.......................................................... VA
4 PRIJENOSNIK SNAGE
4.2 Vrsta (mehanički, hidraulički, električni, itd.):
.............................
4.2.1 Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako
postoje):
.........................................................................................
6. OVJES (kad je potrebno)
6.2.2 Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako
postoje):
........................................................................................
7. UREĐAJ ZA UPRAVLJANJE
7.2.2.1 Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako
postoje):
........................................................................................
7.2.6 Područje i način namještanja naprave za upravljanje, ako pos-
toji:
................................................................................................
8. SUSTAVI KOČENJA
8.5 Za traktore opremljene sustavima protiv blokiranja kotača, opis
rada sustava
(uključujući elektroničke dijelove), električna blok shema,
crtež hidrauličnog i
zračnog razvoda:
9. VIDNO POLJE, SIGURNOSNA STAKLA, BRISAČI VJETRO­
BRANSKOG STAKLA I RETOVIZORI
9.4.6 Kratak opis elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje) sustava
za namještanje:
9.2 Sigurnosna stakla:
........................................................................
9.2.3.4 Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako su

ugrađeni) mehanizma za podizanje bočnih stakala: ...............................
9.3 Brisači vjetrobranskog stakla:
.......................................................
Tehnički opis:
.....................................................................................
9.5 Odleđivanje i odmagljivanje:
.........................................................
9.5.1 Tehnički opis:
............................................................................
9.4 Retrovizor (retrovizori) (položaj za svaki retrovizor)
......................
9.4.6 Kratak opis elektroničkih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako su

ugrađeni) sustava za namještanje:
.........................................................
10. ZAŠTITNE STRUKTURE PRI PREVRTANJU, ZAŠTITA PRO-
TIV VREMENSKIH UTJECAJA,
SJEDALA, PLATFORME ZA TE-
RET
10.3 Sjedala i oslonci za stopala:
..........................................................
10.3.1.4 Položaj i glave značajke:
........................................................
10.3.1.5 Sustav za namještanje:
...........................................................
10.3.1.6 Naprave za pomicanje i blokiranje položaja: ...........................
10.5 Sprečavanje radijskih smetnja:
.....................................................
10.5.1 Opis i crteži/fotografije oblika i materijali od kojih je izrađen dio

nadogradnje koja čini motorni prostor i dijelovi prostora za putnike u nje-
govoj
blizini:
10.5.2 Crteži ili fotografije položaja kovinskih sastavnih dijelova smještenih

u
motornome prostoru (npr. uređaji za grijanje, zamjenski kotač, filtar zra-
ka,
upravljački mehanizam, itd.):
............................................................
10.5.3 Tablica i crteži opreme za nadzor radijskih smetnja:
.....................
10.5.4 Pojedinosti o nazivnoj vrijednosti djelatnog otpora istosmjerne stru-
je i,
u slučaju otporskih kabela za paljenje, njihov nazivni otpor po metru: ..
11. UREĐAJI ZA OSVJETLJAVANJE I SVJETLOSNU SIGNALIZACIU
11.3 Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova, osim svjetala

(ako postoje):
.........................................................................................
11. RAZNO
12.8 Opis ugrađene elektronike koja se upotrebljava za djelovanje i uprav-
ljanje strojeva koje vozilo nosi ili vuče:
......................................................
\_\_\_\_\_\_\_
(1) Prekrižiti što se ne primjenjuje.
(2) Navesti dopušteno odstupanje.

DODATAK 1.

Opis vozila koje je izabrano da predstavlja određeni tip:
............................
Oblik nadogradnje:
...................................................................................
Upravljač na desnoj ili lijevoj strani:
...........................................................
Razmak kotača:
........................................................................................
Izbor sastavnih dijelova:
............................................................................

DODATAK 2.

Odgovarajući ispitni izvještaj (izvještaji) koje dostavlja proizvođač ili
odobreni/
priznati laboratoriji u svrhu sastavljanja certifikata o homologaciji
tipa.

**PRILOG II.B**
OPISNI DOKUMENT br. …..

koji se odnosi na homologaciju tipa električnog/elektroničkog podsklopa s
obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost

Sljedeći podaci, ako su potrebni, moraju biti priloženi u tri primjerka zajedno
sa sa
sa sadržajem. Svi crteži moraju biti dostavljenkladnom mjerilu i dovoljno
podrobni na formatu A4 ili presavijeni na taj format. Ako su priložene,
fotografije moraju prikazivati potrebne pojedinosti.
Ako su sustavi, sastavni dijelovi ili zasebne tehničke jedinice s elektroničkim
upravljanjem, moraju se dodati podaci o njihovim značajkama.

0. OPĆI PODACI
...................................................................................
0.1 Marka (trgovački naziv proizvođača):
.................................................
0.2 Tip i opća trgovačka oznaka (oznake):
................................................
0.5 Naziv i adresa proizvođača:
................................................................
0.7 Za sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice, mjesto i način
postavlja-
nja homologacijske oznake:
.......................................................................
0.8 Adresa (adrese) pogona za sklapanje:
.................................................
1. Ovaj se ESA podsklop homologira kao sastavni dio/STU (\*)
2. Svako ograničenje uporabe i uvjeti za ugradbu:
......................................

DODATAK 1.

Opis ESA podsklopa koji je izabran da predstavlja određeni tip:

DODATAK 2.

Odgovarajući ispitni izvještaj (izvještaji) koje dostavlja proizvođač ili
odobreni/priznati laboratoriji u svrhu sastavljanja certifikata o homologaciji
tipa.

\_\_\_\_\_\_\_
\* Prekrižiti što se ne primjenuje.

**PRILOG III.A**
CERTIFIKAT O HOMOLOGACIJI TIPA

Obrazac
(najveći format: A4 (210 x 297 mm)

> > > > > > > |  |
> > > > > > > | --- |
> > > > > > > | Naziv tijela nadležnog za homologaciju |

Izjava o:
– homologaciji (1)
– izmjeni/dopuni homologacije (1)
– odbijanju homologacije (1)
– povlačenju homologacije (1)
za tip vozila/sastavnoga dijela/zasebne tehničke jedinice(1) s obzirom na

Direktivu …/…./EEZ prema zadnjim izmjenama i dopunama Direktivom
..../..../EZ
Broj homologacije tipa:
.......................................................................
Razlog za izmjenu/dopunu:
..................................................................

DIO I.

0.1 Marka (trgovački naziv proizvođača):
............................................
0.2 Tip i opća trgovačka oznaka (oznake):
...........................................
0.3 Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu/sastavnomu

dijelu/zasebnoj tehničkoj jedinici (1) (2):
.................................................
0.3.1 Položaj te oznake:
......................................................................
0.4 Vozilo:
..........................................................................................
0.5 Naziv i adresa proizvođača:
...........................................................
0.7 Za sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice, položaj i način
pos-
tavljanja homologacijske oznake:
.........................................................
0.8 Adresa (adrese) pogona za sklapanje:
............................................

DIO II.

1. Dodatni podaci (kad je potrebno): vidi Dodatak
2. Tehnička služba odgovorna za provođenje homologacijskih ispitivanja:
3. Datum izvještaja o ispitivanju:
...........................................................
4. Broj izvještaja o ispitivanju.
..............................................................
5. Napomene (ako ih ima): vidi Dodatak
6. Mjesto:
...........................................................................................
7. Datum:.
...........................................................................................
8. Potpis:.
............................................................................................
9. Popis opisne dokumentacije koja je podnesena tijelu za homologaciju
i koja se
može dobiti na zahtjev

Dodatak certifikatu o homologaciji tipa br. …

o homologaciji tipa vozila s obzirom na Direktivu 75/322/EEZ, kako je zadnje
izmijenjena i dopunjena Direktivom 2000/2/EZ

Dodatak certifikatu o homologaciji tipa br. …. o homologaciji tipa Direktivu
75/322/EEZ, kako je zadnje izmijenjena i dopunjena Direktivom 2000/2/EZ
1. Dodatni podaci
1.1 Posebni uređaji u svrhu Priloga IV. ove Direktive (ako je primjenjivo):
(npr.
…….)
1.2 Nazivni napon elektrosustava: V. pozitivni pol/negativni pol na masi
1.3 Vrsta nadogradnje:
...........................................................................
1.4 Popis elektroničkih sustava ugrađenih u ispitivano (ispitivana) vozilo

(vozila), a dodatno uz točke u opisnom dokumentu (vidi Dodatak 1. Prilo-
ga II.):
....................................................................................................
1.5 Odobreni/priznati laboratorij odgovoran za provedbu ispitivanja: .......
5. Primjedbe:
.........................................................................................
(npr.: vrijedi za vozila za vožnju s upravljačem na lijevoj strani i za vozila s

upravljačem na desnoj strani.)

**PRILOG III.B**
CERTIFIKAT O HOMOLOGACIJI TIPA

*Obrazac*(najveći format: A4 (210 x 297 mm)

> > > > > > > > |  |
> > > > > > > > | --- |
> > > > > > > > | Naziv tijela nadležnog za homologaciju |

Izjava o:
– homologaciji (1)
– izmjeni/dopuni homologacije (1)
– odbijanju homologacije (1)
- povlačenju homologacije (1)
za tip vozila/sastavnoga dijela/zasebne tehničke jedinice(1) s obzirom na

Direktivu …/…./EEZ prema zadnjim izmjenama i dopunama Direktivom
..../..../EZ
Broj homologacije tipa:
........................................................................
Razlog za izmjenu/dopunu:
...................................................................

DIO l.

0.1 Marka (trgovački naziv proizvođača):
............................................
0.2 Tip i opća trgovačka oznaka (oznake):
...........................................
0.3 Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu/sastavnom

dijelu/zasebnoj tehničkoj jedinici (1) (2):
.................................................
0.3.1 Položaj te oznake:
......................................................................
0.4 Vozilo:
..........................................................................................
0.5 Naziv i adresa proizvođača:
..................................................................
0.7 Za sastavne dijelove i ztehničke jedinice, mjesto i način pos-
tavljana homologacijske oznake:
..........................................................
0.8 Adresa (adrese) pogona za sklapanje:
...........................................

DIO II.

1. Dodatni podaci (kad je potrebno): vidi Prilog
2. Tehnička služba odgovorna za provođenje homologacijskih ispitivanja:
3. Datum izvještaja o ispitivanju:
............................................................
4. Broj izvještaja o ispitivanju.
...............................................................
5. Napomene (ako ih ima): vidi Dodatak
6. Mjesto:
.............................................................................................
8. Datum:.
............................................................................................
8. Potpis:.
9. Popis opisne dokumentacije koja je podnesena tijelu za homologaciju i
koja se
može dobiti na zahtjev.

Dodatak certifikatu o homologaciji tipa br. …

o homologaciji tipa električnog/elektroničko sklopa(1) s obzirom na Direktivu
75/322/EEZ, kako je zadnje izmijenjena i dopunjena Direktivom 2000/2/EZ

1. Dodatni podaci
1.1 Nazivni napon elektrosustava:
..........................................................
1.2 Ovaj se ESA podsklop može upotrijebiti na svakome tipu vozila uz
sljedeća
ograničenja:
.............................................................................
1.2.1 Uvjeti ugradnje, ako postoje:
........................................................
1.3 Ovaj se ESA podsklop može upotrijebiti na sljedećim tipovima vozila:
1.3.1 Uvjeti ugradnje, ako postoje:
........................................................
1.4 Posebna (posebne) ispitna (ispitne) metoda (metode) koja (koje)
je(su)
upotrijebljena (upotrijebljene) i frekvencijska područja za određiva-
nje otpornosti na smetnje jesu:
................................................................
(navesti točno upotrijebljenu metodu iz Priloga IX.)
1.5 Odobreni/priznati laboratorij odgovoran za provedbu ispitivanja: .......
5. Napomene:
........................................................................................

**\_\_\_\_\_\_\_**(1) Prekrižiti što se ne primjenjuje.
(2) Ako podaci za oznaku tipa sadrže znakove koji nisu bitni za opis
vozila, sastavnoga dijela ili zasebne tehničke jedinice na koje se odnosi ovaj
certifikat o homologaciji, takvi se znakovi moraju u dokumentaciji zamijeniti
znakom ‘?’ (npr. ABC??123???).

**PRILOG IV.**
METODA MJERENJA ZRAČENIH ŠIROKOPOJASNIH ELEKTROMAGNETSKIH EMISIJA IZ VOZILA

1. Općenito
1.1 Ispitna metoda koja je opisana u ovome Prilogu primjenjuje se samo na
vozila.
1.2 Mjerna oprema
Mjerna oprema mora zadovoljavati zahtjeve iz publikacije br. 16-1 (93) Posebnog
međunarodnog odbora za radiosmetnje (CISPR). Za mjerenje širokopojasnih
elektromagnetskih emisija u ovome Prilogu mora se upotrijebiti detektor prividne
vršne vrijednosti, ili ako se upotrebljava detektor vršne vrijednosti, mora se
upotrijebiti odgovarajući faktor ispravka, ovisno o broju pulsova iskre.
1.3 Ispitna metoda
Ovo je ispitivanje namijenjeno za mjerenje širokopojasnih elektromagnetskih
emisija koje proizvode sustavi za paljenje iskrom i elektromotori (pogonski
elektromotori, motori sustava za grijanje ili odleđivanje, pumpe za gorivo,
vodene pumpe) koji su trajno ugrađeni na vozilu.
Dopuštene su dvije alternativne udaljenosti referentne antene: 10 ili 3 m od
vozila. U oba je slučaja potrebno zadovoljavati zahtjeve iz točke 3. ovoga
Priloga.
2. Izražavanje rezultata
Rezultati mjerenja izražavaju se u dB mikrovoltima/m (mikrovoltima/m) za širinu
frekvencijskoga pojasa od 120 kHz. Ako se stvarna širina frekvencijskoga pojasa
B (izraženo u kHz) mjerne opreme razlikuje od 120 kHz, očitanja u mikrovoltima
treba pretvoriti na širinu frekvencijskoga pojasa od 120 kHz množenjem faktorom
120/B.
3. Mjerno mjesto
3.1 Mjerno mjesto mora biti ravno čisto područje bez površina koje odbijaju
elektromagnetsko zračenje unutar kruga promjera od najmanje 30 m mjereno iz
točke koja se nalazi na polovici razmaka između vozila i antene (vidi sliku 1. u
Dodatku 1. ovoga Priloga).
3.2 Mjerna oprema, ispitna prostorija ili vozilo u kojemu je smještena mjerna
oprema može se nalaziti unutar mjernoga mjesta, ali samo u dopuštenu području
prikazanu na slici 1. Dodatka 1. ovoga Priloga.
Unutar ispitnoga područja dopušteno je imati i druge mjerne antene na najmanjoj
udaljenosti od 10 m od prijamne antene i od vozila koje se ispituje, pod uvjetom
da se može pokazati da to neće utjecati na rezultate mjerenja.
3.3 Može se upotrijebiti i zatvoreni prostor za ispitivanje ako se može pokazati
veza između toga zatvorenog ispitnog prostora i vanjskoga mjernog mjesta.
Zatvoreni ispitni prostor ne treba zadovoljavati dimenzijske zahtjeve sa slike
1. u Dodatku 1. ovoga Priloga, osim razmaka između mjerne antene i vozila i
visine antene. Emisije iz okružja također se ne trebaju provjeravati ni prije ni
poslije ispitivanja, kako je naznačeno u točki 3.4 ovoga Priloga.
3.4 Okružje
Kako bi se osiguralo da ne bude nikakva vanjskog šuma ili signala takve veličine
da bi mogao utjecati na mjerenje, potrebno je obaviti mjerenja prije i nakon
glavnog ispitivanja. Kad se tijekom mjerenja emisija iz okružja tu nalazi i
vozilo, potrebno je osigurati da nikakve emisije iz vozila znatno ne utječu na
ta mjerenja, npr., uklanjanjem vozila iz područja ispitivanja, vađenjem ključa
za paljenje ili odspajanjem akumulatora. U oba mjerenja razina vanjskog šuma ili
signala mora biti za najmanje 10 dB ispod granica smetnja koje su navedene u
točki 6.2.2.1 ili 6.2.2.2 (kako je prikladno) Priloga I., osim namjernih
uskopojasnih odašiljanja iz okružja.
4. Stanje vozila tijekom ispitivanja
4.1 Motor
Motor mora raditi pri uobičajenoj radnoj temperaturi, a prijenosnik snage mora
biti u neutralnu položaju. Kad se to iz praktičnih razloga ne može postići, o
drukčijem stanju vozila može se postići sporazum između proizvođača i
ovlaštenoga ispitnog tijela. Potrebno je osigurati da mehanizam za namještanje
brzine vrtnje motora ne utječe na elektromagnetska zračenja. Tijekom svakog
mjerenja motor mora raditi na sljedeći način.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Tip motora | Metoda mjerenja | |
| Prividno vršna vrijednost | Vršna vrijednost |
| Paljenje iskrom | Brzina vrtnje motora | Brzina vrtnje motora |
| Jedan cilindar | 2500 o/min ± 10% | 2500 o/min ± 10% |
| Više od jednog cilindra | 1500 o/min ± 10% | 1500 o/min ± 10% |

4.2 Ispitivanja se ne provode dok pada kiša ili dok se druge
padaline talože na vozilo, ili u roku od 10 minuta nakon što takve padaline
prestanu.
5. Vrsta, položaj i orijentacija antene
5.1 Vrsta antene
Može se uporabiti svaka antena pod uvjetom da se može odrediti u odnosu na
referentnu antenu. Za umjeravanje antene može se upotrijebiti metoda opisana u
publikaciji CISPR br. 12, izdanje 3., Prilog A.
5.2 Visina i mjerni razmak
5.2.1 Visina
5.2.1.1 Ispitivanje s 10 m
Središte faze antene treba biti 3,00 ± 0,05 m iznad ravnine na kojoj se ispituje
vozilo
5.2.1.2 Ispitivanje s 3 m
Središte faze antene treba biti 1,80 ± 0,05 m iznad ravnine na kojoj se ispituje
vozilo
5.2.1.3 Ni jedan dio bilo kojega elementa prijamne antene ne smije biti bliži od
0,25 m ravnini na kojoj se ispituje vozilo.
5.2.2 Mjerni razmak
5.2.2.1 Ispitivanje s 10 m
Vodoravni razmak od vrha ili od druge prikladne točke antene koja je određena
tijekom postupka umjeravanja opisana u točki 5.1 ovoga Prilog do vanjske
površine vozila treba biti 10,0 ± 0,2 m.
5.2.2.2 Ispitivanje s 3 m
Vodoravni razmak od vrha ili od druge prikladne točke antene koja je određena
tijekom postupka umjeravanja opisana u točki 5.1 ovoga Priloga do vanjske
površine vozila treba biti 3,00 ± 0,05 m.
5.2.2.3 Kad se ispitivanja provode u zatvorenu prostoru u svrhu
elektromagnetskog zaslanjanja radijskih frekvencija, elementi prijamne antene ne
smiju biti bliže od 1,0 m bilo kojemu materijalu koji upija radijske valove i ne
bliže od 1,5 m zidu zatvorenoga prostora. Između prijamne antene i vozila koje
se ispituje ne smije biti materijal koji upija radijske valove.
5.3 Mjesto antene u odnosu na vozilo
Antena se postavlja redom na lijevu i na desnu stranu vozila usporedno s
ravninom uzdužne simetrije vozila i u skladu sa središnjom točkom vozila koja je
određena kao točka na glavnoj osi vozila na sredini razmaka između središta
prednje i stražnje osovine vozila.
5.4 Položaj antene
Na svakoj od mjernih točaka treba očitavati rezultate s antenom i u vodoravnoj i
u vertikalnoj polarizaciji (vidi sliku 2. u Dodatku 1. ovoga Priloga)
5.5 Očitavanje
Potrebno je učiniti najviše četiri očitavanja u skladu s točkama 5.3 i 5.4 na
svakoj ispitnoj frekvenciji kao karakteristično očitavanje na frekvenciji na
kojoj se mjerenja vrše.
6. Frekvencije
6.1 Mjerenja
Mjerenja treba provoditi preko čitavoga frekvencijskoga područja od 30 do 1000
MHz. Kako bi se potvrdilo da vozilo zadovoljava zahtjeve ovoga Priloga,
mjerodavno ispitno tijelo ispitat će do 13 frekvencija u tome području, npr. 45,
65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900 MHz. U slučaju da se
tijekom ispitivanja prijeđe granična vrijednost, potrebno je istraživanjem
osigurati da je tomu uzrok vozilo, a ne ometajuće zračenje.
6.1.1 Granice se primjenjuju preko cijeloga frekvencijskoga područja od 30 do
1000 MHz
Mjerenja se mogu izvoditi s detektorima prividno vršne vrijednosti ili vršne
vrijednosti. Granice koje su dane u točkama 6.2 i 6.5 Priloga I., vrijede za
detektor prividno vršne vrijednosti. Kad se upotrebljava detektor vršne
vrijednosti, potrebno je dodati 38 dB za širinu pojasa od 1 MHz ili oduzeti 22
dB za 1 kHz pojasne širine.
6.2 Dopuštena odstupanja

|  |  |
| --- | --- |
| Ispitna frekvencija (MHz) | Dopušteno ostupanje (MHz) |
| 45, 65, 90, 120, 150, 190 i 230 | ± 5 |
|
| 280, 380, 450, 600, 750 i 900 | ± 20 |

Dopuštena se odstupanja primjenjuju na navedene frekvencije,
a namijenjena su za izbjegavanje smetnje od odašiljača koji rade za vrijeme
mjerenja na ispitnim ili njima bliskim frekvencijama.

DODATAK 1.

*Slika 1.*PODRUČJE ZA ISPITIVANJE TRAKTORA
(Ravno područje bez površina koje reflektiraju elektromagnetsko zračenje)

![](dodatni/351267.gif)

*Slika 2.*POLOŽAJ ANTENE U ODNOSU NA TRAKTOR

![](dodatni/351268.gif)

*Nacrt*Dipol antena u položaju za mjerenje vertikalne sastavnice zračenja

![](dodatni/351269.gif)

*Tlocrt*Dipol antena u položaju za mjerenje vodoravne sastavnice zračenja

**PRILOG V.**
METODA MJERENJA ZRAČENIH USKOPOJASNIH EMISIJA IZ VOZILA

1. Općenito
1.1 Ispitna metoda opisana u ovome Prilogu primjenjuje se samo na vozila.
1.2 Mjerna oprema
Mjerna oprema mora zadovoljavati zahtjeve iz publikacije br. 16-1 (93) Posebnog
međunarodnog odbora za radiosmetnje (CISPR). Za mjerenje zračenih uskopojasnih
emisija u ovome se Prilogu upotrebljava detektor prosječne vrijednosti ili
detektor vršne vrijednosti.
1.3 Ispitna metoda
1.3.1 Ovo je ispitivanje namijenjeno za mjerenje uskopojasnih elektromagnetskih
emisija kakve bi mogli proizvoditi mikroprocesorski sustavi ili drugi izvori
uskopojasnih emisija.
1.3.2 Kao početni korak mjere se razine emisija u FM frekvencijskome pojasu (od
88 do 108 MHz) na anteni radijskoga prijamnika u vozilu s opremom određenom u
točki 1.2. Ako se ne premaše razine određene u točki 6.3.2.4 Priloga I., smatra
se da vozilo zadovoljava zahtjeve ovoga Priloga s obzirom na te frekvencije, pa
se potpuno ispitivanje ne provodi.
1.3.3 U postupku potpunog ispitivanja dopuštena su dva alternativna razmaka
između antene i vozila: 10,0 m i 3,0 m. U oba se slučaja moraju zadovoljiti
zahtjevi iz točke 3. ovoga Priloga.
2. Izražavanje rezultata
Rezultati mjerenja izražavaju se u dB mikrovoltima/m (mikrovolti/m).
3. Mjerno mjesto
3.1 Mjerno mjesto mora biti ravno čisto područje bez površina koje odbijaju
elektromagnetsko zračenje unutar kruga promjera od najmanje 30 m mjereno s točke
koja se nalazi na polovici razmaka između vozila i antene (vidi sliku 1. u
Dodatku 1. Priloga IV.).
3.2 Mjerna oprema, ispitna prostorija ili vozilo u kojemu je smještena mjerna
oprema može se nalaziti unutar mjernoga mjesta, ali samo u dopuštenom području
prikazanu na slici 1. u Dodatku 1. Priloga IV.
Unutar ispitnoga područja dopušteno je imati i druge mjerne antene na najmanjoj
udaljenosti od 10 m od prijamne antene i od vozila koje se ispituje, pod uvjetom
da se može pokazati da to neće utjecati na rezultate mjerenja.
3.3 Može se upotrijebiti i zatvoreni prostor za ispitivanje ako se može pokazati
veza između toga zatvorenog ispitnog prostora i vanjskoga mjernog mjesta.
Zatvoreni ispitni prostor ne treba zadovoljavati dimenzijske zahtjeve sa slike
1. u Dodatku 1. Priloga IV., osim razmaka između mjerne antene i vozila i visine
antene. Također se ne trebaju provjeravati emisije iz okružja, ni prije ni
poslije ispitivanja, kako je naznačeno u točki 3.4. ovoga Priloga.
3.4 Okružje
Kako bi se osiguralo da ne bude nikakva vanjskog šuma ili signala takve veličine
da bitno utječe na mjerenje, potrebno je obaviti mjerenja prije i nakon glavnog
ispitivanja. Potrebno je osigurati da nikakve emisije iz vozila znatno ne utječu
na ta mjerenja, npr., uklanjanjem vozila iz područja ispitivanja, vađenjem
ključa za paljenje ili odspajanjem akumulatora. Rezultat spomenuta dva mjerenja
razine vanjskog šuma ili signala mora biti za najmanje 10 dB ispod granica
smetnja koje su dane u točki 6.3.2.1 ili 6.3.2.2 Priloga I. (kako je prikladno),
osim namjernih uskopojasnih odašiljanja iz okružja.
4. Stanje vozila tijekom ispitivanja
4.1 Elektronički sustavi vozila moraju biti u uobičajenu radnome stanju dok
vozilo miruje.
4.2 Paljenje mora biti uključeno. Motor ne smije raditi.
4.3 Mjerenja se ne izvode dok pada kiša ili dok se druge padaline talože na
vozilo, ili u roku od 10 minuta nakon što te padaline prestanu.
5. Vrsta, položaj i orijentacija antene
5.1 Vrsta antene.
Može se uporabiti svaka antena pod uvjetom da se može odrediti u odnosu na
referentnu antenu. Za umjeravanje antene može se upotrijebiti metoda opisana u
publikaciji CISPR br. 12, izdanje 3., Prilog A.
5.2 Visina i mjerni razmak
5.2.1 Visina
5.2.1.1 Ispitivanje s 10 m
Središte faze antene treba biti 3,00 ± 0,05 m iznad ravnine na kojoj se ispituje
vozilo.
5.2.1.2 Ispitivanje s 3 m
Središte faze antene treba biti 1,80 ± 0,05 m iznad ravnine na kojoj se ispituje
vozilo
5.2.1.3 Ni jedan dio bilo kojega elementa prijamne antene ne smije biti bliži od
0,25 m ravnini na kojoj se ispituje vozilo.
5.2.2 Mjerni razmak
5.2.2.1 Ispitivanje s 10 m
Vodoravni razmak od vrha ili od druge prikladne točke antene koja je određena
tijekom postupka umjeravanja opisana u točki 5.1 ovoga Priloga do vanjske
površine tijela vozila treba biti 10,0 ± 0,2 m.
5.2.2.2 Ispitivanje s 3 m
Vodoravni razmak od vrha ili od druge prikladne točke antene koja je određena
tijekom postupka umjeravanja opisana u točki 5.1 ovoga Priloga do vanjske
površine tijela vozila treba biti 3,00 ± 0,05 m.
5.2.2.3 Kad se ispitivanja provode u zatvorenu prostoru u svrhu
elektromagnetskog zaslanjanja radijskih frekvencija, elementi prijamne antene ne
smiju biti bliže od 1,0 m bilo kojemu materijalu koji upija radijske valove i ne
bliže od 1,5 m zidu zatvorenoga prostora. Između prijamne antene i vozila koje
se ispituje ne smije biti materijal koji upija radijske valove.
5.3 Mjesto antene u odnosu na vozilo
Antena se postavlja redom na lijevu i na desnu stranu vozila usporedno s
ravninom uzdužne simetrije vozila i u skladu sa središnjom točkom motora (vidi
sliku 2. u Dodatku 1. Priloga IV.).
5.4 Položaj antene
Na svakoj od mjernih točaka treba očitavati rezultate treba vršiti s antenom u
horizontalnoj i u vertikalnoj polarizaciji (vidi sliku 2. u Dodatku 1. Priloga
IV.).
5.5 Očitavanje
Potrebno je učiniti najviše četiri očitavanja u skladu s točkama 5.3 i 5.4 na
svakoj ispitnoj frekvenciji kao karakteristično očitavanje na frekvenciji na
kojoj se mjerenja vrše.
6. Frekvencije
6.1 Mjerenja
Mjerenja treba provoditi preko čitavoga frekvencijskoga područja od 30 do 1000
MHz. Frekvencijsko područje se treba podijeliti u 13 frekvencijskih pojasa. U
svakome frekvencijskome pojasu može biti ispitana jedna ispitna frekvencija kako
bi se pokazalo da su zadovoljene tražene granice. Kako bi se potvrdilo da vozilo
zadovoljava zahtjeve ovoga Priloga, nadležno ispitno tijelo mora ispitati na
svakoj toj točki (frekvenciji) u svakome od sljedećih 13 frekvencijskih
pojaseva: od 30 do 50, od 50 do 75, od 75 do 100, od 100 do 130, od 130 do 165,
od 165 do 200, od 200 do 250, od 250 do 320 do 320, od 320 do 400, od 400 do 520, od
520 do 660, od 660 do 8200 do 1000 MHz. U slučaju da se tijekom
ispitivanja prijeđe granična vrijednost, potrebno je provesti istraživanja kako
bi se osiguralo da je tomu uzrok vozilo, a ne ometajuće zračenje.

**PRILOG VI.**
METODA ISPITIVANJA OTPORNOSTI VOZILA NA ELEKTROMAGNETSKO ZRAČENJE

1. Općenito
1.1 Metoda opisana u ovome Prilogu primjenjuje se samo na vozila.
1.2 Metoda ispitivanja
Ovo je ispitivanje namijenjeno za dokazivanje otpornosti na pogoršanje značajka
izravnog nadzora nad vozilom. Vozilo se izlaže djelovanju elektromagnetskih
polja kako je opisano u ovome Prilogu. Vozilo se nadzire tijekom tih
ispitivanja.
2. Iskazivanje rezultata
Jakost polja pri ispitivanju opisanu u ovome Prilogu iskazuje se u voltima/m.
3. Mjerno mjesto
Ispitna oprema mora omogućavati stvaranje elektromagnetskih polja određene
jakosti u frekvencijskim područjima, koja su određena u ovome Prilogu. Takva
ispitna oprema mora zadovoljavati (nacionalne) zakonske zahtjeve s obzirom na
emisiju elektromagnetskih signala. Potrebno je obratiti pozornost da zračena
polja ne utječu na upravljačku i nadzornu opremu tako da se obezvrijede
ispitivanja.
4. Stanje vozila tijekom ispitivanja
4.1 Vozilo treba biti neopterećeno, osim potrebne ispitne opreme.
4.1.1 Motor treba okretati pokretati pogonske kotače ustaljenom brzinom koja
odgovara 3/4 najveće brzine vozila ako ne postoji tehnički razlog da proizvođač
izabere drugu brzinu, motor vozila mora biti opterećen s odgovarajućim zakretnim
momentom. Ako je potrebno, vratila prijenosnika snage mogu se isključiti (npr.,
u slučaju vozila s više od dvije osovine), pod uvjetom da ona ne pogone sastavne
dijelove koji emitiraju smetnje.
4.1.2 Glavna kratka svjetla trebaju biti uključena.
4.1.3 Lijevi ili desni pokazivač smjera trebaju biti uključeni.
4.1.4 Svi drugi sustavi koji imaju utjecaja na vozačevo upravljanje vozilom
trebaju biti (uključeni) kao pri uobičajenu radu vozila.
4.1.5 Vozilo ne smije biti u električnoj vezi s površinom na kojoj se ispituje i
nikakva oprema ne smije biti spojena s vozilom, osim one koja se zahtijeva u
točki 4.1.1 ili 4.2. Dodir guma s ispitnom površinom tla ne smatra se
električnim spojem.
4.2 Kada u vozilu postoje električni/elektronički sustavi koji čine sastavni dio
sustava upravljanja vozilom, a neće biti (uključeni) u radnome stanju pod
uvjetima koji su opisani u točki 4.1, proizvođaču će se dopustiti da dostavi
ovlaštenomu ispitnom tijelu izvještaj ili dodatni dokaz da taj
električni/elektronički sustav vozila zadovoljava zahtjeve ovoga Pravilnika.
Takav dokaz treba zadržati u dokumentaciji o homologacije tipa.
4.3 Tijekom nadzora vozila upotrebljava se samo oprema koja ne stvara smetnje.
Nadzire se vanjski izgled vozila i prostor za putnike kako bi se ustanovilo
udovoljavaju li zahtjeve iz ovoga Priloga (npr., uporabom videokamere
(videokamera)).
4.4 Vozilo redovito mora biti okrenuto prema jednoj nepomičnoj anteni. Međutim,
kad su elektroničke upravljačke jedinice s pridruženim ožičenjem smještene većim
dijelom u stražnjemu dijelu vozila, ispitivanje se uobičajeno provodi s vozilom
okrenutim od antene. Kad se radi o dugačkim vozilima (tj. vozilima osim
automobila i lakih furgona) koja imaju elektroničke upravljačke jedinice i
pridruženo im ožičenje pretežito u središnjem dijelu vozila, referentna točka
(vidi točku 5.4. ovoga Priloga) može se ustanoviti u odnosu na lijevu ili desnu
bočnu površinu vozila. Ta referentna točka treba biti na sredini duljine vozila
ili u jednoj točki na bočnoj strani vozila koju izaberu zajedno proizvođač i
nadležno tijelo nakon što ustanove na koji su način razmješteni elektronički
sustavi i pripadajuća ožičenja.
Takvo se ispitivanje može provoditi samo kada to fizička konstrukcija komore
dopušta. Mjesto antene mora biti navedeno u ispitnom izvještaju.
5. Vrsta, položaj i orijentacija generatora polja
5.1 Vrsta generatora polja
5.1.1 Treba odabrati generator polja koji može stvoriti željenu jakost polja na
referentnoj točki (vidi točku 5.4 ovoga Priloga) na odgovarajućim frekvencijama.
5.1.2 Generator (generatori) polja može (mogu) biti antena (antene) ili sustav
prijenosne linije (TLS).
5.1.3 Konstrukcija i orijentacija svakog generatora polja treba biti takva da je
polje polarizirano: od 20 do 1000 MHz horizontalno ili vertikalno.
5.2 Visina i mjerni razmak
5.2.1 Visina
5.2.1.1 Središte faze bilo koje antene ne smije biti manje od 1,5 m iznad
ravnine na kojoj vozilo stoji ili ne manje od 2,0 m iznad ravnine na kojoj
vozilo stoji kad je krov vozila viši od 3 m.
5.2.1.2 Ni jedan dio zračećeg elementa antene ne smije biti manje od 0,25 m
iznad ravnine na kojoj vozilo stoji.
5.2.2 Mjerni razmak
5.2.2.1 U stvarnim uvjetima najbolje je postaviti generator polja što je
praktički moguće dalje od vozila. Taj razmak leži obično unutar područja od 1 do
5 m.
5.2.2.2 Kad se ispitivanje provodi u zatvorenu prostoru, zračeći elementi
generatora polja ne smiju biti bliže od 1,0 m bilo kojemu materijalu koji upija
elektromagnetsko zračenje i ne bliže od 1,5 m zidu zatvorenoga prostora. Između
odašiljačke antene i vozila koje se ispituje ne smije biti materijal koji upija
elektromagnetsko zračenje.
5.3 Mjesto antene u odnosu na vozilo
5.3.1 Zračeći elementi generatora polja ne smiju biti bliže od 0,5 m vanjskoj
površini tijela vozila.
5.3.2 Generator polja treba biti smješten na središnjoj crti vozila (ravnina
uzdužne simetrije).
5.3.3 Nijedan dio TLS-a, osim ravnine na kojoj stoji vozilo, ne smije biti bliže
od 0,5 m bilo kojemu dijelu vozila.
5.3.4 Svaki generator polja koji se smješta nad vozilom treba se po sredini
protezati nad najmanje 75% duljine vozila.
5.4 Referentna točka
5.4.1 U smislu ovoga Priloga referentna točka je točka na kojoj se uspostavlja
polje određene jakosti, a određuje se kako slijedi:
5.4.1.1 najmanje 2 m vodoravno od središta faze antene ili najmanje 1 m okomito
od zračećih elemenata TLS-a
5.4.1.2 na središnjoj crti vozila (ravnina uzdužne simetrije)
5.4.1.3 na visini od 1,0 ± 0,05 m iznad ravnine na kojoj vozilo stoji ili 2,0 ±
0,05 m kad je najmanja visina krova vozila viša od 3,0 m
5.4.1.4. za prednje osvjetljavanje, ili:
– ± 0,2 m unutar vozila, mjereno od točke sjecišta vjetrobranskog stakla i
prednjeg poklopca (točka C u Dodatku 1. ovoga Priloga), ili
– ± 0,2 ± 0,2 m od osi prednje osovine traktora, mjereno prema središtu traktora
(točka D u Dodatku 2. ovoga Priloga),
ovisno što daje referentnu točku bližu anteni."
5.4.1.5. za stražnje osvjetljavanje, ili:
– ± 0,2 m unutar vozila, mjereno od točke sjecišta vjetrobranskog stakla i
poklopca (točka C u Dodatku 1. ovoga Priloga), ili
– 0,2 ± 0,2 m od osi stražnje osovine traktora, mjereno prema središtu traktora
(točka D u Dodatku 2. ovoga Priloga),
ovisno što daje referentnu točku bližu anteni."
5.5 Ako se odluči zračiti stražnji dio vozila, referentna točka se određuje kao
u točki 5.4. Tada se vozilo postavi nasuprot anteni kao da se okrenulo vodoravno
za 180° oko svoje središnje točke, tj. tako da razmak od antene do najbližega
dijela vanjske površine tijela vozila ostaje jednak. To je prikazano u Dodatku
3. ovoga Priloga.
6. Ispitni zahtjevi
6.1 Frekvencijsko područje, vremena zadržavanja, polarizacija
Vozilo se izlaže elektromagnetskomu zračenju u frekvencijskome području od 20 do
1000 MHz.
6.1.1 Kako bi se potvrdilo da vozilo zadovoljava zahtjeve ovoga Priloga,
potrebno ga je ispitati na 14 ispitnih frekvencija u tome (gornjemu) području,
npr.:
27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 i 900 MHz.
Uzima se u obzir vrijeme odziva opreme koja se ispituje, pa vrijeme zadržavzadržavanja
treba biti dostatno kako bi se dopustilo da oprema koja tuje reagira pod
uobičajenim uvjetima. U svakome slučaju to vrijeme ne smije biti kraće od dvije
sekunde.
6.1.2 Na svakoj se frekvenciji upotrebljava jedna vrsta polarizacije (vidi točku
5.1.3).
6.1.3 Svi drugi ispitni parametri određeni su u ovome Prilogu.
6.1.4 Ako vozilo ne zadovolji ispitivanje određeno u točki 6.1.1 ovoga Priloga,
mora se potvrditi da vozilo nije zadovoljilo pod propisanim uvjetima, a ne kao
rezultat stvaranja nenadziranih polja.
7. Stvaranje jakosti polja koja se zahtijeva
7.1 Ispitna metodologija
7.1.1 Kako bi se uspostavili uvjeti za ispitno polje, upotrebljava se
»supstitucijska metoda«.
7.1.2 Faza umjeravanja
Na svakoj ispitnoj frekvenciji generatoru polja dovodi se takva razina snaga
napajanja da se dobije zahtijevana jakost polja na referentnoj točki (kako je
određeno u točki 5.) u ispitnome području bez prisutnog vozila, mjeri se razina
dovedene snage ili nekoga drugog parametra izravno s njom povezanog za
zahtijevanu jakost polja, a rezultati se zapisuju. Ispitna frekvencija leži u
području od 20 do 1000 MHz. Umjeravanje treba početi pri frekvenciji od 20 MHz i
povećavati u koracima ne većim od 2% od prethodne frekvencije, zaključno s 1000
MHz. Te rezultate treba upotrijebiti za homologacijska ispitivanja tipa dok se
ne pojave promjene u uvjetima ili opremi koje nalažu da se taj postupak ponovi.
7.1.3 Faza ispitivanja
Vozilo se nakon umjeravanja uvodi u ispitni prostor i postavlja u skladu sa
zahtjevima iz točke 5. Generatoru polja dovodi se snaga koja se zahtijeva, a
koja je određena u točki 7.1.2 na svakoj frekvenciji određenoj u točki 6.1.1.
7.1.4 Za uspostavu polja određene jakosti, tijekom ispitivanja upotrebljava se
parametar odabran za određivanje polja u točki 7.1.2.
7.1.5 Tijekom ispitivanja upotrebljava se oprema za stvaranje polja i njezin
razmještaj kao u točki 7.1.2 (tijekom umjeravanja).
7.1.6 Mjerilo jakosti polja
Treba se služiti prikladnim kompaktnim mjerilom jakosti polja kako bi se
odredila jakost polja tijekom faze umjeravanja metode supstitucije.
7.1.7 Tijekom faze umjeravanja metode supstitucije središte faze mjerila jakosti
polja treba biti u referentnoj točki
7.1.8 Ako se upotrebljava umjerena prijamna antena kao mjerilo jakosti polja,
očitavanja se trebaju dobiti u tri međusobno okomita smjera, a izotropna
istovjetna vrijednost očitavanja uzima se kao jakost polja.
7.1.9 Kako bi se uzela u obzir razlika u geometriji vozila, može biti potrebno
uspostaviti izvjestan broj položaja antene ili referentnih točaka.
7.2 Obris jakosti polja
7.2.1 Tijekom faze umjeravanja metode supstitucije (prije nego što se vozilo
uvede u ispitni prostor) jakost polja u najmanje 80% umjernih koraka ne smije
biti manja od 50 % od nazivne jakosti polja na sljedećim mjestima:
(a) za sve generatore polja, 0,5 ± 0,05 m s bilo koje strane referentne točke na
crti koja prolazi kroz referentnu točku i na istoj je visini kao referentna
točka, a okomito na ravninu uzdužne simetrije vozila
(b) u slučaju TGLS-a, 1,5 ± 0,05 m na crti koja prolazi kroz referentnu točku na
istoj visini s referentnom točkom i uzduž crte uzdužne simetrije.
7.3 Rezonancija komore
Neovisno o uvjetu izraženu u točki 7.2.1, ispitivanja se ne provode na
rezonancijskim frekvencijama komore.
7.4 Značajke koje treba imati proizvedeni ispitni signal
7.4.1. Najveći otklon ovojnice
Najveći otklon ovojnice ispitnog signala treba biti jednak najvišemu otklonu
nemoduliranoga sinusnog vala čija je efektivna vrijednost u voltima/m određena u
točki 6.4.2 Priloga I. (vidi Dodatak 4. ovoga Priloga).
7.4.2. Valni oblik ispitnog signala
Ispitni signal treba biti sinusni val radijske frekvencije, amplitudno moduliran
sinusnim signalom frekvencije 1 kHz, s dubinom modulacije m od 0,8 ± 0,04.
7.4.3 Dubina modulacije
Dubina modulacije definira se kao:

m = *najveći otklon ovojnice – najmanji otklon ovojnice* *najveći otklon ovojnice – najmanji otklon ovojnice*

DODATAK 1.

![](dodatni/351270.gif)

DODATAK 2.

![](dodatni/351271.gif)

DODATAK 3.
Značajke koje treba imati proizvedeni ispitni signal

![](dodatni/351272.gif)

**PRILOG VII.**
METODA MJERENJA ELEKTROMAGNETSKIH ŠIROKOPOJASNIH EMISIJA KOJE ZRAČE
ELEKTRIČNI/ELEKTRONIČKI PODSKLOPOVI

1. Općenito
1.1 Ispitna (ispitne) metoda (metode) opisana (opisane) u ovome Prilogu može se
(mogu) primijeniti na ESA podsklopove koji se poslije mogu ugraditi u vozila
koja su u skladu s Prilogom IV.
1.2 Mjerna oprema
Mjerna oprema mora zadovoljavati zahtjeve iz publikacije br. 16-1 (93) Posebnog
međunarodnog odbora za radiosmetnje (CISPR). Za mjerenje širokopojasnih
elektromagnetskih emisija u ovome Prilogu mora se upotrijebiti detektor prividne
vršne vrijednosti, ili ako se upotrebljava detektor vršne vrijednosti, mora se
upotrijebiti ogovarajući faktorom ispravka, ovisno o broju pulsova iskre.
1.3 Ispitna metoda
Ovo je ispitivanje namijenjeno za mjerenje elektromagnetskih širokopojasnih
emisija koje zrače ESA podsklopovi.
2. Izražavanje rezultata
Rezultati mjerenja izražavaju se u dB mikrovoltima/m (mikrovolta/m) za širinu
frekvencijskoga pojasa od 120 kHz. Kad se stvarna širina frekvencijskoga pojasa
B (izraženo u kHz) mjerne opreme razlikuje od 120 kHz, očitanja u mikrovoltima
treba pretvoriti na širinu frekvencijskoga pojasa od 120 kHz množenjem faktorom
120/B.
3. Mjerno mjesto
3.1 Ispitno mjesto mora zadovoljavati zahtjeve iz publikacije br. 16-1 (93)
Posebnoga međunarodnog odbora za radijske smetnje (CISPR) (vidi Dodatak 1. ovoga
Priloga).
3.2 Mjerna oprema, ispitna prostorija ili vozilo u kojemu je smještena mjerna
oprema može se nalaziti izvan granične crte prikazane u Dodatku 1. ovoga
Priloga.
3.3 Može se upotrijebiti i zatvoreni prostor za ispitivanje ako se može pokazati
veza između toga zatvorenog ispitnog prostora i odobrenoga vanjskog mjernog
mjesta. Zatvoreni ispitni prostor ne treba zadovoljavati dimenzijske zahtjeve sa
slike 1. u Dodatku 1. ovoga Priloga, osim razmaka između mjerne antene i ESA
podsklopa koji se ispituje i visine antene (vidi slike 1. i 2. u Dodatku 2.
ovoga Priloga).
3.4 Okružje
Kako bi se osiguralo da ne bude nikakva vanjskog šuma ili signala takve veličine
da bitno utječe na mjerenje, potrebno je obaviti mjerenja prije i nakon glavnog
ispitivanja. U oba ta mjerenja razina vanjskog šuma ili signala mora biti za
najmanje 10 dB ispod granica smetnja danih u točki 6.5.2.1 Priloga I., osim
namjernih uskopojasnih odašiljanja iz okružja.
4. Stanje ESA podsklopa tijekom ispitivanja
4.1 ESA podsklop koji se ispituje treba biti u uobičajenu radnom stanju.
4.2 Ispitivanja se ne provode dok pada ili dok se druge padaline talože na ESA
podsklop koji se ispituje, ili u roku od 10 minuta nakon što su te padaline
prestale.
4.3 Ispitni razmještaj
4.3.1 ESA podsklop koji se ispituje i njegovo ožičenje treba se nalaziti na
stolu od drveta ili od drugoga odgovarajućeg izolacijskog materijala 50 ± 5 mm
iznad poda. Međutim, ako je neki dio ESA podsklopova koji se ispituje namijenjen
da bude električno povezan s metalnom nadogradnjom vozila, taj dio treba
postaviti na temeljnu ploču i električno spojiti s tom pločom. Temeljna ploča
treba biti metalna ploča debljine najmanje 0,5 mm. Najmanja veličina temeljne
ploče ovisi o veličini ESA podsklopa koji se ispituje, ali treba omogućiti
raspodjelu ESA ožičenja i sastavnih dijelova. Temeljna ploča treba biti spojena
sa zaštitnim vodičem sustava uzemva uzemljenja. Temeljna ploča se treba postaviti na
visini od 1,0 ± 0,1 m iznad poda ispistorije i treba biti usporedna s
podom.
4.3.2 ESA podsklop koji se ispituje uređuje se i spaja prema zahtjevima koji se
u vezi s njim postavljaju. Armatura izvora za napajanje treba biti smještena
uzduž i unutar 100 mm od ruba temeljne ploče/stola najbližeg anteni.
4.3.3 ESA podsklop koji se ispituje treba biti povezan sa sustavom uzemljenja
(električnoga povezivanja metalnih dijelova) sukladno proizvođačevoj
specifikaciji za ugradbu, a nikakvi dodatni spojevi uzemljenja metalnih masa
nisu dopušteni.
4.3.4 Najmanji razmak između ESA podsklopa koji se ispituje i svih drugih
vodljivih struktura, kao što su zidovi ekraniziranih površina, (s iznimkom
temeljne ploče/stola ispod ispitivanoga predmeta) mora biti 1,0 m.
4.4 Napajanje ispitivanog ESA podsklopa dovodi se preko jedne 5 µH/ 50 umjetne
mreže (AN) koja treba biti električni povezana s temeljnom pločom. Napon
napajanja treba se održavati na vrijednosti nazivnoga radnog napona sustava ±
10%. Bilo kakva izmjenična valna komponenta mora biti manja od 1,5% nazivne
vrijednosti radnog napona sustava kad se mjeri na priključku za nadzor na
umjetnoj mreži (AN).
4.5 Kad se ESA podsklop koji se ispituje sastoji od više od jedne jedinice,
međuspojni kabeli morali bi idealno biti kao ožičenje namijenjeno za stvarnu
uporabu u vozilu. Kad to nije dostupno, duljina između elektroničke upravljačke
jedinice i AN mreže treba biti 1500 ± 75 mm. Svi kabeli u tome ožičenju trebaju
biti završeni što je moguće vjernije i po mogućnosti sa stvarnim teretima i
aktuatorima. Kad se za ispravan rad ESA podsklopa koji se ispituje zahtijeva
vanjska oprema, može se načiniti zamjena u smislu doprinosa koji ta oprema daje
izmjerenim emisijama.
5. Vrsta, položaj i orijentacija antene
5.1 Vrsta antene
Svaka linearno polarizirana antena može se upotrijebiti pod uvjetom da se može
odrediti u odnosu na referentnu antenu.
5.2 Visina i mjerni razmak
5.2.1 Visina
Središte faze antene treba biti 150 ± 10 mm iznad temeljne ploče.
5.2.2 Mjerni razmak
Vodoravni razmak od središta faze ili vrha antene, što je prikladno, do ruba
temeljne ploče treba biti 1,00 ± 0,05 m. Ni jedan dio antene ne smije biti bliže
od 0,5 m temeljnoj ploči.
Antena se postavlja usporedno s ravninom koja je okomita na temeljnu ploču, a
podudarno s rubom temeljne ploče uzduž glavnoga dijela armature ožičenja.
5.2.3 Kad se ispitivanja provode u zatvorenu prostoru u svrhu elektromagnetskog
zaslanjanja radijskih frekvencija, elementi prijamne antene ne smiju biti bliže
od 0,5 m bilo kojemu materijalu koji upija radijsko zračenje i ne bliže od 1,5 m
zidu zatvorenoga prostora. Između prijamne antene i ESA podsklopa koji se
ispituje, ne smije biti materijal koji upija zračenje radijskih frekvencija.
5.3 Orijentacija i polarizacija antene
U mjernoj točki potrebno je vršiti očitavanja s antenom u vertikalnoj i u
horizontalnoj polarizaciji.
5.4 Očitavanja
Potrebno je izvršiti najviše dva očitavanja (u skladu s točkom 5.3) na svakoj
ispitnoj frekvenciji kao karakteristično očitavanje na frekvenciji na kojoj se
izvode mjerenja.
6. Frekvencije
6.1 Mjerenja
Mjerenja treba izvoditi preko cijeloga frekvencijskoga područja od 30 do 1000
MHz. Smatrat će se da postoji najveća vjerojatnost da neki ESA podsklop
zadovoljava zahtjeve o granicama u čitavome frekvencijskome području kad taj
podsklop zadovolji te granice na sljedećih 13 frekvencija u tome frekvencijskome
području, npr. 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 i 900
MHz.
U slučaju da se tijekom ispitivanja prijeđe granična vrijednost, potrebno je
provesti istraživanja kako bi se osiguralo da je uzrok ESA podsklop, a ne
ometajuće zračenje..
6.1.1 Granice se primjenjuju preko cijeloga područja od 30 do 1000 MHz
6.1.2 Mjerenja se mogu izvoditi s detektorima prividno vršne vrijednost ili
vršne vrijednosti. Granice dane u točkama 6.2 i 6.5 vrijede za prividno vršnu
vrijednost. Kad se upotrijebi vršna vrijednost, potrebno je dodati 38 dB za
širinu pojasa od 1 MHz ili oduzeti 22 dB za 1 kHz pojasne širine.
6.2 Dopuštena odstupanja

|  |  |
| --- | --- |
| Ispitna frekvencija (MHz) | Dopušteno ostupanje (MHz) |
| 45, 65, 90, 120, 150, 190 i 230 | ± 5 |
| 280, 380, 450, 600, 750 i 900 | ± 20 |

Dopuštena odstupanja primjenjuju se na navedene frekvencije,
a namijenjena su za izbjegavanje smetnje od odašiljača koji za vrijeme mjerenja
rade na ispitnim ili njima bliskim frekvencijama.

DODATAK 1.

*Slika 1.*
GRANICA ISPITNOGA PODRUČJA ZA ELEKTRIČNI/ELEKTRONIČKI PODSKLOP
Ravna čista površina bez površina koje reflektiraju elektromagnetsko zračenje

![](dodatni/351273.gif)

DODATAK 2.

*Slika 1.*

![](dodatni/351274.gif)

ELEKTROMAGNETSKE EMISIJE KOJE ZRAČI NEKI ESA PODSKLOP/ISPITNI
RASPORED (OPĆI IZGLED)

*Slika 2.*

![](dodatni/351275.gif)

Ispitivanje otpornosti ESA podsklopa u slobodnom
elektromagnetskom polju
Pregled s ispitnog stola u ravnini uzdužne simetrije

**PRILOG VIII.**
METODA MJERENJA ELEKTROMAGNETSKIH USKOPOJASNIH EMISIJA KOJE ZRAČE
ELEKTRIČNI/ELEKTRONIČKI PODSKLOPOVI

1. Općenito
1.1 Ispitna metoda opisana u ovome Dodatku može se primijeniti na ESA
podsklopove.
1.2 Mjerna oprema
Mjerna oprema mora zadovoljavati zahtjeve iz publikacije br. 16-1 (93) Posebnoga
međunarodnog odbora za radiosmetnje (CISPR). Za mjerenje zračenih uskopojasnih
emisija u ovome se Dodatku upotrebljava detektor prosječne vrijednosti ili
detektor vršne vrijednosti.
1.3 Ispit3 Ispitna metoda
Ovo je ispitivanje namijenjeno za mjerenje elektromagnetskog uskopojasnog
zračenja koje itirati koji mikroprocesorski sustav.
1.3.2 Kao kratak (2 – 3 minute) početni korak, uz izabranu jednu polarizaciju
antene dopušta se počistiti frekvencijsko područje iz točke 6.1 ovoga Priloga
uporabom analizatora spektra kako bi se pokazalo postojanje i/ili položaj vrhova
emisija. To bi moglo pomoći kod odabira frekvencija na kojima se treba
ispitivati (vidi točku 6. ovoga Priloga).
2. Izražavanje rezultata
Rezultati mjerenja izražavaju se u dB mikrovoltima/m (mikrovolti/m).
3. Mjerno mjesto
3.1 Ispitno mjesto mora zadovoljavati zahtjeve iz publikacije br. 16-1 (93)
Posebnoga međunarodnog odbora za radijske smetnje (CISPR) (vidi Dodatak 1.
Priloga VII.).
3.2 Mjerna oprema, ispitna prostorija ili vozilo u kojemu je smještena mjerna
oprema treba se nalaziti izvan granične crte prikazane u Dodatku 1. Priloga VII.
3.3 Može se upotrijebiti zatvoreni prostor za ispitivanje ako se može pokazati
veza između toga zatvorenog ispitnog prostora i vanjskoga mjernog mjesta.
Zatvoreni ispitni prostor ne treba zadovoljavati dimenzijske zahtjeve iz Dodatka
1. Priloga VII., osim razmaka između mjerne antene i ESA podsklopa koji se
ispituje i visine antene (vidi slike 1. i 2. u Dodatku 2. Priloga VII.).
3.4 Okružje
Kako bi se osiguralo da ne bude nikakva vanjskog šuma ili signala takve veličine
da bitno utječe na mjerenje, potrebno je obaviti mjerenja prije i nakon glavnog
ispitivanja. U oba ta mjerenja razina vanjskog šuma ili signala mora biti za
najmanje 10 dB ispod granica smetnja danih u točki 6.6.2.1 Priloga I., osim
namjernih uskopojasnih odašiljanja iz okružja.
4. Stanje ESA podsklopa tijekom ispitivanja
4.1 ESA podsklop koji se ispituje treba biti u uobičajenu radnom stanju.
4.2 Ispitivanja se ne provode pada kiša ili dok se druge padaline talože na ESA
podsklopu koji se ispituje ili u roku od 10 minuta nakon što padaline prestanu.
4.3 Ispitni razmještaj
4.3.1 ESA podsklop koji se ispituje i njegovo ožičenje treba se nalaziti 50 ± 5
mm iznad stola od drveta ili od nekoga odgovarajućeg izolacijskog materijala.
Međutim, ako je dio ESA podsklopa koji se ispituje namijenjen za električno
povezivanje s metalnom nadgradnjom vozila, taj dio treba postaviti na temeljnu
ploču i električni spojiti s tom pločom. Temeljna ploča treba biti metalna ploča
debela najmanje 0,5 mm. Najmanja dimenzija temeljne ploče ovisi o izmjerama ESA
podsklopa koji se ispituje, ali je potrebno omogućiti raspodjelu ESA ožičenja i
sastavnih dijelova. Temeljna ploča treba biti spojena sa zaštitnim vodičem
sustava uzemljenja. Ona se treba postaviti na visini od 1,0 ± 0,1 m iznad poda
ispitne prostorije i treba biti usporedna s podom.
4.3.2 ESA podsklop koji se ispituje postavlja se i spaja prema zahtjevima koji
se postavljaju u vezi s njim. Armatura izvora za napajanje treba biti smještena
uzduž i unutar 100 mm od ruba temeljne ploče/stola najbližeg anteni.
4.3.3 ESA podsklop koji se ispituje treba biti povezan sa sustavom uzemljenja
sukladno proizvođačevoj specifikaciji za ugradbu i nikakvi dodatni spojevi
utemljenja nisu dopušteni.
4.3.4 Najmanji razmak između ESA podsklopa koji se ispituje i svih drugih
vodljivih struktura, kao što su zidovi ekraniziranih površina (osim temeljne
ploče/stola ispod ispitivanoga predmeta), mora biti 1,0 m.
4.4 Napajanje ispitivanoga ESA podsklopa dovodi se preko jedne 5 µH/50 otpora
umjetne mreže (AN) koja treba biti električno povezana s temeljnom pločom. Napon
napajanja treba se održavati na vrijednosti nazivnoga radnog napona sustava 10%.
Bilo kakva izmjenična valna sastavnica mora biti manja od 1,5% nazivne
vrijednosti radnog napona sustava kad se mjeri na priključku za nadzor na
umjetnoj mreži (AN).
4.5 Kad se ESA podsklop koji se ispituje sastoji od više od jedne jedinice,
međuspojni kabeli bi idealno morali biti kao ožičenje namijenjeno za stvarnu
uporabu u vozilu. Kad to nije moguće ostvariti, duljina između elektroničke
upravljačke jedinice i AN mreže treba biti 1500 ± 75 mm. Svi kabeli u tome
ožičenju trebaju biti završeni što je moguće vjernije i po mogućnosti sa
stvarnim teretima i aktuatorima. Kad se za ispravan rad ESA podsklopa koji se
ispituje zahtijeva vanjska oprema, može se načiniti zamjena u smislu doprinosa
koji ta oprema daje izmjerenim emisijama.
5. Vrsta, položaj i orijentacija antene
5.1 Vrsta antene
Svaka linearno polarizirana antena može se upotrijebiti pod uvjetom da se može
odrediti u odnosu na referentnu antenu.
5.2 Visina i mjerni razmak
5.2.1 Visina
Središte faze antene treba biti 50 ± 10 mm iznad temeljne ploče.
5.2.2 Mjerni razmak
Vodoravni razmak od središta faze, ili vrha antene kad je prikladno, do ruba
temeljne ploče treba biti 1,00 ± 0,05 m. Ni jedan dio antene ne smije biti bliže
od 0,5 m temeljnoj ploči.
Antena se postavlja usporedno s ravninom koja je okomita na temeljnu ploču, a
podudarno s rubom temeljne ploče uzduž glavnoga dijela armature ožičenja.
5.2.3 Kad se ispitivanja provode u zatvorenu prostoru radi elektromagnetskog
zaslanjanja radijskih frekvencija, elementi prijamne antene ne smiju biti bliže
od 0,5 m bilo kojemu materijalu koji upija radijsko zračenje i ne bliže od 1,5 m
zidu zatvorenoga prostora. Između prijamne antene i ESA podsklopa vozila koji se
ispituje ne smije biti materijal koji upija radijsko zračenje.
5.3 Orijentacija i polarizacija antene
U mjernoj točki potrebno je vršiti očitavanja s antenom u vertikalnoj i u
horizontalnoj polarizaciji.
5.4. Očitavanja
Potrebno je učiniti najviše dva očitavanja (u skladu s točkom 5.3) na svakoj
ispitnoj frekvenciji kao karakteristično očitavanje na frekvenciji na kojoj se
izvode mjerenja.
6. Frekvencije
6.1 Mjerenja
Mjerenja treba izvoditi preko cijeloga frekvencijskoga područja od 30 do 1000
MHz.
Frekvencijsko se područje podijeli u 13 frekvencijskih pojasa. U svakome
frekvencijskome pojasu može biti ispitana jedna ispitna frekvencija kako bi se
pokazalo da su granice koje se zahtijevaju zadovoljene. Kako bi se potvrdilo da
ESA podsklop koji se ispituje zadovoljava zahtjeve ovoga Priloga, mjerodavno
ispitno tijelo ispitat će na jednoj takvoj točki u svakome od 13 sljedećih
frekvencijskih pojasa: 30 do 50, 50 do 75, 75 do 100, 100 do 130, 130 do 165,
165 do 200, 200 do 250, 250 do 320, 320 do 400, 400 do 520, 520 do 660, 660 do
820, 820 do 1000 MHz. U slučaju da se tijekom ispitivanja prijeđe granična
vrijednost, potrebno je provesti istraživanja kako bi se osiguralo da je uzrok
ESA podsklop koji se ispituje, a ne ometajuće zračenje.
6.2 Ako su, tijekom početnoga koraka koji je mogao biti izveden kako je opisano
u točki 1.3 ovoga Priloga zračene uskopojasne emisije za bilo koji od
frekvencijskih pojasa iz točke 6.1 najmanje 10 dB ispod referentne granice, tada
se može smatrati da ESA podsklop u tome frekvencijskome pojasu zadovoljava
zahtjeve ovoga Priloga.

**PRILOG IX.**
METODA (METODE) ISPITIVANJA OTPORNOSTI ELEKTRIČNIH/ELEKTRONIČKIH PODSKLOPOVA NA
ELEKTROMAGNETSKA ZRAČENJA

1. Općenito
1.1 Ispitna (ispitne) metoda (metode) opisana (opisane) u ovome Prilogu može
(mogu) se primijeniti na ESA podsklopove.
1.2 Ispitne metode
1.2.1 ESA podsklopovi mogu zadovoljavati zahtjeve bilo koje kombinacije dalje
navedenih ispitnih metoda, po slobodnom izboru proizvođača, pod uvjetom da su ti
rezultati obuhvaćeni u potpunome frekvencijskome području danom u točki 5.1
ovoga Priloga.
– Ispitivanje trakastim vodom: vidi Dodatak 1. ovoga Priloga
– Ispitivanje uvođenjem struje: vidi Dodatak 2. ovoga Priloga
– Ispitivanje TEM kavezom: vidi Dodatak 3. ovoga Priloga
– Ispitivanje slobodnim poljem: vidi Dodatak 4. ovoga Priloga
1.2.2 Zbog z Zbog zračenja elektromagnetskih polja tijekom ovih ispitivanja sva je
ispitivanja potrebno izvoditi u ekraniz prostoru (TEM kavez ekranizirani
je prostor).
2. Izražavanje rezultata
Za ispitivanja koja su opisana u ovome Prilogu jakosti polja izražavaju se u
voltima/m, a uvedena struja u miliamperima.
3. Mjerno mjesto
3.1 Ispitna oprema mora omogućivati stvaranje ispitnog signala koji se zahtijeva
u frekvencijskim područjima određenim u ovome Prilogu. Ispitna oprema mora
zadovoljavati (nacionalne) zakonske zahtjeve s obzirom na emisiju
elektromagnetskih signala.
3.2 Mjerna se oprema smješta izvan komore.
4. Stanje ESA podsklopa tijekom ispitivanja
4.1 ESA podsklop koji se ispituje treba biti u uobičajenu radnom stanju. Treba
biti namješten kako je određeno u ovome Prilogu, osim kada pojedine ispitne
metode zahtijevaju drukčije.
4.2 Napajanje ispitivanog ESA podsklopa dovodi se preko jedne (5 µH/50 ) umjetne
mreže (AN) koja treba biti električno povezana s masom. Napon napajanja treba se
održavati na vrijednosti nazivnoga radnog napona sustava ± 10 %. Bilo kakva
izmjenična valna sastavnica mora biti manja od 1,5 % nazivne vrijednosti radnog
napona sustava kad se mjeri na priključku za nadzor na umjetnoj mreži (AN).
4.3 Kada se za rad ESA podsklopa koji se ispituje zahtijeva neka vanjska oprema,
ona se treba postaviti tijekom faze umjeravanja. Tijekom umjeravanja nikakva
vanjska oprema ne smije biti bliže od 1 m referentnoj točki.
4.4 Kako bi se kada se ispitivanja i mjerenja ponavljaju osiguralo dobivanje
mjernih rezultata koji se mogu reproducirati, oprema koja stvara ispitni signal
i njezin razmještaj treba biti prema istoj specifikaciji kao što je bila tijekom
svake odgovarajuće faze umjeravanja (točke 7.2, 7.3.2.3, 8.4, 9.2 i 10.2 ovoga
Priloga).
4.5 Kad se ispitivani ESA podsklop sastoji od više od jedne jedinice, međuspojni
kabeli morali bi idealno biti istovjetni ožičenju namijenjenu za stvarnu uporabu
u vozilu. Ako to nije dostupno, duljina između elektroničke upravljačke jedinice
i AN mreže treba biti 1500 ± 75 mm. Svi kabeli u tome ožičenju trebaju biti
završeni što je moguće vjernije i po mogućnosti sa stvarnim teretima i
aktuatorima.
5. Frekvencijsko područje, vremena zadržavanja
5.1 Mjerenja se izvode u frekvencijskome području od 20 do 1000 MHz.
5.2 Kako bi se potvrdilo da ESA podsklop (podsklopovi) zadovoljava
(zadovoljavaju) zahtjeve ovoga Priloga, ispitivanja je potrebno provesti na 14
ispitnih frekvencija u području, npr.: 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280,
380, 450, 600, 750 i 900 MHz. Vrijeme odziva opreme koja se ispituje uzima se u
obzir, pa vrijeme zadržavanja treba biti dostatno kako bi se dopustilo da oprema
koja se ispituje reagira pod uobičajenim uvjetima. U svakome slučaju to vrijeme
ne smije biti kraće od dvije sekunde
6. Značajke koje treba imati proizvedeni ispitni signal
6.1 Najveći otklon ovojnice
Najveći otklon ovojnice ispitnog signala treba biti jednak najvećemu otklonu
nemoduliranoga sinusnog vala čija je efektivna vrijednost u voltima/m određena u
točki 6.4.2. Priloga I. (vidi Dodatak 4. Priloga VI.).
6.2 Valni oblik ispitnog signala
Ispitni signal treba biti sinusni val radijske frekvencije, amplitudno moduliran
sa sinusnim signalom frekvencije 1 kHz, s dubinom modulacije m od 0,8 ± 0,04.
6.3 Dubina modulacije
Dubina modulacije definira se kao:

*m = najveći otklon ovojnice – najmanji otklon ovojnice

najveći otklon ovojnice – najmanji otklon ovojnice*

7. Ispitivanje trakastim vodom
7.1 Ispitna metoda
Ta se ispitna metoda sastoji u podvrgavanju armature ožičenja kojom se spajaju
sastavni dijelovi nekog ESA podsklopa elektromagnetskim poljima utvrđene
jakosti.
7.2 Mjerenje jakosti polja u trakastom vodu
Ispitna trakasti vodo napaja se na svakoj željenoj frekvenciji signalom određene
razine snage kako bi se proizvela tražena jakost polja u području ispitivanja u
kojemu nema ESA podsklopa. Ta se razina ulazne snage, ili neki drugi parametar u
izravnome odnosu s tom snagom potrebnom da se odredi polje, treba izmjeriti, a
rezultati zapisati. Ti će se rezultati upotrijebiti za homologacijska
ispitivanja tipa, osim ako se ne pojave promjene u uvjetima ili opremi zbog
kojih bi se taj postupak trebao ponoviti. Tijekom toga postupka glava sonde
polja treba se nalaziti ispod aktivnog vodiča i treba biti centrirana u
uzdužnom, okomitom i poprečnom smjeru. Kućište elektronike za sondu treba biti
što je moguće dalje od uzdužne osi trakastog voda.
7.3 Postava ispitivanog ESA podsklopa
7.3.1 Ispitivanje trakastim vodom od 150 mm
Ta metoda ispitivanja dopušta stvaranje homogenih polja između aktivnog vodiča
(traka impedancije 50 ) i temeljne ravnine (vodljiva površina stola za
sastavljanje), između kojih se može umetnuti dio armature ožičenja. Elektroničke
upravljačke jedinice ispitivanog ESA podsklopa postavljaju se na temeljnu ploču,
ali izvan trake s jednim od svojih rubova usporedno s aktivnim vodičem trake. To
treba biti 200 ± 10 mm od crte na temeljnoj ploči koja se nalazi odmah ispod
ruba aktivnog vodiča. Razmak između bilo kojeg ruba aktivnog vodiča i bilo kojeg
vanjskog uređaja koji se upotrebljava za mjerenje treba biti najmanje 200 mm.
Sekcija armature ožičenja ispitivanog ESA podsklopa treba biti postavljena u
vodoravnome položaju između aktivnog vodiča i temeljne ploče (vidi slike 1. i 2.
Dodatku 1. ovoga Priloga).
7.3.1.1 Najmanja duljina armature ožičenja, koja obuhvaća i vodove za napajanje
elektroničke upravljačke jedinice i postavlja se ispod ispitne trake, treba biti
1,5 m, osim ako armatura ožičenja u vozilu nije kraća od 1,5 m. U tome slučaju
duljina armature ožičenja treba biti jednaka onoj najduljoj kakva se redovito
ugrađuje u vozilo. Svi ogranci iz toga snopa trebaju biti usmjereni okomito na
uzdužnu os.
7.3.1.2 Kao alternativa, puna duljina armature ožičenja zajedno s duljinom
najduljeg ogranka treba biti 1,5 m.
7.3.2 Ispitivanje trakom od 800 mm
7.3.2.1 Ispitna metoda
Trakasti vod se sastoji od dvije usporedne metalne ploče razmaknute 800 mm.
Ispitivana oprema postavlja se u središte između ploča i izlaže se
elektromagnetskom polju (vidi slike 3. i 4. Dodatka 1. ovoga Priloga). Tom se
metodom mogu ispitivati cjeloviti elektronički sustavi zajedno s osjetilima i
aktuatorima, ta upravljačkim jedinicama i ožičenjem.
Metoda je pogodna za uređaj čija je najveća dimenzija manja od jedne trećine
razmaka ploča.
7.3.2.2 Položaj ispitne trake
Ispitni trakasti vod stavlja se u ekraniziranu komoru (da se spriječe emisije
izvana) 2 m od zidova i bilo koje metalne ograde kako bi se spriječile
elektromagnetske refleksije. Za prigušivanje tih refleksija može se upotrijebiti
RF upijajući materijal. Ispitni trakasti vod postavlja se na nevodljive oslonce
najmanje 0,4 m iznad poda.
7.3.2.3 Umjeravanje ispitne trakastog voda
Mjerna sonda polja postavlja se u središte na trećini uzdužne, okomite i
poprečne dimenzije prostora između ploča bez sustava koji se ispituje.
Pridružena mjerna oprema postavlja se izvan zaslona komore.
Ispitni trakasti vod napaja se na svakoj željenoj frekvenciji signalom određene
razine snage kako bi se proizvela tražena jakost polja. Ta će se razina ulazne
snage, ili neki drugi parametar u izravnome odnosu s tom snagom potrebnom da se
odredi polje, upotrijebiti za homologacijska ispitivanja tipa, osim ako se ne
pojave promjene u uvjetima ili opremi zbog kojih se taj postupak treba ponoviti.
7.3.2.4 Postava ispitivanog ESA podsklopa
Glavna upravljačka jedinica postavlja se u središte na trećinu uzdužne, okomite
i poprečne izmjere prostora između usporednih ploča. Treba je postaviti na
stalak od nevodljivoga materijala.
7.3.2.5 Glavni snopovi ožičenja i kabeli za osjetila i aktuai aktuatore
Glavni snop ožičenja i svi kabeli za osjetila/aktuatore penju se okomito iz
upravljačke jedinma vrhu temeljne ploče (time se pojačava spoj s
elektromagnetskim poljem). Zatim slijede donju stranu ploče prema jednom od
njezinih slobodnih rubova gdje se presavijaju i slijede povrh temeljne ploče sve
do spojeva za napajanje ispitne trake. Kabeli se tada usmjeravaju k
odgovarajućoj opremi koja se treba nalaziti u području izvan utjecaja
elektromagnetskoga polja, tj. na podu ekranizirane komore koja je 1 m uzdužno od
ispitne trake.
8. Ispitivanje otpornosti na smetnje ESA podsklopa u slobod­nome polju
8.1 Ispitna metoda
Ova ispitna metoda dopušta ispitivanje električnih/elektroničkih sustava vozila
izlaganjem nekog ESA podsklopa elektromagnetskomu zračenju koje stvara neka
antena.
8.2 Opis ispitne naprave
Ispitivanje se izvodi u polugluhoj komori na gornjemu dijelu naprave.
8.2.1 Temeljna ploča
8.2.1.1 Za ispitivanje otpornosti na smetnje u slobodnome polju ispitivani ESA
podsklop i njegovo ožičenje treba se nalaziti na stolu od drveta ili od kojega
odgovarajućeg izolacijskog materijala 50 ± 5 mm iznad poda. Međutim, ako je koji
dio ispitivanog ESA podsklopa namijenjen da bude električno povezan s metalnom
nadogradnjom vozila, treba ga postaviti na temeljnu ploču i električno ga
spojiti s tom pločom. Temeljna ploča treba biti metalna ploča debela najmanje
0,5 mm. Najmanja veličina temeljne ploče ovisi o veličini ispitivanog ESA
podsklopa, ali treba omogućivati razmještaj ESA ožičenja i sastavnih dijelova.
Temeljna ploča treba biti spojena sa zaštitnim vodičem sustava uzemljenja. Ona
se treba postaviti na visini od 1,0 ± 0,1 m iznad poda ispitne prostorije i
treba biti usporedna s podom.
8.2.1.2 Ispitivani ESA podsklop uređuje se i spaja prema zahtjevima koji se s
njim u vezi postavljaju. Armatura izvora napajanja treba biti smještena uzduž i
unutar 100 mm od ruba temeljne ploče/stola najbližeg anteni.
8.2.1.3 Ispitivani ESA podsklop treba biti povezan sa sustavom uzemljenja
sukladno proizvođačevoj specifikaciji za ugradbu te nikakvi dodatni spojevi
uzemljenja nisu dopušteni.
8.2.1.4 Najmanji razmak između ispitivanog ESA podsklopa i svih drugih vodljivih
struktura, kao što su zidovi ekraniziranih površina (izuzevši temeljne
ploče/stola ispod ispitivanoga predmeta), mora biti 1,0 m.
8.2.1.5 Dimenzija bilo koje temeljne ploče treba biti 2,25 četvornih metara ili
više, s najkraćom stranicom od najmanje 750 mm. Temeljna ploča treba biti
povezana s komorom spojnim trakovima, tako da radni otpor tog spoja ne bude veći
od 2,5 milioma.
8.2.2 Postava ispitivanog ESA podsklopa
Za opremu većih dimenzija ugrađenu na metalnome ispitnom postolju u svrhu
ispitivanja ispitno se postolje smatra dijelom temeljne ploče, pa se zato ploča
i postolje povezuju. Prednje strane ispitivanog uzorka smještaju se najmanje 200
mm od ruba temeljne ploče. Svi vodiči i kabeli trebaju biti najmanje 100 mm od
ruba temeljne ploče, a razmak u odnosu na temeljnu ploču treba (od najniže točke
snopa ožičenja) biti 50 ± 5 mm iznad temeljne ploče. Napajanje se dovodi
ispitivanom ESA podsklopu preko jedne (5 µH/50 ) umjetne mreže (AN).
8.3 Vrsta, položaj i orijentacija generatora polja
8.3.1 Vrsta generatora polja
8.3.1.1 Treba izabrati generator (generatore) polja koji može (mogu) stvoriti
željenu jakost polja na referentnoj točki (vidi točku 8.3.4 ovoga Priloga) na
odgovarajućim frekvencijama.
8.3.1.2 Generator (generatori) polja može (mogu) biti antena (antene) ili
pločasta antena.
8.3.1.3 Konstrukcija i orijentacija svakoga generatora polja treba biti takva da
je polje polarizirano: od 20 do 1000 MHz horizontalno ili vertikalno.
8.3.2 Visina i mjerni razmak
8.3.2.1 Visina
Središte faze bilo koje antene treba biti 150 ± 10 mm iznad temeljne ploče na
kojoj ispitivani ESA podsklop završava. Nijedan dio zračećeg elementa antene ne
smije biti manje od 250 mm iznad poda ispitne prostorije.
8.3.2.2 Mjerni razmak
8.3.2.2.1 U stvarnim je uvjetima najbolje postaviti generator polja što je
praktično moguće dalje od ESA podsklopa. Taj razmak leži obično unutar područja
od 1 do 5 m.
8.3.2.2.2 Kad se ispitivanja provode u zatvorenu prostoru, zračeći elementi
generatora polja ne smiju biti bliže od 0,5 m bilo kojemu materijalu koji upija
elektromagnetsko zračenje i ne bliže od 1,5 m zidu zatvorena prostora. Između
odašiljačke antene i ispitivanog ESA podsklopa ne smije biti materijal koji
upija elektromagnetsko zračenje.
8.3.3 Položaj antene u odnosu na ispitivani ESA podsklop
8.3.3.1 Zračeći elementi generatora polja ne smiju biti bliže od 0,5 m rubu
temeljne ploče.
8.3.3.2 Središte faze generatora polja treba biti u ravnini:
(a) koja je okomita na temeljnu ploču
(b) koja presijeca na dva dijela rub temeljne ploče i središnju točku glavnine
armature ožičenja i
(c) koja je okomita na rub temeljne ploče i na glavninu armature ožičenja.
Generator polja treba biti smješten usporedno s tom ravninom (vidi slike 1. i 2.
Dodatka 4. ovoga Priloga).
8.3.3.3 Svaki generator polja koji se smješta iznad temeljne ploče ili
ispitivanog ESA podsklopa treba se protezati preko ispitivanog ESA podsklopa.
8.3.4 Referentna točka
U svrhu ovoga Priloga referentna točka je točka u kojoj se uspostavlja polje
određene jakosti i koja se određuje kako slijedi:
8.3.4.1 najmanje 1 m vodoravno od središta faze antene ili najmanje 1 m okomito
od zračećih elemenata pločaste antene
8.3.4.2 na ravnini:
(a) koja je okomita na temeljnu ploču
(b) koja je okomita na rub temeljne ploče uzduž glavnine armature ožičenja
(c) koja presijeca na dva dijela rub temeljne ploče i središnju točku glavnine
armature ožičenja
(d) te koja se poklapa sa središnjom točkom glavnine armature koja vodi uzduž
ruba temeljne ploče najbližeg anteni
8.3.4.3 150 ± 10 mm iznad temeljne ploče
8.4 Metodologija ispitivanja stvaranja elektromagnetskoga polja tražene jakosti
8.4.1 Za uspostavu ispitnih uvjeta za polje treba se koristiti metodom
supstitucije .
8.4.2 Metoda supstitucije
Generator polja napaja se na svakoj željenoj frekvenciji signalom određene
razine snage kako bi se proizvela tražena jakost polja u referentnoj točki (u
smislu točke 8.3.4. u ispitnome području bez ispitivanog ESA podsklopa).Ta se
razina ulazne snage, ili neki drugi parametar u izravnome odnosu s tom snagom
potrebnom da se odredi polje, mjeri, a rezultati zapisuju. Ti će se rezultati
upotrijebiti za homologacijska ispitivanja tipa, osim ako se ne pojave promjene
u uvjetima ili opremi zbog kojih je nužno da se taj postupak ponovi.
8.4.3 Tijekom umjeravanja vanjska oprema treba biti najmanje 1 m od referentne
točke.
8.4.4 Mjerilo jakosti polja
Za određivanje jakosti polja tijekom faze umjeravanja supstitucijske metode
treba se koristiti prikladnim kompaktnim mjerilom jakosti polja.
8.4.5 Središte faze mjerila jakosti polja treba biti u referentnoj točki.
8.4.6 Ispitivani ESA podsklop koji može sadržavati jednu dodatnu temeljnu ploču
potom se unosi u ispitni prostor i postavlja u skladu sa zahtjevima iz točke
8.3. Ako se upotrebljava i druga temeljna ploča, ona će biti unutar 5 mm od
temeljne ploče na klupi i bit će s njom električno povezana. Generatoru polja
zatim se dovodi signal potrebne ulazne snage određene u točki 8.4.2 na svakoj od
frekvencija određenih u točki 5.
8.4.7 Parametar odabran u točki 8.4.2 za određivanje polja upotrjebljava se za
određivanje jakosti polja tijekom ispitivanja.
8.5 Obris jakosti polja
8.5.1 Tijekom faze umjeravanja supstitucijske metode (prije nego se ispitivani
ESA podsklop unese u ispitni prostor) jakost polja ne smije biti manja od 50.%
nazivne vrijednosti jakosti polja 0,5 ± 0,05 m sa svake strane referentne točke,
na crti koja je usporedna s rubom temeljne ploče koji je oji je najbliže anteni i koji
prolazi kroz referentnu točku.
9. Ispitivanje TEM kavezom
9.1 Ispitna br>
TEM (poprečni elektromagnetski način) kavez stvara homogena polja između
unutarnjeg vodiča (septum) i kućišta (temeljna ploča). Upotrebljava se za
ispitivanje ESA podsklopova (vidi sliku 1. Dodatka 3. ovoga Priloga).
9.2 Mjerenje jakosti polja u TEM kavezu
9.2.1 Električno polje u TEM kavezu određeno je pomoću jednadžbe:

![](dodatni/351276.gif)

E = električno polje (volta/m)
P = snaga kroz kavez (W)
Z = impedancija kaveza (50 )
d = razmak razdvajanja (u metrima) između gornjeg zida i ploče (septuma).
9.2.2 Kao alternativa, prikladno osjetilo jakosti polja postavlja se u gornju
polovicu TEM kaveza. U tom dijelu TEM kaveza elektronička upravljačka jedinica
(elektroničke upravljačke jedinice) ima (imaju) samo mali utjecaj na ispitno
polje. Izlaz tog osjetila određuje jakost polja.
9.3 Dimenzije TEM kaveza
Za održavanje homogenoga polja u TEM kaveza, kao i za dobivanje ponovljivih
rezultata mjerenja, ispitivani predmet ne smije biti veći od jedne trećine
unutarnje visine kaveza. Preporučene dimenzije TEM kaveza dane su na slikama 2.
i 3. Dodatka 3. ovoga Priloga.
9.4 Žice za napajanje, za prijenos signala i za upravljanje
TEM kaveza pričvršćuje se na jednu pločicu s koaksijalnom utičnicom i što je
moguće tješnje spaja na utikač s odgovarajućim brojem zatika. Vodiči za
napajanje i signalni vodiči s utikača u zidu kaveza izravno se spajaju na
ispitni predmet. Vanjski sastavni dijelovi, kao što su osjetila, izvor napajanja
i upravljački elementi, mogu se spajati:
(a) na neku ekraniziranu vanjsku jedinicu(b)
(c) na vozilo uz TEM kaveza(d)
(e) ili izravno na ekraniziranu prespojnu ploču.
Ekranizirani kabeli moraju se upotrebljavati za spajanje TEM kaveza s vanjskim
jedinicama ili s vozilom kad se to vozilo ili te vanjske jedinice ne nalaze u
istoj ili u susjednoj ekraniziranoj komori
10. Ispitivanje uvođenjem velike struje
10.1 Ispitna metoda
To je metoda ispitivanja otpornosti na smetnje izravnim induciranjem električnih
struja u ožičenje uporabom sonde za uvođenje struje. Sonda za uvođenje sastoji
se od jedne obujmice za spregu kroz koju prolaze kabeli ispitivanog ESA
podsklopa. Ispitivanja otpornosti na smetnje tada se mogu izvoditi mijenjanjem
frekvencije induciranih signala.
Ispitivani ESA podsklop može biti postavljen na jednu temeljnu ploču kao u točki
8.2.1 ili u vozilo prema konstrukcijskoj specifikaciji tog vozila.
10.2 Umjeravanje sonde za uvođenje struje prije početka ispitivanja
Sonda za uvođenje postavlja se u alat za umjeravanje. Dok se prelazi područje
ispitnih frekvencija, istodobno se motri razina snage koja je potrebna za
dobivanje struje određene u točki 6.7.2.1 Priloga I. Na taj se način umjerava
ulazna snaga sustava za uvođenje velikih struja u odnosu na struju prije
ispitivanja te se ta ulazna snaga primjenjuje na sondu za uvođenje kad je ona
spojena na ispitivani ESA podsklop, spregnuta preko kabela upotrijebljenih
tijekom umjeravanja. Potrebno je istaknuti da je motrena snaga koja je bila
primijenjena na sondu za uvođenje ta ulazna snaga.
10.3 Postava ispitivanog ESA podsklopa
Svi kabeli ispitivanog ESA podsklopa postavljenog na temeljnu ploču kao u točki
8.2.1 trebaju biti završeni što je moguće vjernije onima u stvarnosti, po
mogućnosti sa stvarnim teretima i aktuatorima. I u slučaju kad je ispitivani ESA
podsklop ugrađen u vozilo i kad je postavljen na temeljnu ploču, sonda za
uvođenje struje mora se postaviti obuhvaćajući sve žice ožičenja k svakomu
spojniku i 150 ± 10mm od svakog spojnika elektroničkih upravljačkih jedinica
(EZU) ispitivanog ESA podsklopa, mjernih modula, aktivnih osjetila kao što je
prikazano na slici 1. Dodatka 2.
10.4 Žice za napajanje, za prijenos signala i za upravljanje
Ožičenje ispitivanoga ESA podsklopa, postavljenog na temeljnu ploču kao u točki
8.2.1, spojeno je između jedne umjetne mreže (AN) i glavne elektroničke
upravljačke jedinice (EZU). To ožičenje vodi se usporedno s rubom temeljne ploče
i najmanje 200 mm od njezina ruba. Ono sadržava žicu za napajanje koja spaja
akumulator vozila s tom elektroničkom upravljačkom jedinicom i povratnu žicu kad
postoji na vozilu.
Razmak od elektroničke upravljačke jedinice (EZU) do umjetne mreže (AN) treba
biti 1,0 ± 0,1 m ili duljina ožičenja između EZU i akumulatora treba biti kakva
je na vozilu, ako je poznata, ovisno o tomu što je kraće. Ako se upotrebljava
ožičenje vozila, tada se svi linijski ogranci koji se pojavljuju na toj duljini
trebaju usmjeriti uzduž temeljne ploče, ali okomito dalje od ruba temeljne
ploče. U protivnom žice ispitivanog ESA podsklopa račvaju se kod AN mreže.

DODATAK 1.

*Slika 1.*ISPITIVANJE TRAKOM OD 150 mm

![](dodatni/351277.gif)

1 = Ekranizirana komora
2 = Kabelsko ožičenje
3 = Ispitivani predmet
4 = Završni otpor
5 = Generator frekvencije
6/7 = Baterija u pričuvi
8 = Izvor napajanja
9 = Filtar
10 = Vanjske jedinice
11 = Filtar
12 = Vanjska jedinica za videonadzor
13 = Optoelektronički pretvarač
14 = Svjetlovodne linije
15 = Vanjska jedinica nezaštićena od zračenje
16 = Linearna ili vanjska jedinica zaštićena od račenje
17 = Optoelektronički pretvarač
18 = Izolacijska podloga
19 = Videokamera
Sve dimenzije u milimetrima

DODATAK 1.

*Slika 2.*

![](dodatni/351278.gif)

![](dodatni/351279.gif)

*Slika 3.*
ISPITIVANJE TRAKOM OD 800 mm

![](dodatni/351280.gif)

1 = Temeljna ploča
2 = Glavni snop ožičenja i kabeli za senzore i aktuatore
3 = Drveni okvir
4 = Noseća ploča
5 = Izolator
6 = Ispitivani predmet

*Slika 4.*
DIMENZIJE TRAKE OD 800 m

![](dodatni/351281.gif)

![](dodatni/351282.gif)

DODATAK 2.

*Slika 1.*PRIMJER KONFIGURACIJE (POSTROJA) ZA ISPITIVANJE BCI METODOM

![](dodatni/351283.gif)

1 = Ispitivani uređaj (DUT)
2 = RF mjerna sonda (po potrebi)
3 = RF sonda za uvođenje
4 = Umjetna mreža
5 = Filtarska mreža ekranizirane komore
6 = Izvor napajanja
7 = DUT-sučelje: oprema za nadzor i pobudu
8 = Signal generator
9 = Širokopojasno pojačalo
10 = RF 50 omski usmjerni sklop
11 = Uređaj za mjerenje razine RF snage ili odgovarajući
12 = Analizator spektra ili odgovarajući (po potrebi)
Primjer konfiguracije za ispitivanje BCI metodom

DODATAK 3.

*Slika 1.*ISPITIVANJE METODOM TEM KAVEZA
![](dodatni/351284.gif)

1 = Vanjski vodič, zaštitni zaslon
2 = Unutarnji vodič (septum)
3 = Izolator
4 = Ulaz
5 = Izolator
6 = Vrata
7 = Pločica s utičnicom
8 = Izvor napajanja za predmet ispitivanja
9 = Završni otpornik 50
10 = Izolacija
11 = Ispitivani predmet (najveća visina jednaka jednoj trećini razmaka između
poda kaveza i septuma)

*Slika 2.*

![](dodatni/351285.gif)

Vodoravni presjek kroz septum

![](dodatni/351286.gif)

Okomiti presjek

Konstrukcija pravokutnog TEM kaveza

DODATAK 3.

*Slika 3.*

Sljedeća tablica prikca prikazuje dimenzije za izradu TEM kavezas određenim gornjim
granicama frekvencije:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Gornja frekvencija (MHz) | Faktor oblika kaveza  W :: b | Faktor oblika kaveza  L / W | Razmak ploča  b (cm) | Septum  S (cm) |
| 200 | 1,69 | 0,66 | 56 | 70 |
| 200 | 1,00 | 1 | 60 | 50 |

Tipične dimenzije jednog TEM kaveza

DODATAK 4

*Slika 1*

![](dodatni/351287.gif)

Razmještaj ispitivanog ESA podsklopa i ispitne opreme pri
ispitivanju u slobodnom elektromagnetskom polju

*Slika 2*

![](dodatni/351288.gif)

Ispitivanje otpornosti ESA podsklopa u slobodnom
elektomagnetskom polju
Pogled s ispitnog stola u ravnini uzdužne simetrije

Pravilnik, NN 37/2007-1237
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)