## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2153/2003 od 31. listopada 2003.

### NN 188/2003 (28.11.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2153/2003 od 31. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2959

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom B. B., SR Nj.,
kojeg zastupa mr. sc. N. V., odvjetnik u R., na sjednici održanoj dana 31.
listopada 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1.
Podnositelj je podnio ustavnu tužbu protiv rješenja Županijskog suda u Rijeci,
broj: Gž-947/03 od 16. travnja 2003. godine, kojim je odbijena kao neosnovana
njegova žalba i potvrđeno je rješenje Općinskog suda u Opatiji, broj:
Ovr-1348/02 od 30. siječnja 2003. godine. Navedenim rješenjem sud prvog stupnja
odbio je prijedlog podnositelja kao ovršenika za odgodu ovrhe u pravnoj stvari
radi predaje u posjed nekretnine radi naplate troškova do pravomoćnog okončanja
postupka povodom uložene revizije u parnici, broj: P-118/94 Općinskog suda u
Opatiji, te do okončanja postupka povodom uložene ustavne tužbe u postupku pred
Ustavnim sudom Republike Hrvatske.

2. Uz ustavnu tužbu podnositelj je podnio prijedlog
za odgodu ovrhe pozivom na odredbu članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni tekst, u
nastavku: Ustavni zakon) i to iz razloga jer bi mu ovrha navedenog rješenja
prouzročila nenadoknadivu štetu, a odgoda nije protivna javnom interesu niti bi
se odgodom nanijela nekome veća šteta.

*Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.*

3. Odredba članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
propisuje:

»Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu
ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti ... kojim je odlučeno
o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom ... (u daljnjem tekstu:
ustavno pravo)«.

Sukladno tome, samo ona odluka kojom je nadležni sud
meritorno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu ili obvezi ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest pojedinačni akt u smislu članka
62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega je Ustavni sud Republike
Hrvatske, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan štititi ljudska prava
i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom Republike Hrvatske.

4. Tijekom ustavnosudskog postupka utvrđeno je da
osporavano rješenje Županijskog suda u Rijeci, broj: Gž-947/03 od 16. travnja
2003. godine, ne predstavlja pojedinačni akt u smislu članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona protiv kojeg bi Ustavni sud bio nadležan pružiti ustavnosudsku
zaštitu.

5. Slijedom iznijetoga, na temelju članka 72. u svezi
s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

6. O prijedlogu podnositelja ustavne tužbe za odgodu
ovrhe do donošenja meritorne odluke Suda iz članka 67. stavka 2. Ustav­nog
zakona nije odlučivano, budući je predmetna tužba odbačena zbog nenadležnosti
Ustavnog suda za odlučivanje.

7. Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29.
Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2153/2003
Zagreb, 31. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća  **Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 188/2003-2959