## Pravilnik o mjerama za suzbijanje i iskorjenjivanje slinavke i šapa

### NN 133/2006 (11.12.2006.), Pravilnik o mjerama za suzbijanje i iskorjenjivanje slinavke i šapa

# MINISTARSTVO POLJOPRIVREDE, ŠUMARSTVA I VODNOGA GOSPODARSTVA

**3022**

Na temelju članka 41. stavka 6. Zakona o veterinarstvu (»Narodne novine«, broj
70/97, 105/01 i 172/03), ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnoga
gospodarstva donosi

## PRAVILNIK

### O MJERAMA ZA SUZBIJANJE I ISKORJENJIVANJE SLINAVKE I ŠAPA

Poglavlje I.

SVRHA DONOŠENJA, PODRUČJE PRIMJENE I POJMOVNIK

*Svrha donošenja i područje primjene*

Članak 1.

Ovim se Pravilnikom propisuju:
a) minimalne mjere za suzbijanje i iskorjenjivanje slinavke i šapa koje se
primjenjuju u slučaju izbijanja ove bolesti uzrokovane bilo kojim tipom virusa
slinavke i šapa;
b) preventivne mjere koje se provode u svrhu povećanja svijesti i spremnosti
nadležnoga tijela, te posjednika i proizvođača stoke u slučaju pojave slinavke i
šapa.

*Pojmovnik*

Članak 2.

U ovom Pravilniku pojedini pojmovi imaju sljedeće značenje:
1. *Prijemljive vrste životinja* – bilo koja domaća ili divlja životinja podreda
*Ruminantia, Suina i Tylopoda*, reda *Artiodactyla*. U odnosu na posebne mjere koje
se provode na temelju članka 1. točke b), članka 15. i članka 80. stavka 2.
ovoga Pravilnika, druge životinje, kao one iz reda *Rodentia* ili *Proboscide*, mogu
se na temelju znanstvenih dokaza, smatrati životinjama prijemljivim na slinavku
i šap;
2. *Gospodarstvo* – svako poljoprivredno imanje ili drugi objekt ili mjesto na
kojemu se životinje uzgajaju i/ili drže, trajno ili privremeno, uključujući i
cirkuse. Pri provedbi mjera iz članka 10. stavka 1. ovoga Pravilnika, definicija
iz ove točke ne uključuje prostore na gospodarstvima u kojima žive ljudi, osim
ako se u njima, trajno ili privremeno drže prijemljive vrste životinja,
uključujući one na koje se odnosi članak 80. stavak 2. ovoga Pravilnika i to
klaonice, prijevozna sredstva, granične veterinarske postaje i ograđena područja
gdje se drže i love prijemljive vrste životinja, ako na takvim ograđenim
područjima nije moguće primijeniti mjere iz članka 10. ovoga Pravilnika;
3. *Stado* – životinja ili skupina životinja koje se uzgajaju i/ili drže na
gospodarstvu kao epidemiološkoj cjelini, a ako se na gospodarstvu odvojeno drži
više od jednoga stada, svako stado mora predstavljati odvojenu cjelinu i imati
isti zdravstveni status;
4. *Posjednik* – svaka fizička ili pravna osoba koja posjeduje životinju
prijemljivih vrsta ili je odgovorna za držanje takvih životinja, bez obzira na
financijsku naknadu;
5. *Nadležno tijelo* (U daljnjem tekstu: Uprava) – Uprava za veterinarstvo
Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva;
6. *Službeni veterinar* – nadležni veterinarski inspektor ili veterinar imenovan
od nadležnog tijela;
7. *Ovlašćivanje* – ovlaštenje u pisanom obliku koje je dodijelilo nadležno
tijelo, kopije kojega moraju biti na raspolaganju za potrebe propisanih
inspekcijskih kontrola i nadzora;
8. *Vrijeme inkubacije* – vrijeme od trenutka zaražavanja do pojave kliničkih
znakova slinavke i šapa. Za potrebe ovoga Pravilnika vrijeme inkubacije iznosi
14 dana za goveda i svinje, a 21 dan za ovce, koze i druge prijemljive vrste
životinja;
9. *Životinja sumnjiva da je zaražena* – životinja prijemljivih vrsta koja
pokazuje kliničke znakove slinavke i šapa i/ili postmortalne promjene i/ili
reakciju na laboratorijske testove koji su takvi da se može postaviti opravdana
sumnja na slinavku i šap;
10. *Životinja sumnjiva da je kontaminirana* – životinja prijemljivih vrsta za
koju se na temelju prikupljenih epidemioloških podataka, smatra da je izravno
ili neizravno bila izložena virusu slinavke i šapa;
11. *Pojava slinavke i šapa* ili *životinja zaražena uzročnikom slinavke i šapa* –
bilo koja životinja prijemljivih vrsta ili lešine tih životinja u kojih je, u
skladu s definicijama iz Dodatka I. ovoga Pravilnika, službeno potvrđena
slinavka i šap i to na temelju:
– službeno potvrđenih kliničkih znakova ili postmortalnih promjena koje upućuju
na slinavku i šap, ili
– rezultata laboratorijskog pretraživanja provedenog u skladu s Dodatkom XII.
ovoga Pravilnika;
12. *Izbijanje (engl. outbreak) slinavke i šapa* – znači gospodarstvo na kojemu
prijemljive vrste životinja udovoljavaju jednom ili više kriterija iz Dodatka I.
ovoga Pravilnika;
13. *Primarno izbijanje* – izbijanje u skladu s člankom 2. alinejom 7. Pravilnika
o načinu i postupku prijave sumnje na zaraznu bolest životinja, prijavi i odjavi
zarazne bolesti životinja te obliku i sadržaju propisanih obrazaca (»Narodne
novine«, broj 179/04);
14. *Usmrćivanje* – usmrćivanje životinja u skladu s člankom 2. točkom 6.
Pravilnika o zaštiti životinja pri klanju ili usmrćivanju (»Narodne novine«,
broj 116/05);
15. *Prisilno klanje* – klanje životinja u hitnim slučajevima, u skladu s člankom
2. točkom 7. Pravilnika o zaštiti životinja pri klanju ili usmrćivanju, koje se
na temelju epidemioloških podataka ili kliničke dijagnoze ili rezultata
laboratorijskog testiranja ne smatraju zaraženima ili kontaminiranima virusom
slinavke i šapa, uključujući i klanje zbog dobrobiti životinja;
16. *Prerada* – jedan ili više postupaka koji se primjenjuju na materijale visokog
rizika (kategorija 1, 2 i 3) kako je određeno Pravilnikom o načinu postupanja s
nusproizvodima životinjskog podrijetla koji nisu za prehranu ljudi (»Narodne
novine«, broj 56/06), primijenjenih na način da se izbjegne opasnost od širenja
virusa slinavke i šapa;
17. *Regionalizacija* – određivanje granica unutar područja/regije na kojem je
zabranjeno ili ograničeno kretanje i stavljanje u promet određenih životinja ili
životinjskih proizvoda u skladu s člankom 45. ovoga Pravilnika, a u svrhu
sprječavanja širenja slinavke i šapa na područja slobodna od ove bolesti, gdje
se ne provode zabrane ili ograničenja koja se primjenjuju u skladu s ovim
Pravilnikom;
18. *Regija* – područje određeno člankom 2. točkom p) Pravilnika o
veterinarsko-zdravstvenim uvjetima za stavljanje u promet goveda i svinja
(»Narodne novine«, broj 69/06);
19. *Hitno cijepljenje* – cijepljenje koje se provodi u skladu s člankom 50.
stavkom 1. ovoga Pravilnika;
20. *Zaštitno cijepljenje* – hitno cijepljenje koje se provodi na gospodarstvu na
određenom području u svrhu zaštite životinja prijemljivih vrsta unutar tog
područja, od širenja virusa slinavke i šapa zrakom ili prenošenja opremom i
predmetima, a gdje se nakon cijepljenja ne namjerava provesti izlučivanje
cijepljenih životinja;
21. *Supresivno cijepljenje* – hitno cijepljenje koje se provodi isključivo uz
provedbu »stamping-out« metode, na gospodarstvu ili području gdje je hitno
potrebno smanjiti količinu virusa slinavke i šapa u okruženju (cirkulaciji) i
smanjiti opasnost od širenja virusa slinavke i šapa izvan granica gospodarstva
ili područja, s tim da se nakon cijepljenja životinje moraju usmrtiti i
neškodljivo uništiti;
22. *Divlje životinje* – životinje prijemljivih vrsta koje žive izvan gospodarstva
kako je definirano u točki 2. ovoga članka ili objektima iz članka 15. i 16.
ovoga Pravilnika;
23. *Primarna pojava slinavke i šapa u divljih životinja* – pojava slinavke i šapa
koja je utvrđena u divljih životinja na području gdje se ne provode mjere
određene člankom 80. stavkom 3. ili stavkom 4. ovoga Pravilnika;
24. *Sentinel životinje* – životinje prijemljive vrste i slobodne od infekcije ili
bolesti slinavke i šapa, koje se u određenom razdoblju jednom ili više puta
uzastopno pretražuju na prisutnost protutijela za virus slinavke i šapa.

Poglavlje II.

KONTROLA IZBIJANJA SLINAVKE I ŠAPA

Odjeljak 1.

PRIJAVA BOLESTI

*Prijava slinavke i šapa*

Članak 3.

(1) Slinavka i šap obvezno se prijavljuje u skladu s Pravilnikom o načinu i
postupku prijave sumnje na zaraznu bolest životinja, prijavi i odjavi zarazne
bolesti životinja te obliku i sadržaju propisanih obrazaca (»Narodne novine«,
broj 179/04).
(2) Vlasnik i posjednik te svaka druga osoba koja prati životinje tijekom
prijevoza ili se brine za životinje mora, bez odgađanja, prijaviti nadležnom
tijelu ili službenom veterinaru pojavu ili sumnju na pojavu slinavke i šapa te
držati zaražene životinje ili životinje za koje sumnja da su zaražene daleko od
mjesta gdje su druge životinje prijemljivih vrsta koje mogu biti u opasnosti da
se zaraze ili kontaminiraju virusom slinavke i šapa.
(3) Veterinari, službeni veterinari, voditelji veterinarskih, drugih službenih
ili privatnih laboratorija i svaka osoba koja je poslom povezana sa životinjama
prijemljivih vrsta ili proizvodima dobivenim od takvih životinja mora, bez
odgađanja, prijaviti nadležnom tijelu svaku spoznaju o prisustvu ili sumnji na
prisustvo slinavke i šapa koju su imali prije poduzimanja službenih mjera koje
se provode u skladu s odredbama ovoga Pravilnika.
(4) Bez obzira na druge propise koji se odnose na obvezu prijavljivanja bolesti
životinja, nadležno tijelo će o svakom izbijanju slinavke i šapa ili potvrđenoj
primarnoj pojavi slinavke i šapa u divljih životinja prijaviti bolest te dati
informacije i pisano izvješće Europskoj komisiji i drugim državama u skladu s
Dodatkom II. ovoga Pravilnika.

Odjeljak 2.

MJERE U SLUČAJU SUMNJE NA IZBIJANJE SLINAVKE I ŠAPA

*Mjere u slučaju sumnje na izbijanje slinavke i šapa*

Članak 4.

(1) Nadležni veterinarski inspektor mora narediti provedbu mjera iz stavka 2. i
3. ovoga članka kada se na gospodarstvu nalazi jedna ili više životinja
sumnjivih da su zaražene ili kontaminirane virusom slinavke i šapa.
(2) Nadležni veterinarski inspektor mora odmah narediti provedbu službenog
istraživanja pod njegovim nadzorom i uzimanje odgovarajućih uzoraka za
laboratorijsko pretraživanje kako bi se potvrdila ili isključila prisutnost
slinavke i šapa u skladu s definicijom izbijanja bolesti iz Dodatka I. ovoga
Pravilnika.
(3) Nadležni veterinarski inspektor mora odmah nakon prijave sumnje na slinavku
i šap staviti gospodarstvo iz stavka 1. ovoga članka pod službeni nadzor i
narediti provedbu sljedećih mjera:
a) popisivanje svih životinja na gospodarstvu po kategorijama, a u odnosu na
prijemljive vrste životinja za svaku kategoriju mora biti naveden broj uginulih,
te broj sumnjivih da su zaražene ili kontaminirane;
b) redovito nadopunjavanje (ažuriranje) popisa životinja iz točke a) ovoga
stavka kako bi se prikupili podaci o novorođenim ili novouginulim životinjama
dok traje sumnja na slinavku i šap. Ove podatke obvezan je, na zahtjev
nadležnoga veterinarskog inspektora, voditi posjednik životinja, a podatke mora
kontrolirati službeni veterinar pri svakom obilasku gospodarstva;
c) popisivanje svih zaliha mlijeka, mliječnih proizvoda, mesa, mesnih proizvoda,
lešina, krzna i koža, vune, sjemena, embrija, jajnih stanica, gnojnice, gnoja,
stočne hrane i stelje na gospodarstvu. Popis se mora redovito nadopunjavati
(ažurirati);
d) zabranu ulaska na gospodarstvo ili odlaska s gospodarstva bilo koje životinje
prijemljivih vrsta, osim u slučaju kada se gospodarstvo sastoji od različitih
epidemioloških proizvodnih jedinica na koje se odnosi članak 18. ovoga
Pravilnika i kada se sve prijemljive vrste životinja na gospodarstvu drže na
mjestu gdje stalno žive ili na drugim mjestima na kojima mogu biti izolirane;
e) provedbu odgovarajućeg postupka dezinfekcije na ulazu i izlazu iz objekata
ili mjesta u kojima se drže prijemljive vrste životinja te na ulazu i izlazu s
gospodarstva;
f) provedbu epidemiološkog istraživanja u skladu s člankom 13. ovoga Pravilnika;
g) uzimanje odgovarajućih uzoraka za laboratorijsko pretraživanje u skladu s
alinejom 1. podtočkom 2.1.1. točkom 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika, kako bi se
olakšalo epidemiološko istraživanje.

*Premještanja na i s gospodarstva u slučaju sumnje na izbijanje slinavke i šapa*

Članak 5.

(1) Nadležni veterinarski inspektor mora uz provedbu mjera određenih u članku 4.
ovoga Pravilnika, zabraniti svako premještanje s ili na gospodarstvo na kojem
postoji sumnja na izbijanje slinavke i šapa, a osobito:
a) premještanje s gospodarstva lešina, mesa, mesnih proizvoda, mlijeka ili
mliječnih proizvoda, sjemena, jajnih stanica ili embrija prijemljivih vrsta
životinja ili stočne hrane, pribora, predmeta ili drugih tvari kao što je vuna,
koža i krzno, čekinje ili otpad životinjskog podrijetla, gnojnica, gnoj ili bilo
što na čemu je mogao biti prenesen virus slinavke i šapa;
b) premještanje životinja koje nisu prijemljive na slinavku i šap;
c) kretanje osoba na i s gospodarstva;
d) premještanje vozila na i s gospodarstva.
(2) Iznimno od točke a) stavka 1. ovoga članka, nadležni veterinarski inspektor
može, u slučaju poteškoća s pohranom/skladištenjem mlijeka na gospodarstvu,
narediti uništavanje mlijeka na gospodarstvu ili odobriti prijevoz mlijeka
isključivo u prijevoznim sredstvima koja su opremljena tako da nema opasnosti od
širenja virusa slinavke i šapa s gospodarstva, pod nadzorom službenog
veterinara, na najbliže moguće mjesto za neškodljivo uništavanje ili obradu
mlijeka koja će osigurati uništavanje virusa slinavke i šapa.
(3) Iznimno od zabrana određenih u točki b), c) i d) stavka 1. ovoga članka,
nadležni veterinarski inspektor može odobriti premještanje na i s gospodarstva,
samo kada su ispunjeni svi uvjeti i mjere za sprječavanje širenja virusa
slinavke i šapa.

*Proširenje mjera na druga gospodarstva*

Članak 6.

(1) Nadležni veterinarski inspektor mora proširiti mjere određene člankom 4. i
5. ovoga Pravilnika na druga gospodarstva kada na temelju njihovog položaja,
građe, smještaja odnosno rasporeda ili kontakta sa životinjama s gospodarstva,
na koje se odnosi članak 4. ovoga Pravilnika, postavi opravdanu sumnju da su
kontaminirana.
(2) Nadležni veterinarski inspektor mora narediti provedbu najmanje onih mjera
koje su određene člankom 4. i člankom 5. stavkom 1. ovoga Pravilnika, na
objektima ili prijevoznim sredstvima na koje se odnosi članak 16. ovoga
Pravilnika, ako prisustvo životinja prijemljivih vrsta pobuđuje sumnju da su
zaražene ili kontaminirane virusom slinavke i šapa.

*Privremena zona kontrole*

Članak 7.

(1) Nadležno tijelo može odrediti privremenu zonu kontrole kada to zahtijeva
epidemiološka situacija i osobito kada se radi o velikoj gustoći prijemljivih
vrsta životinja i intenzivnom kretanju i premještanju životinja ili osoba koje
su u kontaktu s prijemljivim vrstama životinja te kada se radi o nepravovremenoj
prijavi sumnje na pojavu bolesti ili nedostatku informacija o mogućem izvoru i
putovima unošenja virusa slinavke i šapa.
(2) Nadležno tijelo mora na gospodarstvima u privremenoj zoni kontrole narediti
najmanje mjere određene člankom 4. stavkom 2. i 3. točkom a), b) i d) te člankom
5. stavkom 1. ovoga Pravilnika.
(3) Nadležno tijelo može narediti da mjere koje se primjenjuju u privremenoj
zoni kontrole budu nadopunjene privremenom zabranom kretanja i stavljanja u
promet svih životinja na većem području ili na cijelom području države. Zabrana
kretanja i stavljanja u promet životinja onih vrsta koje nisu prijemljive na
slinavku i šap ne smije trajati dulje od 72 sata, osim ako je to opravdano
izuzetnim okolnostima.

*Preventivni program iskorjenjivanja*

Članak 8.

(1) Nadležno tijelo može, kada na to upućuju epidemiološki podaci ili drugi
dokazi, narediti provedbu preventivnog programa iskorjenjivanja, uključujući
preventivno usmrćivanje prijemljivih vrsta životinja koje su vjerojatno
kontaminirane i ako je potrebno, životinja iz drugih proizvodnih jedinica ili
susjednih gospodarstava, koje su s njima epidemiološki povezane.
(2) Nadležni veterinarski inspektor mora, tijekom provedbe preventivnog
usmrćivanja, narediti klinički pregled prijemljivih vrsta životinja i uzimanje
uzoraka u skladu s alinejom 1. podtočkom 2.1.1. točkom 2. Dodatka III. ovoga
Pravilnika.
(3) Nadležno tijelo mora o mjerama iz stavka 1. i 2. ovoga članka izvijestiti
Europsku komisiju, prije početka njihove provedbe.

*Duljina provedbe naređenih mjera*

Članak 9.

Mjere iz članka 4. do 7. ovoga Pravilnika ostaju na snazi dok sumnja na slinavku
i šap nije službeno isključena.

Odjeljak 3.

MJERE U SLUČAJU POTVRDE SLINAVKE I ŠAPA

*Mjere u slučaju potvrđenog izbijanja slinavke i šapa*

Članak 10.

(1) Nadležni veterinarski inspektor mora, odmah nakon što je potvrđeno izbijanje
slinavke i šapa, osim mjera određenih u članku 4. do 6. ovoga Pravilnika,
narediti provedbu i sljedećih mjera na gospodarstvu:
a) usmrćivanje svih prijemljivih vrsta životinja na licu mjesta. U posebnim
okolnostima prijemljive vrste životinja mogu biti usmrćene na najbližem
odgovarajućem mjestu pod službenim nadzorom i na način da se spriječi širenje
virusa slinavke i šapa tijekom prijevoza i usmrćivanja. Nadležno tijelo mora
obavijestiti Europsku komisiju o posebnim okolnostima i poduzetim mjerama.
b) uzimanje odgovarajućeg broja uzoraka u skladu s alinejom 1. podtočkom 2.1.1.
točkom 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika, prije ili tijekom usmrćivanja
prijemljivih vrsta životinja, a u svrhu epidemiološkog istraživanja propisanog
člankom 13. ovoga Pravilnika. Nadležno tijelo može odrediti da se mjere iz
članka 4. stavka 2. ovoga Pravilnika ne primjenjuju u slučaju pojave sekundarnog
izvora zaraze koji je epidemiološki povezan s primarnim izvorom od kojeg su
uzorci već uzeti u skladu s člankom 4. ovoga Pravilnika, uz uvjet da su uzeti
odgovarajući uzorci u dovoljnom broju, potrebni za epidemiološko istraživanje iz
članka 13. ovoga Pravilnika.
c) neškodljivo uklanjanje lešina životinja prijemljivih vrsta uginulih na
gospodarstvu ili usmrćenih u skladu s točkom a) stavkom 1. ovoga članka, bez
odgode i pod službenim nadzorom, na način da nema opasnosti od širenja virusa
slinavke i šapa. Gdje posebne okolnosti zahtijevaju da lešine moraju biti
spaljene ili zakopane na licu mjesta ili dalje od tog mjesta, spaljivanje i
zakapanje mora biti provedeno u skladu s uputama navedenim u Kriznom planu iz
članka 70. ovoga Pravilnika;
d) izolaciju svih proizvoda i tvari iz članka 4. stavka 2. točke c) ovoga
Pravilnika, dok se dokaže da nisu kontaminirani ili dok nisu obrađeni pod
nadzorom službenog veterinara, na takav način da je sigurno uništen virus
slinavke i šapa ili prerađeni.
(2) Nadležni veterinarski inspektor mora, nakon usmrćivanja i neškodljivog
uklanjanja prijemljivih vrsta životinja te provedbe mjera iz točke d) stavka 1.
ovoga članka narediti:
a) čišćenje i dezinfekciju, u skladu s člankom 11. ovoga Pravilnika, svih
objekata koji su korišteni za smještaj prijemljivih vrsta životinja, okoliša
objekata i vozila koja su korištena za njihov prijevoz te drugih objekata i
opreme koja je vjerojatno kontaminirana;
b) odgovarajuću dezinfekciju prostora u kojima žive ljudi ili uredskih prostora
na gospodarstvu, ako postoji opravdana sumnja da su kontaminirani;
c) ponovno uvođenje ili naseljavanje životinja na gospodarstvo u skladu s
Dodatkom V. ovoga Pravilnika.

*Čišćenje i dezinfekcija*

Članak 11.

(1) Čišćenje i dezinfekcija kao sastavni dio mjera propisanih ovim Pravilnikom
moraju biti odgovarajuće dokumentirani i provođeni pod službenim nadzorom u
skladu s uputama službenog veterinara, a dezinficijensi i radne koncentracije
korištenih dezinficijensa moraju biti odobreni i registrirani za stavljanje u
promet od strane nadležnoga tijela u skladu s posebnim propisima kojima je
uređeno stavljanje biocida na tržište, kako bi se osiguralo uništavanje virusa
slinavke i šapa.
(2) Čišćenje, dezinfekcija, dezinsekcija i deratizacija moraju se provoditi na
način da je štetan učinak na okoliš sveden na najmanju moguću mjeru.
(3) Svaki korišteni dezinficijens osim što mora biti učinkovit, mora imati i
najmanji mogući štetan učinak na okoliš i javno zdravlje i biti primijenjen u
skladu s najboljom dostupnom tehnologijom.
(4) Čišćenje i dezinfekcija moraju se provoditi u skladu s Dodatkom IV. ovoga
Pravilnika.

*Sljedivost i obrada proizvoda i tvari koje potječu od ili su bile u kontaktu sa
životinjama na mjestu izbijanja slinavke i šapa*

Članak 12.

Proizvodi i tvari iz članka 4. stavka 3. točke c) ovoga Pravilnika, koji potječu
od prijemljivih vrsta životinja i koji su prikupljeni na gospodarstvu na kojem
je potvrđena slinavka i šap, te sjeme, jajne stanice i embriji prikupljeni od
prijemljivih vrsta životinja na tom gospodarstvu tijekom razdoblja između
vjerojatnog unošenja uzročnika bolesti na gospodarstvo i provedbe službenih
mjera, moraju biti pronađeni i prerađeni ili u slučaju drugih tvari osim
sjemena, jajnih stanica i embrija obrađeni pod službenim nadzorom na način da je
osigurano uništavanje virusa slinavke i šapa i da je spriječena svaka opasnost
od njegovoga daljnjeg širenja.

*Epidemiološko istraživanje*

Članak 13.

(1) Epidemiološko istraživanje koje se odnosi na izbijanje slinavke i šapa mora
biti provedeno, od strane veterinara koji je obučen za provedbu takvog
istraživanja, na temelju upitnika koji je sastavni dio Kriznog plana iz članka
70. ovoga Pravilnika, kako bi se osiguralo standardizirano, brzo i ciljano
prikupljanje podataka. Takvo prikupljanje podataka najmanje mora obuhvatiti
sljedeće:
a) duljinu vremena tijekom kojeg je slinavka i šap mogla biti prisutna na
gospodarstvu prije postavljanja sumnje ili prijave bolesti;
b) mogući izvor virusa slinavke i šapa na gospodarstvu i utvrđivanje drugih
gospodarstava na kojima se nalaze životinje sumnjive da su zaražene ili
životinje sumnjive da su kontaminirane iz istoga izvora bolesti;
c) mogućnost zaražavanja ili kontaminacije drugih prijemljivih vrsta životinja,
osim goveda i svinja;
d) kretanje i premještanje životinja, osoba, prijevoznih sredstava i tvari
navedenih u članku 4. stavku 3. točki c) na kojima je vjerojatno prenesen virus
slinavke i šapa na i s gospodarstva.
(2) Nadležno tijelo mora redovito izvješćivati Europsku komisiju i druge države
članice o epidemiologiji i širenju virusa slinavke i šapa.

*Dodatne mjere u slučaju potvrde izbijanja slinavke i šapa*

Članak 14.

(1) Na gospodarstvu na kojem je potvrđena slinavka i šap nadležno tijelo može,
osim usmrćivanja i neškodljivog uklanjanja prijemljivih vrsta životinja,
narediti usmrćivanje i preradu životinja koje nisu prijemljive na slinavku i šap,
na način da se izbjegne svaka opasnost od širenja virusa slinavke i šapa. Mjera
iz ovoga stavka ne primjenjuje se na životinje vrsta koje nisu prijemljive na
slinavku i šap, koje je moguće izolirati, učinkovito očistiti i dezinficirati, a
uz uvjet da su pojedinačno označene, a kako bi se, u slučaju kopitara, omogućila
kontrola njihovog kretanja u skladu s posebnim propisima.
(2) Nadležno tijelo može narediti provedbu mjera navedenih u članku 10. stavku
1. točki a) ovoga Pravilnika na epidemiološki povezanim proizvodnim jedinicama
ili susjednim/pridruženim gospodarstvima kada se na temelju epidemioloških
podataka ili drugih dokaza opravdano sumnja da su ta gospodarstva kontaminirana.
U tome slučaju, uzorkovanje i kliničko pretraživanje životinja mora biti
provedeno u skladu s alinejom 1. podtočkom 2.1.1. točkom 2. Dodatka III. ovoga
Pravilnika. O provedbi navedenih mjera nadležno tijelo mora izvijestiti Europsku
komisiju, prije njihove provedbe.
(3) Odmah nakon potvrde prvog izbijanja slinavke i šapa, nad­ležno tijelo mora
provesti sve aktivnosti potrebne za primjenu hit­nog cijepljenja na području
najmanje veličine ugroženog područja u skladu s člankom 21. ovoga Pravilnika.
(4) Nadležno tijelo može narediti provedbu mjera iz članka 7. i 8. ovoga
Pravilnika.

Odjeljak 4.

MJERE KOJE SE PRIMJENJUJU U POSEBNIM SLUČAJEVIMA

*Mjere koje se primjenjuju u slučaju izbijanja slinavke i šapa u blizini ili
unutar određenih objekata u kojima se stalno ili povremeno drže prijemljive
vrste životinja*

Članak 15.

(1) U slučaju kada zbog izbijanja slinavke i šapa postoji opasnost od
zaražavanja prijemljivih vrsta životinja u laboratorijima, zoološkim vrtovima,
parkovima prirode, ograđenim područjima ili u tijelima, institucijama ili
centrima odobrenim u skladu s posebnim propisima i gdje se životinje drže u
znanstvene svrhe ili u svrhu očuvanja vrsta ili genetskih resursa farmskih
životinja nadležno tijelo mora osigurati provedbu svih odgovarajućih
biosigurnosnih mjera kako bi se te životinje zaštitile od zaraze. Ove mjere mogu
uključiti ograničenje pristupa javnim institucijama ili omogućavanje takvog
pristupa pod posebnim uvjetima.
(2) U slučaju kada je pojava slinavke i šapa potvrđena u nekom od objekata iz
stavka 1. ovoga članka nadležno tijelo može donijeti odluku o odstupanju od
primjene članka 10. stavka 1. točke a) ovoga Pravilnika, uz uvjet da osnovni
interesi Europske unije, a naročito zdravstveni status životinja u drugim
državama članicama nisu ugroženi i da se provode sve potrebne mjere za
sprječavanje opasnosti od širenja virusa slinavke i šapa.
(3) Odluka iz stavka 2. ovoga članka mora odmah biti prijavljena Europskoj
komisiji. U slučaju genetskih resurasa farmskih životinja ova prijava mora
sadržavati listu objekata sastavljenu u skladu s člankom 75. stavkom 2. točkom
f) ovoga Pravilnika, kojom je nadležno tijelo unaprijed odredilo ove objekte kao
rasplodne nukleuse prijemljivih vrsta životinja neophodne za preživljavanje
pasmine.

*Mjere koje se primjenjuju u klaonicama, graničnim veterinarskim postajama i
prijevoznim sredstvima*

Članak 16.

(1) Kada je pojava slinavke i šapa potvrđena u klaonici, graničnoj veterinarskoj
postaji ili u prijevoznim sredstvima nadležni veterinarski inspektor mora
narediti provedbu sljedećih mjera:
a) usmrćivanje svih prijemljivih vrsta životinja u tim objektima ili prijevoznim
sredstvima, bez odgode;
b) neškodljivo uništavanje pod službenim nadzorom lešina životinja iz točke a)
ovoga stavka, na način da se izbjegne opasnost od širenja virusa slinavke i
šapa;
c) neškodljivo uništavanje pod službenim nadzorom, životinjskog otpada
uključujući nusproizvode životinja sumnjivih da su zaražene, te zaraženih i
kontaminiranih životinja, na način da se izbjegne opasnost od širenja virusa
slinavke i šapa;
d) dezinfekciju balege, gnoja i gnojnica, koji mogu biti uklonjeni samo u svrhu
obrade u skladu s točkom 5. Dijelom A Odjeljkom II. Poglavljem III. Dodatka
VIII. Pravilnika o načinu postupanja s nusproizvodima životinjskog podrijetla
koji nisu za prehranu ljudi (»Narodne novine«, broj 56/06);
e) čišćenje i dezinfekciju objekata i opreme, uključujući i vozila ili
prijevoznih sredstava, pod nadzorom službenog veterinara u skladu s člankom 11.
ovoga Pravilnika i uputama donesenim od strane nadležnog tijela;
f) provedbu epidemiološkog istraživanja u skladu s člankom 13. ovoga Pravilnika.
(2) Mjere iz stavka 1. ovoga članka moraju biti provedene i na kontaktnim
gospodarstvima.
(3) Ni jedna životinja ne smije biti dovedena u klaonicu, na graničnu
veterinarsku postaju ili prevožena u prijevoznom sredstvu do isteka najmanje 24
sata od provedenog čišćenja i dezinfekcije određenog u stavku 1. točki e) ovoga
članka.
(4) Kada epidemiološka situacija tako zahtijeva, a osobito tamo gdje se mora
postaviti sumnja da su prijemljive vrste životinja na gospodarstvima koja se
nalaze odmah do objekata ili prijevoznih sredstava na koja se odnosi stavak 1.
ovoga članka, kontaminirane, iznimno od druge rečenice točke 2. članka 2. ovoga
Pravilnika, izbijanje bolesti se mora proglasiti u objektima ili prijevoznim
sredstvima na koje se odnosi stavak 1. ovoga članka i moraju se provesti mjere
iz članka 10. i 21. ovoga Pravilnika.

*Procjena provedbe mjera*

Članak 17.

Procjenu situacije koja se odnosi na posebne slučajeve iz članka 15. ovoga
Pravilnika provodi Europska komisija te, u skladu s posebnim postupkom, donosi
mjere za sprječavanje širenja virusa slinavke i šapa, osobito u odnosu na
regionalizaciju u skadu s člankom 45. ovoga Pravilnika i hitno cijepljenje u
skladu s člankom 52. ovoga Pravilnika.

Odjeljak 5.

GOSPODARSTVA KOJA SE SASTOJE OD RAZLIČITIH EPIDEMIOLOŠKIH PROIZVODNIH JEDINICA I
KONTAKTNA GOSPODARSTVA

*Gospodarstva koja se sastoje od različitih epidemioloških proizvodnih jedinica*

Članak 18.

(1) Na gospodarstvima koja se sastoje od dvije ili više zasebnih proizvodnih
jedinica, nadležni veterinarski inspektor može, u posebnim slučajevima i
uzimajući u obzir opasnosti, odobriti odstupanje od provedbe mjere iz članka 10.
stavka 1. točke a) ovog Pravilnika, na proizvodnim jedinicama takvih
gospodarstava, koje nisu zaražene slinavkom i šapom.
(2) Nakon što je službeni veterinar u vrijeme službenog pretraživanja, kako je
određeno u članku 4. stavku 2. ovoga Pravilnika, potvrdio da su mjere za
sprječavanje širenja slinavke i šapa između proizvodnih jedinica na koje se
odnosi stavak 1. ovoga članka provođene u razdoblju od najmanje dvostrukog
trajanja inkubacije prije datuma kada je utvrđeno izbijanje slinavke i šapa na
gospodarstvu, može se odobriti odstupanje iz stavka 1. ovoga članka i to ako:
a) struktura, uključujući i administrativne dijelove, te veličina objekata
omogućavaju potpuno odvojeni smještaj i držanje različitih stada prijemljivih
vrsta životinja uključujući i različiti zračni prostor;
b) postupci u različitim proizvodnim jedinicama, a naročito način držanja i
poslovi u štalama i na pašnjacima, hranidba i uklanjanje balege ili gnoja su
potpuno odvojeni i provodi ih različito osoblje;
c) mehanizacija, oprema, instalacije, instrumenti i pribor za dezinfekciju koji
se koriste u različitim proizvodnim jedinicama, te radne životinje vrsta koje
nisu prijemljive na slinavku i šap potpuno su odvojeni.
(3) U odnosu na mlijeko, odstupanje od provedbe mjera iz članka 10. stavka 1.
točke d) može se dati gospodarstvima za pro­izvodnju mlijeka, pod uvjetima da:
a) gospodarstvo udovoljava uvjetima iz stavka 2. ovoga članka,
b) mužnja se u svakoj proizvodnoj jedinici obavlja odvojeno,
c) mlijeko je, ovisno o namjeni, prošlo najmanje jednu obradu iz dijela A ili B
Dodatka IX. ovoga Pravilnika.
(4) Nadležno tijelo mora unaprijed izraditi detaljna pravila za primjenu
odstupanja iz stavka 1. ovoga članka. Nadležno tijelo mora izvijestiti Europsku
komisiju o odstupanjima i dati detaljan opis poduzetih mjera.

*Kontaktna gospodarstva*

Članak 19.

(1) Gospodarstvo mora biti proglašeno kontaktnim gospodarstvom ako službeni
veterinar utvrdi ili smatra na temelju potvrđenih podataka da je virus slinavke
i šapa mogao biti unesen kretanjem ljudi, životinja, proizvoda životinjskog
podrijetla, vozila ili na bilo koji drugi način, bilo s drugih gospodarstava na
gospodarstvo iz članka 4. stavka 1. ili članka 10. stavka 1. ovoga Pravilnika
ili s gospodarstva iz članka 4. stavka 1. ili članka 10. stavka 1. ovoga
Pravilnika, na druga gospodarstva.
(2) Na kontaktnom gospodarstvu moraju se primijeniti mjere određene člankom 4.
stavkom 3. i člankom 5. ovoga Pravilnika i te se mjere moraju provoditi dok
sumnja na prisutnost slinavke i šapa na kontaktnim gospodarstvima nije službeno
isključena u skladu s definicijom iz Dodatka I. ovoga Pravilnika i zahtjevima
istraživanja iz alineje 1. podtočke 2.1.1. točke 2. Dodatka III. ovoga
Pravilnika.
(3) Nadležni veterinarski inspektor mora zabraniti premještanje svih životinja s
kontaktnih gospodarstava tijekom razdoblja inkubacije, koje je određeno za
pojedine vrste životinja u članku 2. točki 8. ovoga Pravilnika. Iznimno od
članka 4. stavka 3. točke d) ovoga Pravilnika, nadležni veterinarski inspektor
može odobriti prijevoz prijemljivih vrsta životinja pod službenim nadzorom
izravno u određenu, najbliže moguću klaonicu, na prisilno klanje. Prije
odobrenja odstupanja iz ovog stavka službeni veterinar mora provesti, najmanje,
kliničko pretraživanje u skladu s točkom 1. Dodatka III. ovoga Pravilnika.
(4) Nadležni veterinarski inspektor može, kada smatra da to dopušta
epidemiološka situacija, kontaktnim gospodarstvom na koje se odnosi stavak 1.
ovoga članka, proglasiti jednu epidemiološku proizvodnu jedinicu gospodarstva i
životinje koje se u njoj nalaze, uz uvjet da ta epidemiološka proizvodna
jedinica udovoljava propisanom u članaku 18. ovoga Pravilnika.
(5) Nadležno tijelo mora osigurati provedbu mjera iz članka 4. stavka 2. i 3. i
članka 5. ovoga Pravilnika u objektima ili prijevoznim sredstvima na koje se
odnosi članak 15. i 16. ovoga Pravilnika kada se ne može isključiti
epidemiološka povezanost između izbijanja slinavke i šapa i tih objekata ili
prijevoznih sredstava. Nadležno tijelo može odlučiti o provedbi mjera iz članka
8. ovoga Pravilnika.

*Koordinacija provođenja mjera*

Članak 20.

Nadležno tijelo prati i koordinira provedbu mjera na gospodarstvima na koja se
odnosi članak 18. i 19. ovog Pravilnika.

Odjeljak 6.

ZARAŽENO I UGROŽENO PODRUČJE

*Uspostavljanje zaraženog i ugroženog područja*
Članak 21.

(1) Bez obzira na mjere koje se provode u skladu s člankom 7. ovoga Pravilnika
odmah nakon što je potvrđeno izbijanje slinavke i šapa moraju se provesti
najmanje mjere iz stavka 2., 3. i 4. ovoga članka.
(2) Nadležno tijelo mora uspostaviti zaraženo područje u krugu od najmanje 3 km
i ugroženo područje u krugu od najmanje 10 km od mjesta izbijanja slinavke i
šapa iz stavka 1. ovoga članka. Pri određivanju zemljopisnih granica navedenih
područja moraju se uzeti u obzir administrativne granice, prirodne barijere,
mogućnosti nadzora i tehnološki napredak koji omogućava predviđanje vjerojatnog
širenja virusa slinavke i šapa zrakom i na bilo koji drugi način.S obzirom na
navedena predviđanja, granice područja moraju biti promijenjene, ukoliko je to
potrebno.
(3) Nadležni veterinarski inspektor mora osigurati da su zaraženo i ugroženo
područje označeni vidljivim znakovima na prilaznim putovima u područja.
(4) Nacionalni i lokalni centar za kontrolu bolesti na koje se odnosi članak 72.
i 74. ovoga Pravilnika moraju biti uspostavljeni kako bi se osigurala potpuna
koordinacija u provedbi mjera koje su potrebne za iskorjenjivanje slinavke i
šapa što je brže moguće. Stručno tijelo iz članka 76. ovoga Pravilnika mora
pomoći navedenim centrima u provedbi epidemiološkog istraživanja iz članka 13.
ovoga Pravilnika.
(5) Nadležno tijelo mora odmah narediti pronalaženje svih životinja koje su
otpremljene iz zaraženog ili ugroženog područja tijekom razdoblja od najmanje 21
dana prije procijenjenog najranijeg datuma unošenja uzročnika zaraze na
gospodarstvo u zaraženom području te o nalazu sljedivosti mora izvijestiti
nadležna tijela drugih država članica Europske unije i Europsku komisiju.
(6) Nadležno tijelo mora surađivati s drugim državama članicama u pronalasku
svježeg mesa, mesnih proizvoda, sirovog mlijeka i proizvoda od sirovog mlijeka
dobivenih od prijemljivih vrsta životinja koje potječu iz zaraženog područja i
proizvedenih u raz­doblju između datuma procijenjenog unošenja virusa slinavke i
šapa i datuma stupanja na snagu mjera iz stavka 2. ovoga članka. Takvo svježe
meso, mesni proizvodi, sirovo mlijeko i proizvodi od sirovog mlijeka moraju biti
obrađeni u skladu s člankom 25., 26. i 27. ovoga Pravilnika ili zadržani dok
moguća kontaminacija virusom slinavke i šapa nije službeno isključena.

*Mjere koje se primjenjuju na gospodarstvima u zaraženom području*

Članak 22.

(1) Nadležno tijelo mora osigurati da se u zaraženom području bez odgode provedu
najmanje sljedeće mjere:
a) registraciju svih gospodarstava na kojima se drže prijemljive vrste životinja
i popis svih životinja na gospodarstvu te redovito nadopunjavanje tih podataka;
b) redovitu veterinarsku inspekciju svih gospodarstava na kojima se drže
prijemljive vrste životinja, na način da se izbjegne širenje moguće prisutnog
virusa slinavke i šapa na gospodarstvu, koja mora uključiti pregled odgovarajuće
dokumentacije osobito podataka na koje se odnosi točka a) ovoga stavka i mjera
provedenih u svrhu sprječavanja unošenja ili iznošenja virusa slinavke i šapa,
te koja može uključiti klinički pregled kako je određeno u točki 1. Dodatka III.
ovoga Pravilnika ili uzimanje uzoraka od prijemljivih vrsta životinja u skladu s
alinejom 1. podtočkom 2.1.1. točkom 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika;
c) zabranu premještanja prijemljivih vrsta životinja s gospodarstva na kojima se
drže ili uzgajaju.
(2) Iznimno od stavka 1. točke c) ovoga članka prijemljive vrste životinja mogu
se prevoziti pod službenim nadzorom na prisilno klanje izravno na klaonicu koja
se nalazi unutar istoga zaraženog područja ili ako u toj zoni nema klaonice, u
klaonicu izvan zaraženog područja koju je odredilo nadležno tijelo, u
prijevoznom sredstvu koje je nakon svakog prijevoza oprano i dezinficirano pod
službenom kontrolom. Premještanje na koje se odnosi ovaj stavak može biti
odobreno samo kada je nadležno tijelo utvrdilo na temelju kliničkog
pretraživanja, u skladu s točkom 1. Dodatka III. ovoga Pravilnika, svih
prijemljivih vrsta životinja na gospodarstvu koji je proveden od strane
službenog veterinara i nakon procjene epidemioloških okolnosti, da ne postoji
razlog za sumnju da se na gospodarstvu nalaze zaražene ili kontaminirane
životinje. Meso takvih životinja mora biti podvrgnuto postupcima iz članka 25.
ovoga Pravilnika.

*Premještanje i prijevoz životinja i njihovih proizvoda u zaraženom području*

Članak 23.

Nadležni veterinarski inspektor mora u zaraženom području zabraniti:
a) premještanje između gospodarstava i prijevoz prijemljivih vrsta životinja;
b) sajmove, tržnice, izložbe i druga okupljanja životinja uključujući
sakupljanje i razilaženje prijemljivih vrsta životinja;
c) pokretnu službu za rasplod prijemljivih vrsta životinja;
d) umjetno osjemenjivanje i sakupljanje jajnih stanica i embrija od prijemljivih
vrsta životinja.

*Dodatne mjere i odstupanja*

Članak 24.

(1) Osim mjera određenih u članku 23. ovoga Pravilnika nadležni veterinarski
inspektor može zabraniti:
a) premještanje ili prijevoz neprijemljivih vrsta životinja između gospodarstava
koja se nalaze unutar zaraženog područja odnosno premještanje ili prijevoz
prijemljivih vrsta životinja izvan ili u zaraženo područje;
b) provoz životinja svih vrsta kroz zaraženo područje;
c) događanja na kojima se ljudi okupljaju i dolaze u kontakt s prijemljivim
vrstama životinja, a gdje postoji opasnost od širenja virusa slinavke i šapa;
d) umjetno osjemenjivanje ili sakupljanje jajnih stanica i embrija od životinja
vrsta koje nisu prijemljive na slinavku i šap;
e) kretanje prijevoznih sredstava namijenjenih prijevozu životinja;
f) klanje na gospodarstvu prijemljivih vrsta životinja, za osobne potrebe;
g) prijevoz roba iz članka 33. ovoga Pravilnika na gospodarstva na kojima se
drže prijemljive vrste životinja.
(2) Nadležni veterinarski inspektor može odobriti:
a) provoz životinja svih vrsta kroz zaraženo područje isključivo glavnim cestama
i željeznicom;
b) prijevoz prijemljivih vrsta životinja za koje je službeni veterinar potvrdio
da dolaze s gospodarstava izvan zaraženog područja i koje su prevezene određenim
rutama izravno u određene klaonice u svrhu klanja bez odgode, a uz uvjet da je
nakon dopreme prijevozno sredstvo očišćeno i dezinficirano u klaonici, pod
službenom kontrolom i da je takvo čišćenje i dezinfekcija upisana u dnevnik
prijevoznog sredstva;
c) umjetno osjemenjivanje životinja na gospodarstvu koje je provelo osoblje s
tog gospodarstva, korištenjem sjemena sakupljenog od životinja na tom
gospodarstvu ili sjemena uskladištenog na gospodarstvu ili dostavljenog iz
sabirnog centra u vanjskom perimetru gospodarstva;
d) premještanje i prijevoz kopitara uzimajući u obzir uvjete iz Dodatka IV.
ovoga Pravilnika;
e) prijevoz roba iz članka 33. ovoga Pravilnika na gospodarstva na kojima se
drže prijemljive vrste životinja, pod određenim uvjetima.

*Mjere koje se odnose na svježe meso proizvedeno u zaraženom području*

Članak 25.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište svježeg mesa, mljevenog mesa i mesnih
prerađevina dobivenih od prijemljivih vrsta životinja koje potječu iz zaraženog
područja.
(2) Zabranjeno je stavljanje na tržište svježeg mesa, mljevenog mesa i mesnih
prerađevina od prijemljivih vrsta životinja, proizvedenih u objektima koji se
nalaze u zaraženom području.
(3) Svježe meso, mljeveno meso i mesne prerađevine na koje se odnosi stavak 1.
ovoga članka moraju biti označeni u skladu s posebnim propisima koji uređuju
zdravstvene uvjete za proizvodnju, preradu, distribuciju i stavljanje proizvoda
životinjskoga podrijetla za ljudsku uporabu i nakon toga prevezeni u zapečaćenim
kontejnerima u objekte koje je odredilo nadležno tijelo, kako bi od njih bili
proizvedeni mesni proizvodi obrađeni u skladu s točkom 1. dijelom A Dodatka VII.
ovoga Pravilnika.
(4) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na svježe meso,
mljeveno meso i mesne prerađevine koje su pro­izvedene najmanje dvadeset i jedan
dan prije procijenjenog datuma najranijeg zaražavanja na gospodarstvu u
zaraženom području i koji su od dana proizvodnje bili uskladišteni i prevezeni
odvojeno od mesa i mesnih proizvoda proizvedenih nakon tog datuma. Takvo meso i
mesni proizvodi moraju se lako razlikovati od mesa i mesnih proizvoda koji se ne
smiju otpremiti izvan zaraženog područja na način da imaju jasnu oznaku u skladu
s posebnim propisima.
(5) Iznimno, zabrana iz stavka 2. ovoga članaka ne primjenjuje se na svježe
meso, mljeveno meso ili mesne prerađevine dobivene iz objekata koji se nalaze u
zaraženom području, ukoliko je udovoljeno sljedećim uvjetima:
a) objekt mora raditi pod strogom veterinarskom kontrolom;
b) samo svježe meso, mljeveno meso ili mesne prerađevine iz stavka 4. ovog
članka ili svježe meso, mljeveno meso ili mesne prerađevine dobivene od
životinja uzgojenih i zaklanih izvan zaraženog područja ili životinja prevezenih
u objekt i zaklanih u skladu s člankom 24. stavkom 2. točkom b) ovoga Pravilnika
smiju biti prerađeni u tom objektu;
c) svo takvo svježe meso, mljeveno meso ili mesne prerađevine mora biti označeno
zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima ili u slučaju mesa papkara
zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima o problemima javnog zdravlja
i zdravlja životinja koji utječu na stavljanje na tržište mesa divljači iz
uzgoja ili u slučaju mljevenog mesa i mesnih prerađevina zdravstvenom oznakom u
skladu s posebnim propisima o uvjetima za proizvodnju i stavljanje na tržište
mljevenog mesa i mesnih prerađevina;
d) tijekom cijeloga proizvodnog procesa svo takvo svježe meso, mljeveno meso ili
mesne prerađevine moraju biti jasno označeni i prevoženi, te pohranjeni odvojeno
od svježeg mesa, mljevenog mesa ili mesnih prerađevina, koji se ne smiju
otpremati izvan zaraženog područja u skladu s ovim Pravilnikom.
(6) Službeni veterinar mora potvrditi da svježe meso, mljeveno meso i mesne
prerađevine namijenjene za stavljanje u promet udovoljavaju uvjetima iz stavka
5. ovoga članka. Nadležno tijelo mora nadzirati mjere kontrole koje provode
službeni veterinari i sastaviti listu objekata u kojima se mogu izdavati
certifikati za potrebe prometa unutar Europske unije.
(7) Odstupanje od zabrane iz stavka 1. ovoga članka može se dati pod uvjetima
koji su doneseni u skladu s posebnim postupkom Europske komisije, osobito u
odnosu na zdravstvene oznake za mesne proizvode koji potječu od prijemljivih
vrsta životinja iz područja koje je više od 30 dana proglašeno zaraženim.

*Mjere koje se odnose na mesne proizvode proizvedene u zaraženom području*

Članak 26.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište mesnih proizvoda pro­izvedenih od mesa
prijemljivih vrsta životinja koje potječu iz zaraženog područja.
(2) Iznimno od zabrane iz stavka 1. ovog članka mesni pro­izvodi koji su
podvrgnuti termičkoj obradi kako je navedeno u točki 1. dijela A Dodatka VII.
ovoga Pravilnika ili koji su proizvedeni od mesa na koje se odnosi članak 25.
stavak 4. ovoga Pravilnika.

*Mjere koje se odnose na mlijeko i mliječne proizvode proizvedene u zaraženom
području*

Članak 27.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište mlijeka dobivenog od prijemljivih vrsta
životinja koje potječu iz zaraženog područja i mliječnih proizvoda proizvedenih
od takvog mlijeka.
(2) Zabranjeno je stavljanje na tržište mlijeka i mliječnih pro­izvoda od
prijemljivih vrsta životinja, koji su proizvedeni u objektima koji se nalaze u
zaraženom području.
(3) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na mlijeko i
mliječne proizvode dobivene od prijemljivih vrsta životinja koje potječu iz
zaraženog područja i koji su proizvedeni na datum od najmanje 21 dan prije
procijenjenog dana najranijeg zaražavanja na gospodarstvu u zaraženom području i
koji su, nakon što su proizvedeni, uskladišteni i transportirani odvojeno od
mlijeka i mliječnih proizvoda proizvedenih prije navedenog datuma.
(4) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na mlijeko dobiveno
od prijemljivih vrsta životinja koje potječu iz zaraženog područja i mliječne
proizvode koji su proizvedeni od mlijeka koje je podvrgnuto obradi na neki od
načina iz dijela A ili B Dodatka IX. ovoga Pravilnika, ovisno o korištenju
mlijeka ili mliječnih proizvoda. Ta obrada mora se provesti pod uvjetima koji su
navedeni u stavku 6. ovoga članka i u objektima na koje se odnosi stavak 5.
ovoga članka ili ako ne postoje takvi objekti u zaraženom području u objektima
koji se nalaze izvan zaraženog područja pod uvjetima iz stavka 8. ovoga članka.
(5) Iznimno, zabrana iz stavka 2. ovoga članka ne odnosi se na mlijeko i
mliječne proizvode proizvedene u objektima u zaraženom području koji
udovoljavaju uvjetima iz stavka 6. ovoga članka.
(6) Objekti na koje se odnose stavak 4. i 5. ovoga članka moraju udovoljavati
sljedećim uvjetima:
a) objekt mora raditi pod stalnom i strogom službenom kontrolom;
b) mlijeko koje se koristi u objektu mora ili udovoljavati propisanom u stavku
3. i 4. ovoga članka ili svježe mlijeko mora biti dobiveno od životinja izvan
zaraženoga područja;
c) tijekom cjelokupnoga proizvodnog procesa mlijeko mora biti jasno označeno,
transportirano i skladišteno odvojeno od sirovog mlijeka i proizvoda od sirovog
mlijeka koji nisu namijenjeni za otpremu izvan zaraženog područja;
d) prijevoz sirovog mlijeka s gospodarstava koja se nalaze izvan zaraženog
područja u objekte, mora se obavljati vozilima koja su prije prijevoza očišćena
i dezinficirana i koja nakon toga nisu bila u kontaktu s gospodarstvima u
zaraženom području na kojima se drže prijemljive vrste životinja.
(7) Nadležni veterinarski inspektor potvrđuje da li mlijeko koje se stavlja na
tržište udovoljava uvjetima iz stavka 6. ovoga članka.
(8) Prijevoz svježeg mlijeka s gospodarstava koja se nalaze u zaraženom području
u objekte koji su smješteni izvan zaraženog područja i prerada takvog mlijeka
mora se obavljati pod sljedećim uvjetima:
a) preradu sirovog mlijeka proizvedenog od prijemljivih vrsta životinja držanih
unutar zaraženog područja u objektima koji se nalaze izvan zaraženog područja,
mora odobriti nadležni veterinarski inspektor;
b) odobrenje iz točke a) ovoga stavka mora uključiti uputu o načinu i putu
prijevoza u određeni objekt;
c) prijevoz se mora obaviti u vozilima koja su prije prijevoza očišćena i
dezinficirana, koja su izrađena i održavana na način da mlijeko tijekom
transporta ne istječe, te koja su opremljena na način da se izbjegne
raspršivanje čestica mlijeka tijekom utovara i istovara;
d) prije napuštanja gospodarstva na kojem je prikupljeno mlijeko prijemljivih
vrsta životinja priključne cijevi, gume, kućišta kotača, donji dijelovi vozila i
sve razliveno mlijeko moraju biti očišćeni i dezinficirani, a nakon završne
dezinfekcije i prije napuštanja zaraženog područja vozilo ne smije naknadno doći
u kontakt s drugim gospodarstvima u zaraženom području na kojima se drže
prijemljive vrste životinja;
e) prijevozna sredstva moraju biti strogo namijenjena za prijevoz u određenom
zemljopisnom ili administrativnom području, moraju biti u skladu s tim označena
i smiju ući u drugo područje tek nakon provedenog čišćenja i dezinfekcije pod
službenim nadzorom.
(9) Zabranjeno je prikupljanje i prijevoz uzoraka svježeg mlijeka od životinja
prijemljivih vrsta s gospodarstava smještenih u zaraženom području u
laboratorije, osim u veterinarski dijagnostički laboratorij odobren za
dijagnostiku slinavke i šapa, kao i postupci s mlijekom u takvim laboratorijima.

*Mjere koje se odnose na sjeme, jajne stanice i embrije prikupljene od
prijemljivih vrsta životinja u zaraženom području*

Članak 28.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište sjemena jajnih stanica i embrija
dobivenih od prijemljivih vrsta životinja koje potječu iz zaraženog područja.
(2) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na smrznuto sjeme,
jajne stanice i embrije koji su prikupljeni i pohranjeni najmanje 21 dan prije
procijenjenog datuma najranijeg zaražavanja virusom slinavke i šapa na
gospodarstvu u zaraženom području.
(3) Smrznuto sjeme prikupljeno nakon datuma na koji se odnosi stavak 2. ovoga
članka mora se odvojeno pohraniti i može biti stavljeno u opticaj nakon:
a) ukidanja svih mjera koje se odnose na izbijanje slinavke i šapa u skladu s
člankom 36. ovoga Pravilnika;
b) kliničkog pretraživanja svih životinja smještenih u centru za sakupljanje
sjemena i uzimanja uzoraka u skladu s podtočkom 2.2. točkom 2. Dodatka III.
ovoga Pravilnika koji moraju biti serološki pretraženi kako bi se dokazala
odsutnost zaraze u tom sabirnom centru;
c) što je životinja, od koje se uzima sjeme, pretražena serološkim testom za
otkrivanje protutijela za virus slinavke i šapa u uzorku koji je uzet najranije
28 dana nakon prikupljanja sjemena, s negativnim rezultatom.

*Prijevoz i distribucija balege i gnoja prijemljivih vrsta životinja proizvedenih
u zaraženom području*

Članak 29.

(1) Zabranjen je prijevoz i distribucija balege ili gnoja unutar zaraženog
područja, s gospodarstava i objekata ili prijevoznih sredstava na koje se odnosi
stavak 16. ovoga Pravilnika gdje se drže prijemljive vrste životinja, smještenih
u zaraženom području.
(2) Iznimno od zabrane iz stavka 1. ovoga članka nadležni veterinarski inspektor
može odobriti premještanje gnoja prijemljivih vrsta životinja s gospodarstva
koje se nalazi u zaraženom području u određene objekte za obradu u skladu s
točkom 5. dijela A. odjeljka II. poglavlja III. Dodatka VIII. Pravilnika o
načinu postupanja s nusproizvodima životinjskog podrijetla koji nisu za prehranu
ljudi (»Narodne novine«, broj 56/06), ili za posredovnu pohranu.
(3) Iznimno od zabrane iz stavka 1. ovoga članka nadležni veterinarski inspektor
može odobriti premještanje gnoja prijemljivih vrsta životinja s gospodarstava
koja se nalaze u zaraženom području i na kojima se ne provode mjere iz članka 4.
ili članka 10. ovoga Pravilnika, za distribuciju na određena polja pod sljedećim
uvjetima:
a) da je sav gnoj proizveden najmanje 21 dan prije procijenjenog datuma
najranijeg zaražavanja životinja na gospodarstvu u zaraženom području te gnoj i
balega da su razasuti po zemlji i s njom odmah pomiješani/uzorani i na dovoljnoj
udaljenosti od gospodarstava na kojima se drže prijemljive vrste životinja i
odmah, ili
b) u slučaju gnoja goveda i svinja:
– pretraživanjem svih životinja na gospodarstvu, od strane službenog veterinara,
isključeno je prisustvo životinja sumnjivih da su zaražene virusom slinavke i
šapa,
– sav gnoj je proizveden najmanje četiri dana prije pretraživanja na koje se
odnosi alineja 1. ove točke,
– gnoj je pomiješan sa zemljom na određenim poljima blizu gospodarstva
podrijetla i na dovoljnoj udaljenosti od drugih gospodarstava u zaraženom
području na kojima se drže prijemljive vrste životinja.
(4) Prilikom davanja odobrenja za premještanje balege ili gnoja s gospodarstva
na kojemu se drže prijemljive vrste životinja nadležni veterinarski inspektor
mora narediti da se, uz provedbu čišćenja i dezinfekcije nepropusnih prijevoznih
sredstava nakon utovara i prije napuštanja gospodarstva, premještanje balege ili
gnoja obavi na način da se spriječi širenje virusa slinavke i šapa.

*Mjere koje se odnose na kože i krzno prijemljivih vrsta životinja u zaraženom
području*

Članak 30.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište koža i krzna prijemljivih vrsta
životinja koje potječu iz zaraženog područja.
(2) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na kože i krzna
koji:
a) su proizvedeni najmanje 21 dan prije procijenjenog datuma zaražavanja
životinja na gospodarstvu na koje se odnosi članak 10 stavak 1. ovoga Pravilnika
i koji su bili odvojeno držani od koža i krzna proizvedenih nakon tog datuma;
ili
b) udovoljavaju uvjetima iz točke 2. dijela A Dodatka VII. ovoga Pravilnika.

*Mjere koje se odnose na vunu ovaca, dlaku preživača i čekinje svinja proizvedene
u zaraženom području*

Članak 31.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište vune ovaca, dlake preživača i čekinja
svinja koje potječu iz zaraženog područja.
(2) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na neprerađenu
vunu, dlaku i čekinje koje:
a) su proizvedene najmanje 21 dan prije procijenjenog datuma zaražavanja
životinja na gospodarstvu na koje se odnosi članak 10. stavak 1. ovoga
Pravilnika i koje su bile odvojeno držane od vune, dlake i čekinja proizvedenih
nakon tog datuma; ili
b) udovoljavaju uvjetima iz točke 3. dijela A Dodatka VII. ovoga Pravilnika.

*Mjere koje se odnose na životinjske proizvode proizvedene u zaraženom području*

Članak 32.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište životinjskih proizvoda dobivenih od
prijemljivih vrsta životinja na koje se odnosi članak 25. do 31. ovoga
Pravilnika.
(2) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na proizvode iz
stavka 1. ovoga članka koji:
a) su proizvedeni najmanje 21 dan prije procijenjenog datuma zaražavanja
životinja na gospodarstvu na koje se odnosi članak 10. stavak 1. ovoga
Pravilnika i koji su bili držani i transportirani odvojeno od proizvoda
proizvedenih nakon tog datuma; ili
b) su obrađeni u skladu s točkom 4. dijela A Dodatka VII. ovoga Pravilnika; ili
c) u slučaju posebnih proizvoda, udovoljavaju odgovarajućim zahtjevima iz točke
5. do 9. dijela A Dodatka VII. ovoga Pravilnika; ili
d) su sastavljeni proizvodi za koje nije potrebna daljnja obrada, a koji sadrže
proizvode životinjskog podrijetla koji su ili obrađeni postupkom koji jamči
uništenje mogućeg virusa slinavke i šapa ili su dobiveni od životinja na koje se
ne primjenjuju ograničenja u skladu s odredbama ovoga Pravilnika; ili
e) pakirani proizvodi namijenjeni za korištenje u dijagnostici in vitro ili kao
laboratorijski reagensi.

*Mjere koje se odnose na hranu za životinje, krmiva, sijeno i slamu proizvedene u
zaraženom području*

Članak 33.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište hrane za životinje, krmiva, sijena i
slame koje potječu iz zaraženog područja.
(2) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na hranu za
životinje, krmiva, sijeno i slamu koji:
a) su proizvedeni najmanje 21 dan prije procijenjenog datuma zaražavanja
životinja na gospodarstvu kako je određeno u članku 10. stavku 1. ovoga
Pravilnika i koji su držani i transportirani odvojeno od hrane za životinje,
krmiva, sijena i slame proizvedenih nakon tog datuma; ili
b) su namijenjeni za korištenje unutar zaraženog područja, a uz odobrenje
nadležnoga veterinarskog inspektora; ili
c) su proizvedeni u prostorima u kojima se ne drže prijemljive vrste životinja;
ili
d) su proizvedeni u prostorima u kojima se ne drže prijemljive vrste životinja i
za koje su sirovine dobivene na prostorima iz točke c) ovoga stavka ili na
prostorima koji se nalaze izvan zaraženog područja.
(3) Zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na krmiva i slamu,
proizvedene na gospodarstvima na kojima se drže prijemljive vrste životinja,
koje udovoljavaju zahtjevima iz dijela B Dodatka VII. ovoga Pravilnika.

*Odobravanje odstupanja i dodatno potvrđivanje*

Članak 34.

(1) Odstupanje od zabrana iz članka 24. do 33. ovoga Pravilnika, nadležni
veterinarski inspektor može odobriti posebnim rješenjem, tek nakon što je
potvrdio da je prije nego je proizvod napustio zaraženu zonu udovoljeno svim
propisanim zahtjevima i da nema opasnosti od širenja virusa slinavke i šapa.
(2) Odstupanje od bilo koje zabrane iz članka 25. do 33. ovoga Pravilnika, u
slučaju trgovine unutar Europske unije mora odobriti nadležni veterinarski
inspektor.

*Dodatne mjere koje se primjenjuju u zaraženom području*

Članak 35.

Osim mjera koje se primjenjuju u zaraženom području u skladu s odredbama ovoga
Pravilnika, nadležno tijelo može odrediti provedbu i drugih mjera koje smatra
potrebnim i učinkovitim za suzbijanje virusa slinavke i šapa, uzimajući u obzir
epidemiološko stanje, način držanja životinja te trgovinske i socijalne prilike
u pogođenom području.

*Ukidanje mjera u zaraženom području*

Članak 36.

(1) Mjere u zaraženom području moraju se provoditi:
a) dok ne protekne 15 dana od usmrćivanja i neškodljivog uklanjanja prijemljivih
vrsta životinja s gospodarstva kako je određeno u članku 10. stavku 1. ovoga
Pravilnika i provedbe preliminarnog čišćenja i dezinfekcije na gospodarstvu u
skladu s člankom 11. ovoga Pravilnika;
b) dok na svim gospodarstvima, u zaraženom području, na kojima se drže
prijemljive vrste životinja nije završeno pretraživanje, s negativnim
rezultatima.
(2) Nakon ukidanja mjera u zaraženom području nastavljaju se primjenjivati mjere
u ugroženom području kako je određeno u članku 37. do 42. ovoga Pravilnika i to
najmanje 15 dana dok se te mjere ne ukinu u skladu s člankom 44. ovoga
Pravilnika.
(3) Pretraživanje na koje se odnosi točka b) stavka 1. ovoga članka mora se
provesti kako bi se dodatno potvrdila odsutnost zaraze, a najmanje se mora
provesti pretraživanje u skladu s kriterijima iz točke 1. Dodatka III. ovoga
Pravilnika koje mora uključiti mjere iz podtočke 2.3. točke 2. Dodatka III.
ovoga Pravilnika, provedene na temelju kriterija iz podtočke 2.1.1. i 2.1.3.
točke 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika.

*Mjere koje se primjenjuju na gospodarstvima u ugroženom području*

Članak 37.

(1) U ugroženom području moraju se provesti mjere iz članka 22. stavka 1. ovoga
Pravilnika.
(2) Iznimno od zabrane iz članka 22. stavka 1. točke c) ovoga Pravilnika i kad
nema klaoničkih kapaciteta ili ako su oni nedostatni unutar ugroženog područja,
nadležni veterinarski inspektor može odobriti premještanje prijemljivih vrsta
životinja s gospodarstava smještenih u ugroženom području, na klanje u klaonice
koje se nalaze izvan ugroženog područja, izravnim prijevozom, pod službenim
nadzorom i uz sljedeće uvjete:
a) podaci iz članka 22. stavka 1. su pod službenom kontrolom, a epidemiološka
situacija na gospodarstvu ne ukazuje na sumnju da su životinje zaražene ili
kontaminirane virusom slinavke i šapa;
b) sve životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu su pregledane od strane
službenog veterinara, s negativnim rezultatom;
c) reprezentativni broj životinja, uzimajući u obzir statističke parametre iz
podtočke 2.2. točke 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika, detaljno je klinički
pretražen kako bi se isključila prisutnost ili sum­nja na klinički pozitivne
životinje;
d) klaonicu je odredilo nadležno tijelo i smještena je što je bliže moguće
ugroženom području;
e) meso od takvih životinja mora biti obrađeno u skladu s člankom 39. ovoga
Pravilnika.

*Premještanje životinja prijemljivih vrsta unutar ugroženog područja*

Članak 38.

(1) Životinje prijemljivih vrsta ne smiju biti premještane s gospodarstava
unutar ugroženog područja.
(2) Iznimno od zabrane iz stavka 1. ovoga članka premještanje životinja
dopušteno je u sljedeće svrhe:
a) za odvođenje na pašnjake koji se nalaze unutar ugroženog područja, na način
da ne dolaze u kontakt sa životinjama prijemljivih vrsta s drugih gospodarstava
i tek nakon 15 dana od zadnjeg utvrđenog izbijanja slinavke i šapa u zaraženom
području,
b) za klanje u klaonicu koja se nalazi u istom ugroženom području, izravnim
prijevozom i pod službenim nadzorom;
c) za prijevoz u skladu s člankom 37. stavkom 2. ovoga Pravilnika,
d) za prijevoz u skladu s člankom 24. stavkom 2. točkom a) i b) ovoga
Pravilnika.
(3) Nadležni veterinarski inspektor može odobriti premještanje životinja iz
točke a) stavka 2. ovoga članka, nakon što je pretraživanjem svih životinja
prijemljivih vrsta na gospodarstvu od strane službenog veterinara i uključujući
uzorkovanje u skladu s podtočkom 2.2. točke 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika,
isključena prisutnost životinja sumnjivih da su zaražene ili kontaminirane
virusom slinavke i šapa.
(4) Nadležni veterinarski inspektor može odobriti premještanje životinja na koje
se odnosi točka b) stavka 2. ovoga članka tek nakon što su na zadovoljavajući
način provedene mjere iz članka 37. stavka 2. točke a) i b) ovoga Pravilnika.
(5) Nadležno tijelo mora bez odgode pronaći sve životinje otpremljene iz
ugroženog područja tijekom razdoblja od najmanje dvadeset i jednog dana prije
procijenjenog datuma najranijeg zaražavanja životinja na gospodarstvu u
ugroženom području i o nalazu sljedivosti izvijestiti nadležna tijela u drugim
državama članicama i Europsku komisiju.

*Mjere koje se moraju primjenjivati na svježe meso životinja prijemljivih vrsta
koje potječu iz ugroženog područja i na mesne proizvode proizvedene od takvog
mesa*

Članak 39.

(1) Zabranjeno je stavljanje na tržište svježeg mesa, mljevenog mesa i mesnih
pripravaka dobivenih od životinja prijemljivih vrsta koje potječu iz ugroženog
područja i mesnih proizvoda proizvedenih od takvog mesa.
(2) Zabranjeno je stavljanje na tržište svježeg mesa, mljevenog mesa, mesnih
pripravaka i mesnih proizvoda od prijemljivih vrsta životinja, proizvedenih u
objektima koji se nalaze u ugroženom području.
(3) Iznimno, zabrane iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na svježe meso,
mljeveno meso i mesne pripravke koji su proizvedeni najmanje 21 dan prije
pretpostavljenog datuma prvog zaražavanja životinja na gospodarstvu u
odgovarajućem zaraženom području i koji su od trenutka proizvodnje bili
uskladišteni i prevoženi odvojeno od mesa proizvedenog nakon tog datuma. Takvo
se meso, na temelju jasne oznake koja je utvrđena posebnim propisima, mora lako
razlikovati od mesa koje se ne smije otpremati izvan ugroženog područja.
(4) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na svježe meso,
mljeveno meso i mesne pripravke koji su proizvedeni od životinja dopremljenih u
klaonicu pod uvjetima koji su najmanje toliko strogi koliko i uvjeti iz članka
37. stavka 2. točke a) do e) ovoga Pravilnika, pod uvjetom da meso podliježe
mjerama određenim u stavku 5. ovoga članka.
(5) Iznimno, zabrana iz stavka 2. ovoga članka ne primjenjuje se na svježe meso,
mljeveno meso ili mesne pripravke koji su dobiveni u objektima smještenim u
ugroženom području, pod sljedećim uvjetima:
a) da objekt radi pod strogom veterinarskom kontrolom;
b) u objektu se prerađuje jedino svježe meso, mljeveno meso ili mesni pripravci
koji su opisani u stavku 4. ovoga članka i koji podliježu dodatnim uvjetima kako
je određeno u dijelu B Dodat­ka VIII. ovoga Pravilnika ili koji su dobiveni od
životinja koje su uzgajane i zaklane izvan ugroženog područja ili od životinja
koje su dopremljene u skladu s člankom 24. stavkom 2. točkom b) ovoga
Pravilnika;
c) svo takvo svježe meso, mljeveno meso ili mesne prerađevine mora biti označeno
zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima ili u slučaju mesa papkara
zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima o problemima javnog zdravlja
i zdravlja životinja koji utječu na stavljanje na tržište mesa divljači iz
uzgoja ili u slučaju mljevenog mesa i mesnih prerađevina zdravstvenom oznakom u
skladu s posebnim propisima o uvjetima za proizvodnju i stavljanje na tržište
mljevenog mesa i mesnih prerađevina;
d) svo takvo svježe meso, mljeveno meso ili mesni pripravci moraju tijekom
cijeloga proizvodnog procesa biti jasno označeni i moraju se prevoziti i
skladištiti odvojeno od svježeg mesa, mljevenog mesa ili mesnih pripravaka koji
ne ispunjavaju uvjete za otpremanje izvan ugroženog područja u skladu s ovim
Pravilnikom.
(6) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na mesne
proizvode proizvedene od svježeg mesa koje je dobiveno od životinja prijemljivih
vrsta podrijetlom iz ugroženog područja, a koje je označeno oznakom zdravstvene
ispravnosti u skladu s posebnim propisima koji uređuju zdravstvene uvjete za
proizvodnju, preradu, distribuciju i stavljanje proizvoda životinjskoga
podrijetla za ljudsku uporabu i koje je prevezeno pod službenim nadzorom u
odobreni objekt za obradu u skladu s točkom 1. dijela A Dodatka VII. ovoga
Pravilnika.
(7) Iznimno, zabrana iz stavka 2. ovoga članka ne primjenjuje se na mesne
proizvode koji su proizvedeni u objektima smještenim u ugroženom području i koji
udovoljavaju propisanom u stavku 6. ovoga članka ili su proizvedeni od mesa koje
udovoljava uvjetima iz stavka 5. ovoga članka.
(8) Nadležni veterinarski inspektor potvrđuje da meso, mljeveno meso i mesni
pripravci namijenjeni za stavljanje u promet udovoljavaju uvjetima iz stavka 5.
i 7. ovoga članka.
(9) Odstupanje od zabrane iz stavka 1. ovoga članka može se odobriti pod
posebnim uvjetima, u skladu s posebnim postupkom Europske komisije, naročito s
označavanjem u vezi zdravstvene ispravnosti mesa životinja prijemljivih vrsta
koje potječu iz područja koje je više od 30 dana proglašeno ugroženim.

*Mjere koje se odnose na mlijeko i mliječne proizvode životinja prijemljivih
vrsta proizvedene u ugroženom području*

Članak 40.

(1) Zabranjeno je stavljanje u promet mlijeka dobivenog od životinja
prijemljivih vrsta koje potječu iz ugroženog područja kao i mliječnih proizvoda
proizvedenih od takvog mlijeka.
(2) Zabranjeno je stavljanje u promet mlijeka i mliječnih proizvoda koji potječu
od životinja prijemljivih vrsta i koji su proizvedeni u ugroženom području.
(3) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na mlijeko i
mliječne proizvode koji potječu od životinja prijemljivih vrsta podrijetlom iz
ugroženog područja, a koji su proizvedeni najmanje 21 dan prije pretpostavljenog
datuma prvog zaražavanja životinja na gospodarstvu na zaraženom području i koji
su od trenutka proizvodnje bili uskladišteni i prevoženi odvojeno od mlijeka i
mliječnih proizvoda proizvedenih nakon tog datuma.
(4) Iznimno, zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na mlijeko
dobiveno od životinja prijemljivih vrsta podrijetlom iz ugroženog područja i na
mliječne proizvode proizvedene od takvog mlijeka, koji su, ovisno o namjeni
mlijeka ili mliječnih proizvoda, bili obrađeni jednim od postupaka iz dijela A
ili B Dodatka IX. ovoga Pravilnika. Obrada mora biti provedena pod uvjetima
određenim u stavku 6. ovoga članka i to u objektima iz stavka 5. ovoga članka
ili, ako u ugroženom području nema takvog objekta, u objektima koje odredi
nadležno tijelo i koji se nalaze izvan zaraženog i ugroženog područja.
(5) Iznimno, zabrana iz stavka 2. ovoga članka ne primjenjuje se na mlijeko i
mliječne proizvode koji su pripremljeni u objektima smještenim u ugroženom
području pod uvjetima određenim u stavku 6. ovoga članka.
(6) Objekti na koje se odnose stavak 4. i 5. ovoga članka moraju ispunjavati
sljedeće uvjete:
a) objekt mora raditi pod strogom veterinarskom kontrolom;
b) svo mlijeko koje se upotrebljava u objektu mora udovoljavati uvjetima iz
stavka 4. ovoga članka ili biti dobiveno od životinja izvan ugroženog i
zaraženog područja;
c) tijekom cijeloga proizvodnog procesa mlijeko mora biti jasno označeno te se
mora prevoziti i skladištiti odvojeno od mlijeka i mliječnih proizvoda koji nisu
namijenjeni otpremanju izvan ugroženog područja;
d) prijevoz sirovog mlijeka s gospodarstva smještenog izvan zaraženog i
ugroženog područja do objekata mora se obavljati vozilima koja su prije
prijevoza očišćena i dezinficirana i koja potom nisu bila u kontaktu s
gospodarstvima u zaraženom i ugroženom području na kojima se drže životinje
prijemljivih vrsta.
(7) Nadležni veterinarski inspektor potvrđuje da mlijeko namijenjeno unutarnjoj
trgovini udovoljava uvjetima iz stavka 6. ovoga članka.
(8) Prijevoz sirovog mlijeka s gospodarstava smještenih unutar ugroženog
područja do objekata smještenih izvan zaraženog i ugroženog područja te prerada
tog mlijeka moraju se obavljati pod sljedećim uvjetima:
a) nadležni veterinarski inspektor mora odobriti preradu sirovog mlijeka
proizvedenog od životinja prijemljivih vrsta koje se drže unutar ugroženog
područja i njegovu preradu u objektima smještenim izvan zaraženog i ugroženog
područja;
b) u odobrenju iz točke a) ovoga stavka moraju se navesti upute o prijevozu i
odrediti put prijevoza do odobrenog objekta;
c) prijevoz se mora obavljati vozilima koja su očišćena i dezinficirana prije
prijevoza te koja su napravljena i održavana na način da ne dolazi do istjecanja
mlijeka tijekom prijevoza i koja su opremljena tako da ne dolazi do raspršivanja
aerosola za vrijeme utovara i istovara mlijeka;
d) prije napuštanja gospodarstva na kojemu je prikupljeno mlijeko životinja
prijemljivih vrsta, treba očistiti i dezinficirati priključ­ne cijevi, gume,
kućišta kotača, donje dijelove vozila i svo razliveno mlijeko, a nakon završne
dezinfekcije i prije napuštanja ugroženog područja vozilo ne smije naknadno doći
u kontakt s gospodarstvom u zaraženom i ugroženom području na kojemu se drže
životinje prijemljivih vrsta;
e) prijevozna sredstva moraju biti strogo namijenjena za prijevoz u određenom
zemljopisnom ili administrativnom području, moraju biti u skladu s tim označena
i smiju ući u drugo područje jedino nakon čišćenja i dezinfekcije pod službenim
nadzorom.
(9) Prikupljanje i prijevoz uzoraka sirovog mlijeka životinja prijemljivih vrsta
s gospodarstava smještenih u ugroženom području u druge laboratorije osim u
veterinarski dijagnostički laboratorij koji je odobren za dijagnostiku slinavke
i šapa, kao i postupci s mlijekom u takvim laboratorijima, mora biti odobreno od
strane nadležnoga veterinarskog inspektora i uz obvezu provođenja mjera za
sprječavanje svakog širenja virusa slinavke i šapa.

*Prijevoz i razbacivanje gnoja i gnojnice dobivenih od životinja prijemljivih
vrsta u ugroženom području*

Članak 41.

(1) Zabranjen je prijevoz i razbacivanje gnoja i gnojnice unutar i izvan
ugroženog područja, s gospodarstva i iz drugih objekata iz članka 16. ovoga
Pravilnika, a koji se nalaze u ugroženom području i u kojima se drže životinje
prijemljivih vrsta.
(2) Iznimno od zabrane iz stavka 1. ovoga članka, nadležno tijelo može, u
posebnim okolnostima, dopustiti prijevoz gnoja i gnojnice, u prijevoznim
sredstvima koja su temeljito očišćena i dezinficirana prije i nakon uporabe,
kako bi se razbacali u odobrenom području koje se nalazi unutar ugroženog
područja i na dovoljnoj udaljenosti od gospodarstava na kojima se drže životinje
prijemljivih vrsta, pod sljedećim uvjetima:
a) pregledom koji je službeni veterinar obavio na svim životinjama prijemljivih
vrsta na gospodarstvu, isključena je prisutnost životinja za koje se sumnja da
su zaražene virusom slinavke i šapa, a gnoj i gnojnica se odmah razbacuju po tlu
kako bi se izbjeglo stvaranje aerosola te se odmah zaoravaju; ili
b) kliničkim pregledom koji je službeni veterinar obavio na svim životinjama
prijemljivih vrsta na gospodarstvu, nisu utvrđeni znakovi na temelju kojih se
može postaviti sumnja na slinavku i šap, a gnoj se zaorava ili zakopava u tlo;
ili
c) na gnoj se primjenjuje odredba članka 29. stavka 2. ovoga Pravilnika.

*Mjere koje se odnose na druge životinjske proizvode proizvedene u ugroženom
području*

Članak 42.

Pri stavljanju u promet proizvoda životinjskog podrijetla koji nisu obuhvaćeni
člankom 39. do 41. ovoga Pravilnika, moraju se primjenjivati mjere iz čanka 28.
i članka 30. do 32. ovoga Pravilnika.

*Dodatne mjere koje se primjenjuju u ugroženom području*

Članak 43.

Osim mjera predviđenih u članku 37. do 42. ovoga Pravilnika, nadležno tijelo
može odrediti provedbu dodatnih mjera koje smatra potrebnim i odgovarajućim kako
bi se suzbio virus slinavke i šapa, uzimajući u obzir posebne epidemiološke,
stočarske, trgovinske i socijalne uvjete koji prevladavaju u ugroženom području.
Ako smatra potrebnim, nadležno tijelo može uvesti posebne mjere za ograničavanje
kretanja kopitara, pri čemu se moraju uvažavati mjere određene u Dodatku VI.
ovoga Pravilnika.

*Ukidanje mjera u ugroženom području*

Članak 44.

(1) Mjere koje se primjenjuju u ugroženom području ostaju na snazi dok se ne
ispune sljedeći uvjeti:
a) mora proći najmanje 30 dana od usmrćivanja i neškodljivog uklanjanja svih
životinja prijemljivih vrsta s gospodarstva iz članka 10. stavka 1. ovoga
Pravilnika i provedenoga preliminarnog čišćenja i dezinfekcije na tom
gospodarstvu obavljenog u skladu s člankom 11. ovoga Pravilnika;
b) u zaraženom području moraju biti ispunjeni uvjeti iz članka 36. ovoga
Pravilnika;
c) mora biti obavljeno pretraživanje s negativnim rezultatom.
(2) Istraživanje na koje se odnosi točka c) stavka 1. ovoga članka mora biti
provedeno radi protvrđivanja odsutnosti zaraze u ugroženom području, a provodi
se u skladu s kriterijima iz točke 1. Dodatka III. ovoga Pravilnika te mora
uključivati mjere određene u podtočki 2.4. točke 2. Dodatka III. ovoga
Pravilnika na temelju kriterija iz podtočke 2.1. točke 2. Dodatka III. ovoga
Pravilnika.

Odjeljak 7.

REGIONALIZACIJA, NADZOR KRETANJA I OZNAČAVANJE

*Regionalizacija*

Članak 45.

(1) Ako se utvrdi da se virus slinavke i šapa širi usprkos mjerama poduzetim u
skladu s ovim Pravilnikom i ako epidemija slinavke i šapa poprimi velike
razmjere i u svakom slučaju kada se provodi hitno cijepljenje, nadležno tijelo
mora osigurati, ne dovodeći u pitanje provedbu mjera u skladu s posebnim
propisima, podjelu svog područja na jednu ili više zona koje su pod ograničenjem
i zona bez ograničenja.
(2) Nadležno tijelo odmah će obavijestiti Europsku komisiju o mjerama koje se
provode u zoni koja je pod ograničenjem.
(3) Prije nego se odrede granice zone pod ograničenjem, mora se provesti
temeljita epidemiološka procjena stanja, naročito što se tiče mogućeg vremena i
vjerojatnog mjesta unosa virusa slinavke i šapa, njegovog mogućeg širenja i
vjerojatnog vremena potrebnog za njegovo iskorjenjivanje.
(4) Granice zone pod ograničenjem određuju se na temelju upravnih granica ili
prirodnih barijera. Kao polazište za regionalizaciju uzimaju se veće upravne
jedinice, a ne regije. Zona pod ograničenjem može se, na temelju rezultata
epidemiološkog istraživanja određenog člankom 13. ovoga Pravilnika, smanjiti
tako da obuhvaća područje koje nije manje od područja općine i po potrebi,
okolnih općina. U slučaju širenja virusa slinavke i šapa, zona pod ograničenjem
proširuje se tako da obuhvaća dodatne općine ili regije.

*Mjere koje se primjenjuju u zoni pod ograničenjem*

Članak 46.

(1) Kada se provodi regionalizacija, nadležno tijelo mora osigurati provedbu
najmanje sljedećih mjera:
a) unutar zone pod ograničenjem mora se kontrolirati prijevoz i kretanje
životinja prijemljivih vrsta, životinjskih proizvoda i robe kao i kretanje
prijevoznih sredstava kao mogućih prijenosnika virusa slinavke i šapa;
b) mora se ući u trag i pratiti kretanje te označiti u skladu s posebnim
propisima svježe meso i sirovo mlijeko i što je više moguće ostalih proizvoda
koji se nalaze na zalihama i koji ne ispunjavaju uvjete za otpremanje izvan zone
pod ograničenjem;
c) za životinje prijemljivih vrsta i proizvode dobivene od tih životinja mora se
izdavati poseban certifikat, a proizvodi za prehranu ljudi koji su namijenjeni
otpremanju izvan zone pod ograničenjem i koji ispunjavaju uvjete za takvo
otpremanje, moraju se označiti oznakom zdravstvene ispravnosti u skladu s
posebnim propisima.
(2) Kada se provodi regionalizacija, nadležno tijelo mora osigurati da se uđe u
trag i prati kretanje najmanje onih životinja prijemljivih vrsta koje su
otpremljene iz zone pod ograničenjem na druga područja u zemlji i/ili u druge
zemlje u razdoblju od datuma pretpostavljenog unosa virusa slinavke i šapa do
datuma provedbe regionalizacije, te se takve životinje moraju izolirati pod
službenim veterinarskim nadzorom dok se službeno ne isključi moguća zaraza ili
kontaminacija.
(3) Nadležno tijelo surađuje s nadležnim tijelima drugih država u praćenju
kretanja svježeg mesa i sirovog mlijeka i proizvoda od sirovog mlijeka koji
potječu od životinja prijemljivih vrsta i koji su proizvedeni u zoni pod
ograničenjem u razdoblju između datuma pretpostavljenog unosa virusa slinavke i
šapa do datuma provedbe regionalizacije. Takvo svježe meso mora biti obrađeno u
skladu s točkom 1. dijela A Dodatka VII. ovoga Pravilnika, a sirovo mlijeko i
mliječni proizvodi moraju biti obrađeni u skladu s dijelom A ili B Dodatka IX.
ovoga Pravilnika, ovisno o njihovoj namjeni, ili se zadržavaju dok se službeno
ne isključi moguća kontaminacija virusom slinavke i šapa.
(4) Posebne mjere, a osobito one koje se odnose na oznake zdravstvene
ispravnosti proizvoda koji potječu od životinja prijemljivih vrsta i koji su
proizvedeni u zoni pod ograničenjem, a koji nisu namijenjeni stavljanju u promet
izvan zone pod ograničenjem mogu se donijeti u skladu s odredbama posebnog
propisa koji uređuje zdravstvene uvjete za proizvodnju, preradu, distribuciju i
stavljanje u promet proizvoda životinjskoga podrijetla za ljudsku uporabu.

*Označavanje životinja prijemljivih vrsta*

Članak 47.

(1) Ne isključujući zahtjeve određene posebnim propisima iz područja označavanja
domaćih goveda, ovaca, koza i svinja, nadležni veterinarski inspektor mora
osigurati da u slučaju izbijanja slinavke i šapa na području njihove
nadležnosti, životinje prijemljivih vrsta smiju napustiti gospodarstvo na kojemu
se drže jedino ako su označene tako da nadležno tijelo može lako utvrditi
njihovo kretanje i gospodarstvo s kojega potječu ili bilo koje gospodarstvo s
kojega dolaze. U posebnim slučajevima kako je određeno u članku 15. stavku 1. i
članku 16. stavku 1. ovoga Pravilnika, nadležno tijelo može, u određenim
okolnostima i uzimajući u obzir zdravstveno stanje, odobriti druge načine brzog
ulaženja u trag i praćenja kretanja tih životinja i utvrđivanja gospodarstva
njihovog podrijetla ili bilo kojeg gospodarstva s kojega dolaze. Načine i
postupke označavanja takvih životinja ili utvrđivanja gospodarstva njihovog
podrijetla određuje nadležno tijelo i o tome obavještava Europsku komisiju.
(2) Mjere o dodatnom, trajnom i neizbrisivom označavanju životinja, koje države
članice donesu naročito u svrhu suzbijanja slinavke i šapa, a osobito u slučaju
cijepljenja koje se provodi u skladu s člankom 52. i 53. ovoga Pravilnika, mogu
se mijenjati u skladu s posebnim postupkom Europske komisije.

*Kontrola kretanja u slučaju izbijanja slinavke i šapa*

Članak 48.

(1) Nadležno tijelo mora osigurati da se u slučaju izbijanja slinavke i šapa u
zoni pod ograničenjem, a koja je uspostavljena u skladu s člankom 45. ovoga
Pravilnika, poduzimaju u svrhu kontrole kretanja životinja prijemljivih vrsta,
sljedeće mjere:
a) vlasnici moraju dati odgovarajuće podatke o životinjama koje ulaze na
gospodarstvo ili ga napuštaju, na zahtjev nadležnoga tijela. Ti podaci moraju za
sve životinje prijemljivih vrsta uključivati najmanje one pojedinosti koje su
određene posebnim propisima;
b) osobe koje se bave prijevozom i stavljanjem u promet životi­nja prijemljivih
vrsta moraju nadležnome tijelu, na njegov zahtjev, dostaviti odgovarajuće
podatke o kretanjima takvih životinja koje su prevezli ili stavili u promet. Ti
podaci moraju uključivati najmanje odredbe iz članka 12. stavka 2. i članka 13.
stavka 1. točke b) Pravilnika o veterinarsko-zdravstvenim uvjetima za stavljanje
u promet goveda i svinja (»Narodne novine«, broj 69/06)
(2) Nadležno tijelo može proširiti neke ili sve mjere iz stavka 1. ovoga članka
na dio ili cijelu zonu koja nije pod ograničenjem.

Odjeljak 8.

CIJEPLJENJE

*Uporaba, proizvodnja, prodaja i kontrola cjepiva protiv slinavke i šapa*

Članak 49.

Na području Republike Hrvatske zabranjena je:
a) uporaba cjepiva protiv slinavke i šapa i davanje hiperimunih seruma protiv
slinavke i šapa, osim u slučajevima predviđenim ovim Pravilnikom;
b) proizvodnja, skladištenje, nabava, distribucija i prodaja cjepiva protiv
slinavke i šapa mora se obavljati pod službenim nadzorom;
c) trgovina cjepivom protiv slinavke i šapa mora se obavljati pod nadzorom
nadležnoga tijela u skladu s posebnim propisima;
d) uporaba cjepiva protiv slinavke i šapa u druge svrhe osim za stvaranje
aktivnog imuniteta u životinja prijemljivih vrsta, posebice u okviru
laboratorijskih ispitivanja, znanstvenih istraživanja ili testiranja cjepiva,
mora biti odobrena od strane nadležnog tijela, a takva se uporaba mora odvijati
u odgovarajućim uvjetima biosigurnosti.

*Odluka o uvođenju hitnog cijepljenja*

Članak 50.

(1) Nadležno tijelo može donijeti Odluku o uvođenju hitnog cijepljenja ako je
ispunjen najmanje jedan od sljedećih uvjeta:
a) potvrđeno je izbijanje slinavke i šapa i prijeti opasnost od daljnjeg širenja
bolesti;
b) druge države su u opasnosti zbog zemljopisnog položaja ili zbog
prevladavajućih meteoroloških uvjeta na području mjesta izbijanja slinavke i
šapa;
c) druge države su u opasnosti zbog epidemiološki relevantnih kontakata između
gospodarstava smještenih na njihovom području i gospodarstava koja drže
životinje prijemljivih vrsta i koja se nalaze na području gdje je izbila
slinavka i šap;
d) postoji opasnost zbog zemljopisnog položaja ili zbog prevladavajućih
meteoroloških uvjeta u drugoj državi u kojoj je izbila slinavka i šap.
(2) Pri donošenju odluke o provedbi hitnog cijepljenja u obzir se moraju uzeti
mjere iz članka 15. ovoga Pravilnika i kriteriji određeni u Dodatku X. ovoga
Pravilnika.
(3) Odluku o provedbi hitnog cijepljenja usvaja Europska komisija u skladu s
posebnim postupkom.
(4) Iznimno od stavka 3. ovoga članka, nadležno tijelo može donijeti odluku o
provedbi hitnog cijepljenja te je provesti u skladu s ovim Pravilnikom, nakon
što o tome pismenim putem obavijesti Europsku komisiju navodeći podatke kako je
određeno u članku 51. ovoga Pravilnika.

*Uvjeti za provedbu hitnog cijepljenja*

Članak 51.

(1) U odluci o provedbi hitnog cijepljenja u skladu s člankom 50. stavkom 3. i
stavkom 4. ovoga Pravilnika moraju biti navedeni uvjeti pod kojima će se
provoditi cijepljenje, koji moraju obuhvatiti sljedeće:
a) granice zemljopisnog područja na kojemu će se provesti hit­no cijepljenje,
utvrđene u skladu s člankom 45. ovoga Pravilnika;
b) vrstu i starost životinja koje će biti cijepljene;
c) trajanje akcije cijepljenja;
d) posebne zabrane kretanja cijepljenih i necijepljenih životinja prijemljivih
vrsta i njihovih proizvoda;
e) posebno dodatno i trajno označavanje i posebno registriranje cijepljenih
životinja u vezi s člankom 47. stavkom 2. ovoga Pravilnika;
f) ostala pitanja vezana uz izvanredne okolnosti.
(2) Uvjeti za provedbu hitnog cijepljenja koji su određeni u stavku 1. ovoga
članka moraju osigurati provedbu cijepljenja u skladu s člankom 52. ovoga
Pravilnika, neovisno o tomu da li se cijepljene životinje kasnije usmrćuju ili
ostavljaju na životu.
(3) Nadležno tijelo dužno je izvješćivati javnost o sigurnosti mesa, mlijeka i
mliječnih proizvoda cijepljenih životinja namijenjenih za prehranu ljudi.

*Zaštitno cijepljenje*

Članak 52.

(1) Kada se provodi zaštitno cijepljenje, nadležno tijelo mora osigurati da se:
a) područje na kojemu se provodi cijepljenje regionalizira u skladu s člankom
45. ovoga Pravilnika, a prema potrebi, u suradnji sa susjednim državama;
b) cijepljenje provede brzo i u skladu s higijenskim i biosigurnosnim pravilima
kako bi se spriječilo širenje virusa slinavke i šapa;
c) sve mjere koje se primjenjuju u području cijepljenja provode ne isključujući
primjenu mjera određenih u odjeljku 7. ovoga poglavlja;
d) ako područje cijepljenja obuhvaća cijelu zaraženu ili ugroženu zonu ili neke
njezine dijelove:
– mjere koje se primjenjuju u zaraženom ili ugroženom pod­ručju u skladu s ovim
Pravilnikom moraju ostati na snazi na tom dijelu područja cijepljenja dok se ne
ukinu u skladu s člankom 36. ili člankom 44. ovoga Pravilnika;
– nakon što se ukinu mjere koje se primjenjuju u zaraženom i ugroženom području,
mjere koje se primjenjuju u području cijepljenja kako je određeno u članku 54.
do 58. ovoga Pravilnika, moraju se i dalje primjenjivati.
(2) Kada se provodi zaštitno cijepljenje, nadležno tijelo mora osigurati da
područje cijepljenja bude okruženo, u pojasu od najmanje 10 km od njegovih
vanjskih granica, ugroženim područjem (ugroženo područje kako ga definira
Svjetska organizacija za zdrav­lje životinja (u daljnjem tekstu: OIE):
a) u kojemu je cijepljenje zabranjeno;
b) u kojemu se provodi pojačani nadzor;
c) u kojemu kretanje životinja prijemljivih vrsta podliježe nadzoru nadležnoga
veterinarskog inspektora;
d) koje ostaje na snazi sve dok se u skladu s člankom 61. ovoga Pravilnika
ponovo ne uspostavi status područja slobodnog od bolesti slinavke i šapa i
zaraze virusom slinavke i šapa.

*Supresivno cijepljenje*

Članak 53.

(1) Kada u skladu s člankom 50. ovoga Pravilnika i uzimajući u obzir sve bitne
okolnosti, nadležno tijelo donese odluku o provođenju supresivnog cijepljenja,
mora o tome obavijestiti Europsku komisiju i dostaviti joj pojedinosti o mjerama
nadzora koje će se provoditi, a koje moraju najmanje uključivati mjere
predviđene člankom 21. ovoga Pravilnika.
(2) Nadležno tijelo mora osigurati da se supresivno cijepljenje provodi:
a) jedino unutar zaraženog područja;
b) jedino na jasno utvrđenim gospodarstvima na kojima se provode mjere iz članka
10. stavka 1. ovoga Pravilnika, a naročito točke a) toga stavka.
(3) Zbog logističkih razloga i iznimno od članka 10. stavka 1. točke a) ovoga
Pravilnika, usmrćivanje svih životinja na tim gospodarstvima može se odgoditi
onoliko koliko je potrebno kako bi se udovoljilo odredbama Pravilnika o zaštiti
životinja pri klanju ili usmrćivanju (»Narodne novine«, broj 116/05) i članku
10. stavku 1. točki c) ovoga Pravilnika.

*Mjere koje se provode u području cijepljenja u razdoblju od početka hitnog
cijepljenja do isteka najmanje 30 dana nakon završetka cijepljenja (faza 1)*

Članak 54.

(1) Mjere iz stavka 2. do 6. ovoga članka moraju se primjenjivati, u području
cijepljenja, u razdoblju od početka hitnog cijepljenja do isteka najmanje 30
dana nakon završetka tog cijepljenja.
(2) Zabranjeno je premještanje živih životinja prijemljivih vrsta s jednog na
drugo gospodarstvo unutar područja cijepljenja, kao i njihov izlazak iz područja
cijepljenja. Iznimno od zabrane predviđene ovim stavkom, nadležno tijelo može
odobriti da se, nakon kliničkog pregleda tih životinja i stada iz kojih potječu
ili su otpremljene, te životinje izravno prevezu na neodgodivo klanje u klaonicu
koju odredi nadležno tijelo i koja se nalazi unutar područja cijepljenja ili u
iznimnim okolnostima, u njegovoj blizini.
(3) Svježe meso proizvedeno od cijepljenih životinja zaklanih u razdoblju iz
stavka 1. ovog članka mora:
a) biti označeno oznakom u skladu s posebnim propisima koji uređuju zdravstvene
uvjete za proizvodnju, preradu, distribuciju i stavljanje proizvoda
životinjskoga podrijetla za ljudsku uporabu;
b) se skladištiti i prevoziti odvojeno od mesa koje nije označeno oznakom iz
točke a) ovoga stavka i mora se kasnije prevesti u zapečaćenim spremnicima do
objekta kojeg odredi nadležno tijelo kako bi se obradilo u skladu s točkom 1.
dijela A Dodatka VII. ovoga Pravilnika.
(4) Mlijeko i mliječni proizvodi proizvedeni od cijepljenih životinja smiju se
staviti na tržište unutar ili izvan područja cijepljenja, pod uvjetom da su bili
podvrgnuti jednom od postupaka iz dijela A i B Dodatka IX. ovoga Pravilnika,
ovisno o tome jesu li namijeni za prehranu ljudi ili ne. Obrada se provodi pod
uvjetima iz stavka 5. ovoga članka, u objektima koji se nalaze u području
cijepljenja ili ako u tom području nema tih objekata, u objektima koji se nalaze
izvan područja cijepljenja i u koje se sirovo mlijeko prevozi pod uvjetima
određenim u stavku 7. ovoga članka.
(5) Objekti iz stavka 4. ovoga članka moraju ispunjavati sljedeće uvjete:
a) objekt mora raditi pod stalnom i strogom službenom kontrolom;
b) sve mlijeko koje se prerađuje u objektu mora ili udovoljavati uvjetima iz
stavka 4. ovoga članka ili sirovo mlijeko mora biti dobiveno od životinja izvan
područja cijepljenja;
c) tijekom cijeloga proizvodnog procesa mlijeko mora biti jasno označeno te se
mora prevoziti i skladištiti odvojeno od sirovog mlijeka i proizvoda od sirovog
mlijeka koji nisu namijenjeni otpremanju izvan područja cijepljenja;
d) prijevoz sirovog mlijeka s gospodarstva smještenog izvan područja cijepljenja
do objekata mora se obavljati vozilima koja su prije prijevoza bila očišćena i
dezinficirana i koja potom nisu bila u kontaktu s gospodarstvima koja se nalaze
u zoni pod ograničenjem i na kojima se drže životinje prijemljivih vrsta.
(6) Nadležni veterinarski inspektor potvrđuje da mlijeko namijenjeno trgovini
unutar Europske unije udovoljava uvjetima iz stavka 5. ovoga članka.
(7) Prijevoz sirovog mlijeka s gospodarstava smještenih unutar područja
cijepljenja do objekata smještenih izvan područja cijepljenja te prerada tog
mlijeka moraju se obavljati pod sljedećim uvjetima:
a) nadležni veterinarski inspektor mora odobriti preradu sirovog mlijeka
proizvedenog od životinja prijemljivih vrsta koje se drže unutar područja
cijepljenja u objektima smještenim izvan područja cijepljenja;
b) u odobrenju iz točke a) ovoga stavka mora biti navedena uputa o prijevozu i
određeni put prijevoza do odobrenog objekta;
c) prijevoz se mora obavljati vozilima koja su očišćena i dezinficirana prije
prijevoza te koja su napravljena i održavana tako da ne dolazi do istjecanja
mlijeka tijekom prijevoza i koja su opremljena tako da ne dolazi do raspršivanja
zrakom za vrijeme utovara i istovara mlijeka;
d) prije napuštanja gospodarstva na kojemu je prikupljeno mlijeko životinja
prijemljivih vrsta, treba očistiti i dezinficirati priključne cijevi, gume,
kućišta kotača, donje dijelove vozila i sve razliveno mlijeko, a nakon završne
dezinfekcije i prije napuštanja područja cijepljenja vozilo ne smije naknadno
doći u kontakt s gospodarstvom koje se nalazi u području cijepljenja i na kojemu
se drže životinje prijemljivih vrsta;
e) prijevozna sredstva moraju biti strogo namijenjena za prijevoz u određenom
zemljopisnom ili administrativnom području, moraju biti u skladu s tim označena
i smiju ući u drugo područje jedino nakon provedenog čišćenja i dezinfekcije pod
službenim nadzorom.
(8) Zabranjeno je prikupljanje i prijevoz uzoraka sirovog mlijeka životinja
prijemljivih vrsta s gospodarstava smještenih u području cijepljenja u druge
laboratorije osim u veterinarski dijagnostički laboratorij koji je odobren za
dijagnostiku slinavke i šapa, kao i postupci s mlijekom u takvim laboratorijima.
(9) Privremeno se mora obustaviti sakupljanje sjemena za umjetno osjemenjivanje
od životinja donatora koje pripadaju prijemljivim vrstama i koje se nalaze u
centrima za prikupljanje sjemena smještenim unutar područja cijepljenja. Iznimno
od zabrane iz ovoga stavka, nadležno tijelo može dopustiti sakupljanje sjemena u
centrima za prikupljanje sjemena smještenim unutar područja cijepljenja u svrhu
proizvodnje zamrznutog sjemena, pod uvjetima da sjeme koje je prikupljeno u
razdoblju iz stavka 1. ovoga članka mora biti najmanje 30 dana skladišteno
odvojeno i prije otpremanja sjemena da:
a) životinja donator nije bila cijepljena i primjenjuju se uvjeti iz članka 28.
stavka 3. točke b) i c) ovoga Pravilnika, ili
b) životinja donator je bila cijepljena nakon što je obavljeno pretraživanje na
protutijela za virus slinavke i šapa s negativnim rezultatom i:
– test za dokazivanje virusa ili virusnog genoma ili odobreni test za
dokazivanje protutijela za nestrukturne proteine koji je obavljen na kraju
karantene za sjeme i na uzorcima uzetim od svih životinja prijemljivih vrsta
koje su u to vrijeme prisutne u centru za prikupljanje sjemena, dao je negativan
rezultat,
– ako sjeme koje potječe od životinja cijepljenih protiv slinavke i šapa tijekom
razdoblja od 12 mjeseci prije uzimanja sjemena koje je namijenjeno za slanje na
zajedničko tržište Europske unije, 5 % sjemena od svakog prikupljanja (najmanje
5 pajeta), mora biti virološki pretraženo testom izolacije virusa, s negativnim
rezultatom.
(10) Zabranjeno je uzimanje jajnih stanica i embrija od životinja donatora.
(11) Stavljanje na tržište proizvoda životinjskog podrijetla, osim onih iz
stavka 9. i 10. ovoga članka, mora se obavljati pod uvjetima iz članka 30., 31.,
32. i 41. ovoga Pravilnika.

*Mjere koje se provode u području cijepljenja u razdoblju od hitnog cijepljenja
do završetka istraživanja i razvrstavanja gospodarstava u kategorije (faza 2)*

Članak 55.

(1) Mjere iz stavka 2. do 5. ovoga članka moraju se provoditi, u području
cijepljenja, u razdoblju koje počinje najranije 30 dana od dana završetka hitnog
cijepljenja i koje završava nakon što su provedene mjere iz članka 56. i 57.
ovoga Pravilnika.
(2) Zabranjeno je kretanje životinja prijemljivih vrsta s jednog na drugo
gospodarstvo unutar područja cijepljenja kao i njihov izlazak iz tog područja.
(3) Iznimno od zabrane iz stavka 2. ovoga članka, nadležno tijelo može odobriti
da se životinje prijemljivih vrsta izravno prevezu s gospodarstava iz članka 57.
stavka 5. ovoga Pravilnika, na klanje bez odgode u klaonicu koja se nalazi
unutar ili izvan područja cijepljenja, i to pod sljedećim uvjetima:
a) tijekom prijevoza u klaonicu te životinje ne smiju doći u dodir s drugim
životinjama prijemljivih vrsta;
b) životinje mora pratiti službena isprava kojom se potvrđuje da su sve
životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu podrijetla ili slanja, bile
pregledane i pretražene u skladu s člankom 56. stavkom 2. ovoga Pravilnika;
c) prijevozna sredstva moraju biti očišćena i dezinficirana prije utovara i
nakon isporuke životinja, a datum i vrijeme čišćenja i dezinfekcije mora biti
zabilježen u dnevnik prijevoznoga sredstva;
d) životinje moraju biti podvrgnute ante-mortem pregledu u klaonici i to u
razdoblju od 24 sata prije klanja, a naročito moraju biti pretražene na bolesti
usta i papaka te ne smiju pokazivati znakove bolesti.
(4) Svježe meso, ne uključujući nusproizvode, dobiveno od cijepljenih malih i
velikih preživača u razdoblju iz stavka 1. ovoga članka može biti stavljeno na
tržište unutar i izvan područja cijepljenja pod sljedećim uvjetima:
a) objekt mora raditi pod strogom veterinarskom kontrolom;
b) u objektu da se prerađuje samo svježe meso, ne uključujući nusproizvode, koje
je bilo podvrgnuto postupku opisanom u točki 1., 3. i 4. dijela A Dodatka VIII.
ovoga Pravilnika ili svježe meso dobiveno od životinja koje su uzgojene i
zaklane izvan područja cijepljenja;
c) svo takvo svježe meso, mljeveno meso ili mesne prerađevine mora biti označeno
zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima ili u slučaju mesa papkara
zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima o problemima javnog zdravlja
i zdravlja životinja koji utječu na stavljanje na tržište mesa divljači iz
uzgoja ili u slučaju mljevenog mesa i mesnih prerađevina zdravstvenom oznakom u
skladu s posebnim propisima o uvjetima za proizvodnju i stavljanje na tržište
mljevenog mesa i mesnih prerađevina;
d) tijekom cijelog proizvodnog procesa svježe meso mora biti jasno označeno i
mora se prevoziti i skladištiti odvojeno od mesa koje prema ovom Pravilniku ima
drugačiji zdravstveni status.
(5) Nadležni veterinarski inspektor potvrđuje da svježe meso namijenjeno
trgovini unutar Europske unije udovoljava uvjetima iz stavka 4. ovoga članka.
(6) Svježe meso dobiveno od cijepljenih svinja zaklanih u razdoblju iz stavka 1.
ovoga članka mora biti označeno oznakom zdravstvene ispravnosti u skladu s
posebnim propisima koji uređuju zdravstvene uvjete za proizvodnju, preradu,
distribuciju i stavljanje proizvoda životinjskoga podrijetla za ljudsku uporabu
i mora se skladištiti i prevoziti odvojeno od mesa koje nije označeno tom
oznakom te kasnije prevesti u zapečaćenim spremnicima do objekta koji odredi
nadležno tijelo kako bi se preradilo u skladu s točkom 1. dijela A Dodatka VII.
ovoga Pravilnika.
(7) Mlijeko i mliječni proizvodi dobiveni od cijepljenih životinja mogu biti
stavljeni na tržište unutar i izvan područja cijepljenja pod uvjetom da su,
ovisno o tome jesu li namijenjeni za prehranu ljudi ili ne, bili obrađeni
najmanje jednim od postupaka iz dijela A i B Dodatka IX. ovoga Pravilnika. Ta se
obrada mora obaviti u objektu smještenom unutar ili izvan područja cijepljenja u
skladu s odredbama članka 54. stavka 4. do 8. ovoga Pravilnika.
(8) Za uzimanje sjemena, jajnih stanica i embrija životinja prijemljivih vrsta
moraju se primjenjivati mjere iz članka 54. stavka 9. i stavka 10. ovoga
Pravilnika.
(9) Stavljanje na tržište proizvoda životinjskog podrijetla, osim onih iz točke
4., 6., 7. i 8. ovoga članka, mora se obavljati pod uvjetima određenim u članku
30., 31., 32. i 41. ovoga Pravilnika.

*Kliničko i serološko pretraživanje u području cijepljenja(faza 2-A)*

Članak 56.

(1) Mjere iz stavka 2. i 3. ovoga članka moraju se provoditi, u području
cijepljenja u razdoblju koje počinje najranije 30 dana od dana završetka
provedbe hitnog cijepljenja i koje završava nakon provedbe kliničkog i
serološkog pretraživanja.
(2) Pretraživanje iz stavka 1. ovoga članka provodi se u svrhu otkrivanja stada
životinja prijemljivih vrsta koje su bile u dodiru s virusom slinavke i šapa, a
koje ne pokazuju očite kliničke znakove slinavke i šapa. Pretraživanje uključuje
klinički pregled svih životinja prijemljivih vrsta u svim stadima u području
cijepljenja kao i laboratorijsko testiranje u skladu sa stavkom 3. ovoga članka.
(3) U laboratorijskim testiranjima moraju koristiti testovi koji udovoljavaju
kriterijima za dijagnostičke testove iz Dodatka XII. ovoga Pravilnika te moraju
ispunjavati jedan od sljedećih uvjeta:
a) testiranje za dokazivanje zaraze virusom slinavke i šapa, bilo pomoću testa
za dokazivanje protutijela za nestrukturne proteine virusa slinavke i šapa ili
pomoću neke druge odobrene metode, moraju zadovoljavati kriterije za uzorkovanje
na gospodarstvima, kako je određeno u podtočki 2.2. točki 2. Dodatka III. ovoga
Pravilnika. Ako nadležno tijelo koristi i sentinel životinje, moraju se uzeti u
obzir uvjeti za obnavljanje populacije životinja na zaraženim gospodarstvima,
određeni u Dodatku V. ovoga Pravilnika;
b) testiranja za dokazivanje protutijela za nestrukturne proteine virusa
slinavke i šapa moraju se obaviti na uzorcima uzetim od svih cijepljenih
životinja prijemljivih vrsta i njihovog necijepljenog potomstva u svim stadima
unutar područja cijepljenja.

*Razvrstavanje stada u području cijepljenja (faza 2-B)*

Članak 57.

(1) Gospodarstva na kojima se drže životinje prijemljivih vrsta moraju:
a) biti razvrstana u skladu s rezultatima pretraživanja iz članka 56. stavka 2.
ovoga Pravilnika i kriterijima iz Dodatka I. ovoga Pravilnika;
b) primjenjivati mjere određene u stavku 2. do 4. ovoga članka.
(2) Na gospodarstvima s najmanje jednom životinjom za koju se sumnja da je
zaražena i na kojima je prisutnost virusa slinavke i šapa potvrđena u skladu s
kriterijima iz Dodatka I. ovoga Pravilnika moraju se provesti mjere iz članka
10. i 21. ovoga Pravilnika.
(3) Na gospodarstvima s najmanje jednom životinjom prijemljive vrste za koju se
sumnja da je zaražena zbog ranijeg kontakta s virusom slinavke i šapa, ali na
kojima se daljnjim pretraživanjem svih životinja prijemljivih vrsta na
gospodarstvu potvrdilo da virus slinavke i šapa nije prisutan, moraju se
provesti najmanje sljedeće mjere:
a) životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu moraju biti usmrćene, a njihovi
trupovi prerađeni ili razvrstani s tim da:
– životinje koje su pozitivno reagirale na najmanje jedan odobreni test iz
članka 56. stavka 3. ovoga Pravilnika moraju biti usmrćene, a njihovi trupovi
prerađeni,
– preostale životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu moraju biti zaklane,
pod uvjetima koje je odredilo nadležno tijelo,
b) čišćenje i dezinfekcija gospodarstava moraju se provesti u skladu s člankom
11. ovoga Pravilnika;
c) obnavljanje populacije životinja provodi se u skladu s Dodatkom V. ovoga
Pravilnika.
(4) Proizvodi koji potječu od životinja prijemljivih vrsta i koji su proizvedeni
u razdoblju iz članka 56. stavka 1. ovoga Pravilnika, moraju udovoljavati
sljedećim uvjetima:
a) svježe meso dobiveno od životinja iz. stavka 3. točke a) alineje 2. ovoga
članka mora udovoljavati propisanom člankom 55. stavkom 4. ovoga Pravilnika ako
se radi o mesu preživača, odnosno propisanom člankom 55. stavkom 6. ovoga
Pravilnika ako se radi o svinjskom mesu;
b) mlijeko i mliječni proizvodi dobiveni od životinja iz stavka 3. točke a)
alineje 2. ovoga članka moraju biti podvrgnuti najmanje jednom od postupaka iz
dijela A i B Dodatka IX. ovoga Pravilnika, ovisno o namjeni i u skladu s člankom
54. stavkom 4. do 8. ovoga Pravilnika.
(5) Mjere iz članka 58. ovoga Pravilnika mogu se primjenjivati na životinje
prijemljivih vrsta na gospodarstvima na kojima je u skladu s člankom 56. stavkom
3. ovoga Pravilnika službeno isključena prisutnost prethodne ili sadašnje zaraze
virusom slinavke i šapa.

*Mjere koje se primjenjuju u području cijepljenja nakon okončanog ispitivanja i
razvrstavanja gospodarstava do ponovne uspostave statusa područja slobodnog od
bolesti slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa (faza 3)*

Članak 58.

(1) Mjere iz stavka 2. do 6. ovoga članka moraju se primjenjivati na području
cijepljenja nakon provedbe mjera iz članka 57. ovoga Pravilnika i dok se u
skladu s člankom 59. ovoga Pravilnika ponovo ne uspostavi status područja
slobodnog od bolesti slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa.
(2) Kretanje životinja prijemljivih vrsta s gospodarstva na gospodarstvo unutar
područja cijepljenja mora odobriti nadležni veterinarski inspektor.
(3) Zabranjen je izlazak životinja prijemljivih vrsta iz područja cijepljenja.
Iznimno, pod uvjetima iz članka 55. stavka 3. ovoga Pravilnika, nadležni
veterinarski inspektor može odobriti izravan prijevoz životinja prijemljivih
vrsta u klaonicu u svrhu neodgodivog klanja.
(4) Iznimno od zabrane iz stavka 2. ovoga članka, nadležni veterinarski
inspektor može odobriti prijevoz necijepljenih životinja prijemljivih vrsta u
skladu sa sljedećim uvjetima:
a) sve životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu klinički su pregledane u
roku od 24 sata od utovara i nisu pokazivale kliničke znakove slinavke i šapa,
b) životinje su bile držane na gospodarstvu podrijetla najmanje 30 dana i u tom
razdoblju niti jedna životinja prijemljivih vrsta nije bila uvedena na to
gospodarstvo,
c) gospodarstvo podrijetla ne nalazi se u zaraženom ili ugroženom području,
d) životinje namijenjene prijevozu pojedinačno su pretražene testom za
dokazivanje protutijela za virus slinavke i šapa na kraju razdoblja izolacije, s
negativnim rezultatom, ili je na tom gospodarstvu provedeno serološko
pretraživanje u skladu s podtočkom 2.2. točkom 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika,
neovisno o vrsti životinja;
e) tijekom prijevoza od gospodarstva podrijetla do odredišta životinje nisu bile
izložene nikakvom izvoru zaraze.
(5) Necijepljeno potomstvo cijepljenih ženki ne smije napustiti gospodarstvo
podrijetla, osim ako se prevoze:
a) na gospodarstvo unutar područja cijepljenja koje ima isti zdravstveni status
kao i gospodarstvo podrijetla;
b) u klaonicu na neodgodivo klanje;
c) na gospodarstvo koje odredi nadležno tijelo, a s kojega će potomstvo biti
poslano izravno u klaonicu;
d) na bilo koje gospodarstvo, nakon dobivanja negativnog rezultata serološkim
testom za dokazivanje protutijela za virus slinavke i šapa, koji je proveden na
uzorku krvi uzetom prije otpremanja s gospodarstva podrijetla.
(6) Svježe meso dobiveno od necijepljenih životinja prijemljivih vrsta može biti
stavljeno na tržište unutar i izvan područja cijepljenja pod sljedećim uvjetima:
a) mjere iz članka 57. stavka 3. ovoga Pravilnika provedene su na cijelom
području cijepljenja ili se životinje prevoze u klaonicu pod uvjetima iz stavka
3. ili stavka 4. točke d) ovoga članka,
b) objekt mora raditi pod strogom veterinarskim kontrolom;
c) u objektu se prerađuje isključivo svježe meso dobiveno od životinja iz točke
a) ovoga stavka ili od životinja koje su uzgojene i/ili zaklane izvan područja
cijepljenja ili svježe meso iz stavka 7. ovoga članka;
d) svo takvo svježe meso mora biti označeno zdravstvenom oznakom u skladu s
posebnim propisima ili u slučaju mesa papkara zdravstvenom oznakom u skladu s
posebnim propisima o problemima javnog zdravlja i zdravlja životinja koji utječu
na stavljanje na tržište mesa divljači iz uzgoja ili u slučaju mljevenog mesa i
mesnih prerađevina zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima o uvjetima
za proizvodnju i stavljanje na tržište mljevenog mesa i mesnih prerađevina;
e) tijekom cijeloga proizvodnog procesa svježe meso mora biti jasno označeno i
mora se prevoziti i skladištiti odvojeno od mesa koje sukladno odredbama ovoga
Pravilnika ima drugačiji zdravstveni status.
(7) Svježe meso dobiveno od cijepljenih životinja prijemljivih vrsta ili od
necijepljenoga seropozitivnog potomstva cijepljenih ženki zaklanih u razdoblju
iz stavka 1. ovoga članka mora biti označeno oznakom zdravstvene ispravnosti u
skladu s posebnim propisom koji uređuje zdravstvene uvjete za proizvodnju,
preradu, distribuciju i stavljanje proizvoda životinjskoga podrijetla za ljudsku
uporabu i mora se skladištiti i prevoziti odvojeno od mesa koje nije označeno
tom oznakom te kasnije prevesti u zapečaćenim spremnicima u objekt koji odredi
nadležno tijelo kako bi se obradilo u skladu s točkom 1. dijela A Dodatka VII.
ovoga Pravilnika.
(8) Iznimno od odredbi iz stavka 7. ovoga članka, svježe meso i dijelovi od
klaoničke obrade trupa cijepljenih velikih i malih preživača ili njihovoga
necijepljenoga seropozitivnog potomstva, mogu biti stavljeni na tržište unutar i
izvan područja cijepljenja pod sljedećim uvjetima:
a) objekt mora raditi pod strogom veterinarskom kontrolom;
b) u objektu se prerađuje isključivo svježe meso, ne uključujući nusproizvode,
koje je bilo podvrgnuto postupku opisanom u točki 1., 3. i 4. dijela A Dodatka
VIII. ovoga Pravilnika ili svježe meso iz stavka 6. ovoga članka ili koje je
dobiveno od životinja koje su uzgojene i/ili zaklane izvan područje cijepljenja;
c) svo takvo svježe meso mora biti označeno zdravstvenom oznakom u skladu s
posebnim propisima ili u slučaju mesa papkara zdravstvenom oznakom u skladu s
posebnim propisima o problemima javnog zdravlja i zdravlja životinja koji utječu
na stavljanje na tržište mesa divljači iz uzgoja ili u slučaju mljevenog mesa i
mesnih prerađevina zdravstvenom oznakom u skladu s posebnim propisima o uvjetima
za proizvodnju i stavljanje na tržište mljevenog mesa i mesnih prerađevina;
d) tijekom cijeloga proizvodnog procesa svježe meso mora biti jasno označeno i
mora se prevoziti i skladištiti odvojeno od mesa koje u skladu s odredbama ovoga
Pravilnika ima drukčiji zdravstveni status.
(9) Iznimno od stavka 7. ovoga članka, svježe meso cijepljenih svinja i
njihovoga necijepljenoga seropozitivnog potomstva, proizvedeno u razdoblju od
početka ispitivanja, pa sve dok se mjere iz članka 57. ovoga Pravilnika ne
provedu u cijelom području cijepljenja i dok ne prođe najmanje 3 mjeseca od
zadnjega zabilježenog izbijanja bolesti na tom području, može se staviti na
tržište unutar zemlje podrijetla. Unutar i izvan područja cijepljenja pod
sljedećim uvjetima:
a) objekt mora raditi pod strogom veterinarskom kontrolom;
b) u objektu se prerađuje isključivo svježe meso životinja koje su podrijetlom s
gospodarstava koja ispunjavaju uvjete iz članka 57. stavka 5. ovoga Pravilnika
ili svježe meso dobiveno od životinja koje su uzgojene i zaklane izvan područja
cijepljenja;
c) svo takvo svježe meso mora biti označeno oznakom zdravstvene ispravnosti koja
se utvrđuje u skladu s posebnim propisom koji uređuju zdravstvene uvjete za
proizvodnju, preradu, distribuciju i stavljanje proizvoda životinjskoga
podrijetla za ljudsku uporabu;
d) tijekom cijeloga proizvodnog procesa svježe meso mora biti jasno označeno i
mora se prevoziti i skladištiti odvojeno od mesa koje, u skladu s odredbama
ovoga Pravilnika, ima drukčiji zdravstveni status.
(10) U odnosu na stavak 9. ovoga članka, nadležno tijelo može zatražiti od
Europske komisije donošenje odluke za stavljanje mesa u promet na području
cijele države ili dijela države, u skladu s posebnim postupkom Europske komisije
i pod uvjetima koji se trebaju utvrditi u po istom postupku.
(11) Pravila u skladu s kojima se iz zone cijepljenja otprema svježe meso
cijepljenih svinja proizvedeno nakon razdoblja iz stavka 9. ovoga članka pa sve
dok se u skladu s člankom 61. ovoga Pravilnika državi ili regiji ponovo ne
prizna status područja slobodnog od bolesti slinavke i šapa ili zaraze virusom
slinavke i šapa, utvrđuju se u skladu s posebnim postupkom Europske komisije.
(12) Udovoljavanje uvjetima iz stavka 6., stavka 8. i kad je potrebno, stavka
10. ovoga članka, za svježe meso namijenjeno trgovini unutar Europske unije
potvrđuje nadležni veterinarski inspektor.
(13) Iznimno od stavka 8. ovoga članka, može se, u skladu s posebnim postupkom
Europske komisije, donijeti odluka da se na svježe meso preživača za koje se ne
zahtijeva obrada u skladu s dijelom A Dodatka VIII. ovoga Pravilnika i mljeveno
meso i mesne pripravke proizvedene od takvog mesa, koji su namijenjeni
stavljanju na tržište u određenoj regiji države podrijetla, stavlja oznaka
zdravstvene ispravnosti koja se ne može zamijeniti s oznakom zdravstvene
ispravnosti koja je određena u stavku 8. točki c) i stavku 9. točki c) ovoga
članka.
(14) Mlijeko i mliječni proizvodi dobiveni od cijepljenih životinja mogu se
staviti na tržište unutar i izvan područja cijepljenja pod uvjetom da su, ovisno
o tome jesu li namijenjeni za prehranu ljudi ili ne, obrađeni najmanje jednim od
postupaka iz dijela A i B Dodatka IX. ovoga Pravilnika. Ta se obrada mora
obaviti u objektu smještenom unutar područja cijepljenja ili u skladu s
odredbama članka 54. stavaka 4. do 7. ovoga Pravilnika.
(15) Prikupljanje i prijevoz uzoraka sirovog mlijeka životinja prijemljivih
vrsta s gospodarstava smještenih u ugroženom području u druge laboratorije osim
u veterinarski dijagnostički laboratorij koji je odobren za dijagnostiku
slinavke i šapa, kao i postupci s mlijekom u takvim laboratorijima, mora biti
odobreno od strane nadležnoga veterinarskog inspektora i uz obvezu provođenja
mjera za sprječavanje svakog širenja virusa slinavke i šapa.
(16) Stavljanje na tržište proizvoda životinjskog podrijetla, osim onih iz
stavka 6. do 11. ovoga članka i stavka 13. do 15. ovoga članka, mora se
obavljati pod uvjetima određenim u članku 30., 31., 32. i 42. ovoga Pravilnika.

Odjeljak 9

PONOVNO PRIZNAVANJE STATUSA DRŽAVE ILI REGIJE SLOBODNE OD BOLESTI SLINAVKE I
ŠAPA I ZARAZE VIRUSOM SLINAVKE I ŠAPA

*Ponovno priznavanje statusa države ili regije slobodne od bolesti slinavke i
šapa i zaraze virusom slinavke i šapa*

Članak 59.

Državi ili regiji države ponovo se priznaje status države odnosno regije
slobodne od bolesti slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa u skladu s
posebnim postupkom Europske komisije i uzimajući u obzir uvjete iz članka 60. i
61. ovoga Pravilnika.

*Ponovno priznavanje statusa nakon iskorjenjivanja slinavke i šapa bez provedbe
hitnog cijepljenja*

Članak 60.

(1) Državi ili regiji države koja je regionalizirana u skladu s člankom 45.
ovoga Pravilnika, njezin prijašnji status države odnosno regije slobodne od
slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa, ponovno se priznaje nakon
suzbijanja i iskorjenjivanja jednog ili više izbijanja slinavke i šapa, pod
sljedećim uvjetima:
a) provedene su sve mjere iz članka 36. i 44. ovoga Pravilnika,
b) ispunjen je najmanje jedan od sljedećih uvjeta:
– ispunjene su odgovarajuće preporuke iz zadnje verzije poglav­lja o slinavci i
šapu Kodeksa o zdravlju životinja OIE-a;
– prošla su najmanje tri mjeseca od zadnjega zabilježenog izbijanja slinavke i
šapa, a klinički pregled i laboratorijsko pretraživanje provedeno u skladu s
Dodatkom III. ovoga Pravilnika, potvrdili su da nema zaraze virusom slinavke i
šapa u državi ili regiji države.
(2) Odluke o ponovnom priznavanju statusa državi ili regiji države slobodne od
slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa donose se u skladu s posebnim
postupkom Europske komisije.

*Ponovno priznavanje statusa nakon što je slinavka i šap iskorijenjena uz
provedbu cijepljenja*

Članak 61.

(1) Državi ili regiji države koja je regionalizirana u skladu s člankom 45.
ovoga Pravilnika, njezin prijašnji status države odnosno regije slobodne od
slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa ponovo se priznaje nakon
suzbijanja i iskorjenjivanja jednog ili više izbijanja slinavke i šapa
cijepljenjem, a pod sljedećim uvjetima:
a) da su provedene sve mjere iz članka 36., 44., 54., 55., 56. i 57. ovoga
Pravilnika,
b) da je ispunjen najmanje jedan od sljedećih uvjeta:
– ispunjene su odgovarajuće preporuke iz zadnje verzije poglav­lja o slinavci i
šapu Kodeksa o zdravlju životinja OIE-a,
– prošla su najmanje tri mjeseca od klanja zadnje cijepljenje životinje i
obavljeno je propisano serološko pretraživanje,
– prošlo je najmanje šest mjeseci od zadnjeg izbijanja slinavke i šapa ili od
završetka provedbe hitnog cijepljenja, ovisno o tome koji je događaj kasniji, a
serološko pretraživanje za dokazivanje protutijela za nestrukturne proteine
virusa slinavke i šapa potvrdilo je odsutnost zaraze u cijepljenih životinja.
(2) Odluka o ponovnom priznavanju statusa države ili regije slobodne od slinavke
i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa donosi se u skladu s posebnim postupkom
Europske komisije.

*Izmjene mjera za ponovno priznavanje statusa države ili regije slobodne od
slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa*

Članak 62.

(1) Iznimno od članka 60. ovoga Pravilnika, može se u skladu s posebnim
postupkom Europske komisije, donijeti odluka o ukidanju ograničenja uvedenih u
skladu s ovim Pravilnikom, nakon što su ispunjeni zahtjevi iz članka 36. i 44.
ovoga Pravilnika i nakon što je kliničkim pregledom i serološkim pretraživanjima
potvrđena odsutnost zaraze virusom slinavke i šapa.
(2) Iznimno od članka 61. ovoga Pravilnika, može se u skladu s posebnim
postupkom Europske komisije, donijeti odluka o ukidanju ograničenja uvedenih u
skladu s ovim Pravilnikom nakon provedbe kliničkog pregleda i seroloških
pretraživanja određenih člankom 56. ovoga Pravilnika i mjera određenih člankom
57. ovoga Pravilnika i nakon što je potvrđena odsutnost zaraze virusom slinavke
i šapa.
(3) Ne isključujući primjenu odredbi stavka 1. i 2. ovoga članka može se u
skladu s posebnim postupkom Europske komisije, donijeti odluka o zabrani
kretanja svih životinja prijemljivih vrsta s područja ili iz regije države gdje
je izbila slinavka i šap u drugu državu sve dok se u skladu s uvjetima iz
Kodeksa o zdravlju životinja OIE-a, ponovo ne prizna status države/regije
slobodne od bolesti slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa, osim ako
te životinje:
a) nisu bile cijepljene i šalju se izravno u klaonicu na neodgodivo klanje, ili
b) ako su bile izolirane najmanje 30 dana neposredno prije utovara i ako su bile
pretražene serološkim testom za dokazivanje protutijela za strukturne proteine
virusa slinavke i šapa, s negativnim rezultatom, na uzorcima uzetim u razdoblju
tijekom 10 dana prije utovara.
(4) Ne isključujući primjenu odredbe stavka 2. ovoga članka, može se u skladu s
posebnim postupkom Europske komisije, donijeti odluka da se do ponovnog
priznanja statusa države/regije slobodne od slinavke i šapa i zaraze virusom
slinavke i šapa, u skladu s uvjetima Kodeksa o zdravlju životinja OIE-a, opseg
ugroženog područja oko područja cijepljenja na koje se odnosi članak 52. stavak
2. ovoga Pravilnika smanji nakon što se mjere iz članka 57. ovoga Pravilnika
provedu uz zadovoljavajući rezultat.

*Izdavanje potvrda za životinje prijemljivih vrsta i proizvode dobivene od tih
životinja za trgovinu unutar Europske unije*

Članak 63.

Za potrebe trgovine životinjama prijemljivih vrsta ili proizvodima dobivenim od
takvih životinja na unutarnjem tržištu Europske unije, nadležni veterinarski
inspektor mora izdati dodatne potvrde sukladno odredbama ovoga Pravilnika i to
sve dotle dok se u skladu s člankom 60. i 61. ovoga Pravilnika državi ili regiji
države ponovno ne prizna status države ili regije slobodne od slinavke i šapa i
zaraze virusom slinavke i šapa.

*Premještanje cijepljenih životinja prijemljivih vrsta nakon ponovnog dobivanja
statusa države slobodne od slinavke i šapa i zaraze virusom slinavke i šapa*

Članak 64.

(1) Slanje životinja prijemljivih vrsta cijepljenih protiv slinavke i šapa u
druge države članice Europske unije je zabranjeno.
(2) Iznimno od zabrane iz stavka 1. ovoga članka, može se u skladu s posebnim
postupkom Europske komisije donijeti odluka o provedbi posebnih mjera, u odnosu
na cijepljene životinje prijemljivih vrsta koje se drže u zoološkim vrtovima i
koje su obuhvaćene programom zaštite divlje faune ili koje se zbog genetskih
resursa domaćih životinja drže u objektima koje je nadležno tijelo uvrstilo na
popis centara za uzgoj životinja neophodnih za opstanak pasmine, u skladu s
odgovarajućim odredbama Kodeksa o zdravlju životinja OIE-a.

Poglavlje III.

PREVENTIVNE MJERE

Odjeljak 10.

LABORATORIJI I USTANOVE U KOJIMA SE RADI S VIRUSOM SLINAVKE I ŠAPA

*Laboratoriji i ustanove u kojima se radi s virusom slinavke i šapa*

Članak 65.

(1) Rad laboratorija i ustanova u kojima se u svrhu istraživanja, dijagnostike
ili proizvodnje radi sa živim virusom slinavke i šapa, njegovim genomom,
antigenima ili cjepivima proizvedenim od tih antigena nadzire nadležni
veterinarski inspektor.
(2) Rad sa živim virusom slinavke i šapa u svrhu istraživanja i dijagnostike
obavlja se isključivo u laboratoriju ovlaštenom od strane nadležnoga tijela.
(3) Rad sa živim virusom slinavke i šapa u svrhu dobivanja kako inaktiviranih
antigena za proizvodnju cjepiva tako i cjepiva te s tim povezana istraživanja,
obavljaju isključivo ustanove i laboratoriji ovlašteni od strane nadležnog
tijela.
(4) Laboratoriji i ustanove iz stavka 2. i 3. ovoga članka obvezno moraju raditi
u skladu s biosigurnosnim normama koje su određene u Dodatku XI. ovoga
Pravilnika.

*Kontrola laboratorija i ustanova u kojima se radi sa živim virusom slinavke i
šapa*

Članak 66.

Veterinarski stručnjaci Europske komisije, u suradnji s nadležnim tijelom
obavljaju preglede na licu mjesta kako bi provjerili jesu li sigurnosni sustavi
koji se primjenjuju u ovlaštenim ustanovama i laboratorijima iz članka 65.
stavka 2. i 3.ovoga Pravilnika, u skladu s biosigurnosnim normama iz Dodatka XI.
ovoga Pravilnika.

*Nacionalni laboratoriji*

Članak 67.

(1) U odnosu na dijagnostiku slinavke i šapa:
a) laboratorijsko pretraživanje na slinavku i šap mora se obav­ljati u
laboratorijima koje je nadležno tijelo odobrilo za takva pretraživanja;
b) laboratorijsko pretraživanje u svrhu potvrđivanja prisustva virusa slinavke i
šapa ili virusa drugih vezikularnih bolesti mora se obavljati u skladu s člankom
70. ovoga Pravilnika, u laboratoriju kojeg je odobrilo nadležno tijelo;
c) nacionalni referentni laboratorij za slinavku i šap je Hrvatski veterinarski
institut koji je odgovoran za usklađivanje dijagnostičkih standarda i metoda za
dijagnostiku slinavke i šapa u Republici Hrvatskoj;
d) nacionalni referentni laboratorij za slinavku i šap mora obav­ljati najmanje
poslove i zadaće navedene u Dodatku XIII. ovoga Pravilnika;
e) nacionalni referentni laboratorij iz točke c) ovoga stavka mora biti povezan
s Referentnim laboratorijem Europske unije, a naročito mora osigurati slanje
odgovarajućih uzoraka u Referentni laboratorij Europske unije.
(2) Nacionalni referentni laboratorij iz točke c) stavka 1. ovoga članka može
pružati usluge nacionalnoga referentnog laboratorija drugim državama. Suradnja
između nacionalnih referentnih laboratorija uređuje se uzajamnim sporazumom
između nadležnih tijela država članica, o kojemu treba obavijestiti Europsku
komisiju.
(3) Laboratorijska pretraživanja u skladu s ovim Pravilnikom provode se prije
svega u svrhu potvrđivanja ili isključivanja prisutnosti slinavke i šapa kao i
za isključivanje druge vezikularne bolesti. Kad se potvrdi izbijanje slinavke i
šapa i utvrdi serotip virusa, određuju se antigenske značajke tog virusa u
odnosu na referentni cjepni soj, prema potrebi uz pomoć Referentnog laboratorija
za slinavku i šap Europske unije. Uzorci domaćih životinja koje pokazuju znakove
vezikularne bolesti i koje su negativne na virus slinavke i šapa i, gdje je
bitno, na virus vezikularne bolesti svinja, moraju biti poslani na daljnja
pretraživanja u Referentni laboratorij Europske unije.
(4) Nacionalni referentni laboratorij mora raspolagati odgovarajućom opremom i
primjerenim brojem stručno osposobljenog osoblja za obavljanje laboratorijskih
pretraga koje se provode u skladu s odredbama ovoga Pravilnika.

*Sigurnosne norme, smjernice za nadzor i Kodeks dobre prakse za odobrene
laboratorije i ustanove u kojima se radi sa živim virusom slinavke i šapa*

Članak 68.

Sigurnosne norme, smjernice za nadzor i Kodeks dobre prakse primjenjuju se u
odobrenom laboratoriju i ustanovama u kojima se radi sa živim virusom slinavke
šapa.

Odjeljak 11.

DIJAGNOSTIKA SLINAVKE I ŠAPA

*Standardi i testovi za dijagnostiku slinavke i šapa i za diferencijalnu
dijagnostiku drugih vezikularnih bolesti*

Članak 69.

(1) Nacionalni laboratoriji moraju primjenjivati dijagnostičke testove i
standarde koji su navedeni u Dodatku XII. ovoga Pravilnika.
(2) Odluka o prikladnim načinima nabave, skladištenja i isporuke nacionalnim
laboratorijima dostatnih količina specifičnih reagensa ili dijagnostičkih
testova u hitnim slučajevima, naročito što se tiče mjera predviđenih člankom 56.
stavkom 3. ovoga Pravilnika, donosi se u skladu s posebnim postupkom Europske
komisije.

Odjeljak 12.

KRIZNI PLANOVI I SIMULACIJSKE VJEŽBE

*Krizni planovi*

Članak 70.

(1) Krizni plan u kojemu su detaljno utvrđene nacionalne mjere potrebne za
održavanje pripravnosti i visoke razine svijesti o slinavci i šapu kao i o
zaštiti okoliša, a koje treba provesti u slučaju izbijanja slinavke i šapa,
izrađuje nadležno tijelo.
(2) Kriznim planom određen je način pristupa objektima, opremi, osoblju i drugim
odgovarajućim sredstvima koja su potrebna za brzo i učinkovito iskorjenjivanje
slinavke i šapa, te osigurana surad­nja sa susjednim državama.
(3) Krizni plan mora predvidjeti mjere koje treba provesti u najgorem mogućem
slučaju iz točke 12. Dodatka XIV. ovoga Pravilnika i mora predvidjeti:
a) količine cjepiva koje se smatraju potrebnim u slučaju hitnog cijepljenja,
b) regije u kojima se nalaze područja s gustom populacijom stoke, uzimajući u
obzir kriterije iz Dodatka X. ovoga Pravilnika.
(4) Krizni plan mora osigurati poduzimanje svih potrebnih mjera kako bi se u
slučaju izbijanja bolesti spriječio svaki štetni učinak na okoliš koji je moguće
izbjeći, osiguravajući istodobno poduzimanje najučinkovitijih mjera za
suzbijanje bolesti, a da su pri tome štete koje nastaju zbog izbijanja bolesti
svedene na najmanju moguću mjeru, te naročito odrediti kad je potrebno zakapanje
ili spaljivanje lešina uginulih ili usmrćenih životinja, na licu mjesta.
(5) Kriteriji i zahtjevi za izradu Kriznog plana utvrđeni su u Dodatku XIV.
ovoga Pravilnika. Ti se kriteriji i zahtjevi mogu mijenjati i dopunjavati s
obzirom na posebne značajke bolesti slinavke i šapa te napredak u razvoju mjera
za suzbijanje bolesti i zaštitu okoliša, u skladu s posebnim postupkom Europske
komisije.
(6) Nadležno tijelo dostavlja Krizni plan Europskoj komisiji, koja isti
ocjenjuje i odobrava u skladu s posebnim postupkom.
(7) O svim bitnim izmjenama odobrenoga Kriznog plana, nadležno tijelo mora bez
odgađanja izvijestiti Europsku komisiju.
(8) U skladu s razvojem situacije, revidirani Krizni plan može se naknadno
odobriti prema posebnom postupku Europske komisije.
(9) U svakom slučaju, nadležno tijelo mora svakih pet godina ažurirati svoj
Krizni plan, naročito uzimajući u obzir vježbe simulacije iz članka 71. ovoga
Pravilnika, te isti mora dostaviti Europskoj komisiji na odobrenje u skladu s
posebnim postupkom.

*Vježbe simulacije*

Članak 71.

(1) Nadležno tijelo mora osigurati provedbu vježbi simulacije u skladu sa svojim
odobrenim Kriznim planom i Dodatkom XIV. ovoga Pravilnika.
(2) Nadležno tijelo mora osigurati da se vježbe simulacije, ako je to moguće i
izvedivo, provode u uskoj suradnji s nadležnim tijelima susjednih država.
(3) Nadležno tijelo izvješćuje Europsku komisiju o glavnim rezultatima vježbi
simulacije.

Odjeljak 13.

STOŽERI ZA SUZBIJANJE BOLESTI I STRUČNO TIJELO

*Nacionalni stožer za suzbijanje bolesti – poslovi i zadaci*

Članak 72.

(1) Nadležno tijelo mora osigurati da se u slučaju izbijanja slinavke i šapa
odmah može uspostaviti operativni Nacionalni stožer za suzbijanje bolesti.
(2) Nacionalni stožer za suzbijanje bolesti u prvom redu usmjerava i prati
djelatnosti lokalnih stožera za suzbijanje bolesti koji su predviđeni člankom
74. ovoga Pravilnika. Određeni poslovi za koje je prvobitno bio zadužen
nacionalni stožer za suzbijanje bolesti mogu se naknadno prenijeti na lokalne
stožere za suzbijanje bolesti koji djeluju na upravnoj razini, razini regije ili
na višoj razini, pod uvjetom da se time ne dovode u pitanje zadaće nacionalnog
stožera za suzbijanje bolesti.
(3) Nacionalni stožer za suzbijanje bolesti odgovoran je najmanje za:
a) utvrđivanje mjera potrebnih za suzbijanje bolesti;
b) osiguravanje brze i učinkovite provedbe tih mjera od strane lokalnih stožera
za suzbijanje bolesti;
c) raspoređivanje osoblja i drugih sredstava u lokalne stožere za suzbijanje
bolesti;
d) dostavljanje podataka Europskoj komisiji, nadležnim tijelima drugih država
članica Europske unije i drugim nacionalnim tijelima, uključujući vlasti i
tijela zadužena za pitanja zaštite okoliša, kao i veterinarskim, poljoprivrednim
i trgovinskim udrugama i tijelima;
e) organiziranje akcije hitnog cijepljenja i određivanje područja cijepljenja;
f) povezivanje s dijagnostičkim laboratorijima;
g) povezivanje s tijelima koja su nadležna za pitanja zaštite okoliša kako bi
uskladili djelovanja na području veterinarske i ekološke sigurnosti;
h) povezivanje sa sredstvima javnog priopćavanja;
i) povezivanje s tijelima nadležnim za provedbu propisa kako bi se osigurala
odgovarajuća provedba posebnih pravnih mjera.

*Nacionalni stožer za suzbijanje bolesti – tehnički zahtjevi*

Članak 73.

(1) Nadležno tijelo mora osigurati da nacionalni stožer za suzbijanje bolesti
raspolaže sa svim potrebnim sredstvima, uključujući osoblje, objekte i opremu za
vođenje učinkovite akcije iskorjenjivanja bolesti.
(2) Sredstva iz stavka 1. ovoga članka uključuju najmanje sljedeće:
a) sustav za identifikaciju stada i utvrđivanje lokacije životinja, koji je po
mogućnosti računalno podržan (kompjutoriziran);
b) sva prikladna komunikacijska sredstva, uključujući telefone, telefaks uređaje
i po mogućnosti opremu za komuniciranje sa sredstvima javnog priopćavanja;
c) komunikacijski sustav koji je po mogućnosti računalno podržan i koji
omogućuje razmjenu podataka s lokalnim stožerima za suzbijanje bolesti,
laboratorijima i drugim relevantnim organizacijama;
d) zemljovide i druge izvore podataka koji se mogu koristiti za usmjeravanje
mjera suzbijanja bolesti;
e) zajednički dnevnik u koji se kronološkim redom bilježe svi događaji povezani
s izbijanjem slinavke i šapa i koji omogućuje povezivanje i usklađivanje
različitih aktivnosti;
f) popis nacionalnih i međunarodnih organizacija i laboratorija koji su
zainteresirani za izbijanje slinavke i šapa i s kojima treba stupiti u kontakt u
slučaju izbijanja te bolesti;
g) popis osoblja i drugih osoba koje se u slučaju izbijanja slinavke i šapa može
odmah pozvati da rade u lokalnim stožerima za suzbijanje bolesti ili u stručnim
tijelima iz članka 76. ovoga Pravilnika;
h) popis tijela i ustanova nadležnih za zaštitu okoliša s kojima treba stupiti u
kontakt u slučaju izbijanja slinavke i šapa;
i) zemljovide s označenim odgovarajućim područjima na kojima se nalaze mjesta
prerade;
j) popis poduzeća koja su ovlaštena za obradu i preradu lešina i nusproizvoda
životinjskoga podrijetla i kojima bi se mogli povjeriti ti poslovi u slučaju
izbijanja slinavke i šapa, na kojemu naročito treba navesti njihov kapacitet,
adresu i druge podatke za uspostavu kontakta;
k) popis mjera za praćenje i suzbijanje onečišćenja okoliša, naročito
površinskih i podzemnih voda, uzrokovanog prodorom dezinficijenasa te tjelesnih
tkiva i tekućina nastalih raspadanjem lešina.

*Lokalni stožeri za suzbijanje bolesti – osnivanje, poslovi i zadaci*

Članak 74.

(1) Nadležno tijelo mora osigurati da se u slučaju izbijanja slinavke i šapa
odmah može uspostaviti operativni lokalni stožer za suzbijanje bolesti.
(2) Nadležno tijelo mora osigurati da se u okviru Kriznog plana predvide moguće
lokacije lokalnih stožera za suzbijanje bolesti, njihov ustroj, osoblje,
smještaj, objekti i oprema, sustav upravljanja, komunikacijske linije i načini
prenošenja informacija.
(3) Nadležno tijelo mora osigurati da lokalni stožeri za suzbijanje bolesti usko
surađuju i djeluju usklađeno s nacionalnim stožerom za suzbijanje bolesti,
naročito u odnosu na mjere iz članka 72. stavka 3. točke b) ovoga Pravilnika.
(4) Nadležno tijelo mora osigurati da lokalni stožeri za suzbijanje bolesti budu
tako organizirani da se u slučaju izbijanja slinavke i šapa mogu brzo provesti
mjere koje su određene ovim Pravilnikom.

*Lokalni stožeri za suzbijanje bolesti – tehnički zahtjevi*

Članak 75.

(1) Nadležno tijelo mora osigurati da lokalni stožeri za suzbijanje bolesti
raspolažu potrebnim osobljem, objektima i opremom te jasno organiziranim i
učinkovitim upravljanjem kako bi se osigurala brza provedba mjera vezanih uz
epidemiološko istraživanje, zaštitu okoliša, preradu lešina iz zaraženog stada,
službeni nadzor nad područjima, praćenje i utvrđivanje podrijetla životinja,
klanje zbog dobrobiti životinja i klanje u hitnim slučajevima, čišćenje i
dezinfekciju te druge higijenske mjere, hitno cijepljenje i druge strateške
odluke.
(2) Lokalni stožeri za suzbijanje bolesti moraju imati najmanje sljedeće:
a) jednu telefonsku liniju rezerviranu za komunikaciju s nacionalnim stožerom za
suzbijanje bolesti te više telefonskih linija preko kojih poljoprivrednici i
drugi stanovnici ruralnih područja mogu dobiti najnovije i točne informacije o
uvedenim mjerama;
b) terensko osoblje koje raspolaže potrebnom komunikacijskom opremom i
učinkovitim sustavom za upravljanje svim potreb­nim podacima;
c) sustav bilježenja podataka, koji je po mogućnosti računalno podržan i koji je
povezan s nacionalnim stožerom za suzbijanje bolesti i sa svim potrebnim bazama
podataka, laboratorijima i drugim organizacijama;
d) zajednički dnevnik u koji se kronološkim redom bilježe svi događaji povezani
s izbijanjem slinavke i šapa i koji omogućuje povezivanje i usklađivanje
različitih aktivnosti;
e) ažurirani popis osoba, uključujući privatne veterinare te popis lokalnih
organizacija u svakoj regiji s kojima treba stupiti u kontakt i koje se mogu
uključiti u rad u slučaju izbijanja slinavke i šapa;
f) ažurirani popis gospodarstava na koja se u slučaju izbijanja slinavke i šapa
mogu primijeniti odredbe članka 15. i 18. ovoga Pravilnika;
g) ažuriranu evidenciju mogućih mjesta za zakopavanje ili spaljivanje životinja
koje su usmrćene u skladu s odredbama ovoga Pravilnika i koje se moraju
preraditi u skladu s propisima Europske unije i nacionalnim propisima o zaštiti
okoliša;
h) ažurirani popis tijela nadležnih za zaštitu okoliša u svakoj regiji, kao i
drugih tijela koja se bave pitanjima zaštite okoliša, koje treba kontaktirati i
uključiti ih u rad u slučaju izbijanja slinavke i šapa;
i) zemljovide na kojima su označena prikladna mjesta za zakopavanje lešina koja
neće predstavljati opasnost za okoliš, naročito za površinske ili podzemne vode;
j) popis poduzeća koja su ovlaštena za obradu i preradu lešina i nusproizvoda
životinjskog podrijetla;
k) popis mjera za praćenje i suzbijanje onečišćenja okoliša, naročito
površinskih i podzemnih voda, uzrokovanog prodorom dezinficijenasa te tjelesnih
tkiva i tekućina nastalih raspadanjem lešina.

*Stručno tijelo*

Članak 76.

(1) Nadležno tijelo mora osnovati stručno tijelo u kojemu su zastupljeni
epidemiolozi, znanstvenici iz područja veterinarstva i virolozi koje će pratiti
nove znanstvene spoznaje kako bi pomoglo nadležnome tijelu u osiguranju
pripravnosti za slučaj izbijanja slinavke i šapa.
(2) U slučaju sumnje na izbijanje slinavke i šapa stručno tijelo obavlja
najmanje sljedeće zadatke:
a) procjenjuje kliničku sliku i epidemiološko stanje;
b) daje savjete o uzorkovanju i dijagnostici slinavke i šapa kao i o dodatnim
aktivnostima i mjerama koje treba poduzeti.
(3) U slučaju izbijanja slinavke i šapa stručno tijelo obavlja najmanje sljedeće
zadatke:
a) ocjenjuje, najmanje u primarnom slučaju i prema potrebi, na licu mjesta,
kliničku sliku bolesti i provodi epidemiološko istraživanje kako bi prikupilo
podatke potrebne za određivanje:
– izvora zaraze,
– datuma unošenja uzročnika zaraze,
– mogućeg širenja bolesti,
b) podnosi izvješće ravnatelju Uprave za veterinarstvo i nacionalnom stožeru za
suzbijanje bolesti;
c) daje savjete o pretraživanju, uzorkovanju, postupcima testiranja, načinima
suzbijanja i drugim mjerama koje treba poduzeti te o strategiji koju treba
provoditi, uključujući savjete o biosigurnosnim mjerama na gospodarstvima ili u
objektima iz članka 16. ovoga Pravilnika kao i u vezi s hitnim cijepljenjem;
d) prati nalaze i usmjerava epidemiološka istraživanja;
e) epidemiološke podatke nadopunjuje zemljopisnim, meteorološkim i drugim
potrebnim podacima;
f) analizira epidemiološke podatke i obavlja procjenu rizika u redovitim
vremenskim razmacima;
g) pruža pomoć kako bi se osiguralo da se prerada lešina i nusproizvoda
životinjskog podrijetla obavlja tako da se štetni učinak na okoliš svede na
najmanju moguću mjeru.

Odjeljak 14.

BANKE ANTIGENA I CJEPIVA

*Nacionalna banka antigena i cjepiva*

Članak 77.

(1) Nadležno tijelo može u okviru Kriznog plana uspostaviti ili održavati
nacionalnu banku antigena i cjepiva u kojoj će za potrebe hitnog cijepljenja
čuvati pričuve antigena i cjepiva koji su odobreni u skladu s posebnim
propisima.
(2) Nadležno tijelo može angažirati poduzeća za pakiranje i skladištenje cjepiva
u slučaju hitnog cijepljenja.
(3) Nadležno tijelo mora osigurati da antigeni i formulirana cjepiva koja se
nalaze u nacionalnoj banci antigena i cjepiva, kad je ista uspostavljena,
zadovoljavaju minimalne norme u pogledu sigurnosti, sterilnosti i sadržaja
nestrukturnih proteina, koje su utvrđene za banke antigena i cjepiva Europske
unije.
(4) Ako je uspostavljena nacionalna banka antigena i cjepiva, nadležno tijelo
mora izvješćivati Europsku komisiju o zalihama antigena i cjepiva. Ti se podaci
moraju dostavljati Europskoj komisiji svakih 12 mjeseci, zajedno s podacima o
pojavi bolesti iz Dodatka E Pravilnika o veterinarsko-zdravstvenim uvjetima za
stavljanje u promet goveda i svinja (»Narodne novine«, broj 69/06). Podaci o
količinama i podtipovima antigena ili odobrenih cjepiva koji se čuvaju u
nacionalnoj banci antigena i cjepiva smatraju se povjerljivim podacima i ne
smiju se objavljivati.

*Pristup banci antigena i cjepiva Europske unije*

Članak 78.

Nadležno tijelo mora podnijeti zahtjev Europskoj komisiji u svrhu pristupa banci
antigena i cjepiva Europske unije.

*Ispitivanje cjepiva protiv slinavke i šapa*

Članak 79.

Ne isključujući norme koje su zakonodavstvom Europske unije utvrđene u pogledu
djelovanja, sigurnosti i proizvodnih postupaka, cjepiva dobivena od antigena
koji se čuvaju u banci antigena i cjepiva Europske unije moraju obvezno
zadovoljavati minimalne norme, koje su u pogledu djelovanja, sigurnosti i
proizvodnih postupaka utvrđene u Europskoj farmakopeji i odgovarajućim odredbama
Priručnika OIE-a.

Odjeljak 15.

SLINAVKA I ŠAP U DRUGIH VRSTA ŽIVOTINJA

*Dodatne mjere za sprečavanje i suzbijanje slinavke i šapa*

Članak 80.

(1) Ne isključujući primjenu Pravilnika o načinu postupanja s nusproizvodima
životinjskog podrijetla koji nisu za prehranu ljudi (»Narodne novine«, broj
56/06) i druge provedbene propise, zabranjeno je koristiti napoj u hranidbi svih
životinja bez obzira na njihovu uporabu i mjesto držanja. Zabrana korištenja
napoja u hranidbi svinja iznimno je dopuštena u skladu s člankom 23. stavkom 4.
Pravilnika o mjerama za otkrivanje, suzbijanje i iskorjenjivanje klasične
svinjske kuge (»Narodne novine«, broj 187/04).
(2) Detaljna pravila kontrole slinavke i šapa u životinja na koje se odnosi
druga rečenica točke 2. članka 2. donose se u skladu s posebnim postupkom
Europske komisije.
(3) Kad dobije obavijest o sumnji da su divlje životinje zaražene slinavkom i
šapom, nadležno tijelo mora poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi potvrdilo
ili isključilo prisutnost bolesti, i to pretraživanjem svih odstrijeljenih ili
uginulih divljih životinja prijemljivih vrsta, uključujući i laboratorijsko
testiranje. Nadležno tijelo mora o sumnji obavijestiti vlasnike životinja
prijemljivih vrsta i Upravu za lovstvo Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i
vodnoga gospodarstva.
(4) Kad dobije potvrdu primarnog slučaja slinavke i šapa u div­ljih životinja,
nadležno tijelo mora odmah poduzeti mjere iz dijela A Dodatka XV. ovoga
Pravilnika kako bi se smanjila opasnost od širenja bolesti, te mora izraditi
plan iskorjenjivanja slinavke i šapa u skladu s dijelom B Dodatka XV. ovoga
Pravilnika. O potvrđenom slučaju slinavke i šapa nadležno tijelo mora
obavijestiti vlasnike životinja prijemljivih vrsta i Upravu za lovstvo
Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva.

Poglavlje IV.

PROVEDBENE MJERE

*Kazne*

Članak 81.

(1) Kaznene odredbe koje se primjenjuju u slučaju kršenja odredbi ovoga
Pravilnika određene su Zakonom o veterinarstvu. Nadležno tijelo mora osigurati
da kazne koje se izriču u slučaju postupanja protivnog odredbama ovoga
Pravilnika budu djelotvorne, razmjerne i preventivne.
(2) Nadležno tijelo mora o kaznenim odredbama izvijestiti Europsku komisiju, te
istu mora bez odgađanja obavijestiti o svim kasnijim izmjenama i dopunama tih
odredbi.

*Postupak za donošenje »ad hoc« epidemioloških mjera*

Članak 82.

Kad pri provedbi mjera predviđenih ovim Pravilnikom nadležno tijelo utvrdi da
određena mjera ne odgovara epidemiološkom stanju, ili kad se virus slinavke i
šapa širi unatoč mjerama poduzetim u skladu s ovim Pravilnikom, može se donijeti
u tu svrhu (ad hoc) odluka, u skladu s posebnim postupkom Europske komisije,
kojom se državi dopušta da u ograničenom razdoblju koje odgovara epidemiološkom
stanju provodi druge mjere koje imaju jednak učinak.

Članak 83.

Nadležno tijelo mora dostaviti Europskoj komisiji tekst glavnih odredbi ovoga
Pravilnika.

Poglavlje V.

PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 84.

(1) Dodaci I. do XV. tiskani su kao prilog ovoga Pravilnika i čine njegov
sastavni dio.
(2) Danom stupanja na snagu ovoga Pravilnika prestaje važiti Pravilnik o mjerama
za suzbijanje i iskorjenjivanje slinavke i šapa (»Narodne novine«, broj 55/01).
(3) Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u »Narodnim
novinama«
(4) Iznimno od stavka 3. ovoga članka:
– odredbe ovoga Pravilnika, koje se odnose na obvezu izvješćivanja i
dostavljanja nadležnog tijela prema Europskoj komisiji, posebne postupke
Europske komisije i na Europsku uniju iz članka 8. stavka 3., članka 10. stavka
1. točke a), članka 14. stavka 2., članka 15. stavka 3., članka 17., članka 18.
stavka 4., članka 21. stavka 5., članka 25. stavka 7., članka 38. stavka 5.,
članka 39. stavka 9., članka 45. stavka 2., članka 47. stavka 1. i 2., članka
50. stavka 3. i 4., članka 53. stavka 1., članka 58. stavka 10. do 13., članka
59., članka 60. stavka 2., članka 61. stavka 2., članka 62. stavka 1. i 2.,
članka 63., članka 64. stavka 1., članka 66., članka 67. stavka 2., članka 69.
stavka 2., članka 70. stavka 5 do 9., članka 77. stavka 3. i 4., članka 80.
stavka 2., članka 81. stavka 2., članka 82. i članka 83., kao i iz podtočke
2.1.1. točke 2. Dodatka V., točke 3. dijela A Dodatka IX., točke 3. i 4. Dodatka
XI., točke 5. dijela A i prvog odjeljka podtočke 1.1. i podtočke 1.3. točke 1.
dijela B Dodatka XII. stupaju na snagu od dana pristupa Republike Hrvatske
Europskoj uniji.

Klasa: 011-02/06-01/102
Urbroj: 525-1-06-1
Zagreb, 30. studenoga 2006.

Ministar
**Petar Čobanković**, v. r.

**DODATAK I.**
DEFINICIJA IZBIJANJA BOLESTI

Izbijanje bolesti se proglašava ako gospodarstvo ispunjava jedan ili više od
sljedećih kriterija:
1. virus slinavke i šapa izoliran je iz životinje iz bilo kojeg proizvoda koji
potječe od te životinje ili iz njenog okoliša;
2. u životinje prijemljive vrste uočeni su klinički znakovi koji ukazuju na
slinavku i šap, a u uzorcima uzetim od životinje ili životinja iz iste
epidemiološke skupine otkriven je i identificiran virusni antigen ili virusna
ribonukleinska kiselina (RNK) koja je specifična za jedan ili više serotipova
virusa slinavke i šapa;
3. u životinje prijemljive vrste uočeni su klinički znakovi koji ukazuju na
slinavku i šap i ta životinja i njezine »kohorte« pozitiv­no reagiraju na
protutijela za strukturne ili nestrukturne proteine virusa slinavke i šapa, pod
uvjetom da se kao mogući uzroci seropozitivnosti mogu isključiti ranije
cijepljenje, rezidualna majčinska protutijela ili nespecifične reakcije;
4. u uzorcima uzetim od životinja prijemljive vrste otkriven je i identificiran
virusni antigen ili virusna RNK koja je specifična za jedan ili više serotipova
virusa slinavke i šapa i te životinje pozitivno reagiraju na protutijela za
strukturne ili nestrukturne proteine virusa slinavke i šapa, pod uvjetom da se,
u slučaju protutijela za strukturne proteine, kao mogući uzroci seropozitivnosti
mogu isključiti ranije cijepljenje, rezidualna majčinska protutijela ili
nespecifične reakcije;
5. utvrđena je epidemiološka povezanost s potvrđenom pojavom slinavke i šapa i
ispunjen je jedan od sljedećih uvjeta:
a) jedna ili više životinja pozitivno reagiraju na protutijela za strukturne ili
nestrukturne proteine virusa slinavke i šapa, pod uvjetom da se kao mogući
uzroci seropozitivnosti mogu isključiti ranije cijepljenje, rezidualna majčinska
protutijela ili nespecifične reakcije;
b) u uzorcima uzetim od jedne ili više životinja prijemljive vrste otkriven je i
identificiran virusni antigen ili virusna RNK koja je specifična za jedan ili
više serotipova virusa slinavke i šapa;
c) otkrivanjem serokonverzije iz negativne u pozitivnu pri pretraživanju na
protutijela za strukturne ili nestrukturne proteine virusa slinavke i šapa u
jedne ili više životinja prijemljive vrste, serološki je dokazana aktivna zaraza
virusom slinavke i šapa, a ranije cijepljenje, rezidualna majčinska protutijela
ili nespecifične reakcije mogu se isključiti kao mogući uzroci seropozitivnosti.
Ako se ne može opravdano očekivati da je zadržan raniji seronegativni status,
utvrđivanje serokonverzije obavlja se na parnim uzorcima koji su dvokratno ili
višekratno uzeti od istih životinja i to u razmaku od najmanje 5 dana u slučaju
dokaza protutijela za strukturne proteine i u razmaku od najmanje 21 dan u
slučaju dokaza protutijela za nestrukturne proteine.
d) u životinje prijemljive vrste uočeni su klinički znakovi koji ukazuju na
slinavku i šap.

**DODATAK II.**

Prijava BOLESTI I DRUGI
EPIDEMIOLOŠKI PODACI KOJE nadležno tijelo MORA DOSTAVITI u slučaju kada je
potvrđena pojava slinavke i šapa

1. U roku od 24 sata od potvrde svakoga primarnog izbijanja ili primarne pojave
bolesti u objektima ili prijevoznim sredstvima iz članka 16. ovoga Pravilnika
nadležno tijelo mora, preko sustava prijavljivanja bolesti životinja, prijaviti
Europskoj komisiji sljedeće:
a) datum slanja,
b) vrijeme slanja,
c) naziv države,
d) naziv bolesti i, prema potrebi, tip virusa,
e) redni broj izbijanja bolesti,
f) vrstu izbijanja bolesti,
g) poziv na broj izbijanja bolesti povezanim s ovim izbijanjem;
h) regiju i zemljopisni položaj gospodarstva,
i) ostale regije koje su obuhvaćene ograničenjima,
j) datum potvrđivanja bolesti i metode dokazivanja bolesti,
k) datum postavljanja sumnje,
l) pretpostavljeni datum prve zaraze,
m) izvor bolesti, ako ga je moguće utvrditi,
n) mjere suzbijanja koje su poduzete.
2. U slučaju primarnog izbijanja bolesti ili pojave bolesti u objektima ili
prijevoznim sredstvima iz članka 16. ovoga Pravilnika nadležno tijelo mora, osim
podataka iz točke 1. ovoga Dodatka, dostaviti i sljedeće podatke:
a) broj životinja svake prijemljive vrste prisutne na mjestu izbijanja bolesti
ili u objektima i prijevoznim sredstvima iz članka 16. ovoga Pravilnika;
b) za svaku vrstu i kategoriju (uzgoj, tov, klanje itd.) broj uginulih životinja
prijemljivih vrsta na gospodarstvu, u klaonici ili u prijevoznom sredstvu;
c) za svaku kategoriju (uzgoj, tov, klanje itd.) stopu pobola i broj životinja
prijemljivih vrsta u kojih je potvrđena slinavka i šap;
d) broj životinja prijemljivih vrsta usmrćenih na mjestu izbijanja bolesti, u
klaonici ili prijevoznom sredstvu,
e) broj prerađenih i neškodljivo uništenih lešina;
f) udaljenost mjesta izbijanja bolesti od najbližeg gospodarstva na kojemu se
drže životinje prijemljivih vrsta;
g) lokaciju gospodarstva ili gospodarstava s kojih potječu zaražene životinje
ili lešine, ako je slinavka i šap potvrđena u klaonici ili prijevoznom sredstvu.
3. U slučaju sekundarnih izbijanja, podaci iz točke 1. i 2. ovoga Dodatka moraju
se dostaviti Europskoj komisiji najkasnije prvoga radnog dana svakog tjedna, a
dostavljeni podaci moraju obuhvatiti prethodni tjedan do nedjelje u ponoć.
4. Nadležno tijelo mora, što je prije moguće, nakon dostave podataka u vezi s
izbijanjem ili pojavom slinavke i šapa na gospodarstvu, u klaonici ili
prijevoznom sredstvu u skladu s točkom 1., 2. i 3. ovoga Dodatka, dostaviti
Europskoj komisiji i ostalim državama članicama pisano izvješće koje sadrži
najmanje sljedeće podatke:
a) datum kada su životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu, u klaonici ili
prijevoznome sredstvu usmrćene i datum kada su njihove lešine prerađene;
b) rezultate pretraživanja uzoraka uzetih pri usmrćivanju životinja prijemljivih
vrsta;
c) u slučaju, ako se primjenjuje odstupanje predviđeno člankom 18. ovoga
Pravilnika, broj životinja prijemljivih vrsta koje su usmrćene i prerađene, i
gdje je primjenjivo, broj životinja prijemljivih vrsta koje će se naknadno
zaklati i rok do kojega treba obaviti klanje;
d) sve podatke o mogućem izvoru bolesti ili o utvrđenom izvoru bolesti;
e) u slučaju primarnog izbijanja ili pojave slinavke i šapa u klaonici ili
prijevoznom sredstvu, podatke o genotipu virusa koji je uzrokovao izbijanje ili
pojavu;
f) u slučajevima kada su životinje prijemljivih vrsta usmrćene na kontaktnim
gospodarstvima ili na gospodarstvima na kojima su se nalazile životinje
prijemljivih vrsta za koje se sumnjalo da su zaražene virusom slinavke i šapa,
podatke o:
– datumu usmrćivanja i broju životinja prijemljivih vrsta iz svake kategorije
koje su bile usmrćene na svakom gospodarstvu, a u slučajevima kada životinje
prijemljivih vrsta na kontaktnim gospodarstvima nisu bile usmrćene, moraju se
navesti razlozi za donošenje takve odluke;
– epidemiološkoj povezanosti između izbijanja ili pojave slinavke i šapa i
svakoga kontaktnog gospodarstva ili razlozima za postavljanje sumnje na slinavku
i šap na svakom sumnjivom gospodarstvu;
– rezultatima laboratorijskog testiranja uzoraka uzetih od životinja
prijemljivih vrsta na gospodarstvima i pri klanju.
5. Ako sustav prijavljivanja bolesti životinja iz bilo kojeg razloga privremeno
ne radi, moraju se koristiti druga sredstva komuniciranja.

**DODATAK III.**

PRETRAŽIVANJE

***1. Klinički pregled***

1.1. Na gospodarstvima se mora obaviti klinički pregled svih životinja
prijemljivih vrsta kako bi se otkrili znakovi ili simptomi slinavke i šapa.
1.2. Posebnu pozornost treba usmjeriti na životinje za koje postoji velika
vjerojatnost da su bile izložene virusu slinavke i šapa, pogotovo zbog prijevoza
s gospodarstava u riziku ili bliskog kontakta s osobama ili opremom koja je bila
u bliskom kontaktu s gospodarstvima u riziku.
1.3. Pri kliničkom pregledu treba uzeti u obzir načine prijenosa slinavke i
šapa, uključujući razdoblje inkubacije iz članka 2. točke 8. ovoga Pravilnika i
način držanja životinja prijemljivih vrsta.
1.4. Moraju se pomno pregledati sve bitne evidencije koje se vode na
gospodarstvu, naročito podaci koji se vode u veterinarsko--zdravstvene svrhe i,
ako su raspoloživi, podaci o pobolu, pomoru i pobačajima, kliničkim zapažanjima,
promjena u produktivnosti i potrošnji hrane, prodaji ili kupovini životinja,
dolascima osoba za koje se sumnja da su mogle biti kontaminirane i drugi podaci
koji su bitni za anamnezu.

***2. Postupci uzorkovanja***

*2.1. Opće odredbe*2.1.1. Serološko uzorkovanje se obavlja:
– u skladu s preporukama epidemiološke skupine osnovane unutar Stručnog tijela
iz članka 76. ovoga Pravilnika,
– kako bi se osigurala sljedivost i dobili dokazi, uzimajući u obzir i
definiciju o odsutnosti prethodne zaraze iz Dodatka I. ovoga Pravilnika.
2.1.2. Ako se uzorkovanje obavlja u okviru nadzora bolesti nakon njenog
izbijanja, ono ne smije početi prije nego protekne 21 dan od uklanjanja
prijemljivih životinja sa zaraženog gospodarstva ili gospodarstava i od
preliminarnog čišćenja i dezinfekcije, osim ako je drugačije predviđeno ovim
Dodatkom.
2.1.3. Uzimanje uzoraka od životinja prijemljivih vrsta obavlja se u skladu s
odredbama ovoga Dodatka svaki put kada se ovce i koze ili druge prijemljive
životinje koje ne pokazuju jasne kliničke znakove mogu dovesti u vezu s
izbijanjem bolesti, a naročito ako se takve životinje drže odvojeno od goveda i
svinja.
*2.2. Uzorkovanje na gospodarstvu*Na gospodarstvima na kojima se usprkos izostanku kliničkih znakova sumnja na
prisutnost slinavke i šapa, treba pregledati ovce i koze, a na preporuku
epidemiološke skupine i ostale prijemljive vrste, i to u skladu s protokolom
uzorkovanja koji omogućava otkrivanje prevalencije od 5 % s najmanje 95%-tnom
sigurnosti.
*2.3. Uzorkovanje u zaraženom području*2.3.1. Kako bi se u skladu s člankom 36. ovoga Pravilnika moglo tražiti ukidanje
mjera iz članka 21. do 35. ovoga Pravilnika, sva gospodarstva koja se nalaze
unutar zaraženog područja i na kojima ovce i koze nisu bile u izravnom i bliskom
kontaktu s govedima u razdoblju od najmanje 21 dan prije uzimanja uzoraka, treba
pregledati u skladu s protokolom uzorkovanja koji omogućava otkrivanje
prevalencije od 5 % s najmanje 95%-tnom sigurnosti.
2.3.2. Ako to dopušta epidemiološko stanje, a naročito pri primjeni mjera iz
članka 36. stavka 1. točke b) ovoga Pravilnika, nadležno tijelo može donijeti
odluku da se uzorci mogu uzeti najranije 14 dana nakon uklanjanja prijemljivih
životinja na zaraženom gospodarstvu ili gospodarstvima i nakon preliminarnog
čišćenja i dezinfekcije, pod uvjetom da se uzorkovanje obavlja u skladu s
podtočkom 2.3.1. ove točke, na način da je omogućeno otkrivanje 2%-tne
prevalencije u stadu s 95%-tnom sigurnosti.
*2.4. Uzorkovanje u ugroženom području*Kako bi se u skladu s člankom 44. ovoga Pravilnika moglo tražiti ukidanje mjera
predviđenih člankom 37. do 43. ovoga Pravilnika, treba pregledati gospodarstva
unutar ugroženog područja za koja se usprkos izostanku kliničkih znakova mora
sumnjati na prisutnost slinavke i šapa, osobito ona na kojima se drže ovce i
koze. U svrhu ovog pretraživanja, dostatano je uzorkovanje u više faza, pod
uvjetom da se uzorci uzimaju:
– na gospodarstvima u svim upravnim jedinicama unutar područja na kojima ovce i
koze nisu bile u izravnom i bliskom kontaktu s govedima u razdoblju od najmanje
30 dana prije uzimanja uzoraka;
– na što je moguće većem broju gospodarstva iz alineje 1. ove podtočke kako bi
se s najmanje 95%-tnom sigurnosti moglo otkriti najmanje jedno zaraženo
gospodarstvo, ako predviđena prevalencija iznosi 2 %, s tim da su gospodarstva u
uzorku ravnomjerno raspoređena u cijeloj zoni;
– od što je moguće većeg broja ovaca i koza po svakom gospodarstvu kako bi se s
najmanje 95 %-tnom sigurnosti otkrila 5%-tna prevalencija u stadu, te od svih
ovaca i koza ako ih na gospodarstvu ima manje od 15.
*2.5. Uzorkovanje u svrhu nadzora i praćenja*U svrhu nadzora i praćenja u područjima koja se nalaze izvan zona utvrđenih u
skladu s odredbama članka 21. ovoga Pravilnika, a naročito kako bi se potvrdila
odsutnost zaraze u populaciji ovaca i koza koja nije u bliskom i izravnom
kontaktu s necijepljenim govedima i/ili svinjama, primjenjuje se protokol
uzorkovanja koji u svrhu nadzora i praćenja preporučuje OIE ili protokol
uzorkovanja predviđen podtočkom 2.4. ove točke, s tom razlikom u odnosu na
alineju 2. iste podtočke, predviđena prevalencija u stadu iznosi 1 %.
2.6. Broj uzoraka, izračunat u skladu sa zahtjevima iz podtočke 2.2. i 2.3. ove
točke i alinejom 3. podtočkom 2.4 ove točke, povećava se kako bi se uzela u
obzir utvrđena osjetljivost primijenjenog dijagnostičkog testa.

**DODATAK IV.**

NAČELA I POSTUPCI čišćenja
i dezinfekcije

***1. Opća načela i postupci***

1.1. Postupci čišćenja i dezinfekcije, koji su navedeni u članku 11. ovoga
Pravilnika, provode se pod službenim nadzorom i u skladu s uputama službenoga
veterinara.
1.2. Dezinficijensi koji se upotrebljavaju za uništavanje virusa slinavke i šapa
i njihove koncentracije, moraju biti odobreni od strane nadležnog tijela.
1.3. Učinkovitost dezinficijensa ne smije biti ugrožena dugotrajnim
skladištenjem.
1.4. Pri odabiru dezinficijensa i načina dezinfekcije treba uzeti u obzir vrstu
objekata, vozila i predmeta koji se dezinficiraju.
1.5. Sredstva za odmašćivanje i dezinficijensi moraju se upotrebljavati pod
uvjetima koji ne smanjuju njihovu učinkovitost. Naročito se moraju uvažavati
tehnički parametri koje je naveo proizvođač, kao što su tlak, minimalna
temperatura i potrebno vrijeme djelovanja. Djelovanje dezinficijensa ne smije
biti ugroženo zbog međudjelovanja s drugim tvarima kao što su sredstva za
odmašćivanje.
1.6. Bez obzira koji se dezinficijens koristi, primjenjuju se sljedeća opća
pravila:
– stelju i gnoj temeljito natopiti deznficijensom,
– oprati i očistiti i četkom oribati sve površine koje su vjerojatno
kontaminirane, a naročito tlo, podove, rampe i zidove nakon, ako je moguće,
uklanjanja i demontaže opreme ili naprava koje bi inače mogle smanjiti
učinkovitost čišćenja i dezinfekcije,
– ponovo nanijeti dezinficijens i pustiti da djeluje najmanje onoliko dugo
koliko preporučuje proizvođač;
– vodu korištenu za čišćenje treba ukloniti na način da se spriječi svaka
opasnost od širenja virusa slinavke i šapa i u skladu s uputama službenoga
veterinara.
1.7. Ako se nakon dezinfekcije, čišćenje obavlja tekućinama pod tlakom, treba
spriječiti naknadnu kontaminaciju već očišćenih i dezinficiranih dijelova.
1.8. Treba oprati, dezinficirati ili uništiti opremu, naprave, predmete ili
boksove koji su vjerojatno kontaminirani.
1.9. Postupke čišćenja i dezinfekcije koji se zahtijevaju u okviru ovoga
Pravilnika treba dokumentirati u evidenciji koja se vodi na gospodarstvu ili,
ako se radi o vozilima, u dnevniku vožnje, a ako se zahtijeva službena potvrda,
istu izdaje nadležni veterinarski inspektor.

***2. Posebne odredbe koje se odnose na čišćenje i dezinfekciju zaraženih
gospodarstava***

*2.1. Preliminarno čišćenje i dezinfekcija*2.1.1. Tijekom usmrćivanja životinja trebaju se poduzeti sve potrebne mjere kako
bi se spriječilo ili svelo na najmanju moguću mjeru širenje virusa slinavke i
šapa. Između ostalog, treba postaviti privremenu opremu za dezinfekciju,
osigurati zaštitnu odjeću, tuševe, dekontaminirati korištenu opremu, instrumente
i naprave te isključiti ventilacijske uređaje.
2.1.2. Lešine usmrćenih životinja treba poprskati dezinficijensom te u
zatvorenim i nepropusnim spremnicima odvesti s gospodarstva kako bi se preradile
i uništile.
2.1.3. Čim se lešine životinja prijemljivih vrsta odvezu na preradu i uništenje,
dijelove gospodarstva na kojima su bile smještene te životinje i sve dijelove
drugih zgrada, dvorišta itd. koji su kontaminirani tijekom usmrćivanja, klanja
ili postmortalnih pregleda treba poprskati dezinficijensom koji je odobren za
korištenje u tu svrhu.
2.1.4. Sva tkiva i krv koja se razlila tijekom klanja ili postmortalnog pregleda
i sve vidljive nečistoće na zgradama, dvorištima, priboru itd. treba pažljivo
skupiti i ukloniti zajedno s lešinama.
2.1.5. Korišteni dezinficijens mora ostati na tretiranoj površini najmanje 24
sata.
*2.2. Završeno čišćenje i dezinfekcija*2.2.1. Sa svih površina treba ukloniti masnoću i prljavštinu uporabom sredstava
za odmašćivanje i površine oprati hladnom vodom.
2.2.2. Nakon pranja hladnom vodom, površine treba ponovo poprskati
dezinficijensom.
2.2.3. Nakon sedam dana objekte treba ponovo očistiti sredstvom za odmašćivanje,
isprati hladnom vodom, poprskati dezinficijensom i ponovo isprati hladnom vodom.

***3. Dezinfekcija kontaminirane stelje, gnoja i gnojevke***

3.1. Kruti gnoj i uporabljenu stelju treba sakupiti na hrpu da se zagrijava, po
mogućnosti dodavanjem 100 kg živog vapna na 1 m3 gnoja kako bi se osigurala
temperatura od najmanje 70o C u cijeloj hrpi, poprskati dezinficijensom i
ostaviti najmanje 42 dana tijekom kojih hrpu treba ili pokriti ili presložiti
kako bi se osiguralo da se svi slojevi ravnomjerno zagrijavaju.
3.2. Tekuću fazu gnoja i gnojevku treba pohraniti najmanje 42 dana nakon zadnjeg
dodavanja infektivnog materijala. Ovo se razdoblje može produžiti ako je
gnojevka ozbiljno kontaminirana ili za vrijeme nepovoljnih vremenskih uvjeta.
Ovo se razdoblje može skratiti ako je dodan dezinficijens kako bi se pH
vrijednost dovoljno promijenila da se uništi virus slinavke i šapa, u cijelom
sadržaju.

***4. Posebni slučajevi***

4.1. Ako se zbog tehničkih ili sigurnosnih razloga čišćenje i dezinfekcija ne
mogu obaviti u skladu s ovom Pravilnikom, objekti i prostori moraju se očistiti
i dezinficirati koliko god je to moguće kako bi se spriječilo širenje virusa
slinavke i šapa i najmanje jednu godinu u njih se ne smiju smjestiti životinje
prijemljivih vrsta.
4.2. Iznimno od podtočke 2.1. i 2.2. točke 2. ovoga Dodatka, u slučaju
gospodarstava na kojima se životinje drže na otvorenom, nadležno tijelo može
odrediti posebne postupke za čišćenje i dezinfekcije, uzimajući u obzir vrstu
gospodarstva i klimatske uvjete.
4.3. Iznimno od točke 3. ovoga Dodatka, nadležno tijelo može odrediti posebne
postupke za dezinfekciju balege i gnoja, u skladu sa znanstvenim spoznajama koje
dokazuju da ti postupci osiguravaju učinkovito uništavanje virusa slinavke i
šapa.

**DODATAK V.**

PONOVNO UVOĐENJE ILI NASELJAVANJE (OBNOVA POPULACIJE) ŽIVOTINJA NA
GOSPODARSTVIMA

***1. Opća načela***

1.1. Ponovno uvođenje ili naseljavanje životinja na gospodarstvo može početi tek
nakon što istekne 21 dan od završne dezinfekcije gospodarstva.
1.2. Životinje za obnovu populacije mogu se uvesti na gospodarstvo jedino pod
sljedećim uvjetima:
– životinje ne smiju dolaziti s područja za koja vrijede
veterinarsko-zdravstvena ograničenja vezana uz slinavku i šap;
– nadležnom tijelu je potvrđeno da se u životinja namijenjenih obnovi populacije
može otkriti svaki mogući rezidualni virus slinavke i šapa bilo na temelju
kliničkih znakova, ako se radi o govedima i svinjama, ili ako se radi o drugim
vrstama prijemljivim na slinavku i šap, laboratorijskim pretraživanjem koje se
provodi na kraju razdob­lja praćenja iz podtočke 1.3 ove točke;
1.2.1. Kako bi se u životinja namijenjenih obnovi populacije osigurao
odgovarajući imunosni odgovor o kojemu se govori u alineji 2. podtočke 1.2. ove
točke, životinje moraju:
– potjecati i dolaziti s gospodarstva smještenog u radijusu od najmanje 10 km od
gospodarstva na kojemu nije bilo izbijanja slinavke i šapa tijekom najmanje
zadnjih 30 dana, ili
– biti pretražene na prisutnost protutijela za virus slinavke i šapa testom
opisanim u Dodatku XII. ovoga Pravilnika, s negativ­nim rezultatom, s tim da su
uzorci uzeti prije uvođenja životinja na gospodarstvo.
1.3. Neovisno o vrsti uzgoja na gospodarstvu, ponovno uvođenje životinja mora
biti u skladu sa sljedećim postupcima:
1.3.1. Životinje se moraju uvesti u sve proizvodne jedinice i objekte dotičnog
gospodarstva.
1.3.2. Ako gospodarstvo ima više od jedne proizvodne jedinice ili objekta, nije
nužno da se ponovno uvođenje životinja odvija istodobno u svakoj jedinici ili
objektu. Niti jedna životinja koja pripada vrsti prijemljivoj na slinavku i šap
ne smije napustiti gospodarstvo dok sve novouvedene životinje u svim proizvodnim
jedinicama i objektima ne prođu kroz sve postupke koji se odnose na obnovu
populacije.
1.3.3. Životinje moraju biti klinički pregledavane svaka tri dana tijekom prvih
14 dana nakon uvođenja na gospodarstvo.
1.3.4. Životinje moraju biti klinički pregledavane jednom tjedno, između 15. i
28. dana od ponovnog uvođenja.
1.3.5. Najranije 28 dana nakon zadnjeg uvođenja životinja, sve životinje moraju
biti klinički pregledane te se u skladu sa zahtjevima iz podtočke 2.2. točke 2.
Dodatka III. ovoga Pravilnika moraju uzeti uzorci za testiranje na prisutnost
protutijela za virus slinavke i šapa.
1.4. Postupak obnavljanja populacije smatra se završenim ako su sve mjere iz
podtočke 1.3.5. ove točke provedene i ako su dale negativan rezultat.

***2. Proširenje mjera i odstupanja***

2.1. Nadležno tijelo može propisati:
2.1.1 Korištenje sentinel životinja, osobito na gospodarstvima koje je teško
očistiti i dezinficirati, što se naročito odnosi na gospodarstva na kojima se
životinje drže na otvorenom. Podrobne odred­be o korištenju kontrolnih
(sentinel) životinja mogu se utvrditi u skladu s posebnim postupkom Europske
komisije.
2.1.2 Dodatne mjere zaštite i kontrole u okviru obnavljanja populacije
životinja.
2.2. Nadležno tijelo može odstupiti od mjera određenih u podtočki 1.3.2. do
1.3.4. točke 1. ovoga Dodatka ako se obnova populacije obavlja nakon što
proteknu tri mjeseca od zadnjeg izbijanja bolesti u radijusu od 10 km od
gospodarstva na koje se ponovo naseljavaju životinje.

***3. Obnova populacije životinja u odnosu na hitno cijepljenje***

3.1. Obnova populacije životinja u području cijepljenja koje je utvrđeno u
skladu s člankom 52. ovoga Pravilnika obavlja se ili u skladu s točkom 1. i 2.
ovoga Dodatka ili u skladu s člankom 58. stavkom 2. ili stavkom 4. točkom a), c)
i d) ovoga Pravilnika.
3.2. Nadležno tijelo može dopustiti da se za obnovu populacije životinja na
gospodarstvima smještenim izvan područja cijepljenja koriste cijepljene
životinje, nakon što se poduzmu mjere iz članka 61. ovoga Pravilnika i pod
sljedećim uvjetima:
– ako je udio cijepljenih životinja korištenih za obnovu populacije veći od 75
%, najranije 28 dana nakon zadnjeg uvođenja životinja prijemljivih vrsta
cijepljene životinje se, slučajnim odabirom, pretražuju na protutijela za
nestrukturne proteine, pri čemu se za uzorkovanje primjenjuju kriteriji iz
podtočke 2.2. točke 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika, a za necijepljene
životinje primjenjuju se odred­be točke 1. ovoga Dodatka, ili
– ako udio cijepljenih životinja nije veći od 75 %, necijepljene životinje
smatraju se sentinel životinjama i primjenjuju se odredbe točke 1. ovoga
Dodatka.

**DODATAK VI.**

OGRANIČAVANJE KRETANJA KOPITARA

***1. Minimalne mjere***

Ako se u skladu člankom 10. ovoga Pravilnika potvrdi najmanje jedno izbijanje
slinavke i šapa, kopitari se ne smiju slati u druge države, osim ako ih uz
identifikacijsku ispravu (putni list) predviđenu posebnim propisima prati i
veterinarsko-zdravstvena svjedodžba određena Pravilnikom o
veterinarsko-zdravstvenim uvjetima za stav­ljanje kopitara u promet (»Narodne
novine«, broj 88/05).

***2. Preporučene dodatne mjere***

*2.1. Mjere tijekom potpune zabrane kretanja i stavljanja u promet*U slučaju kada nadležno tijelo primjenjuje mjeru potpune zabrane kretanja i
stavljanja u promet predviđenu člankom 7. stavkom 3. ovoga Pravilnika, prijevoz
kopitara s gospodarstava za koja su uvedena ograničenja iz članaka 4. i 10.
ovoga Pravilnika može se dopustiti za one kopitare kojima je potrebno posebno
veterinarsko liječenje u objektima u kojima nema životinja prijemljivih vrsta,
ako su ispunjeni sljedeći zahtjevi:
– dežurni veterinar koji je dostupan 24 sata dnevno, 7 dana u tjednu mora
potvrditi da se radi o hitnom slučaju;
– mora se predočiti suglasnost odredišne klinike;
– prijevoz mora odobriti nadležno tijelo koje je dostupno 24 sata dnevno, 7 dana
u tjednu;
– kopitare tijekom prijevoza mora pratiti identifikacijska isprava u skladu
posebnim propisima;
– prije polaska treba obavijestiti dežurnog službenog veterinara o putu
prijevoza;
– kopitare treba očistiti i dezinficirati učinkovitim dezinficijensom;
– kopitari se moraju prevoziti u prijevoznom sredstvu posebno namijenjenom
prijevozu kopitara, koje kao takvo mora biti označeno i koje je očišćeno i
dezinficirano prije i nakon uporabe.
*2.2. Nadzor nad kopitarima u odnosu na zaraženo i ugroženo područje*2.2.1. Kretanje i stavljanje u promet kopitara izvan zaraženih i ugroženih zona
ne podliježe drugim uvjetima osim onima koji proizlaze iz Pravilnika o
veterinarsko-zdravstvenim uvjetima za stavljanje kopitara u promet (»Narodne
novine«, broj 88/05).
2.2.2. Kretanje i stavljanje u promet kopitara unutar zaraženih i ugroženih zona
utvrđenih u skladu s člankom 21. ovoga Pravilnika podliježe sljedećim uvjetima:
– uporaba kopitara koji se drže na gospodarstvima smještenim u zaraženom i
ugroženom području na kojima nema životinja prijemljivih vrsta dopuštena je u
zaraženom području, pod uvjetom da se poduzmu odgovarajuće mjere čišćenja i
dezinfekcije, a u objektima smještenim u ugroženom području ta uporaba nije
ograničena;
– kopitari se mogu bez ograničenja prevoziti u prijevoznim sredstvima posebno
namijenjenim prijevozu kopitara na gospodarstvo na kojemu se ne drže životinje
prijemljivih vrsta;
– iznimno, nadležno tijelo može dopustiti prijevoz kopitara u prijevoznim
sredstvima posebno namijenjenim ili registriranim za prijevoz kopitara s
gospodarstva na kojemu se ne drže životinje prijemljivih vrsta na drugo
gospodarstvo na kojem se drže životinje prijemljivih vrsta, a koje je smješteno
u zaraženom području, pod uvjetom da se prijevozno sredstvo očisti i dezinficira
prije utovara životinja i prije napuštanja gospodarstva na koje su kopitari
dopremljeni;
– nadležni veterinarski inspektor može dopustiti kretanje kopitara po javnim
cestama, na pašnjacima koji pripadaju gospodarstvu na kojemu se ne drže
životinje prijemljivih vrsta i na ispustima.
2.2.3. Prikupljanje sjemena, jajnih stanica i embrija kopitara s gospodarstava
na kojima se ne drže životinje prijemljivih vrsta i koja se nalaze u zaraženim i
ugroženim zonama, te slanje sjemena, jajnih stanica i embrija kopitara
namijenjenih životinjama primateljicama na gospodarstava koja ne drže životinje
prijemljivih vrsta, može se obavljati bez ograničenja.
2.2.4. Dolazak vlasnika kopitara, veterinara, osjemenjivača i potkivača na
gospodarstvo u ugroženom području na kojemu se drže životinje prijemljivih
vrsta, ali za koje ne vrijede ograničenja predviđena člankom 4. do 10. ovoga
Pravilnika, dopušten je pod sljedećim uvjetima:
– kopitari se drže odvojeno od životinja prijemljivih vrsta i učinkovito se
sprječava pristup životinjama prijemljivih vrsta od strane osoba navedenih u
podtočki 2.2.4. točki 2. ovoga Dodatka.
– svi posjetitelji moraju biti evidentirati;
– prijevozna sredstva i obuća posjetitelja obvezno se moraju čistiti i
dezinficirati.

**DODATAK VII.**

OBRADA PROIZVODA KAKO BI SE OSIGURALO UNIŠTENJE VIRUSA SLINAVKE I ŠAPA

Dio A

PROIZVODI ŽIVOTINJSKOG PODRIJETLA

1. Proizvodi od mesa moraju bili podvrgnuti najmanje jednom od sljedećih
postupaka obrade:
a) toplinskoj obradi u hermetički zatvorenim posudama, uz Fo vrijednost od 3,00
ili više;
b) toplinskoj obradi na minimalnoj temperaturi od 70o C, s tim da je ta
temperatura dostignuta u svim dijelovima;
c) toplinskoj obradi na minimalnoj temperaturi od 80o C, s tim da je ta
temperatura dostignuta u svim dijelovima;
d) toplinskoj obradi u hermetički zatvorenim posudama na temperaturi od najmanje
60o C kroz najmanje četiri sata, tijekom kojih temperatura u središtu mora
iznositi najmanje 70o C kroz 30 minuta;
e) prirodnoj fermentaciji i zrenje otkoštenog mesa mora trajati najmanje 9
mjeseci, te rezultirati sljedećim karakteristikama: sposobnost vezanja vode (Aw
vrijednost) nije veća od 0,93 ili pH vrijednost nije veća od 6,0;
f) istoj obradi kao pod e) za neotkošteno meso, s tim da se na svaki način mora
izbjeći unakrsna kontaminacija;
g) toplinskoj obradi koja osigurava da je dostignuta temperatura od najmanje 65o
C u središtu proizvoda kroz vrijeme koje je potrebno da se dostigne
pasterizacijska vrijednost (pv) jednaka ili veća od 40;
2. Koža koja ispunjava zahtjeve iz članka 20. i podtočke c) ili d) točke 2.
dijela A poglavlja VI. Dodatka VIII. Pravilnika o načinu postupanja s
nusproizvodima životinjskog podrijetla koji nisu za prehranu ljudi (»Narodne
novine«, broj 56/06)
3. Ovčja vuna, dlaka preživača i svinjske čekinje, koji ispunjavaju zahtjeve iz
članka 20. i točke 1. dijela A poglavlja VI. Dodatka VIII. Pravilnika o načinu
postupanja s nusproizvodima životinjskog podrijetla koji nisu za prehranu ljudi
(»Narodne novine«, broj 56/06).
4. Proizvodi dobiveni od životinja prijemljivih vrsta koji su bili podvrgnuti:
a) toplinskoj obradi u hermetički zatvorenoj ambalaži uz Fo vrijednost 3 ili
više; ili
b) toplinskoj obradi kod koje je u središtu proizvoda bila postignuta
temperatura od najmanje 70o C kroz 60 minuta.
5. Krv i proizvodi od krvi životinja prijemljivih vrsta koji se koriste u
tehničke svrhe, uključujući farmaceutske proizvode, proizvode za dijagnostiku in
vitro i laboratorijske reagense, koji su bili podvrgnuti najmanje jednom od
postupaka obrade iz alineje 2. podtočke e) točke 3. dijela B poglavlja IV.
Dodatka VIII. Pravilnika o načinu postupanja s nusproizvodima životinjskog
podrijetla koji nisu za prehranu ljudi (»Narodne novine«, broj 56/06).
6. Salo i topljene masnoće, koji su bili podvrgnuti toplinskoj obradi iz alineje
4. podtočke d) točke 2. dijela B poglavlja IV. priloga VII. Pravilnika o načinu
postupanja s nusproizvodima životinjskog podrijetla koji nisu za prehranu ljudi
(»Narodne novine«, broj 56/06).
7. Hrana za kućne ljubimce i proizvodi za žvakanje za pse, koji ispunjavaju
zahtjeve iz točke 2., 3. ili 4. dijela A poglavlja II. Dodatka VIII. Pravilnika
o načinu postupanja s nusproizvodima životinjskog podrijetla koji nisu za
prehranu ljudi (»Narodne novine«, broj 56/06).
8. Lovački trofeji papkara i kopitara, koji ispunjavaju zahtjeve iz točke 1., 3.
ili 4. dijela A poglavlja VII. Dodatka VIII. Pravilnika o načinu postupanja s
nusproizvodima životinjskog podrijetla koji nisu za prehranu ljudi (»Narodne
novine«, broj 56/06)
9. Životinjska crijeva koja su u skladu s posebnim propisima očišćena,
sastrugana te 30 dana usoljena natrijevim kloridom, ili bijeljena ili sušena
nakon struganja, i koja su nakon obrade bila zaštićena od ponovne kontaminacije.

Dio B

PROIZVODI KOJI NISU ŽIVOTINJSKOG PODRIJETLA

Slama i krma koja je:
– bila podvrgnuta djelovanju vodene pare u zatvorenoj komori kroz najmanje 10
minuta na temperaturi od najmanje 80o C, ili
– bila podvrgnuta djelovanju formalinskih para (plinoviti formaldehid) koje
nastaju u komori zatvorenoj najmanje 8 sati i pri temperaturi od najmanje 19o C,
pri čemu se upotrebljavaju komercijalne otopine u koncentraciji od 35 do 40 %,
ili
– bila uskladištena u paketima ili balama na natkrivenom mjestu udaljenom
najmanje 2 km od najbližeg mjesta izbijanja slinavke i šapa i koja nije odvožena
s tog mjesta prije isteka najmanje tri mjeseca od završetka čišćenja i
dezinfekcije određene u članku 11. ovoga Pravilnika, a ni u kom slučaju prije
ukidanja ograničenja u zaraženom području.

**DODATAK VIII.**

Dio A

OBRADA SVJEŽEG MESA

1. Otkošteno svježe meso je:
– cijeli trup nakon klaoničke obrade tj. nakon iskrvarenja, evisceracije,
uklanjanja vimena kad se radi o kravama i, osim u svinja, skidanja kože i
odvajanja glave i nogu odrezanih u karpusu i tarzusu, a zajedno s ošitom, ali
bez unutarnjih organa, te s kojega su uklonjene kosti i glavni dostupni limfni
čvorovi.
2. Dijelovi od klaoničke obrade trupa:
– srce s kojega je potpuno uklonjeno okolno vezivno i masno tkivo;
– jetra s koje su potpuno uklonjeni pripadajući limfni čvor i okolno vezivno i
masno tkivo;
– cijeli žvačni mišići, zarezani u skladu s posebnim propisima, s kojih su
potpuno uklonjeni okolni limfni čvorovi, vezivno i masno tkivo;
– jezik s epitelom, ali bez kosti, hrskavice i krajnika;
– pluća s kojih su uklonjeni dušnik i glavne dušnice te bronhijalni i
medijastinalni limfni čvorovi;
– ostali proizvodi dobiveni klaoničkom obradom, bez kosti ili hrskavice, s kojih
su potpuno uklonjeni limfni čvorovi, vezivno i masno tkivo i sluznica;
3. Zrenje
– držanje trupova na temperaturi iznad +2° C, a da ne dođe do kvarenja, kroz
najmanje 24 sata;
– pH vrijednost izmjerena u središtu dugoga leđnog mišića (*longissimus dorsi*)
manja je od 6,0.
4. Djelotvorne mjere moraju se primijeniti kako bi se spriječila unakrsna
kontaminacija.

Dio B

Dodatne mjere koje se primjenjuju na
proizvodnju svježeg mesa životinja prijemljivih vrsta koje potječu iz ugroženog
područja

1. Svježe meso, ne uključujući glavu, unutarnje organe i klaoničke proizvode,
koje je namijenjeno stavljanju na tržište izvan zaraženog i ugroženog područja
mora biti proizvedeno u skladu s najmanje jednim od sljedećih dodatnih uvjeta:
a) u slučaju preživača:
– životinje su bile podvrgnute kontrolama iz članka 24. stavka 2. ovoga
Pravilnika,
– meso se podvrgava obradi iz točke 1., 3. i 4. dijela A ovoga Dodatka;
b) u slučaju svih životinja prijemljivih vrsta:
– životinje su boravile na gospodarstvu najmanje 21 dan i bile su označene tako
da se može utvrditi gospodarstvo s kojeg potječu,
– životinje su bile podvrgnute kontrolama iz članka 24. stavka 2. ovoga
Pravilnika,
– meso je jasno označeno i zadržava se pod službenim nadzorom najmanje 7 dana te
se ne pušta u opticaj sve dok se na kraju razdoblja zadržavanja službeno ne
isključi svaka sumnja na zarazu virusom slinavke i šapa na gospodarstvu
podrijetla;
c) u slučaju svih životinja prijemljivih vrsta:
– za životinje je završilo 21-dnevno razdoblje tijekom kojega nisu smjele
napustiti gospodarstvo podrijetla i niti jedna životinja prijemljiva na slinavku
i šap nije bila uvedena na to gospodarstvo,
– u roku od 24 sata od utovara životinje su bile podvrgnute kontrolama iz članka
24. stavka 2. ovoga Pravilnika,
– uzorci koji su u roku od 48 sati od utovara uzeti u skladu sa statističkim
zahtjevima iz podtočke 2.2. točke 2. Dodatka III. ovoga Pravilnika pretraženi
su, s negativnim rezultatom, testom za dokazivanje protutijela za virus slinavke
i šapa,
– meso se zadržava pod službenim nadzorom 24 sata i ne pušta se u opticaj dok se
ponovljenim pregledom životinja na gospodarstvu podrijetla ne potvrdi, na
temelju kliničkog pregleda, da nema zaraženih životinja ili životinja za koje se
sumnja da su zaražene.
2. Dijelovi od klaoničke obrade trupa označavaju se oznakom zdravstvene
ispravnosti u skladu s posebnim propisima koji uređuju zdravstvene uvjete za
proizvodnju, preradu, distribuciju i stavljanje u promet proizvoda životinjskoga
podrijetla za ljudsku uporabu, te se podvrgavaju jednom od postupaka obrade iz
točke 1. dijela A Dodatka VII. ovoga Pravilnika.
3. Ostali proizvodi se obrađuju kako je predviđeno člankom 32. ovoga Pravilnika.

**DODATAK IX.**

OBRADA MLIJEKA KAKO BI SE OSIGURALO UNIŠTENJE VIRUSA SLINAVKE I ŠAPA

Dio A

MLIJEKO I MLIJEČNI PROIZVODI NAMIJENJENI PREHRANI LJUDI

Sljedeći postupci su priznati kao postupci koji daju dovoljna jamstva za
uništenje virusa slinavke i šapa u mlijeku i mliječnim proizvodima namijenjenim
ljudskoj prehrani. Moraju se poduzeti potrebne mjere opreza kako bi se
spriječilo da nakon prerade mlijeko ili mliječni proizvodi dođu u dodir s
mogućim izvorom virusa slinavke i šapa.
1. Mlijeko namijenjeno ljudskoj prehrani mora se obraditi najmanje jednim od
sljedećih postupaka:
1.1. sterilizacijom na F03 ili više;
1.2. postupkom UHT1;
1.3. postupkom HTST2, primijenjenim dva puta na mlijeku s pH vrijednošću 7,0 ili
više;
1.4. postupkom HTST za mlijeko s pH vrijednošću ispod 7,0;
1.5. postupkom HTST u kombinaciji s drugim fizikalnim postupkom koji obuhvaća:
– snižavanje pH vrijednosti ispod 6,0 tijekom najmanje jednog sata, ili
– dodatno zagrijavanje do 72° C ili više, u kombinaciji s isušivanjem.
2. Mliječni proizvodi moraju se obraditi jednim od navedenih postupaka iz točke
1. ovoga dijela ili moraju biti proizvedeni od mlijeka obrađenog u skladu s
istim postupkom.
3. O svakom drugom načinu obrade odluka se donosi u skladu s posebnim postupkom
Europske komisije, naročito što se tiče proizvoda od sirovog mlijeka koji se
podvrgavaju duljem razdoblju zrenja koje uključuje snižavanje pH vrijednosti
ispod 6.

\_\_\_\_\_\_
1 UHT = obrada pri ultra visokoj
temperaturi od 132 °C najmanje jednu sekundu
2 HTST = brza pasterizacija na visokoj temperaturi, tj. na 72 °C kroz
najmanje 15 sekundi, ili drugi postupak s istovrijednim pasterizacijskim učinkom
kojim se postiže negativna reakcija na test fosfataze.

Dio B

Mlijeko i mliječni proizvodi koji nisu
namijenjeni prehrani ljudi te mlijeko i mliječni proizvodi namijenjeni prehrani
životinja

Sljedeći postupci su priznati kao postupci koji daju dovoljna jamstva za
uništenje virusa slinavke i šapa u mlijeku i mliječnim proizvodima koji nisu
namijenjeni prehrani ljudi ili hranidbi životinja. Moraju se poduzeti potrebne
mjere opreza kako bi se spriječilo da nakon prerade mlijeko ili mliječni
proizvodi dođu u dodir s mogućim izvorom virusa slinavke i šapa.
1. Mlijeko koje nije namijenjeno prehrani ljudi i mlijeko namijenjeno hranidbi
životinja mora se obraditi najmanje jednim od sljedećih postupaka:
1.1. sterilizacijom na F03 ili više;
1.2. postupkom UHT1 u kombinaciji s drugim fizikalnim postupkom obrade iz
alineje 1. i 2. podtočke 1.4. ovoga dijela;
1.3. postupkom HTST2, primijenjenim dva puta;
1.4. postupkom HTST u kombinaciji s drugim fizikalnim postupkom koji obuhvaća:
– snižavanje pH vrijednosti ispod 6 tijekom najmanje jednog sata, ili
– dodatno zagrijavanje do 72° C ili više, u kombinaciji s isušivanjem.
2. Mliječni proizvodi moraju se obraditi jednim od navedenih postupaka ili
moraju biti proizvedeni od mlijeka obrađenog u skladu s točkom 1. ovoga dijela.
3. Sirutka za hranidbu životinja prijemljivih vrsta koja je proizvedena od
mlijeka obrađenog kako je opisano u točki 1. ovoga dijela mora se pokupiti
najmanje 16 sati nakon što se mlijeko usiri i prije prijevoza na gospodarstvo za
uzgoj svinja njezin izmjereni pH mora imati vrijednost < 6,0.

\_\_\_\_\_\_\_
1 UHT = obrada pri ultra visokoj
temperaturi od 132 °C najmanje jednu sekundu
2 HTST = brza pasterizacija na visokoj temperaturi, tj. na 72 °C kroz
najmanje 15 sekundi, ili drugi postupak s istovrijednim pasterizacijskim učinkom
kojim se postiže negativna reakcija na test fosfataze.

**DODATAK X.**

KRITERIJI ZA DONOŠENJE ODLUKE O PROVEDBI ZAŠTITNOG CIJEPLJENJA I SMJERNICE ZA
PROGRAME HITNOG CIJEPLJENJA

***1. Kriteriji za donošenje odluke o provedbi zaštitnog cijepljenja\****

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Kriteriji | Odluka | |
| Za  cijepljenje | Protiv cijepljenja |
| Gustoća populacije prijemljivih životinja | Velika | Mala |
| Prevladavajuće vrste životinja s kliničkim znakovima bolesti | Svinje | Preživači |
| Kretanje potencijalno zaraženih životinja ili proizvoda izvan zaraženog područja | Dokazano | Nije dokazano |
| Vjerojatnost širenja virusa zrakom sa zaraženih gospodarstava | Velika | Mala ili ne postoji |
| Odgovarajuće cjepivo | Na raspolaganju | Nije na raspolaganju |
| Izvor izbijanja bolesti  (sljedivost) | Nepoznat | Poznat |
| Krivulja incidencije izbijanja bolesti | Brzorastuća | Ravna ili spororastuća |
| Rasprostranjenost izbijanja bolesti | Široka | Ograničena |
| Reakcija javnosti na politiku sustavnog uništavanja svih zaraženih i na zarazu sumnjivih životinja | Snažna | Slaba |
| Prihvaćanje regionalizacije nakon cijepljenja | Da | Ne |

\_\_\_\_\_\_

\* u skladu s izvješćem Znanstvenoga odbora
za zdravlje životinja iz 1999. godine

***2. Dodatni kriteriji za donošenje odluke o uvođenju hitnog
cijepljenja***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Kriteriji | Odluka | |
| Za cijepljenje | Protiv cijepljenja |
| Prihvaćanje regionalizacije od strane trećih zemalja | Poznato | Nepoznato |
| Ekonomska ocjena konkurentnih strategija | Predvidivo je da bi strategija suzbijanja bolesti bez hitnog cijepljenja dovela do osjetno većih gospodarskih gubitaka u poljoprivrednim i nepoljoprivrednim sektorima | Predvidivo je da bi strategija suzbijanja bolesti uz hitno cijepljenje dovela do osjetno većih gospodarskih gubitaka u poljoprivrednim i nepoljoprivrednim sektorima |
| Predvidivo je da pravilo »24/48 sati» neće biti moguće učinkovito provesti tijekom dva uzastopna dana5 | Da | Ne |
| Politika sustavnog uništavanja svih zaraženih i na zarazu sumnjivih životinja ima značajne sociološke i psihološke učinke | Da | Ne |
| U području s malom gustoćom populacije stoke postoje velika gospodarstva koja se bave intenzivnom stočnom proizvodnjom | Da | Ne |

\_\_\_\_\_\_\_

 5 Pravilo »24/48 sati«
znači:
a) zaražena stada na gospodarstvima iz članka 10. ovoga Pravilnika ne mogu se
sustavno uništiti u roku od 24 sata nakon potvrđivanja bolesti,
b) preventivno usmrćivanje životinja koje bi se mogle zaraziti ili kontaminirati
ne može se sigurno izvršiti za manje od 48 sati.

***3. Definicija područja s gustom populacijom stoke***

3.1. Pri donošenju odluke o mjerama koje će poduzeti u primjeni ovoga
Pravilnika, naročito o mjerama koje predviđa članak 52. stavak 2. ovoga
Pravilnika, nadležno tijelo mora, pored temeljite epidemiološke procjene,
razmotriti i definiciju područja s gustom populacijom stoke iz točke 3.2. ovoga
Dodatka ili, prema potrebi, onu koja je navedena u točki 17. članka 2.
Pravilnika o mjerama za suzbijanje i iskorjenjivanje klasične svinjske kuge
(»Narodne novine«, broj 187/04) te koristiti onu definiciju koja je stroža.
3.2. Životinje prijemljivih vrsta
Ako se radi o životinjama prijemljivih vrsta, područje s gustom populacijom
stoke je zemljopisno područje u radijusu od 10 km oko gospodarstva na kojemu se
nalaze životinje prijemljivih vrsta za koje se sumnja da su zaražene ili koje
jesu zaražene virusom slinavke i šapa, gdje je gustoća populacije životinja
prijemljivih vrsta veća od 1000 grla po km2. Dotično se gospodarstvo mora
nalaziti ili u administrativnoj jedinici manjoj od regije koja je definirana u
članku 2. točki 18. ovoga Pravilnika, u kojoj je gustoća populacije životinja
prijemljivih vrsta veća od 450 grla po km2 ili na udaljenosti manjoj od 20 km od
te administrativne jedinice.

**DODATAK XI.**

BIOSIGURNOSNE NORME ZA LABORATORIJE I USTANOVE U KOJIMA SE RADI SA ŽIVIM VIRUSOM
SLINAVKE I ŠAPA

1. Laboratoriji i ustanove u kojima se radi sa živim virusom slinavke i šapa
moraju udovoljavati minimalnim ili višim zahtjevima od onih utvrđenih u
»Minimalnim normama za laboratorije koji rade s virusom slinavke i šapa in vitro
i in vivo što ih je izradila Europska komisija za suzbijanje slinavke i šapa na
svojoj 26. sjednici održanoj u Rimu, u travnju 1985. godine, a koje su
izmijenjene 1993. godine.
2. U laboratorijima i ustanovama u kojima se radi sa živim virusom slinavke i
šapa moraju se obaviti najmanje dva inspekcijska pregleda u pet godina, pri čemu
se jedan inspekcijski pregled obavlja nenajavljeno.
3. Inspekcijski tim mora se sastojati najmanje od:
– jednog stručnjaka Europske komisije,
– jednog stručnjaka za slinavku i šap, te
– jednog nezavisnog stručnjaka za pitanja biosigurnosti u laboratorijima koji
rade s opasnim mikroorganizmima.
4. Inspekcijski tim dostavlja izvješće Europskoj komisiji i državama članicama u
skladu s posebnim propisima.

**DODATAK XII.**

DIJAGNOSTIČKI TESTOVI I STANDARDI ZA SLINAVKU I ŠAP I ZA DIFERENCIJALNU
DIJAGNOSTIKU DRUGIH VEZIKULARNIH VIRUSNIH BOLESTI

Za potrebe ovoga Dodatka »test« je laboratorijski dijagnostički postupak, a
»standard« je referentni reagens koji je nakon usporednih ispitivanja provedenih
u nekoliko različitih laboratorija postao međunarodno priznati standard.

Dio A

DIJAGNOSTIČKI TESTOVI

***1. Preporučeni postupci***

Dijagnostički testovi koji su u OIE-ovom Priručniku, (u daljnjem tekstu: OIE-ov
Priručnik), opisani kao »propisani testovi« za međunarodnu trgovinu,
predstavljaju referentne testove za dijagnostiku vezikularnih bolesti unutar
Europske unije. Nacionalni laboratoriji moraju primjenjivati standarde i testove
koji su najmanje jednako strogi kao i oni opisani u OIE-ovom Priručniku.

***2. Alternativni postupci***

Dopuštena je primjena testova koji su u OIE-ovom Priručniku opisani kao
»alternativni testovi« ili drugih testova koji se ne nalaze u OIE-ovom
Priručniku, pod uvjetom da je dokazano da njihova osjetljivosti i specifičnosti
zadovoljava ili je veća od one utvrđene u OIE-ovom Priručniku ili drugim
posebnim propisima, pri čemu se u obzir uzimaju oni koji su stroži.
Nacionalni laboratoriji koji provode dijagnostička testiranja u svrhu nacionalne
trgovine, trgovine unutar Europske unije ili međunarodne trgovine moraju voditi
i čuvati potrebne podatke kojima mogu dokazati da su metode ispitivanja koje
primjenjuju u skladu s odgovarajućim OIE-ovim zahtjevima ili zahtjevima Europske
komisije.

***3. Standardi i kontrola kakvoće***

Nacionalni laboratoriji moraju sudjelovati u periodičnim međulaboratorijskim
provjerama standardnih postupaka i programima vanjske procjene sustava
osiguranja kakvoće, koje organizira referentni laboratorij Europske unije.
U okviru tih provjera i programa, referentni laboratorij Europske unije može
uzeti u obzir rezultate što ih postigao nacionalni laboratorij koji je u
razumnom vremenskom razdoblju sudjelovao u programu vanjske procjene kakvoće
organiziranom od strane neke međunarodne organizacije nadležne za vanjsku
procjenu kakvoće dijagnostike vezikularnih virusnih bolesti, kao što je OIE,
Organizacija za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda (FAO) ili Međunarodna
agencija za atomsku energiju.
Nacionalni laboratoriji moraju provoditi i unutarnje programe osiguranja
kakvoće. Specifikacija takvih programa utvrđuje se u skladu s OIE-ovim
Smjernicama za ocjenu kakvoće laboratorija (OIE-ova komisija za standarde, rujan
1995).
U sklopu osiguranja kakvoće, nacionalni laboratoriji moraju dokazati da su
testovi koje rutinski primjenjuju u skladu sa zahtjevima koji su u pogledu
osjetljivosti i specifičnosti utvrđeni u Dijagnostičkom priručniku OIE-a.

***4. Postupak za određivanje i provjeru testova i standarda za dijagnostiku
vezikularnih virusnih bolesti***

Testovi i standardi za dijagnostiku vezikularnih virusnih bolesti određuju se u
skladu s posebnim postupkom Europske komisije.

***5. Postupak utvrđivanja sukladnosti***

Podaci dobiveni tijekom međulaboratorijskih provjera standardnih postupaka i
vanjskih procjena sustava osiguranja kakvoće, koje organizira referentni
laboratorij Europske unije, ocjenjuju se na godišnjim sastancima nacionalnih
laboratorija i šalju Europskoj komisiji kako bi ona preispitala popis
nacionalnih laboratorija.
Od onih laboratorija čiji testovi ne ispunjavaju propisane zahtjeve u pogledu
osjetljivosti i specifičnosti Europska komisija će zahtijevati da u
odgovarajućem razdoblju prilagode svoje postupke kako bi osigurali ispunjenje
navedenih zahtjeva. Ako u zadanom vremenskom roku nacionalni laboratorij ne
uspije dokazati zahtijevanu razinu osposobljenosti, rezultati testova koje obavi
nakon tog roka neće se priznavati unutar Europske unije.

***6. Odabir i prijevoz uzoraka***

U odobreni laboratorij šalje se »alikvot« tj. dio materijala uzetog na terenu.
Ako takvi uzroci nisu na raspolaganju ili nisu prikladni za prijevoz,
prihvatljiv je i materijal umnožen na primarnoj kulturi tkiva životinja iste
vrste domaćina ili materijal umnožen na linijskoj staničnoj kulturi uz manji
broj pasaža.
Treba navesti sve prethodne podatke o primarnoj ili linijskoj staničnoj kulturi.
Uzorci za dijagnostiku vezikularnog virusa mogu se prevoziti na temperaturi od
4° C ako je previđeno vrijeme putovanja do laboratorija manje od 24 sata.
Za *ezofagealne/faringealne* uzorke (probang) preporučuje se prijevoz na suhom
ledu ili tekućem dušiku, naročito ako su mogući zastoji u zračnim lukama.
Da bi se osigurao siguran prijevoz kako unutar zemlje tako i između država,
potrebne su posebne mjere opreza pri pakiranju materijala dobivenog od životinja
sumnjivih na slinavku i šap. Svrha tih mjera je u prvom redu spriječiti lom
ambalaže i istjecanje sadržaja te spriječiti kontaminaciju, ali isto je tako
važno osigurati da uzorci stignu u zadovoljavajućem stanju. Bolje je
upotrebljavati vrećice s ledom umjesto topljivog leda kako bi se spriječilo
curenje vode iz ambalaže.
Laboratorij u koji se šalju uzorci mora biti unaprijed obaviješten o njihovom
slanju te po njihovom dolasku mora potvrditi prijem.
Mora se osigurati sukladnost s uvoznim i izvoznim propisima uključenih država
članica Europske unije.

Dio B

STANDARDI

Protokoli navedeni u OIE-ovom Priručniku sadrže referentne postupke za izolaciju
virusa, dokazivanje antigena i dokazivanje protutijela za vezikularne bolesti.

***1. Slinavka i šap***

*1.1. Dokazivanje antigena*Standardi za dokazivanje antigena virusa slinavke i šapa određuju se u skladu s
posebnim postupkom Europske komisije nakon savjetovanja s referentnim
laboratorijem Zajednice.
U Svjetskom referentnom laboratoriju za slinavku i šap koji djeluje pri
OIE/FAO-u (u daljnjem tekstu: SRL) mogu se nabaviti standardizirani i
inaktivirani antigeni svih sedam serotipova viusa.
Nacionalni laboratoriji moraju osigurati da sustav dokazivanja antigena koji
primjenjuju bude usklađen s tim minimalnim standardima. Referentni laboratorij
Europske unije po potrebi ih savjetuje u kojim razrjeđenjima te antigene treba
koristiti za jaku i slabu pozitivnu kontrolu.
*1.2. Izolacija virusa*Standardi za dokazivanje virusa slinavke i šapa određuju se u skladu s posebnim
postupkom Europske komisije nakon savjetovanja s referentnim laboratorijem
Europske unije.
Izolati virusa slinavke i šapa mogu se nabaviti u SRL-u.
Nacionalni laboratoriji moraju osigurati da tehnike kulture tkiva koje
primjenjuju za uzgoj i izolaciju virusa slinavke i šapa budu osjetljive na
cijeli niz serotipova i sojeva za koje laboratorij ima dijagnostičke mogućnosti.
*1.3. Dokazivanje virusne nukleinske kiseline*Standardi za dokazivanje RNK virusa slinavke i šapa određuju se u skladu s
posebnim postupkom Europske komisije nakon savjetovanja s referentnim
laboratorijem Europske unije.
U svrhu kasnije standardizacije, Europska komisija može odrediti da nacionalni
laboratoriji obave međulaboratorijska usporedna ispitivanja osjetljivosti metoda
dokazivanja RNK virusa slinavke i šapa.
Uzimajući u obzir praktične poteškoće pri čuvanju nukleinskih kiselina tijekom
duljeg razdoblja, Europska komisija može odrediti da se standardizirani reagensi
kojima se jamči kakvoća nabavljaju u referentnom laboratoriju Europske unije.
*1.4. Dokazivanje protutijela (strukturni proteini)*Standardi za dokazivanje protutijela za virus slinavke i šapa određuju se u
skladu s posebnim postupkom Europske komisije nakon savjetovanja s referentnim
laboratorijem Europske unije.
Standardizirani antiserumi protiv virusa slinavke i šapa tipa O1-Manisa,
A22-Iraq i C-Noville utvrđeni su 1998. godine u okviru FAO-ve XV. faze provjere
standardiziranih postupaka pri dokazivanju protutijela za slinavku i šap (*FAO
Phase XV Standardisation Exercise in foot-and-mouth disease antibody detection*).
Europska komisija može odrediti da se standardizirani referentni serumi za sve
glavne antigenske inačice virusa slinavke i šapa određuju na temelju rezultata
provjera standardnih postupaka koje se provode između referentnog laboratorija
Europske unije i nacionalnih laboratorija. Ti se referentni serumi usvajaju kao
standardi koje moraju upotrebljavati nacionalni laboratoriji unutar Europske
unije.
*1.5. Dokazivanje protutijela (nestrukturni proteini)*Standardi za dokazivanje protutijela za virus slinavke i šapa određuju se u
skladu s posebnim postupkom Europske komisije nakon savjetovanja s referentnim
laboratorijem Europske unije.
Europska komisija može odrediti da se standardizirani referentni serumi određuju
na temelju rezultata provjera standardnih postupaka koje se provode između
referentnog laboratorija Europske unije i nacionalnih laboratorija. Ti se
referentni serumi usvajaju kao standardi koje moraju upotrebljavati nacionalni
laboratoriji unutar Europske unije.

***2. Vezikularna bolest svinja***

Dijagnostika vezikularne bolesti svinja obavlja se u skladu s posebnim
propisima.

***3. Ostale vezikularne bolesti***

Nadležno tijelo može osigurati uvjete za laboratorijsku dijagnostiku i drugih
vezikularnih bolesti osim slinavke i šapa i vezikularne bolesti svinja, tj.
vezikularnog stomatitisa i vezikularnog egzantema svinja. Nacionalni
laboratoriji koji žele provoditi dijagnostiku tih virusa mogu dobiti referentne
reagense od SRL-a u Pirbrightu ili od odgovarajućeg OIE-ovog referentnog
laboratorija.

**DODATAK XIII.**

POSLOVI I ZADACI NACIONALNIH LABORATORIJA

Nacionalni laboratoriji za slinavku i šap i ostale vezikularne bolesti iz članka
67. ovoga Pravilnika obavljaju sljedeće poslove i zadatke:
1. Svi nacionalni laboratoriji u kojima se radi sa živim virusom slinavke i šapa
moraju raditi u strogim sigurnosnim uvjetima koji su utvrđeni u »Minimalnim
normama za laboratorije koji rade s virusom slinavke i šapa in vitro i in vivo,
što ih je donijela Europska komisija za suzbijanje bolesti slinavke i šapa na
svojoj 26. sjednici održanoj u Rimu 1985. godine, a koje su izmijenjene i
dopunjene alinejom 2. točkom 6. Dodatka Izvješća sa 30. sjednice održane u Rimu
1993. godine.
2. Nacionalni laboratoriji moraju biti stalno na raspolaganju u svrhu pružanja
usluga dijagnosticiranja vezikularnih virusnih bolesti te moraju biti opremljeni
i stručno osposobljeni za brzo postavljanje početne dijagnoze.
3. Nacionalni laboratoriji moraju imati inaktivirane referentne sojeve svih
serotipova virusa slinavke i šapa i imunosne serume protiv virusa, kao i sve
druge reagense potrebne za brzo postavljanje dijagnoze. Odgovarajuće stanične
kulture trebaju biti stalno spremne za potvrđivanje negativne dijagnoze.
4. Nacionalni laboratoriji moraju biti opremljeni i stručno osposobljeni za
izvođenje opsežnog serološkoga nadzora.
5. Kod svake sumnje na primarno izbijanje bolesti moraju se, u skladu s
propisanim protokolom, odmah uzeti odgovarajući uzorci i žurno poslati u
nacionalni laboratorij. Kako bi se u slučaju sumnje na pojavu slinavke i šapa
moglo brzo djelovati, nadležno tijelo mora osigurati da na lokalnim mjestima
budu pohranjeni i da u svakom trenutku budu spremni za uporabu oprema i
materijali za uzimanje uzoraka i njihovo slanje u nacionalni laboratorij.
6. Za sve viruse koji su odgovorni za nove pojave bolesti u Europskoj uniji mora
se obaviti tipizacija antigena i karakterizacija genoma. To može obaviti
nacionalni laboratorij, ako je za to opremljen. U protivnom, nacionalni
laboratorij mora, što je moguće prije, poslati uzorak virusa iz primarnog
slučaja na potvrdu u referentni laboratorij Europske unije koji će obaviti
daljnju karakterizaciju i dati mišljenje o antigenskoj povezanosti između soja
uzetog na terenu i cjepnog soja u banci antigena i cjepiva Europske unije. Isti
se postupak treba primijeniti i za viruse koje nacionalni laboratoriji prime iz
trećih zemalja, u situacijama kada karakterizacija virusa može koristiti
Europskoj uniji.
7. Nacionalni laboratoriji moraju dostaviti podatke o bolesti nadležnom tijelu
koje te podatke šalje referentnom laboratoriju Europske unije.
8. Nacionalni laboratoriji surađuju s referentnim laboratorijem Europske unije
kako bi omogućili službenim veterinarima na terenu, da u nacionalnim
laboratorijima, u okviru svog stručnog usavršavanja, upoznaju kliničke slučajeve
slinavke i šapa.
9. Nacionalni laboratoriji surađuju s referentnim laboratorijem Europske unije i
drugim nacionalnim laboratorijima kako bi poboljšali dijagnostičke metode i
razmijenili bitne materijale i podatke.
10. Nacionalni laboratoriji sudjeluju u programima vanjske procjene sustava
osiguranja kakvoće i međulaboratorijskim provjerama standardnih postupaka, koje
organizira referentni laboratorij Europske unije.
11. Nacionalni laboratoriji moraju primjenjivati testove i standarde koji
udovoljavaju ili nadmašuju zahtjeve utvrđene u Dodatku XII. ovoga Pravilnika. Na
zahtjev Europske komisije, nacionalni laboratoriji moraju dostaviti podatke koji
dokazuju da testovi koje oni primjenjuju zadovoljavaju ili nadmašuju te
zahtjeve.
12. Nacionalni laboratoriji moraju biti sposobni identificirati sve viruse
vezikularnih bolesti i virus encefalomiokarditisa kako bi se spriječila
kašnjenja u postavljanju dijagnoze, a time i u provedbi mjera suzbijanja bolesti
od strane nadležnih tijela.
13. Nacionalni laboratoriji surađuju s drugim laboratorijima koje je nadležno
tijelo ovlastilo za izvođenje testova, primjerice seroloških, pri kojima se ne
radi sa živim virusom slinavke i šapa. Ti laboratoriji ne smiju izvoditi testove
za dokazivanje virusa u uzorcima uzetim od slučajeva sumnjivih na vezikularne
bolesti. Ti laboratoriji ne moraju udovoljavati biosigurnosnim normama iz točke
1. Dodatka XI. ovoga Pravilnika, ali moraju primjenjivati postupke koji jamče
učinkovito sprječavanje širenja virusa slinavke i šapa. Uzorci koji daju
neodređene rezultate u testovima moraju se poslati u referentni laboratorij
Europske unije kako bi se provelo potvrdno testiranje.

**DODATAK XIV.**

Kriteriji I Zahtjevi
Kojima Moraju Udovoljavati Krizni Planovi

Nadležno tijelo mora osigurati da krizni planovi udovoljavaju najmanje sljedećim
zahtjevima:
1. Treba predvidjeti sve što je potrebno da se osiguraju zakonske ovlasti
potrebne za provedbu kriznih planova i omogući brzo i uspješno iskorjenjivanje
bolesti.
2. Treba predvidjeti sve što je potrebno da se osigura pristup sredstvima
fondova za izvanredne situacije, proračunskim sredstvima i izvorima financiranja
kako bi se pokrili svi vidovi borbe protiv epidemije slinavke i šapa.
3. Treba odrediti lanac zapovijedanja koji jamči brzo i učinkovito donošenje
odluka u vezi s epidemijom slinavke i šapa. Središnja jedinica za donošenje
odluka odgovorna je za usmjeravanje svih strategija za suzbijanje bolesti, a
ravnatelj nadležnog tijela član je te jedinice.
4. U slučaju izbijanja bolesti svaka država članica mora biti spremna
uspostaviti Nacionalni krizni stožer za suzbijanje bolesti koji će usklađivati
provedbu svih odluka što ih donese središnja jedinica za donošenje odluka. Mora
se imenovati stalni koordinator koji će osigurati brzo uspostavljanje stožera.
5. Moraju postojati podrobno razrađeni planovi da bi, u slučaju izbijanja
slinavke i šapa, nadležno tijelo bilo spremno odmah uspostaviti lokalne krizne
stožere za suzbijanje bolesti kako bi se na lokalnoj razini provele mjere
suzbijanja bolesti i zaštite okoliša.
6. Nadležno tijelo mora osigurati suradnju između nacionalnoga kriznog stožera
za suzbijanje bolesti, lokalnih kriznih stožera za suzbijanje bolesti te vlasti
i tijela zaduženih za pitanja zaštite okoliša kako bi osigurala usklađenost
mjera koje se poduzimaju u području veterinarstva i zaštite okoliša.
7. Mora se osnovati stalno stručno tijelo, po potrebi u surad­nji s drugim
državama članicama, koja će pratiti nove znanstvene spoznaje i pomagati
nadležnome tijelu u osiguranju pripravnosti za moguću pojavu bolesti.
8. Treba osigurati odgovarajuća sredstva za brzo i učinkovito poduzimanje mjera,
uključujući osoblje, opremu i laboratorijske kapacitete.
9. Na raspolaganju mora biti ažurirani operativni priručnik. On mora sadržavati
podroban, opsežan i praktičan opis svih postupaka, uputa i mjera suzbijanja koje
se moraju primijeniti u slučaju izbijanja slinavke i šapa.
10. Na raspolaganju moraju biti detaljni programi hitnog cijepljenja.
11. Osoblje mora redovito:
11.1. usavršavati znanje o kliničkim znakovima, epidemiološkom istraživanju i
suzbijanju epidemija;
11.2. sudjelovati u simulacijskim vježbama, koje se izvode:
– dva puta u razdoblju od pet godina, pri čemu prva vježba mora početi
najkasnije 3 godine nakon odobrenja plana, ili
– u razdoblju od pet godina nakon učinkovitog suzbijanja i iskorjenjivanja
velike epidemije, ili
– jedna od dvije vježbe iz alineje 1. ove podtočke zamjenjuje se simulacijskom
vježbom koja se zahtijeva u okviru kriznih planova za druge velike epidemije
kopnenih životinja, ili
– iznimno od alineje prve ove podtočke i u skladu s odgovarajućim odredbama
Kriznog plana, a kad se radi o manjoj gustoći populacije životinja prijemljivih
vrsta, nadležno tijelo organizira sudjelovanje i doprinosi simulacijskim
vježbama pripravnosti koje se izvode u susjednim državama članicama, u skladu s
alinejom 2. točkom g) Dodatka VI. Pravilnika o mjerama za suzbijanje i
iskorjenjivanje klasične svinjske kuge (»Narodne novine«, broj187/04), a u vezi
sa svim životinjama koje pripadaju vrstama prijemljivim na slinavku i šap.
11.3. sudjelovati u programu osposobljavanja u području komunikacijskih vještina
kako bi mogli organizirati informativne kampanje o bolesti, namijenjene tijelima
vlasti, stočarima i veterinarima.
12. Pri izradi Kriznog plana uzimaju se u obzir sredstva koja su potrebna za
suzbijanje velikog broja izbijanja bolesti koji se javljaju u kratkom razdoblju
i koje uzrokuje više antigenski različitih serotipova ili sojeva, kao što je
slučaj, kod namjernog ispuštanja virusa slinavke i šapa.
13. Ne isključujući veterinarske zahtjeve, Krizni plan se priprema kako bi se
osiguralo da u slučaju izbijanja slinavke i šapa, svako masovno uništavanje
lešina i životinjskog otpada bude obavljeno na način kojim se ne ugrožava
zdravlje ljudi i da se pri tom koriste postupci i metode koje sprječavaju svaki
štetni učinak na okoliš koji je moguće spriječiti, a naročito na način:
– kojim je opasnost za tlo, zrak, površinske i podzemne vode, biljke i životinje
svedena na najmanju moguću mjeru,
– kojim su smetnje zbog buke ili mirisa svedene na najmanju moguću mjeru,
– kojim su štetni učinci na krajobraz i na mjesta od posebnog značenja svedena
na najmanju moguću mjeru.
14. U Kriznom planu moraju biti navedena mjesta i poduzeća za obradu i
neškodljivo uništavanje lešina i životinjskog otpada u slučaju izbijanja
bolesti.
15. Nadležno tijelo mora osigurati da poljoprivrednici, seosko stanovništvo, kao
i stanovništvo u cjelini, budu redovito obavještavani o najnovijim događajima.
Stanovnicima pogođenog područja mora se osigurati mogućnost uspostavljanja
izravne i dostupne veze (između ostalog, putem telefona za pomoć) kao i
obavješćivanje putem nacionalnih i regionalnih sredstava priopćavanja.

**DODATAK XV.**

Dio A

MJERE KOJE SE PROVODE U SLUČAJU POTVRDE SLINAVKE I ŠAPA U DIVLJIH ŽIVOTINJA

1. Čim se potvrdi primarni slučaj slinavke i šapa u divljih životinja
prijemljivih vrsta, nadležno tijelo mora poduzeti sljedeće mjere kako bi se
smanjilo širenje bolesti:
a) prijavljuje primarni slučaj u skladu s Dodatkom II. ovoga Pravilnika;
b) saziva stručnu skupinu koju čine veterinari, lovci, biolozi čija su uža
specijalnost divlje životinje te epidemiolozi. Stručna skupina pomaže nadležnome
tijelu u:
– proučavanju epidemiološke situacije i određivanju zara­že­nog područja u
skladu s podtočkom b) točkom 4. ovoga dijela,
– utvrđivanju odgovarajućih mjera, pored onih iz podtočke c) i d) ove točke, ove
mjere mogu uključiti obustavljanje lova i zabranu hranidbe divljih životinja,
– izradi plana iskorjenjivanja bolesti, koji se šalje Europskoj komisiji u
skladu s dijelom B ovoga Dodatka,
– provođenju nadzora kako bi se provjerila učinkovitost mjera iskorjenjivanja
slinavke i šapa u zaraženom području.
c) odmah stavlja pod službeni nadzor gospodarstva koja drže životinje
prijemljivih vrsta u određenom zaraženom području, a naročito naređuje:
– da se napravi službeni popis svih vrsta i kategorija životinja prijemljivih
vrsta na svim gospodarstvima, a vlasnik je dužan ažurirati popis. Podaci iz
popisa se predočavaju na zahtjev i mogu se pregledavati pri svakom inspekcijskom
pregledu. Na gospodarstvima na kojima se životinje drže na otvorenom prvi se
popis može napraviti na temelju procjene.
– da se sve životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvima smještenim u
zaraženom području drže u njihovim nastambama ili na nekom drugom mjestu na
kojemu su izolirane od divljih životinja. Divlje životinje ne smiju imati
pristup bilo čemu što bi kasnije moglo doći u dodir sa životinjama prijemljivih
vrsta na gospodarstvu,
– da niti jedna životinja prijemljive vrste ne smije napustiti gospodarstvo ili
se uvesti na njega, osim ako to dopusti nadležno tijelo imajući u vidu
epidemiološku situaciju,
– da se na ulazima i izlazima iz zgrada u kojima su smještene životinje
prijemljivih vrsta, kao i na ulazima i izlazima s gospodarstva, koriste
odgovarajući načini dezinfekcije,
– da sve osobe koje dolaze u dodir s divljim životinjama provode odgovarajuće
higijenske mjere kako bi se smanjila opasnost od širenja virusa slinavke i šapa,
a te mjere mogu uključiti privremenu zabranu ulaska na gospodarstvo sa
životinjama prijemljivih vrsta osobama koje su bile u dodiru s divljim
životinjama,
– da se na slinavku i šap pretraže sve uginule ili bolesne životinje
prijemljivih vrsta koje se nalaze na gospodarstvu i koje pokazuju simptome
slinavke i šapa,
– da se na gospodarstvo na kojemu se drže životinje prijemljivih vrsta ne smije
unijeti niti jedan dio divlje životinje, bez obzira je li ona odstrijeljena ili
pronađena mrtva, kao ni bilo koji materijali ili oprema koji bi mogli biti
kontaminirani virusom slinavke i šapa,
– da se životinje prijemljivih vrsta, njihovo sjeme, embriji ili jajne stanice
ne smiju premještati iz zaraženog područja u svrhu trgovine unutar Europske
unije.
d) osigurava da sve divlje životinje koje su odstrijeljene ili uginule na
zaraženom području budu pregledane od strane službenog veterinara i pretražene
na slinavku i šap kako bi se službeno isključila ili potvrdila prisutnost
slinavke i šapa u skladu s definicijom izbijanja bolesti koja je navedena u
Dodatku I. ovoga Pravilnika. Lešine svih divljih životinja u kojih je potvrđena
prisutnost slinavke i šapa moraju se preraditi pod službenim nadzorom. Kad su
rezultati pretraživanja lešina dali negativnu reakciju na prisutnost slinavke i
šapa, trupovi i meso divljih životinja prijemljivih vrsta ne smiju biti
stavljeni na zajedničko tržište. Dijelovi koji nisu namijenjeni prehrani ljudi
moraju biti prerađeni pod službenim nadzorom;
e) osigurava da se izolat virusa slinavke i šapa laboratorijski pretraži
propisanim postupkom za genotipizaciju virusa i njegovu antigensku
karakterizaciju u odnosu na postojeće cjepne sojeve.
2. Ako se slinavka i šap pojavi u divljih životinja u graničnom području,
nadležno tijelo surađuje s nadležnim tijelom susjedne države pri određivanju
mjera suzbijanja bolesti.
3. Iznimno od odredbi iz točke 1. ovoga dijela, mogu se donijeti posebne mjere u
skladu s posebnim postupkom Europske komisije, ako se slinavka i šap pojavi u
divljih životinja na području na kojemu se zbog ekstenzivnog držanja domaćih
životinja prijemljivih vrsta ne mogu primijeniti određene odredbe točke 1. ovoga
dijela.

Dio B

PLANOVI ISKORJENJIVANJA SLINAVKE I ŠAPA U DIVLJIH ŽIVOTINJA

1. Ne isključujući primjenu mjera koje su određene u dijelu A ovoga Dodatka,
nadležno tijelo mora, u roku od 90 dana od potvrde primarnog slučaja slinavke i
šapa u divljih životinja, dostaviti Europskoj komisiji pisani plan mjera za
iskorjenjivanje bolesti u području koje je definirano kao zaraženo kao i mjera
koje su uvedene na gospodarstva na tom području.
2. Europska komisija pregledava plan kako bi provjerila omogućuje li on
ostvarenje postavljenog cilja. Plan u koji su prema potrebi unesene izmjene i
dopune odobrava se u skladu s posebnim postupkom Europske komisije. Plan se može
naknadno mijenjati ili dopunjavati, ovisno o razvoju situacije. Ako se te
izmjene i dopune odnose na određivanje zaraženog područja, nadležno tijelo mora
osigurati da Europska komisija i druge države članice budu bez odgađanja
obaviještene o njima, a ako se izmjene i dopune odnose na druge odredbe plana,
nadležno tijelo dostavlja Europskoj komisiji izmijenjeni plan kako bi ga ona
pregledala i eventualno odobrila u skladu s posebnim postupkom.
3. Nakon što se odobre, mjere predviđene planom iz točke 1. ovoga Dodatka
zamjenjuju početne mjere koje su utvrđene u dijelu A ovoga Dodatka i to od dana
koji se utvrdi pri davanju odobrenja.
4. Plan iz točke 1. ovoga dijela sadrži podatke o:
a) rezultatima epidemioloških istraživanja i kontrolnih pregleda provedenih u
skladu s dijelom A ovoga Dodatka i o zemljopisnoj proširenosti bolesti;
b) zaraženom području unutar države, a pri određivanju zaraženog područja,
nadležno tijelo uzima u obzir:
– rezultate provedenoga epidemiološkog istraživanja i zemljopisnu proširenost
bolesti,
– populaciju divljih životinja na tom području,
– postojanje većih prirodnih ili umjetnih prepreka za kretanje divljih
životinja;
c) organiziranju bliske suradnje između biologa čija su uža specijalnost divlje
životinje, lovaca, lovačkih organizacija, službi za zaštitu divljih vrsta i
veterinarskih službi (za zdravlje životinja i jav­no zdravlje);
d) medijskoj kampanji koja će se provodi kako bi se lovci upoznali s mjerama
koje moraju usvojiti u okviru plana iskorjenjivanja bolesti;
e) posebnim naporima koji se poduzimaju kako bi se odredio broj i lokacija
skupina divljih životinja koje djelomično dolaze u dodir s drugim skupinama
divljih životinja unutar i oko zaraženog područja;
f) približnom broju skupina divljih životinja iz podtočke e) ove točke te o
njihovoj veličini unutar i oko zaraženog područja;
g) posebnim naporima koji se poduzimaju kako bi se odredila proširenost zaraze u
divljih životinja i to istraživanjem odstrijeljenih ili uginulih divljih
životinja i laboratorijskim pretraživanjem, uključujući epidemiološka
istraživanja po starosnim skupinama;
h) mjerama koje su donesene kako bi se smanjilo širenje bolesti zbog kretanja
divljih životinja i/ili kontakata između skupina divljih životinja, a te mjere
mogu uključiti i zabranu lova;
i) mjerama koje su donesene kako bi se smanjila populacija divljih životinja,
naročito mladunčadi prijemljivih vrsta u populaciji divljih životinja;
j) uvjetima koje moraju ispunjavati lovci kako bi se spriječilo širenje bolesti;
k) metodi uklanjanja odstrijeljenih ili uginulih divljih životinja, koja se mora
temeljiti na:
– preradi pod službenim nadzorom, ili
– pregledu koji obavlja službeni veterinar i laboratorijskim pretraživanjima u
skladu s Dodatkom XII. ovoga Pravilnika. Lešine svih divljih životinja koje su
pozitivno reagirale na test za dokazivanje prisutnosti slinavke i šapa moraju se
preraditi pod službenim nadzorom. Kad su rezultati pretraživanja lešina dali
negativnu reakciju na prisutnost slinavke i šapa, trupovi i meso divljih
životinja prijemljivih vrsta ne smiju biti stavljeni na zajedničko tržište.
Dijelovi koji nisu namijenjeni prehrani ljudi prerađuju se pod službenim
nadzorom.
l) epidemiološkom istraživanju koje se provodi za svaku odstrijeljenu ili
uginulu divlju životinju prijemljive vrste. Istraživanje mora uključiti
ispunjavanje upitnika u koji se unose podaci o:
– zemljopisnom području na kojemu je životinja pronađena mrtva ili
odstrijeljena,
– datumu kad je životinja pronađena mrtva ili odstrijeljena,
– osobi koja je životinju našla mrtvu ili odstrijelila,
– starosti i spolu životinje,
– simptomima prije odstrela, ako je životinja bila odstrijeljena,
– stanju lešine, ako je životinja nađena mrtva,
– laboratorijskim nalazima.
m) programima nadzora i preventivnim mjerama koje se primjenjuju na
gospodarstvima koja drže životinje prijemljivih vrsta i nalaze se u određenom
zaraženom području i, prema potrebi, u njegovoj okolici, uključujući i one koje
se odnose na prijevoz i kretanje životinja prijemljivih vrsta unutar tog
područja, u to područje i iz tog područja; te mjere moraju obvezno uključivati
zabranu izlaska životinja prijemljivih vrsta, njihovog sjemena, embrija i jajnih
stanica iz zaraženog područja u svrhu trgovine unutar Europske unije;
n) ostalim kriterijima na temelju kojih se ukidaju mjere uvedene u svrhu
iskorjenjivanja bolesti u određenom zaraženom području i mjere koje se odnose na
gospodarstva na tom području;
o) tijelu zaduženom za nadziranje i koordinaciju rada jedinica odgovornih za
provedbu plana;
p) sustavu koji je uspostavljen kako bi stručna skupina, koja je imenovana u
skladu podtočkom b) točkom 1. dijela A ovoga Dodatka, mogla redovito
pregledavati rezultate plana iskorjenjivanja bolesti;
r) mjerama za praćenje bolesti koje se počinju provoditi po isteku razdoblja od
najmanje 12 mjeseci nakon zadnjega potvrđenog slučaja slinavke i šapa u divljih
životinja u određenom zaraženom području; ove mjere praćenja ostaju na snazi
najmanje 12 mjeseci i moraju uključivati i mjere koje su već uvedene sukladno
podtočki g), k) i l) ove točke.
5. Izvješće o epidemiološkoj situaciji u zaraženom području i rezultati plana
iskorjenjivanja bolesti šalju se Europskoj komisiji i drugim državama svakih 6
mjeseci.
6. Podrobnija pravila o uvođenju planova za iskorjenjivanje slinavke i šapa u
divljih životinja donose se u skladu s posebnim postupkom Europske komisije.

Pravilnik, NN 133/2006-3022
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)