## Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela

### NN 151/2003 (24.9.2003.), Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela

# HRVATSKI SABOR

2178

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O ODGOVORNOSTI PRAVNIH OSOBA ZA KAZNENA DJELA

Proglašavam
Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela, koji je donio Hrvatski
sabor na sjednici 11. rujna 2003.

Broj:
01-081-03-3113/2
Zagreb, 16. rujna 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O ODGOVORNOSTI PRAVNIH OSOBA ZA KAZNENA DJELA

I. OSNOVNE ODREDBE

Članak
1.

(1)
Ovim se Zakonom određuju pretpostavke kažnjivosti, kaznenopravne sankcije i
kazneni postupak za kaznena djela prav­nih osoba.

(2)
Pravne osobe u smislu ovoga Zakona su i strane osobe koje se po hrvatskom pravu
smatraju pravnim osobama.

Primjena
kaznenog zakonodavstva

Članak
2.

Ako
ovim Zakonom nije drukčije propisano, na pravne se osobe primjenjuju odredbe
Kaznenog zakonika, Zakona o kaznenom postupku i Zakona o Uredu za suzbijanje
korupcije i organiziranog kriminaliteta.

II.
PRETPOSTAVKE KAŽNJIVOSTI

Temelj
odgovornosti pravnih osoba

Članak
3.

(1)
Pravna osoba kaznit će se za kazneno djelo odgovorne osobe ako se njime
povređuje neka dužnost pravne osobe ili je njime pravna osoba ostvarila ili
trebala ostvariti protupravnu imovinsku korist za sebe ili drugoga.

(2) Pod
uvjetima iz stavka 1. ovoga članka pravna osoba kaznit će se za kaznena djela
propisana Kaznenim zakonikom i drugim zakonima u kojima su propisana kaznena
djela.

Odgovorna
osoba

Članak
4.

Odgovorna
osoba u smislu ovoga Zakona je fizička osoba koja vodi poslove pravne osobe ili
joj je povjereno obavljanje poslova iz područja djelovanja pravne osobe.

Uračunavanje
krivnje odgovorne osobe pravnoj osobi

Članak
5.

(1)
Odgovornost pravne osobe temelji se na krivnji odgovorne osobe.

(2)
Pravna osoba kaznit će se za kazneno djelo odgovorne osobe i u slučaju kad se
utvrdi postojanje pravnih ili stvarnih zapreka za utvrđivanje odgovornosti
odgovorne osobe.

Isključenje
i ograničenje odgovornosti pravnih osoba

Članak
6.

(1)
Republika Hrvatska kao pravna osoba ne može se kazniti za kazneno djelo.

(2)
Jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave mogu se kazniti samo za
kaznena djela koja nisu počinjena u izvršavanju javnih ovlasti.

Odgovornost u slučaju
promjene statusa pravne osobe

Članak
7.

(1)
Prestane li pravna osoba postojati prije nego je okončan kazneni postupak,
novčana kazna, sigurnosne mjere, javno objav­ljivanje presude i oduzimanje
imovinske koristi mogu se izreći pravnoj osobi koja je njezin sveopći pravni
sljednik.

(2)
Prestane li pravna osoba postojati nakon pravomoćno okončanoga kaznenog postupka,
novčana kazna, sigurnosne mjere, javno objavljivanje presude i oduzimanje
imovinske koristi izvršavaju se u skladu s odredbama stavka 1. ovoga članka.

(3)
Pravna osoba u stečaju kaznit će se za kaznena djela počinjena prije pokretanja
ili tijekom postupka stečaja.

III. KAZNE I DRUGE KAZNENOPRAVNE SANKCIJE

Vrste kaznenopravnih sankcija

Članak 8.

(1) Za kaznena djela mogu se izreći pravnim osobamakazne, uvjetna osuda i sigurnosne mjere.

(2) Za kaznena djela mogu se kazniti pravne osobe
novčanom kaznom i kaznom ukidanja pravne osobe.

Novčana kazna

Članak 9.

(1) Propisana novčana kazna za kaznena djela pravnih
osoba ne može biti manja od 5.000,00 kuna niti veća od 5.000.000,00 kuna.

(2) Ako pravna osoba ne plati u određenom roku
novčanu kaznu, novčana kazna naplatit će se prisilno.

Visina novčane kazne

Članak 10.

(1) Ako je za kazneno djelo
propisana kazna zatvora s posebnom najvećom mjerom od 1 godine zatvora, pravna
se osoba može kazniti novčanom kaznom od 5.000,00 do 2.000.000,00 kuna.

(2) Ako je za kazneno djelo
propisana kazna zatvora s posebnom najvećom mjerom od 5 godina zatvora, pravna
se osoba može kazniti novčanom kaznom od 10.000,00 do 3.000.000,00 kuna.

(3) Ako je za kazneno djelo
propisana kazna zatvora s posebnom najvećom mjerom od 10 godina zatvora, pravna
se osoba može kazniti novčanom kaznom od 15.000,00 do 4.000.000,00 kuna.

(4) Ako je za kazneno djelo
propisana kazna zatvora s posebnom najvećom mjerom od 15 godina zatvora ili težom,
pravna se osoba može kazniti novčanom kaznom od 20.000,00 do 5.000.000,00 kuna.

Izricanje novčane kazne za stjecaj kaznenih djela

Članak 11.

Ako je sud pravnoj osobi utvrdio novčane kazne za dva
ili više kaznenih djela u stjecaju, jedinstvena novčana kazna ne smije biti
veća od zbroja pojedinačnih kazni niti od najveće zakonske mjere novčane kazne.

Ukidanje pravne osobe

Članak 12.

(1) Kazna ukidanja pravne osobe može se izreći ako je
prav­na osoba osnovana radi činjenja kaznenih djela ili je svojedjelovanje
pretežito iskoristila za počinjenje kaznenih djela.

(2) Kazna ukidanja pravne osobe ne može se izreći
jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave i političkim strankama.

(3) Uz kaznu ukidanja pravne osobe sud može izreći i
novčanu kaznu.

(4)
Nakon pravomoćnosti presude o ukidanju pravne osobe provest će se likvidacija
pravne osobe.

Uvjetna
osuda

Članak
13.

(1) Sud
može pravnoj osobi umjesto novčane kazne izreći uvjetnu osudu tako da istodobno
odredi da se novčana kazna neće izvršiti ako pravna osoba u vremenu koje sud
odredi, a koje ne može biti kraće od jedne niti dulje od tri godine, ne počini
novo kazneno djelo.

(2)
Uvjetna osuda može se izreći za kaznena djela za koja je propisana kazna
zatvora do tri godine, a sud je izrekao pravnoj osobi novčanu kaznu do
50.000,00 kuna.

Zastara

Članak
14.

(1)
Zastara kaznenog progona protiv pravne osobe računa se prema kazni propisanoj
za počinitelja kaznenog djela.

(2)
Novčana se kazna ne može izvršiti kad proteknu tri godine od njezina izricanja
ili opozivanja uvjetne osude kojom je ona izrečena.

(3)
Izvršenje kazne ukidanja pravne osobe ne zastarijeva.

Vrste
sigurnosnih mjera

Članak
15.

Uz
kaznu sud može izreći pravnoj osobi jednu ili više sljedećih sigurnosnih mjera:
zabranu obavljanja određenih djelatnosti ili poslova, zabranu stjecanja
dozvola, ovlasti, koncesija ili subvencija, zabranu poslovanja s korisnicima državnog
i lokalnih proračuna i oduzimanje predmeta.

Zabrana
obavljanja određenih djelatnosti ili poslova

Članak
16.

(1)
Zabrana obavljanja određenih djelatnosti ili poslova može se izreći u odnosu na
jednu ili više djelatnosti ili poslova čijim je obavljanjem kazneno djelo
počinjeno.

(2)
Zabranu obavljanja određenih djelatnosti ili poslova sud može izreći pravnoj
osobi u trajanju od jedne do tri godine računajući od pravomoćnosti presude ako
bi daljnje obavljanje određenih djelatnosti ili poslova bilo opasno za život,
zdravlje ili sigurnost ljudi ili imovine, ili za gospodarstvo ili ako je pravna
osoba već bila kažnjavana za isto ili istovrsno kazneno djelo.

(3)
Zabrana obavljanja određenih djelatnosti ili poslova ne može se izreći
jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave i političkim strankama.

Zabrana stjecanja dozvola,
ovlasti, koncesija ili subvencija

Članak
17.

(1)
Zabranu stjecanja dozvola, ovlasti, koncesija ili subvencija koje izdaju državna
tijela ili jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave sud može izreći
pravnoj osobi ako postoji opasnost da bi takvo stjecanje dozvola, ovlasti,
koncesija ili sub­vencija moglo poticajno djelovati na počinjenje novoga
kaznenog djela.

(2) Sigurnosna
mjera iz stavka 1. ovoga članka izriče se u trajanju od jedne do tri godine
računajući od pravomoćnosti sud­ske presude.

Zabrana
poslovanja s korisnicima državnog i lokalnih proračuna

Članak
18.

(1)
Zabrana poslovanja s korisnicima državnog i lokalnih proračuna može se izreći
pravnoj osobi ako postoji opasnost da bi takvo poslovanje moglo poticajno
djelovati na počinjenje novoga kaznenog djela.

(2)
Sigurnosna mjera iz stavka 1. ovoga članka izriče se u trajanju od jedne do tri
godine računajući od pravomoćnosti sud­ske presude.

Oduzimanje
predmeta

Članak
19.

Sigurnosna
mjera oduzimanja predmeta izriče se pod uvjetima predviđenim u članku 80.
Kaznenog zakonika.

Oduzimanje
imovinske koristi

Članak
20.

(1) Sud
će pravnoj osobi oduzeti imovinsku korist ostvarenu kaznenim djelom.

(2)
Imovinska korist iz stavka 1. ovoga članka je svako povećanje ili sprječavanje
smanjenja imovine pravne osobe do kojeg je došlo počinjenjem kaznenog djela.

(3)
Imovinska korist ostvarena kaznenim djelom oduzet će se presudom kojom je
utvrđeno počinjenje kaznenog djela. Visinu imovinske koristi sud će procijeniti
uvidom u cjelokupnu imovinu pravne osobe i dovođenjem u svezu s počinjenim
djelom.

(4) Ako
se utvrdi nemogućnost oduzimanja imovinske koristi koja se sastoji od novca, prava
ili stvari, sud će obvezati prav­nu osobu na isplatu protuvrijednosti u
novčanom iznosu. Sud će pri određivanju novčanog iznosa uzeti u obzir tržišnu
vrijednost stvari ili prava u vrijeme donošenja odluke.

(5)
Imovinska korist oduzet će se i kad se po bilo kojem pravnom temelju nalazi kod
drugoga, ako je prema okolnostima pod kojima je ostvario određene vrijednosti
znao ili mogao i bio dužan znati da su vrijednosti ostvarene kaznenim djelom.

Javno
objavljivanje presude

Članak 21.

(1) Javno objavljivanje presude sud može odrediti
kada s obzirom na značenje kaznenog djela utvrdi da postoje opravdani razlozi
da se javnost obavijesti o pravomoćnoj presudi.

(2) Sud će odrediti da se presuda objavi u cijelosti
ili u dijelu, te rok u kojem se mora objaviti. Javno objavljena presuda može
sadržavati ime oštećenika, ali samo uz njegov pristanak.

(3) Sud će odrediti u kojem ili u kojim će se
sredstvima jav­nog priopćavanja objaviti presuda iz stavka 1. ovoga članka.
Sred­stva javnog priopćavanja objaviti će navedenu presudu o trošku osuđene
pravne osobe.

Obavijest
o izrečenoj kaznenopravnoj sankciji

Članak
22.

(1) Sud će po pravomoćnosti presude kojom se osuđuje
prav­na osoba, po službenoj dužnosti obavijestiti tijelo nadležno za vođenje
kaznene evidencije, sudski ili drugi registar u koji je ta pravna osoba
upisana, radi upisa kaznenog djela ili sankcije.

(2) U obavijesti iz stavka 1. ovoga članka navest će
se isključivo sljedeći podaci: naziv suda, broj presude i dan izricanja
pravomoćne presude, tvrtka, odnosno naziv pravne osobe, sjedište i matični broj
pravne osobe, kazneno djelo, kazna i sigurnosna mjera ukoliko je izrečena.

IV. KAZNENI POSTUPAK

Jedinstveni
postupak

Članak 23.

(1) Za kazneno djelo pravne osobe i odgovorne osobe
provest će se jedinstveni postupak i donijeti jedna presuda.

(2) Ako se protiv odgovorne osobe zbog pravnih ili
drugih razloga ne može pokrenuti ili voditi kazneni postupak, postupak će se
započeti i provesti samo protiv pravne osobe.

Odlučivanje o kaznenom
progonu prema načelu svrhovitosti

Članak 24.

Državni odvjetnik može postupiti po članku 175.
Zakona o kaznenom postupku ako pravna osoba nema imovine ili je ona tako
neznatna da ne bi bila dovoljna niti za pokriće troškova postupka ili ako se
protiv nje vodi stečajni postupak.

Mjesna nadležnost

Članak 25.

(1) Ako nije poznato mjesto počinjenja kaznenog djela
ili je to mjesto izvan teritorija Republike Hrvatske, nadležan je sud na čijem
području okrivljenik ima prebivalište ili boravište, odnosno okrivljena pravna
osoba imasjedište.

(2) Privatna tužba može se podnijeti i sudu na čijem
području okrivljena pravna osoba ima sjedište.

Pokretanje kaznenog postupka po prijedlogu

Članak 26.

Ako je podnesen prijedlog za progon samo protiv
odgovorne osobe, državni odvjetnik može po službenoj dužnosti pokrenuti kazneni
postupak za isto kazneno djelo i protiv pravne osobe.

Predstavnik okrivljene pravne osobe

Članak 27.

(1) Za okrivljenu pravnu
osobu u kaznenom postupku sudjeluje njezin predstavnik koji je ovlašten
poduzimati sve radnje koje može poduzeti okrivljenik.

(2) Okrivljena pravna osoba
može imati samo jednog predstavnika. Predstavnik pravne osobe može biti svaka
potpuno poslovno sposobna fizička osoba koja zna hrvatski jezik.

(3) Predstavnika određuje
organ pravne osobe, odnosno osobe koje je zastupaju na temelju zakona, odluke
nadležnog organa, statuta, društvenog ugovora ili odluke organa pravne osobe.
Ako predstavnik nije po drugoj osnovi ovlašten zastupati pravnu osobu, za
ovlast da bude njen predstavnik, pravna osoba mu daje pisanu punomoć. Punomoć
se može dati i usmeno na zapisnik sudu koji vodi postupak.

(4) Sud je dužan utvrditi
identitet predstavnika pravne osobe i njegovo ovlaštenje za sudjelovanje u
postupku. Pravna osoba je dužna sudu dostaviti podnesak kojim je odredila svog
predstavnika kao i dokaze o njegovom ovlaštenju.

(5) Predstavnik pravne osobe ne može biti osoba koja
je u istom postupku pozvana kao svjedok te osoba protiv koje se vodi kazneni
postupak zbog istog kaznenog djela.

Postavljanje predstavnika

Članak 28.

(1) U prvom pozivu sud će upozoriti pravnu osobu da
je dužna odrediti predstavnika u roku od osam dana od primitka poziva.

(2) Ako pravna osoba ne odredi predstavnika u roku iz
stav­ka 1. ovoga članka postavit će ga sud pred kojim se vodi postupak.

(3) Ako pravna osoba prestane postojati prije nego je
pravomoćno okončan kazneni postupak tako da ima sveopćega pravnog sljednika,
taj je sljednik dužan odrediti svog predstavnika u roku od osam dana od
prestanka pravne osobe, u protivnom predstavnika će postaviti sud pred kojim se
vodi postupak.

(4) Ako pravna osoba odredi predstavnika protivno
članku 27. stavku 2. i 5. ovoga Zakona, sud koji vodi postupak pozvat će je da
u roku od osam dana odredi drugog predstavnika i o tome obavijesti sud. Ako
pravna osoba ne odredi predstavnika u tom roku, predstavnika će joj postaviti
sud pred kojim se vodi postupak.

(5) Predstavnika okrivljenoj pravnoj osobi postavlja
pred­sjednik suda rješenjem koje se dostavlja osobi koja je određena za
predstavnika te pravnoj osobi. Te osobe imaju pravo žalbe na rješenje koja ne
zadržava njegovo izvršenje.

Dostava odluka i dopisa pravnoj osobi

Članak 29.

Odluke i dopisi upućeni pravnoj osobi dostavljaju se
na adresu njezina predstavnika ili u sjedište pravne osobe, odnosno njezine
podružnice.

Dovođenje

Članak 30.

Ako se uredno pozvani predstavnik ne odazove pozivu i
svoj izostanak ne opravda, sud može izdati dovedbeni nalog ako je u pozivu
upozoren da će u slučaju izostanka biti prisilno doveden.

Troškovi predstavnika

Članak 31.

(1) Nagrada i nužni izdaci
predstavnika ulaze u troškove kaznenog postupka.

(2) Nužni izdaci postavljenog
predstavnika u postupku zbog kaznenih djela za koja se progoni po službenoj dužnosti
predujmljuju se iz sredstava tijela koje vodi kazneni postupak, a naplaćuju
kasnije od osoba koje su ih dužne naknaditi prema odredbama Zakona o kaznenom
postupku.

Branitelj

Članak 32.

(1)
Okrivljena pravna osoba može imati branitelja. Punomoć branitelju određuju
ovlaštenici za zastupanje pravne osobe iz članka 27*.* stavka 3. ovoga
Zakona.

(2)
Pravna i odgovorna osoba protiv koje se vodi kazneni postupak za isto kazneno
djelo mogu imati zajedničkog branitelja ako to nije u suprotnosti s probitcima
njihove obrane.

(3) Na
okrivljenu pravnu osobu ne primjenjuju se odredbe Zakona o kaznenom postupku o
obveznoj obrani.

Sadržaj
optužnice

Članak
33.

Optužnica
protiv okrivljene pravne osobe osim dijelova propisanih Zakonom o kaznenom
postupku mora sadržavati i tvrtku, odnosno naziv okrivljene pravne osobe,
njezino sjedište i matični broj, ime i prezime njezina predstavnika, datum
rođenja i adresu stanovanja te državljanstvo, državu izdavanja putovnice ibroj
putovnice ako je stranac.

Glavna
rasprava

Članak 34.

(1) Na glavnoj raspravi u jedinstvenom postupku
protiv prav­ne i odgovorne osobe prvo će se ispitati odgovorna osoba o tome
kakav stav zauzima prema svakoj točki optužbe, a zatim predstavnik pravne
osobe.

(2) Redoslijed izvođenja dokaza na glavnoj raspravi u
jedinstvenom postupku protiv pravne i odgovorne osobe određuje se prema tome
kako se odgovorna osoba očitovala u odnosu na optužbu bez obzira na očitovanje
predstavnika pravne osobe. Uvijek će se prvo ispitati odgovorna osoba, a zatim
predstavnik pravne osobe.

(3) Nakon završenog dokaznog postupka te govora tužitelja
i oštećenika prvo govori branitelj pravne osobe, pa predstavnik pravne osobe, a
zatim branitelj odgovorne osobe pa odgovorna osoba.

(4) Sud može odlučiti da se nakon očitovanja o
krivnji prav­ne osobe glavna rasprava održi u odsutnosti predstavnika pravne
osobe koji je uredno pozvan, a njegova prisutnost nije prijeko potrebna.

Sadržaj
presude

Članak
35.

Presuda
u postupku protiv okrivljene pravne osobe osim dijelova propisanih Zakonom o
kaznenom postupku mora sadržavati:

1) u
uvodu presude tvrtku, odnosno naziv okrivljene pravne osobe, njezino sjedište i
matični broj, ime i prezime njezina pred­stavnika, datum rođenja i adresu
stanovanja te državljanstvo, državu izdavanja putovnice i broj putovnice ako je
stranac,

2) u
izreci presude tvrtku, odnosno naziv i sjedište okrivljene pravne osobe.

Mjere
opreza prema pravnoj osobi

Članak
36.

(1) Ako
osobite okolnosti opravdavaju bojazan da će okriv­ljena pravna osoba ponoviti
kazneno djelo ili da će dovršiti pokušano kazneno djelo ili da će počiniti
kazneno djelo kojim prijeti, sud će joj odrediti sljedeće mjere opreza:

1)
zabrana obavljanja određenih djelatnosti ili poslova,

2)
zabrana poslovanja s korisnicima državnog i lokalnih proračuna,

3)
zabrana stjecanja dozvola, ovlasti, koncesija ili subvencija.

(2) Sud
može odrediti mjeru opreza iz stavka 1. točke 1. ovoga članka i ako bi daljnje
obavljanje određenih djelatnosti ili poslova bilo opasno za život, zdravlje ili
sigurnost ljudi ili imovine, ili za gospodarstvo. Ova se mjera ne može izreći
jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave, političkim strankama i
sindikatima.

(3) Sud
može na prijedlog državnog odvjetnika ili po službenoj dužnosti rješenjem
zabraniti statusne promjene koje bi mogle dovesti do prestanka okrivljene
pravne osobe. Zabrana će se upisati u sudski registar ili drugi registar.

(4)
Rješenje o određivanju mjere opreza upisat će se u sudski registar ili drugi
registar po službenoj dužnosti.

Članak
37.

Ovaj
Zakon stupa na snagu šest mjeseci od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
740-02/02-01/02

Zagreb,
11. rujna 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko** **Tom****či****ć,** v. r.

Zakon, NN 151/2003-2178