## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-532/1996 od 16

### NN 1/1999 (4.1.1999.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-532/1996 od 16

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac i
Mladen Žuvela, odlučujući povodom ustavne tužbe M. S. iz Z., zastupanog
od odvjetničkog ureda O. u Z., na sjednici održanoj dana 16. prosinca 1998.
godine, donio je

## **ODLUKU**

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Dopuštenom i pravodobnom ustavnom tužbom podnositelj je pokrenuo ustavnosudski
postupak u svezi s presudom Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9805/1995-4
od 16. svibnja 1996. godine.

Tijekom upravnog postupka koji je prethodio sudskoj kontroli akata državne
uprave i donošenju osporavane presude, Ministarstvo uprave Republike Hrvatske,
svojim rješenjem Klasa: UP/I-006-01/95-0/32 Ur. broj: 515-02-02/3-95-02
od 7. studenoga 1995. godine, odbilo je zahtjev N. H. D. iz Z., B. 6, za
upis u Registar političkih stranaka Republike Hrvatske.

Iz obrazloženja navedene rješidbe proizlazi da je Ministarstvo uprave
Republike Hrvatske, a po analizi i ocjeni akata N. H. D., njezinog Ustroja
(statuta), Temeljnih Načela i Proslova uz Ustroj i Temeljna načela, utvrdilo
da su navedeni akti protivni Ustavu Republike Hrvatske, te da se njima
u određenim dijelovima poziva na nasilno ugrožavanje demokratskog ustavnog
poretka, neovisnosti, jedinstvenosti i teritorijalne cjelovitosti Republike
Hrvatske. U upravnom postupku također je utvrđeno kako se predmetnim aktima
narušava načelo prema kojem Republika Hrvatska, kao međunarodno priznata
država i članica Ujedinjenih naroda, poštuje suverenitet drugih međunarodno
priznatih država i prema kojem Republika Hrvatska nema teritorijalnih zahtjeva
prema drugim državama.

U svezi konačnog upravnog akta podnositelj je podnio tužbu Upravnom
sudu Republike Hrvatske. Tijekom sudske kontrole zakonitosti akata državne
uprave, Upravni sud Republike Hrvatske osporavanom presudom potvrdio je
zakonitost rješenja Ministarstva uprave Republike Hrvatske, te je tužba
podnositelja odbijena kao neosnovana. Iz obrazloženja osporavane presude
proizlazi da su u konkretnom slučaju, na temelju utvrđenog činjeničnog
stanja i ocjene sadržaja programa tužitelja, pravilno primijenjene odredbe
članka 17. Zakona o političkim strankama ("Narodne novine", broj 76/93
i 111/96).

U ustavnoj tužbi podnositelj ističe kako su rješenjem Ministarstva uprave
Republike Hrvatske i osporavanom presudom Upravnog suda Republike Hrvatske,
a uslijed pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja i pogrešne
primjene materijalnog prava, povrijeđena ustavna prava iz članka 14. stavka
2., članka 26., članka 38. stavka 1., članka 40. i članka 43. stavka 1.
Ustava.

Člankom 14. stavkom 2. Ustava jamči se jednakost svih pred zakonom,
dok se člankom 26. Ustava utvrđuje da su svi građani i stranci jednaki
pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti.
Člankom 38. stavkom 1. Ustava jamči se sloboda mišljenja i izražavanja
misli, dok se člankom 40. Ustava jamči sloboda savjesti i vjeroispovijedi
i slobodno javno očitovanje vjere ili drugog uvjerenja. Člankom 43. stavkom
1. Ustava jamči se građanima pravo na slobodno udruživanje radi zaštite
njihovih probitaka ili zauzimanja za socijalna, gospodarska, politička,
nacionalna, kulturna ili druga uvjerenja i ciljeve, te se utvrđuje kako
u svezi ostvarivanja navedenih ciljeva građani mogu slobodno osnivati političke
stranke, sindikate i druge udruge, uključivati se u njih ili iz njih istupati.

Cijeneći rješenje Ministarstva uprave Republike Hrvatske i osporavanu
presudu Upravnog suda Republike Hrvatske neustavnima i nezakonitima, podnositelj
predlaže usvajanje ustavne tužbe i njihovo ukidanje.

Na temelju odredbe članka 55. točke 2. Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94) u ovom predmetu ustavna tužba podnositelja
dostavljena je na izjašnjenje Ministarstvu uprave Republike Hrvatske. Podneskom
od 9. lipnja 1997. godine, Ministarstvo uprave Republike Hrvatske dostavilo
je svoje očitovanje glede navoda podnositelja iznijetih u ustavnoj tužbi.
U svom očitovanju navedeno upravno tijelo navode podnositelja cijeni neosnovanima,
te predlaže ustavnu tužbu odbiti.

Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Ministarstva uprave
Republike Hrvatske Klasa: UP/I-006-01/95-0/32, Ur. broj: 515-02-02/3-95-02.

Ustavna tužba nije osnovana.

Prema članku 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/91) svatko može, po iscrpljivanju dopuštenog
pravnog puta, podnijeti ustavnu tužbu kada smatra da mu je odlukom sudbene
vlasti, upravne vlasti ili odlukom tijela koje imaju javne ovlasti, povrijeđeno
neko od Ustavom utvrđenih sloboda i prava čovjeka i građanina. Kad Ustavni
sud, postupajući na temelju odredbi članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske, pruža zaštitu ustavnih prava, onda se eventualno
postojanje povrede ustavnih prava u pravilu cijeni na podlozi činjenica
koje su utvrđene u pravomoćno okončanom postupku. U konkretnom slučaju
Sud nije utvrdio da bi osporavanim rješidbama, a u svezi s utvrđenim činjeničnim
stanjem na temelju kojeg je odbijen zahtjev za upis u Registar političkih
stranaka Republike Hrvatske, podnositelju bila povrijeđena ustavna prava
na koja u ustavnoj tužbi upućuje.

Uvidom u temeljne akte N. H. D. utvrđeno je da se pod točkom 1. Poglavlja
II. pod nazivom "Teritorij i državnost", Temeljnih načela N. H. D. navodi:

"Hrvatski nacionalni i državni teritorij uz tzv. "avnojsku" Hrvatsku
uključuje još i Bosnu-Hercegovinu, Novopazarski Sandžak, Bačku sa Suboticom,
Srijem sa Zemunom te Boku Kotorsku."

Nadalje, u cilju uspostave prema mišljenju N. H. D. "cjelovitog" teritorija
Republike Hrvatske, u Poglavlju VI. pod nazivom "Pokraine i manjine", pod
točkom D. 1. navodi se:

"Na hrvatskim područjima pod srpskim zaposjednućem država je dužna raditi
na općoj destabilizaciji. Ona će stoga poticati diverzije i subverzije,
atentate, prevrate i sukobe."

Iz navedenoga je razvidno kako se u konkretnom slučaju radi o pozivanju
i poticanju na uporabu sile i ugrožavanju demokratskog i ustavnog poretka,
neovisnosti, jedinstvenosti i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske,
a radi ostvarivanja ciljeva utvrđenih Temeljnim načelima N. H. D.

Takav zaključak se nameće i iz drugih odredaba Temeljnih načela N. H.
D., (na primjer poglavlje III. Državna uprava - točka 3., poglavlje V.
Sudstvo - točka 9. u poglavlju VI. Pokraine i manjine - točka B. 1., 2.,
3. i točka E. te u poglavlju VIII. Vojska - točka 2.), kao i odredaba Ustroja
N. H. D. (na primjer u poglavlju I. Temeljne odredbe - točka 5. poglavlje
III. Ustrojbeni oblici - točka 4. g., h., i., j. i točka 7. stavak 8.)

Člankom 6. stavkom 1. Ustava jamči se sloboda osnivanja političkih stranaka.
Međutim ovo ustavno pravo građana nije apsolutno i ničim ograničeno. Stavkom
3. navedenog članka utvrđeno je da se neće dopustiti rad političkim strankama
koje svojim programom ili djelovanjem nasilno ugrožavaju demokratski ustavni
poredak, neovisnost, jedinstvenost ili teritorijalnu cjelovitost Republike
Hrvatske.

Člankom 43. stavkom 1. Ustava zajamčeno je pravo građanima na slobodno
udruživanje radi zaštite njihovih probitaka ili zauzimanja za socijalna,
gospodarska, politička, nacionalna, kulturna ili druga uvjerenja i ciljeve.
U svezi ostvarivanja navedenih ciljeva građani mogu slobodno osnivati političke
stranke. Pravo građana na udruživanje i osnivanje političkih stranaka Ustav
i ovdje uvjetuje zabranom nasilnog ugrožavanja demokratskoga ustavnog poretka,
te neovisnosti, jedinstvenosti i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske,
utvrđenom stavkom 2. tog članka.

Zabrana registracije političkih stranaka suprotno Ustavom utvrđenim
uvjetima, sadržana je u članku 17. Zakona o Političkim strankama ("Narodne
novine", broj 76/93 i 111/96). Ovom odredbom određeno je da će nadležno
upravno tijelo odbiti zahtjev za upis u registar političkih stranaka, kada
se programom političke stranke potiče ili poziva na nasilno ugrožavanje
demokratskoga ustavnog poretka, neovisnosti, jedinstvenosti ili teritorijalne
cjelovitosti Republike Hrvatske.

Tijekom provedenog upravnog postupka utvrđeno je kako su akti N. H.
D. protivni Ustavu i zakonima Republike Hrvatske, jer se njima u određenim
dijelovima poziva na nasilno ugrožavanje demokratskog ustavnog poretka,
neovisnosti, jedinstvenosti i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske.
Na temelju činjeničnog stanja utvrđenog tijekom upravnog postupka kao i
na temelju materijalnog prava primijenjenog u tom i u upravnosudskom postupku,
utvrđeno je da su rješenje Ministarstva uprave Republike Hrvatske, kao
i osporavana presuda Upravnog suda Republike Hrvatske utemeljeni na Ustavu
i Zakonu, te da njima podnositelju u konkretnom slučaju nisu povrijeđena
ustavna prava na koja u ustavnoj tužbi upućuje.

Slijedom iznijetog, a utvrdivši kako osporavanom odlukom Upravnog suda
Republike Hrvatske podnositelju nisu povrijeđena ustavna prava iz članka
14. stavka 2., članka 26., članka 38. stavka 1., članka 40. i članka 43.
stavka 1. Ustava, odlučeno je kao u izreci.

Ova odluka se temelji na odredbama članka 59. i članka 61. Poslovnika
Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94).

Objava ove odluke temelji se na odredbama članka 20. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91).

Broj: U-III-532/1996
Zagreb, 16. prosinca 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 1/1999-25