## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1741/2003 od 16. lipnja 2004. godine

### NN 90/2004 (2.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1741/2003 od 16. lipnja 2004. godine

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1701

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za
odlučiva­nje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hra­njski, Mario Kos, Ivan Matija, Emilija Rajić i Vice
Vukojević, članovi Vijeća, u povodu ustavne tužbe A. B. iz D., Nj., koju
zastupa opunomoćenica N. Ć., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj dana 16. lip­nja
2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II.
Pretpostavke iz članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst) nisu ispu­njene.

III.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnosite­ljica ustavne tužbe, teme­ljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon), podnijela je ustavnu tužbu smatrajući da je Općinski
sud u Zagrebu u postupku koji se vodi pod brojem: P-2614/02, propustivši
odlučiti o ­njenim pravima i obvezama u razumnom roku, povrijedio ­njeno pravo
na suđe­nje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu broj: P-2614/02,
utvrdio či­njenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnosite­ljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana
19. ožujka 2002. godine podnosite­ljica je Općinskom sudu u Zagrebu podnijela
tužbu protiv tuženika A. G. i N. G., radi predaje kuće u posjed.

Dana
29. trav­nja 2002. godine sud je opunomoćenicu podnosite­ljice pozvao da
dostavi povijesni zem­ljišnok­njižni izvadak za spornu nekretninu te dokaz da
je platila sudsku pristojbu, kao i da naznači adresu podnosite­ljice u Nj. Tražene
podatke i isprave opunomoćenica podnosite­ljice dostavila je dana 25. svib­nja
2002. godine.

Dana 3.
rujna 2002. godine tuženici su dostavili odgovor na tužbu.

Dana 6.
rujna 2002. godne održano je ročište na kojem je rasprav­ljano o vrijednosti
predmeta spora.

Dana
10. rujna 2002. godine opunomoćenica podnosite­ljice dostavila je sudu podnesak
kojim se očitovala na navode protivne strane u pogledu predmeta spora. Dana 16.
rujna 2002. godine podnesak je dostav­ljen punomoćniku tuženika.

Dana 11. listopada 2002. godine opunomoćenica
podnosite­ljice dostavila je sudu razna pisma koja je upućivala raznim tijelima
Republike Hrvatske.

Podneskom od 23. prosinca 2002. godine podnosite­ljica
predlaže da sud odredi tuženicima da joj predaju k­ljučeve predmetne kuće.

Dana 6. ve­ljače 2003. godine priklop­ljeni su na
uvid spisi istog suda koji se odnose na identične stranke te je sud rješe­njem
pozvao podnosite­ljicu na razrjaš­nje­nje određenih navoda.

Dana 18. lip­nja 2002. godine opunomoćenica podnosite­ljice
izvijestila je sud kako podnosite­ljica ne traži određiva­nje privremene mjere,
već samo da sud drugoj strani predloži predaju
k­ljučeva sporne kuće podnosite­ljici.

Dana
11. ve­ljače 2004. održano je ročište.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
teme­lju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitova­nju od 23. rujna 2003. godine, Općinski sud u Zagrebu navodi
kronologiju postupa­nja u predmetu, te ističe da se na spisu radi kontinuirano
i žurno, bez zastoja.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko
ima pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (…) u razumnom
roku odluči o ­nje­govim pravima i obvezama (…).«.

Odredbama
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrp­ljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (…) nije u razumnom roku
odlučio sud (…).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donoše­nje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (…) podnosite­lja.
Rok za donoše­nje akta poči­nje teći idući dan od dana objave odluke Ustavnog
suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnosite­lju zbog povrede ­nje­gova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnosite­lja (…) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnoše­nja zahtjeva stranke za ­njezinu isplatu.«.

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

5.
Razmatra­njem razloga ustavne tužbe podnosite­lja i uvidom u spis Općinskog
suda u Zagrebu broj: P-2614/02, Ustavni sud je utvrdio da se u ovom slučaju
nisu ostvarile pretpostavke za ­nje­govo postupa­nje u smislu odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže s­ljedećim utvrđe­njima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski
parnični postupak započeo je 19. ožujka 2002. godine tužbom podnosite­ljice
protiv tuženika A. G. i N. G. radi predaje kuće u posjed.

Zakon o potvrđiva­nju Konvencije za zaštitu ­ljudskih
prava i teme­ljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u da­lj­njem
tekstu: Zakon o potvrđiva­nju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda
Vijeća Europe (u da­lj­njem tekstu: Europska konvencija) čine, teme­ljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutar­nje­ga pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutar­nje­ga pravnog poretka Republike Hrvatske od toga dana
čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na
pošteno suđe­nje«, koja, između ostalog, propisuje:

»Radi utvrđiva­nja svojih prava i obveza građanske
naravi (…) svatko ima pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud
(…) u razumnom roku ispita ­nje­gov slučaj.«.

Pravo na donoše­nje sudske odluke o razumnom roku
čini dio unutar­nje­ga pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupa­nja na
snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije (5. studenoga 1997. godine).

Ustavna tužba je podnesena dana 13. svib­nja 2003.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud
utvrđuje da do dana podnoše­nja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno jednu (1) godinu, jedan (1) mjesec i dvadesetčetiri (24) dana.

5.2. PUSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno relevantnom razdob­lju, Općinski sud
u Zagrebu, od rad­nji koje su relevantne za meritorno odlučiva­nje o pravima i
obvezama stranaka u tom sudskom postupku, održao dva ročišta, pribavio
relevantnu dokumentaciju te izvršio uvid u spise koji se vode između istih
stranaka.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnosite­ljica
ustavne tužbe, kao tužite­ljica u sudskom postupku, prema utvrđe­nju Ustavnog
suda, nije posebno pridonijela du­ljini postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da se radi o vrlo složenom postupku radi predaje nekretnine u
posjed u kojem je potrebno utvrditi koji su suvlasnički dijelovi stranaka.

6.
Ustavni sud utvrđuje da predmetni postupak u traja­nju od oko jedne godine do
podnoše­nja ustavne tužbe, te imajući u vidu složenost postupka, ne premašuje
razumni rok. Stoga, Ustavni sud utvrđuje da podnosite­ljici nije povrijeđeno
ustavno pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom
roku odluči o ­njenim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7.
Stoga je, teme­ljem odredaba članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno kao u
izreci.

8.
Odluka o objavi iz točke III. izreke teme­lji se na članku 29. stavku 1.
Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1741/2003
     Zagreb, 16. lip­nja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec**, v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 90/2004-1701