## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-512/2012 od 14. ožujka 2013.

### NN 37/2013 (28.3.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-512/2012 od 14. ožujka 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

675

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio N. H. iz V. G., na sjednici održanoj 14. ožujka 2013. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: Rev-x-890/11 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe N. H. iz V. G., Š. 2, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 30.200,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je na temelju članka 27. stavka 1. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07., 113/08., 153/09., 116/10., 122/10. – pročišćeni tekst, 27/11., 130/11. i 143/12.) 4. studenoga 2010. podnio Županijskom sudu u Zagrebu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog dugotrajnosti postupka koji se u parničnom predmetu radi naknade štete vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod brojem Pn-3863/09. Budući da je u međuvremenu u tom predmetu izjavljena revizija, Županijski sud u Zagrebu se rješenjem broj: Gzp-1218/10-6 od 10. studenoga 2011. oglasio nenadležnim za postupanje te je zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, po pravomoćnosti tog rješenja, ustupio Ustavnom sudu, smatrajući ga ustavnom tužbom.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u presliku predmetnog spisa Općinskog građanskog suda u Zagrebu, utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelj je 18. prosinca 1990. podnio Općinskom sudu u Zagrebu tužbu protiv C. o. d.d. radi naknade štete.

Do 5. studenoga 1997. sud je održao više ročišta za glavnu raspravu i proveo medicinsko vještačenje.

7. rujna 1998. financijski vještak dostavio je sudu svoj nalaz i mišljenje.

Na ročištu održanom 1. prosinca 1998. sud je odlučio na sljedećem ročištu saslušati podnositelja i medicinskog vještaka.

Na ročištu održanom 16. ožujka 1999. saslušan je podnositelj, a vještak usprkos urednoj dostavi poziva nije pristupio, niti je ispričao svoj nedolazak.

Ročište od 1. lipnja 1999. odgođeno je zbog neuredne dostave za vještaka, a ročište od 1. srpnja 1999. jer vještak usprkos urednoj dostavi poziva nije pristupio, niti je ispričao svoj nedolazak, dok je na ročištu od 12. listopada 1999. sud na zamolbu vještaka istome dodijelio rok od 30 dana za izradu nalaza i mišljenja.

Vještak je nalaz i mišljenje sudu dostavio 14. listopada 1999.

Ročište zakazano za 13. travnja 2000. odgođeno je zbog obveza suca kao člana Gradskog izbornog povjerenstva Grada Zagreba.

Rješenjem od 14. travnja 2000. sud je odredio provođenje novog medicinskog vještačenja, a vještak je traženi nalaz i mišljenje sudu dostavio 21. lipnja 2000.

Na ročištu održanom 16. studenoga 2000. sud je podnositelja obvezao dostaviti određenu dokumentaciju u roku od 15 dana, a podnositelj je istu dostavio podneskom od 21. prosinca 2000.

Na ročištu održanom 10. svibnja 2001. sud je podnositelja obvezao dostaviti daljnju dokumentaciju u roku od 15 dana, a podnositelj je istu dostavio podneskom od 11. lipnja 2001.

Na ročištu održanom 11. rujna 2001. sud je predao tuženoj navedenu dokumentaciju i obvezao je da se na istu očituje u roku od 15 dana, što je tužena učinila podneskom predanim sudu 27. rujna 2001.

Na ročištu održanom 15. studenoga 2001. sud je zbog bolesti vještaka odredio provođenje novog medicinskog vještačenja, a novi vještak je svoj nalaz i mišljenje sudu dostavio 21. siječnja 2002.

Na ročištu održanom 4. srpnja 2002. sud je odlučio na sljedećem ročištu saslušati vještaka, što je i učinio na ročištu od 9. siječnja 2003.

Na ročištu održanom 3. travnja 2003. sud je saslušao podnositelja i obvezao ga da se u roku od 15 dana očituje na navode tuženika, što je podnositelj učinio podneskom predanim sudu 25. travnja 2003.

Ročište zakazano za 11. studenoga 2003. odgođeno je zbog sudjelovanja suca u izborima za zastupnike Hrvatskog sabora.

Na ročištu održanom 13. srpnja 2004. glavna rasprava je zaključena, a ročište za objavu presude održano je 28. srpnja 2004.

Protiv presude broj: Pn-3779/90 od 28. srpnja 2004. podnositelj je žalbu izjavio 8. ožujka 2005., a tužena 9. ožujka 2005., na što je podnositelj odgovorio podneskom od 11. travnja 2005.

Rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžn-3086/05-2 od 6. prosinca 2005. ukinuta je prvostupanjska presuda i predmet je vraćen sudu prvog stupnja na ponovni postupak.

Na ročištu održanom 29. lipnja 2006. sud je odredio provođenje financijskog vještačenja, a vještak je svoj nalaz i mišljenje sudu dostavio 13. studenoga 2006.

Na ročištu održanom 18. lipnja 2007. sud je odlučio na sljedećem ročištu saslušati vještaka, što nije učinjeno na ročištu od 28. rujna 2007. zbog spriječenosti vještaka pa je isti saslušan na ročištu od 16. studenoga 2007., kada je glavna rasprava zaključena, nakon čega je ročište za objavu presude održano 30. studenoga 2007.

Protiv presude broj: Pn-519/06 od 30. studenoga 2007. podnositelj je žalbu izjavio 21. siječnja 2008., a tužena 25. siječnja 2008., na što je podnositelj odgovorio podneskom od 19. ožujka 2008.

Rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžn-1447/08-2 od 15. srpnja 2008. ukinuta je djelomice prvostupanjska presuda i predmet je vraćen sudu prvog stupnja u ukinutom dijelu na ponovni postupak.

Na ročištu održanom 17. studenoga 2008. glavna rasprava je zaključena, a ročište za objavu presude održano je 28. studenoga 2008.

Protiv presude broj: Pn-8126/08 od 28. studenoga 2008., podnositelj je žalbu izjavio 5. prosinca 2008.

Rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžn-52/09-2 od 12. svibnja 2009. ukinuta je prvostupanjska presuda i predmet vraćen sudu prvog stupnja na ponovni postupak.

Na ročištu održanom 4. prosinca 2009. glavna rasprava je zaključena, a ročište za objavu presude održano je 18. prosinca 2009.

Protiv presude broj: Pn-3863/09 od 18. prosinca 2009., tuženik je žalbu izjavio 8. ožujka 2010., na koju je podnositelj odgovorio podneskom od 26. ožujka 2010.

Presudom Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžn-1157/10-2 od 14. prosinca 2010. usvojena je tuženikova žalba i preinačena prvostupanjska presuda.

Protiv drugostupanjske presude podnositelj je 25. veljače 2011. podnio reviziju.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi predmet se vodio kod Vrhovnog suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Rev-x 890/11 radi odlučivanja o reviziji.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

Članak 63. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud ...

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u 'Narodnim novinama'.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja ili o sumnji ili optužbi zbog njegova kažnjivog djela nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak tužbom radi naknade štete pokrenut je pred prvostupanjskim sudom 18. prosinca 1990.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak; u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.), a Protokol broj 14 od 1. lipnja 2010. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o izmjeni nadzornog sustava Konvencije, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 1/06. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 2/10.).

Ustavna tužba podnesena je 4. studenoga 2010., a do tog dana parnični postupak nije bio okončan. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi podnositelja postupak se vodio pred Vrhovnim sudom pod brojem: Rev-x 890/11.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je do odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositelja sudski postupak trajao ukupno više od dvadeset i dvije (22) godine, a od stupanja Konvencije na snagu do odluke Ustavnog suda petnaest (15) godina, četiri (4) mjeseca i devet (9) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrdio je da se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju postupak vodio pred sudovima sva tri stupnja. U postupku su donesene četiri prvostupanjske i četiri drugostupanjske odluke (od čega tri ukidajuće), a revizijski postupak još nije okončan.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena Ustavnog suda je da podnositelj, kao tužitelj u parničnom postupku, nije znatnije doprinio duljini sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ocjena je Ustavnog suda da se u konkretnom slučaju radi o relativno složenoj pravnoj stvari.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak, koji još nije okončan, u pravno relevantnom razdoblju vodi više od petnaest (15) godina, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.

Imajući u vidu navedenu duljinu postupka koji još traje, kao i ukidanje prvostupanjske odluke u tri navrata, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju, usprkos relativnoj složenosti predmeta, povrijeđeno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Slijedom navedenog, na temelju članka 63. stavaka 1. i 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

9. Predsjednik Vrhovnog suda dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-512/2012

Zagreb, 14. ožujka 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 37/2013-675