### NN 28/2015 (13.3.2015.), Presuda Upravnog suda u Osijeku broj: 7 UsI-1460/14-7 od 10. veljače 2015.

28 13.03.2015 Presuda Upravnog suda u Osijeku broj: 7 UsI-1460/14-7 od 10. veljače 2015.

UPRAVNI SUD U OSIJEKU

603

PRESUDA

Upravni sud u Osijeku, po sutkinji toga suda Blanki Sajter uz sudjelovanje zapisničarke Anice Žigmundić, u upravnom sporu tužitelja Našički park d.o.o., Našice, Vinogradska 3, OBI: 78250224691, kojega zastupa opunomoćenik Ivan Rončević, službena osoba tužitelja, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 19, kojega zastupa opunomoćenik Igor Prokurica, službena osoba tuženika, radi poništenja odluke, 10. veljače 2015.

presudio je

Odbija se kao neosnovan tužbeni zahtjev tužitelja radi poništenja odluke Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-08/14-01/906, urbroj: 376-05/AB-14-5 (IM) od 28. studenoga 2014.

Obrazloženje

Osporavanom odlukom tuženika odbijen je kao neosnovan zahtjev za rješavanje spora korisnika Našički park d.o.o. iz Našica, Vinogradska 3, vezan uz prigovor na naplatu naknade za prijevremeni raskid pretplatničkih ugovora obračunatih na računu za srpanj 2014. od strane operatora javnih komunikacijskih usluga VIPnet d.o.o. iz Zagreba, Vrtni put 1.

Tužitelj u tužbi navodi da je tuženik nepotpuno i nepravilno utvrdio činjenično stanje te je nepravilno primijenio materijalni propis. Tužitelj navodi da je 10. lipnja 2014. u 14,45 operator VIPnet d.o.o. (nastavno: operator) uputio SMS poruku na tuženikov mobilni telefon broj 091/1613297 korisnika Hrvoje Žiha koja je glasila: »Poštovani, zbog novih državnih nameta na mobilne komunikacije od 11. srpnja 2014. VIP mobilnim pretplatnicima uvodi se mjesečna naknada za korištenja mreže u iznosu 8,00 kuna (+ PDV), te usklađivanje zora i cijena u međunarodnom prometu. Sukladno članku 42. a stavak 8. i 10. Zakona o elektroničkim komunikacijama korisnici imaju pravo raskida ugovora od 11. lipnja do 10. srpnja. Više informacija od 11. lipnja 2014. na www vipnet.hr/obavijesti.« Smatra da je netočan navod tuženika da operator nije poslao predmetnu poruku niti prema jednom broju korisnika tužitelja obzirom da je istu bio dužan poslati primjenom odredbe članka 42. a stavak 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« broj 73/08., 90/11., 133/12., 80/13. i 71/14. – nastavno: Zakon). Tužitelj navodi da je primitkom navedene SMS poruke opravdano zaključio kako ima pravo na raskid ugovora bez naknade. Slijedom navedenoga tužitelj predlaže da sud poništi odluku tuženika te predmet vrati na ponovno odlučivanje.

U odgovoru na tužbu tuženik navodi kako ostaje kod osporavane odluke iz razloga navedenih u odluci, predlaže sudu odbiti tužbeni zahtjev kao neosnovan, te dodaje da je operator dostavio na dodatno traženje tuženika ispise SMS poruka Službe za korisnike koje su poslane na brojeve tužitelja kao korisnika tijekom lipnja 2014. iz kojih poruka je utvrđeno da operator nije dostavio spornu SMS poruku na pretplatničke brojeve tužitelja. Ocjenjujući zakonitost osporavane odluke sud je izvršio uvid u sudski spis i spis tuženika dostavljen uz odgovor na tužbu, te je dana 3. veljače 2015. u ovome sudu održana rasprava u nazočnosti opunomoćenika tužitelja i opunomoćenika tuženika. Na navedenoj raspravi sud je odbio prijedloge tužitelja za izvođenjem dokaza saslušanjem Hrvoje Žiha u svojstvu svjedoka kao nepotreban, primjenom odredbe članka 33. stavak 5. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj: 20/10., 143/12. i 152/14.; u daljnjem tekstu: ZUS), u svezi odredbe članka 292. stavak 4. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« 53/1991, 91/1992, 112/1999, 129/2000, 88/2001, 117/2003, 88/2005, 2/2007, 96/2008, 84/2008, 123/2008, 57/2011, 25/2013, 89/2014).

Na temelju razmatranja svih činjeničnih i pravnih pitanja u smislu odredbe iz članka 33. i članka 55. stavka 3. ZUS-a sud je utvrdio da tužbeni zahtjev nije osnovan.

Iz spisa upravnog postupka razvidno je da je tužitelj Službi za korisnike operatora 22. kolovoza 2014. uputio prigovor pozivajući se na odredbu članka 42. a stavak 8. i 10. Zakona, te je navedena služba operatora 28. kolovoza 2014. tužitelju dostavila odgovor da se ne usvaja zahtjev za poništenjem naplate naknade za prijevremeni raskid ugovora. Tužitelj se 3. rujna 2014. obratio Povjerenstvu za reklamacije potrošača operatora s istovjetnim zahtjevom, te je povjerenstvo 16. rujna 2014. donijelo odluku kojom nije usvojilo navedeni tužiteljev zahtjev.

Nadalje, uvidom u spis tuženika, razvidno je da je tužitelj 15. listopada 2014. tuženiku dostavio zahtjev za rješavanje spora s operatorom vezan uz prigovor na naplatu naknade za prijevremeni raskid pretplatničkih ugovora obračunatih na računu za srpanj 2014. te je tuženik radi pravilnog i potpunog utvrđivanja činjeničnog stanja zatražio očitovanje od operatora. Iz navedenih očitovanja operatora proizlazi da zahtjev za poništenjem naplate naknade za prijevremeni raskid ugovora nije bilo moguće uvažiti jer za pretplatničke ugovore ključnih korisnika (kao što je tužitelj) nije uvedena dodatna naplata naknade za korištenje mreže te stoga nije niti postojala mogućnost raskida pretplatničkog ugovora bez naplate naknade za prijevremeni raskid. Navedeni zahtjev tužitelja obrađen je na sjednici Povjerenstva za zaštitu prava korisnika te je navedeno Povjerenstvo primjenom članka 12. i članka 51. Zakona utvrdilo da zahtjev za rješavanje spora nije osnovan.

Iz prijenosa ugovora o pretplatničkom odnosu od 17. ožujka 2014. razvidno je da je tužitelj izvršio s operatorom prijenos ugovora s pretplatnika Našički vodovod na pretplatnika Našički park d.o.o. za 16 pretplatničkih brojeva. Na temelju zahtjeva tužitelja predmetne pretplatničke linije su 17. srpnja 2014. prenesene u mrežu drugog operatora što je za posljedicu imalo raskid pretplatničkog odnosa s operatorom te naplatu naknade za prijevremeni raskid ugovora na način definiran općim uvjetima poslovanja operatora. Iz računa operatora za pružene usluge za razdoblje 1. srpnja 2014. do 31. srpnja 2014. razvidno je da operator tereti (između ostaloga) tužitelja za naknadu za prijevremeni raskid ugovora i to: za popust na usluge u iznosu od 83,20 kn, za popust na uređaje 3.514,28 kn te za preostale mjesečne naknade u iznosu od 964,25 kn, uz PDV.

Iz spisa upravnog postupka također je razvidno da operator nije izvršio promjenu cjenika usluga ugovorenih s tužiteljem, a iz dodatnog očitovanja operatora zaprimljenog kod tuženika 26. studenog 2014. u svezi detaljne specifikacije računa za lipanj 2014. za sve brojeve korisnika tužitelja te u svezi ispisa SMS poruka VIPnet – ove službe za korisnike ukoliko su iste bile poslane na korisnikove brojeve tijekom lipnja 2014. razvidno je da navedena služba za korisnike operatora u lipnju 2014. nije na navedeni broj korisnika Hrvoje Žiha (mobilni telefon broj 091/1613297) dostavila navedenu obavijest. Mjesečna naknada za korištenje mreže uvedena je velikim poslovnim korisnicima kojima je ugovorna obveza istekla prije 11. lipnja 2014., te stoga tužitelju ne bi bila uvedena dodatna naplata, odnosno nije postojala mogućnost raskida pretplatničkog ugovora bez naplate naknade za prijevremeni raskid.

Odredbom članka 42. a stavak 8. Zakona propisano je da u slučaju iz stavka 7. ovoga članka operator javnih komunikacijskih usluga mora obavijestiti krajnje korisnike usluga pisanim ili elektroničkim putem o namjeravanim izmjenama i pravu krajnjih korisnika usluga na raskid ugovora, u skladu s općim uvjetima poslovanja iz članka 42. ovoga Zakona, i to najkasnije istodobno s objavom tih izmjena u skladu sa stavkom 6. ovoga članka, dok je stavkom 10. navedenog članka propisano da ako su izmjene cjenika usluga iz stavka 1. ovoga članka za krajnjeg korisnika usluga nepovoljnije u odnosu na ugovorene cijene usluga, krajnji korisnik usluga ima pravo raskinuti pretplatnički ugovor bez naknade, odnosno ima pravo na povrat neiskorištenog novčanog iznosa u roku od 30 dana od dana objave tih izmjena u skladu sa stavkom 6. ovoga članka, osim u slučaju ako su te izmjene cjenika usluga: 1. posljedica regulatornih obveza koje proizlaze iz ovoga Zakona, 2. posljedica izmjene poreza na dodanu vrijednost te 3. posljedica izmjene veleprodajnih cijena na koje operator javnih komunikacijskih usluga nema utjecaja.

Sud nije odlučivao o tužbenom navodu u svezi postupka operatora kod naplate naknade za prijevremeni raskid ugovora Našičkog vodovoda d.o.o. kao tvrtke majke Našičkog parka d.o.o. obzirom da isto ne predstavlja predmet ovoga spora, niti je navedena činjenica od utjecaja na rješavanje ove upravne stvari.

Slijedom navedenoga, a uzevši u obzir činjenicu da operator nije izvršio promjenu cjenika usluga ugovorenih s tužiteljem, sud smatra da je tuženik pravilnom primjenom materijalnog prava i na temelju pravilno utvrđenog činjeničnog stanja, primjenom odredbe članka 51. stavak 6. i stavak 8. Zakona odbio zahtjev tužitelja za rješavanje spora, pri čemu nije povrijedio zakon na njegovu štetu, te je primjenom članka 57. stavka 1. ZUS-a tužbeni zahtjev tužitelja valjalo odbiti kao neosnovan.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude dopuštena je žalba Visokom upravnom sudu Republike Hrvatske. Žalba se podnosi ovome sudu u roku od 15 dana od dana dostave presude, u dovoljnom broju primjeraka za sud i sve stranke u sporu. Žalba odgađa izvršenje pobijane presude.

Poslovni broj: 7 UsI-1460/14-7
Osijek, 10. veljače 2015.

Sutkinja
Blanka Sajter, v. r.