## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3200/2006 od 12. ožujka 2008.

### NN 37/2008 (31.3.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3200/2006 od 12. ožujka 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1263**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Jasna Omejec i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo VTS d.o.o. E. – S., kojeg
zastupaju V. Lj. i Ž. V. odvjetnici iz S., na sjednici održanoj 12. ožujka 2008.
godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukida se rješenje Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske broj: Pž-3323/05-3
od 20. srpnja 2006. godine i predmet se vraća Visokom trgovačkom sudu Republike
Hrvatske na ponovno odlučivanje.
III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv rješenja Visokog trgovačkog suda Republike
Hrvatske broj: Pž-3323/05-3 od 20. srpnja 2006. godine, kojim je usvojena žalba
ovršenika (G. Z. d.o.o.), ukinuto rješenje o ovrsi Trgovačkog suda u Zagrebu
broj: Ovr-1769/04 od 5. travnja 2005. i odbačen ovršni prijedlog podnositelja.
Navedenim prvostupanjskim rješenjem, na temelju pravomoćne presude Trgovačkog
suda u Splitu broj: P-1446/02 od 18. lipnja 2002. godine, podnositelju kao
ovrhovoditelju određena je ovrha protiv ovršenika G. Z. d.o.o. Z. radi naplate
iznosa od 64.013,60 kuna s osnove dosuđenog parničnog troška, kao i naplate
troška ovršnog postupka u iznosu od 2.220,00 kuna.
2. Obrazlažući navode ustavne tužbe podnositelj, u bitnome, ističe da je Visoki
trgovački sud Republike Hrvatske, odlučujući o žalbi ovršenika, pogrešno
protumačio i primijenio Ovršni zakon (»Narodne novine« broj 57/96., 29/99. i
42/00.). Osporeno rješenje smatra *površno donesenim, pogrešnim i protuzakonitim.*
Osporenim rješenjem nalazi povrijeđenima ustavna prava zajamčena člankom 14.
stavkom 2. i člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

*Ustavna tužba je osnovana.*
3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.-pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom.
Ustavni sud u postupku u povodu ustavne tužbe, u granicama zahtjeva istaknutog u
ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama
podnositelja, povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne
upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i
ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg
postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.
4. Razlozi ustavne tužbe svode se na žalbeni razlog pogrešne primjene i
tumačenja materijalnog prava. Polazeći od navedenog, a imajući u vidu sadržaj
ustavnog prava zajamčenog člankom 14. stavkom 2. Ustava, koji je ograničen na
primjenu materijalnog prava, Ustavni sud je razloge ustavne tužbe ocijenio sa
stajališta tog ustavnog prava sljedećim utvrđenjem:
Razvidno je iz spisa predmeta Trgovačkog suda u Zagrebu broj: Ovr-1769/04, da je
podnositelj podnio ovršni prijedlog radi naplate iznosa parničnog troška, na
temelju pravomoćne presude Trgovačkog suda u Splitu broj: XIP-1446/2002 od 18.
lipnja 2002. godine i rješenja tog suda broj: XIP-1446/2002 od 29. kolovoza
2002. godine, a kojim je ispravljen uvod presude na način da je podnositelj kao
tuženik u tom predmetu označen nazivom: VTS d.o.o. E. S., Š. 31.
Spisu predmeta prileži preslika Izvatka iz sudskog registra Trgovačkog suda u
Splitu matični broj: 060132881 od 22. studenoga 2004. godine iz kojeg je
razvidno da je podnositelj upisan kao tvrtka sa skraćenim nazivom VTS d.o.o. S.
Prijedlog za ovrhu podnositelj je podnio 9. prosinca 2004. godine i u njemu je
označen pod skraćenim nazivom VTS d.o.o. S. Međutim, naknadnim ispravkom
prijedloga za ovrhu od 15. veljače 2005. godine, na kojem ispravku prijedloga
nalazi se i rješenje o ovrsi, podnositelj kao ovrhovoditelj označen je punim
nazivom VTS d.o.o. E. S., Š. 31.
Dakle, u rješenju Trgovačkog suda u Zagrebu broj: Ovr-1769/04 od 5. travnja
2005. godine (list 15 spisa), kojim se određuje ovrha na temelju pravomoćne
presude Trgovačkog suda u Splitu broj: XIP-1446/2002 od 18. lipnja 2002. godine,
podnositelj je kao ovrhovoditelj naznačen istovjetno kao u gore navedenoj
presudi Trgovačkog suda u Splitu broj: XIP-1446/2002 od 18. lipnja 2002. godine
i rješenja tog suda broj: XIP-1446/2002 od 29. kolovoza 2002. godine.
Protiv navedenog rješenja o ovrsi Trgovačkog suda u Zagrebu žalbu je izjavio
ovršenik. Visoki trgovački sud Republike Hrvatske usvojio je žalbu ovršenika i
odbacio prijedlog podnositelja za ovrhu, a u obrazloženju osporenog rješenja kao
razlog naveo da *»u prijedlogu za ovrhu ovrhovoditelj je označen kao VTS d.o.o.
S., dakle kao pravna osoba koja je različita od tuženika VTS d.o.o. E. S. –
navedenog u presudi Trgovačkog suda u Splitu broj: XIP-1446/2002 od 18. lipnja
2002. godine kao ovršnoj ispravi na temelju koje se predlaže ovrha«.*
Ustavni sud ocjenjuje da je odlučujući u žalbenom postupku Visoki trgovački sud
Republike Hrvatske pogrešno (zanemarujući presliku Izvatka iz sudskog registra
Trgovačkog suda u Splitu, kao i ispravak prijedloga za ovrhu kojeg je
podnositelj uložio 15. veljače 2005. godine i na kojem se nalazi rješenje o
ovrsi) utvrdio da podnositelj kao ovrhovoditelj »nije u smislu članka 29.
Ovršnog zakona dokazao da je tražbina koja je predmet ovrhe na njega prenesena«.
Pravna stajališta drugostupanjskog suda ne zasnivaju se na pravilnoj primjeni
materijalnog prava – u konkretnom slučaju odredbi Ovršnog zakona mjerodavnih za
ocjenu aktivne legitimacije podnositelja za podnošenje ovršnog prijedloga.
Slijedom navedenih činjeničnih utvrđenja, Ustavni sud ocjenjuje da je u
konkretnom slučaju podnositelju osporenim rješenjem Visokog trgovačkog suda
Republike Hrvatske povrijeđena zajamčena jednakost sviju pred zakonom propisana
odredbom članka 14. stavkom 2. Ustava.
Utvrđujući da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo iz članka 14. stavka 2.
Ustava, Sud nije smatrao potrebnim razmatrati povrede ostalih ustavnih prava
istaknutih u ustavnoj tužbi.
5. Na temelju odredaba članaka 73. i 76. Ustavnog zakona odlučeno je kao u
točkama I. i II. izreke.
Odluka o objavi (točka III. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-3200/2006
Zagreb, 12. ožujka 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 37/2008-1263
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)