## Odluka o ocjenjivanju suprotnosti odredbe člana 91. stava 1. Zakona SR Hrvatske o mirovinskom i invalidskom osiguranju sa Zakonom o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja

### NN 23/1990 (25.5.1990.), Odluka o ocjenjivanju suprotnosti odredbe člana 91. stava 1. Zakona SR Hrvatske o mirovinskom i invalidskom osiguranju sa Zakonom o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja

# USTAVNI SUD JUGOSLAVIJE

## ODLUKA

1. Ustavni sud Jugoslavije, rješenjem I-U br. 7/2-88 od 21. studenog
1988. godine, pokrenuo je postupak za ocjenjivanje ustavnosti odredbe člana
91. stava 1. Zakona SR Hrvatske o mirovinskom i invalidskom osiguranju
i suprotnosti te odredbe sa Zakonom o osnovnim pravima iz mirovinskog i
invalidskog osiguranja.

2. Odredbama člana 91. zakona o mirovinskom i invalidskom osiguranju
("Narodne novine SR Hrvatske", br. 26/83, 5/86 i 42/87) propisano
je da se korisniku starosne mirovine ostvarene na osnovi mirovinskog staža
od 40 godina (muškarac), odnosno 35 godina (žena), kao i korisniku invalidske
mirovine ostvarene na osnovi invalidnosti prouzročene povredom na radu
ili profesionalnom bolešću, osigurava "minimalna mirovina", bez
obzira na prihod korisnika mirovine (stav 1) i da visinu "minimalne
mirovine" utvrđuje Samoupravna interesna zajednica mirovinskog i invalidskog
osiguranja radnika Hrvatske samoupravnim općim aktom, ali tako da ta mirovina
ne može biti manja od 85% od prosječnog mjesečnog čistog osobnog dohotka
svih radnika zaposlenih u SR Hrvatskoj u protekloj godini (stav 2).

3. Rješenje o pokretanju postupka Ustavni sud Jugoslavije dostavio je
na odgovor Saboru Socijalističke Republike Hrvatske. Sabor Socijalističke
Republike Hrvatske, u odgovoru na rješenje o pokretanju postupka, istakao
je da se prava iz mirovinskog i invalidskog osiguranja ostvaruju na osnovi
tekućeg i minulog rada osiguranika u toku njegovog radnog vijeka, pri čemu
se taj rad izražava osobnim dohotkom osiguranika, koji je osnovno mjerilo
za utvrđivanje visine mirovine, odnosno materijalne i socijalne sigurnosti
osiguranika: da je načelo solidarnosti, kao jedno od osnovnih načela na
kojima se zasniva mirovinsko i invalidsko osiguranje radnika, primjenjeno
odredbom člana 91. stava 1. i odredbom člana 92. Zakona SR Hrvatske o mirovinskom
i invalidskom osiguranju, propisivanjem uvjeta pod kojima korisnik starosne
(invalidske) mirovine stječe pravo na najniži iznos mirovine, koji se,
u skladu sa zakonom, utvrđuje samoupravnim općim aktom, i da, zbog svega
toga, osporena odredba Zakona SR Hrvatske o mirovinskom i invalidskom osiguranju
nije u suprotnosti s odredbom člana 28. Zakona o osnovnim pravima i invalidskog
osiguranja.

4. Ustavni sud Jugoslavije održao je 20. veljače 1990. godine javnu
raspravu, u kojoj su učestvovali predstavnik Sabora SR Hrvatske, predstavnik
Republičkog komiteta za rad, predstavnik Samoupravne interesne zajednice
mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske i predstavnik Saveznog
sekretarijata za rad, zdravstvo, boračka pitanja i socijalnu politiku.
Na javnoj raspravi predstavnici Sabora SR Hrvatske i predstavnici Samoupravne
interesne zajednice mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvstske
istakli su da odredbu člana 91. stava 1. navedenog republičkog zakona treba
promatrati povezano s odredbama člana 92. toga zakona, po kojima se korisnicima
starosne, invalidske i porodične mirovine, ako im mirovina iznosi manje
od propisanog graničnog iznosa najnižeg mirovinskog primanja, osigurava
pravo na zaštitni dodatak uz mirovinu, ako nemaju drugih prihoda dovoljnih
za izdržavanje, pod uvjetom da je mirovina ostvarena sa 35 ili više godina
mirovinskog staža (muškarac), odnosno sa 30 ili više godina mirovinskog
staža (žena). Imajući u vidu da odredbe čl. 91. i 92. Zakona SR Hrvatske
o mirovinskom i invalidskom osiguranju omogućuju ostvarivanje prava na
najniži iznos mirovine i prava na zaštitni dodatak uz mirovinu, predstavnici
Sabara SR Hrvatske i predstavnici Samoupravne interesne zajednice mirovinskog
i invalidskog osiguranja smatraju da osporena odredba navedenog zakona
nije u suprotnosti sa Zakonom o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog
osiguranja. Načelo solidarnosti u mirovinskom i invalidskom osiguranju
izražava, prema tim mišljenjima, ukupnost navedenih odredbi republičkog
zakona. Takvo mišljenje iznio je i predstavnik Republičkog komiteta za
rad. Predstavnik Saveznog sekretarijata za rad, zdravstvo, boračka pitanja
i socijalnu politiku istakao je da je smisao odredbe člana 28. Zakona o
osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja u tome da pravo
na najniži iznos starosne mirovine ima samo osiguranik koji je mirovinu
ostvario sa 40 (muškarac), odnosno sa 35 (žena) godina mirovinskog staža.

5. Odredbom člana 28. Zakona o osnovnkim pravima iz mirovinskog i invalidskog
osiguranja ("Službeni list SFRJ", br. 23/82, 77/82, 75/85, 8/87
i 65/87) propisano je da osiguranik koji ispuni uvjete za starosnu mirovinu
stječe pravo na najniži iznos mirovine, pod uvjetima, na način i u visini
koji su utvrđeni samoupravrnim općim aktom, u skladu sa zakonom. Polazeći
od te odredbe Zakona o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja,
Ustavni sud Jugoslavije ocjenio je da je odredba člana 91. stava 1. Zakona
SR Hrvatske o mirovinskom i invalidskom osiguranju u suprotnosti sa Zakonom
o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja. Tu ocjenu Ustavni
sud Jugoslavije zasniva na shvaćanju da odredba člane 28. Zakona o osnovnim
pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja utvrđuje da osiguranik
koji ispuni uvjete za starosnu mirovinu ima pravo na najniži iznos mirovine
bez obzira na to koji je od uvjeta za stjecanje prava na starosnu mirovinu
ispunio, odnosno bez obzira na to sa koliko je godina mirovinskog staža
stekao pravo na starosnu mirovinu. Osporenom odredbom navedenog zakona
SR Hrvatske propisano je, međutim, da se pravo na najniži iznos starosne
mirovine stječe sa navršenih 40 (muškarac), odnosno 35 (žena) godina mirovinskog
staža. Iz te odredbe Zakona SR Hrvatske o mirovinskom i invalidskom osiguranju,
po mišljenju Ustavnog suda Jugoslavije, proizlazi da osiguranik koji je
starosnu mirovinu stekao sa manje od 40 (muškarac), odnosno sa manje od
35 (žena) godina mirovinskog staža nema pravo na najniži iznos starosne,
odnosno invalidske mirovine. Po ocjeni Ustavnog suda Jugoslavije, dio odredbe
člana 28. Zakona o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja
po kojem se pravo na najniži iznos starosne mirovine ostvaruje pod uvjetima,
na način i u visini koji su utvrđeni samoupravnim općim aktom u skladu
sa zakonom, omogućuje samo to da se samoupravnim općim aktom, odnosno republičkim
zakonom utvrde samo bliži uvjeti, način ostvarivanja tog prava i visina
najnižeg iznosa starosne mirovine, a ne i to da se republičkim zakonom
propiše da pravo na najniži iznos starosne mirovine imaju samo osiguranici
sa navršenih 40 (muškarac), odnosno 35 (žena) godina mirovinskog staža.
Stoga, po mišljenju Ustavnog suda Jugoslavije, navedenim republičkim zakonom
nisu mogli biti propisani takvi uvjeti za ostvarivanje prava na najniži
iznos starosne mirovine kojima je uskraćeno jedno osnovno pravo osiguranika
utvrđeno saveznim zakonom. Da je osporenom odredbom Zakona SR Hrvatske
o mirovinskom i invalidskom osiguranju osobama koja su pravo na starosnu,
odnosno na invalidsku mirovinu ostvarile sa manje od 40 (muškarac), odnosno
35 (žena) godina mirovinskog staža uskraćeno pravo na najniži iznos starosne
mirovine, po mišljenju Ustavnog suda Jugoslavije, proizlazi i iz odredaba
člana 92. toga zakona, kojima je pravo na zaštitni dodatak uz mirovinu
također uvjetovano navršenjem određenih godina mirovinskog staža, i prihodima
korisnika mirovine. Prema toj odredbi Zakona SR Hrvatske o mirovinskom
i invalidskom osiguranju, zaštitni dodatak je drugi vid zaštite korisnika
starosne, odnosno invalidske mirovine čija je mirovina manja od iznosa
najniže mirovine. Ustavni sud Jugoslavije smatra, stoga, da to što je odredbama
člana 92. toga zakona propisano da korisnici starosne, odnosno invalidske
mirovine sa manje od 40 (muškarac), odnosno 35 (žena) godina mirovinskog
staža imaju pravo na zaštitni dodatak pod uvjetima propisanim tim odredbama,
nije osiguranje najnižeg iznosa starosne mirovine u smislu odredbe člana
28. Zakona o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja.

6. Ustavni sud Jugoslavije, na osnovi odredbe člana 375. stava 1. i
točke 2) Ustava SFRJ i odredbe člana 36. Poslovnika Ustavnog suda Jugoslavije,
na sjednici održanoj 8. ožujka 1990. godine, donio je ODLUKU Utvrđuje se
da je odredba člana 91. stava 1: Zakona o mirovinskom i invalidskom osiguranju
("Narodne novine SR Hrvatske", br. 26/83, 5/86 i 42/87) u suprotnosti
sa Zakonom o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja ("Službeni
list SFRJ", br. 23/82, 77/82, 75/85, 8/87 i 65/87). Ova odluka objavit
će se u "Službenom listu SFRJ", i u "Narodnom novinama Socijalističke
Republike Hrvatske". Ovu odluku Ustavni sud Jugoslavije donio je u
sastavu predsjednik Dušan Štrbac, i suci Hrvoje Bačič, Božidar Bulatović,
mr Krste Čalovski, dr Aleksandar Fira, dr Omer Ibrahimagić, dr Branislav
Ivanović, Dimće Kozarov, dr Ivan Kristan, Veljko Marković, Radko Moćivnik
i Milosav Stijović.

Ustavni sud Jugoslavije

I-U-broj 7/2-88

Beograd 8. ožujka 1990. godine

Predsjednik Ustavnog suda Jugoslavije

**Dušan Štrbac, v. r.**

Odluka, NN 23/1990-430