## Zakon o inspekciji rada

### NN 59/1996 (17.7.1996.), Zakon o inspekciji rada

# ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na osnovi članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## **ODLUKU**

### **O PROGLAŠENJU ZAKONA O INSPEKCIJI RADA**

Proglašavam Zakon o inspekciji rada, koji je donio Zastupnički dom Sabora
Republike Hrvatske na sjednici 28. lipnja 1996.

Broj: 01-96-1285/1
Zagreb, 5. srpnja 1996.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**dr. Franjo Tuđman,** v. r.

---

## **ZAKON**

### **O INSPEKCIJI RADA**

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Zakonom uređuju ustrojstvo, poslovi, ovlasti, dužnosti i način
rada inspekcije rada ministarstva nadležnoga za rad (u daljnjem tekstu:
inspekcija rada) i posebni uvjeti za postavljenje u zvanje inspektora i
višega inspektora.

Članak 2.

(1) Nadzor nad primjenom zakona i drugih propisa koji uređuju odnose
između poslodavaca i zaposlenika (radni odnosi i zaštita na radu) obavlja
ministarstvo nadležno za rad (u daljnjem tekstu: ministarstvo) putem inspekcije
rada, ako zakonom nije određeno da inspekcijske poslove obavljaju druga
tijela državne uprave.

(2) Inspekcija rada osobito:

1. osigurava primjenu propisa koji se odnose na uvjete rada i na zaštitu
zaposlenika prilikom obavljanja njihovih poslova, kao što su odredbe o
radnom vremenu, o plaćama, o sigurnosti, o zdravlju, o zapošljavanju i
radu djece i mladeži, žena, trudnica i porodilja te invalida na obvezu
poslodavaca da zaposlenike prijavljuju tijelima mirovinsko-invalidskoga
i zdravstvenoga osiguranja itd.,

2. obavještava i savjetuje poslodavce i zaposlenike o najučinkovitijoj
provedbi zakonskih i drugih odredaba, ako to smatra korisnim ili potrebnim
nakon obavljenoga nadzora,

3. izvješćuje ministra nadležnog za rad (u daljnjem tekstu: ministar)
o slabostima i zlouporabama koje nisu posebno uređene zakonom, odnosno
podzakonskim aktom.

Članak 3.

(1) Za obavljanje poslova inspekcije rada osnivaju se područne jedinice
ministarstva (u daljnjem tekstu: područne jedinice) sa sjedištem u Osijeku,
Rijeci, Splitu, Varaždinu i Zagrebu.

(2) Područna jedinica Osijek obavlja inspekcijske poslove na područjima
županija Brodsko-posavske, Osječko-baranjske, Požeško-slavonske, Virovitičko-podravske
i Vukovarsko-srijemske.

(3) Područna jedinica Rijeka obavlja inspekcijske poslove na područjima
županija Istarske, Ličko-senjske i Primorsko-goranske.

(4) Područna jedinica Split obavlja inspekcijske poslove na područjima
županija Dubrovačko-neretvanske, Splitsko-dalmatinske, Šibenske i Zadarsko-kninske.

(5) Područna jedinica Varaždin obavlja inspekcijske poslove na područjima
županija Krapinsko-zagorske, Koprivničko-križevačke, Međimurske i Varaždinske.

(6) Područna jedinica Zagreb obavlja inspekcijske poslove na područjima
županija Bjelovarsko-bilogorske, Karlovačke, Sisačko-moslavačke i Zagrebačke
te Grada Zagreba.

(7) Radom područne jedinice upravlja pročelnik u zvanju inspektora rada.

Članak 4.

Sjedišta inspekcije rada su u sjedištima županija i ispostava županijskih
ureda nadležnih za rad.

Članak 5.

(1) Poslove inspekcije rada u prvom stupnju obavljaju područne jedinice,
a u drugom stupnju ministarstvo.

(2) Broj inspektora rada u područnoj jedinici određuje se ovisno o broju
zaposlenika, u pravilu po jedan inspektor rada na svakih 4.000 zaposlenika.

Članak 6.

Inspekcijski nadzor provode inspektor rada u područnoj jedinici te viši
inspektor rada i inspektor rada u ministarstvu.

Članak 7.

(1) Primjenu propisa iz članka 2. ovoga Zakona nadzire inspektor rada
nadležan prema mjestu gdje se rad obavlja.

(2) Kada se propisi iz članka 2. ovoga Zakona odnose na sredstva rada
pomorskoga, riječnoga, željezničkoga, cestovnog i zračnog prometa primjenu
tih propisa nadzire inspektor rada nadležan prema sjedištu poslodavca i
prema mjestu gdje se rad obavlja.

Članak 8.

(1) Zaposlenikom se u smislu ovoga Zakona smatra svaka fizička osoba
koja obavlja određene poslove za poslodavca.

(2) Poslodavcem se u smislu ovoga Zakona smatra svaka fizička ili pravna
osoba za koju zaposlenik obavlja određene poslove.

II. INSPEKTOR RADA

Članak 9.

(1) Za inspektora rada u područnoj jedinici može se postaviti osoba
koja pored zakonom utvrđenih uvjeta za primitak u državnu službu ispunjava
i sljedeće posebne uvjete:

a) za provođenje inspekcijskoga nadzora nad primjenom zakona i drugih
propisa o zaštiti na radu inspektor rada mora imati visoku stručnu spremu
tehničkoga smjera i imati najmanje 2 godine radnoga iskustva u struci,
a za nadzor nad primjenom propisa o poslovima na kojima uz primjenu mjera
zaštite na radu nije moguće zaštititi zaposlenika od štetnih utjecaja,
može biti i liječnik specijalist medicine rada ili diplomirani psiholog
i imati najmanje 2 godine radnog iskustva u struci,

b) za provođenje inspekcijskoga nadzora nad primjenom ostalih zakona
i drugih propisa koji uređuju odnose između poslodavaca i zaposlenika inspektor
rada mora imati visoku stručnu spremu pravnoga smjera i imati najmanje
2 godine radnoga iskustva u struci.

(2) Za pročelnika područne jedinice može se imenovati osoba koja ispunjava
opće i posebne uvjete za postavljenje u zvanje inspektor rada u područnoj
jedinici i koja je u zvanju inspektor rada radila najmanje 2 godine.

(3) Poslovi koje obavljaju pročelnik i inspektor rada u područnoj jedinici
su poslovi s posebnim uvjetima rada.

Članak 10.

(1) Za inspektora rada u ministarstvu može se postaviti osoba koja pored
zakonom utvrđenih uvjeta za primitak u državnu službu ispunjava i sljedeće
posebne uvjete:

a) za provođenje inspekcijskoga nadzora iz područja zaštite na radu
inspektor rada mora ispunjavati uvjete iz članka 9. stavka 1. točke a)
ovoga Zakona i imati najmanje 5 godina radnoga iskustva u struci;

b) za provođenje nadzora nad primjenom ostalih zakona i drugih propisa
koji uređuju odnose između poslodavaca i zaposlenika inspektor rada mora
ispunjavati uvjete iz članka 9. stavka 1. točka b) ovoga Zakona i imati
najmanje 5 godina radnoga iskustva u struci.

(2) Za višega inspektora rada u ministarstvu može se postaviti osoba
koja ispunjava uvjete vrste i stupnja stručne spreme kao i za inspektora
rada i imati najmanje 10 godina radnoga iskustva u struci, od toga 2 godine
kao inspektor rada u ministarstvu.

(3) Poslovi koje obavlja viši inspektor rada u ministarstvu i inspektor
rada u ministarstvu su poslovi s posebnim uvjetima rada.

Članak 11.

(1) Iznimno osoba koja ispunjava uvjete za inspektora rada u područnoj
jedinici glede stručne spreme i radnoga iskustva može biti postavljena
u to zvanje i bez položenoga državnoga stručnog ispita, ali je dužna položiti
taj ispit u roku od godine dana od dana postavljenja.

(2) Inspektoru rada koji ne položi državni stručni ispit u roku iz stavka
1. ovoga članka prestaje državna služba istekom posljednjega dana roka
za polaganje ispita.

Članak 12.

Ministar postavlja više inspektore rada u ministarstvu, inspektore rada
u ministarstvu i inspektore rada u područnim jedinicama te imenuje pročelnike
područnih jedinica.

Članak 13.

Viši inspektor rada u ministarstvu i inspektor rada u ministarstvu može
neposredno obavljati nadzor iz nadležnosti područne jedinice.

Članak 14.

(1) Ministar izdaje obvezatne upute o načinu obavljanja nadzora.

(2) Ministar može radi hitne potrebe ili ekonomičnijega obavljanja posla
pismeno narediti inspektoru rada iz jedne područne jedinice da privremeno,
a najduže do 30 dana neprekidno, provodi nadzor na području druge područne
jedinice.

Članak 15.

Ako su inspektoru rada povjereni drugi poslovi oni ne smiju biti smetnja
obavljanju njegovih glavnih poslova, niti smiju nanositi štetu na bilo
koji način ugledu i nepristranosti koji su mu potrebni u njegovim odnosima
s poslodavcima i zaposlenicima.

III. OVLASTI I DUŽNOSTI INSPEKTORA RADA

Članak 16.

(1) Inspektor rada u područnoj jedinici (u daljnjem tekstu: inspektor
rada) dužan je razmotriti zahtjev u svezi s ostvarivanjem zaštite na radu
te prava i obveza iz radnoga odnosa koji mu podnese poslodavac, zaposlenik,
zaposleničko vijeće, sindikat, udruga poslodavaca, tijelo mirovinskoga,
invalidskog i zdravstvenog osiguranja, služba zapošljavanja te druge pravne
osobe s javnim ovlastima i obavijestiti podnositelja zahtjeva o svome stavu
i o mjerama, ako ih je poduzeo.

(2) Inspektor rada je dužan čuvati kao povjerljiv podatak identitet
zaposlenika koji mu je podnio zahtjev za nadzor.

Članak 17.

Inspektor rada ne smije obavljati nadzor kod poslodavca kod kojega je
on ili neki član njegove uže obitelji član nadzornog odbora, uprave, vlasnik
ili suvlasnik ili kod kojega on ili član njegove uže obitelji imaju materijalni
ili neki drugi interes.

Članak 18.

Inspektor rada ima pravo bez prethodnoga obavještenja i bez dopuštenja
poslodavca, bez obzira na radno vrijeme ulaziti u radne prostorije, na
radilišta te u druge prostorije i prostore u kojima se obavlja gospodarska
ili druga djelatnost. O ulasku inspektor rada obavještava poslodavca ili
njegovu odgovornu osobu, ako su dostupni, osim ako smatra da bi obavještavanje
umanjilo učinkovitost nadzora.

Članak 19.

(1) Prilikom obavljanja nadzora inspektor rada ima pravo pregledati
objekte namijenjene za rad sa pripadajućim prostorijama, prostorima i instalacijama,
oruđa za rad i uređaje te privremena radilišta, poslovne knjige, registre
i dokumente, ugovore, isprave i drugu dokumentaciju poslodavca te obavljati
druge radnje predviđene zakonom u okviru svoje nadležnosti.

(2) Poslodavac, odnosno odgovorna osoba poslodavca, mora inspektoru
rada osigurati neometano obavljanje nadzora i staviti mu na raspolaganje
sva sredstva i potrebnu dokumentaciju.

(3) Smatra se da poslodavac, odnosno odgovorna osoba, nije stavila na
raspolaganje ili je uskratila pregled sredstava i dokumentacije iz stavka
1. i 2. ovoga članka i u slučaju ako u roku određenom u zapisniku inspektoru
rada ne dostavi na uvid traženu dokumentaciju potrebnu za utvrđivanje činjeničnog
stanja u započetom nadzoru.

(4) Poslodavac, odnosno odgovorna osoba poslodavca, dužna je privremeno
prekinuti poslovanje nadziranog objekta za vrijeme inspekcijskoga nadzora,
ako inspektor rada ne bi mogao na drugi način utvrditi činjenično stanje,
odnosno obaviti nadzor.

Članak 20.

Inspektor rada je ovlašten u postupku nadzora zatražiti i pregledati
isprave na temelju kojih se može utvrditi identitet osobe (osobna iskaznica,
putovnica i sl.), a osobe zatečene prilikom nadzora dužne su na zahtjev
inspektora dati mu takvu ispravu na uvid.

Članak 21.

(1) O obavljenom nadzoru inspektor rada sastavlja zapisnik.

(2) Inspektor rada može u zapisniku narediti poslodavcu naknadno izvršenje
pojedine radnje u postupku iz članka 19. ovoga Zakona, kojom se omogućuje
utvrđivanje činjeničnoga stanja i odrediti rok izvršenja te radnje, koji
ne može biti duži od 5 dana.

(3) Inspektor rada može u zapisniku, odnosno u knjizi nadzora narediti
poslodavcu izvršenje radnje kojom se otklanja ili sprečava povreda propisa
iz članka 2. ovoga Zakona, ili zabraniti određeno ponašanje ili postupanje
te uporabu neispravnoga sredstva rada, te poslodavcu odrediti rok izvršenja
te naredbe, koji u pravilu ne može biti duži od 8 dana, kao i rok obavještavanja
inspektora rada o izvršenju te naredbe, koji ne može biti duži od 3 dana
nakon proteka roka za izvršenje.

(4) Na zahtjev poslodavca inspektor rada je dužan izdati posebno rješenje
s obrazloženjem, ako je takav zahtjev postavljen u roku od osam dana od
dana upisa naredbe u knjigu nadzora.

Članak 22.

(1) Ako otklanjanje utvrđene povrede propisa iz članka 2. ovoga Zakona
nije naredio zapisnikom na način iz članka 21., stavak 3. ovoga Zakona,
ili ako poslodavac nije u određenom roku izvršio naredbu iz zapisnika,
odnosno iz knjige nadzora, inspektor rada ima pravo i dužnost rješenjem
narediti poslodavcu otklanjanje utvrđene povrede propisa, osim ako se radi
o pravu koje zaposlenik može ostvariti pred sudom.

(2) Ako je propisom iz članka 2. ovoga Zakona zabranjeno određeno postupanje
poslodavca inspektor rada će mu rješenjem zabraniti takvo postupanje, a
ako je tim propisom predviđena obveza određenoga postupanja naredit će
poslodavcu postupanje po odredbi toga propisa.

(3) U izreci rješenja iz stavka 1. i 2. ovoga članka inspektor rada
će odrediti i rok izvršenja, kao i rok u kojem ga poslodavac mora obavijestiti
o izvršenju, koji ne može biti duži od 8 dana od dana izvršnosti rješenja.

Članak 23.

(1) Ako je utvrdio povredu propisa o zaštiti na radu inspektor rada
je dužan rješenjem:

1. odrediti rok u kojem se mora otkloniti nedostatak,

2. narediti poslodavcu da udalji s posla zaposlenika koji radi protivno
pravilima zaštite na radu, odnosno koji ne koristi propisana osobna zaštitna
sredstva te za kojega se opravdano sumnja da je pod utjecajem alkohola
ili drugih opojnih sredstava,

3. narediti poslodavcu da zaposlenika udalji s poslova za obavljanje
kojih ne ispunjava uvjete utvrđene pravilima zaštite na radu, ako je zbog
toga neposredno ugrožen život ili zdravlje zaposlenika;

4. zabraniti uporabu oruđa za rad s povećanim opasnostima, mjesta rada
te radnih prostorija i prostora, dok se ne otklone nedostaci, ili dok traju
okolnosti zbog kojih je neposredno ugrožen život, odnosno zdravlje zaposlenika,

5. zabraniti uporabu neispravnih osobnih zaštitnih sredstava.

(2) Mjera iz stavka 1. točke 4. ovoga članka može se poduzeti i kada
oruđe za rad i radni okoliš nisu ispitani u propisanom roku, a opravdano
se može pretpostaviti da postoji neposredna opasnost po život i zdravlje
zaposlenika.

(3) U svrhu osiguranja provedbe zabrane iz stavka 1. točke 4. ovoga
članka inspektor rada može zapečatiti oruđa za rad s povećanim opasnostima
te radne prostorije i prostore.

(4) Rješenje iz ovoga članka inspektor rada upisuje u knjigu nadzora.

Članak 24.

(1) Inspektor rada je dužan najmanje jedamput godišnje obaviti nadzor
nad primjenom zakona i drugih propisa o zaštiti na radu kod poslodavaca
u djelatnostima industrije, graditeljstva, poljodjelstva, ribarstva i šumarstva,
u školskim radionicama praktične nastave te kod poslodavaca koji zapošljavaju
invalidne osobe, a kod ostalih poslodavaca prema godišnjem programu rada
najmanje jedamput u tri godine.

(2) Ministar utvrđuje godišnjim programom rada najmanji broj, strukturu
i način obavljanja nadzora nad primjenom propisa o radnim odnosima.

Članak 25.

(1) Inspektor rada je dužan izvršiti nadzor na mjestu gdje je nastao
događaj koji je prouzročio smrt ili težu ozljedu zaposlenika, ili ozljede
dva ili više zaposlenika, ili koji je izazvao promjenu na sredstvima rada
zbog koje je ugrožen život zaposlenika, odmah nakon primitka obavijesti
o nastanku takvoga događaja od poslodavca, zaposlenika, policije ili od
liječnika koji je zaposleniku pružio prvu medicinsku pomoć.

(2) O događaju koji je prouzročio smrt ili težu ozljedu zaposlenika
na radu, ili ozljedu dva ili više zaposlenika te o nadzoru kojeg je tim
povodom izvršio, inspektor rada je dužan podnijeti izvješće ministarstvu.

(3) Ministar obvezatnom uputom određuje koje podatke mora sadržavati
izvješće iz stavka 2. ovoga članka i rok u kojem se izvješće dostavlja.

Članak 26.

(1) Poslodavac ne smije povjeriti obavljanje poslova iz svoga predmeta
poslovanja zaposlenicima drugoga poslodavca koji kod njega rade na temelju
ugovora o kooperaciji ili kakvoga drugoga pravnog temelja, ako ti zaposlenici
s drugim poslodavcem nisu sklopili ugovor o radu u pisanom obliku, a po
zakonu su ga morali sklopiti, ili ako nisu prijavljeni tijelima mirovinsko-invalidskoga
ili zdravstvenoga osiguranja, ili ako su ti zaposlenici stranci bez radne
dozvole.

(2) Ako prilikom nadzora inspektor rada utvrdi:

1. da za poslodavca radi stranac bez radne dozvole,

2. da je poslodavac sa zaposlenikom sklopio ugovor o djelu, ili koji
drugi ugovor osim ugovora o radu, a po zakonu je morao sklopiti ugovor
o radu,

3. da poslodavac nije sa zaposlenikom sklopio ugovor o radu u pisanom
obliku, odnosno nije mu u zakonskom roku izdao pisanu potvrdu koja nadomješta
takav ugovor, a po zakonu je jedno od toga morao učiniti,

4. da poslodavac zaposlenika s kojim je sklopio ugovor o radu nije prijavio
tijelima mirovinsko-invalidskoga ili zdravstvenoga osiguranja,

5. da poslodavac nije izvršio izvršno rješenje inspektora rada, može
rješenjem privremeno, do pravomoćnosti rješenja o prekršaju, zabraniti
poslodavcu obavljanje djelatnosti.

(3) Mjeru iz stavka 2. ovoga članka inspektor rada može poduzeti i protiv
poslodavca koji povjerava poslove zaposlenicima drugoga poslodavca protivno
odredbama stavka 1. ovoga članka.

(4) Prilikom odlučivanja hoće li odrediti zaštitnu mjeru iz stavka 2.
i 3. ovoga članka inspektor rada mora utvrditi i u obrazloženju rješenja
navesti sve okolnosti, a posebno opseg i učestalost povrede propisa te
voditi računa o težini posljedica koje bi mogle nastati izricanjem te zaštitne
mjere.

(5) Rješenje iz stavka 2. i 3. ovoga članka izvršava se pečaćenjem ulaza
u poslovne prostorije ili drugih sredstava rada.

(6) Ministar propisuje način pečaćenja radi izvršenja rješenja iz članka
23. stavka 3. ovoga Zakona te iz stavka 2. i 3. ovoga članka.

Članak 27.

(1) Ako inspektor ocijeni da je povrijeđen propis iz članka 2. ovoga
Zakona, a ta povreda povlači odgovornost za prekršaj, dužan je podnijeti
zahtjev za pokretanje prekršajnoga postupka.

(2) Iznimno, ako je povreda propisa iz članka 2. ovoga Zakona predviđena
kao prekršaj, ali ta povreda nije imala teže posljedice i povreda te vrste
izvršena je prvi put, inspektor rada nije dužan podnijeti zahtjev za pokretanje
prekršajnoga postupka ako je poslodavac u određenom mu roku izvršio naredbu
iz zapisnika, odnosno iz knjige nadzora (članak 21. stavak 3.).

(3) Ako opravdano posumnja da je poslodavac počinio krivično djelo protiv
radnih odnosa inspektor rada je dužan nadležnome državnom odvjetništvu
podnijeti krivičnu prijavu.

(4) Tijelo kojemu je podnesen zahtjev, odnosno prijava prema stavku
1. i 3. ovoga članka, dužno je obavijestiti inspektora rada o tijeku i
ishodu postupka.

Članak 28.

(1) Protiv rješenja inspektora rada u područnoj jedinici ministarstva
žalba se može izjaviti ministarstvu u roku od osam dana od dana dostave
rješenja.

(2) Protiv rješenja koje je donio viši inspektor rada u ministarstvu
i inspektor rada u ministarstvu žalba nije dopuštena, već se protiv toga
rješenja može pokrenuti upravni spor.

(3) Žalba odgađa izvršenje rješenja, osim kad je izjavljena protiv rješenja
donijetog na temelju odredaba članka 23. stavka 1. točke 2. do 5. i članka
26. stavak 2. točke 1. ovoga Zakona.

Članak 29.

(1) Pri obavljanju nadzora inspektor rada te inspektor rada u ministarstvu
i viši inspektor rada u ministarstvu moraju imati posebnu iskaznicu i značku,
kojom dokazuju službeno svojstvo, identitet i ovlasti.

(2) Obrazac iskaznice te materijal, oblik, veličinu, boju i sadržaj
značke inspektora rada i višeg inspektora rada, kao i način njihova izdavanja
i uporabe propisuje ministar.

Članak 30.

(1) Inspektor rada u područnoj jedinici vodi očevidnik s podacima o
poslodavcima, o broju njihovih zaposlenika, o privremenim radilištima i
o izdvojenim dijelovima procesa rada i poslovanja poslodavaca kod kojih
nadzire primjenu propisa iz članka 2. ovoga Zakona, o pregledima koje je
obavio te o mjerama koje je poduzeo u obavljanju toga nadzora.

(2) Ministar određuje sadržaj i način vođenja očevidnika iz stavka 1.
ovoga članka te rokove izvješćivanja ministarstva.

Članak 31.

(1) Ministar podnosi Vladi Republike Hrvatske godišnje izvješće o radu
inspekcije rada i o problemima zaštite na radu i primjene propisa o radnim
odnosima u Republici Hrvatskoj, s prijedlozima mjera za poboljšanje stanja
u tim oblastima.

(2) Godišnje izvješće iz stavka 1. ovoga članka Vlada podnosi Saboru
Republike Hrvatske, i to do 30. travnja za proteklu godinu.

IV. KAZNENE ODREDBE

Članak 32.

(1) Novčanom kaznom od 80.000 do 200.000 kuna kaznit će se za prekršaj
poslodavac koji zaposlenika ne prijavi tijelima mirovinsko-invalidskoga
ili zdravstvenoga osiguranja te poslodavac koji zaposlenicima drugoga poslodavca
povjerava poslove protivno zakonu (članak 2. stavak 2. točka 1. i članak
26. stavak 1.).

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
pravne osobe novčanom kaznom od 15.000 do 50.000 kuna.

(3) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka počinjen drugi put uz novčanu
kaznu izreći će se i zaštitna mjera zabrane obavljanja djelatnosti u trajanju
od jednog do tri mjeseca, a za taj prekršaj počinjen treći put uz novčanu
kaznu izreći će se i zaštitna mjera zabrane obavljanja djelatnosti u trajanju
od tri do šest mjeseci.

(4) Novčanom kaznom od 80.000 do 200.000 kuna kaznit će se za prekršaj
poslodavac ako spriječi ili ometa inspektora rada u obavljanju nadzora,
ili mu uskrati davanje potrebnih podataka, ili uvid u dokumentaciju potrebnu
za obavljanje poslova iz njegove nadležnosti, ili ako mu da netočne podatke,
ili mu ne dopusti pregled poslovnih prostorija i prostora, uređaja i opreme,
ili ako u roku određenom u zapisniku inspektoru rada ne dostavi na uvid
traženu dokumentaciju potrebnu za utvrđivanje činjeničnoga stanja u započetom
nadzoru, ili mu na bilo koji drugi način onemogući pregled ili ne osigura
uvjete za nesmetani rad (članak 19.).

(5) Za prekršaj iz stavka 4. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
pravne osobe novčanom kaznom od 15.000 do 50.000 kuna.

(6) Novčanom kaznom od 5.000 do 15.000 kuna kaznit će se za prekršaj
osoba zatečena na radu za poslodavca, koja na zahtjev inspektora rada ne
stavi na uvid javnu ispravu iz koje se može utvrditi njen identitet (članak
20.).

(7) Novčanom kaznom od 50.000 do 150.000 kuna kaznit će se za prekršaj
poslodavac koji ne postupi po naredbi ili zabrani iz zapisnika inspektora
rada (članak 21. stavak 2.).

(8) Za prekršaj iz stavka 7. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
pravne osobe novčanom kaznom od 10.000 do 30.000 kuna.

(9) Novčanom kaznom od 100.000 do 250.000 kuna kaznit će se za prekršaj
poslodavac koji ne izvrši izvršno rješenje inspektora rada (članak 22.,
23. i 26.).

(10) Za prekršaj iz stavka 9. ovoga članka kaznit će se i odgovorna
osoba pravne osobe novčanom kaznom od 30.000 do 80.000 kuna.

(11) Za prekršaj iz stavka 9. ovoga članka počinjen drugi put uz novčanu
kaznu izreći će se i zaštitna mjera zabrane obavljanja djelatnosti u trajanju
od jednog do tri mjeseca, a za taj prekršaj počinjen treći put uz novčanu
kaznu izreći će se i zaštitna mjera zabrane obavljanja djelatnosti u trajanju
od tri do šest mjeseci.

(12) Smatra se da su prekršaji iz stavka 3. i 11. ovoga članka počinjen
drugi put, odnosno treći put, ako je počinjen u roku od tri godine od pravomoćnosti
zadnjeg rješenja o prekršaju.

(13) Novčanom kaznom od 100.000 do 250.000 kuna kaznit će se za prekršaj
poslodavac koji otpečati sredstvo za rad ili radnu, odnosno poslovnu prostoriju,
ili koji ošteti, odstrani ili izvrši bilo kakvu radnju u svezi sa službenim
pečatom inspektora rada (članak 23. stavak 3. i članak 26. stavak 5.).

(14) Za prekršaj iz stavka 13. ovoga članka kaznit će se i odgovorna
osoba pravne osobe novčanom kaznom od 30.000 do 80.000 kuna.

Članak 33.

(1) Inspektor rada može izreći novčanu kaznu na mjestu izvršenja prekršaja
iz članka 32. ovoga Zakona. O naplaćenoj novčanoj kazni izrečenoj na mjestu
izvršenja prekršaja inspektor rada izdaje prekršitelju propisanu potvrdu.

(2) Novčana kazna izrečena na mjestu izvršenja prekršaja iz članka 32.
ovoga Zakona iznosi:

- za prekršaj iz stavka 1. - 10.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 2. - 3.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 4. - 10.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 5. - 3.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 6. - 1.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 7. - 8.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 8. - 2.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 9. - 25.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 10. - 6.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 13. - 25.000 kuna,

- za prekršaj iz stavka 14. - 6.000 kuna.

(3) Ako prekršitelj iz bilo kojega razloga ne plati novčanu kaznu na
mjestu izvršenja prekršaja može je platiti u roku od osam dana od dana
kada je počinjen prekršaj.

(4) Protiv naplate novčane kazne na mjestu izvršenja prekršaja žalba
nije dopuštena.

V. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 34.

(1) Županija osigurava materijalno-tehničke uvjete za rad inspektorima
područnih jedinica koji imaju sjedište na području te županije.

(2) Inspektori nastavljaju sa korištenjem materijalno-tehničkih uvjeta
za rad (ured, telefon, telefaks, automobil za službene potrebe, usluge
prijepisa i fotokopiranja, poštanske usluge, službena glasila, uredski
materijal i sl.) koje su koristili do dana stupanja na snagu ovoga zakona,
ali ne manje od ostvarenoga standarda.

(3) Ministar je ovlašten pravilnikom odrediti minimum materijalno-tehničkih
uvjeta za rad inspektora, te utvrditi rokove za osiguranje tih uvjeta.

Članak 35.

(1) Inspektori rada postavljeni u to zvanje do dana stupanja na snagu
ovoga Zakona nastavljaju s radom u zvanju inspektora rada.

(2) Ministar će rješenja o preuzimanju inspektora rada iz županija u
Ministarstvo donijeti u roku od 3 mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.

(3) Ministar će raspisati natječaj i imenovati pročelnike područnih
jedinica u roku od 3 mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 36.

Propise koje je ovlašten donijeti na temelju ovoga Zakona ministar će
donijeti u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 37.

Danom stupanja na snagu ovoga Zakona prestaje vrijediti Zakon o inspekciji
rada ("Narodne novine", br. 9/83., 17/86., 9/91., 26/93. i 29/94.).

Članak 38.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Klasa: 116-01/96-01/01

Zagreb, 28. lipnja 1996.

ZASTUPNIČKI DOM
SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Zastupničkog doma Sabora
**akademik Vlatko Pavletić,** v. r.

Zakon, NN 59/1996-1184