## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj O-IIIA-2595/2002 od 23. studenoga 2004.

### NN 172/2004 (8.12.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj O-IIIA-2595/2002 od 23. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3008

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­­sjednik Suda, te suci
Marijan Hra­njski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrko­njić, Jasna Omejec, Že­ljko
Potoč­njak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smi­ljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice
Vu­ko­jević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi M. M. iz N., koju
zastupa B. K., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 23. studenoga 2004.
godine, jednoglasno je donio

if !supportEmptyParas endif

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski
sud u Samoboru dužan je donijeti odluku u pred­metu podnosite­ljice, koji se
vodi pred tim sudom pod brojem: P-820/03 (ranije broj: P-24/94), u najkraćemu
mogućem roku, ali ne du­ljem od šest mjeseci, računajući od prvoga iduće­g dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
teme­lju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnosite­ljici
ustavne tužbe M. M. iz N., V. 22a, određuje se primjerena naknada zbog  povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst)
u iznosu od 9.750,00 kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana  podnoše­nja
zahtjeva podnosite­ljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za ­njezinu
isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnosite­ljica ustavne tužbe, teme­ljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon), podnijela je 8. studenoga 2002. godine ustavnu tužbu
radi du­ljine parničnog postupka, pokrenutog njenom tužbom u posjedovnoj
parnici. Uz podnosite­ljicu, tužbu je podnijela i ­njezina majka, R. M. U
spornoj parnici podnosite­ljica i ­njezina majka imale su položaj tužite­lja-protutuženih.

Obrazlažući
navode ustavne tužbe, podnosite­ljica ističe da je 9. rujna 1997. godine
podnijela Općinskom sudu u Samoboru žalbu protiv presude istog suda broj:
P-24/94 od 4. lip­nja 1997. godine, kojom je ­njezin tužbeni zahtjev odbijen,
ali da taj spis do dana podnoše­nja ustavne tužbe nije dostav­ljen nadležnom županijskom
sudu.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom utvrdio či­njenice, koje
su pravno relevantne za odlučiva­nje o povredi ustavnog prava podnosite­ljice,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

R. M.,
majka i zakonska zastupnica tada mldb. M. M., podnijela je 12. siječ­nja 1994.
godine u svoje ime i u ime svoje tada malodobne kćeri tužbu Općinskom sudu u
Samoboru.

10.
rujna 1997. godine podnosite­ljica ustavne tužbe (zajedno s majkom) podnijela je
Općinskom sudu u Samoboru žalbu protiv presude istog suda broj: P-24/94 od 4.
lip­nja 1997. godine.

Žalba podnosite­ljice 27. lip­nja 2002. godine dostav­ljena
je na odgovor protivnoj strani.

Prema službenoj zabi­lješci u spisu Općinskog suda u
Samoboru broj: P-24/94, taj spis greškom je bio uložen u spis istog suda broj:
P-615/91, i to u razdob­lju od 2000. do 2002. godine.

15. listopada 2002. godine Općinski sud u Samoboru
donio je rješe­nje o dostavi spisa broj: P-24/94 Županijskom sudu u Velikoj
Gorici, povodom žalbe podnosite­ljice. Spis suda prvog stup­nja otprem­ljen je
8. studenoga 2002. godine.

Županijski sud u Velikoj Gorici odlučio je o žalbi
podnosite­ljice presudom broj: Gž-3391/02 od 26. lip­nja 2003. godine, usvojivši
žalbu i ukidajući presudu suda prvog stup­nja, vraćajući predmet Općinskom sudu
u Samoboru na ponovni postupak.

Općinski sud u Samoboru, 16. lip­nja 2004. godine,
donio je rješe­nje o prekidu spornoga parničnog postupka zbog smrti prvotužite­ljice
– protutužene R. M. i oba tuženika – protutužite­lja.

7. listopada 2004. godine Općinski sud u Samoboru
donio je rješe­nje kojim se opunomoćenika nas­ljednice tuženika-protutuži­te­lja
poziva na dostavu uredne punomoći.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za
odlučiva­nje Ustavnog suda o razumnoj du­ljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže s­ljedećim:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski
parnični postupak započeo je 12. siječ­nja 1994. godine tužbom (sada pokojne)
R. M. i podnosite­ljice ustavne tužbe M. M. protiv tuženih – protutužite­lja S.
i S. T. radi predaje u posjed.

Međutim, du­ljina postupka ne uzima se u obzir od tog
dana, već od 5. studenoga 1997., kada je stupio na snagu Zakon o potvrđiva­nju
Konvencije za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda i Protokola broj: 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ­ljud­skih prava i teme­ljnih sloboda
(»Narodne novine – Među­na­rodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni
tekst i 8/99. – ispravak, u da­lj­njem tekstu: Zakon o potvrđiva­nju
Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči i pravo na suđe­nje u
razumnom roku.

Ustavna tužba podnesena je 8. studenoga 2002. godine,
a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnoše­nja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno
osam godina, deset mjeseci i dvadeset pet dana, a nakon stupa­nja na snagu
Zakona o potvrđiva­nju Konvencije pa do dana podnoše­nja ustavne tužbe postupak
je trajao pet godina i tri dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Prema
sta­nju spisa, u razmatranom, pravno relevantnom razdob­lju, postupak se
najprije vodio pred Općinskim sudom u Samoboru u traja­nju dužem od osam
godina, u koje vrijeme je uk­ljučeno i razdob­lje nedostav­lja­nja spisa suda
prvog stup­nja nadležnom sudu drugog stup­nja. Nakon toga, postupak po žalbi
protiv prvostupa­njske presude trajao je šest mjeseci i četrnaest dana.
Postupak se potom ponovo vodio pred Općinskim sudom u Samoboru.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE
USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJA U SUDSKOM
POSTUPKU)

Podnosite­ljica
ustavne stužbe, kao tužite­lj – protutuženi u sudskom postupku, nije
pridonijela du­ljini traja­nja sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema
stajalištu Ustavnog suda, ne radi se o složenom predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Parnični postupak po tužbi podnosite­ljice, koji se sada vodi pred Općinskim
sudom u Samoboru pod brojem: P-820/03, traje preko osam godina. U tom smislu,
napomi­nje se da je Europski sud za ­ljudska prava u više svojih presuda
izrijekom utvrdio da povreda prava na suđe­nje u razumnom roku postoji samo ako
je država ugovornica odgovorna za ta odugovlače­nja, to jest ako su odugovlače­nja
uzrokovala državna tijela (v., primjerice, presude Europskog suda u predmetima *Monnet
protiv Francuske* od 27. listopada 1993. te *Šoć protiv Hrvatske* od 9.
svib­nja 2003. godine).

Imajući u vidu ukupno traja­nje postupka, koji se i
nada­lje vodi pred sudom prvog stup­nja, Ustavni sud nalazi da vođe­nje
postupka ne udovo­ljava, u smislu učinkovitosti, zahtjevu suđe­nja u razumnom
roku. Pri tome posebno va­lja napomenuti da se radi o posjedovnom sporu, koji
je hitne prirode. Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo
podnosite­ljice da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom
roku odluči o ­njenim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno član­kom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog
zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud određuje uzimajući u obzir okolnosti
svakoga pojedinog slučaja, uz istodobno uvažava­nje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) teme­lji
se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: O-IIIA-2595/2002
Zagreb, 23. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 172/2004-3008