## Ustavni zakon o Ustavnom sudu Republike Hrvatske

### NN 99/1999 (29.9.1999.), Ustavni zakon o Ustavnom sudu Republike Hrvatske

# ZASTUPNIČKI DOM HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

Na temelju članka 127. Ustava Republike Hrvatske, Zastupnički
dom Hrvatskoga državnog sabora na sjednici 24. rujna 1999.,
donio je

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU USTAVNOG ZAKONA O USTAVNOM SUDU REPUBLIKE HRVATSKE

Proglašava se Ustavni zakon o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
kojega je donio Zastupnički dom Hrvatskoga državnog
sabora na sjednici 24. rujna 1999.

Klasa: 711-01/99-01/02
Zagreb, 24. rujna 1999.

ZASTUPNIČKI DOM
HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

Predsjednik
Zastupničkog doma
Hrvatskoga državnog sabora
**akademik Vlatko Pavletić,** v. r.

## USTAVNI ZAKON

### O USTAVNOM SUDU REPUBLIKE HRVATSKE

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Ustavnim zakonom uređuju uvjeti za izbor sudaca Ustavnog
suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Ustavni sud) i prestanak
njihove dužnosti, uvjeti i rokovi za pokretanje postupka
za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i suglasnosti drugih propisa
s Ustavom i zakonom, postupak i pravno djelovanje njegovih odluka,
zaštita ustavnih sloboda i prava čovjeka i građanina
i druga pitanja važna za izvršenje dužnosti i rad
Ustavnog suda.

Članak 2.

Djelovanje Ustavnog suda je javno.

Članak 3.

(1) Suci Ustavnog suda imaju imunitet kao i zastupnici u Hrvatskom
državnom saboru.

(2) Sudac Ustavnog suda ne može biti pozvan na kaznenu odgovornost
za izraženo mišljenje ili glasovanje u Ustavnom sudu.

(3) Sudac Ustavnog suda ne može biti pritvoren niti se protiv
njega može pokrenuti kazneni postupak bez odobrenja Ustavnog
suda.

(4) Sudac Ustavnog suda može biti pritvoren bez odobrenja
Ustavnog suda samo ako je zatečen da čini kažnjivo
djelo za koje je propisana kazna zatvora u trajanju dužem
od pet godina. U takvom slučaju državno tijelo, koje
je suca Ustavnog suda pritvorilo, dužno je o tome odmah obavijestiti
predsjednika Ustavnog suda.

(5) Ustavni sud može odlučiti da sudac Ustavnog suda
protiv kojeg je pokrenut kazneni postupak ne obavlja dužnosti
u Ustavnom sudu dok taj postupak traje.

II. UVJETI ZA IZBOR SUDACA USTAVNOG SUDA, IZBOR SUDACA
USTAVNOG SUDA I PRESTANAK NJIHOVE DUŽNOSTI

Članak 4.

(1) Suce Ustavnog suda predlaže Županijski dom Hrvatskoga
državnog sabora većinom glasova svih zastupnika.

(2) Suce Ustavnog suda bira Zastupnički dom Hrvatskoga
državnog sabora većinom glasova svih zastupnika.

Članak 5.

(1) Za suca Ustavnog suda se može izabrati osobu koja je
hrvatski državljanin, diplomirani pravnik s najmanje 15 godina
radnog iskustva u pravnoj struci koja se u toj struci istakla
znanstvenim ili stručnim radom ili svojim javnim djelovanjem.

(2) Osoba koja je stekla doktorat pravnih znanosti i ispunjava
druge uvjete iz stavka 1. ovoga članka može se izabrati
za suca Ustavnog suda ako ima najmanje 12 godina radnog iskustva
u pravnoj struci.

(3) Suci Ustavnog suda biraju se osobito iz reda sudaca, državnih
odvjetnika, državnih pravobranitelja, odvjetnika i sveučilišnih
nastavnika pravnih znanosti.

Članak 6.

(1) Izabrani suci Ustavnog suda stupaju na dužnost na dan
isteka mandata sudaca umjesto kojih su izabrani.

(2) Sudac Ustavnog suda koji je izabran umjesto suca koji je razriješen
dužnosti prije isteka vremena na koje je izabran stupa na
dužnost u roku kojeg odredi Zastupnički dom Hrvatskoga
državnog sabora.

Članak 7.

Prije nego što stupe na dužnost suci Ustavnog suda polažu
pred predsjednikom Republike Hrvatske ovu prisegu: »Prisežem
svojom čašću da ću se u obavljanju dužnosti
suca Ustavnog suda Republike Hrvatske pridržavati Ustava
i zakona Republike Hrvatske i da ću savjesno obavljati svoju
dužnost.«

Članak 8.

(1) Mandat suca Ustavnog suda počinje teći od dana
stupanja na dužnost.

(2) Predsjednik Ustavnog suda dužan je šest mjeseci
prije isteka mandata suca Ustavnog suda izvijestiti o tome predsjednika
Hrvatskoga državnog sabora.

Članak 9.

(1) Suci Ustavnog suda ne mogu obavljati nikakvu drugu javnu ili
profesionalnu dužnost.

(2) Sveučilišni nastavnik (docent, izvanredni i redoviti
profesor) pravnih znanosti izabran za suca Ustavnog suda može,
izvan radnog odnosa i u smanjenom opsegu, nastaviti obavljati
nastavu i znanstveni rad kao sveučilišni nastavnik
pravnih znanosti.

(3) U smislu ovoga Ustavnog zakona ne smatra se javnom, odnosno
profesionalnom dužnošću ni druga znanstvena i
stručna djelatnost, niti člansko djelovanje u institutima
i udrugama pravnika, kao ni u humanitarnim, kulturnim, sportskim
i drugim udrugama.

Članak 10.

(1) Sudac Ustavnog suda može biti razriješen dužnosti
prije isteka vremena na koje je izabran:

- ako to sam zatraži,

- ako bude osuđen na zatvorsku kaznu zbog počinjenoga
kaznenog djela,

- ako trajno izgubi sposobnost da obavlja svoju dužnost.

(2) Postojanje razloga za razrješenje suca Ustavnog suda
prije isteka mandata utvrđuje Ustavni sud i o tome izvješćuje
predsjednika Hrvatskoga državnog sabora.

Članak 11.

(1) Ako sudac Ustavnog suda zatraži da bude razriješen
dužnosti, a Zastupnički dom Hrvatskoga državnog
sabora ne donese odluku o tom zahtjevu u roku od tri mjeseca od
dana podnošenja zahtjeva, Ustavni sud će na zahtjev
predsjednika ili suca Ustavnog suda utvrditi da mu je prestao
mandat.

(2) Sud koji je izrekao zatvorsku kaznu dužan je bez odgode
dostaviti pravomoćnu presudu Ustavnom sudu, koji će
o tome odmah izvijestiti predsjednika Hrvatskoga državnog
sabora.

(3) Prijedlog da se pokrene postupak radi utvrđivanja trajnog
gubitka sposobnosti suca Ustavnog suda da obavlja svoju dužnost
Ustavnom sudu podnosi njegov predsjednik.

(4) Postupak radi utvrđivanja trajnog gubitka sposobnosti
predsjednika Ustavnog suda, Ustavnom sudu predlažu tri njegova
suca.

(5) Odluku o prijedlogu iz stavka 4. ovoga članka donosi
Ustavni sud većinom glasova svih sudaca.

Članak 12.

(1) Tijekom postupka propisanog odredbama članka 10. i
11. ovoga Ustavnog zakona sudac Ustavnog suda može biti udaljen
od obavljanja dužnosti.

(2) Odluku o udaljenju donosi, na prijedlog predsjednika Ustavnog
suda, Ustavni sud većinom glasova svih sudaca.

(3) Prijedlog za udaljenje predsjednika Ustavnog suda podnose
tri suca.

(4) Odluku o prijedlogu za udaljenje predsjednika Ustavnog suda
donosi Ustavni sud većinom glasova svih sudaca.

Članak 13.

(1) Sudac Ustavnog suda kome je prestala sudačka dužnost
zbog isteka mandata ima pravo na mirovinu pod istim uvjetima kako
je to određeno za zastupnike u Hrvatskom državnom saboru.

(2) Sudac Ustavnog suda koji je razriješen dužnosti
prije isteka vremena na koje je izabran na osobno traženje
ili zbog toga što je trajno izgubio sposobnost da obavlja
svoju dužnost ima pravo na mirovinu pod istim uvjetima kao
i sudac iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 14.

Ustavni sud bira tajnim glasovanjem predsjednika Ustavnog suda
na vrijeme od četiri godine većinom glasova svih
sudaca.

Članak 15.

Sudac Ustavnog suda ne smije biti član nijedne političke
stranke niti svojim javnim djelovanjem i postupanjem smije iskazivati
osobnu naklonost prema bilo kojoj političkoj stranci.

III. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM - OPĆE ODREDBE

Članak 16.

(1) Postupak se pred Ustavnim sudom pokreće pisanim zahtjevom,
prijedlogom i ustavnom tužbom (u nastavku: podnesci).

(2) Podnesci upućeni Ustavnom sudu moraju biti potpisani.

(3) Podnesak se podnosi Ustavnom sudu izravno ili mu se šalje
poštom. Dan predaje podneska pošti preporučeno
smatra se danom predaje Ustavnom sudu.

(4) Ako podnesak nije predan Ustavnom sudu, nego drugome tijelu,
a stigne Ustavnom sudu nakon proteka roka za podnošenje podneska,
smatrat će se da je podnesen u roku ako je podnositelj podnio
podnesak tome tijelu iz neznanja ili očiglednom pogreškom.

Članak 17.

(1) Podnesci kojima se pokreće postupak, odnosno predlaže
pokretanje postupka, kao i druge pisane izjave, prijedlozi i priopćenja
upućuju se Ustavnom sudu na hrvatskome jeziku i latiničnom
pismu.

(2) Ako je, pod uvjetima propisanim zakonom, u pojedinim lokalnim
jedinicama uz hrvatski jezik i latinično pismo u službenu
uporabu uveden i drugi jezik te ćirilično ili koje
drugo pismo, sudionik u postupku koji ima prebivalište, odnosno
sjedište na području te lokalne jedinice može
uputiti podneske Ustavnom sudu i na tom drugom jeziku i ćiriličnom
ili kojem drugom pismu.

Članak 18.

(1) Podnesci upućeni Ustavnom sudu moraju biti razumljivi
i moraju sadržavati sve što je potrebno da bi se po
njima moglo postupiti.

(2) Ako je podnesak nerazumljiv ili ne sadrži sve što
je potrebno da bi se po njemu moglo postupiti, Ustavni sud će
vratiti podnesak podnositelju radi ispravka, odnosno dopune, uz
određivanje roka za ponovno podnošenje podneska.

(3) Ako podnesak vezan za rok bude ispravljen, odnosno dopunjen
i predan Ustavnom sudu u roku određenom za dopunu ili ispravak,
smatrat će se da je podnesen onog dana kad je prvi puta
bio podnesen.

(4) Smatrat će se da je podnesak povučen ako ne bude
vraćen Ustavnom sudu u određenome roku. Ako bude vraćen
bez ispravka, odnosno dopune, odbacit će se.

Članak 19.

(1) Postupak vodi sudac Ustavnog suda.

(2) Postupak treba voditi tako da omogući Ustavnom sudu
donošenje odluke o biti stvari.

Članak 20.

Ako postoje razlozi za isključenje javnosti u postupku
sudac Ustavnog suda to treba navesti u izvješću.

Članak 21.

Kada dostavu treba obaviti fizičkim ili pravnim osobama
u inozemstvu ili strancima koji uživaju pravo imuniteta,
dostava će se obaviti diplomatskim odnosno konzularnim putem,
ako u međunarodnom ugovoru nije što drugo određeno.

Članak 22.

U ustavnosudskom postupku svaki sudionik snosi svoje troškove
postupka, ako Ustavni sud ne odluči drukčije.

Članak 23.

(1) Sudionici mogu poduzimati radnje u postupku osobno ili preko
punomoćnika.

(2) Ovlaštenje punomoćnika za poduzimanje svih ili
samo određenih radnji u postupku mora se temeljiti na posebnoj
punomoći.

Članak 24.

Svaka fizička i pravna osoba dužna je Ustavnom sudu
na njegov zahtjev dati isprave i obavijesti potrebne za vođenje
postupka.

Članak 25.

O sjednicama Ustavnog suda vodi se zapisnik.

Članak 26.

(1) Ustavni sud donosi odluke i rješenja većinom glasova
svih sudaca, ako Ustavom ili ovim Ustavnim zakonom nije drukčije
određeno.

(2) Ustavni sud donosi odluku kada odlučuje o biti stvari,
a u ostalim slučajevima donosi rješenje.

(3) Odluka i rješenje Ustavnog suda moraju biti obrazloženi.

(4) Sudac Ustavnog suda koji izdvoji mišljenje dužan
ga je pisano obrazložiti.

(5) Sudac Ustavnog suda koji je glasovao suprotno većini
može, u primjerenom roku od dana izradbe odluke, pisano obrazložiti
svoje mišljenje i objaviti ga.

(6) Sudac Ustavnog suda se ne može uzdržati od glasovanja,
osim u slučaju kada je sudjelovao u donošenju zakona,
drugog propisa ili odluke koji su predmet odlučivanja.

Članak 27.

(1) Odluka, odnosno rješenje Ustavnog suda mora imati uvod,
izreku i obrazloženje.

(2) Uvod odluke, odnosno rješenja sadrži: naziv Ustavnog
suda, ime i prezime predsjednika i sudaca Ustavnog suda koji su
sudjelovali u donošenju odluke, odnosno rješenja, kratku
oznaku predmeta odlučivanja, te dan kada je odluka, odnosno
rješenje doneseno.

(3) Izreka sadrži odluku Ustavnog suda o predmetu odlučivanja.

(4) U obrazloženju Ustavni sud će izložiti sadržaj
podneska kojim se predlaže pokretanje postupka, odnosno kojim
je postupak pokrenut, navesti razloge zbog kojih je odlučio
kao u izreci i propise na kojima je utemeljio odluku.

Članak 28.

Odluke i važnija rješenja Ustavnog suda objavljuju se
u »Narodnim novinama«.

Članak 29.

(1) Ustavni sud dostavlja ovjerovljeni prijepis svoje odluke,
odnosno rješenja sudionicima u postupku.

(2) Kada se pozivi, odluke, odnosno rješenja Ustavnog suda
ne mogu, iz bilo kojeg razloga dostaviti sudionicima u postupku,
dostava se za njih obavlja stavljanjem poziva, odluke, odnosno
rješenja na oglasnu ploču Ustavnog suda.

(3) Dostava se smatra obavljenom nakon proteka osam dana od dana
stavljanja poziva, odluke, odnosno rješenja na oglasnu ploču
Ustavnog suda.

(4) U slučaju objave odluke, odnosno rješenja u »Narodnim
novinama« dostava se smatra obavljenom danom objave.

Članak 30.

(1) Odluke i rješenja Ustavnog suda obvezatni su i dužna
ih je poštovati svaka fizička i pravna osoba.

(2) Sva tijela državne vlasti i lokalne samouprave i uprave
dužna su u okviru svoga ustavnog i zakonskog djelokruga provoditi
odluke i rješenja Ustavnog suda.

(3) Vlada Republike Hrvatske osigurava preko tijela državne
uprave provedbu odluka i rješenja Ustavnog suda.

(4) Ustavni sud može sam odrediti tijelo kojem povjerava
provedbu svoje odluke, odnosno rješenja.

(5) Ustavni sud može odrediti način provedbe svoje
odluke, odnosno rješenja.

Članak 31.

Ustavni sud će rješenjem odbaciti zahtjev, prijedlog
i ustavnu tužbu ako nije nadležan za odlučivanje,
ako su nepravodobni, i u drugim slučajevima kad ne postoje
pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

Članak 32.

Ustavni sud donijet će odluku o zahtjevu, prihvaćenom
prijedlogu i ustavnoj tužbi u pravilu u roku od najviše
godinu dana.

Članak 33.

Ako ovim Ustavnim zakonom nije propisano drukčije Ustavni
sud u postupku podredno smisleno primjenjuje odredbe odgovarajućih
postupovnih zakona Republike Hrvatske.

IV. OCJENA SUGLASNOSTI ZAKONA S USTAVOM I SUGLASNOSTI
DRUGIH PROPISA S USTAVOM I ZAKONOM

Članak 34.

Zahtjev kojim se pokreće postupak pred Ustavnim sudom mogu
podnijeti:

- jedna petina zastupnika Zastupničkog doma ili jedna petina
zastupnika Županijskog doma Hrvatskoga državnog sabora,

- radno tijelo Zastupničkog doma,

- predsjednik Republike Hrvatske,

- Vlada Republike Hrvatske za ocjenu suglasnosti propisa s Ustavom
i zakonom,

- Vrhovni sud Republike Hrvatske, ako pitanje ustavnosti i zakonitosti
nastane u postupku pred sudovima,

- Pučki pravobranitelj u postupcima iz članka 93.
Ustava Republike Hrvatske,

- predstavnička tijela jedinica lokalne samouprave i uprave
u stvarima iz ustrojstva lokalne samouprave i uprave.

Članak 35.

(1) Ako sud u postupku utvrdi da zakon koji bi trebalo primijeniti
nije suglasan s Ustavom, zastat će s postupkom i zatražiti
da Vrhovni sud Republike Hrvatske podnese Ustavnom sudu zahtjev
za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom.

(2) Ako sud u postupku utvrdi da drugi propis koji bi trebalo
primijeniti nije suglasan s Ustavom, odnosno zakonom, taj propis
neće primijeniti, o čemu će izvijestiti Vrhovni
sud Republike Hrvatske.

Članak 36.

(1) Svaka fizička i pravna osoba ima pravo predložiti
pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i ocjenu
suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom.

(2) Ustavni sud može i sam pokrenuti postupak za ocjenu suglasnosti
zakona s Ustavom i ocjenu suglasnosti drugih propisa s Ustavom
i zakonom.

Članak 37.

(1) Zahtjev za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i suglasnosti
drugih propisa s Ustavom i zakonom mora sadržavati oznaku
odredbi čija se ustavnost, odnosno zakonitost osporava,
oznaku odredbi Ustava ili zakona za koje se u zahtjevu tvrdi da
su povrijeđene, razloge zbog kojih se tvrdi da osporeni propis
nije suglasan s Ustavom, odnosno zakonom, te potpis i pečat
podnositelja zahtjeva.

(2) U zahtjevu podnositelj može navesti i druge činjenice
od značenja za ocjenu stvari, kao i svoje mišljenje
o tome treba li osporeni propis ukinuti ili poništiti.

Članak 38.

Prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona
s Ustavom i suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom sadrži,
u pravilu, sve što sadrži i zahtjev.

Članak 39.

Svaki zahtjev, odnosno prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu
suglasnosti zakona s Ustavom i suglasnosti drugog propisa s Ustavom
i zakonom predsjednik Ustavnog suda uputit će na obradu
sucu izvjestitelju.

Članak 40.

(1) Na prijedlog suca izvjestitelja Ustavni sud može dostaviti
zahtjev, odnosno prijedlog za pokretanje postupka na odgovor tijelu
koje je donijelo osporeni propis.

(2) Ako tijelo iz stavka 1. ovoga članka ne odgovori Ustavnom
sudu u roku od 60 dana, Ustavni sud će nastaviti s postupkom.

Članak 41.

(1) O prijedlogu kojim se traži da Ustavni sud pokrene postupak
za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i ocjenu suglasnosti drugih
propisa s Ustavom i zakonom, Ustavni sud na sjednici odlučuje
rješenjem hoće li prihvatiti prijedlog i pokrenuti
postupak.

(2) O pokretanju postupka, odnosno neprihvaćanju prijedloga
za pokretanje postupka, Ustavni sud će obavijestiti sudionike
postupka.

(3) Kada Ustavni sud pokrene postupak radi ocjene suglasnosti
zakona s Ustavom, rješenje o pokretanju postupka objavit
će se i u »Narodnim novinama«.

Članak 42.

(1) Postupak za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i drugih propisa
s Ustavom i zakonom smatra se pokrenutim na dan primitka zahtjeva
u Ustavnom sudu, odnosno na dan predaje zahtjeva pošti preporučeno.

(2) Postupak za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i drugih propisa
s Ustavom i zakonom u povodu prijedloga smatra se pokrenutim na
dan donošenja rješenja o pokretanju postupka.

Članak 43.

Ustavni sud može, do donošenja konačne odluke,
privremeno obustaviti izvršenje pojedinačnih akata
ili radnji koje se poduzimaju na osnovi zakona ili drugog propisa,
čija se suglasnost s Ustavom, odnosno zakonom ocjenjuje,
ako bi njihovim izvršenjem mogle nastupiti teške i nepopravljive
posljedice.

Članak 44.

(1) Kada obradi predmet na način koji će omogućiti
Ustavnom sudu donošenje odluke o biti stvari, sudac izvjestitelj
podnosi izvješće o predmetu predsjedniku Ustavnog suda
u pisanom obliku.

(2) Izvješće sadrži podatke o zahtjevu ili prijedlogu,
o obavljenim postupovnim radnjama, činjeničnim i
pravnim pitanjima, pribavljenim mišljenjima te mišljenje
može li se o predmetu odlučiti na sjednici bez javne
rasprave, ili treba zakazati javnu raspravu.

Članak 45.

(1) Kada predsjednik Ustavnog suda primi izvješće ili
nacrt odluke ili rješenja, upućuje ih na sjednicu Ustavnog
suda radi donošenja odluke u predmetu.

(2) Uz suce, sjednici su nazočni i mogu sudjelovati u raspravi
tajnik i savjetnici Ustavnog suda i voditelj Službe za evidenciju
i dokumentaciju, ako Ustavni sud ne odluči drukčije.

(3) Predstavnici tiska i drugih sredstava priopćavanja mogu
biti nazočni sjednici i javnoj raspravi, te drugim skupovima
u Ustavnom sudu.

(4) Za televizijski i radio-prijenos iz Ustavnog suda potrebna
je dozvola predsjednika Ustavnog suda.

Članak 46.

(1) Na sjednici sudac izvjestitelj usmeno obrazlaže izvješće
i prema potrebi daje dopunska obrazloženja.

(2) Sudac može ovlastiti savjetnika da na sjednici izloži
predmet.

(3) Nakon toga predsjednik Ustavnog suda otvara raspravu.

(4) Nakon završene rasprave o predmetu, predsjednik iznosi
na odlučivanje prijedlog suca izvjestitelja, a zatim i
druge prijedloge iznesene u raspravi o predmetu.

(5) Ako Ustavni sud ne prihvati prijedlog suca izvjestitelja izvješće
može, radi dopune, vratiti sucu izvjestitelju ili zadužiti
drugoga suca da obradi drugo stajalište.

Članak 47.

(1) Ustavni sud održava savjetodavnu raspravu ako ocijeni
da je prije odlučivanja o biti stvari potrebna rasprava
sa sudionicima u postupku, državnim tijelima, tijelima lokalne
samouprave i uprave, udrugama, znanstvenicima i drugim stručnjacima.

(2) Savjetodavnu raspravu može sazvati i sudac izvjestitelj
o čemu je dužan izvijestiti predsjednika Ustavnog
suda.

Članak 48.

(1) Ustavni sud na sjednici može zaključiti da će
o biti stvari odlučiti na temelju javne rasprave.

(2) Javnu raspravu zakazuje predsjednik Ustavnog suda.

(3) Na javnu raspravu pozivaju se sudionici u postupku i predstavnici
državnih tijela, tijela lokalne samouprave i uprave i udruga,
kao i osobe sudjelovanje kojih je na javnoj raspravi potrebno.

(4) Izostanak pozvanih sudionika u postupku i drugih pozvanih
osoba ne sprječava Ustavni sud da nastavi postupak i donese
odluku, ako ocijeni da za to postoje uvjeti.

(5) U opravdanim slučajevima Ustavni sud može odgoditi
javnu raspravu i zakazati novu.

Članak 49.

(1) Javnu raspravu vodi predsjednik Ustavnog suda, a o činjeničnom
i pravnom stanju u predmetu izvješćuje sudac izvjestitelj.

(2) O tijeku javne rasprave vodi se zapisnik. Zapisnik vodi savjetnik
Ustavnog suda koji je sa sucem surađivao u obradi predmeta.
Javna rasprava se stenografira ili snima ako predsjednik Ustavnog
suda ne odluči drukčije. Snimka javne rasprave prilaže
se zapisniku.

(3) Zapisnik javne rasprave potpisuju predsjednik Ustavnog suda
i savjetnik koji je vodio zapisnik.

Članak 50.

Kada Ustavni sud smatra da je predmet raspravljen u mjeri da se
može donijeti odluka, predsjednik Ustavnog suda priopćit
će da je rasprava zaključena.

Članak 51.

(1) Ustavni sud donosi odluku na posebnoj sjednici.

(2) Sjednica Ustavnog suda može se održati ako je na
sjednici nazočna većina ukupnoga broja sudaca.

(3) U zapisnik te sjednice unose se podaci o predmetu, o tome
kako je predmet riješen, te o glasovanju (tko je glasovao
»za« a tko »protiv«).

Članak 52.

Ustavni sud može ocjenjivati suglasnost zakona s Ustavom,
odnosno suglasnost drugih propisa s Ustavom i zakonom i u slučaju
kada je određeni zakon ili drugi propis već ranije bio
predmetom ustavnosudske ocjene.

Članak 53.

(1) Ustavni sud će ukinuti zakon ili pojedine njegove odredbe
ako utvrdi da nisu suglasni s Ustavom.

(2) Ukinuti zakon odnosno ukinute zakonske odredbe prestaju važiti
danom objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«
ako Ustavni sud ne odredi drugi rok.

Članak 54.

(1) Ustavni sud će ukinuti ili poništiti drugi propis,
ili pojedine njegove odredbe, ako utvrdi da nije suglasan s Ustavom,
odnosno sa zakonom.

(2) U odlučivanju hoće li se neki propis poništiti
ili ukinuti, Ustavni sud će uzeti u obzir sve okolnosti
od važnosti za zaštitu ustavnosti i zakonitosti, imajući
pri tome u vidu osobito težinu povrede Ustava ili zakona
i interes pravne sigurnosti.

(3) Ustavni sud poništit će propis

- ako se njime vrijeđaju temeljne slobode i prava čovjeka
i građanina,

- ako se njime neki pojedinci, skupine ili udruge neosnovano stavljaju
u povoljniji položaj.

Članak 55.

(1) U slučaju da je postupak za ocjenu suglasnosti zakona
s Ustavom, odnosno suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom
pokrenut pred Ustavnim sudom, a taj zakon, odnosno drugi propis
nadležno tijelo ukine ili izmijeni prije okončanja
postupka pred Ustavnim sudom. Ustavni sud dovršit će
pokrenuti postupak.

(2) U slučaju da utvrdi neustavnost ukinutog ili izmijenjenog
zakona odnosno neustavnost ili nezakonitost drugog propisa iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud donijet će odluku
o njegovoj neustavnosti ili nezakonitosti na temelju koje svatko
kome je povrijeđeno pravo pravomoćnim pojedinačnim
aktom donijetim na temelju ukinutog ili izmijenjenog zakona ili
drugog propisa ima pravo tražiti od nadležnog tijela
izmjenu tog pojedinačnog akta odgovarajućom primjenom
odredbi članka 56. ovoga Ustavnog zakona.

Članak 56.

(1) Pravomoćna osuda za kazneno djelo utemeljena na zakonskoj
odredbi koja je ukinuta zbog nesuglasnosti s Ustavom ne proizvodi
pravne učinke i može se izmijeniti odgovarajućom
primjenom odredaba o ponavljanju kaznenog postupka.

(2) Svaka fizička i pravna osoba kojoj je povrijeđeno
pravo pravomoćnim pojedinačnim aktom donijetim na
osnovi ukinutog zakona ili drugoga ukinutog ili poništenog
propisa ima pravo tražiti od nadležnog tijela izmjenu
toga pojedinačnog akta odgovarajućom primjenom odredaba
o ponavljanju postupka.

(3) Prijedlog za izmjenu pojedinačnog akta iz stavka 2.
ovoga članka može se podnijeti u roku od šest
mjeseci od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.
Taj se prijedlog može podnijeti ako od dostave pojedinačnog
akta, kojim je postupak pravomoćno okončan, do podnošenja
zahtjeva, odnosno prijedloga u povodu kojeg je ukinut zakon ili
drugi propis, nije proteklo više od godine dana. Ako je odlukom
Ustavnog suda propis poništen, prijedlog se može podnijeti
ako od dostave pojedinačnog akta, kojim je postupak pravomoćno
okončan, do podnošenja zahtjeva, odnosno prijedloga
Ustavnom sudu, nije proteklo više od dvije godine.

(4) Izvršenje konačnih, odnosno pravomoćnih
pojedinačnih akata donijetih na osnovi ukinutog zakona
ili ukinutog, odnosno poništenoga drugoga propisa ne može
se ni odrediti ni provesti, a ako je izvršenje započeto
obustavit će se.

(5) Ako se utvrdi da se izmjenom pojedinačnog akta ne mogu
otkloniti posljedice nastale primjenom propisa koji je neustavan,
odnosno nezakonit, Ustavni sud može odrediti da se te posljedice
otklone povratom u prijašnje stanje, naknadom štete
ili na drugi način.

(6) Ustavni sud će odluku iz prethodnog stavka donijeti
na prijedlog osobe koja za to ima pravni interes. Prijedlog se
podnosi u roku od 30 dana po pravomoćnom okončanju
postupka za izmjenu pojedinačnog akta.

Članak 57.

Kad sud pravomoćnom odlukom odbije primijeniti propis zbog
njegove neustavnosti ili nezakonitosti, a Ustavni sud utvrdi da
takva neustavnost, odnosno nezakonitost ne postoji, svatko kome
je povrijeđeno neko pravo može zahtijevati izmjenu pravomoćne
odluke suda u roku od godine dana od dana objave odluke Ustavnog
suda.

Članak 58.

Ustavni sud može obustaviti postupak ako podnositelj zahtjeva,
odnosno prijedloga odustane, a mora u slučajevima kad prestanu
postojati pretpostavke za vođenje postupka.

V. ZAŠTITA USTAVNIH SLOBODA I PRAVA ČOVJEKA
I GRAÐANINA

Članak 59.

(1) Svaka fizička i pravna osoba može podnijeti Ustavnom
sudu ustavnu tužbu ako smatra da joj je odlukom sudbene,
upravne vlasti, ili drugih tijela koja imaju javne ovlasti, povrijeđeno
jedno od njenih Ustavom utvrđenih sloboda i prava čovjeka
i građanina (u nastavku: ustavno pravo).

(2) Ako je zbog povrede ustavnih prava dopušten drugi pravni
put, ustavna tužba može se podnijeti tek nakon što
je taj pravni put iscrpljen.

(3) U stvarima u kojima je dopušten upravni spor, odnosno
revizija u parničnom ili izvanparničnom postupku,
pravni put je iscrpljen nakon što je odlučeno i o
tim pravnim sredstvima.

(4) Ustavni sud iznimno može pokrenuti postupak po ustavnoj
tužbi i prije negoli je iscrpljen pravni put ako utvrdi da
je potpuno razvidno da se pobijanim aktom, odnosno nedonošenjem
akta u razumnom roku grubo vrijeđaju ustavna prava ili slobode
i da bi nepokretanjem postupka za podnositelja tužbe mogle
nastupiti teške i nepopravljive posljedice.

Članak 60.

Ustavna se tužba može podnijeti u roku od 30 dana računajući
od dana primitka odluke.

Članak 61.

(1) Ustavna tužba mora sadržavati ime i prezime, jedinstveni
matični broj građana, prebivalište ili boravište,
odnosno tvrtku i sjedište podnositelja ustavne tužbe,
ime i prezime njegovog punomoćnika, oznaku odluke kojom
je povrijeđeno neko pravo ili sloboda, naznaku ustavnog prava
ili slobode koje je povrijeđeno, razloge tužbe, dokaze
o tome da je iscrpljen pravni put i da je tužba pravodobna
i potpis podnositelja ustavne tužbe.

(2) Uz tužbu se, u prilogu, mora podnijeti osporeni akt u
izvorniku ili ovjerovljenom prijepisu.

Članak 62.

(1) Osobi koja iz opravdanih razloga propusti rok za podnošenje
ustavne tužbe, Ustavni sud će dopustiti povrat u prijašnje
stanje ako ona u roku od 15 dana nakon prestanka razloga koji
je prouzročio propuštanje podnese prijedlog za povrat
u prijašnje stanje i ako istodobno s prijedlogom podnese
i ustavnu tužbu.

(2) Nakon proteka tri mjeseca od dana propuštanja ne može
se tražiti povrat u prijašnje stanje.

(3) Neće se dopustiti povrat u prijašnje stanje ako
je propušten rok za stavljanje prijedloga da se dopusti povrat
u prijašnje stanje.

Članak 63.

(1) Ustavna tužba, u pravilu, ne sprječava primjenu
osporavanoga akta.

(2) Na prijedlog podnositelja ustavne tužbe Ustavni sud može
odgoditi ovrhu do donošenja odluke, ako bi ovrha prouzročila
podnositelju tužbe štetu koja bi se teško mogla
popraviti, a odgoda nije suprotna javnom interesu niti bi se odgodom
nanijela nekome veća šteta.

Članak 64.

(1) O ustavnoj tužbi odlučuje vijeće sastavljeno
od pet sudaca.

(2) Vijeće sastavljeno od tri suca odlučuje o ustavnim
tužbama kada ne postoje pretpostavke za odlučivanje
o biti stvari (nepravodobnost, nedopuštenost i dr.)

(3) Vijeće može odlučiti samo jednoglasno i
u punom sastavu.

(4) Ako se u vijeću ne postigne jednoglasnost, ili ako vijeće
smatra da postoje razlozi da se predmet iznese na sjednicu, o
ustavnoj tužbi odlučit će Ustavni sud na sjednici.

Članak 65.

Sudac izvjestitelj:

- poziva podnositelja ustavne tužbe da je u određenom
roku dopuni ili ispravi ako je nerazumljiva, odnosno ako se na
temelju podataka i priloga iz ustavne tužbe ne može
utvrditi koji se akt osporava ili ako ustavna tužba nije
potpisana (nepotpuna ustavna tužba),

- dostavlja, prema potrebi, primjerak ustavne tužbe zainteresiranim
osobama i poziva ih da se o njoj izjasne,

- prema potrebi, zahtijeva dostavu spisa koji se odnosi na predmet
ustavne tužbe, odnosno izvješće o povredama ustavnih
prava i sloboda učinjenih osporenim aktom.

Članak 66.

U ostavljenome roku tijelo koje je donijelo osporeni akt dužno
je dostaviti Ustavnom sudu sve spise koji se odnose na predmet
ustavne tužbe.

Članak 67.

Vijeće, odnosno sjednica Ustavnog suda ispituje samo one
povrede ustavnih prava i sloboda koje su istaknute u ustavnoj
tužbi.

Članak 68.

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ustavnu tužbu:
ako nije nadležan; ako je ustavna tužba nepravodobna,
nepotpuna, nerazumljiva ili nedopuštena. Tužba je nedopuštena:
ako nije iscrpljen dopušteni pravni put, odnosno ako podnositelj
tužbe u prethodnom postupku nije koristio dopušteno
pravno sredstvo, osim iznimke predviđene u članku 59.
ovoga Ustavnog zakona, ako je tužbu podnijela osoba koja
nije ovlaštena za njezino podnošenje, te ako je tužbu
podnijela pravna osoba koja ne može biti nositelj ustavnih
prava i sloboda.

Članak 69.

(1) Ustavni sud odlučuje o ustavnoj tužbi odlukom.

(2) Odlukom se tužba usvaja ili odbija kao neosnovana.

Članak 70.

Ako utvrdi da je ustavno pravo, ili sloboda, podnositelja ustavne
tužbe povrijeđeno ne samo osporenim nego i nekim drugim
aktom donesenim u tom predmetu, Ustavni sud će odlukom ukinuti,
u cijelosti ili djelomično, i taj akt.

Članak 71.

Odlukom se ustavna tužba odbija kao neosnovana kada Ustavni
sud utvrdi da ne postoje razlozi zbog kojih se akt osporava.

Članak 72.

Odlukom kojom se ustavna tužba usvaja, ukida se osporavani
akt kojim je povrijeđeno ustavno pravo, te se vraća
nadležnom tijelu na ponovni postupak.

Članak 73.

(1) Kada ustavnu tužbu usvoji i osporeni akt ukine, Ustavni
sud u obrazloženju navodi koje je ustavno pravo, odnosno
sloboda povrijeđeno i u čemu se povreda sastoji.

(2) Tijelo čiji je akt ukinut dužno je umjesto ukinutog
akta donijeti drugi, pri čemu je vezano odlukom Ustavnog
suda o povredi Ustavom utvrđenih sloboda i prava podnositelja
tužbe.

Članak 74.

(1) Izvornik odluke, odnosno rješenja potpisuju predsjednik
vijeća (ako je o ustavnoj tužbi odlučilo vijeće),
odnosno predsjednik Ustavnog suda (ako je o ustavnoj tužbi
odlučila sjednica Ustavnog suda), kao i sudac izvjestitelj
i savjetnik.

(2) Ustavni sud dostavlja ovjerovljeni prijepis svoje odluke,
odnosno rješenja podnositelju ustavne tužbe, tijelu
koje je donijelo osporeni akt, te osobi koju je Ustavni sud pozvao
da se izjasni.

Članak 75.

Postupak pokrenut ustavnom tužbom obustavlja se:

- kada podnositelj ustavne tužbe umre,

- kada podnositelj ustavne tužbe, koji je pravna osoba, prestane
postojati,

- u slučaju povlačenja ustavne tužbe.

Članak 76.

Ustavni sud može narediti da podnositelj tužbe koji
nije uspio s tužbom, naknadi troškove postupka pred
Ustavnim sudom, ako ih je prouzročio svojom krivnjom.

VI. RJEŠAVANJE SUKOBA O NADLEŽNOSTI IZMEÐU
TIJELA ZAKONODAVNE, IZVRŠNE I SUDBENE VLASTI

Članak 77.

(1) Ako dođe do sukoba nadležnosti između tijela
zakonodavne, izvršne ili sudbene vlasti, zato što određeno
tijelo zakonodavne, izvršne ili sudbene vlasti prihvaća
nadležnost u istom predmetu, svako od tih tijela može
zahtijevati od Ustavnog suda da riješi nastali sukob nadležnosti.

(2) Zahtjev za rješenje sukoba nadležnosti može
podnijeti i stranka čiji je interes zbog nastalog sukoba
povrijeđen ili bi mogao biti povrijeđen.

(3) Zahtjev se podnosi u roku od 30 dana od dana saznanja da je
i drugo tijelo prihvatilo nadležnost.

(4) Ustavni sud može odrediti da se do njegove odluke prekine
postupak pred tijelima među kojima je došlo do sukoba
nadležnosti.

Članak 78.

(1) Ako dođe do sukoba nadležnosti između tijela
zakonodavne i izvršne ili sudbene vlasti, zato što određeno
tijelo zakonodavne, izvršne ili sudbene vlasti odbija nadležnost
u istom predmetu, zahtjev za rješenje sukoba nadležnosti
može se podnijeti po pravomoćnosti odluke suda, odnosno
konačnosti odluke tijela izvršne vlasti ili odgovarajuće
odluke zakonodavnog tijela, koje je prvo odlučilo o svojoj
nadležnosti.

(2) Zahtjev iz prethodnog stavka može podnijeti stranka koja
zbog odbijanja nadležnosti nije mogla ostvariti svoje pravo,
kao i svako od tijela zakonodavne, izvršne, odnosno sudbene
vlasti između kojih je došlo do sukoba nadležnosti.

(3) Zahtjev se podnosi u roku od 30 dana od dana saznanja za odbijanje
nadležnosti.

VII. POSTUPAK ZA UTVRÐIVANJE ODGOVORNOSTI PREDSJEDNIKA
REPUBLIKE HRVATSKE

Članak 79.

(1) Zahtjev Zastupničkog doma Hrvatskoga državnog
sabora za utvrđivanje odgovornosti predsjednika Republike
sadrži činjenični opis i pravnu naznaku te
dokaze o povredi Ustava koja se predsjedniku Republike Hrvatske
stavlja na teret.

(2) Ustavni sud će pribaviti stajalište predsjednika
Republike o zahtjevu Zastupničkog doma i omogućiti
mu sudjelovanje u postupku.

Članak 80.

Ustavni sud će odlukom odbiti neosnovani zahtjev ili utvrditi
odgovornost predsjednika Republike Hrvatske.

VIII. NADZOR NAD USTAVNOŠĆU PROGRAMA I DJELOVANJA
POLITIČKIH STRANAKA

Članak 81.

Ustavni sud nadzire ustavnost programa i djelovanja političkih
stranaka, te zabranjuje njihov rad ako utvrdi da su se za to stekli
Ustavom i zakonom utvrđeni uvjeti.

Članak 82.

Ustavni sud zabranit će rad političke stranke ili
njezina dijela kad utvrdi da njezin program, odnosno djelovanje
nasilno ugrožavaju demokratski ustavni poredak, neovisnost,
jedinstvenost ili teritorijalnu cjelovitost Republike Hrvatske.

Članak 83.

Zahtjev za zabranu rada političke stranke, odnosno njezina
dijela mogu podnijeti predsjednik Republike Hrvatske, svaki dom
Hrvatskoga državnog sabora, Vlada Republike Hrvatske, Vrhovni
sud Republike Hrvatske, tijelo koje obavlja registraciju stranaka
i Državni odvjetnik Republike Hrvatske.

IX. NADZOR NAD USTAVNOŠĆU I ZAKONITOŠĆU
IZBORA I DRŽAVNOG REFERENDUMA I IZBORNI SPOROVI

Članak 84.

Ustavni sud:

- nadzire ustavnost i zakonitost izbora,

- nadzire ustavnost i zakonitost državnog referenduma,

- rješava izborne sporove koji nisu u djelokrugu sudova,
odlučujući u povodu žalbe na rješenje nadležnog
izbornog povjerenstva.

Članak 85.

Političke stranke, kandidati, najmanje 100 birača
ili najmanje 5% birača izborne jedinice u kojoj se provode
izbori, ovlašteni su tijekom izbora, odnosno najkasnije do
isteka roka od 30 dana od dana objavljivanja rezultata izbora,
zatražiti od Ustavnog suda da u izvršavanju nadzora
nad ustavnošću i zakonitošću izbora poduzima
odgovarajuće mjere ako se te aktivnosti provode suprotno
Ustavu i zakonu.

Članak 86.

Kad se utvrdi da sudionici u izborima postupaju protivno Ustavu
ili zakonu, Ustavni sud će o tome obavijestiti javnost putem
sredstava javnog priopćavanja, po potrebi upozoriti nadležna
tijela, a u slučaju povrede koja je utjecala ili je mogla
biti od utjecaja na rezultat izbora, poništit će sve
ili pojedine izborne radnje i odluke, koje su prethodile takvoj
povredi.

Članak 87.

(1) Postupak nadzora nad ustavnošću i zakonitošću
izbora može se pokrenuti u roku iz članka 85. ovoga
Ustavnog zakona, računajući od dana objavljivanja
rezultata izbora u »Narodnim novinama«.

(2) Rok iz stavka 1. ovoga članka počinje teći
danom izlaska »Narodnih novina« iz tiska, s tim da je
Ustavni sud ovlašten utvrditi i stvarni dan izlaska »Narodnih
novina« iz tiska.

Članak 88.

(1) Političke stranke, kandidati, najmanje 100 birača
ili najmanje 5% birača izborne jedinice u kojoj se provode
izbori imaju pravo protiv rješenja nadležnoga izbornog
povjerenstva u zaštiti izbornog prava podnijeti žalbu
Ustavnom sudu (izborni spor).

(2) Žalba se podnosi Ustavnom sudu putem nadležnoga
izbornog povjerenstva, u roku od 48 sati računajući
od isteka dana kad je primljeno pobijano rješenje.

(3) Ustavni sud dužan je donijeti odluku o žalbi u roku
od 48 sati od dana njezina primitka.

(4) Žalba ne odgađa obavljanje izbornih radnji koje su
propisane izbornim zakonom.

(5) Odluka Ustavnog suda u povodu žalbe isključuje
pravo podnošenja ustavne tužbe.

Članak 89.

(1) U nadzoru ustavnosti i zakonitosti izbora i državnog
referenduma Ustavni sud odlučuje na sjednici.

(2) Rješavanje izbornih sporova Ustavni sud provodi u vijeću
sastavljenom od tri suca koje na prijedlog predsjednika Ustavnog
suda imenuje Ustavni sud na sjednici.

Članak 90.

(1) Vijeće ispituje osporeni akt u onom dijelu koji se osporava
time da se u pravilu ograničava na ispitivanje onih povreda
koje ističe podnositelj.

(2) Vijeće odlučuje na nejavnoj sjednici.

Članak 91.

(1) Vijeće može donijeti odluku samo jednoglasno.

(2) Ako se u vijeću ne postigne jednoglasnost ili ako vijeće
smatra da postoje razlozi da se predmet iznese na sjednicu Ustavnog
suda, predmet se dostavlja predsjedniku Ustavnog suda radi iznošenja
na sjednicu Ustavnog suda i donošenja odluke.

Članak 92.

Ustavni sud će nadzirati ustavnost i zakonitost provođenja
državnog referenduma i poduzimati mjere odgovarajućom
primjenom odredaba članka 84. do 92. ovoga Ustavnog zakona.

X. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 93.

Na dan stupanja na snagu ovoga Ustavnog zakona prestaju važiti
Ustavni zakon o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, br. 13/91.) i odredbe Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, br. 29/94.) koje nisu usklađene
s ovim Ustavnim zakonom ili su u suprotnosti s njime.

Članak 94.

Poslovnik Ustavnog suda uskladit će se s ovim Ustavnim zakonom
u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovoga Ustavnog zakona.

Članak 95.

(1) Postupci u predmetima koji su započeti do stupanja
na snagu ovoga Ustavnog zakona dovršit će se po odredbama
ovoga Ustavnog zakona.

(2) Rokovi utvrđeni ovim Ustavnim zakonom počinju teći
njegovim stupanjem na snagu.

Članak 96.

Ovaj Ustavni zakon stupa na snagu danom proglašenja.

Klasa: 711-01/99-01/02
Zagreb, 24. rujna 1999.

ZASTUPNIČKI DOM
HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

Predsjednik
Zastupničkog doma
Hrvatskoga državnog sabora
**akademik Vlatko Pavletić,** v. r.

Zakon, NN 99/1999-1644