## Zakon o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona

### NN 173/2003 (31.10.2003.), Zakon o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona

# HRVATSKI SABOR

2505

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA OVRŠNOG ZAKONA

Proglašavam
Zakon o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, koji je donio Hrvatski sabor na
sjednici 15. listopada 2003.

Broj:
01-081-03-3481/2
Zagreb, 21. listopada 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O IZMJENAMA I DOPUNAMA OVRŠNOG ZAKONA

Članak
1.

U
Ovršnom zakonu u članku 1. stavku 1. (»Narodne novine«, br. 57/96. i 29/99.)
riječi: »sudovi provode« zamjenjuju se riječima: »se provodi«.

Članak 2.

U članku 5. stavak 3. briše se.

Dosadašnji stavci 4. i 5., koji postaju stavci 3. i
4., mijenjaju se i glase:

»(3) Ako se rješenje o ovrsi na određenom predmetu
ili sred­stvu ne može provesti, ovrhovoditelj može radi namirenja iste tražbine
predložiti novo sredstvo ili predmet ovrhe. U tom slu­čaju, sud će rješenjem
odrediti da se ovrha nastavlja u skladu s ovrhovoditeljevim prijedlogom.

(4) Prijedlog u skladu s odredbama stavka 3. ovoga
članka ovrhovoditelj mora podnijeti u roku od dva mjeseca od dana kad je saznao
da se rješenje o ovrsi ne može provesti, jer će sud inače obustaviti ovrhu.«

Stavak 6. i 7. brišu se.

Članak
3.

U
članku 7. stavku 1. riječ: »pismena« zamjenjuje se riječima: »pisanih sastava«.

Članak
4.

U
članku 8. stavku 1. riječ: »određeni« u prvoj rečenici briše se. Riječ:
»pismena« u trećoj rečenici zamjenjuje se riječima: »pisanog sastava koji je
trebalo dostaviti«, a u četvrtoj rečenici riječima: »pisanog sastava«.

U stavku 3., u prvoj, trećoj i četvrtoj rečenici,
riječ: »pismena« zamjenjuje se riječima: »pisani sastavi«. U petoj rečenici ri­ječ:
»pismena«, briše se, a riječi: »sva pismena položena« zamje­njuju se riječima:
»svi pisani sastavi položeni«.

U stavku 4., u prvoj rečenici, riječ: »pismeno«
zamjenjuje se riječima: »pisani sastav«, a u drugoj rečenici riječi: »Ako
pismeno ne bude podignuto« zamjenjuju se riječima: »Ako se pisani sastav ne
podigne«.

U stavku 5. i 6. riječ: »pismeno« zamjenjuje se
riječima: »pisani sastav«.

Članak 5.

U članku 10. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Ovršni postupak i postupak osiguranja u prvom i
drugom stupnju vodi i odluke donosi sudac pojedinac.«

Stavak 5. briše se.

Članak 6.

U članku 11. stavku 1. briše se zarez iza riječi:
»žalba«, a riječi: »ako ovim Zakonom nije drukčije određeno« zamjenjuju se
riječima: »samo kad je to ovim Zakonom dopušteno«.

U stavku 4. zarez iza riječi: »rješenja« zamjenjuje
se točkom, a riječi: »ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.« brišu se.

Stavak 5. briše se.

Dosadašnji stavak 6. postaje stavak 5.

U dosadašnjem stavku 7., koji postaje stavak 6., u
prvoj rečenici, iza riječi: »sud će«, brišu se zarez i riječi: »ako ne postupi
prema članku 47. stavku 1. ovoga Zakona,«. Druga rečenica briše se.

Članak 7.

Podnaslov iznad članka 15. mijenja se i glasi:
»Jamčevina«.

Članak 8.

U članku 15. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Kad ovaj Zakon propisuje davanje jamčevine, ona
se daje polaganjem u sudski polog novca, dragocjenosti čiju je vrijednost lako
utvrditi na tržištu i koje se mogu brzo i jednostav­no unovčiti, vrijednosnih
papira koji imaju burzovnu vrijednost ili štedne knjižice koja je izdana na
donosioca, predavanjem stvari protivnoj stranci u zalog, izdavanjem bankarske
garancije ili neopozivoga dokumentarnog akreditiva, uknjižbom hipoteke na
nekretnini, prijenosom prava vlasništva u smislu članka 274., odnosno 279.
ovoga Zakona ili na drugi prikladan način«.

U stavku 3. riječi: »Na danom osiguranju« zamjenjuju
se riječima: »Na stvarima koje su predane u sudski polog«.

Članak 9.

U članku 16. stavku 3. zarez iza riječi: »suda«
zamjenjuje se točkom, a riječi: »ako ovim Zakonom nije drukčije određeno« brišu
se.

Članak 10.

U članku 27. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Ako se nakon donošenja odluke, sklapanja nagodbe
ili sastavljanja javnobilježničke isprave izmijeni stopa zatezne kamate, sud
će, na prijedlog bilo koje stranke, rješenjem odrediti naplatu zatezne kamate
po izmijenjenoj stopi za vrijeme na koje se ta izmjena odnosi. Prijedlog za
donošenje takvog rješenja može se podnijeti do dovršetka ovršnog postupka«.

Stavak 2. briše se.

U dosadašnjem stavku 3., koji postaje stavak 2.,
riječi: »zaključenja« zamjenjuje se riječju: »sklapanja«.

Dosadašnji stavak 4. postaje stavak 3..

Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi:

»(4) Protiv rješenja iz stavka 1. i 2. ovoga članka
dopuštena je žalba.«

Članak 11.

U članku 28. stavku 3. riječi: »uz tu ispravu podnese
i pisanu izjavu o tome da je tražbina dospjela, te da je označio dan njezine
dospjelosti« zamjenjuju se riječima: »u prijedlogu za ovrhu navede datum
dospjelosti tražbine«.

Članak 12.

U članku 30. stavku 1. riječ: »ovršenje« zamjenjuje
se riječju: »ovrhu«.

Stavak 2. i 3. brišu se.

Dosadašnji stavak 4. postaje stavak 2.

Stavak 5. briše se.

Članak 13.

U članku 31. stavku 2. riječi: »sve dok se
ovrhovoditelj u cijelosti ne namiri prisilnim ispunjenjem dužne činidbe« zamje­njuju
se riječima: »i nakon podnošenja prijedloga za ovrhu, ali ono prestaje čim se
ovrhovoditelj makar djelomično namiri u skladu sa svojim prijedlogom«.

U stavku 3. iza riječi: »ovršenik« stavlja se zarez i
dodaju se riječi: »u skladu s odredbama stavka 2. ovoga članka«.

Članak 14.

U članku 32. stavku 1. riječi: »u cijelosti«
zamjenjuju se riječima: »makar djelomično«.

U stavku 2. iza riječi: »ovršenik« stavlja se zarez i
dodaju se riječi: »u skladu s odredbama stavka 1. ovoga članka«.

Članak 15.

U članku 33. stavku 1. zarez iza riječi: »ovršnosti«
zamjenjuje se točkom, a riječi: »odnosno« podnosi se vjerodostojna isprava.«
brišu se.

Članak 16.

Podnaslov: »Stvarna nadležnost« iznad članka 34. i
članak 34. brišu se.

Članak 17.

U članku 38. stavku 3. riječi: »jedinici pravne osobe
koja za ovršenika obavlja poslove platnog prometa« zamjenjuju se rije­čima:
»banci, odnosno štedionici kod koje se vode ovršenikovi računi«.

Stavak 4. mijenja se i glasi:

»(4) rješenje o ovrsi na temelju vjerodostojne
isprave dostavlja se osobama i tijelima iz stavka 3. ovoga članka tek pošto
postane pravomoćno«.

Članak 18.

Naslov Glave pete mijenja se i glasi:

»PRAVNI LIJEKOVI STRANAKA.«

Naslov:
»1. Pravni lijekovi protiv rješenja o ovrsi na temelju ovršne isprave« u toj
glavi briše se.

Članak
19.

U
članku 44. stavak 2. briše se.

Dosadašnji
stavci 3. i 4. postaju stavci 2. i 3.

Članak
20.

Podnaslov
iznad članka 46. mijenja se i glasi: »Ovršenikova žalba«.

Članak
21.

Članak
46. mijenja se i glasi:

»(1)
Protiv rješenja o ovrsi ovršenik može izjaviti žalbu:

1. ako
isprava na temelju koje je ono doneseno nije ovršna isprava,

2. ako
ta isprava nije stekla svojstvo ovršnosti,

3. ako
je ona ukinuta, poništena, preinačena ili na drugi način

stavljena izvan snage,

4. ako
je protekao rok u kojem se po zakonu može tražiti ovrha,

5. ako
je ovrha određena na predmetu koji je izuzet od ovrhe, odnosno na kojem je
mogućnost ovrhe ograničena,

6. zbog
bitne povrede odredaba postupka,

7. zbog
pogrešne primjene materijalnog prava i

8. zbog
pogrešno odmjerene naknade troškova ovršnog postupka.

(2)
Protiv rješenja iz članka 5. stavka 3. ovoga Zakona ovršenik može izjaviti žalbu
samo ako se njime odredi ovrha na stvarima ili pravima koji su izuzeti od
ovrhe.

(3)
Ovršenik može podnijeti žalbu protiv rješenja o odbacivanju žalbe ili
prigovora.«

Članak
22.

Iza
članka 46. stavlja se podnaslov: »Ovrhovoditeljeva žalba« i dodaje se članak
46.a koji glasi:

»Članak
46.a

Ovrhovoditelj
može izjaviti žalbu protiv:

1.
rješenja o ovrsi ako je njime prekoračen njegov zahtjev ili zbog pogrešno
odmjerene naknade troškova ovršnog postupka,

2.
rješenja kojim je prijedlog za ovrhu odbijen ili odbačen i

3.
rješenja o obustavljanju ovrhe.«

Članak
23.

U
članku 47. stavak 1. i 2. brišu se.

Dosadašnji
stavak 3. postaje stavak 1.

Dosadašnji
stavak 4., koji postaje stavak 2., mijenja se i glasi:

»(2)
Drugostupanjski sud dužan je rješenje o žalbi donijeti i otpremiti u roku od trideset
dana od dana kad ju je primio, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno«.

Članak
24.

Podnaslov
iznad članka 48. mijenja se glasi: »Prigovor protiv rješenja o ovrsi«.

Članak
25.

Članak
48. mijenja se i glasi:

»Protiv rješenja o ovrsi ovršenik može u roku od osam
dana podnijeti prigovor:

1. ako ovrhovoditelj nije ispunio svoju obvezu,
odnosno nije osigurao njeno ispunjenje ili ako nije nastupio drugi uvjet da bi
mogao tražiti ispunjenje ovršenikove obveze (članak 30.),

2. ako su stranke javnom ili po zakonu ovjerovljenom
ispravom, koja je sastavljena nakon nastanka ovršne isprave, ugovorile da
ovrhovoditelj privremeno ili uopće neće tražiti ovrhu,

3. ako ovrhovoditelj nije ovlašten tražiti ovrhu na
temelju ovršne isprave (članak 29.),

4. ako je tražbina prestala na temelju činjenice koja
je nastala u vrijeme kad je ovršenik više nije mogao istaknuti u postupku iz
kojeg potječe odluka, odnosno nakon sklapanja sudske ili upravne nagodbe ili
sastavljanja javnobilježničke isprave,

5. ako je ispunjenje tražbine, makar i na određeno
vrijeme, odgođeno, zabranjeno, izmijenjeno ili na drugi način onemogu­ćeno zbog
činjenice koja je nastala u vrijeme kad je ovršenik više nije mogao istaknuti u
postupku iz kojega potječe odluka, odnosno nakon sklapanja sudske ili upravne
nagodbe ili sastavljanja javnobilježničke isprave, ili

6. ako je nastupila zastara tražbine o kojoj je
odlučeno ovršnom ispravom.«

Članak 26.

Iza članka 48. dodaju se članci 48.a i 48.b koji
glase:

»Članak 48.a

(1) Prigovor iz članka 48. ovoga Zakona sud će bez
odgađanja dostaviti ovrhovoditelju obavještavajući ga da se o njemu može
očitovati u roku od osam dana.

 (2) Ako
ovrhovoditelj prizna navode u prigovoru, sud će obustaviti ovrhu.

 (3) Ako
ovrhovoditelj ospori navode u prigovoru ili se ne očituje, sud će to bez
odgađanja javiti ovršeniku i obavijestiti ga da u roku od petnaest dana može
podnijeti tužbu kojom će, iz razloga koje je naveo u prigovoru, zatražiti da se
ovrha proglasi nedopuštenom.

(4) Ako ovršenik podnese tužbu iz stavka 3. ovoga
članka nakon isteka roka od petnaest dana ili iz razloga koje nije bio naveo u
prigovoru, sud će je odbaciti.

(5) Ako se pravomoćnom presudom utvrdi da ovrha nije
dopuštena, sud će, na ovršenikov prijedlog, ukinuti provedene radnje i
obustaviti ovrhu.

Članak 48.b

(1) Ako ovršenik prigovoru priloži ispravu na temelju
koje se na prvi pogled može zaključiti da je prigovor osnovan (pravomoćna
presuda, priznanica s ovjerovljenim ovrhovoditeljevim potpisom, poštanska
uputnica i sl.), a ovrhovoditelj se u roku od osam dana ne očituje o prigovoru,
sud će obustaviti ovrhu.

(2) Ako ovrhovoditelj ospori navode u prigovoru, sud
će ga obavijestiti da u roku od 15 dana može podnijeti tužbu sa zahtjevom da se
utvrdi da njegova tražbina nije prestala. Ako ovrhovoditelj ne podnese tu tužbu
ili je podnese nakon isteka propisanog roka, pa ona bude odbačena, sud će
obustaviti ovrhu.

(3) Smatrat će se da je podnošenjem ovrhovoditeljeve
tužbe ovrha odgođena, ali i tada ostaje na snazi zabilježba ovrhe, pljenid­ba
stvari ili tražbine, odnosno čuvanje stvari, koji su određeni rješenjem o
ovrsi.

(4) Na
zahtjev ovrhovoditelja koji je pravodobno podnio tužbu iz stavka 2. ovoga
članka, sud će odrediti da ovršenik da jamčevinu.«

Članak
27.

U
podnaslovu iznad članka 49. riječ: »Žalba« zamjenjuje se riječju: »Prigovor«.

Članak
28.

Članak
49. mijenja se i glasi:

»(1)
Prigovor iz članka 48. ovoga Zakona ovršenik može podnijeti i nakon
pravomoćnosti rješenja o ovrsi ako to iz oprav­danih razloga nije mogao učiniti
u propisanom roku.

(2)
Prigovor iz članka 48. ovoga Zakona ovršenik može podnijeti sve do završetka
ovrhe.

(3) U
prigovoru ovršenik mora obrazložiti zašto ga nije mogao podnijeti u propisanom
roku i priložiti, odnosno predložiti dokaze o tome. Ako bude smatrao da je to
potrebno, sud će zakazati ročište radi ispitivanja opravdanosti razloga za
podnošenje prigovora nakon propisanog roka. To ročište mora se zakazati
najkasnije za petnaesti dan od dana podnošenja prigovora, odnosno, ako sud toga
dana ne radi, za prvi sljedeći radni dan.

(4) Ako
ovršenik ne postupi u skladu s odredbama stavka 3. ovoga članka ili ako se
ustanovi da je u propisanom roku mogao iznijeti razloge na kojima temelji
prigovor, sud će odbaciti prigovor.

(5) Sud
će odbaciti prigovor i ako ovršenik neopravdano izostane s ročišta iz stavka 3.
ovoga članka na koje je bio uredno pozvan.

(6) Ako
ne odbaci prigovor, sud će postupiti u skladu s od­red­bama članka 48.a i 48.b
ovoga Zakona.«

Članak
29.

Podnaslov:
»Odgovor na žalbu« iznad članka 50. briše se.

Članak 30.

Članak 50. mijenja se i glasi:

»Podnošenje prigovora iz članka 48.a i 49. i žalbe iz
članka 49. stavka 6. ovoga Zakona ne sprječava provedbu ovrhe niti ispunjenje
ovrhovoditeljeve tražbine.«

Članak 31.

Podnaslov iznad članka 51. mijenja se i glasi:
»Istodobno podnošenje žalbe i prigovora protiv rješenja o ovrsi«.

Članak 32.

Članak 51. mijenja se i glasi:

»Ako ovršenik protiv rješenja o ovrsi u isto vrijeme
podnese žalbu i prigovor, sud neće postupati povodom prigovora dok ne primi
rješenje o žalbi, a tada će to učiniti samo ako je drugostupanjski sud odbio
ili odbacio žalbu.«

Članak
33.

Podnaslov
iznad članka 52. mijenja se i glasi: »Ovršenikovo pravo na naknadu štete«.

Članak
34.

Članak
52. mijenja se i glasi:

»(1)
Ako se ovrha na temelju rješenja o ovrsi protiv kojeg je ovršenik podnio
prigovor provede prije zaključenja glavne rasprave u parnici koju je ovršenik
pokrenuo u skladu sa člankom 48.a stavkom 3. ovoga Zakona, ovršenik može, i bez
ovrhovoditeljeva pristanka, preinačiti tužbu u toj parnici tako da zatraži da mu
ovrhovoditelj vrati sve što je stekao ovrhom i da mu nadoknadi štetu koju je
zbog toga pretrpio.

(2) Ovršenik u svakom slučaju može u posebnoj parnici
ostvarivati pravo na naknadu štete koja mu je nanesena nezakonitom ovrhom.«

Članak 35.

Naslov: »2. Pravni lijekovi protiv rješenja o ovrsi
na temelju vjerodostojne isprave« iznad članka 53. briše se.

Članak 36.

U članku 53. stavku 1. druga rečenica briše se.

Stavci 2. i 3. brišu se.

Članak 37.

U članku 54. stavku 3. riječi: »daljnji postupak
nastavit će se kao postupak po žalbi protiv rješenja o ovrsi donesenom na
temelju ovršne isprave.« zamjenjuju se riječima: »sud će, ovisno o sadržaju
prigovora, postupiti kao da su protiv rješenja o ovrsi koje je doneseno na
temelju ovršne isprave podneseni žalba, odnosno prigovor.«

Članak 38.

U članku 55. stavku 2., u drugoj rečenici, zarez iza
riječi: »tražbine« zamjenjuje se točkom, a riječi: »ako ovim Zakonom nije
drukčije određeno« brišu se.

Članak 39.

Podnaslov iznad članka 56. mijenja se i glasi:
»Pokretanje parnice«.

Članak 40.

U članku 56. stavku 1. ispred riječi: »usprotivi«
dodaju se riječi: »jedna stranka«, riječ: »uputiti« zamjenjuje se riječima:
»oba­­vi­jestiti o tome i priopćiti mu«, a riječ: »pokrene« za­mje­njuje se
riječima: »može pokrenuti«.

Stavak 3. mijenja se i glasi:

»(3) Protiv rješenja iz stavka 2. ovoga članka
stranke imaju pravo na žalbu.«

Članak 41.

Iza članka 56. dodaje se članak 56.a koji glasi:

»Članak 56.a

Ako treća osoba u slučaju iz članka 56. stavka 1.
ovoga Zakona pokrene parnicu nakon isteka roka od 15 dana, sud će odbaciti
njenu tužbu.«

Članak 42.

U članku 57. iza stavka 3. dodaje se novi stavak 4.
koji glasi:

»(4) Pokretanje parnice u skladu s odredbama stavka
3. ovoga članka ne sprječava provođenje ovrhe niti namirenje ovrhovoditeljeve
tražbine.«

U dosadašnjem stavku 4., koji postaje stavak 5.,
dodaje se rečenica koja glasi: »O tome sud neće donositi nikakvo rješenje.«

U dosadašnjem stavku 5., koji postaje stavak 6.,
riječi: »i 4.« zamjenjuju se riječima: »i 5.«.

Članak
43.

U
članku 58. stavku 4. riječ: »zbog« zamjenjuje se riječju: »iz«.

Članak
44.

U
članku 59. dodaje se stavak 4. koji glasi:

»(4)
Protiv rješenja o prijedlogu za protuovrhu dopuštena je žalba.«

Članak
45.

U
članku 61. stavak 1. briše se.

U
dosadašnjem stavku 2., koji postaje stavak 1., riječi: »ako ovršenik učini
vjerojatnim da bi provedbom ovrhe pretrpio nenadoknadivu ili teško nadoknadivu
štetu ili ako učini vjerojatnim da je to potrebno da bi se spriječilo nasilje«
brišu se.

U točki 2. iza riječi: »ovrha« briše se zarez i
dodaju se riječi: »ili prijedlog za ponavljanje toga postupka,«.

Točka 5. mijenja se i glasi:

»5. ako je ovršenik podnio žalbu protiv rješenja o
ovrsi, prigovor iz članka 48. ili tužbu iz članka 48.a ovoga Zakona,«.

U dosadašnjem stavku 3., koji postaje stavak 2.,
riječi: »osim ako se ne radi o razlozima iz stavka 1. ovoga članka odnosno«
brišu se.

Dosadašnji stavak 4., koji postaje stavak 3., mijenja
se i glasi:

»(3) Ako to ovrhovoditelj zatraži, sud će odgodu
ovrhe uvjetovati davanjem primjerene jamčevine.«

Iza stavka 3. dodaje se novi stavak 4. koji glasi:

»(4) Kad se ovrha vodi radi ispunjenja novčane
tražbine, vrijednost jamčevine ne može iznositi više od iznosa te tražbine,
uzimajući u obzir i dospjele kamate i naknadu troškova postupka. Kad se ovrha
vodi radi ispunjenja tražbine kojoj se ne može odrediti vrijednost, sud će
svotu jamčevine odrediti primjenjujući odredbe Zakona o parničnom postupku o
odlučivanju po slobodnoj ocjeni kad se visina novčane svote koja pripada
stranci ne može utvrditi ili bi se mogla utvrditi samo s nerazmjernim
teškoćama.«

U stavku 5., u prvoj rečenici, riječ: »osiguranje«
zamjenjuje se riječju: »jamčevinu«, a druga rečenica briše se.

Iza stavka 5. dodaje se novi stavak 6. koji glasi:

»(6) Na zahtjev ovrhovoditelja sud će odrediti kako
će se dugo čekati donošenje odluke o pravnom lijeku, odnosno tužbi u
slučajevima iz stavka 1. ovoga članka. Ako taj rok bezuspješno protekne, ovrha
će se odmah nastaviti, a ovršeniku će se vratiti jamčevinu koju je dao.«

Dosadašnji stavci 6. i 7. postaju stavci 7. i 8.

Dosadašnji stavak 8., koji postaje stavak 9., mijenja
se i glasi:

»(9)
Rješenje o prijedlogu za odgodu ovrhe sud je dužan donijeti u roku od tri radna
dana od dana kad se ovrhovoditelj očitovao o tom prijedlogu, odnosno od dana
kad mu je istekao rok za očitovanje.«

Članak
46.

Članak
62. mijenja se i glasi:

»Na
ovrhovoditeljev prijedlog sud će odgoditi ovrhu u svako doba, i to za vrijeme
koje je ovrhovoditelj predložio«.

Članak 47.

Članak 63. mijenja se i glasi:

»(1) Na prijedlog treće osobe, koja je tražila da se
ovrha na određenom predmetu proglasi nedopuštenom (članak 55. stavak 1.), sud
će odgoditi ovrhu ako ta osoba učini vjerojatnim postojanje svoga prava.

(2) Prijedlog treće osobe za odgodu ovrhe dostavit će
se i ovršeniku. I on ima pravo očitovati se o tom prijedlogu i, ako mu se
protivi, tražiti da sud odredi trajanje odgode u skladu s odredbama članka 61.
stavka 6. ovoga Zakona.

(3) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka na
odgovarajući način primjenjivat će se odredbe članka 61. ovoga Zakona.«

Članak 48.

Podnaslov: »Vrijeme za koje se ovrha odgađa« iznad
članka 65. i članak 65. brišu se.

Članak 49.

U članku 66. stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Na ovrhovoditeljev prijedlog sud će nastaviti
ovrhu i prije proteka roka na koji je odgođena ako prestanu razlozi za odgodu
ili ako ovrhovoditelj da jamčevinu«.

Članak 50.

Podnaslov: »Promjena predmeta ovrhe« iznad članka 78.
i članak 78. brišu se.

  Članak 51.

U članku 91. stavku 2. riječi: »je nekretnina
prodana« zamjenjuju se riječima: »se nekretnina namjerava prodati«, a iza ri­je­či:
»sud će« dodaju se riječi: »prije prodaje«.

Članak 52.

U članku 97. stavak 4. mijenja se i glasi:

»(4) Ako nekretnina ne bude prodana ni na drugom
ročištu, sud će obustaviti postupak.«

Stavak 8. briše se.

Članak 53.

U članku 98. stavku 4. riječi: »objavljuje se na
sudskoj oglasnoj ploči« zamjenjuju se riječima: »dostavlja strankama i svim
osobama koje su sudjelovale na dražbi kao ponuditelji.«

 Stavak 5.
briše se.

 Dosadašnji
stavak 6. postaje stavak 5.

Članak 54.

Iza članka 99. dodaje se članak 99.a koji glasi:

»Članak 99.a

(1) Stranke imaju pravo na žalbu protiv rješenja o
dosudi.

(2) Protiv rješenja o dosudi nekretnina koje su
prodane na dražbi, pravo na žalbu imaju i osobe koje su sudjelovale na dražbi
kao ponuditelji.«

Članak 55.

Iza članka 100. dodaje se članak 100.a koji glasi:

»Članak 100.a

(1) Ovrhovoditelj koji je kupac i jedini vjerovnik
koji se namiruje iz kupovnine, nije dužan položiti kupovninu ako ona iznosi
koliko i njegova ovršna tražbina ili manje.

(2) Ako
kupovnina iznosi više od njegove ovršne tražbine, ovrhovoditelj je dužan položiti
razliku.

(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka primjenjuju
se i kad se ovrhovoditeljeva tražbina po zakonu namiruje prije tražbina svih
ostalih vjerovnika koji imaju pravo na namirenje iz iste kupovnine.«

Članak 56.

U članku 118. dodaju se novi stavci 4. i 5. koji
glase:

»(4) U slučaju iz članka 100.a ovoga Zakona sud će
rješ­enjem o namirenju utvrditi da je ovrhovoditeljeva ovršna tražbina u
cijelosti ili djelomično namirena prebijanjem s ovršenikovom tražbinom na
isplatu kupovnine. Ako je kupovnina veća od svote ovršne tražbine, sud će uz to
odrediti da je ovrhovoditelj dužan položiti razliku.

(5) Protiv rješenja o namirenju pravo na žalbu imaju
stranke i sve osobe koje su polagale pravo na namirenje iz kupovnine.«

U dosadašnjem stavku 4., koji postaje stavak 6.,
riječi: »ovrhu rješenja« zamjenjuju se riječju: »isplatu«, a riječi: »ako bi
rješenje kojim se prihvaća žalba moglo utjecati na namirenje.« brišu se.

Članak 57.

U članku 121. stavci 1. i 2. brišu se.

Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 1.

U dosadašnjem stavku 4., koji postaje stavak 2.,
riječi: »stav­ka 3.« zamjenjuju se riječima: »stavka 1.«.

U stavku 5., koji postaje stavak 3., riječi: »stavka 4.«
zamjenjuju se riječima: »stavka 2.«, a riječi: »stavka 3.« riječima: »stavka
1.«.

Članak 58.

Podnaslov: »Prava ovršenika koji se iseljava« iznad
članka 122. i članak 122. brišu se.

Članak 59.

U članku 128. stavku 1. točki 8. brišu se riječi:
»dana na temelju propisa ili koja je sam nabavio, a« i riječ: »su« iza riječi:
»nužna«.

Članak 60.

U članku 130. stavku 2. iza riječi: »ovrhovoditelj«
stavlja se točka, a riječi: »ako je to tražio.« brišu se.

Članak 61.

U članku 132. stavak 3. briše se.

Članak 62.

U članku 143. dodaje se novi stavak 3. koji glasi:

»(3) Stranke i kupac imaju pravo na žalbu protiv
rješenja iz stavka 2. ovoga članka.«

U dosadašnjem stavku 3., koji postaje stavak 4.,
riječi: »nakon pravomoćnosti i ovršnosti« zamjenjuju se riječima: »na temelju«.

Dosadašnji stavci 4. i 5. postaju stavci 5. i 6.

Članak 63.

Iza članka 143. dodaju se članci 143.a – 143.f koji
glase:

»Članak 143.a

(1) Pokretnine koje su zaplijenjene u ovršnom
postupku može prodavati Financijska agencija (u daljnjem tekstu: Agencija), a
mogu ih prodavati i javne komisione prodavaonice (u daljnjem tekstu:
prodavaonice).

(2)
Prodavaonice će, u pravilu, poslovati u gradovima u kojima su sjedišta županijskih
sudova.

(3)
Komisiona prodaja u prodavaonicama, u skladu s odredbama ovoga Zakona, uvodit
će se tako da će je ministar nadležan za poslove pravosuđa, na temelju javnog
natječaja, dozvolama povjeravati fizičkim ili pravnim osobama koje takvu
prodaju, s obzirom na svoju registriranu djelatnost, smiju obavljati (u
daljnjem tekstu: voditelji prodavaonica).

(4)
Dozvole iz stavka 3. ovoga članka nisu upravni akti.

 (5) Komisiona prodaja u prodavaonicama može
se obavljati ako one udovoljavaju tehničkim, zdravstvenim, ekološkim i drugim
propisanim uvjetima za obavljanje te djelatnosti.

Članak
143.b

(1)
Pokretnine se otpremaju u Agenciju ili prodavaonicu (u daljnjem tekstu:
komisionari) na ovrhovoditeljev prijedlog.

(2)
Prijedlog iz stavka 1. ovoga članka ovrhovoditelj može staviti do isteka roka
iz članka 142. stavka 4. ovoga Zakona.

Članak
143.c

(1)
Ovrhovoditelj je dužan predujmiti troškove otpreme pokretnina komisionaru. Ako
on to ne učini u roku koji mu je sud odredio, smatrat će se da je odustao od
prijedloga da se pokretnine prodaju u komisionu, ali time ne gubi pravo da
ponovno predloži takvu prodaju.

(2) Sud
može ovlastiti ovrhovoditelja da sam, u pratnji sudskog ovršitelja, otpremi
pokretninu komisionaru.

Članak
143.d

Komisionari
ne mogu prodavati žive životinje niti stvari koje su podložne brzom kvarenju.

Članak 143.e

(1) Komisionar ima pravo na proviziju koja se
određuje u postotku od cijene za koju je pokretnina prodana.

(2) Komisionar smije proviziju iz stavka 1. ovoga
članka naplatiti tek kad se pokretnina proda.

Članak 143.f

(1) Ako se pokretnina u roku od dva mjeseca otkako je
dopremljena komisionaru ne proda ni za dvije trećine procijenjene vrijednosti,
sud će joj sniziti cijenu na trećinu te vrijednosti.

(2) Ako se pokretnina ne proda ni u roku od daljnjih
mjesec dana, sud će obustaviti ovrhu, a ovršenika će obavijestiti da može
preuzeti pokretninu u roku od 15 dana. Ako ovršenik ne preuzme pokretninu u tom
roku, sud će odrediti da mu je komisionar vrati, a ovršeniku će rješenjem naložiti
da naknadi troškove otpreme.

(3) Ovršenik se može žaliti protiv rješenja o naknadi
troško­va iz stavka 2. ovoga članka.«

Članak 64.

U članku 177. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Ako poslodavac ne postupi po rješenju o ovrsi,
ovrhovoditelj može protiv njega pokrenuti ovrhu radi naplaćivanja svih obroka
koje je propustio obustaviti i isplatiti.«

Stavak 3. briše se.

Dosadašnji
stavak 4. postaje stavak 3.

Članak
65.

 U članku 180. stavci 4. i 5. mijenjaju se i
glase:

»(4)
Ako sud donese rješenje o odgodi ovrhe, bez odgađanja će to rješenje dostaviti
banci.

(5)
Dostavljanjem rješenja o ovrsi banci, ovrhovoditelj, do iznosa ovršne tražbine,
stječe založno pravo na ovršenikovoj tražbini da mu banka isplaćuje sredstva s
njegovog računa. Dok postoji to ovrhovoditeljevo založno pravo, banka s
ovršenikovog računa ne smije ništa plaćati na temelju naloga koje je primila
kasnije, a ni na temelju onih koje je primila prije rješenja o ovrsi, ako
vjerovnici na temelju tih naloga nisu stekli založno pravo na ovršenikovoj tražbini
prema banci.«

Članak
66.

U
članku 183. stavku 1. riječi: »njegovi određeni računi ili« brišu se.

Članak
67.

U
članku 183.a stavku 1. riječi: »određeni ili« brišu se.

Članak
68.

Članak
205. mijenja se i glasi:

»(1) Za
odlučivanje o prijedlogu za ovrhu i za provedbu ovrhe na novčanim sredstvima
koja se vode na računu ovršenika kod banke koja za njega obavlja poslove
platnog prometa (u daljnjem tekstu: banka) mjesno je nadležan sud na čijem se
području nalazi ovršenikovo sjedište.

(2) Kad
su ovršenici Republika Hrvatska ili ustanove s javnim ovlastima, javni fondovi
ili agencije koji djeluju na cijelom državnom području, za ovrhu iz stavka 1.
ovoga članka nadležan je sud na čijem području ovrhovoditelj ima prebivalište
odnosno sjedište. Ako ovrhovoditelj nema prebivalište, odnosno sjedište u
Republici Hrvatskoj, za ovrhu je nadležan sud u Zagrebu.«

Članak
69.

U
članku 206. stavku 1. iza riječi: »ovrsi« stavlja se točka, a riječi: »ako
zakonom nije drukčije određeno« brišu se.

U
stavku 1. – 7. riječi: »pravna osoba koja obavlja poslove platnog prometa«
zamjenjuju se riječju: »banka« u odgova­rajućem padežu.

Članak
70.

U
članku 207. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1)
Ovrhovoditelj je dužan u prijedlogu za ovrhu, uz ostalo, naznačiti banku kod
koje se vode ovršenikova novčana sredstva i broj samo jednog njegovog računa.
Ovrhovoditelj može zatražiti da se ovrha provede na svim ovršenikovim kunskim i
deviznim računima kod one banke koju je naveo u prijedlogu i svih ostalih
banaka kod kojih ovršenik ima račune. Te, ostale, banke i račune ovrhovoditelj
ne mora navesti u prijedlogu za ovrhu.«

U stavku 2. riječi: »pravnu osobu« zamjenjuju se
riječju: »banku«.

Iza stavka 2. dodaje se novi stavak 3. koji glasi:

»(3) Ovrhovoditelju koji nije korisnik Internet
Explorer pretraživača, banka koja vodi Jedinstveni registar računa poslovnih
subjekata dužna je na njegov zahtjev bez odgađanja dostaviti podatke o svim
ovršenikovim računima za obavljanje platnog prometa.«

Dosadašnji
stavak 3. postaje stavak 4.

Članak
71.

U
članku 208. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1)
Rješenjem o ovrsi na novčanim sredstvima, koja se vode na ovršenikovim računima
kod banaka, nalaže se banci koju je ovrhovoditelj naveo u prijedlogu za ovrhu,
da novčani iznos za koji je ovrha određena, prenese ovrhovoditelju, po potrebi,
sa svih ovršenikovih kunskih i deviznih računa koji se vode u toj banci. Ako na
tim računima ne bude dovoljno sredstava za namirenje ovrhovoditeljeve tražbine,
banka će izvršiti rješenje o ovrsi na sredstvima na svim kunskim i deviznim
računima koje ovrše­nik ima kod drugih banaka, u skladu s propisima o platnom
prometu u zemlji.«

Iza
stavka 1. dodaju se novi stavci 2. i 3. koji glase:

»(2)
Dostavljanjem rješenja o ovrsi banci iz stavka 1. ovoga članka ovrhovoditelj,
do iznosa ovršne tražbine, stječe založno pravo na ovršenikovoj tražbini da mu
banka isplaćuje sredstva s njegovih kunskih i deviznih računa kod te banke. Ako
na tim računima nema onoliko sredstava koliko iznosi ovršna tražbina, banka iz
stavka 1. ovoga članka bez odgađanja će o rješenju o ovrsi obavijestiti ostale
banke kod kojih se također vode ovršenikovi računi, pa će, u trenutku
dostavljanja te obavijesti, ovrhovoditelj steći založno pravo i na ovršenikovim
tražbinama u pogledu tih računa.

(3) U
slučaju iz stavka 2. ovoga članka na odgovarajući se način primjenjuju odredbe
članka 180. stavka 5. ovoga Zakona.«

 Dosadašnji stavci 2. i 3. postaju stavci 4. i
5.

Članak
72.

U
članku 209. stavku 1. riječi: »pravnoj osobi«, zamjenjuju se riječju: »banci«,
a riječ: »osoba« zamjenjuje se riječju: »banka«.

U
stavku 3. riječi: »Pravna osoba koja vodi poslove platnog prometa« zamjenjuju
se riječju: »banka«.

Članak
73.

U
članku 210. stavku 1. riječi: »Pravna osoba« zamjenjuju se riječju: »Banka«.

Članak
74.

U
članku 211. stavku 1. riječi: »pravnoj osobi koja obavlja poslove platnog
prometa«, zamjenjuju se riječju: »banci«, a riječ: »osoba« zamjenjuje se
riječju: »banka«.

U
stavku 2. riječi: »pravna osoba« zamjenjuju se riječju: »banka«.

Članak
75.

Članak
212. mijenja se i glasi:

»(1)
Ako na temelju ovršne isprave dva ili više ovršenika solidarno odgovaraju, sud
će, na ovrhovoditeljev prijedlog, protiv njih donijeti jedno rješenje o ovrsi.

(2) Ako
svi solidarni ovršenici imaju račune kod iste banke, naplata će se obaviti sa
svih tih računa u isto vrijeme tako da se sa svakoga naplati jednaka svota, s
tim da zbroj tih svota ne smije prijeći iznos ovrhovoditeljeve ovršne tražbine.
Ako na računima solidarnih ovršenika nema dovoljno novca da se naplata provede
odjednom, naplaćivat će se bilo s kojeg od tih računa onako kako bude potrebno
da se ovrhovoditeljeva tražbina što prije namiri.

(3) Ako
se računi solidarnih ovršenika vode kod različitih banaka, sud će rješenje o
ovrsi dostaviti onoj kod koje se vodi račun ovršenika koji je u prijedlogu
označen na prvom mjestu. Ta će banka postupiti u skladu s odredbama stavka 2.
ovoga članka u pogledu ovršenika čije račune vodi.

(4) Ako
se ovršna tražbina ne bude mogla u cijelosti naplatiti primjenom odredaba
stavka 3. ovoga članka, banka kojoj je bilo dostavljeno rješenje o ovrsi,
obavijestit će o njemu ostale banke kod kojih jedan ili više ovršenika imaju
račune, a te će banke, do preostaloga nenaplaćenog iznosa ovršne tražbine,
zaplijeniti njihove račune i doznačiti potrebnu svotu prvoj banci da bi je ona
isplatila ovrhovoditelju.

Članak
76.

U
članku 218. stavak 2. briše se.

Članak
77.

U
članku 221. dodaje se stavak 7. koji glasi:

»(7)
Stranke imaju pravo na žalbu protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka.«

Članak
78.

U
članku 231. stavak 4. briše se.

Članak
79.

U
članku 232. stavak 4. briše se.

Dosadašnji
stavci 5., 6., 7. i 8. postaju stavci 4., 5., 6. i 7.

Članak
80.

U
članku 239. stavku 1. riječi: »te članka 307.b« brišu se.

Članak
81.

Glava
dvadesetdruga: »OVRHA UPISIVANJEM PRAVA U JAVNU KNJIGU« s člancima 241. – 245.
briše se.

Članak
82.

U
naslovu Glave dvadesetosme riječ: »PRAVA« zamjenjuje se riječima: »NOVČANIH
TRAŽBINA«.

Članak
83.

U
članku 273. riječi: »i prijenosom prava« brišu se.

Članak
84.

Članak
274. mijenja se i glasi:

»(1)
Jedna ili obje stranke mogu tražiti od suda da odredi ročište i da na tom
ročištu u zapisnik unese njihov sporazum o tome da se radi osiguranja novčane
tražbine predlagatelja osiguranja prenese na predlagatelja osiguranja
vlasništvo na nekoj stvari protivnika osiguranja. U sporazum treba unijeti
odredbu o tome kad će osigurana tražbina dospjeti, odnosno kako će se njeno
dospijeće odrediti. Protivnik osiguranja može biti i osoba prema kojoj
predlagatelj osiguranja nema tražbinu koja se osigurava.

(2)
Sklapanjem sporazuma iz stavka 1. ovoga članka predlagatelj osiguranja postaje
prethodni, a protivnik osiguranja potonji vlasnik stvari u smislu odredaba
članka 34. stavka 4. i 5. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima
(»Narodne novine«, br. 91/96., 68/98., 137/99., 22/00., 73/00. i 114/01.). Da
bi predlagatelj stekao prethodno vlasništvo pokretnine, u sporazumu iz stavka
1. ovoga članka mora se navesti i da se na njega prenosi posredan posjed te
pokretnine.

(3)
Zapisnik iz stavka 1. ovoga članka ima učinak sudske nagodbe.

(4)
Prethodno, odnosno potonje pravo vlasništva nekretnine na temelju sporazuma iz
stavka 1. ovoga članka stječe se upisom tih prava u zemljišnu knjigu u skladu s
odredbama Zakona o zemljišnim knjigama.

(5) Predlagatelj osiguranja postaje prethodnim
vlasnikom nekretnine koja nije upisana u zemljišnoj knjizi, odnosno pokretnina
potpisivanjem zapisnika iz stavka 1. ovoga članka.

(6) Zabranjeno je ugovoriti da predlagatelj
osiguranja stječe pravo da od protivnika osiguranja, nakon dospijeća svoje tražbine,
traži predaju u neposredan posjed stvari koja je predmet sporazuma iz stavka 1.
ovoga članka. Takav je uglavak ništav.

(7) O prijenosu prava vlasništva na nekretninama koje
nisu upisane u zemljišnu knjigu i na pokretninama objavit će se oglas u
»Narodnim novinama«, u kojemu će se naznačiti sud koji objavljuje oglas, broj
predmeta, stranke, nekretnine ili pokretnine na kojima je preneseno vlasništvo,
te obavijest da je prijenos obavljen radi osiguranja. Nekretnine i pokretnine
označit će se tako da se bez poteškoća može utvrditi njihova istovjetnost.

(8) Prilikom prijenosa vlasništva u svrhu osiguranja
niti prilikom vraćanja vlasništva nakon namirenja predlagateljeve tražbine ne
primjenjuju se propisi o porezu na promet nekretnina i pokretnina.«

Članak 85.

Članak 275. briše se.

Članak 86.

U članku 276. stavku 1. iza riječi: »predlagatelju
osiguranja« dodaju se riječi: »ili ako osigurana tražbina prestane na bilo koji
drugi način,«, iza riječi: »stvari« stavlja se točka, a riječi: »ili prenijeti
natrag stečeno pravo.« brišu se.

Stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) U slučaju ovrhe ili stečaja protiv predlagatelja
osiguranja protivnik osiguranja ima izlučno pravo na stvarima koje je prenio na
predlagatelja radi osiguranja njegove tražbine.«

Članak 87.

U članku 277. stavku 1. riječi: »ili da se preneseno
pravo unovči« brišu se.

U stavku 2., prvoj rečenici, brišu se riječi:
»odnosno pravo unovčiti«, »odnosno unovčenje prava«, »odnosno unovčenje«, »ili
unovčenja«, zarez iza riječi: »prodajom« i riječi: »odnosno unovčenjem«. U
drugoj rečenici brišu se riječi: »ili unovčiti pravo«.

U stavku 3., prvoj rečenici, brišu se riječi: »ili
unovči pravo«. U drugoj rečenici iza riječi: »stvari« stavlja se točka, a
riječi: »ili unovči pravo« brišu se.

U stavku 4. riječ: »uspije« zamjenjuje se riječju:
»proda«, riječi: »prodati odnosno pravo unovčiti« brišu se, a riječi: »smatrat
će se da se protivnik osiguranja odrekao prava tražiti prodaju stvari, odnosno
unovčenje prava.« zamjenjuju se riječima: »predlagatelj stječe pravo da je
proda sam, putem javne dražbe, uključujući i sudsku ili javnobilježničku. Ako
se radi o pokretnoj stvari koja ima burzovnu ili tržišnu cijenu, predlagatelj
osiguranja ovlašten je prodati je iz slobodne ruke, putem osobe koja je javno
ovlaštena za prodaju na burzi, odnosno za javne prodaje takvih stvari i prava.«

Stavci 5. – 8. mijenjaju se i glase:

»(5)
Pravo iz stavka 4. ovoga članka predlagatelj osiguranja steći će i ako
protivnik osiguranja ne postupi u skladu s odredbama stavka 1. i 2. ovoga
članka.

(6) Prilikom prodaje stvari predlagatelj osiguranja
dužan je primijeniti pažnju dobroga gospodara. O prodaji mora položiti račun
protivniku osiguranja.

(7) Ako predlagatelj osiguranja prodajom stvari ne
namiri cijelu svoju tražbinu, na temelju zapisnika iz članka 274. stavka 1.
ovoga Zakona može protiv protivnika osiguranja pokrenuti ovrhu radi namirenja
preostalog dijela svoje tražbine.

 (8) Ako
predlagatelj osiguranja proda stvar za kupovninu koja je veća od njegove tražbine,
razliku mora bez odgađanja platiti protivniku osiguranja.«

Stavak 9. briše se.

Dosadašnji stavak 10., koji postaje stavak 9.,
mijenja se i glasi:

»(9) Ako predlagatelj osiguranja namiri svoju
tražbinu bez prodaje stvari protivnika osiguranja, na temelju zakona gubi pravo
prethodnog vlasništva na toj stvari i, ako se radi o nekretnini koja je upisana
u zemljišnu knjigu, dužan je bez odgađanja zatražiti uknjižbu brisanja svog
prava prethodnog vlasništva u toj knjizi.«

Članak 88.

U članku 278. stavku 3. brišu se riječi: »dok
predlagatelj osiguranja ne postane punopravni imatelj dionice, udjela ili
poslovnog udjela, odnosno«, kao i riječi: »ako sporazumom iz članka 274. stavka
1. ovoga Zakona nije drukčije predviđeno.«, a zarez iza riječi: »dobiti«
zamjenjuje se točkom.

 Članak 89.

U članku 279. stavku 3. riječi: »ili pravo« brišu se.

Članak 90.

Iza članka 278. dodaje se podnaslov i članak 278.a
koji glase:

»Odgovarajuća primjena odredaba ovoga odjeljka na
prije­nos novčanih tražbina

Članak 278.a

Odredbe ovoga Odjeljka na odgovarajući se način
primje­njuju na prijenos novčanih tražbina.«

Članak 91.

U članku 285. stavku 1. točka 1. briše se.

Dosadašnje točke 2. – 6. postaju točke 1. – 5.

U stavku 2. riječi: »4. i 5.« zamjenjuju se riječima:
»3. i 4.«, a riječ: »osiguranja« riječju: »jamčevine«.

Članak
92.

U
članku 287. stavku 1. točki 3. riječi: »pravnoj osobi koja obavlja poslove platnog
prometa« zamjenjuju se riječju: »banci«.

U
stavku 4. riječi: »pravne osobe koja obavlja poslove platnog prometa«
zamjenjuju se riječju: »banke«.

Članak
93.

Članak
304. mijenja se i glasi:

»(1)
Protiv rješenja o prijedlogu za izdavanje privremene mjere dopuštena je žalba u
roku od tri dana od dana dostavljanja rješenja. Ta žalba neće se slati
protivnoj stranci na odgovor.

(2)
Drugostupanjski sud dužan je donijeti i otpremiti rješenje o žalbi iz stavka 1.
ovoga članka u roku od osam dana od dana kad je primi.

(3)
Tijek roka za žalbu niti žalba ne odgađaju provedbu privremene mjere.«

Članak
94.

Iza
članka 307. dodaje se novi Dio četvrti koji glasi:

»Dio
četvrti

SUDJELOVANJE
JAVNIH BILJEŽNIKA U OVRSI

Članak
307.a

(1)
Javni bilježnici donose rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojnih isprava. Oni
ta rješenja i provode, osim ako se radi o ovrsi na pokretninama.

(2) Ako
se prijedlog za donošenje rješenja na temelju vjerodostojne isprave podnese
sudu, sud će ga zaključkom ustupiti nadležnom javnom bilježniku.

(3)
Javni bilježnici na temelju sudskih rješenja o ovrsi, odnosno rješenja iz
članka 5. stavka 3. ovoga Zakona provode ovrhu:

1. na
nekretninama,

2.
pljenidbom tražbine zasnovane na vrijednosnom papiru,

3. na
tražbini da se predaju ili isporuče pokretnine ili da se preda nekretnina,

4. radi
ispražnjenja nekretnina i

5.
diobom stvari.

(4)  Javni bilježnici u ovršnom postupku
obavljaju i ove rad­nje:

1.
procjenu i prodaju dionica (članak 197.) te udjela, odnosno poslovnog udjela u
trgovačkom društvu (članak 198.) i

2.
prodaju drugih imovinskih, odnosno materijalnih prava.

Članak
307.b

Postupke
iz članka 307.a ovoga Zakona dužni su voditi svi javni bilježnici.

Članak
307.c

(1) O
izuzeću javnog bilježnika odlučuje predsjednik nadležnog suda (u daljnjem
tekstu: predsjednik suda).

(2)
Predsjednik suda dužan je donijeti rješenje iz stavka 1. ovoga članka u roku od
petnaest dana od dana kad primi zahtjev za izuzeće.

(3) Podnošenje zahtjeva za izuzeće ne utječe na tijek
ovrhe.

(4) Zbog podnošenja zahtjeva za izuzeće ne može se
tražiti odgoda ovrhe.

Članak 307.d

(1) Ako ovršenik prigovori da javni bilježnik nije
mjesno nadležan ili ako to ustvrdi on sam, rješenje o tome donijet će
predsjednik suda, i to u roku od tri dana od dana kad primi ovršenikov
prigovor, odnosno bilježnikovo očitovanje o nenadležnosti.

(2) Prigovor iz stavka 1. ovoga članka ovršenik može
podnijeti u roku od tri dana od dana kad sazna kojem je javnom bilježniku
raspoređen njegov predmet.

(3) Javni bilježnik može podnijeti očitovanje o
nenadležnosti u roku od tri dana od dana kad primi prijedlog za ovrhu na
temelju vjerodostojne isprave, odnosno od dana kad mu sud rasporedi predmet iz
članka 307.a stavka 3. ovoga Zakona.

(4) Predsjednik suda odbacit će nepravodoban
prigovor, odnosno očitovanje iz stavka 3. ovoga članka.

(5) Odredbe članka 307.c stavka 3. i 4. ovoga Zakona
na odgovarajući način primjenjivat će se kad se podnese prigovor, odnosno
očitovanje o nenadležnosti.

Članak 307.e

(1) Prigovor protiv rješenja iz članka 307.a stavka
1. ovoga Zakona podnosi se javnom bilježniku.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka, javni bilježnik
je dužan cijeli spis s prigovorom bez odgađanja dostaviti nadležnom sudu, osim
ako je prigovor prekasno podnesen.

(3) Prigovor koji je nepravodobno podnesen, javni
bilježnik će rješenjem odbaciti.

(4) Protiv rješenja iz stavka 3. ovoga članka
ovršenik ima pravo na žalbu.

Članak 307.f

Kad rješenje iz članka 307.a stavka 1. ovoga Zakona,
na temelju kojega se mora provesti ovrha na pokretninama, postane pravomoćno,
javni bilježnik će ga, zajedno s cijelim spisom, bez odgađanja dostaviti nadležnom
sudu.

Članak 307.g

(1) U predmetima iz članka 307.a stavka 3. i 4 ovoga
Zakona sud će rješenje o ovrsi dostaviti javnom bilježniku čim ustanovi da su
obje stranke primile to rješenje.

(2) Ako se u predmetu iz stavka 1. ovoga članka
odredi odgoda ovrhe, sud će pravomoćno rješenje o odgodi odmah dostaviti javnom
bilježniku.

Članak 307.h

Ako ovršenik podnese prigovor iz članka 48. ovoga
Zakona nakon pravomoćnosti rješenja o ovrsi, a predmet je već ustupljen javnom
bilježniku, on će postupiti u skladu s odredbama članka 49. ovoga Zakona.

Članak 307.i

Ako treća osoba podnese prigovor protiv ovrhe pošto
je spis već ustupljen javnom bilježniku, on će postupiti u skladu s odred­bama
članka 55. stavka 3. i članka 56. stavka 1. i 2. ovoga Zakona.

Članak 307.j

Javni bilježnik odlučit će o prijedlogu za odgodu
ovrhe ako se taj prijedlog podnese u postupku koji on vodi.

Članak 307.k

(1) Javni bilježnik obavit će sve propisane radnje za
naplatu sudske pristojbe ako pristojbena obveza nastane u postupku koji on
vodi.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka zahtjev za
oslo­bođenje od plaćanja pristojbi podnosi se javnom bilježniku, ali taj
zahtjev on mora bez odgađanja dostaviti nadležnom sudu koji će donijeti odluku
o zahtjevu.

Članak 307.l

Kad u postupku iz članka 307.a nastanu razlozi za
primjenu odredaba članka 16. stavka 6., 8. ili 13. ovoga Zakona, javni bilježnik
će o tome bez odlaganja obavijestiti nadležni sud da bi taj sud postupio u
skladu s navedenim odredbama. Ako ocijeni da je to potrebno ili na zahtjev
suda, javni bilježnik će toj obavijesti priložiti prijepis cijeloga svog spisa.

Članak 307.m

Ako odredbama članka 307.a – 307.l nije drugačije
određeno, javnom bilježniku u ovršnom postupku pripadaju sve ovlasti i dužnosti
koje po odredbama ovoga Zakona ima sudac prvostupanjskog suda.

Članak 307.n

(1) Ovlasti i dužnosti koje po odredbama ovoga Zakona
pripadaju sudskim ovršiteljima, u postupcima iz članka 307.a imaju službenici
koji su zaposleni kod javnog bilježnika.

(2) Službenici iz stavka 1. ovoga članka moraju
ispunjavati uvjete koji su zakonom propisani za obavljanje poslova sudskog
ovršitelja.

  Članak 307.o

Ako odredbama članka 307.b – 307.n nije drugačije
propisano, u postupcima iz članka 307.a primjenjivat će se sve odredbe ovoga
Zakona koje se odnose na te postupke.

Članak 307.p

U vezi s vođenjem postupaka iz članka 307.a ovoga
Zakona, predsjednici nadležnih sudova imaju prema javnim bilježnicima i
njihovim službenicima i namještenicima jednake nadzorne ovlasti kakve im po
odredbama Zakona o sudovima, kao čelnicima sud­ske uprave, pripadaju u odnosu
na suce i sudske službenike i namještenike. U pogledu poslova pravosudne
uprave, to vrijedi za ministra koji je nadležan za poslove pravosuđa.

Članak 307.r

(1) Radi određivanja mjesne nadležnosti javnih bilježnika
za vođenje postupaka iz članka 307.a ovoga Zakona, osnovat će se javnobilježnički
kotari.

(2) Prilikom razgraničenja javnobilježničkih kotara
uzet će se u obzir osobito broj stanovnika i registriranih pravnih osoba na
području koje bi svaki kotar trebao obuhvatiti, i dotadašnji priljev ovršnih
predmeta iz članka 307.a ovoga Zakona u sudovima na području kojih se kotari
osnivaju, a pazit će se i na to da se niti jedan javni bilježnik tim postupcima
ne optereti tako da ne bi mogao dobro i pravodobno obavljati svoje poslove.

(3) Javnobilježnički kotar ne može se osnovati tako
da zahvaća dijelove područja dvaju ili više općinskih sudova.

(4) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne utječu na
obav­ljanje ostalih poslova od kojih se sastoji javnobilježnička služba niti, u
pogledu tih poslova, isključuju primjenu bilo koje odredbe Zakona o javnom
bilježništvu.

Članak 307.s

(1) Za obavljanje poslova iz članka 307.a ovoga
Zakona jav­ni bilježnici imaju pravo na nagradu i naknadu troškova u skladu s
odredbama Tarife o nagradama i naknadi troškova javnih bilježnika za rad u
ovršnom postupku, koju donosi ministar nadležan za poslove pravosuđa.

 (2) Nagrada i
naknada troškova koju ovrhovoditelj plati jav­nom bilježniku dio je troškova
ovrhe.«

Članak 95.

Postupci iz članka 94. ovoga Zakona koji budu u
tijeku na dan početka primjene odredaba toga članka, neće se prenositi javnim
bilježnicima.

Članak 96.

U roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona ministar nadležan za poslove pravosuđa donijet će:

1) Pravilnik o komisionoj prodaji u ovršnom postupku,

2) Odluku o usklađivanju Sudskog poslovnika s
odredbama članka 94. ovoga Zakona,

3) Odluku o usklađivanju Javnobilježničkog poslovnika
s odredbama članka 94. ovoga Zakona,

4) Pravilnik o javnobilježničkim kotarima i

5) Tarifu o nagradama i naknadi troškova javnih bilježnika
za rad u ovršnom postupku.

(2) Pravilnici i odluke iz stavka 1. točke 2) - 6)
ovoga članka stupit će na snagu na dan početka primjene članka 94. ovoga
Zakona.

Članak 97.

(1) Pravilnikom o komisionoj prodaji u ovršnom
postupku propisat će se osobito:

1) pojedinosti o postupku prodaje koju će obavljati
Agencija,

2) posebni uvjeti koje moraju ispunjavati obrtnici,
trgovci-pojedinci, odnosno osnivači i članovi uprava trgovačkih društava kojima
je povjereno obavljanje poslova tih prodavaonica, kao i ta društva, što
uključuje i uvjete iz članka 143.a stavka 5. ovoga Zakona,

3) mjerila po kojima će se na natječaju odabirati
poduzetnici kojima će se povjeravati obavljanje poslova prodavaonica,

4) pojedinosti o financijskom i računovodstvenom
poslovanju komisionara u vezi s držanjem i prodajom pokretnina, ako ministar
nadležan za poslove pravosuđa ocijeni da je to potrebno,

5) pojedinosti o postupanju komisionara u provedbi
odredaba ovoga Zakona i

6) sadržaj dozvole iz članka 143.a stavka 3. ovoga
Zakona.

(2) Prije donošenja pravilnika iz stavka 1. ovoga
članka ministar nadležan za poslove pravosuđa zatražit će u pogledu odredaba iz
točke 2) toga stavka mišljenje ministra koji je nadležan za trgovinu.

Članak 98.

Poslovanje komisionara počet će se uvoditi pošto
stupi na snagu pravilnik iz članka 97. ovoga Zakona.

Članak 99.

U člancima 63., 64., 66., 78., 94., 100., 111., 140.,
233., 282., 300. i 301. riječ: »osiguranje« u različitim padežima zamjenjuje se
riječju: »jamčevina« u odgovarajućim padežima.

Članak 100.

Dosadašnji Dio četvrti postaje Dio peti, a dosadašnji
članci 307.a i 307.b postaju članci 307.t i 307.u.

Članak 101.

Članak 34. Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog
zakona (»Narodne novine«, br. 29/99.) briše se.

Članak 102.

(1) Na daljnji postupak u predmetima u kojima do dana
stupanja na snagu ovoga Zakona nije donesena prvostupanjska odluka,
primjenjivat će se njegove odredbe.

(2) Odredbe ovoga Zakona primjenjivat će se i u
ostalim postupcima koji su pokrenuti prije dana njegova stupanja na snagu ako
se u tim postupcima nakon toga dana ukine prvostupanjska odluka i predmet vrati
prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

(3) Odredbe ovoga Zakona primjenjivat će se i na
postupke sudskog i javnobilježničkog osiguranja prijenosom vlasništva na stvari
koji su pokrenuti prije dana njegova stupanja na snagu.

Članak 103.

Nakon stupanja na snagu ovoga Zakona nadležni će
zemljišnoknjižni sud, na zahtjev bilo koje od stranaka koje su potpisale
sporazum u skladu s odredbama članka 274. ili 279. Ovršnoga zakona, brisati
upis o prijenosu prava vlasništava nekretnine koji je nakon 1. siječnja 1997. u
zemljišnoj knjizi proveden na temelju odredaba članka 274. stavka 5. toga
Zakona i zamijeniti ga upisom koji će biti u skladu s odredbama članka 34.
stavka 5. Zakona o zemljišnim knjigama.

Članak 104.

Vlada Republike Hrvatske dužna je u roku od jedne
godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakona podnijeti Hrvatskom saboru
prijedlog zakona kojim će se propisati da procesne radnje u postupku ovrhe na
pokretninama, nakon donošenja rješenja o ovrsi, obavljaju ovlašteni privatni
poduzetnici.

Članak 105.

Ovlašćuje se Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora
da utvrdi i izda pročišćeni tekst Ovršnog zakona.

Članak 106.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave
u »Narodnim novinama«, osim članka 94. ovoga Zakona koji će se primjenjivati od
1. listopada 2004.

Klasa: 711-01/03-01/01
Zagreb, 15. listopada 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 173/2003-2505