## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3699/2004 od 20. studenoga 2006.

### NN 132/2006 (6.12.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3699/2004 od 20. studenoga 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**3008**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela A. K. iz Z., koju zastupa
S. R., odvjetnica iz K., na sjednici održanoj 20. studenoga 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u pred­metu koji se vodi
pred tim sudom pod poslovnim brojem: Gžn-3273/06 (ranije predmet Općinskog suda
u Zagrebu broj: Pn-7173/99) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od deset
(10) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositeljici ustavne tužbe A. K. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 7.500,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela 7. listopada 2004. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom
u Zagrebu pod brojem: Pn-7173/99, smatrajući da joj je povrijeđeno ustavno pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustav­ne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu broj: Pn-7173/99,
utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Podnositeljica, H. i A. K. su 2. studenoga 1999. godine podnijeli tužbu
Općinskom sudu u Zagrebu protiv »ZET-a« Z. kao prvotuženog i »C. o.« d.d. Z. kao
drugotuženog, radi naknade štete. Naime, sin podnositeljice i H. K. te brat A.
K. smrtno je stradao u prometnoj nesreći.
Tuženi su 15. rujna 2000. godine dali odgovor na tužbu.
Na ročište 19. rujna 2000. godine nisu pristupili tuženi. Punomoćnik
podnositeljice i drugih tužitelja je predložio saslušanje četiri svjedoka, a sud
mu je predao odgovor na tužbu.
Na ročištu 5. travnja 2001. godine sud je saslušao dvoje svjedoka. Druga dva
svjedoka nisu pristupila.
Podneskom od 24. srpnja 2001. godine punomoćnik podnositeljice i drugih
tužitelja je izvijestio sud da je relevantni kazneni postupak dovršen
oslobađajućom presudom te je predložio provođenje prometnog vještačenja i
rekonstrukcije na mjestu događaja.
Podneskom od 3. rujna 2001. godine punomoćnik podnositeljice i drugih tužitelja
je izvijestio sud da se kazneni postupak vodi pod brojem: Ks-441/99.
Podnescima od 21. prosinca 2001. i 26. lipnja 2002. godine punomoćnik
podnositeljice i drugih tužitelja je ponovno predložio provođenje prometnog
vještačenja i rekonstrukcije na mjestu događaja.
Sud je rješenjem od 1. srpnja 2002. godine pozvao punomoćnika podnositeljice i
drugih tužitelja da dostavi u spis presliku prometnog vještačenja provedenog u
kaznenom postupku, a on ju je 27. srpnja 2002. godine dostavio sudu.
Sud je rješenjem od 28. kolovoza 2002. godine pozvao stranke da se u roku od 15
dana očituju prihvaćaju li prometno vještačenje provedeno u kaznenom postupku.
Podneskom od 16. rujna 2002. godine tuženi su izvijestili sud da prihvaćaju
prometno vještačenje iz kaznenog postupka.
Podneskom od 12. veljače 2003. godine punomoćnik podnositelja i drugih tužitelja
je specificirao tužbeni zahtjev.
Ročište zakazano za 20. veljače 2003. godine nije održano zbog bolesti suca.
Na ročištu 27. ožujka 2003. godine punomoćnik podnositeljice i drugih tužitelja
je predložio provođenje rekonstrukcije na mjestu događaja.
Sud je rješenjem od 2. travnja 2003. godine odredio provođenje rekonstrukcije na
licu mjesta za dan 18. lipnja 2003. godine uz sudjelovanje vještaka prometne
struke. Rekonstrukcija je toga dana provedena.
Vještak je 21. travnja 2004. godine dostavio nalaz i mišljenje u kojem je
istaknuo da prije njegovoga konačnog mišljenja treba saslušati još dvoje
svjedoka.
Na ročištu 8. ožujka 2005. godine sud je saslušao to dvoje svjedoka te je pozvao
vještaka prometne struke da u roku od 30 dana dostavi dopunu nalaza i mišljenja.
Vještak je 23. kolovoza 2005. godine dostavio dopunu nalaza i mišljenja.
Na ročištu 16. ožujka 2006. godine podnositeljica i drugi tužitelji su povukli
dio tužbenog zahtjeva, sud je saslušao vještaka liječ­ničke i prometne struke,
te zaključio glavnu raspravu.
Na ročištu 29. ožujka 2006. godine objavljena je presuda kojom je odbijen
tužbeni zahtjev.
Presuda je 28. kolovoza 2006. godine otpremljena strankama.
Podnositeljica i drugi tužitelji su 19. rujna 2006. godine izjavili žalbu protiv
presude.
Od 26. listopada 2006. godine postupak je u tijeku pred Županijskim sudom u
Zagrebu.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*
4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je 2. studenoga 1999. godine podnijeta Općinskom sudu u Zagrebu.
Ustavna tužba podnijeta je 7. listopada 2004. godine, a do tog dana postupak
nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao četiri (4) godine, jedanaest (11) mjeseci i pet (5) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u pravno relevantnom razdoblju cijelo vrijeme vodio pred Općinskim
sudom u Zagrebu koji je održao tri ročišta te je proveo rekonstrukciju na mjestu
događaja, a nakon podnošenja ustavne tužbe održao je još tri ročišta s tim da je
na trećem ročištu objavio presudu, a otpremio je nakon oko pet mjeseci od
objave. Očito je da Općinski sud u Zagrebu nije postupao učinkovito jer je prvi
puta meritorno odlučio o tužbenom zahtjevu nakon više od šest godina od
podnošenja tužbe.
Budući da je protiv presude izjavljena žalba, postupak je od 26. listopada 2006.
godine u tijeku pred Županijskim sudom u Zagrebu.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u parničnom postupku, nije
pridonijela duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju ne radi o
osobito složenoj sudskoj stvari.

4.5. ZNAČAJ POSTUPKA ZA PODNOSITELJICU

U konkretnom slučaju postupak se vodi radi naknade štete žrtvama prometne
nesreće. Budući da se radi o predmetu od posebnog značaja za podnositeljicu,
nadležni sud je trebao postupati posebno učinkovito. Napominje se da je i
Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda utvrdio da se od sudova
zahtijeva veća učinkovitost u postupcima koji imaju veći značaj za podnositelje,
te da se u tom smislu posebna učinkovitost sudova traži u postupcima koji se
vode radi naknade štete žrtvama prometne nesreće (v., primjerice, presude
Europskog suda u predmetima Poje v. Croatia od 9. ožujka 2006. godine, Silva
Pontes v. Portugal od 23. ožujka 1994. godine, te Martins Moreira v. Portugal od
26. listopada 1988. godine).

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
prvostupanjskim sudom u trajanju od četiri godine, jedanaest mjeseci i pet dana,
te da je još u tijeku. Imajući u vidu značaj predmeta za podnositeljicu, ukupnu
duljinu postupka, neučinkovito postupanje Općinskog suda u Zagrebu koji je prvi
put meritorno odlučio o tužbenom zahtjevu nakon više od šest godina od
podnošenja tužbe, te posebno okolnost da postupak do sada nije pravomoćno
okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njezinim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakoga pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od
dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki
II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3699/2004
Zagreb, 20. studenoga 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 132/2006-3008
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)