## Odluka o upravljanju rizicima

### NN 1/2009 (2.1.2009.), Odluka o upravljanju rizicima

HRVATSKA NARODNA BANKA

19

Na temelju članka 161. stavka 1. pod 3. Zakona o kreditnim institucijama (»Narodne novine« br. 117/2008) te članka 43. stavka 2. pod 9. Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci (»Narodne novine« br. 75/2008.) guverner Hrvatske narodne banke donosi

ODLUKU

O UPRAVLJANJU RIZICIMA

I. OPĆE ODREDBE

Predmet Odluke

Članak 1.

Ovom se Odlukom pobliže propisuju minimalni zahtjevi o upravljanju rizicima i to:

1) opća pravila o upravljanju rizicima,

2) pravila o upravljanju kreditnim rizikom,

3) pravila o upravljanju tržišnim rizicima i

4) pravila o upravljanju operativnim rizikom.

Obveznici primjene

Članak 2.

(1) Odredbe ove Odluke primjenjuju se na kreditne institucije sa sjedištem u Republici Hrvatskoj koje su od Hrvatske narodne banke dobile odobrenje za rad, osim institucija za elektronički novac.

(2) Odredbe ove Odluke na odgovarajući način primjenjuju se na podružnice kreditnih institucija iz trećih država koje su od Hrvatske narodne banke dobile odobrenje za pružanje usluga.

Pojmovi

Članak 3.

(1) Pojedini pojmovi koji se koriste u ovoj Odluci imaju sljedeće značenje:

1. Sustav upravljanja rizicima jest sveobuhvatnost organizacijske strukture, pravila, procesa, postupaka, sustava i resursa za utvrđivanje, mjerenje odnosno procjenjivanje, ovladavanje, praćenje i izvještavanje o izloženosti rizicima odnosno upravljanju rizikom u cjelini te podrazumijeva uspostavu odgovarajućeg korporativnog upravljanja i kulture rizika.

2. Kultura rizika minimalno obuhvaća opću svjesnost o rizicima na svim razinama kreditne institucije, odnos i ponašanje radnika prema i u svezi rizika i upravljanja rizikom.

3. Sklonost preuzimanju rizika jest iznos odnosno razina rizika kojeg kreditna institucija smatra prihvatljivim preuzeti u ostvarenju svoje poslovne strategije i ciljeva u postojećem poslovnom okruženju. Sklonost preuzimanju rizika obuhvaća određivanje namjere za preuzimanje rizika kao i određivanje tolerancije prema riziku u smislu određivanja razine rizika koji kreditna institucija smatra prihvatljivim.

4. Ovladavanje rizikom jest sveukupnost strateških odrednica, metoda, kriterija i postupaka s ciljem prihvaćanja, izbjegavanja, smanjenja odnosno kontroliranja ili prijenosa utvrđenog rizika.

5. Profil rizičnosti jest mjera odnosno procjena svih rizika kojima je ili kojima bi mogla biti izložena kreditna institucija u svojem poslovanju.

6. Više rukovodstvo jesu ovlaštene osobe izravno podređene upravi kreditne institucije kojima je primarna zadaća donošenje operativnih odluka iz vlastita djelokruga poslovanja, upravljanje rizicima i provođenje odluka uprave;

7. Testiranje otpornosti na stres jest tehnika upravljanja rizicima koja se rabi za procjenu potencijalnih učinaka specifičnih događaja i/ili promjene više faktora rizika na financijsko stanje kreditne institucije. Testiranje otpornosti na stres može se podijeliti na analizu scenarija i analizu osjetljivosti. Analiza scenarija je procjena utjecaja istodobne promjene više faktora rizika na financijsko stanje kreditne institucije pri čemu uzrok stresa nije identificiran. Analiza osjetljivosti je procjena utjecaja jednog određenog faktora rizika na financijsko stanje kreditne institucije pri čemu uzrok stresa nije identificiran.

8. Funkcija podrške u poslovanju jesu aktivnosti kreditne institucije koje obavljaju osobe ovlaštene za vođenje knjigovodstvene evidencije ugovorenih plasmana.

9. Rizik države jest rizik da odgovarajuća tijela ili središnja banka neće moći ili neće htjeti podmiriti obveze prema drugim državama i vjerovnicima u tim državama i da ostali dužnici u toj državi neće moći podmiriti obveze prema vjerovnicima izvan te države.

10. Valutno inducirani kreditni rizik jest rizik gubitka kojem je dodatno izložena kreditna institucija koja odobrava plasmane u stranoj valuti ili uz valutnu klauzulu i koji proizlazi iz dužnikove izloženosti valutnom riziku.

11. Funkcija ugovaranja transakcija (eng. front office) jesu aktivnosti kreditne institucije koje obavljaju osobe ovlaštene za ugovaranje transakcija iz kojih proizlaze rizici.

12. Funkcija pozadinskih poslova riznice (eng. back office) su aktivnosti kreditne institucije koje obavljaju osobe ovlaštene za provođenje pozadinskih poslova riznice i vođenje knjigovodstvene evidencije ugovorenih transakcija.

13. Sustav unutarnjih kontrola jest skup procesa i postupaka uspostavljenih za primjerenu kontrolu rizika, praćenje učinkovitosti poslovanja kreditne institucije, pouzdanosti njezinih financijskih i ostalih informacija te usklađenosti s propisima, internim aktima, standardima i kodeksima, radi osiguranja stabilnosti poslovanja kreditne institucije.

(2) U smislu ove Odluke plasmani su financijska imovina u pojavnom obliku odobrenih kredita, dužničkih instrumenata i drugih potraživanja koje kreditna institucija u skladu sa svojim poslovnim politikama klasificira u kategorije financijskih instrumenata koje su prema Međunarodnom računovodstvenom standardu 39 Financijski instrumenti – priznavanje i mjerenje nazvane »zajmovi i potraživanja« i »ulaganja koja se drže do dospijeća«. Osim glavnice plasmanom se smatraju i kamate po nominalnoj kamatnoj stopi i sve provizije i naknade odnosno kamatni prihod u cjelini koji se odnosi na pojedini financijski instrument te izvanbilančne obveze podložne kreditnom riziku.

(3) U smislu ove Odluke pojam kreditni rizik uključuje i rizik koncentracije, rizike koji proizlazi iz poslova sekuritizacije, rizik države, valutno inducirani kreditni rizik i rezidualni rizik.

II. OPĆA PRAVILA ZA USPOSTAVU I PRIMJENU SUSTAVA UPRAVLJANJA RIZICIMA

Sustav upravljanja rizicima

Članak 4.

(1) Kreditna institucija dužna je uspostaviti sustav upravljanja rizicima primjeren vrsti, opsegu i složenosti poslovanja te profilu rizičnosti kreditne institucije.

(2) Kreditna institucija dužna je sustavom upravljanja rizicima obuhvatiti kreditni rizik, tržišne rizike, operativni rizik, likvidnosni rizik, kamatni rizik u knjizi banke, strateški rizik, reputacijski rizik i ostale rizike kojima je izložena ili bi mogla biti izložena u svojem poslovanju.

(3) Kreditna institucija dužna je redovito nadzirati i provjeravati sustav upravljanja rizicima. Unutarnja revizija kreditne institucije dužna je najmanje jednom na godinu ocijeniti primjerenost i djelotvornost sustava upravljanja rizicima.

(4) Sustav upravljanja rizicima minimalno obuhvaća sljedeće:

1) strategiju, politike i ostale interne akte za upravljanje rizicima,

2) organizacijski ustroj s definiranim ovlastima i odgovornostima za upravljanje rizicima,

3) proces upravljanja rizicima i

4) djelotvoran sustav unutarnjih kontrola.

Strategije, politike i ostali interni akti za upravljanje rizicima

Strategija preuzimanja i upravljanja rizicima

Članak 5.

(1) Kreditna institucija dužna je:

1) donijeti strategiju upravljanja rizicima,

2) jasno odrediti i dokumentirati sklonost preuzimanju rizika i

3) redovito usklađivati strategiju upravljanja rizicima s poslovnom strategijom.

(2) Strategija preuzimanja i upravljanja rizicima jedan je ili više pisanih dokumenata koji minimalno obuhvaćaju ciljeve i osnovna načela preuzimanja i upravljanja rizicima i sklonost kreditne institucije za preuzimanje rizika.

Politike i interni akti za preuzimanje i upravljanje rizicima

Članak 6.

(1) Kreditna institucija dužna je donijeti politike i ostale interne akte kojima uređuje upravljanje rizicima.

(2) Politike i ostali interni akti za upravljanja rizicima čine jedan ili više pisanih dokumenata koji minimalno obuhvaćaju sljedeće:

1) određivanje sklonosti preuzimanju rizika za pojedine rizike,

2) jasne linije ovlasti i odgovornosti za upravljanje rizicima unutar kreditne institucije,

3) metodologiju utvrđivanja i mjerenja odnosno procjenjivanja rizika kojem je kreditna institucija izložena ili bi mogla biti izložena,

4) postupke za ovladavanje i praćenje rizika uključujući uspostavu odgovarajućih limita,

5) procedure i mjere ako dođe do odstupanja od primjene usvojenih politika i postupaka,

6) procedure i mjere ako dođe do kriznih situacija i

7) ako je primjenjivo, upravljanje rizicima unutar grupe.

(3) Politike i ostali interni akti iz stavka 2. ovog članka moraju biti u pisanom obliku, jasno definirani i dokumentirani te dostupni svim radnicima kreditne institucije koji su uključeni u proces preuzimanja i upravljanja rizicima.

(4) Kreditna institucija dužna je ažurirati politike i ostale interne akte iz stavka 2. ovog članka najmanje jednom na godinu kao i pri svakoj značajnoj promjeni izloženosti rizicima te osigurati njihovu primjenu na razini cijele kreditne institucije.

(5) Pravila o upravljanju kreditnim, tržišnim i operativnim rizicima iz Glave III ove Odluke minimalni su zahtjevi koje je uz opća pravila za uspostavu i primjenu sustava upravljanja rizicima iz ove Glave, kreditna institucija dužna na odgovarajući način ugraditi u svoje interne akte o upravljanju kreditnim, tržišnim i operativnim rizicima.

Organizacijski ustroj

Organizacijski ustroj

Članak 7.

(1) Kreditna institucija dužna je uspostaviti primjeren organizacijski ustroj s točno utvrđenim, jasnim i razgraničenim ovlastima i odgovornostima među radnicima, do upravljačke razine.

(2) Organizacijski ustroj je primjeren ako:

1) omogućuje učinkovitu komunikaciju i suradnju na svim organizacijskim razinama, uključujući primjeren tijek informacija u kreditnoj instituciji,

2) ograničava i sprječava sukob interesa i

3) uspostavlja jasan i dokumentiran proces donošenja odluka.

Sprječavanje sukoba interesa

Članak 8.

Kreditna institucija dužna je pravodobno utvrditi područja poslovanja u kojima postoji mogući sukob interesa te osigurati da se na odgovarajući način spriječi sukob interesa u bilo kojem obliku.

Radnici

Članak 9.

(1) Kreditna institucija dužna je osigurati odgovarajući broj radnika sa stručnim znanjem i iskustvom a ovisno o vrsti, opsegu i složenosti poslovanja.

(2) Kreditna institucija dužna je odrediti ključne radnike uključene u sustavu upravljanja rizicima kao i zamjenu za njih.

(3) Kreditna institucija dužna je uspostaviti odgovarajuću politiku plaća i ostalih primanja za upravu, nadzorni odbor, ključne i ostale radnike. Smatra se da je politika plaća i ostalih primanja odgovarajuća ako je u skladu s ciljevima kreditne institucije, strategijom upravljanja rizicima i poslovnom strategijom i ako je zasnovana na razboritom preuzimanju rizika.

Organizacijska kultura

Članak 10.

(1) Kreditna institucija je dužna uspostaviti organizacijsku kulturu utemeljenu na visokim profesionalnim standardima i etičkim normama poslovanja.

(2) Kreditna institucija dužna je osigurati da radnici na svim razinama budu jasno upoznati s dodijeljenim im ovlastima, ulogama i odgovornostima u procesu upravljanja rizicima.

Nadležnosti i odgovornosti nadzornog odbora,
uprave i višeg rukovodstva

Članak 11.

(1) Nadzorni odbor kreditne institucije::

1) daje suglasnosti upravi kreditne institucije na strategiju i politike upravljanja rizicima kreditne institucije,

2) daje suglasnosti upravi na organizacijski ustroj kreditne institucije i

3) daje suglasnosti upravi na politiku plaća i ostalih primanja.

(2) Uprava kreditne institucije odgovorna je za:

1) uspostavljanje jasnih i dosljednih unutarnjih odnosa u vezi s odgovornošću uključujući razgraničenja ovlasti i odgovornosti između nadzornog odbora, uprave kreditne institucije, od nje imenovanih odbora i višeg rukovodstva,

2) osiguranje odgovarajućeg broja radnika sa stručnim znanjem i iskustvom u sustavu upravljanja rizicima,

3) odobravanje i periodično (najmanje jedanput na godinu) provjeravanje i usklađivanje strategija i politika upravljanja rizicima,

4) uspostavljanje djelotvornog sustava unutarnjih kontrola koji uključuje i prikladne administrativne i računovodstvene postupke,

5) uspostavljanje djelotvorne funkcije kontrole rizika, funkcije praćenja usklađenosti i funkcije unutarnje revizije i

6) uspostavljanje organizacijske kulture u skladu s člankom 10. ove Odluke.

(3) Više rukovodstvo odgovorno je izravno upravi kreditne institucije, osobito za:

1) provođenje strategije i politika za upravljanje rizicima,

2) uspostavljanje i održavanje procesa upravljanja rizicima,

3) uspostavljanje procedura i izradu uputa i smjernica za obavljanje poslovnih aktivnosti kreditne institucije iz kojih proizlaze izloženosti rizicima,

4) održavanje učinkovitosti unutarnjih kontrola ugrađenih u sustav upravljanja rizicima i

5) uspostavljanje odgovarajućih postupaka za procjenu uvođenja novih proizvoda na izloženost riziku kreditne institucije.

Proces upravljanja rizicima

Uspostavljanje procesa upravljanja rizicima

Članak 12.

(1) Kreditna institucija dužna je uspostaviti proces upravljanja rizicima koji uključuje redovito i pravodobno utvrđivanje, mjerenje, odnosno procjenjivanje, ovladavanje i praćenje rizika, uključujući izvješćivanje o rizicima kojima je kreditna institucija izložena ili bi mogla biti izložena u svom poslovanju.

(2) Kreditna institucija dužna je usvojiti metodologiju upravljanja rizicima kojom će odrediti kriterije, načine i postupke upravljanja rizicima.

(3) Kreditna institucija dužna je prikladno dokumentirati proces upravljanje rizicima.

(4) Proces upravljanja rizicima uključuje i jasno definiranje i dokumentiranje profila rizičnosti te usklađivanje profila rizičnosti sa sklonošću preuzimanju rizika.

(5) Kreditna institucija dužna je odrediti najmanje jednog člana uprave koji će biti nadležan za proces upravljanja rizicima.

Utvrđivanje, mjerenje odnosno procjenjivanje rizika i ovladavanje rizicima

Članak 13.

(1) Kreditna institucija dužna je kontinuirano utvrđivati rizike kojima je ili bi mogla biti izložena u svojem poslovanju te analizirati uzroke izloženosti rizicima.

(2) Kreditna institucija dužna je redovito mjeriti odnosno procjenjivati rizike koje je utvrdila u svojem poslovanju. Postupci mjerenja odnosno procjenjivanja rizika moraju obuhvaćati prikladne kvantitativne i/ili kvalitativne metode mjerenja odnosno procjene rizika koje će omogućiti i uočavanje promjena u profilu rizičnosti kreditne institucije uključujući i pojavljivanje novih rizika.

(3) Kreditna institucija dužna je jasno odrediti kriterije za odlučivanje i postupke za ovladavanje rizicima uzimajući u obzir postojeći i željeni profil rizičnosti te sklonost preuzimanju rizika.

(4) Kreditna institucija dužna je prikladno dokumentirati način ovladavanja i ovladavanje rizikom uključujući i razloge za prihvaćanje, smanjenje, izbjegavanje ili prijenos rizika.

Praćenje i izvješćivanje o rizicima

Članak 14.

(1) Kreditna institucija dužna je uspostaviti sustav redovitog praćenja i izvješćivanja o izloženosti rizicima i profilu rizičnosti kreditne institucije.

(2) Kreditna institucija dužna je uspostaviti sustav praćenja i izvješćivanja o rizicima na način da svim relevantnim razinama upravljanja u kreditnoj instituciji omogući pravodobne, točne i dovoljno detaljne informacije koje su potrebne za donošenje poslovnih odluka odnosno sigurno i stabilno poslovanje kreditne institucije.

(3) Informacije iz stavka 2. ovog članka trebaju najmanje sadržavati odgovarajuće informacije o izloženosti rizicima iz članka 4. stavka 2. ove Odluke, uključujući informacije o profilu rizičnosti i njegovim promjenama, podatke o značajnim internim gubicima, informacije o mjerama i aktivnostima koje se namjeravaju poduzeti ili jesu poduzete radi ovladavanja rizikom, informacije o iznimkama od postupanja u skladu s internim aktima, uključujući i iznimke od utvrđene sklonosti preuzimanju rizika te informacije o pozitivnim i negativnim promjenama u pokazateljima poslovanja koje ukazuju ili mogu ukazivati na promjenu izloženosti riziku.

(4) Kreditna institucija dužna je na odgovarajući način pratiti rizike koje je prenijela na treću stranu.

Sustav unutarnjih kontola

Sustav unutarnjih kontrola i kontrolne aktivnosti

Članak 15.

Kreditna institucija dužna je uspostaviti i provoditi djelotvoran sustav unutarnjih kontrola u svim područjima poslovanja, u skladu sa Zakonom o kreditnim institucijama, Odlukom o sustavu unutarnjih kontrola i ostalim propisima donesenim na temelju tog Zakona.

Novi proizvodi

Članak 16.

(1) Kreditna institucija dužna je u sklopu upravljanja rizicima obuhvatiti i rizike koji proizlaze iz zaključivanja poslova koji se odnose na nove proizvode, uključujući i ulazak na nova tržišta i trgovanje novim instrumentima.

(2) Kreditna institucija dužna je internim aktima propisati kriterije i postupke koji se odnose na zaključivanje poslova iz stavka 1. ovog članka te u sklopu navedenog barem:

1) definirati što smatra novim proizvodom i uspostaviti postupke i procedure za uvođenje novih proizvoda,

2) odrediti ovlasti i odgovornosti za odobravanje i verifikaciju novih proizvoda i

3) uspostaviti odgovarajuće procedure provjere koje provode kontrolne funkcije kreditne institucije.

(3) Kreditna institucija dužna je prije zaključenja posla iz stavka 1. ovog članka analizirati, odrediti i dokumentirati sve relevantne aspekte zaključenja posla uključujući i analizu rizika koji iz toga proizlazi te u sklopu navedenoga barem:

1) opisati novi proizvod,

2) provesti analizu utjecaja novog proizvoda na sadašnju i buduću izloženost rizicima kreditne institucije,

3) osigurati potrebne tehničke, organizacijske i kadrovske uvjete,

4) odrediti procedure koje će koristiti za upravljanje rizicima povezanim s novim proizvodima i

5) udovoljiti računovodstvenim, poreznim i pravnim zahtjevima, uključujući i zahtjeve supervizora.

III. PRAVILA O UPRAVLJANJU KREDITNIM, TRŽIŠNIM I OPERATIVNIM RIZIKOM

PRAVILA O UPRAVLJANJU KREDITNIM RIZIKOM

Organizacijski zahtjevi

Članak 17.

(1) Kreditna institucija dužna je osigurati jasnu operativnu i organizacijsku razdvojenost funkcije ugovaranja transakcija od funkcije podrške poslovanju i od funkcije kontrole rizika, do razine uprave.

(2) Kreditna institucija dužna je uspostaviti jasnu i dosljednu organizacijsku strukturu za proces donošenja odluke o odobravanju plasmana koja osigurava:

1) utvrđivanje kriterija, politika i procedura za odobravanje novih i obnavljanje te restrukturiranje postojećih plasmana,

2) utvrđivanje pravila odobravanja plasmana na razini pojedinačnih dužnika i davatelja instrumenta osiguranja potraživanja te na razini grupe povezanih osoba s dužnikom i davateljem instrumenta osiguranja, ovisno o iznosu i rizičnosti plasmana i

3) utvrđivanje nadležnosti nadzornog odbora, uprave i od njih imenovanih odbora te ovlasti pojedinih razina rukovodstva za odobravanje plasmana, ovisno o iznosu i rizičnosti plasmana.

(3) Kreditna institucija dužna je osigurati da plasman može biti odobren samo uz suglasnost ovlaštenih osoba zaduženih za procjenu kreditnog rizika. Kreditna institucija dužna je odrediti pravila za donošenje odluke o odobravanju plasmana ako se ovlaštene osobe koje obavljaju ugovaranje transakcija i ovlaštene osobe zadužene za procjenu kreditnog rizika ne mogu usuglasiti o odluci o odobrenju plasmana.

(4) Iznimno, ako kreditna institucija odobrava plasmane koji nisu materijalno značajni u odnosu na kreditni rizik, radi pojednostavljenja postupka odobravanja, odluke o odobrenju plasmana mogu se donositi u okviru funkcije ugovaranja transakcija. U tom slučaju kreditna institucija dužna je propisati kriterije utvrđivanja plasmana koji nisu materijalno značajni, pravila odobravanja tih plasmana koja uključuju njihovo grupiranje prema srodnim obilježjima i pravila njihova praćenja na skupnoj osnovi koje se mora obavljati u okviru funkcije kontrole rizika.

(5) Ako kreditna institucija odobrava plasman prema uvjetima različitima od općih uvjeta poslovanja dužna je odrediti pravila postupanja, kojima će propisati proces odobravanja i praćenja takvih plasmana te poduzimanje odgovarajućih mjera radi smanjenja kreditnog rizika povezanog s tim plasmanima.

(6) Kreditna institucija ne smije u okviru funkcije ugovaranja transakcija utvrđivati vrijednosna usklađivanja (ispravke vrijednosti) za bilančne stavke ni rezerviranja za rizične izvanbilančne stavke.

Kreditni proces

Članak 18.

Kreditni proces minimalno uključuje:

1) proces odobravanja plasmana,

2) proces praćenja plasmana,

3) analizu kreditnog portfelja,

4) postupanje s problematičnim plasmanima,

5) sustav ranog otkrivanja povećanoga kreditnog rizika i

6) proces klasifikacije plasmana prema stupnjevima rizičnosti.

Proces odobravanja plasmana

Članak 19.

(1) Prije odobravanja plasmana kreditna institucija dužna je procijeniti dužnikovu kreditnu sposobnost. Kreditnu sposobnost dužnika mora procijeniti uzimajući u obzir vlastite kriterije koje je propisala internim aktom, kao i minimalne zahtjeve iz Odluke o klasifikaciji plasmana i izvanbilančnih obveza kreditne institucije.

(2) Pri analizi nadoknadivosti plasmana kreditna institucija dužna je ponajprije uzeti u obzir kreditnu sposobnost dužnika, a primljeni instrumenti osiguranja za pojedini plasman bit će u pravilu sekundarni izvor naplate.

(3) Prije odobravanja plasmana kreditna institucija dužna je procijeniti vrijednost i pravnu valjanost instrumenta osiguranja potraživanja. Ako vrijednost instrumenta osiguranja potraživanja u velikoj mjeri ovisi o kreditnoj sposobnosti davatelja instrumenta osiguranja koji je treća strana, kreditna institucija dužna je procijeniti njegovu kreditnu sposobnost.

Proces praćenja plasmana

Članak 20.

(1) Proces praćenja pojedinačnog plasmana uključuje procjenjivanje kreditne sposobnosti dužnika, grupe povezanih osoba s dužnikom i kvalitete instrumenta osiguranja potraživanja tijekom trajanja pravnog odnosa koji čini izloženost.

(2) Kreditna institucija dužna je osigurati praćenje ispunjavanja uvjeta iz ugovora i, u slučaju odobrenih namjenskih plasmana, praćenje namjenskoga korištenja plasiranih sredstava.

(3) Kreditna institucija dužna je, u skladu s odredbama poglavlja 4. Odluke o klasifikaciji plasmana i izvanbilančnih obveza kreditne institucije, redovito provjeravati vrijednost i pravnu valjanost instrumenta osiguranja potraživanja.

(4) Praćenje pojedinačnih plasmana mora biti uspostavljeno tako da omogućuje pravodobno poduzimanje odgovarajućih mjera radi smanjenja kreditnog rizika u slučaju pogoršanja kreditne sposobnosti dužnika ili pružatelja instrumenta osiguranja potraživanja.

(5) Kreditna institucija dužna je usvojiti proceduru kojim propisuje prikupljanje i praćenje svih relevantnih informacija koje bi mogle upućivati na povećanje rizičnosti plasmana i instrumenta osiguranja potraživanja, kao i proceduru izvještavanja svih ovlaštenih osoba uključenih u proces upravljanja kreditnim rizikom o tim informacijama, kako bi se ponovno procijenila rizičnost plasmana.

Analiza kreditnog portfelja

Članak 21.

(1) Kreditna institucija dužna je uspostaviti sustav za kontinuiranu analizu strukture i kvalitete cjelokupnoga kreditnog portfelja koji uključuje analizu koncentracijskog rizika sadržanog u portfelju i procjenu budućih trendova strukture i kvalitete kreditnog portfelja. Navedene analize kreditna je institucija dužna uzeti u obzir pri definiranju strategija i politika za preuzimanje kreditnog rizika i upravljanje njime.

(2) Praćenje i analiza kreditnog portfelja moraju biti uspostavljeni na način koji omogućuje pravodobno poduzimanje odgovarajućih mjera radi smanjenja kreditnog rizika.

Postupanje s problematičnim plasmanima

Članak 22.

(1) Kreditna institucija dužna je definirati kriterije povećanog stupnja rizičnosti prema kojima će pojedini plasman smatrati problematičnim i staviti ga u djelokrug funkcije za praćenje problematičnih plasmana.

(2) Kreditna institucija dužna je definirati kriterije za postupanje s problematičnim plasmanima, koji trebaju biti predmetom posebnog praćenja zbog povećanog stupnja rizičnosti tih plasmana. Kreditna je institucija dužna uspostaviti stalnu i djelotvornu funkciju odgovornu za praćenje i postupanje s problematičnim plasmanima, neovisnu o aktivnostima koje obavlja funkcija ugovaranja transakcija.

(3) Kreditna institucija dužna je procijeniti je li restrukturiranje plasmana prema pojedinom dužniku ekonomski opravdano. Ako je restrukturiranje plasmana ekonomski opravdano, kreditna institucija dužna je utvrditi odgovarajući plan restrukturiranja te pratiti njegovu provedbu i učinke.

(4) Kreditna institucija dužna je poduzeti pravne radnje potrebne za aktiviranje i unovčenje instrumenata osiguranja problematičnih plasmana, u skladu s Odlukom o klasifikaciji plasmana i izvanbilančnih obveza kreditne institucije.

Sustav ranog otkrivanja povećanoga kreditnog rizika

Članak 23.

(1) Kreditna institucija dužna je uspostaviti sustav ranog otkrivanja povećanoga kreditnog rizika koji omogućuje pravodobnu identifikaciju dužnika kod kojih je prisutan povećani rizik.

(2) Kreditna institucija dužna je definirati odgovarajuće kvalitativne i kvantitativne pokazatelje za rano otkrivanje povećanoga kreditnog rizika.

Proces klasifikacije plasmana

Članak 24.

(1) Radi procjenjivanja kreditnog rizika kreditna je institucija dužna uspostaviti odgovarajući proces klasifikacije plasmana u skupine prema nadoknadivosti, uzimajući u obzir minimalne zahtjeve iz Odluke o klasifikaciji plasmana i izvanbilančnih obveza kreditne institucije. Proces klasifikacije plasmana je prikladan ako se temelji na kvantitativnim, i gdje je moguće, kvalitativnim kriterijima, pri čemu treba uzeti u obzir obilježja određenog plasmana. Spomenuti kriteriji trebaju omogućiti jasnu klasifikaciju rizika u odgovarajuće skupine.

(2) Kreditna institucija dužna je osigurati kontinuirano praćenje i preispitivanje primjerenosti procesa klasifikacije plasmana u skupine prema nadoknadivosti.

(3) Kreditna institucija dužna je provoditi ispravke vrijednosti za bilančne stavke i rezerviranja za rizične izvanbilančne stavke u skladu s Međunarodnim računovodstvenim standardima odnosno Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja, uzimajući u obzir minimalne zahtjeve iz Odluke o klasifikaciji plasmana i izvanbilančnih obveza kreditne institucije.

Kontrola kreditnog rizika

Članak 25.

(1) Kreditna institucija dužna je u svojim internim aktima propisati opseg i način obavljanja kontrole kreditnog rizika te obujam i učestalost internog izvještavanja o kreditnom riziku višem rukovodstvu, odborima imenovanima od uprave i/ili nadzornog odbora i izravno upravi.

(2) Kreditna institucija dužna je osigurati pravodobnu i djelotvornu analizu i praćenje kreditnog rizika te pravodobno obavještavanje relevantnih osoba o iznimkama u politikama, procedurama i kreditnim limitima, radi poduzimanja mjera za smanjenje kreditnog rizika.

Testiranje otpornosti na stres

Članak 26.

Pri procjeni rizičnosti cjelokupnoga kreditnog portfelja kreditna institucija dužna je provoditi testiranje otpornosti na stres u skladu s člankom 10. Odluke o postupku procjenjivanja adekvatnosti internoga kapitala kreditne institucije.

Tretman koncentracijskog rizika

Članak 27.

(1) Kreditna institucija dužna je donijeti odgovarajuća pravila za identificiranje i mjerenje koncentracijskog rizika koja minimalno uključuju:

1) identificiranje i mjerenje koncentracije koja se odnosi na pojedine osobe i grupe povezanih osoba,

2) identificiranje i mjerenje koncentracije koja se odnosi na skup izloženosti koje povezuju zajednički činitelji rizika kao što su isti gospodarski sektor, odnosno geografsko područje, istovrsni poslovi, odnosno primjena tehnika smanjenja kreditnog rizika i

3) identificiranje i mjerenje koncentracije koja se odnosi na cijeli kreditni portfelj.

(2) Kreditna institucija dužna je donijeti odgovarajuće metodologije za praćenje i umanjenje koncentracijskog rizika. Te metodologije moraju uključivati najmanje:

1) aktivno upravljanje diversifikacijom kreditnog portfelja,

2) određivanje limita koncentracije i

3) prijenos odnosno smanjenje kreditnog rizika, što uključuje izravnu prodaju plasmana, prijenos plasmana ili kreditnog rizika sekuritizacijom te upotrebu kreditnih izvedenica i instrumenata osiguranja.

Tretman rizika koji proizlaze iz sekuritizacije

Članak 28.

Kreditna institucija inicijator obnovljivih sekuritizacijskih transakcija s odredbama o prijevremenoj isplati (revolving) dužna je donijeti planove likvidnosti koji obuhvaćaju planirane i prijevremene isplate.

Tretman rizika države

Članak 29.

(1) Kreditna institucija koja odobrava plasmane dužnicima sa sjedištem ili prebivalištem izvan Republike Hrvatske dužna je imati primjerene politike i procedure za identifikaciju, mjerenje, praćenje i kontrolu rizika države u kojoj dužnik ima sjedište odnosno prebivalište.

(2) Praćenje rizika države treba uključivati procjenu vjerojatnosti neispunjavanja obveza druge ugovorne strane iz sjedištem ili prebivalištem izvan Republike Hrvatske koja proizlazi iz gospodarskih i političkih činitelja koji su specifični za određenu državu te procjenu provedivosti ugovora na temelju kojeg je nastao pojedini plasman i mogućnosti unovčenja instrumenta osiguranja potraživanja prema zakonodavstvu pojedine države u određenom razdoblju.

PRAVILA O UPRAVLJANJU TRŽIŠNIM RIZICIMA

Organizacijski zahtjevi

Članak 30.

(1) Kreditna institucija je dužna osigurati jasnu operativnu i organizacijsku razdvojenost funkcije ugovaranja transakcija od funkcije pozadinskih poslova riznice i od funkcije kontrole rizika, do razine uprave.

(2) Operativno razdvajanje funkcije ugovaranja transakcija od funkcije pozadinskih poslova riznice uključuje uspostavljanje odgovarajućih sigurnosnih i radnih procedura, prava pristupa informacijskim tehnologijama i fizičku razdvojenost navedenih funkcija.

Ugovaranje transakcija

Članak 31.

(1) Kreditna institucija je dužna osigurati da svi bitni elementi transakcije budu usuglašeni između ugovornih strana prije zaključenja svake pojedine transakcije.

(2) Kreditna institucija je dužna osigurati da se transakcije dogovaraju u skladu s tržišnim uvjetima. Iznimno, kreditna institucija može ugovoriti transakcije koje nisu u skladu s tržišnim uvjetima, ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

1) transakcija je ugovorena na temelju jasnog i razumnog zahtjeva klijenta pri čemu će dogovoreno odstupanje od tržišnih uvjeta biti jasno vidljivo iz dokumentacije navedene transakcije i

2) uz svaku transakciju koja nije ugovorena po tržišnim uvjetima mora postojati jasno vidljiv opis odstupanja od tržišnih uvjeta te razlozi odstupanja.

(3) Kreditna institucija je dužna internim aktima propisati proceduru izvještavanja uprave i višeg rukovodstva o svim značajnim transakcijama koje nisu dogovorene prema tržišnim uvjetima.

(4) Kreditna institucija je dužna osigurati da se trgovanje obavlja samo unutar njenih poslovnih prostorija.

(5) Kreditna institucija je dužna internim aktom definirati radnike ovlaštene za ugovaranje transakcija, vrstu i veličinu transakcija koje pojedini radnik može ugovarati, načine ugovaranja transakcija te sustav izvještavanja o ugovorenim transakcijama.

(6) Ako se transakcije ugovaraju putem telefona, kreditna institucija je dužna osigurati snimanje svih telefonskih razgovora radnika ovlaštenih za ugovaranje transakcija.

(7) Kreditna institucija je dužna osigurati da za svaku ugovorenu transakciju postoji pismena dokumentacija koja sadrži sve bitne elemente i druge relevantne informacije o ugovorenoj transakciji. Potvrda o ugovorenoj transakciji i pripadajuća dokumentacija u što kraćem vremenskom razdoblju trebaju se proslijediti funkciji pozadinskih poslova riznice. Transakcije zaključene nakon kraja radnog vremena funkcije pozadinskih poslova riznice moraju se posebno označiti i uključiti u dnevnu poziciju trgovanja.

(8) Kreditna institucija je dužna osigurati da radnik ovlašten za ugovaranje transakcija unosi podatke o transakciji u informacijski sustav pod svojom vlastitom identifikacijskom oznakom. Vrijeme unosa podataka i identifikacijska oznaka radnika moraju biti automatski generirani.

Evidentiranje i kontrola transakcija

Članak 32.

(1) Kreditna institucija je dužna osigurati da svaka ugovorena transakcija bude evidentirana na odgovarajući način i da bez odgode bude uključena u interne izvještaje o ugovorenim transakcijama.

(2) Kreditna institucija je dužna provjeriti da su potvrde o ugovorenim transakcijama zaprimljene od druge ugovorne strane pravodobne i cjelovite. Zaprimanje potvrda o ugovorenim transakcijama od druge ugovorne strane trebaju biti u djelokrugu funkcije pozadinskih poslova riznice. Kreditna institucija je dužna bez odgode obavijestiti drugu ugovornu stranu o potvrdama o transakciji koje nije primila na vrijeme ili koje nisu cjelovito popunjene.

(3) Kreditna institucija je dužna uspostaviti redovitu kontrolu procesa ugovaranja transakcija uključujući kontrolu:

1) cjelovitosti dokumentacije o ugovorenoj transakciji i pravovremenog prosljeđivanja dokumentacije funkciji pozadinskih poslova riznice,

2) konzistentnosti podataka o ugovorenoj transakciji s potvrdom o ugovorenoj transakciji, potvrdom elektroničkih sustava za trgovanje i ostalim izvorima,

3) usklađenosti ugovorene transakcije sa tržišnim uvjetima,

4) odstupanja od internih pravila trgovanja i

5) konzistentnosti zapisa o transakciji između funkcije ugovaranja transakcija i ostalih nezavisnih organizacijskih jedinica.

Analiza izloženosti tržišnim rizicima

Članak 33.

(1) Kreditna institucija dužna je u analizi izloženosti tržišnim rizicima minimalno uzeti u obzir:

1) sve aktivnosti kreditne institucije osjetljive na promjene tržišnih faktora, uzimajući u obzir i pozicije knjige trgovanja i pozicije knjige banke,

2) razvoj i likvidnost relevantnih financijskih tržišta te volatilnost tržišnih cijena financijskih instrumenata,

3) stvarne i projicirane neusklađenosti i otvorene pozicije koje proizlaze iz aktivnosti kreditne institucije,

4) koncentraciju rizika u knjizi trgovanja,

5) korelacije između tržišnih cijena različitih financijskih instrumenata,

6) korelacije s drugim rizicima kojima je kreditna institucija izložena, kao što su kreditni rizik i likvidnosni rizik,

7) složene financijske instrumente,

8) ugrađene opcije i

9) simulacije dobiti i kapitala u različitim scenarijima, uključujući kvantifikaciju najvećeg gubitka u ekstremnim tržišnim okolnostima.

(2) Kreditna institucija dužna je u analizi izloženosti kamatnom riziku uz elemente iz stavka 1. ovog članka, obuhvatiti različite aspekte kamatnog rizika, uključujući minimalno rizik koji proizlazi iz:

1) promjene krivulja prinosa i korelacije između različitih krivulja prinosa koje su relevantne za aktivnosti kreditne institucije i

2) moguće izvršenje ugrađenih opcija koje se odnose na kamatnu stopu.

(3) Kreditna institucija dužna je u analizi izloženosti valutnom riziku uz elemente iz stavka 1. ovog članka uzeti u obzir minimalno:

1) utjecaj nepovoljnih kretanja tečaja na visinu otvorene devizne pozicije i

2) promjene knjigovodstvene vrijednosti valutnih pozicija kreditne institucije proizišle iz promjene tečaja strane valute.

(4) Kreditna institucija dužna je redovito procjenjivati simulacije dobiti i kapitala u odnosu na njene stvarne rezultate. Simulacije se odnose na:

1) kamatne i kamatno osjetljive prihode i rashode i ekonomsku vrijednost bilančnih i izvanbilančnih stavka proizašlu iz različitih scenarija kretanja kamatnih stopa,

2) valutne i valutno osjetljive prihode i rashode i ekonomsku vrijednost bilančnih i izvanbilančnih stavki proizašlu iz različitih scenarija kretanja tečajeva i

3) druge tržišne faktore i tržišno osjetljive prihode i rashode i ekonomsku vrijednost bilančnih i izvanbilančnih stavki proizašlu iz različitih scenarija kretanja tržišta.

Knjiga trgovanja

Članak 34.

Za pozicije u knjizi trgovanja, kreditna institucija je dužna uspostaviti minimalno sljedeće:

1) pozicije knjige trgovanja vrednuju se na dnevnoj osnovi,

2) prekoračenja limita identificiraju se odmah, a izvještaji o prekoračenjima uspostavljenih limita se rade dnevno,

3) volatilnost cijena pozicija knjige trgovanja prati se redovito,

4) likvidnost portfelja financijske imovine te relevantnih tržišta prati se redovito i

5) otvorene pozicije, koje su podijeljene na promptne i forvard pozicije te poziciju u opcijama, kontinuirano se mjere i prate, uzimajući u obzir pojedinačne rizike koje proizlaze iz tih pozicija te veličinu, dospijeće i složenost pozicija.

Praćenje tržišnih rizika

Članak 35.

(1) Praćenje rizika koji proizlaze iz aktivnosti trgovanja obuhvaća dnevno praćenje podataka o:

1) pozicijama za trgovanje,

2) iskorištenosti i prekoračenjima limita i

3) rezultatima trgovanja.

(2) Kreditna institucija je dužna uspostaviti sustav limita za ograničavanje izloženosti mjerljivim tržišnim rizicima.

(3) Pri određivanju limita za ograničavanje gubitaka kreditna institucija dužna je uzeti u obzir razinu kapitala i prihoda. Struktura limita mora se temeljiti na procjeni razine rizika i iznosu najvećih dopuštenih gubitaka. Kreditna institucija je dužna osigurati redovitu prilagodbu limita u skladu s rezultatima testiranja otpornosti na stres. Limiti moraju obuhvatiti svaku ugovorenu transakciju.

(4) Kreditna institucija je dužna uspostaviti sustav odobravanja transakcija koje prekoračuju uspostavljene limite te sustav očitovanja o razlozima prekoračenja uspostavljenih limita.

(5) Kreditna institucija je dužna uspostaviti sustav izvještavanja višeg rukovodstva kreditne institucije, a ako ocijeni potrebnim i uprave, o svim prekoračenjima uspostavljenih limita.

(6) Sustav praćenja iskorištenosti i prekoračenja limita mora obuhvaćati kontrolu usklađenosti ugovorenih transakcija s uspostavljenim limitima, kontrolu sustava odobravanja poslovnih transakcija koje prekoračuju uspostavljene limite te kontrolu sustava očitovanja o razlozima prekoračenja uspostavljenih limita.

(7) Izvještaji na temelju kojih kreditna institucija prati podatke o ugovorenim transakcijama i limitima trebaju uključivati i pregled otvorenih pozicija po pojedinoj vrsti transakcije, vrsti rizika, organizacijskoj jedinici ili portfelju te pregled uspostavljenih limita i razinu iskorištenosti istih. Kreditna institucija dužna je pratiti prekoračenja limita na dnevnoj osnovi, tijekom i na kraju radnog vremena. Izvještaji na temelju kojih kreditna institucija prati podatke o rezultatima trgovanja trebaju sadržavati pregled trenutnih i kumulativnih rezultata na mjesečnoj i godišnjoj osnovi, razdvojene po područjima trgovanja.

PRAVILA O UPRAVLJANJU OPERATIVNIM RIZIKOM

Sustav upravljanja

Članak 36.

(1) Kreditna institucija dužna je osigurati da sustav upravljanja operativnim rizikom uzima u obzir činjenicu da je operativni rizik svojstven svim aktivnostima, procesima, proizvodima i sustavima kreditne institucije.

(2) Uprava kreditne institucije dužna je osigurati da u proces odlučivanja o strateškim i drugim bitnim odrednicama u svezi s upravljanjem operativnim rizikom budu uključene sve relevantne razine i segmenti upravljanja kreditnom institucijom.

Definicija, događaji i izvori operativnog rizika

Članak 37.

(1) Kreditna institucija dužna je u skladu s člankom 122. stavkom 2. Zakona o kreditnim institucijama za potrebe upravljanja operativnim rizikom definirati operativni rizik na način da obuhvati sve što je za nju operativni rizik.

(2) Kreditna institucija dužna je za potrebe upravljanja operativnim rizikom odrediti načela utvrđivanja i klasificiranja događaja operativnog rizika odnosno izvora operativnog rizika.

(3) Kreditna institucija dužna je odrediti i propisati što je za nju značajni operativni rizik te gubitak zbog operativnog rizika.

Upravljanje operativnim rizikom

Članak 38.

(1) Kreditna institucija dužna je, u sklopu upravljanja operativnim rizikom, osobito obuhvatiti poslovne promjene, uključujući nove proizvode, aktivnosti, procese i sustave, operativni rizik koji se javlja pri upravljanju projektima i eksternalizaciji aktivnosti te značajne inherentne rizike u postojećim proizvodima, aktivnostima, procesima i sustavima.

(2) Kreditna institucija dužna je u sklopu utvrđivanja te mjerenja odnosno procjene operativnog rizika uzeti u obzir sve relevantne unutarnje i vanjske čimbenike te obuhvatiti operativni rizik odnosno događaje koji su rezultirali gubicima kao i operativni rizik kojem je kreditna institucija izložena, ali nije rezultirao gubicima.

(3) Kreditna institucija dužna je mjeriti odnosno procijeniti izloženost utvrđenom operativnom riziku uzimajući u obzir mogućnost odnosno učestalost ostvarivanja rizika kao i potencijalni učinak za kreditnu instituciju.

(4) Kreditna institucija dužna je u cilju primjerenog upravljanja operativnim rizikom, a u skladu sa Zakonom o kreditnim institucijama, propisima donesenim na temelju tog Zakona i drugim propisima, osobito osigurati:

1) primjereno upravljanje informacijskim sustavom i rizikom informacijskog sustava,

2) primjereno upravljanje rizicima povezanim s eksternalizacijom,

3) primjereno upravljanje rizikom usklađenosti i pravnim rizikom,

4) primjereno upravljanje kontinuitetom poslovanja i

5) uspostavu primjerenog sustava za sprečavanje pranja novca i financiranja terorizma.

Određivanje i analiza značajnog operativnog rizika

Članak 39.

Kreditna institucija dužna je bez odgađanja provesti detaljnu analizu značajnih gubitaka zbog operativnog rizika odnosno operativnog rizika kojeg je kreditna institucija utvrdila i poduzeti odgovarajuće mjere u cilju smanjenja i/ili ograničenja posljedice događaja odnosno ovladavanja rizikom te o tome obavijestiti upravu i druga relevantna tijela i/ili osobe.

Praćenje i izvješćivanje o izloženostima operativnom riziku

Članak 40.

Kreditna institucija dužna je u sklopu redovitog praćenja i izvještavanja o izloženostima operativnom riziku, uključiti, u mjeri kojoj je primjenjivo, barem informacije o sljedećem:

1) vrsti gubitka ili rizika,

2) uzrocima i izvorima događaja odnosno rizika,

3) obuhvatu odnosno značajnosti događaja ili rizika i

4) mjerama koje se namjeravaju ili jesu poduzete u radi smanjenja i ograničenja posljedice događaja odnosno ovladavanja rizikom.

Upravljanje kontinuitetom poslovanja

Članak 41.

(1) Kreditna institucija dužna je uspostaviti proces upravljanja kontinuitetom poslovanja kojim se osigurava kontinuitet poslovanja i ograničavaju gubici u slučajevima znatnijeg narušavanja ili prekida poslovanja.

(2) U sklopu upravljanja kontinuitetom poslovanja kreditna institucija dužna je utvrditi i odrediti ključne/kritične poslovne aktivnosti, procese, sustave (uključujući i eksternalizirane) i razinu usluge koju kreditna institucija mora održavati ili pravovremeno obnoviti te s tim u svezi:

1) procijeniti utjecaj njihova narušavanja ili prekida na poslovanje kreditne institucije i utvrditi s tim povezane rizike i

2) odrediti prioritete, vremenski okvir i strategiju za održavanje/obnovu utvrđenih ključnih poslovnih aktivnosti, procesa, sustava i razine usluge.

(3) Kreditna institucija dužna je osigurati da upravljanje kontinuitetom poslovanja bude sastavni dio upravljanja operativnim rizikom i upravljanja rizikom u cjelini te u tom smislu treba integrirati metode upravljanja operativnim rizikom u proces upravljanja kontinuitetom poslovanja.

Planovi

Članak 42.

(1) Kreditna institucija dužna je usvojiti plan kontinuiteta poslovanja i plan za slučaj nepredviđenih okolnosti kojima se osigurava kontinuitet poslovanja odnosno pravodobna ponovna uspostava ključnih poslovnih aktivnosti, procesa, sustava i razine usluge te ograničuju gubici u slučajevima znatnijeg narušavanja ili prekida poslovanja.

(2) Kreditna institucija dužna je redovito revidirati plan kontinuiteta poslovanja i plan za slučaj nepredviđenih okolnosti u skladu s poslovnim promjenama, uključujući promjene u proizvodima, aktivnostima, procesima i sustavima, promjenama u okružju te poslovnom strategijom i ciljevima kreditne institucije.

(3) Kreditna institucija dužna je redovito i nakon revidiranja na odgovarajući način testirati plan kontinuiteta poslovanja i plan za slučaj nepredviđenih okolnosti te dokumentirati rezultate testiranja.

Izvješćivanje u svezi s planiranjem kontinuiteta poslovanja

Članak 43.

(1) Kreditna institucija dužna je u sklopu sustava izvještavanja o izloženosti operativnom riziku izvještavati upravu i relevantne razine upravljanja kreditnom institucijom o svim relevantnim činjenicama koje se odnose na planiranje kontinuiteta poslovanja, a osobito o testiranju plana kontinuiteta poslovanja i plana za slučaj nepredviđenih okolnosti i značajnijim promjenama u upravljanju kontinuitetom poslovanja.

(2) Kreditna institucija dužna je, u slučaju okolnosti koje zahtijevaju pokretanje plana kontinuiteta poslovanja i plana za slučaj nepredviđenih okolnosti, bez odgađanja obavijestiti Hrvatsku narodnu banku o svim relevantnim činjenicama i okolnostima koje se na to odnose.

IV. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 44.

Ova Odluka objavljuje se u »Narodnim novinama« i stupa na snagu 1. srpnja 2009.

O. br.5-020/01-09/ŽR

Zagreb, 2. siječnja 2009.

Guverner
Hrvatske narodne banke
dr. sc. Željko Rohatinski, v. r.

Odluka, NN 1/2009-19