## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3442/2012 od 11. travnja 2013.

### NN 52/2013 (3.5.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3442/2012 od 11. travnja 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1069

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijeli M. K. i K. K., oboje iz Z., koje zastupa J. B., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 11. travnja 2013. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-11924/08 (ranije P-1457/91) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) i to:

– M. K. iz Z., u iznosu od 30.200,00 kuna i

– K. K. iz Z., u iznosu od 30.200,00 kuna

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelji su 6. srpnja 2011. Županijskom sudu u Zagrebu podnijeli zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog dugotrajnosti postupka koji se u parničnom predmetu broj: P-11924/08 (ranije P-1457/91) vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu.

Županijski sud u Zagrebu je 3. studenoga 2011. donio rješenje broj: Gzp-879/11-6 kojim se oglasio nenadležnim za postupanje u tom predmetu, te predmet ustupio Ustavnom sudu na daljnji postupak, pozivom na članak 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07., 113/08. i 153/09.) budući da je utvrdio kako je spis u povodu revizije dostavljen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud).

Zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku smatra se ustavnom tužbom, podnesenom na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe i uvida u spis Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: P-11924/08 (ranije P-1457/91), utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom u Zagrebu 14. ožujka 1991. tužbom tužitelja I. P., protiv podnositelja, radi utvrđenja.

Tužba je uručena podnositeljima 20. lipnja 1991.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje:

Sud je održao pet ročišta za glavnu raspravu (14. listopada 1991., 7. svibnja 1992., 14. rujna 1995., 7. ožujka 1996. i 19. lipnja 1997.).

U razdoblju nakon 5. studenoga 1997., na ročištu održanom 7. studenoga 1997. u parnicu je kao umješač na strani tužitelja stupila B. R. te je određeno provođenje neuropsihijatrijskog vještačenja.

Vještak je nalaz i mišljenje dostavio 5. svibnja 1999.

Ročišta su održana 20. siječnja 2000. i 13. lipnja 2000.

Vještak je dopunu nalaza i mišljenja dostavio 13. veljače 2001.

Ročište je održano 14. svibnja 2001.

Na ročištu održanom 3. prosinca 2001. sud je zaključio glavnu raspravu.

Rješenjem broj: P-1457/91 od 19. veljače 2002. sud je preotvorio glavnu raspravu.

Na ročištu održanom 19. srpnja 2002. određeno je dopunsko saslušanje vještaka.

Na ročištu održanom 17. travnja 2003. saslušani su vještaci.

Na ročištu održanom 1. srpnja 2004. dopunski su saslušane stranke u postupku.

Na ročištu održanom 11. siječnja 2005. saslušani su svjedoci, a na ročištu održanom 5. svibnja 2005. glavna rasprava je zaključena.

Na ročištu održanom 20. svibnja 2005. sud je objavio presudu kojom je djelomično usvojio tužbeni zahtjev.

Rješenjem broj: P-1457/91 od 17. siječnja 2006. sud je ispravio prvostupanjsku presudu.

Županijski sud u Zagrebu je presudom i rješenjem broj: Gž-6574/06-2 od 7. listopada 2008. djelomično potvrdio, a djelomično ukinuo prvostupanjsku presudu te u ukinutom dijelu predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Vrhovni sud je presudom broj: Rev-x 609/09-2 od 26. rujna 2012. preinačio nižestupanjske presude u usvajajućem dijelu na način da je odbio tužbeni zahtjev.

Predmet se ponovno vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod brojem: P-11924/08.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom u Zagrebu 14. ožujka 1991. Tužba je uručena podnositeljima 20. lipnja 1991.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06., u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.) te Protokol broj 14 (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o izmjeni nadzornog sustava Konvencije, »Narodne novine-Međunarodni ugovori« broj 1/06.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi predmet još uvijek nije okončan te se vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu.

Ustavni sud utvrđuje da je od uručenja tužbe podnositeljima do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak u ovom predmetu trajao ukupno dvadeset jednu (21) godinu, devet (9) mjeseci i dvadeset dva (22) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak je trajao petnaest (15) godina, pet (5) mjeseca i sedam (7) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se gotovo cijelo vrijeme vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu koji je imao duža razdoblja neaktivnosti. Stoga je ocjena Ustavnog suda da postupak nije vođen učinkovito i sukladno načelu ekonomičnosti postupka.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

(TUŽENIKA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da podnositelji nisu pridonijeli duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se ne radi o osobito složenoj pravnoj stvari.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju od oko petnaest (15) godina. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka te okolnost da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona donesena odluka kao u točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Predsjednica Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužna je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3442/2012

Zagreb, 11. travnja 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 52/2013-1069