## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3730/2003 od 28. lipnja 2004.

### NN 95/2004 (13.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3730/2003 od 28. lipnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1813

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar
Klarić, pred­sjednik Suda, te suci Marijan Hra­njski, Mario Kos, Ivan Matija,
Ivan Mrko­njić, Jasna Omejec, Že­ljko Potoč­njak, Agata Račan, Emilija Rajić,
Smi­ljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, u postupku
pokrenutom ustavnom tužbom M. K., zastupanog po punomoćniku B. T., odvjetniku u
Z., na sjednici održanoj 28. lip­nja 2004. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se
usvaja.

II. Općinski sud u
Zagrebu dužan je donijeti presudu u pred­metu koji se vodi pred tim sudom pod
brojem: Pn-9937/94 u najkraćem mogućem roku, ali ne du­ljem od deset (10)
mjeseci, računajući od prvog iduće­g dana od dana objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na teme­lju članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst), podnosite­lju  ustavne tužbe M. K. iz Z., B. D. 6, određuje
se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u
iznosu od 1.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke
III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri
mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva podnosite­lja Ministarstvu financija
Republike Hrvatske za ­njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit
će se u »Narodnim novinama«.

Obrazlože­nje

1. Podnosite­lj je
podnio ustavnu tužbu pozivom na odredbu članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Repub­like Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u da­lj­njem tekstu: Ustavni zakon), smatrajući da mu je nerazumno dugim
traja­njem parničnog postupka, pokrenutim tužbom ­nje­gove prednice M. K.,
povrijeđeno ustavno pravo na suđe­nje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona,
uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pn-4021/89, utvrdio či­njenice
koje su pravno relevantne za odlučiva­nje o povredi ustavnog prava podnosite­lja,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana 8. prosinca 1980.
godine sada pokojna M. K. podnijela je tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv I.
Š., radi naknade štete.

U razdob­lju do 5.
studenoga 1997. održan je veći broj ro­čišta, donijeta je prvostupa­njska
presuda koju je Županijski sud u Zagrebu ukinuo i predmet vratio sudu prvog
stup­nja na ponovni postupak.

Od 19. studenoga 1994.
do 19. srp­nja 1999. godine spis je bio priklop­ljen na drugi spis istog suda.

Na ročištu održanom
dana 10. svib­nja 2000. godine puno­moćnik tužite­ljice obavijestio je sud da
je tužite­ljica umrla. Podneskom od 26. svib­nja 2000. godine punomoćnik tužite­ljice
obavijestio je sud da je ­njezin nas­ljednik M. K., podnosite­lj ove ustavne
tužbe.

Na ročištu održanom 8.
ožujka 2001. godine pozvan je podnosite­lj da dostavi zapisnik o očevidu.

Podneskom od 10.
prosinca 2003. godine podnosite­lj je dostavio traženi zapisnik.

 Odluka još nije donijeta.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na teme­lju članka
69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u
Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitova­nju od 17.
ožujka 2004. godine, Općinski sud u Zagrebu navodi kronologiju postupa­nja u
predmetu, no ne daje posebna obrazlože­nja o du­ljini postupka.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29.
stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da
zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (…) u razumnom roku odluči o ­nje­govim
pravima i obvezama (…).«.

Odredbama članka 63.
Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će
pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrp­ljen pravni put u
slučaju kad o pravima i obvezama stranke (…) nije u razumnom roku odlučio sud
(…).

(2) U odluci kojom
usvaja ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga
članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donoše­nje akta kojim će
taj sud meritono odlučiti o pravima i obvezama (…) podnosite­lja. Rok za donoše­nje
akta poči­nje teći iduće­g dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka
1. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada
podnosite­lju zbog povrede ­nje­gova ustavnog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnosite­lja (…) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se
isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja
zahtjeva stranke za ­njezinu isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis
Općinskog suda u Zagrebu broj: Pn-4021/89, Ustavni sud je utvrdio da su se u
ovom slučaju ostvarile pretpostavke za postupa­nje teme­ljem odredbe članka 63.
Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni
sud obrazlaže s­ljedećim utvrđe­njima:

5.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupa­njski parnični postupak započeo je 8.
prosinca 1980. godine tužbom sada pokojne M. K. protiv I. Š., radi naknade
štete.

Ustavna tužba je podnesena dana 19. studenoga
2003. godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni
sud utvrđuje da do dana podnoše­nja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu
traje ukupno dvadeset i dvije (22) godine, jedanaest (11) mjeseci i devetnaest
(19) dana.

Zakon o potvrđiva­nju Konvencije za zaštitu ­ljudskih
prava i teme­ljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni
ugovori, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u da­lj­njem
tekstu: Zakon o potvrđiva­nju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana stupa­nja na
snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ­ljudskih
prava i teme­ljnih sloboda Vijeća Europe (u da­lj­njem tekstu: Europska
konvencija) čine, teme­ljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutar­njem
pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike
Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod
nazivom »Pravo na pošteno suđe­nje«, koja, između ostalog, propisuje:

»Radi utvrđiva­nja
svojih prava i obveza građanske naravi (…) svatko ima pravo da zakonom ustanov­ljeni
neovisni i nepristrani sud (…) u razumnom roku ispita ­nje­gov slučaj.«.

Pravo na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku čini dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike
Hrvatske od dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije (5.
studenoga 1997. godine). Pravo na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku je
ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000. godine (dana proglaše­nja
Promjene Ustava). Ispitiva­nje razumnosti traja­nja sudskih postupaka prije 5.
studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih
postupaka teme­ljenih na članku 63. Ustavnog zakona jer u dotadaš­njem pravnom
poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio
da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdob­ljem, s aspekta povrede prava na
donoše­nje sud­ske odluke u razumnom roku, smatra razdob­lje od 5. studenoga
1997. godine (to jest od dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju
Konvencije) do 19. studenoga 2003. godine (to jest do dana podnoše­nja ustavne
tužbe), što ukupno iznosi šest (6) godina i četrnaest (14) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom,
pravno relevantnom razdob­lju, potpuna neaktivnost suda trajala od 5. studenoga
1997. godine do 10. svib­nja 2000. godine, što iznosi dvije (2) godine, šest
(6) mjeseci i pet (5) dana.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnosite­lj ustavne tužbe, kao tužite­lj u
sudskom postupku, prema utvrđe­nju Ustavnog suda, pridonio je du­ljini postupka
time što je traženi zapisnik o očevidu dostavio nakon proteka (2) godine, osam
(8) mjeseci i dva (2) dana od kada ga je sud pozvao na dostavu istog, a bez
ikakvih objaš­nje­nja za takvo odugovlače­nje.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud nalazi da se radi o predmetu koji je
u određenoj mjeri či­njenično složen te je potrebno provesti odgovarajuća
vještače­nja.

6. Ustavni sud nalazi da stupa­nj složenosti
postupka, kao niti odugovlače­nje koje je izazvao podnosite­lj ne mogu nikako
oprav­dati ukupnu du­ljinu postupka u traja­nju du­ljem od dvadeset i dvije godine.
Imajući u vidu ukupnu du­ljinu postupka, kao i razdob­lje potpune neaktivnosti
suda du­lje od dvije godine i šest mjeseci, a za koje ne postoji opravda­nje,
Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno ustavno pravo podnosite­lja da zakonom
ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o ­nje­govim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Stoga je, u smislu
odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama
I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi
članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III.  i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog
povrede ustavnog prava na donoše­nje sudske odluke o razumnom roku Ustavni sud,
u pravilu, određuje za razmatrano, pravno relevantno razdob­lje, uz iznimnu
moguć­nost uvažava­nja nerazumno dugog razdob­lja potpune neaktivnosti suda i
prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog
pojedinog slučaja.

Pri utvrđiva­nju visine
naknade, teme­ljem članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u
obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažava­nje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U predmetnom postupku Us­tav­ni sud
osobito je cijenio okolnost da je podnosite­lj stupio u parnicu tek u svib­nju
2000. godine te da je i sam uzrokovao zastoj u postupku u razdob­lju od oko
dvije godine i osam mjeseci, a za što nije dao odgovarajuće obrazlože­nje.

8. Odluka o objavi
odluke (točka V. izreke) teme­lji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-3730/2003
Zagreb, 28. lip­nja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 95/2004-1813