## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3072/2005 od 23. studenoga 2006.

### NN 2/2007 (4.1.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3072/2005 od 23. studenoga 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**171**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan
Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorsti i Milan Vuković, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela D. S. iz M., koju zastupa
M. B., odvjetnik u S., na sjednici održanoj 23. studenoga 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Županijski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi
pred tim sudom pod poslovnim brojem: Gž-3125/06 (ranije: P-40/94) u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od osam (8) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositeljici ustavne tužbe D. S. iz M., Z. 36, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 10.500,00 kuna.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica ustavne tužbe, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustav­nom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnijela je 11. srpnja
2005. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 19. siječnja 1994. godine S. B., S. M. i M. B. podnijeli su tužbu
Općinskom sudu u Makarskoj protiv podnositeljice kao prvotužene i još sedam
tuženika, radi utvrđenja nevaljanosti oporuke pok. F. F., jer da nije potpisala
spornu oporuku, a ako i je da je bila u zabludi u odnosu na ono što potpisuje.
Prvo ročište u ovom predmetu održano je 30. kolovoza 1996.
Dopisom suda od 30. kolovoza 1996. zatražen je na uvid zdravstveni karton pok.
F. F., dok je rješenjem suda od 30. kolovoza 1996. pozvana osmotužena M. K. da
imenuje punomoćnika za primanje pismena u Republici Hrvatskoj.
Podneskom od 23. listopada 1996. punomoćnik tužitelja dostavio je uređenu tužbu
u odnosu na trećetuženika i petotuženika, te ju proširio na još troje tuženika.
Dopisom suda od 22. listopada 1997. pozvan je punomoćnik tužitelja da tužitelji
izvrše uplatu troškova prijevoda zamolnice, poziva na raspravu i rješenja o
postavljanju punomoćnika za primanje pismena, obzirom da su tuženici državljani
Republike Hrvatske, a žive u inozemstvu.
Rješenjem suda od 21. kolovoza 1998. pozvani su četvrtotuženi i jedanestotuženi
da imenuju punomoćnika za primanje pismena u Republici Hrvatskoj.
Dopisom od 14. lipnja 2000. godine Ministarstvo pravosuđa, uprave i lokalne
samouprave Republike Hrvatske izvijestilo je sud da se pismena nisu mogla
uručiti četvrtotuženom i jedanaestotuženom.
Podneskom od 17. svibnja 2001. tužitelji su povukli tužbu u odnosu na sve tužene
osim podnositeljice.
Nakon toga ročišta su održana 7. rujna 2001., te 29. listopada 2001., na kojem
su saslušani svjedoci, dok je zamolbenim putem pred Općinskim sudom u Sinju na
ročištu 23. siječnja 2002. saslušana svjedokinja E. A. G.
Na ročištu 10. prosinca 2002. riješeno je da će se provesti grafološko
vještačenje i naloženo tužiteljima da izvrše uplatu novčanog iznosa za potrebe
istog.
Podnositeljica je uz podnesak od 16. prosinca 2002. dostavila dokumentaciju na
kojoj je vidljiv potpis pokojne F. F.
Rješenjem suda od 5. svibnja 2003., sud je odustao od provođenja grafološkog
vještačenja, jer tužitelji nisu postupili po raspravnom rješenju suda od 10.
prosinca 2002.
Na ročištu 20. svibnja 2003., riješeno je da će se zamolbenim putem zatražiti od
Općinskog suda u Požegi da izvede dokaz saslušanjem prvotužitelja.
Dopisom od 16. veljače 2004. sud je zatražio od Policijske postaje P. podatak o
prebivalištu prvotužitelja, te je sud obaviješten da je prvotužitelj umro 9.
rujna 2003.
Sud je dopisom od 15. srpnja 2004. zatražio od punomoćnika tužitelja da uredi
tužbu u odnosu na tužitelje, a što je on učinio podneskom od 22. listopada
2004., te je tužbu uredio u odnosu na nasljednike prvotužitelja.
Nakon toga ročišta su održana 23. veljače 2005., 1. lipnja 2005. na kojem je
zaključena glavna rasprava. Presuda i rješenje objavljeni su na ročištu 9.
lipnja 2005.
Presudom suda broj: P-40/94 od 9. lipnja 2005. usvojen je tužbeni zahtjev
tužitelja, dok je rješenjem suda, prijedlog tužitelja za izdavanje privremene
mjere odbijen.
Protiv navedene odluke podnositeljica je podnijela žalbu, te je spis otpremljen
na Županijski sud u Splitu 9. lipnja 2006.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*
4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski postupak započeo je 19. siječnja 1994. godine podnošenjem tužbe
radi utvrđenja nevaljanosti oporuke Općinskom sudu u Makarskoj.
Međutim, duljina postupka ne uzima se u obzir od tog dana već od 5. studenoga
1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11, 12 i 13 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i
14/02., u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u
članku 6. stavku 1. jamči i pravo na suđenje u razumnom roku.
Ustavna tužba podnesena je 11. srpnja 2005., a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno deset (10) godina, pet (5) mjeseci
i dvadeset tri (23) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7)
godina, osam (8) mjeseci i šest (6) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
Općinskim sudom u Makarskoj u trajanju od sedam godina, osam mjeseci i šest
dana. U razdoblju od 5. studenoga 1997. do 17. svibnja 2001. sud je pokušavao
izvršiti dostavu pismena tuženicima diplomatskim putem te postavljanjem
punomoćnika za primanje pismena, te u tom razdoblju nije održao niti jedno
ročište. Nakon povlačenja tužbe (17. svibnja 2001.) od strane punomoćnika
tužitelja u odnosu na sve tužene osim podnositeljice, Općinski sud u Makarskoj
održao je sedam ročišta, dok je zamolbenim putem radi saslušanja svjedoka jedno
ročište održano i pred Općinskim sudom u Sinju.
Općinski sud u Makarskoj donio je presudu i rješenje 9. lipnja 2005., te je
povodom žalbe podnositeljice postupak trenutno u tijeku pred Županijskim sudom u
Splitu.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽENE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda, da podnositeljica svojim ponašanjem nije doprinijela
duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da se u konkretnom slučaju radi o donekle složenoj
sudskoj stvari, s obzirom na činjenicu da su tužitelji podnijeli tužbu protiv
jedanaest tuženika, od kojih su neki imali boravište izvan Republike Hrvatske te
su im pismena dostavljana diplomatskim putem, međutim ta okolnost ne može
opravdati dugotrajnost postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud je utvrdio da se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju,
predmet vodio pred sudom prvog stupnja u trajanju od sedam godina, osam mjeseci
i šest dana. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka (deset godina, pet mjeseci
i dvadeset tri dana), neučinkovitost suda, te neaktivnost suda u razdoblju prije
5. studenoga 1997. (od 19. siječnja 1994. do 30. kolovoza 1996.) u trajanju od
dvije godine, sedam mjeseci i jedanaest dana, kao i činjenicu da postupak još
uvijek nije pravomoćno okončan, Ustavni sud nalazi da je podnositeljici
povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno kao
pod točkama I. i II. izreke odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakoga pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Županijskog suda u Splitu dužan je dostaviti Ustav­nom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke najkasnije osam (8) dana
od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u
točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3072/2005
Zagreb, 23. studenoga 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 2/2007-171
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)