### NN 127/2024 (4.11.2024.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-470/2024od 26. rujna 2024.

Ustavni sud Republike Hrvatske

2119

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Josip Leko, Davorin Mlakar i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijeli Mara Fradelić, Marin Fradelić, Zdravka Fradelić i Ante Fradelić, svi iz Splita, na sjednici održanoj 26. rujna 2024. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja u dijelu koji se odnosi na povredu prava na suđenje u razumnom roku iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u upravnom sporu.

II. Visoki upravni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem Usž-761/2024 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava i to:

– Mari Fradelić iz Splita, Arapova 20 u iznosu od 765,00 eura,

– Marinu Fradeliću iz Splita, Arapova 20 u iznosu od 765,00 eura,

– Zdravki Fradelić iz Splita, Arapova 20 u iznosu od 765,00 eura i

– Anti Fradeliću iz Splita, Arapova 20 u iznosu od 765,00 eura.

IV. Naknada iz točke III. ove izreke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa, uprave i digitalne transformacije Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

i

RJEŠENJE

Ustavna tužba odbacuje se u dijelu koji se odnosi na povredu prava na suđenje u razumnom roku iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske u upravnom postupku.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Mara Fradelić, Marin Fradelić, Zdravka Fradelić i Ante Fradelić, svi iz Splita (u daljnjem tekstu: podnositelji), podnijeli su 31. siječnja 2024. ustavnu tužbu zbog duljine upravnog postupka i upravnog spora vođenih radi naknade za oduzetu imovinu, smatrajući da im je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje odluke u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljeni su spisi Splitsko-dalmatinske županije klasa: UP/I-942-04/97-01/3523, Upravnog suda u Splitu broj: UsI-654/2023 te Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Usž-761/2024.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

1) Upravni postupak

3. Upravni postupak pokrenut je 1. srpnja 1997. kada su podnositelji podnijeli zahtjev za davanje u vlasništvo nekretnina označenih kao zkčbr. 6864/3, 6864/5, 6169/1, 6169/2, 410, 8695, 8696/1, 8649 i 6850/2, sve k.o. Split, koje su oduzete njihovim pravnim prednicima u korist države, podredno utvrđivanje prava na naknadu za oduzetu imovinu.

Rasprava u Uredu državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji održana je 20. listopada 2011.

Na spornim nekretninama održan je očevid 19. ožujka 2012.

Iduća rasprava u Uredu državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji održana je 11. listopada 2012.

Djelomičnim rješenjem Ureda državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji klasa: UP/I-942-04/97-01/3523, urbroj: 2181-05-01/018-13-33/JO od 20. ožujka 2013. podnositeljima je utvrđeno pravo na naknadu u obveznicama Republike Hrvatske za kčbr. 6169/1 i 6169/2, sve k.o. Split.

Protiv navedenog djelomičnog rješenja podnositelji su 19. travnja 2013. podnijeli žalbu.

Protiv navedenog djelomičnog rješenja Brodosplit d.d. je, kao zainteresirana osoba, 19. travnja 2013. podnio žalbu.

Rješenjem Ministarstva pravosuđa, Uprave za građansko, trgovačko i upravno pravo klasa: UP/II-942-01/13-01/480, urbroj: 514-04/01-16-04 od 12. siječnja 2016. poništeno je navedeno djelomično rješenje i predmet je vraćen tijelu prvog stupnja na ponovni postupak.

Rasprave u Uredu državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji održane su 6. travnja 2016., 25. svibnja 2017. i 20. lipnja 2017.

Vještak je dostavio nalaz i mišljenje 10. ožujka 2017.

Podneskom od 13. travnja 2017. podnositelji su se očitovali na nalaz i mišljenje vještaka.

Iduće rasprave održane su 25. svibnja 2017. i 20. lipnja 2017.

Djelomičnim rješenjem Ureda državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji klasa: UP-I-942-04/97-01/3523, urbroj: 2181-05-01/018-17-63 od 25. rujna 2017. podnositeljima je dano u vlasništvo neizgrađeno građevinsko zemljište pobliže opisano u izreci rješenja.

Protiv navedenog djelomičnog rješenja RNK Split s.d.d. je, kao zainteresirana osoba, 19. travnja 2017. podnio žalbu.

Rješenjem Ministarstva pravosuđa, Uprave za građansko, trgovačko i upravno pravo klasa: UP/II-942-01/17-01/437, urbroj: 514-05-02-01-02-18-03 od 8. veljače 2018. poništeno je navedeno djelomično rješenje od 25. rujna 2017. i predmet je vraćen prvostupanjskom tijelu na ponovni postupak.

Rasprava u Uredu državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji održana je 3. svibnja 2018.

Vještak je dostavio dopunu nalaza i mišljenja 29. siječnja 2019.

Iduća rasprava održana je 26. ožujka 2019.

Vještak je dostavio dopunu nalaza i mišljenja 24. svibnja 2019.

Djelomičnim rješenjem Ureda državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji klasa: UP-I-942-04/97-01/3523, urbroj: 2181-05-01/018-19-21 od 19. studenoga 2019. podnositeljima je dano u vlasništvo neizgrađeno građevinsko zemljište pobliže opisano u izreci rješenja (točka 1. izreke), obveznikom povrata određen je Grad Split (točka 2. izreke) te je utvrđeno da će se nakon pravomoćnosti djelomičnog rješenja izvršiti uknjižba prava vlasništva na podnositelje u odgovarajućim suvlasničkim dijelovima (točka 3. izreke). Za preostali dio zemljišnoknjižnih čestica podnositeljima je utvrđena naknada u obveznicama Republike Hrvatske (točka 4. izreke), obveznikom naknade je utvrđena Republika Hrvatska (točka 5. izreke), utvrđeno je da je Ministarstvo financija dužno naknadu iz točke 4. isplatiti odjednom u roku trideset dana od dana zaprimanja cjelovite dokumentacije (točka 6. izreke), da će se o preostalom dijelu zahtjeva odlučiti naknadno (točka 7. izreke) i da svaka stranka snosi svoje troškove (točka 9. izreke).

Protiv navedenog djelomičnog rješenja Grad Split je 13. prosinca 2019. podnio žalbu.

Podnositelji su podnijeli žalbu 3. veljače 2020.

Rješenjem Ministarstva pravosuđa, Uprave za građansko, trgovačko i upravno pravo klasa: UP/II-942-01/20-01/33, urbroj: 514-05-02-01-02/17-20-07 od 3. lipnja 2020. poništeno je djelomično rješenje od 19. studenoga 2019. u dijelu pod točkama 1. – 3. te je u tom dijelu predmet vraćen prvostupanjskom tijelu na ponovni postupak.

Rasprava u Uredu državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji održana je 5. studenoga 2020.

Djelomičnim rješenjem Upravnog odjela za imovinsko-pravne poslove Splitsko-dalmatinske županije klasa: UP/I-942-04/97-01/3523, urbroj: 2181/1-13/569-21-147 od 7. travnja 2021. podnositeljima je utvrđeno pravo na naknadu za izgrađeno građevinsko zemljište pobliže opisano u izreci tog rješenja i u iznosima navedenim u rješenju.

Protiv navedenog djelomičnog rješenja podnositelji su podnijeli žalbu 26. travnja 2021.

Rješenjem Ministarstva pravosuđa i uprave, Uprave za građansko, trgovačko i upravno pravo klasa: UP/II-942-01/21-01/193, urbroj: 514-04-02-01-01/07-21-02 od 5. srpnja 2021. odbijene su žalbe podnositelja kao neosnovane.

2) Upravnosudski postupak

4. Podnositelji su 13. rujna 2021. protiv navedenog rješenja Ministarstva pravosuđa i uprave pokrenuli upravni spor podnošenjem tužbe Upravnom sudu u Splitu koja je zaprimljena pod brojem UsI-3064/2021.

Ročište pred Upravnim sudom u Splitu održano je 1. prosinca 2022.

Presudom Upravnog suda u Splitu broj: UsI-3064/21-28 od 9. prosinca 2022. poništeno je rješenje od 5. srpnja 2021. i predmet je vraćen Ministarstvu pravosuđa i uprave na ponovni postupak.

U ponovljenom postupku Ministarstvo pravosuđa i uprave, Uprava za građansko, trgovačko i upravno pravo je rješenjem klasa: UP/II-942-01/22-01/319, urbroj: 514-04-02-01-01/08-23-04 od 6. veljače 2023. odbilo žalbe podnositelja kao neosnovane.

Podnositelji su 16. ožujka 2023. protiv navedenog rješenja podnijeli tužbu Upravnom sudu u Splitu koja je zaprimljena pod brojem: UsI-654/2023.

Ročište pred Upravnim sudom u Splitu održano je 19. listopada 2023.

Presudom Upravnog suda u Splitu broj: UsI-654/23-19 od 27. listopada 2023. odbijen je tužbeni zahtjev podnositelja kojim su tražili poništenje rješenja Ministarstva pravosuđa i uprave od 6. veljače 2023.

Protiv navedene presude Županijsko državno odvjetništvo u Splitu, kao zainteresirana osoba, podnijelo je žalbu 10. siječnja 2024.

Žalba je dostavljena podnositeljima na odgovor 6. veljače 2024.

Spis je dostavljen Visokom upravnom sudu na odlučivanje 4. ožujka 2024. te se vodi pod brojem: Usž-761/2024.

III. MJERODAVNO PRAVO

5. U glavi VI. (članci 63. – 70.) Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 67/18. i 21/22., u daljnjem tekstu: ZoSud/13) pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je model zaštite prava na suđenje u razumnom roku.

Pravna sredstva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku izmijenjena su Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 36/24.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. U rješenju broj: U-IIIA-1214/2018 od 19. ožujka 2019., U točkama 3. i 4. (»Narodne novine« broj 47/19.), Ustavni sud iznio je stajalište prema kojemu:

»3. Polazeći od sadržaja ustavne tužbe, Ustavni sud utvrdio je da podnositeljica u ustavnoj tužbi nije dokazala da je tijekom postupka koji je prethodio ustavnosudskom postupku koristila pravne lijekove protiv ‘šutnje uprave’ propisane člankom 218. stavkom 2. Zakona o općem upravnom postupku (‘Narodne novine’ broj 53/91. i 103/96.), odnosno člankom 26. stavcima 1. i 3. Zakona o upravnim sporovima (‘Narodne novine’ broj 53/91., 9/92. i 77/92.). Također, iz ustavne tužbe nije razvidno da je podnositeljica koristila pravna sredstva protiv ‘šutnje uprave’ koje propisuje članak 105. stavak 2. Zakona o općem upravnom postupku (‘Narodne novine’ broj 47/09., koji je stupio na snagu 1. siječnja 2010.) i članak 24. stavak 2. Zakona o upravnim sporovima (‘Narodne novine’ broj 20/10., koji je stupio na snagu 1. siječnja 2012.).

4. Polazeći od dosadašnje upravne prakse, naime, nesporno je da je cjelokupni postupak mogao, ali i nije morao, trajati kraće da je podnositeljica iskoristila pravo na žalbu, odnosno pravo na tužbu zbog ‘šutnje uprave’. Međutim, kako podnositeljica ustavnom tužbom nije dokazala da je ta pravna sredstva koristila, Ustavni sud u povodu konkretne ustavne tužbe nije nadležan ispitivati in abstracto bi li njihovo podnošenje dovelo do drugačije duljine trajanja konkretnog upravnog postupka.

Istovjetno pravno stajalište Ustavni sud izrazio je u svojoj odluci broj: U-IIIA-4885/2005 od 20. lipnja 2007. (‘Narodne novine’ broj 67/07.).«

6.1. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

U odluci broj: U-IIIA-7473/2022 od 27. lipnja 2023. (www.usud.hr) Ustavni sud je, imajući u vidu utvrđenje Europskog suda za ljudska prava da zakonodavni model propisan ZoSud-om/13 nije u skladu s člankom 13. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02., 1/06. i 13/17.) (v. točku 14.3. obrazloženja odluke), zauzeo stajalište da se korištenje dopuštenog pravnog sredstva protiv nerazumne duljine postupka prije podnošenja ustavne tužbe neće zahtijevati od podnositelja u slučaju kada Ustavni sud ocijeni da postupak u trenutku podnošenja ustavne tužbe a priori nerazumno dugo traje.

6.2. Podnositelji u ustavnoj tužbi, niti to proizlazi iz prvostupanjskog spisa, nisu pokazali da su tijekom postupka koji je prethodio ustavnosudskom postupku koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine upravnog postupka (tj. žalbu zbog šutnje uprave, koje je bilo propisano člancima 217. i 246. Zakona o općem upravnom postupku /»Narodne novine« broj 53/91. i 103/96./, odnosno koje je propisano člancima 105. i 119. Zakona o općem upravnom postupku /»Narodne novine« broj 47/09. i 110/21.; u daljnjem tekstu: ZUP/, kao ni upravni spor radi donošenja pojedinačne odluke koja nije donesena u propisanom roku, propisan člankom 22. stavkom 2. točkom 2. Zakona o upravnim sporovima /»Narodne novine« broj 20/10., 143/12., 152/14., 94/16. – odluka i rješenje USRH broj: U-I-2753/2012 i dr., 29/17. i 110/21.; u daljnjem tekstu: ZUS/).

Ustavni sud napominje da požurnice koji su podnositelji podnosili tijekom postupka ne predstavljaju dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine upravnog postupka.

6.3. Budući da podnositelji nisu koristili pravno sredstvo koje im je na temelju ZUP-a odnosno ZUS-a bilo na raspolaganju u svrhu ubrzanja upravnog postupka (niti je to razvidno iz dostavljenih isprava), Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba nedopuštena u dijelu u kojem je podnesena zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku uzrokovane nerazumno dugim trajanjem upravnog postupka.

7. Ustavni sud utvrđuje da u trenutku podnošenja ustavne tužbe upravnosudski postupak a priori nerazumno dugo traje. Naime, od dana kada su podnositelji podnijeli tužbu Upravnom sudu u Splitu (13. rujna 2021.) do donošenja ove odluke (26. rujna 2024.) postupak traje tri (3) godine i trinaest (13) dana.

7.1. Imajući u vidu okolnosti konkretnog slučaja, ocjena je Ustavnog suda da podnositelji nisu bili dužni prethodno koristiti dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine upravnosudskog postupka.

8. Budući da u trenutku podnošenja ustavne tužbe upravnosudski postupak a priori nerazumno dugo traje, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

9. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositelja od dana kada je podnesena tužba Upravnom sudu u Splitu (13. rujna 2021.) do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

1) Duljina upravnosudskog postupka

10. Podnositelji su tužbu Upravnom sudu u Splitu podnijeli 13. rujna 2021.

U trenutku odlučivanja o ovoj ustavnoj tužbi predmet se vodi pred Visokim upravnim sudom pod brojem: Usž-761/2024.

Ustavni sud utvrđuje da postupak u konkretnom slučaju od podnošenja tužbe (13. rujna 2021.) do dana donošenja ove odluke (26. rujna 2024.) traje ukupno tri (3) godine i trinaest (13) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

11. Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

12. Ustavni sud utvrđuje da je upravni spor pred Upravnim sudom u Splitu, od dana kada su podnositelji podnijeli tužbu (13. rujna 2021.) do dana kada je donesena prvostupanjska presuda (9. prosinca 2022.), trajao preko jedne godine. Nakon što je poništeno upravno drugostupanjsko rješenje te su podnositelji ponovno podnijeli tužbu (16. ožujka 2023.) Upravni sud u Splitu donio je presudu 27. listopada 2023., protekom sedam mjeseci.

Ustavni sud ocjenjuje da u tom razdoblju nije bilo neaktivnosti Upravnog suda u Splitu odnosno neosnovanih zastoja u radu suda.

Do donošenja odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom predmetu postupak nije dovršen i vodi se po žalbi Županijskog državnog odvjetništva u Splitu pred Visokim upravnim sudom od 4. ožujka 2024.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

13. Ustavni sud utvrđuje da podnositelji u razmatranom razdoblju nisu pridonijeli duljini trajanja postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

14. Imajući u vidu trajanje postupka u razmatranom razdoblju više od tri (3) godine, okolnost da postupak još uvijek nije okončan te posebice činjenicu da podnositelji svojim ponašanjem nisu pridonijeli duljini postupka, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima i obvezama, koje je pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

15. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Visokog upravnog suda dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

16. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U konkretnom slučaju uzeo je u obzir da postupak još nije okončan.

17. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

18. Na temelju članka 72. Ustavnog zakona riješeno je kao u izreci rješenja.

Broj: U-IIIA-470/2024

Zagreb, 26. rujna 2024.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.