## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-481/1996 od 23. rujna 1998.

### NN 128/1998 (2.10.1998.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-481/1996 od 23. rujna 1998.

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj
tužbi J. I. iz B. G., na sjednici održanoj dana 23. rujna 1998. godine,
donio je

## **ODLUKU**

I. Ustavna tužba se usvaja i ukidaju se:

- presuda Županijskog suda u Osijeku, broj Kž-197/96 od 6. lipnja 1996.
godine;

- presuda Općinskog suda u Županji, broj: K-77/95 od 22. veljače 1996.
godine.

II. Predmet se vraća Općinskom sudu u Županji na ponovni postupak.

III. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

J. I. iz B. G., po punomoćniku D. Š., odvjetniku iz Ž., podnio je ustavnu
tužbu smatrajući da su mu presudom Općinskog suda u Ž., broj: K-77/95 od
22. veljače 1996. godine i presudom Županijskog suda u O., broj: Kž-197/96
od 6. lipnja 1996. godine, povrijeđena ustavna prava iz članka 19. stavka
2., članka 26., članka 29., članka 31. stavka 1. i članka 115. stavka 3.
Ustava. Smatra da u kaznenom postupku nije dokazano da je počinio kaznena
djela za koja je pravomoćno osuđen.

Prvostupanjskom presudom podnositelj je proglašen krivim zbog kaznenog
djela krivotvorenja isprave iz članka 206. stavka 2. u svezi sa stavkom
1. istog članka tada važećeg Krivičnog zakona Republike Hrvatske ("Narodne
novine", br. 32/93, 38/93, 16/96, 28/96 - nastavno: KZRH) jer je u svojoj
radnoj knjižici, u rubrici "Podaci o obrazovanju" u kojoj je bilo upisano
da je školske godine 1983/84. završio 6. razred osnovne škole, izbrisao
i umjesto broja "6" i riječi "šest" svojeručno upisao broj "8" i riječ
"osam". Istom presudom proglašen je krivim i zbog kaznenog djela ovjeravanja
neistinitog sadržaja iz članka 208. stavka 1. KZRH jer je prilikom podnošenja
molbe za zasnivanje radnog odnosa u svojstvu pripravnika u Policijskoj
upravi Ž., u molbi i obrascu upitnika naveo da ima završenu osnovnu školu
i priložio radnu knjižicu te mu je Ministarstvo unutarnjih poslova Republike
Hrvatske, povjerovavši da se radi o istinitim navodima i istinitoj dokumentaciji,
izdalo rješenje o zasnivanju radnog odnosa u svojstvu pripravnika u Policijskoj
upravi Ž. Za navedena djela izrečena mu je uvjetna osuda tako da mu je
utvrđena jedinstvena kazna zatvora u trajanju od šest mjeseci s rokom kušnje
od jedne godine.

Županijski sud u O. je odbio podnositeljevu žalbu i potvrdio prvostupanjsku
presudu.

Ustavna tužba je osnovana.

Ustavni sud Republike Hrvatske je utvrdio da su presudom, kojom je podnositelj
proglašen krivim zbog kaznenog djela ovjeravanja neistinitog sadržaja iz
članka 208. stavka 1. KZRH, kao i presudom kojom je potvrđena prvostupanjska
presuda, povrijeđena podnositeljeva ustavna prava iz članka 31. stavka
1. i članka 115. stavka 3. Ustava.

Prema odredbi članka 208. stavka 1. KZRH, koja je primijenjena u konkretnom
slučaju, zatvorom od tri mjeseca do pet godina kaznit će se onaj tko dovođenjem
u zabludu nadležnog tijela učini da ovaj u javnoj ispravi, zapisniku ili
knjizi, ovjeri štogod neistinito što ima služiti kao dokaz u pravnom prometu.

Obrazlažući prvostupanjsku presudu, Općinski sud navodi da je podnositelj
u molbi za zasnivanje radnog odnosa u Policijskoj upravi Ž. naveo da ima
završenu osnovnu školu te da je službenoj osobi koja je ispunjavala upitnik
s podacima o kandidatu, osobno govorio podatke pri čemu je izjavio da je
završio osnovnu školu i molbi priložio radnu knjižicu. Time je, po mišljenju
suda, doveo u zabludu službenu osobu uslijed čega je podnositelju izdano
rješenje o zasnivanju radnog odnosa, čime je počinio kazneno djelo ovjeravanja
neistinitog sadržaja iz članka 208. stavka 1. KZRH.

Iz spisa Općinskog suda u Ž., broj K-77/95 proizlazi:

- da podnositelj u molbi za primitak u radni odnos, od 30. kolovoza
1991. godine, nije naveo podatak da je završio osnovnu školu;

- da u upitniku Ministarstva unutarnjih poslova nije navedeno da je
podnositelj završio osnovnu školu, već je u rubrici "Stečena školska sprema"
upisano da je podnositelj pohađao Osnovnu školu "M. S." u B. G. od 1976.
do 1982. godine, dakle šest godina;

- da je podnositelj u svom životopisu naveo da je završio osnovnu školu;

- da je uz molbu za zasnivanje radnog odnosa priložio i radnu knjižicu.

Objekt kaznenog djela ovjeravanja neistinitog sadržaja iz članka 208.
stavka 1. KZRH su javne isprave, zapisnici i knjige. Za postojanje ovog
kaznenog djela potrebno je da je nadležno tijelo ovjerilo neistinite podatke
u javnoj ispravi, zapisniku ili knjizi, dovedeno u zabludu da je ono što
ovjerava istinito. Zapravo se radi o stvaranju prave isprave, tj. isprave
koja potječe od onoga tko je na njoj označen kao izdatnik, ali s neistinitim
sadržajem.

Pod javnim ispravama, u smislu ovog kaznenog djela, podrazumijevaju
se samo one isprave koje imaju karakter potvrda, uvjerenja i sl., a ne
i one isprave koje imaju karakter odluka i koje nadležno tijelo donosi
na temelju provedenog postupka i ocjene dokaza, kao što je slučaj u ovom
predmetu.

Ne postoji ovo kazneno djelo ako stranka u svom zahtjevu ili molbi,
upućenoj nadležnom tijelu, navede neistinite okolnosti, a nadležno tijelo
ne provede potrebno provjeravanje ili pogrešno ocijeni istinitost navoda
stranke koji su mu poslužili za donošenje odluke.

Slijedom iznijetog, Ustavni sud je utvrdio da u konkretnom slučaju nisu
ostvarena bitna obilježja kaznenog djela ovjeravanja neistinitog sadržaja
iz članka 208. stavka 1. KZRH te da su presudom, kojom je podnositelj osuđen
za to kazneno djelo, kao i presudom kojom je potvrđena prvostupanjska presuda,
povrijeđena podnositeljeva ustavna prava iz članka 31. stavka 1. i članka
115. stavka 3. Ustava Republike Hrvatske.

Prema odredbi članka 31. stavka 1. Ustava, nitko ne može biti kažnjen
za djelo koje, prije nego je počinjeno, nije bilo utvrđeno zakonom ili
međunarodnim pravom kao kazneno djelo, niti mu se može izreći kazna koja
nije bila određena zakonom.

Presudama koje nisu utemeljene na zakonu, povrijeđeno je i ustavno načelo
iz članka 115. stavka 3. Ustava da sudovi sude na temelju Ustava i zakona.

Stoga je Ustavni sud, na temelju članka 59. stavka 1. i članka 60. Poslovnika
Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", br. 29/94), odlučio
kao u izreci.

Objavljivanje ove odluke u službenom glasilu Republike Hrvatske temelji
se na odredbi članka 20. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-481/1996
Zagreb, 23. rujna 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik **Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 128/1998-5820