## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-3453/2007 od 22. listopada 2008.

### NN 127/2008 (3.11.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-3453/2007 od 22. listopada 2008.

3664

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Č. C. iz Z., na sjednici održanoj 22. listopada 2008. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gzp-45/07-5 od 27. kolovoza 2007., te se predmet vraća Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

III. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti novo rješenje u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od trideset (30) dana, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gzp-45/07-5 od 27. kolovoza 2007., kojim je odbijen, kao neosnovan, zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, zbog dugotrajnosti postupka koji se vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod brojem Z-16031/04, a u vrijeme podnošenja zahtjeva, postupak se u povodu žalbe vodio pred Županijskim sudom u Zagrebu pod brojem Gž-3333/05.

U ustavnoj tužbi podnositelj navodi da se u konkretnom slučaju radi o postupku koji je žurne naravi. Smatra da je Vrhovni sud Republike Hrvatske pogrešno ocijenio da razdoblje trajanja njegovog zemljišnoknjižnog postupka od preko tri (3) i četiri (4) mjeseca ne predstavlja povredu prava na suđenje u razumnom roku.

Podnositelj smatra da mu je povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst), te predlaže Ustavnom sudu da donese odluku na temelju odredaba članka 63. Ustavnog zakona, odnosno usvoji ustavnu tužbu i odredi primjerenu naknadu zbog povrede navedenog ustavnog prava.

2. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, na temelju navoda ustavne tužbe, uvida u spis Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gzp-45/07 i uvida u spis Općinskog građanskog suda Zagrebu broj: Z-16031/04, utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2.1. ZEMLJIŠNOKNJIŽNI POSTUPAK

Podnositelj je 27. travnja 2004. podnio Općinskom građanskom sudu u Zagrebu prijedlog radi upisa prava vlasništva u z. k. ul. 14609 k. o. Grad Zagreb.

Općinski građanski sud u Zagrebu je odbio, rješenjem broj: Z-16031/04 od 2. svibnja 2005., prijedlog podnositelja i odredio zabilježbu odbijenog prijedloga.

Protiv prvostupanjskog rješenja podnositelj je podnio je 12. svibnja 2005. žalbu, koju je Županijski sud u Zagrebu rješenjem od 20. ožujka 2007. odbio kao neosnovanu i potvrdio prvostupanjsko rješenje.

Dostava drugostupanjskog rješenja nije uspjela jer podnositelj, nakon pokušane dostave 11. i 12. lipnja 2008., po obavijesti poštara, nije preuzeo pošiljku.

2.2. POSTUPAK ZA ZAŠTITU PRAVA NA SUĐENJE U RAZUMNOM ROKU (VOĐEN PRED VRHOVNIM SUDOM REPUBLIKE HRVATSKE)

Na temelju odredbe članka 27. stavka 1. Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj 150/05. i 16/07.), podnositelj je 31. siječnja 2007., podnio Vrhovnom sudu Republike Hrvatske zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u postupku koji se vodio pred Županijskim sudom u Zagrebu.

Vrhovni sud Republike Hrvatske zauzeo je stajalište da se duljina spornog postupka, za koji je utvrdio da se u pravno relevantnom razdoblju od podnošenja prijedloga radi upisa u zemljišne knjige 27. travnja 2004. do donošenja odluke o zahtjevu podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, vodio u trajanju od tri (3) godine i (4) mjeseca, u danom trenutku ne može smatrati prekoračenjem razumnog roka.

3. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Mjerodavno pravo sadržano je u odredbama članka 4. stavka 1. i članka 27. stavaka 1. i 2. Zakona o sudovima, te u odredbama članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.

Navedene odredbe glase:

Članak 4.

(1) Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)

III. ZAŠTITA PRAVA NA SUĐENJE U RAZUMNOM ROKU

Članak 27.

(1) Stranka u sudskom postupku koja smatra da nadležni sud nije odlučio u razumnom roku o njezinom pravu ili obvezi ili o sumnji ili optužbi za kažnjivo djelo, može neposredno višem sudu uputiti zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

(2) Ako se zahtjev odnosi na postupak koji je u tijeku pred Visokim trgovačkim sudom Republike Hrvatske, Visokim prekršajnim sudom Republike Hrvatske ili Upravnim sudom Republike Hrvatske, o zahtjevu će odlučiti Vrhovni sud Republike Hrvatske.

Članak 62.

(1) Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti (...) kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom (...).

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. U ovom slučaju Ustavni sud treba ispitati je li način na koji je Vrhovni sud Republike Hrvatske tumačio i primijenio mjerodavne odredbe Zakona o sudovima u skladu s Ustavom zajamčenim pravom na suđenje u razumnom roku na način kako ga tumači Ustavni sud.

4.2. Ustavni sud prvo primjećuje da je u konkretnom slučaju Vrhovni sud Republike Hrvatske, pri utvrđivanju pravno relevantnog razdoblja pravilno uzeo u obzir ukupno trajanje spornog zemljišnoknjižnog postupka od podnošenja prijedloga do donošenja rješenja o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (vidi točku 2.2. obrazloženja ove odluke).

Ustavni sud, nadalje, primjećuje da je Vrhovni sud Republike Hrvatske svoje stajalište da u spornom postupku podnositelju nije povrijeđeno pravo zajamčeno odredbom članka 4. stavka 1. Zakona o sudovima utemeljio prvenstveno na činjenici da se postupak u slučaju podnositelja vodio tri godine i četiri mjeseca, uz činjenicu da pravomoćna odluka u trenutku donošenja odluke o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku nije dostavljena podnositelju.

Međutim, Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine trajanja postupka mora ocijeniti u svjetlu okolnosti svakog pojedinog predmeta i to primjenom svih sljedećih kriterija: složenosti predmeta, ponašanja podnositelja i nadležnih sudova, te važnosti za podnositelja onoga o čemu se u postupku odlučuje. Pri utvrđivanju postojanja eventualne povrede prava na suđenje u razumnom roku potrebno je ocijeniti svaki kriterij posebno te zatim sve zajedno.

Imajući u vidu da se u konkretnom slučaju radi o zemljišnoknjižnom postupku, koji je prema ocjeni Ustavnoga suda od posebnog značaja za podnositelja, kao i rokove za postupanje u takvim postupcima propisane Zemljišnoknjižnim poslovnikom (»Narodne novine«, broj 81/97., 109/02., 123/02., 153/02., 14/05.), zemljišnoknjižni sud je trebao postupati posebno učinkovito. Tako je i Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda utvrdio da se od sudova zahtijeva veća učinkovitost u postupcima koji imaju veći značaj za podnositelje.

Stoga, Ustavni sud ne može prihvatiti stajalište Vrhovnog suda Republike Hrvatske izraženo u osporenom rješenju da se duljina trajanja zemljišnoknjižnog postupka, tri (3) godine i četiri (4) mjeseca, ne može smatrati prekoračenjem razumnog roka i povredom prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Slijedom navedenog, Ustavni sud ocjenjuje da je osporenim rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske podnositelju povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava.

5. Slijedom navedenog, na temelju odredaba članaka 73. i 76. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke, a na temelju odredaba članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točki III. izreke.

6. Objava odluke (točka IV. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

7. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme rješenja u roku osam (8) dana od dana njegove otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki III. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIVs-3453/2007

Zagreb, 22. listopada 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 127/2008-3664