## Zakon o hrvatskom državljanstvu

### NN 53/1991 (8.10.1991.), Zakon o hrvatskom državljanstvu

# SABOR REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, a u svezi s člancima
6. i 7. Ustavnog zakona za provedbu Ustava Republike Hrvatske, donosim

## UKAZ

### o proglašenju Zakona o hrvatskom državljanstvu

Proglašavam Zakon o hrvatskom državljanstvu, kojeg je Sabor Republike
Hrvatske donio na sjednicama Vijeća općina 26. lipnja 1991. i Društveno-političkog
vijeća 26. lipnja 1991. godine.

Klasa: 011-01/91-01/63

Urbroj: 71-91-1

Zagreb, 28. lipnja 1991.

Predsjednik Republike Hrvatske

**dr. Franjo Tuđman, v. r.**

---

## ZAKON

### o hrvatskom državljanstvu

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim zakonom uređuje se hrvatsko državljanstvo, pretpostavke za njegovo
stjecanje i prestanak.

Članak 2.

Državljanin Republike Hrvatske koji ima i strano državljanstvo, smatra
se pred tijelima državne vlasti Republike Hrvatske isključivo hrvatskim
državljaninom.

II. STJECANJE DRŽAVLJANSTVA

Članak 3.

Hrvatsko državljanstvo stječe se:

1. podrijetlom;

2. rođenjem na teritoriju Republike Hrvatske;

3. prirođenjem;

4. po međunarodnim ugovorima.

Članak 4.

Podrijetlom stječe hrvatsko državljanstvo dijete:,

1. čija su oba roditelja u trenutku njegova rođenja hrvatski državljani;

2. čiji je jedan od roditelja u trenutku rođenja djeteta hrvatski državljanin,
a dijete je rođeno u Republici Hrvatskoj ;

3. čiji je jedan od rodltelja u trenutku rođenja djeteta hrvatski državljanin,
drugi bez državljanstva, ili nepoznatog državljanstva a dijete je rođeno
u inozemstvu.

Podrijetlom stječe hrvatsko državljanstvo i dijete stranog državljanstva
ili bez državljanstva ako su ga prema odredbama posebnog zakona usvojili
hrvatski državljani sa srodničkim učinkom. Takvo se dijete smatra hrvatskim
državljaninom od trenutka rođenja.

Članak 5.

Podrijetlom stječe hrvatsko državljanstvo dijete čiji je jedan od roditelja
u trenutku njegova rođenja hrvatski državljanin, a dijete je rođeno u inozemstvu,
ima prijavljeno prebivalište i živi u Republici Hrvatskoj. Takvo se dijete
smatra hrvatskim državljaninom od trenutka rođenja.

Članak 6.

Podrijetlom stječe hrvatsko državljanstvo dijete koje je rođeno u inozemstvu
a nema prijavljeno prebivalište i ne živi u Republici Hrvatskoj, ako jedan
od roditelja koji je hrvatski drižavljanin da pisanu izjavu da se dijete
smatra hrvatskirn državljaninom a drugi roditelj je stranog državljanstva
ali ne one države u kojoj je dijete rođeno, i ne protivi se takvoj izjavi.
Takvo se dijete smatra hrvatskim državljaninom od trenutka rođenja.

Članak 7.

Hrvatsko državljanstvo stječe dijete koje je rođeno ili nađeno na području
Republike Hrvatske, ako su mu oba roditelja nepoznata ili su nepoznatog
državljanstva ili su bez državljanstva. Djetetu će prestati hrvatsko državljanstvo
ako se do navršene 14. godine njegova života utvrdi da su mu oba roditelja
strani državljani.

Članak 8.

Prirođenjem može steći hrvatsko državljanstvo stranac koji je podnio
zahtjev za primanje u hrvatsko državljanstvo ako udovoljava ovim pretpostavkama:

1. da je navršio 18 godina života te da mu nije oduzeta poslovna sposobnost;

2. da ima otpust iz stranog državljanstva ili da podnese dokaz da će
otpust dobiti ako bude primljen u hrvatsko državljanstvo;

3. da je do podnošenja zahtjeva imao prijavljen boravak najmanje pet
godina neprekidno na teritoriju Republike Hrvatske;

4. da poznaje hrvatski jezik i latinično pismo;

5. Da se iz njegova ponašanja može zaključiti da poštuje pravni poredak
i običaje u Republici Hrvatskoj i da prihvaća hrvatsku kulturu.

Smatrat će se da je udovoljeno pretpostavci iz točke 2. stavka 1. ovoga
članka, ako je zahtjev podnijela osoba koja je bez državljanstva ili koja
će ga prema zakonu zemlje čiji je državljanin izgubiti samim prirođenjem.

Ako strana država ne dopušta otpust ili za otpust postavlja pretpostavke
kojima se ne može udovoljiti, dovoljna je izjava osobe koja je podnijela
zahtjev da se pod pretpostavkom stjecanja hrvatskog državljanstva odriče
stranog državljanstva.

Članak 9.

Osoba koja je rođena na teritoriju Republike Hrvatske a do podnošenja
zahtjeva ima u Republici Hrvatskoj uredno prijavljeno prebivalište najmanje
pet godina može steći hrvatsko državljanstvo iako ne udovoljava pretpostavkama
iz članka 8. stavka 1. točaka 1, 2. i 4. ovoga zakona.

Članak 10.

Stranac koji je u braku s hrvatskim državljaninom i kojem je odobreno
trajno nastanjenje na području Republike Hrvatske, može prirođenjem steći
hrvatsko državljanstvo iako ne udovoljava pretpostavkama iz članks 8. stavka
1. točaka 1-4. ovoga zakona.

Članak 11.

Iseljenik kao i njegovi potomci mogu prirođenjem steći hrvatsko državljanstvo
iako ne udovoljavaju pretpostavkama iz članka 8. stavka 1. točaka 1-4.
ovoga zakona.

Stranac koji je u braku s iseljenikom koji je stekao hrvatsko državljanstvo
u smislu odredbe stavka 1. ovoga članka može steći hrvatsko državljanstvo,
iako ne udovoljava pretpostavkama iz članka 8. stavka 1. točaka 1-4. ovoga
zakona.

U smislu stavka 1. ovoga članka, iseljenik je osoba koja se iselila
iz Hrvatske u namjeri da u inozemstvu stalno živi.

Članak 12.

Stranac čije bi primanje u hrvatsko državljanstvo predstavljalo interes
za Republiku Hrvatsku, može prirođenjem steći hrvatsko državljanstvo iako
ne udovoljava pretpostavkama iz članka 8. stavka 1. točaka 1. -4. ovoga
zakona.

Hrvatsko državljanstvo može steći i bračni drug osobe iz stavka 1. ovoga
članka koja je stekla hrvatsko državljanstvo, iako ne udovoljava pretpostavkama
iz članka 8. stavka 1. točaka 1-4. ovoga zakona.

Članak 13.

Prirođenjem stječe hrvatsko državljanstvo maloljetno dijete:

1. ako oba roditelja stječu državljanstvo prirođenjem, ili

2. ako prirođenjem stječe državljanstvo samo jedan od roditelja, a dijete
živi u Republici Hrvatskoj, ili

3. ako prirođenjem stječe državljanstvo samo jedan od roditelja, drugi
je bez državljanstva ili nepoznatog državljanstva, a dijete živi u inozemstvu.

U smislu odredbe stavka 1. ovoga članka, prirođenjem stječe državljanstvo
i maloljetno dijete osobe iz članka 9. ovoga zakona.

Članak 14.

Maloljetno dijete stranog državljanstva ili bez državljanstva, koje
je hrvatski državljanin usvojio s roditeljskim učinkom stječe hrvatsko
državljanstvo na zahtjev usvojitelja, iako ne udovoljava pretpostavkama
iz članka 8. stavka 1. točaka 1-4. ovoga zakona.

Članak 15.

Hrvatski državljanin koji je tražio i ishodio otpust iz hrvatskog državljanstva
radi stjecanja kojeg stranog državljanstva, što mu je kao pretpostavka
za obavljanje kakvog poziva ili djelatnosti postavila strana država u kojoj
ima prebivalište, može ponovo steći hrvatsko državljanstvo iako ne udovoljava
pretpostavkama iz članka 8. stavka 1. točaka 1.-4. ovoga zakona.

Članak 16.

Pripadnik hrvatskog naroda koji nema prebivalište u Republici Hrvatskoj,
može steći hrvatsko državljanstvo ako udovoljava pretpostavkams iz članka
8. stavka 1. točaka 4. i 5. ovoga zakona i dade pisanu izjavu da se smatra
hrvatskim državljaninom.

Izjava iz stavka 1. ovoga članka se predaje nadležnom tijelu ili diplomatskom
ili konzularnom predstavništvu Republike Hrvatske u inozemstvu.

III. PRESTANAK DRŽAVLJANSTVA

Članak 17.

Hrvatsko državljanstvo prestaje:

1. otpustom;

2. odricanjem;

3. po međunarodnim ugovorima.

Članak 18.

Otpust iz hrvatskog državljanstva može se dati osobi koja je podnijel
zahtjev za otpust i udovoljava ovim pretpostavkama:

1. da je navršila 18 godina života;

2. da nema smetnji glede vojne obveze;

3. da je podmirila dužne poreze, takse i druge javne dadžbine te obveze
prema pravnim i fizičkim osobama u Republici Hrvatskoj, za koje postoji
izvršni naslov;

4. da je pravno uredila imovinske obveze iz bračnog odnosa i odnosa
roditelja i djece prema hrvatskim državljanima i prema osobama koje ostaju
živjeti u Republici Hrvatskoj ;

5. da ima strano državljanstvo ili da je dokazala da će biti primljena
u strano državljanstvo.

Otpust iz hrvatskog državljanstva ne može dobiti osoba protiv koje se
u Republici Hrvatskoj vodi kazneni postupak zbog djela koje se goni po
službenoj dužnosti ili ako je u Republici Hrvatskoj osuđena na kaznu zatvora
dok tu kaznu ne izdrži.

Članak 19.

Rješenje o otpustu iz hrvatskog državljanstva stavit će se izvan snage
posebnim rješenjem, na zahtjev osobe koja je dobila otpust, ako ona ne
stekne strano državljanstvo u roku od jedne godine od dana objave rješenja
u otpustu u "Narodnim novinama" i nastavi živjeti u Republici
Hrvatskoj.

Rješenje o otpustu stavit će se izvan snage posebnim rješenjem na zahtjev
osobe koja je dobila otpust i iselila se iz Republike Hrvatske ako ona
u roku od tri godine od dana iseljenja nije stekla strano državljanstvo,
a o tome je u roku od naredne tri godine obavijestila diplomatsko ili konzularno
predstavništvo Republike Hrvatske u inozemstvu ili neposredno tijelo nadležno
za donošenje rješenja o otpustu.

Članak 20.

Djetetu do navršene 18. godine žiaota prestaje otpustom hrvatsko državljanstvo:

1. na zahtjev oba roditelja kojima je hrvatsko državljanstvo prestalo
otpustom; ili

2. ako je hrvatsko državljanstvo prestalo na taj način jednom od roditelja,
a drugi roditelj je strani državljanin.

Dijete do navršene 18. godine života, usvojeno od stranih državljane
sa srodničkim učinkom, otpustit će se iz hrvatskog državljanstva na zahtjev
usvojitelja.

Članak 21.

Punoljetni hrvatski državljanin koji ima prebivalište u inozemstvu,
a ima i strano državljanstvo, može se odreći hrvatskog državljanstva.

Članak 22.

Djetetu do navršene 18. godine života prestaje odricanjem hrvatsko državljanstvo:

1. na zahtjev roditelja kojima je hrvatsko državljanstvo prestalo odricanjem;
ili

2. ako je hrvatsko državljanstvo prestalo na taj način jednom od roditelja,
a drugi roditelj je strani državljanin.

Djetetu do navršene 18. godine života, usvojenom od stranih državljana
sa srodničkim učinkom prestat će hrvatsko državljanstvo odricanjem na zahtjev
usvojitelja.

Članak 23.

Osoba kojoj je kao maloljetnoj prestalo hrvatsko državljanstvo prema
članku 20. ili 22. ovoga zakona, stječe ponovno hrvatsko državljanstvo
ako ima prebivalište u Republici Hrvatskoj i ako da pisanu izjavu da se
smatra hrvatskim državljaninom.

IV. POSTUPOVNE ODREDBE

Članak 24.

Zahtjev za stjecanje ili za prestanak državljanstva podnosi se policijskoj
upravi odnosno policijskoj stanici.

Zahtjev za stjecanje ili za prestanak državljanstva može se podnijeti
i putem diplomatskog ili konzularnog predstavništva Republike Hrvatske
u inozemstvu.

Za maloljetno dijete roditelj podnosi zahtjev za stjecanje državljanstva,
odnosno daje pisanu izjavu da se smatra hrvatskim državljaninom.

Za stjecanje ili za prestanak državljanstva potreban je pristanak djeteta
starijeg od 14 godina.

Članak 25.

Poslove državljanstva obavljaju policijske uprave odnosno policijske
stanice, a rješenja o stjcanju i prestanku državljanstva donosi ministar
unutarnjih poslova.

Pravomoćna rješenja o stjecanju odnosno o prestanku državljanstva objavljuju
se poimenično u "Narodnim novinama".

Članak 26.

Ministarstvo unutarnjih poslova odbit će zahtjev za stjecanje ili za
prestanak državljanstva ako nisu ispunjene pretpostavke, osim ako je to
ovim zakonom drugačije uređeno.

Ministarstvo unutarnjih poslova može odbiti zahtjev za stjecanje ili
za prestanak državljanstva iako su ispunjene pretpostavke, ako ocijeni
da postoje razlozi od interesa za Republiku Hrvatsku zbog kojih se zahtjev
za stjecanje ili za prestanak državljanstva treba odbiti.

U obrazloženju rješenja o odbijanju zahtjeva za stjecanje državljanstva
ne moraju biti navedeni razlozi za odbijanje zahtjeva.

Članak 27.

O hrvatskom državljanstvu se vodi evidencija.

Evidenciju o državljanstvu vodi matični ured općine, a o hrvatskim državljanima
koji imaju prebivalište u inozemstvu i nadležno diplomatsko ili konzularno
predstavništvo Republike Hrvatske u inozemstvu.

Osobe rođene u Republici Hrvatskoj upisuju se u evidenciju o državljanstvu
koju vodi matični ured općine u kojoj se nalazi mjesto rođenja te osobe.

Osobe rođene u inozemstvu upisuju se u evidenciju o državljanstvu koju
vodi matični ured općine u kojoj se nalazi prebivalište osobe koja podnosi
zahtjev za stjecanje ili za prestanak hrvatskog državljanstva.

U središnju evidenciju upisuju se osobe koje prime hrvatsko državljanstvo
temeljem odredaba ovog zakona a nemaju prebivalište u Republici Hrvatskoj.

Članak 28.

Domovnica je javna isprava kojom se dokazuje hrvatsko državljanstvo,
a izdaje je matični ured općine.

Ministarstvo unutarnjih poslova nadležno je za vođenje postupka za utvrđivanje
državljanstva.

Članak 29.

Hrvatsko državljanstvo se dokazuje važećom osobnom kartom, vojnom legitimacijom
ili putovnicom.

Hrvatski državljanin koji nema ni jednu od isprava iz stavka 1. ovoga
članka dokazuje hrvatsko državljanstvo domovnicom koju, na temelju evidencije
o državljanstvu, izdaje matični ured općine.

V. PRIJELAZNE I ZAKLJUČNE ODREDBE

Članak 30.

Hrvatskim državljaninom smatra se osoba koja je to svojstvo stekla po
propisima važećim od dana stupanja na snagu ovoga zakona.

Hrvatskim državljaninom smatra se pripadnik hrvatskog naroda koji na
dan stupanja na snagu ovog zakona nema hrvatsko državljanstvo, a na dotični
dan ima prijavljeno prebivalište u trajanju od najmanje 10 godina u Republici
Hrvatskoj, ako da pisanu izjavu da se smatra hrvatskim državljaninom.

Pisana izjava iz stavka 2. ovoga članka predaje se policijskoj upravi
odnosno policijskoj stanici općine na čijem području osoba ima prebivalište.

Utvrđivanje pretpostavki iz stavka 2. ovoga članka obavlja policijska
uprava odnosno policijska stanica. Ako utvrdi da su ispunjene sve pretpostavke
naložit će upis u evidenciju o državljanstvu bez donošenja pisanog rješenja.
Ako utvrdi da nisu ispunjene sve pretpostavke odbit će zahtjev rješenjem.

Pisana izjava iz stavka 2. ovoga članka mora se podnijeti u roku 6 mjeseei
ako osoba živi u Republici Hrvatskoj, odnosno godinu dana ako živi u inozemstvu,
a rokovi počinju teći od dana stupanja na snagu ovoga zakona.

Članak 31.

Obrasce o vođenju evidencije o državljanstvu, sadržaju domovnice i načinu
vođenja evidencije propisuje ministar unutarnjih poslova.

Obrasce o vođenju evidencija o hrvatskim državljanima koji žive u inozemstvu,
kao i obrazac domovnice koja je namijenjena uporabi u inozemstvu propisuje
ministar unutarnjih poslova uz prethodno pribavljenu suglasnost ministra
inozemnih poslova.

Članak 32.

Smetnje za otpust iz državljanstva glede vojne obveze (članak 18. stavak
1. točka 2.) propisuje ministar obrane uz prethodno pribavljenu suglasnost
ministra unutarnjih poslova.

Članak 33.

Propisi u smislu odredbi članaka 31. i 32. ovoga zakona donijet će se
u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovoga zakona.

Članak 34.

Podaci u evidencijama o državljanstvu prema članku 4. stavku 2. i članku
20. stavku 2. ovoga zakona službena su tajna.

Članak 35.

Postupci pokrenuti temeljem Zakona o državljanstvu Socijalističke Republike
Hrvatske ("Narodne novine", br. 32/77) dovršit će se prema odredbama
ovoga zakona.

Članak 36.

Nadzor nad provođenjem ovoga zakona i propisa donesenih na temelju toga
zakona provodi Ministarstvo unutarnjih poslova.

Članak 37.

Stupanjem na snagu ovoga zakona prestaje važiti Zakon o državljanstvu
Socijalističke Republike Hrvatske ("Narodne novine",br. 32/77).

Do donošenja propisa iz članka 31. ovoga zakona primjenjivat će se Pravilnik
o načinu vođenja evidencije, obrascu za vođenje evidencije i obrascu uvjerenja
o državljanstvu ("Narodne novine", br. 7/78. 42/81).

Članak 38.

Ovaj zakon stupa na snagu danom objave u "Narodnim novinama".

Klasa: 224-01/91-01/03

Zagreb, 26. lipnja 1991.

SABOR REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća općina

**Luka Bebić, v. r.**

Predsjednik Sabora

**dr. Žarko Domljan. v. r.**

Predsjednik Društveno-političkog vijeća

**Ivan Vekić, v. r.**

Zakon, NN 53/1991-1272
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)