## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2831/2004 od 13. kolovoza 2004.

### NN 116/2004 (23.8.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2831/2004 od 13. kolovoza 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2203

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Ivan
Mrkonjić, Agata Račan, Emilija Rajić i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom S. P. iz T., kojeg zastupa J. F., odvjetnik
u Splitu, na sjednici održanoj 13. kolovoza 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja Županijskog suda u Splitu, broj:
Kv-436/04 od 15. srpnja 2004. godine.

Točkom
II. rješenja istražnog suca Županijskog suda u Splitu, broj: Kio-87/04 od 12.
srpnja 2004. godine odbijen je prijedlog Općinskog državnog odvjetnika u Splitu
za određivanje pritvora podnositelju.

Županijski
sud u Splitu, osporenim rješenjem, preinačio je prvostupanjsko rješenje na način
da se podnositelju određuje pritvor na temelju članka 105. stavka 1. točke 1.
Zakona o kaznenom postupku (»Narodne novine«, broj 62/03. – pročišćeni tekst).

Iz
obrazloženja osporenog rješenja proizlazi da je navedenim prvostupanjskim rješenjem
istražnog suca Županijskog suda u Splitu određeno provođenje istrage protiv
podnositelja zbog postojanja osnovane sumnje da je počinio kazneno djelo
opisano u članku 345. stavku 3. (pronevjera), u vezi s člankom 312. stav­kom 2.
(krivotvorenje službene isprave) Kaznenog zakona (»Narodne novine«, broj 110/97.,
27/98., 129/00. i 51/01.).

Nadalje
se navodi da je podnositelj bio zadužen za ovršne predmete u Općinskom sudu u
Trogiru, te da je po saznanju da će se sastati komisija za pregled tih spisa
pobjegao u Bosnu i Hercegovinu, susjednu državu, iz koje se u Republiku
Hrvatsku vratio nakon što je potrošio novac koji je imao uz sebe. Imajući u
vidu tu činjenicu, kao i činjenicu da u konkretnom slučaju nije utvrđen točan
iznos otuđenog novca, Županijski sud u Splitu utvrdio je postojanje okolnosti
koje upućuju na opasnost od bijega podnositelja.

2. U
ustavnoj tužbi podnositelj ističe da osporeno rješenje nije na zakonu
utemeljeno. Smatra da su njime, uslijed povredaodredaba kaznenog
postupka, povrijeđena ustavna prava sadržana u članku 22. stavku 2. i članku 24.
stavku 3. Ustava Republike Hrvatske.

Članak
22. stavak 2. Ustava glasi:

»Nikomu
se ne smije oduzeti ili ograničiti sloboda, osim kada je to određeno zakonom, o
čemu odlučuje sud.«

Članak
24. stavak 3. Ustava glasi:

»Svaka
se osoba koja je uhićena ili pritvorena ima pravo žaliti sudu, koji će bez
odgode odlučiti o zakonitosti lišenja slobode.«

Obrazlažući
ustavnu tužbu podnositelj navodi da u njegovom slučaju ne postoji opasnost od
bijega od kaznenog progona, posebno ističući činjenicu da je priznao počinjenje
kaznenih djela koja mu se stavljaju na teret.

Zaključno,
cijeneći osporeno rješenje nezakonitim, podnositelj predlaže Sudu ustavnu tužbu
usvojiti, te mjeru pritvora i osporeno rješenje ukinuti.

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

3. Članak
105. stavak 1. točka 1. Zakona o kaznenom postupku glasi:

»(1)
Ako postoji osnovana sumnja da je određena osoba počinila kazneno djelo,
pritvor se protiv te osobe može odrediti:

1) ako
postoje okolnosti koje upućuju na opasnost da će pobjeći (krije se, ne može se
utvrditi njezina istovjetnost i dr.).«

4. U konkretnom slučaju sudovi su odredili
produljenje pritvora podnositelju na temelju sljedećih činjeničnih utvrđenja:

– da je podnositelj suočen s mogućnošću otkrivanja počinje­nih
kaznenih djela već jednom napustio teritorij Republike Hrvat­ske, te se vratio
tek nakon što je potrošio novac koji je imao uz sebe;

– da tijekom ispitivanja, iako je podnositelj priznao
počinjenje kaznenih dijela koja mu se stavljaju na teret, nije utvrđen točan
iznos otuđenog novca.

5. Po provedenom ustavnosudskom postupku ovaj Sud
ocjenjuje da je osporeno rješenje u konkretnom slučaju doneseno u skladu s
mjerodavnim odredbama Zakona o kaznenom postupku. Županijski sud u Splitu je
utvrdio postojanje zakonske osnove za produljenje pritvora podnositelju,
valjano obrazloživši razloge za donošenje svog rješenja.

Podnositelju nije povrijeđeno ustavno pravo sadržano
u članku 22. stavku 2. Ustava, jer je lišen slobode na temelju odluke suda, a
po utvrđivanju postojanja zakonske osnove za njegovo uhićenje.

Također,
podnositelju nije povrijeđeno niti ustavno pravo sadržano u članku 24. stavku
3. Ustava, jer je o zakonitosti izricanja mjere pritvora odlučivao
drugostupanjski sud po izjav­ljenom pravnom lijeku.

6.
Slijedom svega iznijetoga, na temelju članka 73. i članka 75. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), Ustavni sud je odlučio kao u točki I. izreke.

Točka II. izreke utemeljena je na članku 29. stavku
1. Ustav­nog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj:
U-III-2831/2004

Zagreb, 13. kolovoza 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 116/2004-2203