### NN 61/2017 (28.6.2017.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-8128/2014 od 11. svibnja 2017.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1426

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Snježana Bagić, Mario Jelušić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji su ustavnom tužbom pokrenuli Boris Coc i Darinka Coc Štokić iz Zagreba, na sjednici održanoj 11. svibnja 2017. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: P-1891/17 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) i to:

– Borisu Cocu u iznosu od 5. 700,00 kn i

– Darinki Coc Štokić u iznosu od 5.700,00 kn.

IV. Naknade iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćene iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Boris Coc i Darinka Coc Štokić (u daljnjem tekstu: podnositelji) podnijeli su 29. prosinca 2014. ustavnu tužbu smatrajući da im je zbog dugotrajnosti parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod brojem P-1891/17 (prije broj: P-9363/04) povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: P-1891/17 (ranije broj: P-9363/04).

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Parnični postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu pokrenut je tužbom podnositelja od 18. studenoga 2004. radi naplate usluga smještaja.

Podnositelji su 10. veljače 2010. Županijskom sudu u Zagrebu podnijeli zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog dugotrajnosti postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem P-9363/04.

Županijski sud u Zagrebu rješenjem broj: Gzp-177/10-5 od 13. prosinca 2010. odbio je zahtjev podnositelja kao neosnovan.

Vrhovni sud Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) rješenjem broj: Gžzp 672/13-2 od 18. listopada 2013. uvažio je žalbu podnositelja i preinačio rješenje Županijskog suda u Zagrebu od 13. prosinca 2010., na način da je naložio Općinskom građanskom sudu u Zagrebu da u predmetu broj: P-9363/04 donese odluku u roku od 6 (šest) mjeseci, računajući od dana dostave rješenja dok je podnositeljima zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku određena primjerena naknada od 2.500,00 kuna svakom.

Općinski građanski sud u Zagrebu 11. ožujka 2016. donio je presudu broj: P-9363/04-55, kojom se odbija tužbeni zahtjev podnositelja.

Podnositelji su protiv navedene presude podnijeli žalbu.

Županijski sud u Zagrebu rješenjem broj: Gž-4123/16-2 od 14. ožujka 2017. ukinuo je presudu Općinskog suda u Zagrebu broj: P-9363/04-55 od 11. ožujka 2016. i predmet vratio sudu prvog stupnja na ponovno suđenje.

Ročište za glavnu raspravu zakazano je za 17. svibnja 2017.

Ustavna tužba podnesena je 29. prosinca 2014.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.; u daljnjem tekstu: ZIDZoSud:153/09).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakonom o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud:28/13). U glavi VI. ZoSud-a:28/13 pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud:28/13 do danas je izmijenjen Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.). Tekst Zakona o sudovima koji je danas na snazi u ovoj se odluci skraćeno označava kraticom: ZoSud:28/13-33/15.

5. Pregled pravila sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u razdoblju od 2002. godine do 2013. (stupanja na snagu ZoSud-a:28/13-33/15) Ustavni sud je dao u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Sukladno stajalištu Ustavnog suda, jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

7. Vrhovni sud rješenjem broj: Gžzp 672/13-2 od 18. listopada 2013. uvažio je žalbu podnositelja i preinačio rješenje Županijskog suda u Zagrebu broj: Gzp-177/10-5 od 13. prosinca 2010. na način da je naložio Općinskom građanskom sudu u Zagrebu da u predmetu broj: P-9363/04 donese odluku u roku od 6 (šest) mjeseci, računajući od dana dostave rješenja te je podnositeljima zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku određena primjerena naknada od 2.500,00 kuna svakom. Navedeno rješenje zaprimljeno je na Općinskom građanskom sudu u Zagrebu 7. veljače 2014.

8. U konkretnom slučaju podnositelji su koristili pravno sredstvo koje im je bilo na raspolaganju, a postupak u odnosu na podnositelje nije pravomoćno okončan. Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

9. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i nadležnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

10. Parnični postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu pokrenut je tužbom podnositelja od 18. studenoga 2004. radi naplate usluga smještaja. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi predmet se vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu i nije okončan. Ustavna tužba podnesena je 29. prosinca 2014.

11. Budući da je o povredi prava na suđenje u razumnom roku već prethodno odlučeno rješenjem Vrhovnog suda od 18. listopada 2013., Ustavni sud je kao pravno relevantno razdoblje uzeo u razmatranje razdoblje od 7. veljače 2014. (kada je rješenje Vrhovnog suda broj: Gžzp 672/13-2 zaprimljeno na Općinskom građanskom sudu u Zagrebu) do donošenja ove odluke, a što ukupno iznosi tri (3) godine, tri (3) mjeseca i pet (5) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

12. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom parničnom predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

13. Ustavni sud je utvrdio da se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak vodio pred prvostupanjskim i drugostupanjskim sudom te da nije okončan.

Također je utvrđeno da je Općinski građanski sud u Zagrebu donio presudu broj: P-9363/04-55 od 11. ožujka 2016., dakle, jednu (1) godinu i sedam (7) mjeseci nakon proteka roka naloženog rješenjem Vrhovnog suda od 18. listopada 2013.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

14. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelji kao tužitelji u pravno relevantnom razdoblju nisu pridonijeli duljini trajanja postupka te su koristili dopušteno pravno sredstvo za ubrzavanje postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

15. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio duže od tri (3) godine te da u trenutku donošenja ove odluke još uvijek nije okončan. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neaktivnost prvostupanjskog suda na način da dovrši postupak u naloženom roku od šest (6) mjeseci, činjenicu da je prvostupanjska presuda donesena jedanaest (11) godina nakon podnošenja tužbe, te činjenicu da podnositelji svojim ponašanjem nisu pridonijeli duljini postupka, kao i da nije riječ o složenijoj pravnoj stvari, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljima povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku.

1) Izreka odluke

Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

16. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

17. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-8128/2014
 Zagreb, 11. svibnja 2017.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.