## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-578/2008 od 24. rujna 2008.

### NN 115/2008 (7.10.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-578/2008 od 24. rujna 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**3346**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio I. L. iz K., kojeg zastupa R. D. D.,
odvjetnica u K., na sjednici održanoj 24. rujna 2008. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukida se rješenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Uzp-325/07-5 od 28.
prosinca 2007., te se predmet vraća Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na ponovni
postupak.
III. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti novo rješenje u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od trideset (30) dana, računajući od prvog idućeg
dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 7. veljače 2008. podnio
pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu protiv rješenja Vrhovnog suda Republike
Hrvatske broj: Uzp-325/07-5 od 28. prosinca 2007., kojim je odbijen njegov
zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.
U ustavnoj tužbi podnositelj navodi kako je Vrhovni sud Republike Hrvatske,
računajući duljinu trajanja postupka, pogrešno uzeo u obzir trajanje isključivo
upravnog spora, a ne i trajanje upravnog postupka koji mu je prethodio, te stoga
smatra pogrešnom odluku tog Suda da u konkretnom slučaju nije došlo do
prekoračenja razumnog roka i povrede prava na suđenje u razumnom roku,
zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske.

2. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, na temelju navoda ustavne
tužbe, uvida u spis Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Uz-325/07 i uvida u
spis Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-2008/2007, utvrdio pravno
relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2.1. UPRAVNI POSTUPAK I UPRAVNI SPOR

Podnositelj je 1996. godine podnio zahtjev za dodjelu potpore za popravak i
opremanje u ratu oštećene obiteljske kuće Pododsjeku za obnovu Ureda za
prostorno uređenje, stambeno-komunalne poslove, graditeljstvo i zaštitu okoliša
Karlovačke županije.
Taj zahtjev je odbijen kao neosnovan rješenjem spomenutog tijela klasa: UP/I-361-01/96-01-1592,
urbroj: 2133-04-04/52-00-05 od 23. listopada 2000. godine.
Podnositelj je 9. veljače 2001. podnio žalbu protiv tog rješenja.
Dana 1. veljače 2007. podnositelj je od Ministarstva mora, turizma, prometa i
razvitka zatražio da donese odluku o žalbi u roku od sedam dana.
Dana 20. veljače 2007. podnositelj je Upravnom sudu Republike Hrvatske podnio
tužbu radi šutnje uprave.
Upravni sud Republike Hrvatske je rješenjem od 26. veljače 2007. zatražio da mu
podnositelj dostavi potvrdu pošte o predaji preporučenih pošiljki (žalbe i
požurnice) tuženom tijelu ili dokaz o neposrednom uručenju.
Podnositelj je 9. ožujka 2007. dostavio tražene potvrde Upravnom sudu Republike
Hrvatske.
Upravni sud Republike Hrvatske je rješenjem od 14. ožujka 2007. pozvao tuženo
tijelo da dostavi odgovor na tužbu zajedno sa spisom predmeta.
Odgovor na tužbu i spis predmeta Upravni sud Republike Hrvatske je zaprimio 4.
travnja 2007. godine.

2.2. POSTUPAK ZA ZAŠTITU PRAVA NA SUĐENJE U
RAZUMNOM ROKU (VOĐEN PRED VRHOVNIM SUDOM
REPUBLIKE HRVATSKE)

Na temelju odredbe članka 27. stavka 1. Zakona o sudovima (»Narodne novine«,
broj 150/05. i 16/07.), podnositelj je 9. studenoga 2007. podnio Vrhovnom sudu
Republike Hrvatske zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u
postupku koji se vodi pred Upravnim sudom Republike Hrvatske.
Vrhovni sud Republike Hrvatske zauzeo je stajalište da se duljina spornog
postupka, za koji je utvrdio da se u pravno relevantnom razdoblju od podnošenja
tužbe Upravnom sudu Republike Hrvatske 21. veljače 2007. do donošenja odluke o
zahtjevu podnositelja vodio u trajanju od deset (10) mjeseci i sedam (7) dana, u
danom trenutku ne može smatrati prekoračenjem razumnog roka, usprkos utvrđenju
da je postupak i dalje u tijeku.
Pritom Vrhovni sud Republike Hrvatske zaključuje da podnositelj neosnovano
prigovara duljini trajanja predmetnog upravnog postupka, budući da se nije
koristio sredstvima za zaštitu protiv šutnje uprave, to jest žalbom zbog šutnje
uprave u smislu članka 218. stavka 2. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne
novine«, broj 53/91., u daljnjem tekstu: ZUP) i tužbom zbog šutnje uprave u
smislu članka 26. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine, broj
53/91., 9/92. i 77/92.; u daljnjem tekstu: ZUS). Međutim, u dijelu obrazloženja
osporenog rješenja koji prethodi takvom zaključku, Vrhovni sud je utvrdio
suprotnu činjenicu, navodeći da je podnositelj podnio tužbu Upravnom sudu zbog
šutnje uprave.

3. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Mjerodavno pravo sadržano je u odredbama članka 4. stavka 1. i članka 27.
stavaka 1. i 2. Zakona o sudovima, te u odredbama članka 62. stavka 1. i članka
64. Ustavnog zakona.
Navedene odredbe glase:

*Članak 4.*

*(1) Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni i nepristrani sud pravično i u
razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi
zbog kažnjivog djela.
(...)*

*III. ZAŠTITA PRAVA NA SUĐENJE U RAZUMNOM ROKU

Članak 27.*

*(1) Stranka u sudskom postupku koja smatra da nadležni sud nije odlučio u
razumnom roku o njezinom pravu ili obvezi ili o sumnji ili optužbi za kažnjivo
djelo, može neposredno višem sudu uputiti zahtjev za zaštitu prava na suđenje u
razumnom roku.
(2) Ako se zahtjev odnosi na postupak koji je u tijeku pred Visokim trgovačkim
sudom Republike Hrvatske, Visokim prekršajnim sudom Republike Hrvatske ili
Upravnim sudom Republike Hrvatske, o zahtjevu će odlučiti Vrhovni sud Republike
Hrvatske.*

*Članak 62.*

*(1) Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je
pojedinačnim aktom tijela državne vlasti (...) kojim je odlučeno o njegovim
pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom (...).
(2) Ako je zbog povrede ustavnih prava dopušten drugi pravni put, ustavna tužba
može se podnijeti tek nakon što je pravni put iscrpljen.
(3) U stvarima u kojima je dopušten upravni spor, odnosno revizija u parničnom
ili izvanparničnom postupku, pravni put je iscrpljen nakon što je odlučeno i o
tim pravnim sredstvima.*

*Članak 64.*

*Ustavna se tužba može podnijeti u roku od 30 dana računajući od dana primitka
odluke.

Ustavna tužba je osnovana.*4. Ustavni sud razmatrano je osnovanost ustavne tužbe s aspekta članka 29.
stavka 1. Ustava, te svoju odluku obrazlaže sljedećim utvrđenjima:
4.1. U ovom slučaju Ustavni sud treba ispitati je li način na koji je Vrhovni
sud Republike Hrvatske tumačio i primijenio mjerodavne odredbe Zakona o sudovima
u skladu s Ustavom zajamčenim pravom na suđenje u razumnom roku na način kako ga
tumači Ustavni sud.
4.2. Ustavni sud pri odlučivanju o eventualnoj povredi članka 29. stavka 1.
Ustava i članka 6. stavka 1. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni
tekst, 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06.; u daljnjem tekstu: Konvencija), u
dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, u obzir uzima razdoblje
trajanja upravnog spora zajedno s razdobljem trajanja prethodnog upravnog
postupka u istoj upravnoj stvari, s tim da se ono računa od dana kada je nastao
»spor« u smislu članka 6. stavka 1. Konvencije.
Prema ustaljenoj praksi Europskog suda, »spor« u upravnom postupku u smislu
članka 6. stavka 1. Konvencije može nastati:
– na dan kad je stranka po prvi put podnijela redovni pravni lijek u upravnom
postupku (to jest žalbu protiv prvostupanjskog rješenja, odnosno tužbu u
upravnom sporu ako žalba nije dopuštena). Tako je u presudi Božić protiv
Hrvatske od 29. lipnja 2006. (zahtjev br. 22457/02), Europski sud utvrdio
sljedeće:
*»26. Što se tiče razdoblja koje treba uzeti u obzir Sud prvo primjećuje da je
upravni postupak pokrenut 18. rujna 1997. godine, a da je 14. lipnja 1999.
godine Područni ured u Sisku donio rješenje kojim je odbijen zahtjev
podnositeljice zahtjeva. Međutim, razdoblje koje treba razmotriti započelo je
tek 9. srpnja 1999. godine, kad je podnositeljica zahtjeva uložila žalbu protiv
tog rješenja, jer je tada nastao 'spor' u smislu članka 6., stavka 1.«,* ili
– na dan kad je stranka po prvi put podnijela sredstvo pravne zaštite protiv
šutnje uprave. Tako je Europski sud u presudi Počuča protiv Hrvatske od 29.
lipnja 2006. (zahtjev br. 38550/02,), izrijekom utvrdio sljedeće:
*»30. Što se tiče razdoblja koje treba uzeti u obzir Sud prvo primjećuje da je
upravni postupak pokrenut 23. lipnja 1998. godine. Međutim, razdoblje koje treba
razmotriti započelo je tek 28. kolovoza 1998. godine, kad je podnositelj
zahtjeva uložio žalbu zbog šutnje administracije. Tada je nastao 'spor' u smislu
članka 6., stavka 1. (vidi, mutatis mutandis, predmet Janssen v. Germany, br.
23959/94, stavak 40., 20. prosinca 2001.)«.*
Na kraju se posebno napominje da – u situacijama u kojima je moguće koristiti
sredstva pravne zaštite protiv šutnje uprave – Ustavni sud neće razmatrati
duljinu »spornog« dijela prethodno okončanog upravnog postupka ako se
podnositelji izrijekom ne pozovu na njegovo nerazumno trajanje i ujedno ne
dokažu da su u tom postupku koristili sredstva pravne zaštite protiv šutnje
uprave.
4.3. Ustavni sud primjećuje da je u konkretnom slučaju Vrhovni sud Republike
Hrvatske, pri utvrđivanju pravno relevantnog razdoblja, uzeo u obzir ukupno
trajanje spornog postupka od podnošenja tužbe Upravnom sudu Republike Hrvatske
do donošenja rješenja o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku,
navevši kako se podnositelj nije koristio sredstvima za zaštitu protiv šutnje
uprave predviđenima odredbama članka 218. stavka 2. ZUP-a i članka 26. stavka 1.
ZUS-a.
Prilikom ocjene je li u konkretnom slučaju podnositelju osporenim rješenjem,
kojim je odbijen njegov zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku,
povrijeđeno ustavno i konvencijsko pravo kojim se jamči donošenje odluke u
razumnom roku, Ustavni sud uzeo je u obzir sve okolnosti konkretnog slučaja
(duljina trajanja postupka, značaj postupka za podnositelja), pa tako i pogrešno
zaključno utvrđenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske da podnositelj nije
koristio sredstvo za zaštitu od šutnje uprave predviđeno odredbom članka 26.
stavka 1. ZUS-a. Naime, uvidom u spis Upravnog suda razvidno je da je
podnositelj podnio tužbu upravnom sudu upravo zbog šutnje uprave.
Sagledavajući sveobuhvatno slučaj, Ustavni sud je naročito imao u vidu posebno
značenje predmeta za podnositelja (popravak i opremanje u ratu oštećene
obiteljske kuće), te činjenicu da je zbog šutnje drugostupanjskog upravnog
tijela podnositelj 20. veljače 2007. podnio tužbu Upravnom sudu Republike
Hrvatske, koji do dana donošenja osporenog rješenja Vrhovnog suda Republike
Hrvatske, to jest preko 10 mjeseci, nije okončao postupak, unatoč tome što se
radi o šutnji uprave, čime je u konkretnom slučaju doveden u pitanje smisao
mehanizma za zaštitu protiv šutnje uprave, jer je došlo do dugotrajne »šutnje«
na šutnju uprave.
Polazeći od navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je podnositelju osporenim
rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske povrijeđeno ustavno i konvencijsko
pravo na suđenje u razumnom roku.
5. Slijedom navedenog, na temelju odredaba članaka 73. i 76. stavaka 1. i 2.
Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke, a na temelju
odredaba članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u
točki III. izreke.
6. Objava odluke (točka IV. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
7. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme rješenja u roku od osam (8) dana
od dana njegove otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u
točki III. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIVs-578/2008
Zagreb, 24. rujna 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 115/2008-3346
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)