## Zakon o prijevozu u međunarodnom cestovnom prometu

### NN 53/1991 (8.10.1991.), Zakon o prijevozu u međunarodnom cestovnom prometu

# SABOR REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, a u svezi s člancima
6. i 7. Ustavnog zakona za provedbu Ustava Republike Hrvatske, donosim

## UKAZ

### o proglašenju Zakona o prijevozu u međunarodnom cestovnom prometu

Proglašavam Zakon o prijevozu u međunarodnom cestovnom prometu, kojeg
je Sabor Republike Hrvatske donio na sjednicama Vijeća udruženog rada 26.
lipnja 1991., Vijeća općina 26. lipnja 1991. i Društveno-političkog vijeća
26. lipnja 1991. godine.

Klasa: 011-01 /91-01 /73

Urbroj: 71-91-1

Zagreb, 28. lipnja 1991.

Predsjednik Republike Hrvatske

**dr. Franjo Tuđman, v. r.**

---

## ZAKON

### o prijevozu u međunarodnom cestovnom prometu

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim zakonom se uređuju način i uvjeti prijevoza osoba i stvari motornim
vozilima koji obavljaju domaći i strani prijevoznici u međunarodnom cestovnom
prijevozu (u daljem tekstu: međunarodni prijevoz).

Članak 2.

Međunarodni prijevoz obavlja se u skladu s odredbama ovoga zakona i
međunarodnih ugovora što ih u ime Republike Hrvatske sklapa Vlada Republike
Hrvatske.

Ako s pojedinim državama nije sklopljen međunarodni ugovor iz stavka
1. ovoga članka, prijevoz između tih država i Republike Hrvatske obavlja
se u skladu s odredbama ovoga zakona uz uvjete reciprociteta.

Članak 3.

Međunarodni prijevoz, može se obavljati u dovozu iz druge zemlje u Republiku
Hrvatsku, u odvozu iz Republike Hrvatske za drugu zemlju ili u tranzitu
preko teritorija Republike Hrvatske.

Međunarodni prijevoz obavlja se kao javni prijevoz ili kao prijevoz
za vlastite potrebe.

Članak 4.

Pojedini izrazi upotrebljeni u ovom zakonu imaju slijedeća značenja:

1) "međunarodni prijevoz" je svaki cestovni prijevoz koji
obuhvaća prelaženje najmanje jedne državne granice;

2) "javni prijevoz" je prijevoz koji je uz jednake uvjete
pristupačan svim korisnicima prijevoznih usluga a obavlja se kao linijski
prijevoz u cestovnom prometu ili kao slobodni prijevoz u cestovnom prometu;

3) "međunarodni linijski prijevoz" je javni prijevoz koji
se obavlja na određenoj međunarodnoj relaciji po unaprijed utvrđenom i
objavljenom voznom redu i tarifi;

4) "međunarodni prijevoz u slobodnom cestovnom prometu" je
prijevoz za koji se relacija i drugi uvjeti utvrđuju posebno za svaki prijevoz;

5) "vozni red" je akt kojim se utvrđuju: itinerer-linije,
redoslijed kolodvora i stajališta i njihova udaljenost od početnog kolodvora,
vrijeme polaska i dolaska za svaki kolodvor i stajalište, vremensko razdoblje
održavanja linije, učestalost njezina održavanja i rok važenja voznog reda;

6) "cjenik" je pregled cijena prijevoza i naknada za ostale
usluge prijevoznika;

7) "prijevoz za vlastite potrebe u međunarodnom cestovnom prometu"
je prijevoz koji domaća odnosno strana pravna ili fizička osoba obavlja
radi zadovoljavanja potreba svoje djelatnosti;

8) "domaći prijevoznik" je pravna ili fizička osoba koja obavlja
međunarodni javni prijevoz ili prijevoz za vlastite potrebe ;

9) "strani prijevoznik" je strana pravna ili fizička osoba
koja obavlja međunarodni javni prijevoz ili prijevoz za vlastite potrebe;

10) "strano vozilo" je motorno ili priključno vozilo kojim
se obavlja cestovni prijevoz i koje je registrirano u inozemstvu. Stranim
vozilom se smatra i vozilo registrirano u, Republici Hrvatskoj koje je
strani prijevoznik uzeo u zakup za obavljanje međunarodnoga cestovnog prijevoza;

11) "motorno vozilo" je autobus, teretno motorno i priključno
vozilo. Motorno vozilo je i osobni i kombi-automobil kad se upotrebljava
za javni prijevoz;

12) "prijevoz za treće zemlje" je prijevoz stvari iz Republike
Hrvatske koji obavlja strani prijevoznik u zemlju u kojoj nije sjedište
tog prijevoznika;

13) "prijevoz iz trećih zemalja" je prijevoz stvari u Republiku
Hrvatsku koji obavlja strani prijevoznik iz zemlje u kojoj nije sjedište
tog prijevoznika;

14) "izvanredni prijevoz" je prijevoz kod kojega su dimenzije
vozila ili vozila zajedno sa stvarima na njemu ili ukupna masa vozila odnosno
njegov osovinski pritisak veći od propisanih;

15) "međunarodni ugovor" je svaki međunarodni multilateralni
ili bilateralni sporazum, protokol, aranžman odnosno razmjena nota kojima
se uređuje međunarodni prijevoz, a koji obvezuje Republiku Hrvatsku;

16) "kabotaža" je prijevoz putnika ili stvari između pojedinih
mjesta na teritoriju Republike Hrvatske;

17) "dozvola za prijevoz" je zajednički naziv za više vrsta
isprava, predviđenih ovim zakonom ili međunarodnim ugovorom, kojima se
stranom vozilu dopušta pristup i kretanje na hrvatskim cestama odnosno
hrvatskom vozilu

- pristup i kretanje na cestama države koja je izdala dozvolu

Članak 5.

Domaći prijevoznik može obavljati međunarodni prijevoz, ako je za obavljanje
tog prijevoza upisan u sudski registar odnosno u registar radnji i ako
je dobio odobrenje -licencu za obavljanje tog prijevoza.

Odobrenje - licencu za obavljanje međunarodnog prijevoza izdaje Ministarstvo
prometa i veza na zahtjev domaćeg prijevoznika.

Ministar prometa i veza propisuje postupak izdavanja licence, uvjete
koje more ispunjavati domaći prijevoznik za dobivanje licence, te rok važenja
licence.

Ovlašćuje se ministar prometa i veza da može u propisu iz stavka 3.
ovoga članka propisati prekršaje, te odrediti novčane kazne za te prekršaje.

Članak 6.

Strani prijevoznik može obavljati prijevoz na teritoriju Republike Hrvatske
samo na temelju odgovarajuće dozvole za prijevoz, ako ovim zakonom ili
međunarodnim ugovorom nije drugačije određeno.

Dozvolu iz stavka 1. ovoga članka izdaje Ministarstvo prometa i veza.

Strani prijevoznik - pravna osoba može obavljati međunarodni prijevoz
putnika osobnim vozilom (taksi-prijevoz) ako ima dozvolu nadležnog organa
svoje zemlje za obavljanje takvog prijevoza i ako je međunarodni taksi-prijevoz
dopušten hrvatskim prijevoznicima u toj zemlji.

Članak 7.

Pri obgvljanju međunarodnog prijevoza, posada vozila mora imati odgovarajuću
dozvolu za prijevoz i druge isprave propisane ovim zakonom, propisima donesenim
na temelju ovoga zakona i međunarodnim ugovorima.

Ministar prometa i veza donosi propis o obliku i sadržaju dozvole za
obavljanje međunarodnog prijevoza ako te dozvole nisu predviđene međunarodnim
ugovorom.

Članak 8.

Strani prijevoznik ne može obavljati kabotažu ne teritoriju Republike
Hrvatske, osim ako mu je za unutarnji prijevoz stvari na temelju članka
39. ovoga zakona izdana posebna dozvola uz uvjete predviđene ovim zakonom
ili međunarodnim ugovorom.

II. PRIJEVOZ PUTNIKA

1. Linijski prijevoz putnika u cestovnom prometu

1) Zajedničke odredbe

Članak 9.

Međunarodni linijski prijevoz putnika između Republike Hrvatske i drugih
država i tranzitni linijski prijevoz putnika preko teritorija Republike
Hrvatske uspostavljaju se u skladu s međunarodnim ugovorom na temelju suglasnosti
Ministarstva prometa i veza i nadležnih organa drugih država, a obavljaju
se u skladu s uvjetima utvrđenim ovim zakonom i međunarodnim ugovorima.

Članak 10.

Međunarodni linijski prijevoz putnika na teritoriju Republike Hrvatske
obavlja se na temelju dozvole koju izdaje Ministarstvo prometa i veza.

Članak 11.

Dozvola iz članka 10. ovoga zakona izdaje se na zahtjev zainteresiranog
prijevoznika.

Zahtjev iz stavka 1. ovoga članka podnosi se Ministarstvu prometa i
veza. Uz zahtjev se prilažu vozni red i drugi prilozi predviđeni međunarodnim
ugovorom.

Ako su cijene za međunarodni linijski prijevoz utvrđene međunarodnim
ugovorom ili u skladu s njim, uz zahtjev za izdavanje dozvole za obavljanje
međunarodnog linijskog prijevoza putnika prilaže se i cjenik za taj prijevoz.

Članak 12.

Prijevoznik kojem je izdana dozvola za međunarodni linijski prijevoz
putnika dužan je taj prijevoz obavljati u skladu s voznim redom i cjenikom.

Članak 13.

Prijevoznik može obavljati međunarodni linijski prijevoz putnika za
koji mu je odobren vozni red i s više vozila,prema tom voznom redu, ako
to nije u suprotnosti s međunarodnim ugovorom i ako prijevoz obavlja sa
svim vozilima na cijeloj relaciji za koju je vozni red odobren.

Članak 14.

Vozni red i cjenik za međunarođni linijski prijevoz putnika mogu se
mijenjati na temelju odobrenja Ministarstva prometa i veza.

Članak 15.

Prijevoznik je dužan prodavati vozne karte na autobusnom kolodvoru i
na drugim posebno organiziranim prodajnim mjestima (turističke agencije,
turistički biroi, poslovnice i sl.) prema svom izboru.

Obaveza iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na međunarodni linijski
prijevoz putnika uspostavljen na temelju međunarodnog ugovora o prometu
u pograničnom području.

Na zahtjev prijevoznika, za prijevoz u pograničnom području koji nije
uspostavljen na temelju međunarodnog ugovora o prometu u tom području,
Ministarstvo prometa i veza može prijevoznika osloboditi dužnosti iz stavka
1. ovoga članka.

Članak 16.

Na objavu voznog reda i uvjeta prijevoza te na način i uvjete korištenja
autobusnih kolodvora i stajališta primjenjuje se propis o prijevozu u cestovnom
prometu, a u odnosu prema stranim prijevoznicima - i međunarodni ugovori.

Članak 17.

Na vozilo kojim se obavlja međunarodni linijski prijevoz putnika mora
biti istaknut uočljiv natpis s naznakom početnog i završnog kolodvora.

Članak 18.

Za vrijeme važenja voznog reda prijevoz se može privremeno obustaviti
kad nastanu i dok traju okolnosti koje prijevoznik nije mogao predvidjeti,
a čije posljedice nije mogao otkloniti (viša sila).

Obustavu prijevoza prema stavku 1. ovoga članka prijevoznik je dužan
prijaviti Ministarstvu prometa i veza odmah nakon nastanka okolnosti koje
su tu obustavu izazvale.

Članak 19.

Ako prijevoznik, iz opravdanih razloga, ne može obavljati međunarodni
linijski prijevoz putnika, za čije je održavanje dobio dozvolu, dužan je
Ministarstvu prometa i veza podnijeti zahtjev za odobrenje privremenog
prekida ili trajne obustave prijevoza.

Prijevoz se može privremeno prekinuti ili trajno obustaviti kad Ministarstvo
prometa i veza izda pismeno odobrenje za to.

Nakon proteka šest mjeseci od dana obustave prijevoza iz stavka 1. ovoga
članka, Ministarstvo prometa i veza donijet će rješenje o prestanku važenja
dozvole za obavljanje toga prijevoza.

Ako je linijski prijevoz sezonskog karaktera, rješenje iz stavka 3.
ovoga članka donijet će se nakon proteka jedne godine od dana obustave
prijevoza.

Članak 20.

Prijevoznik je dužan obustavu prijevoza na teritoriju Republike Hrvatske
objaviti u mjestu početka odnosno završetka linijskog prijevoza preko sredstava
javnog priopćavanja i na drugi uobičajeni način, i to: privremenu obustavu
iz članka 18. ovoga zakona odmah nakon obustave, a obustavu iz članka 19.
ovoga zakona - najkasnije 15 dana prije dana obustave.

Prijevoznik je dužan o obustavi prijevoza obavijestiti sve autobusne
kolodvore i stajališta na kojima je voznim redom predviđen prihvat i otprema
putnika.

2) Posebne odredbe za stranog prijevoznika

Članak 21.

Strani prijevoznik dostavlja Ministarstvu prometa i veza zahtjev za
izdavanje dozvole iz članka 10. ovoga zakona i zahtjev za izdavanje odobrenja
iz članka 19. stavka 1. ovoga zakona preko nadležnog organa svoje zemlje.

Članak 22.

Osim uvjeta predvidenih ovim zakonom i međunarodnim ugovorom, u dozvoli
za obavljanje međunarodnog linijskog prijevoza putnika, izdanoj stranom
prijevozniku, mogu se utvrditi i:

1) zabrana ukrcaja putnika u Republici Hrvatskoj radi prijevoza u zemlju
stranog prijevoznika ili treću zemlju;

2) zabrana iskrcaja u Republici Hrvatskoj putnika dovezenih iz zemlje
stranog prijevoznika ili treće zemlje.

Članak 23.

Pri obavljanju međunarodnog linijskog prijevoza putnika na teritoriju
Republike Hrvatske, u vozilu se mora nalaziti original dozvole iz članka
10. ovoga zakona ili njezina kopija koju je ovjerilo Ministarstvo prometa
i veza.

Članak 24.

Odobrenje iz članka 14. ovoga zakona ne može se izdati stranom prijevozniku
ako o izmjeni voznog reda ili cjenika za međunarodni linijski prijevoz
putnika nije postignut sporazum s nadležnim organom države prijevoznika.

3) Posebne odredbe za domaćeg prijevoznika

Članak 25.

Dozvola iz članka 10. ovoga zakona izdaje se domaćem prijevozniku ako
je vozni red za međunarodni linijski prijevoz za koji se traži dozvola
uskladen između domaćih prijevoznika koji obavljaju linijski prijevoz putnika
između Republike Hrvatske i druge zemlje na čijem teritoriju taj prijevoz
počinje ili završava.

Članak 26.

Vozni redovi iz članka 25. ovoga zakoa usklađuju se po postupku i na
način što ih utvrđuje Privredna komora Hrvatske uz suglasnost Ministarstva
prometa i veza.

Članak 27.

Ako se vozni red iz članka 25. ovoga zakona ne uskladi po postupku i
na način utvrđen člankom 26. ovoga zakona, o izdavanju dozvole odlučit
će, na zahtjev domaćeg prijevoznika, Ministarstvo prometa i veza.

Članak 28.

Domaći prijevoznik dužan je za svako tromjesečje dostavljati Ministarstvu
prometa i veza podatke o broju obavljenih vožnji i prevezenih putnika u
jednom i drugom smjeru, najkasnije u roku 15 dana od dana proteka tromjesečja
za koje se izvješće podnosi.

2. Slobodni prijevoz putnika u cestovnom prometu

Članak 29.

Međunarodni slobodni prijevoz putnika u cestovnom prometu obavlja se
kao:

1) kružna vožnja koja počinje i završava na teritoriju države u kojoj
je vozilo registrirao, pri čemu se ista grupa putnika prevozi istim vozilom
na čitavom itinereru i vraća se u mjesto polaska, bez usputnog ukrcaja
i iskrcaja putnika;

2) prijevoz putnika u odlasku i praznim vozilom u povratku;

3) naizmjenične vožnje organizirane radi prijevoza u više putovanja
od istog polazišta do istog odredišta unaprijed organiziranih grupa putnika,
s tim što se svaka grupa koja je obavila putovanje u odlasku vraća u istom
sastavu i, to tako da se prva vožnja u povratku i posljednja vožnja u odlasku
u nizu naizmjeničnih vožnji obavlja praznim vozilom;

4) ostale vrste slobodnog prijevoza putnika u cestovnom prometu.

Članak 30.

Slobodni prijevoz putnika u cestovnom prometu iz članka 29. točke 3.
i 4. ovoga zakona strani prijevoznik može obavljati na temelju dozvole
za slobodni prijevoz putnika u cestovnom prometu a prijevoz iz točke 1.
i 2. toga članka može obavljati bez takve dozvole, ako međunarodnim ugovorom
nije drugačije određeno.

Dozvole iz stavka 1. ovoga članka izdaje Ministarstvo prometa i veza.

Članak 31.

Ako se slobodni prijevoz putnika u cestovnom prometu može obavljati
samo uz dozvolu, original dozvole mora se nalaziti u stranom vozilu dok
se ono nalazi na teritoriju Republike Hrvatske.

Članak 32.

Pri obavljanju slobodnog prijevoza putnika u cestovnom prometu u vozilu
se mora nalaziti uredno popunjen putni list s popisom putnika i brojevima
putovnica, potpisan od strane prijevoznika i ovjeren od nadležnog carinskog
organa na graničnom prijelazu.

Ako međunarodnim ugovorom nije drugačije određeno, domaći prijevoznik
vodi putni list na obrascu i na način koji je utvrđen propisom o prijevozu
u cestovnom prometu, a strani prijevoznik-na obrascu i na način koji je
utvrđen propisom njegove zemlje.

III. PRIJEVOZ STVARI

1. Slobodni prijevoz stvari u cestovnom prometu

Članak 33.

Domaći prijevoznik dužan je pribaviti dozvolu za međunarodni prijevoz
stvari ako se međunarodni prijevoz u pojedinim zemljama može obavljati
samo na temelju takve dozvole.

Ministarstvo prometa i veza dostavlja strane dozvole za prijevoz stvari
Privrednoj komori Hrvatske radi raspodjele domaćim prijevoznicima.

Postupak, način i kriterije raspodjele dozvola iz stavka 2. ovoga članka
utvrđuje ministar prometa i veza.

Članak 34.

Privredna komora Hrvatske mjesečno, polugodišnje i godišnje, a za proteklo
razdoblje, podnosi Ministarstvu prometa i veza pisano izvješće o broju
iskorištenih dozvola i to prema vrsti prijevoza po pojedinim zemljama,
graničnim prijelazima i korisnicima dozvola.

Ministar prometa i veza utvrdit će sadržaj izvješća iz , stavka 1. ovoga
članka i rokove za njihovu dostavu.

Članak 35.

Strani prijevoznik iz zemlje s kojom je Republika Hrvatska sklopila
ugovor o međunarodnom cestovnom prijevozu stvari obavlja međunarodni slobodni
prijevoz stvari u cestovnom prometu na teritoriju Republike Hrvatske na
temelju dozvole, koju izdaje Ministarstvo prometa i veza, ako međunarodnim
ugovorom nije određeno da se prijevoz obavlja bez dozvole.

Međunarodni prijevoz stranim motornim vozilom s priključnim vozilima
(skup vozila) obavlja se na temelju jedne dozvole.

Iznimno od odredbe stavka 2. ovoga članka, ako strano motorno vozilo
s priključnim vozilima u skupu vozila ima registarske oznake različitih
zemalja, za svako od tih vozila potrebna je posebna dozvola za prijevoz
stvari, predviđena ovim zakonom odnosno međunarodnim ugovorom.

Original dozvole za prijevoz stvari mora se nalaziti u stranom vozilu
dok se ono nalazi na teritoriju Republike Hrvatske.

Na graničnom prljelazu odnosno na drugom mjestu gdje se obavlja carinski
nadzor i od kojega strano vozilo počinje koristiti hrvatske ceste, nadležni
carinski organ provjerava da li se u vozilu nalazi dozvola iz stavka 1.
ovoga članka.

Ako nadležni carinski organ utvrdi da se u vozilu ne nalazi propisana
dozvola, zabranit će ulazak vozila u Republiku Hrvatsku odnosno ako to
utvrdi na drugom mjestu gdje se obavlja carinski nadzor, zabranjuje daljnje
kretanje vozila i o tome obavještava Ministarstvo prometa i veza radi donošenja
odgovarajuće odluke.

Odlukom iz stavka 6. ovoga članka Ministarstvo prometa i veza može zabraniti
kretanje stranog vozila hrvatskim cestama i odrediti način njegova udaljavanja
iz Republike Hrvatske ili odobriti kretanje vozila hrvatskim cestama, uz
izdavanje posebne dozvole.

Članak 36.

Ako je strani prijevoznik iz zemlje s kojom Republika Hrvatska nije
sklopila ugovor o međunarodnom cestovnom prijevozu stvari, carinski organ
na graničnom prijelazu odnosno drugom mjestu gdje se obavlja carinski nadzor
izdat će mu posebnu dozvolu za prijevoz stvari, uz naplatu naknade predviđene
člankom 51. ovoga zakona. Kopije tako izdanih dozvola carinski organ dostavlja
Ministarstvu prometa i veza do desetog u mjesecu za protekli mjesec.

Članak 37.

Ukupni broj (kontingent) dozvola za slobodni prijevoz stvari u cestovnom
prometu između Republike Hrvatske i drugih država, dozvola za tranzit stvari
i dozvola za prijevoz stvari za treće zemlje te iz trećih zemalja, a i
rok važenja pojedinih dozvola, utvrđuje Ministarstvo prometa i veza.

Članak 38.

Iznimno od odredaba iz članka 35. i 36.ovoga zakona, dozvola nije potrebna:

1) za prijevoz stvari sa zrakoplovnog pristaništa i za zrakoplovno pristanište
u slučaju havarije i druge nezgode zrakoplova ili u slučaju slijetanja
zrakoplova zbog prisilne promjene pravca leta ili u slučaju otkazivanja
zrakoplovnih linija;

2) za prijevoz oštećenog motornog vozila i njegove prikolice;

3) za prijevoz posmrtnih ostataka;

4) za prijevoz selidbenih stvari u odgovarajućim specijalnim vozilima;

5) za prijevoz poštanskih pošiljaka;

6) za prijevoz izložaka namijenjenih za sajmove i izložbe ;

7) za prijevoz pomoćnih sprava i drugih stvari za kazališne, glazbene
i druge kulturne priredbe, cirkuske predstave ili za filmska, radio i televizijska
snimanja;

8) za prijevoz mrtvih životinja, osim radi industrijske prerade;

9) za prijevoz pčela i ribljeg mlađa;

10) za prijevoz cvijeća, ukrasnog bilja i biljnih sadnica;

11) za prijevoz medicinskog i drugog materijala kao pomoć u slučaju
prirodnih katastrofa;

12) za ulazak praznih vozila radi zamjene vozila u kvaru i preuzimanja
stvari na prijevoz iz vozila u kvaru;

13) za prijevoz priključnim vozilom u skupu vozila koji čine motorno
vozilo domaćeg prijevoznika i strano priključno vozilo;

14) za vozila tehničke pomoći za popravke vozila u kvaru (servisno-remontna
vozila).

Za prijevoz iz stavka 1. ovoga članka posada vozila mora imati isprave
i drugu dokumentaciju iz kojih se nesumnjivo može utvrditi da je u pitanju
prijevoz iz tog stavka.

Članak 39.

Strani prljevoznik može obaviti unutarnji prijevoz stvari između pojedinih
mjesta u Republici Hrvatskoj (kabotaža) samo uz pribavljenu dozvolu za
unutarnji prijevoz stvari koju izdaje Ministarstvo prometa i veza.

Kriterije i uvjete za izdavanje dozvole iz stavka 1. ovoga članka propisuje
ministar prometa i veza.

Članak 40.

Strani prijevoznik može obavljati prijevoz stvari iz Republike Hrvatske
za treću zemlju i obratno, ako je to predviđeno međunarodnim ugovorom i
ako za to dobije dozvolu od Ministarstva prometa i veza.

Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, strani prijevoznik može obaviti
prljevoz stvari iz Republike Hrvatske za treću zemlju i obratno i kad to
nije predviđeno međunarodnim ugovorom, ako je, zbog nedostatka odgovarajućih
transportnih kapaciteta u zemlji, nužno angažirati stranog prijevoznika
i ako na zahtjev pravne ili fizičke osobe dobije dozvolu.

Članak 41.

Domaći prijevoznik može upotrebljavati zakupljeno strano vozilo za međunarodni
prijevoz putnika i stvari na temelju dozvole za korištenje zakupljenoga
stranog vozila koju na njegov zahtjev može izdati Ministarstvo prometa
i veza.

2. Linijski prijevoz stvari u cestovnom prometu

Članak 42.

Međunarodni linijski prijevoz stvari između Republike Hrvatske i drugih
država uspostavlja se u skladu s međunarodnim ugovorom, na temelju suglasnosti
Ministarstva prometa i veza i nadležnih organa drugih država, a obavlja
se u skladu s uvjetima utvrđenim ovim zakonom i međunarodnim ugovorom.

Ministar prometa i veza prema potrebi donosi propise o raspodjeli dozvola
i načinu obavljanja međunarodnog linijskog prijevoza stvari.

Članak 43.

Međunarodni linijski prijevoz stvari na teritoriju Republike Hrvatske
obavlja se na temelju dozvole za međunarodni linijski prijevoz stvari koju
izdaje Ministarstvo prometa i veza.

Članak 44.

Dozvola iz članka 43. ovoga zakona izdaje se na zahtjev zainteresiranog
prijevoznika koji se podnosi Ministarstvu prometa i veza. Strani prijevoznik
taj zahtjev dostavlja preko nadležnog organa svoje zemlje.

Uz zahtjev iz stavka 1. ovoga članka prilažu se vozni red i druge isprave
predviđene međunarodnim ugovorom.

Članak 45.

Prijevoznik kojem je izdana dozvola za međunarodni linijski prijevoz
stvari dužan je taj prijevoz obavljati u skladu s voznim redom i uvjetima
predviđenim međunarodnim ugovorom.

IV. ODUZIMANJE I STAVLJANJE IZVAN SNAGE DOZVOLE I PRIVREMENA
ZABRANA PRISTUPA NA HRVATSKE CESTE

Članak 46.

Ministarstvo prometa i veza može donijeti odluku o oduzimanju ili stavljanju
izvan snage dozvole iz članka 10, odnosno članka 43. ovoga zakona izdane
domaćem ili stranom prijevozniku, ako prijevoznik unatoč prethodnom upozorenju
ne obavlja prijevoz u skladu s odredbama ovoga zakona ili međunarodnog
ugovora.

Dožvola iz članka 10. odnosno članka 43. ovoga zakona, izdana stranom
prijevozniku, može se staviti izvan snage uz uvjet iz stavka 1. ovoga članka,
te ako nadležni organ zemlje u kojoj je prijevoznik registriran odbije
izdati odgovarajuću dozvolu za hrvatskog prijevoznika.Oduzimanje dozvole
po odredbema stavka 1. i 2. ovoga članka može se izreći u trajanju od tri
do dvanaest mjeseci.

Članak 47.

Ministarstvo prometa i veza može donijeti odluku o privremenoj zabrani
pristupa na hrvatske ceste motornim vozilima stranog prijevoznika koji,
unatoč prethodnom upozorenju, ne obavlja prijevoz putnika odnosno stvari
u skladu s odredbama ovog zakona ili međunarodnog ugovora.

Privremena zabrana iz stavka 1. ovoga članka može se izreći u trajanju
od tri do dvanaest mjeseci.

Članak 48.

Odluku o oduzimanju i o privremenoj zabrani pristupa na hrvatske ceste
stranom prijevozniku izvršava carinski organ na graničnom prijelazu odnosno
na drugom mjestu gdje se obavlja carinski nadzor, a na kojem strano vozilo
počinje koristiti hrvatske ceste.

V. IZVANREDNI PRIJEVOZ

Članak 49.

Strano vozilo koje ne udovoljava propisanim uvjetima u pogledu najveće
dopuštene mase, dimenzije vozila odnosno osovinskog opterećenja (izvanredni
prijevoz) može se kretati hrvatskim cestama ako mu je izdana dozvola za
izvanredni prijevoz tim vozilom.

Ministarstvo prometa i veza će na zahtjev stranog prijevoznika koji
se podnosi preko pravne osobe registrirane za poslove međunarodnog otpremništva
odnosno poslove međunarodnog transporta robe u cestovnom prometu, izdati
dozvolu za izvanredni prijevoz, ako utvrdi da za to postoje prometno-tehnički
uvjeti.

Prije izdavanja dozvole za izvanredni prijevoz, Ministarstvo prometa
i veza pribavit će mišljenje Poduzeća "Hrvatske ceste" o mogućnosti
i uvjetima uz koje se može obaviti izvanredni prijevoz.

Dozvola iz stavka 2. ovoga članka važi i kao dozvola za prijevoz stvari
iz članka 35. ovoga zakona.

Članak 50.

Odredba članka 49. stavka 1. i 3. ovoga zakona primjenjuje se i na domaćeg
prijevoznika kad u međunarodnom prometu, svojim ili stranim vozilom, obavlja
prijevoz u dovozu za Republiku Hrvatsku, u odvozu iz Republike Hrvatske
ili u tranzitu preko teritorija Republike Hrvatske.

VI. NAKNADA ZA CESTE

Članak 51.

Za strano vozilo koje koristi ceste u Republici Hrvstskoj, osim za vozilo
kojim se obavlja izvanredni prijevoz ili prijevoz iz članka 38. stavka
1. točka od 1) do 12) i točka 14) ovoga zakona, plaća se naknada za ceste,
ako međunarodnim ugovorom nije drugačije određeno.

Za strano vozilo kojim se obavlja izvanredni prijevoz., umjesto naknade
za ceste iz stavka 1. ovoga članka, plaća se naknada za izvanredni prijevoz
prema utvrđenom cjeniku Poduzeća "Hrvatske ceste".

Članak 52.

Ministar prometa i veza donosi propis o naknadi za ceste iz članka 51.
stavka 1. ovoga zakona kojim se određuje osnovica za plaćanje, visina i
način plaćanja naknade te evidencija i povrat više naplaćene naknade.

Članak 53.

Ako motorno vozilo i priključno vozilo imaju registarske oznake raznih
zemalja, naknada za ceste iz članka 51. stavka 1. ovoga zakona naplaćuje
se u iznosima koji važe za zemlju u kojoj je svako od tih vozila registrirano.

Naknada za ceste iz stavka 1. ovoga članka ne plaća se za strano vozilo
iz članka 41. ovoga zakona.

Članak 54.

Za strana vozila registrirana u zemljama u kojima odgovarajuća pristojba
nije recipročna iznosu naknade za ceste utvrđene propisom iz članka 52.
ovoga zakona, naknada za ceste može se uskladiti do recipročnog iznosa.

Članak 55.

Naknade za ceste iz članka 51. ovoga zakona naplaćuju carinski organi.

Sredstva od naknada za ceste koja su naplatili carinski organi prema
stavku 1. ovoga članka prihod su Poduzeća "Hrvatske ceste".

VII. OVLAŠTENJA CARINSKIH I DRUGIH NADLEŽNIH ORGANA

Članak 56.

Carinski organi ovlašteni su na graničnom prijelazu odnosno na drugom
mjestu gdje se obavlja carinski nadzor provjeravati da li strani prijevoznik
ima dozvolu i druge isprave propisane ovim zakonom, drugim propisima i
međunarodnim ugovorima. Ako utvrde da strani prijevoznik nema u vozilu
propisanu dozvolu, zabranjuje ulazak vozila u Republiku Hrvatsku odnosno
njegovo daljnje kretanje hrvatskim cestama.

Carinski organi iz stavka 1. ovoga članka ovlašteni su privremeno oduzeti
stranom prijevozniku dozvolu iz članka 10, 30, 35, 43 i 49. ovoga zakona
ako posumnjaju u njezinu ispravnost odnosno ako se prijevoznik ne drži
uvjeta iz dozvole. Privremeno oduzeta dozvola sa zapisnikom o njezinom
privremenom oduzimanju dostavlja se Ministarstvu prometa i veza u roku
od 24 sata radi donošenja konačne odluke.

Carinski organi iz stavka 1. ovoga članka izvršavaju odluke Ministarstva
prometa i veza iz članka 46. i 47. ovoga zakona.

Članak 57.

Inspektor cestovnog prometa i cesta Ministarstva prometa i veza ovlašten
je kod obavljanja inspekcijskog nadzora provjeriti da li strani prijevoznik
ima dozvolu i druge isprave propisane ovim zakonom, drugim propisima i
međunarodnim ugovorima. Ako utvrdi da strani prijevoznik nema u vozilu
propisanu dozvolu, zabranit će mu daljnje kretanje hrvatskim cestama i
uputiti ga na najbliži granični prijelaz, radi izlaska iz zemlje.

Kontrola iz stavka 1. ovoga članka obavlja se uz prisustvo ovlaštenog
radnika Ministarstva unutarnjih poslova. Inspektor iz stavka 1. ovoga članka
ovlašten je provjeriti da li domaći prijevoznik ima odobrenje (licencu)
za obavljanje međunarodnog prijevoza.

Inspektor iz stavka 1. ovoga članka ovlašten je stranom prijevozniku
privremeno oduzeti dozvolu iz članka 10, 30, 35, 43. i 49. ovoga zakona
ako posumnja u njezinu ispravnost odnosno ako se prijevoznik ne drži uvjeta
iz dozvole. Privremeno oduzeta dozvola, sa zapisnikom o njezinom privremenom
oduzimanju dostavlja se Ministarstvu prometa i veza u roku od 24 sata,
radi donošenja konačne odluke.

Protiv rješenja inspektora iz stavka 1. ovoga članka nije dopuštena
žalba, već se protiv tog rješenja može pokrenuti upravni spor.

IX. KAZNENE ODREDBE

Članak 58.

Novčanom kaznom od 50.000 do 450.000 dinara kaznit će se za privredni
prijestup pravna osoba ako obavlja međunarodni cestovni prijevoz za čije
obavljanje nije upisana u sudski registar ili ako nema odobrenje - licencu
(članak 5.).

Za privredni prijestup iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna
osoba u pravnoj osobi npvčanom kaznom od 5.000 do 25.000 dinara.

Članak 59.

Novčanom kaznom od 10.000 do 25.000 dinara kaznit će se za prekršaj
domaći ili strani prijevoznik:

1) ako obavlja međunarodni cestovni prijevoz za čije obavljanje nije
upisan u registar radnji ili ako nema odobrenje - licencu (članak 5);

2) ako obavlja kabotažu na teritoriju Republike Hrvatske suprotno odredbi
članka 8. i 39. ovoga zakona;

3) ako obavlja međunarodni linijski prijevoz putnika na teritorijik
Republike Hrvatske bez dozvole izdane od Ministarstva prometa i veza (članak
10);

4) ako ne obavlja prijevoz putnika u skladu s voznim redom ili cjenikom
ili drugim uvjetima iz dozvole (članak 12. i 22);

5) ako pri obavljanju međunarodnoga linijskog prijevoza putnika s više
vozila prijevoz ne obavlja sa svim vozilima na cijeloj relaciji za koju
je odobren vozni red (članak 13);

6) ako mijenja vozni red ili cjenik za međunarodni linijski prijevoz
bez odobrenja Ministarstva prometa i veza (članak 14);

7) ako bez pismenog odobrenja Ministarstva prometa i veza obustavi međunarodni
linijski prijevoz putnika (članak 19. stavak 2);

8) ako međunarodni linijski prijevoz stvari za koji mu je izdana dozvola
ne obavlja u skladu s voznim redom i uvjetima predviđenim međunarodnim
ugovorom (članak 5);

9) ako obavlja izvanredni prijevoz na cestama Republike Hrvatske bez
dozvole za izvanredni prijevoz (članak 49. i članak 50).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
u pravnoj osobi ili vozač stranog vozila novčanom kaznom od 10.000 do 15.000
dinara.

Članak 60.

Novčanom kaznom od 10.000 do 20.000 dinara kaznit će se za prekršaj
domaći prijevoznik, strani prijevoznik ili druga pravna osoba:

1) ako ne prodaje karte na autobusnim kolodvorima odnosno na posebno
organiziranim prodajnim mjestima prema svom izboru (članak 15),

2) ako se ne drži odredaba međunarodnih ugovora ili propisa o unutarnjem
cestovnom prometu u pogledu objave voznog reda i uvjeta prijevoza te načina
i uvjeta korištenja autobusnih kolodvora i stajališta (članak 16);

3) ako na vozilu kojim obavlja međunarodni linijski prijevoz putnika
ne istakne uočljiv natpis s naznakom početnog i završnog kolodvora (članak
17);

4) ako odmah nakon nastanka okolnosti koje se nisu mogle predvidjeti
ne prijavi Ministarstvu prometa i veza obustavu prijevoza (članak 18);

5) ako odmah nakon privremene obustave odnosno najkasnije 15 dana prije
dana trajne obustave prijevoza to ne objavi preko sredstava javnog priopćavanja
ili na drugi uobičajeni način, u mjestu početka odnosno završetka linijskog
prijevoza i ako o tome ne obavijesti sve autobusne kolodvore i stajališta
na kojima je voznim redom predviden prihvat i otprema putnika (članak 20);

6) ako se pri obavljanju slobodnog prijevoza putnika u cestovnom prometu
u vozilu ne nalazi uredno popunjen putni list s popisom putnika i brojevima
putavnica, potpisan od prijevoznika i ovjeren od nadležnoga carinskog organa
na graničnom prijelazu (članak 32);

7) ako ne pribavi dozvolu za međunarodni prijevoz stvari kad se međunarodni
prijevoz u pojedinim zemljame može obavljati samo na temelju dozvole (članak
33);

8) ako ne dostavi Ministarstvu prometa i veza pisano izvješće o broju
iskorištenih dozvola prema vrsti prijevoza po pojedinim zemljama, graničnim
prijelazima i korisnicima dozvola (članak 34).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se odgovorna osoba u
pravnoj osobi ili vozač stranog vozila novčanom kaznom od 5.000 do 10.000
dinara.

Članak 61.

Novčanom kaznom od 15.000 do 25.000 dinara kaznit će se strani prijevoznik
za prekršaj učinjen na teritoriju Republike Hrvatske:

1) ako se pri obavljanju međunarodnoga linijskog prijevoza putnika u
vozilu ne nalazi dozvola za obavljanje tog prijevoza (članak 23);

2) ako bez dozvole obavlja međunarodni slobodni prijevoz putnika u cestovnom
prometu koji se može obaviti samo uz dozvolu (članak 30);

3) ako se original dozvole za slobodni prijevoz putnika u cestovnom
prometu ne nalazi u stranom vozilu, kad se taj prijevoz može obaviti samo
uz dozvolu (članak 31);

4) ako se pri obavljanju međunarodnog prijevoza stvari, koje se obavlja
na temelju dozvole, u stranom vozilu ne nalazi original dozvole za prijevoz
stvari (članak 35. stavak 4);

5) ako bez dozvole obavlja prijevoz stvari iz Republike Hrvatske za
treće zemlje odnosno iz treće zemlje u Republiku Hrvatsku (članak 40);

6) ako bez dozvole obavlja međunarodni linijski prijevoz stvari (članak
43).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i vozae stranog vozila
novčanom kaznom od 10.000 do 15.000 dinara.

Članak 62.

Novčanom kaznom od 5.000 do 15.000 dinara kaznit će se za prekršaj pravna
ili fizička osoba:

1) ako pri obavljanju međunarodnog prijevoza posada nema u vozilu dozvolu
za prijevoz ili,druge propisane isprave (članak 7);

2) ako Ministarstvu prometa i veza u roku od 15 dana od dana proteka
tromjesečja ne dostavi podatke o broju obavljenih vožnji i prevezenih putnika
u jednom i drugom smjeru (članak 28);

3) ako u obavljanju međunarodnog prijevoza upotrebljava zakupljeno strano
vozilo bez dozvole Ministarstva prometa i veza (članak 41).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
u pravnoj osobi, a za prekršaj iz točke 1. stavka 1. ovog članka i vozač,
novčanom kaznom od 3.000 do 5.000 dinara.

Članak 63.

Novčanom kaznom od 10.000 do 20.000 dinara kaznit će se za prekršaj
strani prijevoznik - pravna osoba ako obavlja međunarodni prijevoz putnika
osobnim vozilom (taksi-prijevoz) bez dozvole nadležnog organa svoje zemlje
za obavljanje takvog prijevoza ili ako međunarodni taksi-prijevoz nije
dopušten hrvatskim prijevoznicima u toj zemlji (članak 6).

X. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 64.

Propisi na temelju ovlaštenja iz ovoga zakona, donjet će se u roku tri
mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga zakona.

Do donošenja propisa iz stavka 1. ovoga članka preuzimaju se i primjenjuju
u Republici Hrvatskoj, kao republički propisi, savezni propisi doneseni
za izvršenje zakona iz stavka 1. članka 65. ovoga zakona, ako su u suglasnosti
s Ustavom Republike Hrvatske i ovim zakonom i to:

1. Odluka o visini naknade za ceste za motorna i priključna vozila austrijske
registracije kojima se prevozi roba na teritoriju Socijalističke Federativne
Republike Jugoslavije ("Službeni list SFRJ", br. 25/81, 26/81,
6/83, 21/84 i 38/89);

2. Odluka o visini naknade za ceste za motorna i priključna vozila talijanske
registracije kojima se prevozi roba na teritoriju Socijalističke Federativne
Republike Jugoslavije ("Službeni list SFRJ", br. 73/87);

3. Odluka o naknadi za ceste za strana vozila, koja se koriste cestama
u Socijalističkoj Federativnoj Republici Jugoslaviji ("Službeni list
SFRJ", br. 25/81, 27/81, i 21/83);

4. Odluka o načinu povraćaja više naplaćene naknade za ceste za strana
vozila koja se koriste cestama u Socijalističkoj Federativnoj Republici
Jugoslaviji ("Službeni list SFR.J", br. 31/81);

5. Pravilnik o obrascu putnog lista za domaćeg prijevoznika, načinu
njegovog vođenja i postupanja s njim ("Službenl list SFRJ", br.
58/83);

6. Pravilnik o sadržaju i rokovima dostave izvještaja i iskorištenim
stranim dozvolama za međunarodni prijevoz stvari ("Službeni list SFRJ",
br. 9/84);

7. Pravilnik o dokumentaciji koja se prilaže uz zahtjev za izdavanje
dozvole za izvanredni prijevoz u međunarodnom cestovnom prometu ("Službeni
list SFRJ", br. 29/85).

Članak 65.

Stupanjem na snagu ovoga zakona stavlja se izvan snage na teritoriju
Republike Hrvatske Zakon o prijevozu međunarodnom cestovnom prometu ("Službeni
list SFRJ" br. 41/80, 56/80, 33/87, 80/89. i 29/90).

Međunarodni prijevoz u cestovnom prometu do 31. prosinca 1991. godine
obavljat će se i u skladu s međunarodnim ugovorima koje je sklopila Socijalistička
Federativna Republika Jugoslavija do stupanja na snagu ovoga zakona i izdanim
dozvolama s važenjem za 1991. godinu.

Članak 66.

Ovaj zakon stupa na snagu danom objave u "Narodnim novinama".

Klasa: 340-01 /91-07/03

Zagreb, 26. lipnja 1991.

SABOR REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća udruženog rada

**Ivan Matija, v. r.**

Predsjednik Sabora dr.

**Žarko Domljan, v. r**

Predsjednik Vijeća općina

**Luka Bebić, v. r.**

Predsjednik Društveno-političkog vijeća

**Ivan Vekić, v. r.**

Zakon, NN 53/1991-1282
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)