## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1445/2005 od 5. lipnja 2007.

### NN 71/2007 (9.7.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1445/2005 od 5. lipnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2222

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća,
te suci Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Smiljko Sokol i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi D.
C. iz B., kojeg zastupa T. S., odvjetnik iz R., na sjednici održanoj 5. lipnja
2007. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Županijski sud u Rijeci dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: Gž-3001/07 u najkraćem mogućem
roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon
dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, D. C. iz B., određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst), u iznosu
od 10.500,00 kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna,
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelj ustavne tužbe, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je 3. svibnja 2005.
godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Dana 13. ožujka 1996. godine podnositelj je Općinskom sudu Rijeci podnio tužbu
protiv tuženog, HŽ – Hrvatske željeznice, d.o.o Z., radi naknade štete koja se
je vodila pod poslovnim brojem: P-852/96.

Nakon
toga održano je šest ročišta (13. rujna 1996., 29. listopada 1996., 13.
prosinca 1996., 28. ožujka 1997., 25. lipnja 1998. i 13. listopada 1998), i
jedno prometno vještačenje 4. ožujka 1996., te je dana 13. listopada 1998.
godine zaključena glavna rasprava i donesena presuda, broj: P-582/96-23 od 13.
listopada 1998. godine, koja je po žalbi tuženika rješenjem Županijskog suda u
Rijeci, broj: Gž-32/94-2 od 21. ožujka 2001. godine,
ukinuta i predmet je vraćen na ponovni postupak 13. travnja 2001. godine.

U
ponovljenom postupku nakon požurnice podnositelja ustavne tužbe, a prije
podnošenja ustavne tužbe održano je samo 1 ročište dana 23. ožujka 2005.
godine.

Nakon
podnošenja ustavne tužbe 27. lipnja 2006. godine zaključena je glavna rasprava,
te je 14. srpnja 2006. godine donesena presuda, broj: P-2176/01-50, protiv koje
je tuženik 8. kolovoza 2006. godine izjavio žalbu, te je spis dostavljen
Županijskom sudu u Rijeci na rješavanje.

Županijski
sud u Rijeci dopisom, broj: Gž-4830/06 od 23. veljače
2007. godine, vraća spis prvostupanjskom sudu te ističe da je u toj pravnoj
stvari nastupio po sili zakona prekid postupka dana 29. prosinca 2006. godine.

Nakon
toga Općinski sud u Rijeci donosi rješenje, broj: P-2176/01-66 od 15. ožujka
2007. godine, kojim se utvrđuje prekid postupka.

Protiv
tog rješenja HŽ-Vuča vlakova d.o.o. R. je dana 29. ožujka 2007. izjavilo žalbu.

Spis
se po žalbi nalazi na rješavanju kod Županijskog suda u Rijeci od 24. travnja
2007. godine pod brojem: Gž-3001/07, te je postupak
još u tijeku.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna
tužba je osnovana.

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski
postupak započeo je 13. ožujka 1996. godine tužbom podnositelja Općinskom sudu
u Rijeci radi naknade štete.

Duljina
postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju
stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak;
u daljnjem tekstu Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na
Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o
stupanju na snagu Protokola br. 12 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o
potvrđivanju Protokola br. 13 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim
okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o
stupanju na snagu Protokola br. 13 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 13/03.).

U
članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavna
tužba podnijeta je 29. ožujka 2005. godine, a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan. Ustavni sud utvrđuje da je do podnošenja ustavne tužbe
postupak trajao ukupno 9 (devet) godina, 1 (jedan) mjesec i 16 (šesnaest) dana,
od čega 7 (sedam) godina, 4 (četiri) mjeseca i 24 (dvadeset četiri) dana u
pravno relevantnom razdoblju.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Prije
pravno relevantnog razdoblja, a to je do 5. studenoga 1997. godine, u postupku
su održana četiri ročišta. U razmatranom, pravno relevantnom razdoblju održana
su ročišta 25. lipnja 1998. i 13. listopada 1998. godine, kada je donesena
prvostupanjska presuda koja je ukinuta drugostupanjskom odlukom od 21. ožujka
2001. godine. Potom od 13. travnja 2001. godine, kada je dostavljana ukidna drugostupanjska odluka, do 23. ožujka 2005. godine
nije poduzeta niti jedna radnja u postupku. Dakle u razdoblju od gotovo četiri
godine bilo je razdoblje potpune neaktivnosti prvostupanjskog suda, te je taj
sud nakon podnošenja ustavne tužbe donio 17. srpnja 2006. godine presudu protiv
koje je 8. kolovoza 2006. tuženik izjavio žalbu, a u povodu koje je Županijski
sud u Rijeci vratio spis Općinskom sudu u Rijeci. Prvostupanjski sud donio je
nakon toga rješenje o prekidu postupka na koje je uložena žalba, te se spis po
žalbi nalazi pred Županijskim sudom u Rijeci, odnosno, postupak je još u
tijeku.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, nije pridonio duljini
postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da je riječ o postupku naknade štete, dakle, o relativno složenom
postupku, ali koja okolnost, međutim, ne može opravdati ukupno trajanje
parničnog postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud ocjenjuje da ukupno trajanje parničnog postupka preko deset godina,
a da nije odlučeno o tužbenom zahtjevu podnositelja, ne udovoljava zahtjevu
suđenja u razumnom roku.

Slijedom
navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da
zakonom ustanovljeni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim
pravima ili obvezama, zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

6.
Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, u smislu odredbe članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke
ove odluke.

7.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom
roku, Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano, pravno relevantno
razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja nerazumno dugog razdoblja potpune
neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim okolnostima
svakog pojedinog slučaja.

Pri
utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, imajući pritom u vidu i vrstu
postupka o kojemu se radi, napose s obzirom na njegovu hitnost, ali uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

9.
Sukladno odredbi 23. Ustavnog zakona svaki sudionik snosi svoje troškove
postupka zbog čega Ustavni sud nije odlučivao o zahtjevu za naknadu troškova
punomoćnika podnositelja.

10.
Predsjednik Županijskog suda u Rijeci dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme od­luke u roku od osam (8) dana od
dana njene otpreme, a najkas­nije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1445/2005

Zagreb,
5. lipnja 2007.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Željko Potočnjak, v. r.**

Odluka, NN 71/2007-2222