## Zakon o Državnom uredu za reviziju

### NN 80/2011 (13.7.2011.), Zakon o Državnom uredu za reviziju

HRVATSKI SABOR

1701

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

ODLUKU

O PROGLAŠENJU ZAKONA O DRŽAVNOM UREDU ZA REVIZIJU

Proglašavam Zakon o Državnom uredu za reviziju, koji je Hrvatski sabor donio na sjednici 1. srpnja 2011. godine.

Klasa: 011-01/11-01/139

Urbroj: 71-05-03/1-11-2

Zagreb, 6. srpnja 2011.

Predsjednik
Republike Hrvatske
prof. dr. sc. Ivo Josipović, v. r.

ZAKON

O DRŽAVNOM UREDU ZA REVIZIJU

I. OSNOVNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Zakonom uređuju osnivanje, ustrojstvo, nadležnost i upravljanje Državnim uredom za reviziju, način rada i izvješćivanje, dužnosti i prava ovlaštenih državnih revizora i drugih zaposlenika te suradnja Državnog ureda za reviziju s drugim tijelima.

Članak 2.

(1) Državni ured za reviziju je najviša revizijska institucija Republike Hrvatske koja je samostalna i neovisna u svom radu.

(2) Državnim uredom za reviziju upravlja glavni državni revizor.

(3) Državni ured za reviziju ima svojstvo pravne osobe.

(4) Sjedište Državnog ureda za reviziju je u Zagrebu.

Članak 3.

(1) Sredstva za rad Državnog ureda za reviziju osiguravaju se u državnom proračunu Republike Hrvatske.

(2) Državni ured za reviziju samostalno planira sredstva potrebna za svoj rad, a utvrđuje ih Hrvatski sabor u državnom proračunu Republike Hrvatske.

(3) Državni ured za reviziju može ostvarivati vlastite prihode obavljanjem revizije nacionalnih i međunarodnih sredstava te sudjelovanjem u međunarodnim projektima i programima.

(4) Vlastiti prihodi koriste se za unapređenje rada Državnog ureda za reviziju.

II. USTROJSTVO DRŽAVNOG UREDA ZA REVIZIJU

Članak 4.

(1) Ustrojstvene jedinice Državnog ureda za reviziju su Središnji ured u Zagrebu i područni uredi u središtima županija.

(2) Središnji ured u Zagrebu i područni uredi djeluju na čitavom teritoriju Republike Hrvatske.

Članak 5.

Detaljnije ustrojstvo i način rada Državnog ureda za reviziju uredit će se Statutom i drugim unutarnjim normativnim aktima, koje donosi glavni državni revizor.

III. NADLEŽNOST DRŽAVNOG UREDA ZA REVIZIJU

Članak 6.

(1) Reviziji podliježu državni prihodi i rashodi, financijski izvještaji i financijske transakcije jedinica državnog sektora, jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, pravnih osoba koje se financiraju iz proračuna, pravnih osoba kojima je osnivač Republika Hrvatska ili jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, društava i drugih pravnih osoba u kojima Republika Hrvatska, odnosno jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave imaju većinsko vlasništvo nad dionicama, odnosno udjelima te korištenje sredstava Europske unije i drugih međunarodnih organizacija ili institucija za financiranje javnih potreba.

(2) Pod jedinicama državnog sektora i jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave, u smislu ovoga Zakona, podrazumijevaju se sva tijela zakonodavne, izvršne i sudbene vlasti, kao i sve agencije, institucije i drugi subjekti na razini Republike Hrvatske i razini jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, financirana iz državnog proračuna ili proračuna jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave.

(3) Revizija izvještaja o izvršenju državnog proračuna obavlja se svake godine, a izvješće o obavljenoj reviziji dostavlja se Hrvatskom saboru do 1. lipnja tekuće godine za prethodnu godinu.

Članak 7.

(1) Revizija je, u smislu ovoga Zakona, ispitivanje dokumenata, isprava, izvješća, sustava unutarnje kontrole i unutarnje revizije, računovodstvenih i financijskih postupaka te drugih evidencija radi utvrđivanja iskazuju li financijski izvještaji istinit financijski položaj i rezultate financijskih aktivnosti u skladu s prihvaćenim računovodstvenim načelima i računovodstvenim standardima.

(2) Revizija je i postupak ispitivanja financijskih transakcija u smislu zakonskog korištenja sredstava.

(3) Revizija obuhvaća i davanje ocjene o djelotvornosti i ekonomičnosti obavljanja djelatnosti, te davanje ocjene o učinkovitosti ostvarenja ciljeva poslovanja ili ciljeva pojedinih financijskih transakcija, programa i projekata.

IV. UPRAVLJANJE DRŽAVNIM UREDOM ZA REVIZIJU

Članak 8.

(1) Državnim uredom za reviziju upravlja glavni državni revizor.

(2) Glavnoga državnog revizora imenuje Hrvatski sabor na prijedlog Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove, uz mišljenje Odbora za financije i državni proračun.

(3) Glavni državni revizor imenuje se na vrijeme od 8 godina, uz mogućnost ponovnog imenovanja.

(4) Za glavnoga državnog revizora može biti imenovan državljanin Republike Hrvatske koji ima završen preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili specijalistički diplomski stručni studij ekonomskog ili pravnog usmjerenja, s dvanaest godina radnog iskustva u struci te osobnim ugledom i profesionalnim iskustvom na području javnih financija.

(5) Glavni državni revizor ima imunitet kao i zastupnici u Hrvatskom saboru.

(6) Glavni državni revizor po prestanku dužnosti ima pravo na mirovinu prema propisima kojima je uređeno pravo na mirovinu zastupnika u Hrvatskom saboru.

Članak 9.

Glavni državni revizor:

– organizira rad Državnog ureda za reviziju,

– predstavlja i zastupa Državni ured za reviziju,

– donosi Statut i druge unutarnje normativne akte Državnog ureda za reviziju,

– donosi strateški plan Državnog ureda za reviziju,

– donosi godišnji program i plan rada Državnog ureda za reviziju,

– izvješćuje Hrvatski sabor o radu Državnog ureda za reviziju,

– predlaže Hrvatskom saboru zamjenika glavnoga državnog revizora,

– odlučuje o primanju na rad i prestanku rada ovlaštenih državnih revizora,

– donosi program za polaganje ispita za stjecanje zvanja ovlaštenoga državnog revizora,

– imenuje povjerenstvo za polaganje ispita za stjecanje zvanja ovlaštenoga državnog revizora,

– nadzire provedbu zakona i drugih propisa,

– nadzire izvršavanje poslova i poduzima mjere za osiguravanje učinkovitosti rada Državnog ureda za reviziju.

Članak 10.

(1) Hrvatski sabor će glavnoga državnog revizora razriješiti dužnosti prije isteka vremena na koje je imenovan:

– ako to sam zatraži,

– ako uz svoj pristanak bude imenovan na drugu dužnost,

– ako trajno izgubi sposobnost obavljanja svoje dužnosti i

– ako bude pravomoćno osuđen za kazneno djelo.

(2) Ako je protiv glavnoga državnog revizora pokrenut kazneni postupak za kazneno djelo za koje se progoni po službenoj dužnosti, a za koje se može izreći kazna zatvora od 5 godina ili teža kazna, glavni državni revizor ne može obavljati svoju dužnost do pravomoćnog okončanja tog postupka. Odluku o udaljenju donosi Hrvatski sabor.

Članak 11.

(1) Glavni državni revizor ima zamjenika kojeg imenuje Hrvatski sabor na prijedlog glavnoga državnog revizora, na vrijeme od osam godina.

(2) Za zamjenika glavnoga državnog revizora može biti imenovan državljanin Republike Hrvatske, koji ima završen preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili specijalistički diplomski stručni studij ekonomskog ili pravnog usmjerenja, s osam godina radnog iskustva u struci te osobnim ugledom i profesionalnim iskustvom na području javnih financija.

(3) Zamjenik glavnoga državnog revizora, u slučaju spriječenosti zamjenjuje glavnoga državnog revizora u obavljanju njegovih dužnosti i obavlja poslove koje mu odredi glavni državni revizor.

V. NAČIN RADA I IZVJEŠĆIVANJE

Članak 12.

(1) Državni ured za reviziju planira i obavlja reviziju u opsegu predviđenom godišnjim programom i planom rada, kao i prema zahtjevu Hrvatskog sabora ako glavni državni revizor ocijeni da je taj zahtjev opravdan.

(2) Opseg godišnjeg programa i plana rada utvrđuje se na temelju:

– odredbi ovoga Zakona,

– procjene rizika,

– financijske značajnosti subjekta revizije,

– rezultata prethodne revizije,

– prikupljenih informacija o poslovanju subjekata revizije i

– drugih kriterija koji se utvrđuju unutarnjim aktom Državnog ureda za reviziju.

(3) Revizija se obavlja na način i prema postupcima utvrđenim okvirom revizijskih standarda Međunarodne organizacije vrhovnih revizijskih institucija (INTOSAI) i Kodeksom profesionalne etike državnih revizora.

Članak 13.

(1) Zakonski predstavnik subjekta revizije obvezan je ovlaštenom državnom revizoru staviti na raspolaganje cjelokupnu potrebnu dokumentaciju, isprave, izvješća, evidencije te druge informacije za potrebe obavljanja revizije.

(2) Zakonski predstavnik subjekta revizije obvezan je ovlaštenom državnom revizoru staviti na raspolaganje i dokumentaciju koja predstavlja poslovnu ili drugu tajnu radi obavljanja revizije.

(3) Dokumentacija, isprave, izvješća, evidencije i druge informacije iz stavka 1. i 2. ovoga članka, dobivene tijekom obavljanja revizije mogu se koristiti samo za izradu izvješća o obavljenoj reviziji.

Članak 14.

(1) Ovlašteni državni revizori sastavljaju nacrt izvješća o obavljenoj reviziji, u skladu s revizijskim standardima iz članka 12. stavka 3. ovoga Zakona.

(2) Nacrt izvješća o obavljenoj reviziji dostavlja se zakonskom predstavniku subjekta revizije na očitovanje.

(3) Zakonski predstavnik subjekta revizije obvezan je u roku od 8 dana od dana primitka nacrta izvješća dostaviti Državnom uredu za reviziju očitovanje na činjenice opisane u nacrtu izvješća.

(4) Izvješće o obavljenoj reviziji s ugrađenim očitovanjem dostavlja se zakonskom predstavniku subjekta revizije.

(5) Na izvješće o obavljenoj reviziji zakonski predstavnik subjekta revizije može staviti prigovor u roku od 8 dana od dana primitka izvješća. O prigovoru odlučuje glavni državni revizor u roku 30 dana od dana primitka prigovora.

(6) Zakonski predstavnik subjekta revizije, u roku 60 dana od dana primitka izvješća, dostavlja Državnom uredu za reviziju pisano očitovanje o poduzetim mjerama po nalazima revizije.

Članak 15.

(1) Glavni državni revizor izvješćuje Hrvatski sabor o radu Državnog ureda za reviziju do konca tekuće godine za izvještajno razdoblje koje počinje 1. listopada prethodne godine, a završava 30. rujna tekuće godine.

(2) Nakon izvješćivanja Hrvatskoga sabora, izvješće o radu Državnog ureda za reviziju iz stavka 1. ovoga članka objavljuje se na web-stranicama Državnog ureda za reviziju.

VI. OVLAŠTENI DRŽAVNI REVIZORI

Članak 16.

(1) Reviziju obavljaju ovlašteni državni revizori.

(2) Ovlašteni državni revizor je neovisna stručna osoba koja posjeduje certifikat ovlaštenoga državnog revizora i ispunjava druge uvjete iz ovoga Zakona.

(3) Iznimno od stavka 1. ovog članka, Državni ured za reviziju može tijekom revizije radi rješavanja specifičnih pitanja angažirati posebnog stručnjaka.

Članak 17.

(1) Ovlaštene državne revizore Državni ured za reviziju prima na rad putem javnog natječaja. O primanju na rad i prestanku rada ovlaštenih državnih revizora odlučuje glavni državni revizor.

(2) Kandidat koji se javlja na natječaj za ovlaštenoga državnog revizora mora ispunjavati sljedeće uvjete:

– da je državljanin Republike Hrvatske,

– da ima završen preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili specijalistički diplomski stručni studij ekonomskog, pravnog ili drugog odgovarajućeg usmjerenja, te

– da nije osuđivan za kaznena djela.

(3) Kandidati koji su primljeni na radno mjesto državnog revizora dužni su položiti ispit odnosno steći certifikat ovlaštenoga državnog revizora sukladno rokovima navedenim u članku 18. ovoga Zakona.

Članak 18.

(1) Ispit za stjecanje zvanja ovlaštenoga državnog revizora polaže se prema programu polaganja ispita za zvanje ovlaštenoga državnog revizora, kojega donosi glavni državni revizor.

(2) Kandidat za polaganje ispita za zvanje ovlaštenoga državnog revizora mora imati najmanje tri godine radnog iskustva u struci.

(3) Osoba koja ima radno iskustvo duže od tri godine u struci izvan Državnog ureda za reviziju, može se primiti na rad u Državni ured za reviziju uz uvjet da u roku 12 mjeseci od prijama na rad položi ispit za stjecanje zvanja ovlaštenoga državnog revizora.

(4) Zaposlenik koji je stekao radno iskustvo iz stavka 2. ovoga članka u Državnom uredu za reviziju, položio ispit i stekao certifikat za ovlaštenoga državnog revizora, te ispunjava ostale uvjete iz članka 17. ovoga Zakona, može se rasporediti na odgovarajuće radno mjesto.

(5) Ispit iz stavka 1. ovoga članka polaže se pred povjerenstvom koje imenuje glavni državni revizor.

(6) Osobi koja položi ispit, glavni državni revizor izdaje certifikat ovlaštenoga državnog revizora.

Članak 19.

(1) Ovlašteni državni revizor ne smije biti član nadzornog odbora ili drugog organa trgovačkih društava i drugih pravnih osoba koje podliježu reviziji Državnog ureda za reviziju.

(2) Ovlašteni državni revizor ne smije obavljati reviziju:

– ako je sudjelovao u vođenju poslovnih knjiga ili izradi financijskih izvještaja subjekta revizije,

– ako je suprug(a), krvni srodnik u pravoj liniji do četvrtoga stupnja srodstva, a u pobočnoj liniji do drugog stupnja srodstva, staratelj, usvojitelj, usvojenik, hranitelj jednog od zakonskih predstavnika subjekta revizije ili članova nadzornog odbora.

Članak 20.

(1) Pravo na plaću ovlaštenoga državnog revizora ostvaruje se u skladu s posebnim zakonom o plaćama ovlaštenih državnih revizora.

(2) Na druga prava i obveze ovlaštenih državnih revizora primjenjuju se propisi koji se odnose na državne službenike.

(3) Zaposlenici u stručnim službama Državnog ureda za reviziju su državni službenici i namještenici.

VII. SURADNJA S DRUGIM TIJELIMA

Članak 21.

U izvršavanju svojih zadataka Državni ured za reviziju surađuje s drugim tijelima državne vlasti, na način da ne dovodi u pitanje svoju samostalnost i neovisnost.

Članak 22.

Državni ured za reviziju može biti član međunarodnih organizacija i institucija nadležnih za područje vanjske revizije i druga područja iz njegova djelokruga, te sudjelovati u njihovu radu i radu drugih međunarodnih tijela, u kojima će zastupati i štititi interese Republike Hrvatske.

VIII. KAZNENE ODREDBE

Članak 23.

(1) Novčanom kaznom u iznosu od 20.000,00 do 50.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj jedinica državnog sektora, jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave ili druga pravna osoba ako ne stavi na raspolaganje ovlaštenom državnom revizoru potrebnu dokumentaciju, isprave, izvješća, evidencije te druge informacije za potrebe obavljanja revizije iz članka 13. stavka 1. i 2. ovoga Zakona.

(2) Za radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i zakonski predstavnik, i to novčanom kaznom u iznosu od 5.000,00 do 10.000,00 kuna.

IX. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 24.

Državni ured za reviziju osnovan Zakonom o državnoj reviziji (»Narodne novine«, br. 70/93.) i njegovi djelatnici nastavljaju raditi po odredbama ovoga Zakona.

Članak 25.

Sadašnjem glavnom državnom revizoru vrijeme na koje je imenovan računa se od dana prvog imenovanja.

Članak 26.

Glavni državni revizor donijet će Statut i druge unutarnje normativne akte iz članka 5. ovoga Zakona, u roku od tri mjeseca od stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 27.

Danom stupanja na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Zakon o državnoj reviziji (»Narodne novine«, br. 70/93., 48/95., 105/99., 36/01., 44/01. i 177/04.).

Članak 28.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 470-03/10-01/01

Zagreb, 1. srpnja 2011.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
Luka Bebić, v. r.

Zakon, NN 80/2011-1701