### NN 23/2020 (3.3.2020.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske poslovni broj: UsII-286/19-7 od 9. siječnja 2020.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

563

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sutkinja toga suda, Biserke Kalauz, predsjednice vijeća, Gordane Marušić-Babić i dr. sc. Sanje Otočan, članica vijeća, te višeg sudskog savjetnika Josipa Petkovića, zapisničara, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski Telekom d.d., Z., koji zastupa I. B. dipl. iur., protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Z., uz sudjelovanje zainteresirane osobe Grada P., P. zastupane po opunomoćeniku D. Š., odvjetniku iz Z., radi određivanja infrastrukturnog operatora i naknade za pravo puta, na sjednici vijeća održanoj 9. siječnja 2020.

presudio je

I. Odbija se tužbeni zahtjev za poništavanje rješenja Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-03/16-11/264, urbroj: 376-05-3-19-31 od 17. travnja 2019. godine.

II. Nalaže se tužitelju Hrvatskom Telekomu d.d. Z., da zainteresiranoj osobi Gradu P. naknadi troškove spora u iznosu od 3.125,00 kn u roku od 60 dana od primitka ove presude.

III. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženika utvrđuje se da je Hrvatski Telekom d.d. Z. (dalje: HT), infrastrukturni operator i ima pravo puta na nekretninama koje se na dan donošenja ovog rješenja nalaze u vlasništvu/suvlasništvu Grada P. prema evidenciji Općinskog suda u Poreču, Zemljišno knjižnog odjela P. dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji, na kojim nekretninama HT ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (dalje: EKI) prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu za pravo puta broj: 2016-16-0332-003-001 (dalje: Elaborat), koje nekretnine koristi za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje svoje EKI. Elaborat je u dijelu o količini, vrsti i prostornom položaju EKI, sastavni dio ovog rješenja (točka I. izreke).

Utvrđuje se da je HT infrastrukturni operator i ima pravo puta na nerazvrstanim cestama na području Grada P. navedenim u Potvrdi I. županije, Grada P., Upravnog odjela za komunalni sustav, klasa: 363-01/19-02/140, urbroj: 2167/01-05/10-19-4 od 8. travnja 2019., koja je sastavni dio ovog rješenja, a koje nerazvrstane ceste su vlasništvo Grada P. i na kojim cestama HT ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (dalje: EKI) prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu i koje koristi za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje svoje EKI (točka II. izreke).

Utvrđuje se da je HT infrastrukturni operator i ima pravo puta na nekretninama na području Grada P. navedenim u Potvrdi I. županije, Grada P., Upravnog odjela za komunalni sustav, klasa: 363-01/19-02/140, urbroj: 2167/01-05/10-19-3 od 8. travnja 2019., koja je sastavni dio ovog rješenja, a na kojim nekretninama HT ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (dalje: EKI) prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu i koristi ih za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje svoje EKI (točka III. izreke).

Utvrđuje se da je HT infrastrukturni operator i ima pravo puta na nekretninama na području Grada P. – pomorsko dobro u općoj uporabi, navedenim u Potvrdi I. županije, Grada P., Upravnog odjela za upravljanje gradskom imovinom, klasa: 342-01/19-01/47, urbroj: 2167/01-02/11-19-1 od 8. travnja 2019., koja je sastavni dio ovog rješenja, a na kojim nekretninama HT ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (dalje: EKI) prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu i koristi ih za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje svoje EKI (točka IV. izreke).

Utvrđuje se da je HT infrastrukturni operator i ima pravo puta na nekretninama na području Grada P., u Potvrdi I. županije, Grada P., Upravnog odjela za komunalni sustav, klasa: 342-01/19-01/47, urbroj: 2167/01-02/11-19-2 od 8. travnja 2019., koja je sastavni dio ovog rješenja, a na kojim nekretninama HT ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (dalje: EKI) prema podacima EKI navedenim u Elaboratu i koristi ih za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje svoje EKI (točka V. izreke).

Količinu i vrstu EKI iz točke I. – V. ovog rješenja čine trase kabelske kanalizacije te trase elektroničkih komunikacijskih vodova u zemlji i nadzemnih elektroničkih komunikacijskih vodova navedene u Elaboratu (točka VI. izreke).

Utvrđuje se godišnja naknada za pravo puta za korištenje nekretnina iz ovog rješenja prema površini zemljišta na kojima se nalazi EKI sukladno podacima navedenim u Elaboratu i vrsti zemljišta navedenoj u evidenciji Zemljišno-knjižnog odjela P. ili podredno Odjelu za katastar nekretnina P., dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji, uz primjenu iznosa naknada i načina obračuna određenima u članku 6. i 7. stavcima 1., 2., 3. i 4. Pravilnika o potvrdi i naknadi o pravu puta (»Narodne novine«, 152/11., 151/14. i 95/17.) (točka VII. izreke).

Utvrđuje se da Grada P. ima pravo na godišnju naknadu za pravo puta za nekretnine iz ovog rješenja od 12. kolovoza 2017. godine, odnosno od dana uknjižbe prava vlasništva/suvlasništva na nekretninama iz točke I. u korist Grada P. ako je ista nastupila nakon 12. kolovoza 2017., prema evidenciji Zemljišno-knjižnog odjela P. dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji osim na nekretninama obuhvaćenim pravomoćnim djelomičnim rješenjem HAKOM-a (klasa: UP/I-344-03/16-11/264, urbroj: 376-10-17-25 od 25. listopada 2017.) – (točka VIII. izreke).

Obvezuje se HT u roku od 8 dana od primitka ovog rješenja napraviti obračun godišnje naknade za pravo puta temeljem parametara iz točke I. – VIII. ovog rješenja te obračun sa svim podacima koji su primijenjeni dostaviti HAKOM-u i Gradu P. (točka IX. izreke).

Obvezuje se HT u roku od 10 dana od primitka ovog rješenja platiti Gradu P. naknadu za pravo puta iz ovog rješenja za prvu i drugu godinu i dokaz o uplati dostaviti HAKOM-u. Svaka sljedeća godišnja naknada za pravo puta se plaća u roku od 8 dana po isteku razdoblja za koje je naknada plaćena (točka X. izreke).

Obvezuje se Grad P. omogućiti HT-u ostvarivanje prava puta na nekretninama iz ovog rješenja (točka XI. izreke).

Protiv navedenog rješenja tužitelj je podnio tužbu zbog svih zakonom propisanih razloga. Posebice ističe da je u nadležnosti HAKOM-a utvrđivanje infrastrukturnog operatora na općem dobru i nekretninama drugih osoba i utvrđivanje visine naknade za pravo puta. Stoga HAKOM nije imao zakonske osnove tu obvezu prenijeti na tužitelja, da sam utvrdi naknadu za pravo puta i da sam utvrdi vlasništvo na nekretninama Grada P. Navedeno proizlazi iz članka 5. stavak 4. Pravilnika o potvrdi i naknadi za pravo puta (»Narodne novine«, 152/11., 151/14., 95/17. – u daljnjem tekstu: Pravilnik), članka 17. stavak 2. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, 47/09. – dalje: ZUP), koji propisuje da se stvarna i mjesna nadležnost ne mogu mijenjati dogovorom javnopravnih tijela i stranaka u postupku, a javnopravno tijelo dužno je tijekom cijelog postupka po službenoj dužnosti paziti na stvarnu i mjesnu nadležnost. Poziva se na presude Visokog upravnog suda Republike Hrvatske, poslovni broj: UsII-234/18-6 i poslovni broj: UsII-321/18-7. Predlaže da Sud tužbu usvoji te poništi rješenje tuženika i predmet vrati tuženiku na ponovni postupak.

Tuženik u odgovoru na tužbu osporava u cijelosti tužbene navode te smatra da ne postoje zakonske pretpostavke za vođenje upravnog spora, jer je pravo puta po sili Zakona o elektroničkim komunikacijama određeno u korist infrastrukturnog operatora, neovisno o volji vlasnika nekretnine, a vlasnik nekretnine je obvezan operatoru omogućiti ostvarivanje prava puta. Pravo puta utvrđuje se na deklaratoran način te nije jasno iz čega se zaključuje da su povrijeđena prava i interesi tužitelja. Smatra da je točno odredio parametre temeljem kojih se određuje naknada za pravo puta, a što je vidljivo iz vlasničkih i posjedovnih listova – sastavni dio elaborata za pravo puta. Predlaže da Sud odbije tužbeni zahtjev kao neosnovan.

Zainteresirana osoba Grad P. zastupana po opunomoćeniku odvjetniku D. Š. iz Z., u odgovoru na tužbu ističe da osporava tužbene navode. Rješenje tuženika u izreci određuje obvezu koja je u okviru nadležnosti sukladno članku 12. stavak 1. točke 11. ZEK-a a to je utvrđivanje infrastrukturnog operatora i visine naknade za pravo puta. Osporava stav Visokog upravnog suda Republike Hrvatske, te predlaže da Sud odbije tužbeni zahtjev kao neosnovan i naknadi troškove spora zainteresiranoj osobi na teret tužitelja.

Tužbeni zahtjev nije osnovan.

Postupak koji je prethodio upravnom sporu pokrenut je po zahtjevu zainteresirane osobe koja je u smislu članka 28. stavka 6. ZEK-a radi utvrđivanja infrastrukturnog operatora za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu koja je izgrađena na općem dobru ili na nekretninama iz članka 27. stavka 1. toga Zakona te utvrđivanje količine i vrste takve infrastrukture i visine naknade za pravo puta.

Postupajući po zahtjevu zainteresirane osobe tuženik je kao nadležno tijelo u smislu članka 12. stavka 1. točke 11. ZEK-a donio osporeno rješenje. Naime, navedenim člankom propisana je nadležnost tuženika za utvrđivanje infrastrukturnog operatora na općem dobru i nekretninama drugih osoba te utvrđivanje visine naknade za pravo puta.

Odredbom članka 29. ZEK-a u stavku 1. je propisano da se za pravo puta na općem dobru na nekretninama iz članka 27. stavka 1. ovog Zakona, plaća naknada za pravo puta iz članka 28., a izračun i visina naknade te način plaćanja naknade propisuju se Pravilnikom koji donosi Vijeće Agencije, pri čemu visina naknade mora predstavljati pravičan razmjer između prava vlasnika nekretnina i interesa operatora elektroničkih komunikacijskih usluga te javnog interesa za razvoj tržišta elektroničkih komunikacija. Prema stavku 2. toga članka naknada za opće dobro i nekretnine u vlasništvu Republike Hrvatske te jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave plaća se godišnje, po četvornom metru zemljišta koje se upotrebljava za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu iz članka 27. stavka 5. ovog Zakona, a utvrđuje se jednoznačno za pojedinu vrstu nekretnina ili za opće dobro, na cijelom području Republike Hrvatske.

U provedenom postupku za rješenje ove upravne stvari utvrđene su odlučne činjenice koje među strankama nisu sporne, već je za tužitelja sporno može li tuženik utvrđivanje visine naknade za pravo puta prenijeti na tužitelja i je li time postupio protivno odredbama ZUP-a o stvarnoj nadležnosti, pri čemu se tužitelj poziva na presude ovog Suda u kojima je izraženo stajalište da povreda nadležnosti postoji.

Ocjenjujući provedeni postupak s obzirom na prirodu ove upravne stvari, ovaj Sud nalazi da tuženik nije povrijedio pravila o stvarnoj nadležnosti, već je suprotno stavu tužitelja, u okviru svoje zakonske ovlasti, izrijekom osporenog rješenja pravilno riješio ovu upravnu stvar, jer su u izreci osporenog rješenja dani jasni i konkretni parametri za određivanje i obračun visine naknade za pravo puta za nekretnine koje su predmet ovog postupka, a koji proizlaze iz priloga koji su sastavni dio osporenog rješenja i odredbi članka 7. stavaka 2., 3. i 4. Pravilnika. Navedenom odredbom Pravilnika propisan je način izračuna visine naknade te je dana formula za izračun svake od površina za koju se naknada plaća. Nesporno je da tužitelj raspolaže s podacima o površinama zemljišta potrebnim za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje EKI, za koju je dužan plaćati naknadu, a koje su unesene u Elaborat, koji je sam izradio i koji je sastavni dio osporenog rješenja.

Slijedom toga osporeno rješenje sadrži, nesporno utvrđene nekretnine na kojima se nalazi EKI, a Elaborat koji je sastavni dio rješenja sadrži površine za koje se plaća naknada, dok je formula za izračun dana u podzakonskom propisu, pa je tužitelj obvezan samo izvršiti obračun.

Stoga, prema ocjeni Suda u ovoj upravnoj stvari, s obzirom na narav i vrstu odluke kojom se utvrđuje infrastrukturni operator i utvrđuje naknada za pravo puta za korištenje EKI na nekretninama kojim upravlja ili su u vlasništvu općine, sadržaj izreke osporenog rješenja ima sve elemente na temelju kojih se nedvojbeno može utvrditi i obračunati visina naknade i nije protivan odredbi članka 98. stavka 3. ZUP-a o sadržaju izreke i dostatno određenom izrekom osporenog rješenja nije povrijeđena odredba članka 12. ZEK-a, kao ni odredba članka 17. ZUP-a. Navedeno je u skladu sa zaključkom donesenim na sjednici svih sudaca Visokog upravnog suda Republike Hrvatske od 17. rujna 2019. broj: Su-479/19-3, prema kojemu u primjeni članka 27. i 28. Zakona o elektroničkim komunikacijama Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti može rješenjem utvrditi sve parametre za utvrđivanje visine naknade za pravo puta prema podacima o EKI navedenim u elaboratu za pravo puta, koji je sastavni dio rješenja.

Zbog navedenog, valjalo je na temelju odredbe članka 57. stavka 1. ZUS-a odlučiti kao pod točkom I. izreke.

Odluka o naknadi troškova spora (točka II. izreke) donesena je na temelju odredbe članka 79. stavka 4. ZUS-a i na temelju Tbr. 23. točka 1., Tbr. 42 i Tbr. 50. Tarife o nagradama i naknadi troškova za rad odvjetnika (»Narodne novine« 142/12., 102/14., 118/14. i 107/15.) tako da je zainteresiranoj osobi kao trošak spora priznat trošak zastupanja po odvjetniku za sastav odgovora na tužbu, uvećan za PDV.

Odluka o objavi presude (točka III.) donesena je na temelju odredbe članka 14. stavka 8. ZEK-a.

Poslovni broj: UsII-286/19-7
 Zagreb, 9. siječnja 2020.

Predsjednica vijeća
 Biserka Kalauz, v. r.