## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1997/2005 od 5. listopada 2006.

### NN 116/2006 (30.10.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1997/2005 od 5. listopada 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2613**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Agata Račan, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi F. S. iz Z., na sjednici održanoj 5.
listopada 2006. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: Pr-21148/04 (raniji broj: Pr-362/96) u najkraćem mogućem
roku, ali ne duljem od šest mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon dana
objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe, F. S. iz Z., Š. 18, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst), u iznosu od 12.600,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna, u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/99. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je 5. svibnja 2005.
ustavnu tužbu smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem postupka pred
nadležnim redovnim sudovima povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
U ustavnoj tužbi podnositelj navodi kronologiju poduzetih radnji u konkretnom
parničnom postupku ukazujući na dugotrajnost i neučinkovitost suđenja.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom podnositelja primjenom
članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne
za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava:
– parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom
podnositelja od 12. veljače 1996. protiv društva »A.« d.d. Z., radi poništenja
odluke;
– na ročištu održanom 22. studenoga 1996. tuženik je podnio odgovor na tužbu;
– ročište zakazano za 14. studenoga 1997. odgođeno je zbog odsutnosti tuženika;
– sljedeće ročište održano je 7. svibnja 1998. na kojem je određeno izvođenje
dokaza saslušanjem podnositelja kao stranke u postupku;
– na ročištu održanom 1. listopada 1998. saslušan je podnositelj te je određeno
izvođenje dokaza saslušanjem predloženih svjedoka;
– ročište zakazano za 16. lipnja 1999. odgođeno je zbog nedolaska svjedoka;
– sljedeće ročište održano je 2. studenoga 1999. godine;
– na ročištu održanom 8. studenoga 2000. određeno je izvođenje dokaza
saslušanjem svjedoka;
– na ročištu održanom 17. travnja 2001. određeno je da će se provesti dokaz
dodatnim saslušanjem podnositelja;
– naredno ročište održano je 7. studenoga 2001. na kojem je sud dodatno saslušao
podnositelja a iduće ročište održano je 15. siječnja 2002. godine;
– na ročištu održanom 15. svibnja 2002. sud je izveo dokaz saslušanjem
predloženog svjedoka te je zaključio glavnu raspravu;
– odlukom broj: Pr-362/96 od 15. svibnja 2002. prvostupanjski sud usvojio je
tužbeni zahtjev podnositelja te utvrdio da je otkaz radnog odnosa podnositelju
nedopušten te naložio tuženiku da podnositelja vrati u radni odnos;
– rješenjem od 5. rujna 2002. sud je pozvao punomoćnika tuženika da dostavi
urednu punomoć za zastupanje;
– 27. rujna 2002. tuženik je izjavio žalbu protiv prvostupanjske odluke;
– u povodu žalbe tuženika, prvostupanjski sud je predmet dostavio višem sudu na
odlučivanje, ali je Županijski sud u Zagrebu, dopisom od 8. travnja 2004.,
predmet vratio prvostupanjskom sudu budući da u spisu nije bila priložena uredna
punomoć za zastupanje za tuženika;
– rješenjem od 16. travnja 2004. prvostupanjski sud je ponovno pozvao
punomoćnika tuženika da sudu dostavi urednu punomoć za zastupanje;
– punomoć je punomoćnik tuženika dostavio podneskom od 4. svibnja 2004. te je
predmet upućen višem sudu na odlučivanje;
– odlukom broj: Gžr-1228/04 od 24. kolovoza 2004. Županijski sud u Zagrebu
ukinuo je prvostupanjsku odluku i predmet vratio na ponovni postupak;
– podneskom od 31. svibnja 2005. podnositelj je sudu dostavio podnesak kojim je
proširio tužbeni zahtjev;
– sukladno izvješću nadležnog suda iduće ročište u ovoj pravnoj stvari bilo je
zakazano za 6. prosinca 2005., te je predmet 7. kolovoza 2006. dostavljen
vještaku radi provođenja dokaza financijskim vještačenjem;
– u trenutku donošenja odluke Suda, predmet se nalazio u kalendaru suda do 28.
listopada 2006. godine.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na temelju članka 69. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je dopisom od 9.
rujna 2005. od Općinskog suda u Zagrebu zatražio izjašnjenje o navodima ustavne
tužbe, koji je dostavio izvješće i presliku parničnog spisa.
U svom izvješću nadležni prvostupanjski sud ukratko navodi kronologiju radnji,
poduzetih u ovom predmetu.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.
S obzirom da se u konkretnom slučaju radi o radnom sporu, ukazuje se i na
odredbu članka 434. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine«, broj 53/91.,
91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.) kojom je propisano da će sud u postupku u
parnicama iz radnih odnosa uvijek obraćati osobitu pažnju na potrebu hitnog
rješavanja radnih sporova.

*Ustavna tužba je osnovana.*
5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.
Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja i preslike parničnog spisa,
Ustavni sud utvrdio je da su se u konkretnom slučaju ostvarile pretpostavke za
njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom podnositelja
od 12. veljače 1996.
Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje od 5. studenoga 1997. godine,
kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava
i temeljnih sloboda i Protokol broj 1, 4, 6, 7 i 11, 12 i 13 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak i 14/02., u
daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6.
stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.
Ustavna tužba podnijeta je 5. svibnja 2005., a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao devet (9) godina i dvadeset i dva (22) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak je trajao sedam (7) godina i šest (6) mjeseci.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se najprije vodio pred Općinskim sudom
koji je, od radnji koje su relevantne za odlučivanje o pravima ili obvezama
podnositelja, održao više ročišta za glavnu raspravu te izveo dokaz saslušanjem
podnositelja i predloženog svjedoka.
U povodu žalbe tuženika protiv prvostupanjske odluke parnični spis je dostavljen
Županijskom sudu u Zagrebu na odlučivanje, koji je odlukom od 24. kolovoza 2004.
predmet vratio na ponovni postupak.
Prvostupanjski sud je odluku višeg suda zaprimio 14. listopada 2004. te nadležni
sud u ponovnom postupku do podnošenja ustavne tužbe (5. svibnja 2005.) nije
poduzeo niti jednu radnju u postupku.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, prema utvrđenju
Ustavnog suda, nije doprinio duljini postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom predmetu ne radi o složenoj pravnoj
stvari.

5.5. DRUGE OKOLNOSTI OD UTJECAJA NA DULJINU SUDSKOG POSTUPKA

Ustavni sud utvrđuje da se organizacijski ili kadrovski problemi suda ne mogu
smatrati opravdanim razlogom za neučinkovito i dugo vođenje konkretnog parničnog
postupka.
6. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da ukupno trajanje radnog spora,
kao hitnog parničnog postupka, dulje od devet (9) godina, ne udovoljava zahtjevu
suđenja u razumnom roku.
Navedeno, uzimajući u obzir značaj koji ovaj postupak ima za podnositelja kao i
činjenicu neaktivnosti i neefikasnosti suda. Naime, nakon ročišta održanog 2.
studenoga 1999. sljedeće ročište održano je tek 8. studenoga 2000., dakle nakon
godinu dana. Isto tako, ukazuje se da unatoč tome što je drugostupanjsku odluku
prvostupanjski sud zaprimio 14. listopada 2004., prvostupanjski sud u ponovnom
postupku ročište je zakazao tek za 6. prosinca 2005. Mišljenje je Ustavnog suda,
da je prvostupanjski sud, s obzirom da se u konkretnom slučaju radi o hitnom
postupku, trebao obraćati osobitu pažnju na hitnost rješavanja konkretne pravne
stvari.
Također ukazuje se i na neefikasnost postupanja prvostupanjskog suda. Naime,
prvostupanjski sud je rješenjem od 5. rujna 2002. pozvao punomoćnika tuženika da
dostavi urednu punomoć za zastupanje, te iako punomoćnik tuženika nije postupio
po rješenju suda i dostavio punomoć za zastupanje, prvostupanjski sud je uputio
predmet višem sudu na odlučivanje, koji je predmet (nakon proteka nešto više od
godine dana a da se nije odlučivalo o žalbi) vratio prvostupanjskom sudu da
ukloni navedeni nedostatak. Dakle, predmet je po žalbi, zbog propusta
prvostupanjskog suda, upućen na odlučivanje tek po isteku jedne (1) godine,
sedam (7) mjeseci i trinaest (13) dana računajući od dana kada je žalba
izjavljena.
Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da
zakonom ustanovljeni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima
ili obvezama, zajamčeno odredbom članka 29. stavka 2. Ustavnog zakona.
7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, u smislu odredbe članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.
8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u
razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano, pravno relevantno
razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja nerazumno dugog razdoblja potpune
neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim
okolnostima svakog pojedinog slučaja.
Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, imajući pritom u vidu i vrstu
postupka o kojemu se radi, napose s obzirom na njegovu hitnost, ali uz istodobno
uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.
9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.
10. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-1997/2005
Zagreb, 5. listopada 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 116/2006-2613
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)