## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3349/2004 od 5. prosinca 2005.

### NN 2/2006 (4.1.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3349/2004 od 5. prosinca 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**64**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi M. K. iz Z., kojeg zastupaju B. H., L. I. i
A. K., odvjetnici u Odvjetničkom društvu H. I P. u Z., na sjednici održanoj
dana 5. prosinca 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: P-9411/05 (ranije
P-5065/93, P-2679/90) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6)
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst – u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnositelju ustavne tužbe M. K. iz Z., T. 10, određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 9.200,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona,
podnositelj je podnio 20. rujna 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine
parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 15. lipnja 1984. godine tužiteljica A.
B. podnijela je tužbu Općinskom sudu u Zagrebu, protiv podnositelja M. K., kao prvotuženika i M. K., kao drugotuženice,
radi osporavanja prava vlasništva nekretnine.

Do 5. studenoga 1997. godine donijete su dvije
prvostupanjske presude (P-4327/84 od 16. studenoga 1989. i P-2679/90 od 27.
lipnja 1991.), dok je Okružni sud u Zagrebu (sada Županijski sud u Zagrebu)
donio dva ukidna rješenja (Gž-2504/1990
od 17. travnja 1990. i Gž-1423/93 od 15. lipnja
1993.). U ponovnom postupku pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem:
P-5065/93 održana su ročišta 22. listopada 1993., 3. prosinca 1993., 21.
siječnja 1994., 15. travnja 1994., 24. lipnja 1994., 23. siječnja 1995. i 14.
travnja 1995. godine.

Podneskom od 13. svibnja 1998. godine
podnositelj je tražio zakazivanje ročišta.

Na ročištu održanom 19. siječnja 1999. godine
radi izmijenjenog raspravnog vijeća glavna rasprava započela je iznova. Stranke
su se suglasile da se već provedeni dokazi ne provode ponovno. Sud je pozvao
tužiteljicu da u roku od 30 dana dostavi točne adrese svjedoka.

Podneskom od 28. siječnja 1999. godine
podnositelj se očitovao na dosadašnje navode te je zatražio zakazivanje
ročišta.

Dopisima od 29. ožujka 1999. i 29. travnja 1999.
godine sud je pozvao tužiteljicu da u roku od 15 dana dostavi točne adrese
svjedoka.

Rješenjem od 22. rujna 2000. godine sud je
odredio tužiteljici rok od 30 dana radi dostave zatraženih adresa predloženih
svjedoka, pod prijetnjom gubitka tog dokaza.

Podneskom od 30. listopada 2000. godine
tužiteljica je tražila da joj se radi boravka u inozemstvu, produlji rok
određen rješenjem od 22. rujna 2000. godine.

Podneskom od 16. prosinca 2002. godine
tužiteljica je sudu dostavila adrese svjedoka.

Podneskom od 23. rujna 2004. godine podnositelj
je zatražio od suda zakazivanje ročišta.

Rješenjem suda od 21. listopada 2004. godine
tužiteljici je vraćena tužba radi ispravka, odnosno dopune, jer u tužbi sporna
nekretnina nije pravilno opisana, te nisu pravilno navedeni suvlasnički omjeri
za tužiteljicu i podnositelja. Isto tako sud je upozorio tužiteljicu da ukoliko
u roku od 15 dana od dana dostave rješenja ne dostavi ispravljenu i dopunjenu tužbu,
smatrat će se da je tužba povučena.

Sud je 31. siječnja 2005. godine donio rješenje
kojim se tužba smatra povučenom.

Protiv tog rješenja tužiteljica je 21. veljače
2005. izjavila žalbu o kojoj je Županijski sud u Zagreb donio ukidno rješenje i predmet vratio sudu prvog stupnja na
ponovni postupak.

Ročište je zakazano za 9. veljače 2006. godine.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Člankom 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i
obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu započeo
je 15. lipnja 1984. godine tužbom tužiteljice protiv podnositelja, kao prvotuženika i M. K., kao drugotuženice,
radi osporavanja prava vlasništva nekretnine.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst,
8/99. – ispravak i 14/02. – Protokoli 12. i 13., u daljnjem tekstu: Zakon o
potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između
ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnesena je 20. rujna 2004.
godine, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak
trajao ukupno dvadeset (20) godina, tri (3) mjeseca i pet (5) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak je trajao šest (6) godina, deset (10) mjeseci i petnaest (15)
dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravnorelevantnom
razdoblju vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu u trajanju od oko šest godina.
Sud je u pravnorelevantnom razdoblju bio neaktivan u
dva navrata i to od 5. studenoga 1997. do 19. siječnja 1999. godine (jedna (1)
godina, dva (2) mjeseca i četrnaest (14) dana) i od 21. listopada 2000. do 20.
rujna 2004. godine (četiri (4) godine i dvadeset devet (29) dana).

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽNIKA U PARNIČNOM POSTUPKU.)

Podnositelj ustavne tužbe nije pridonio duljini
trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da u ovom predmetu postoje
elementi složenosti postupka, ali da ta okolnost ne može opravdati
dvadesetogodišnje trajanje postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Parnični postupak po tužbi tužiteljice, do
podnošenja ustavne tužbe trajao je preko dvadeset godina. Općinski sud u
Zagrebu, u razmatranom pravnorelevantnom razdoblju
bio je neaktivan u dva navrata, u ukupnom trajanju od pet (5) godina, tri (3)
mjeseca i dvanaest (12) dana. Održano je samo jedno ročište (19. siječnja 1999.
godine).

Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, Ustavni
sud utvrđuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske,

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, odlučeno kao pod točkama I. i II. izreke odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava iz
članka 29. stavka 1. Ustava, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti
svakog pojedinog slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
u roku od (8) osam dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3349/2004

Zagreb, 5. prosinca 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 2/2006-64