### NN 55/2018 (15.6.2018.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-5074/2017 od 22. svibnja 2018.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1101

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Miroslav Šeparović, predsjednik, te suci Andrej Abramović, Ingrid Antičević Marinović, Mato Arlović, Snježana Bagić, Branko Brkić, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić, Goran Selanec i Miroslav Šumanović, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula Jadranka Kos iz Zagreba, koju zastupa Jasna Novak, odvjetnica u Zagrebu, na sjednici održanoj 22. svibnja 2018. donio je

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se odluka Državnog sudbenog vijeća broj: IS-6/16-37 od 20. listopada 2017. u dijelu u kojem je za sutkinju Županijskog suda u Zagrebu imenovana Ana Jeleč Pecirep.

III. Nalaže se Državnom sudbenom vijeću da u roku od trideset (30) dana od objave ove odluke u »Narodnim novinama« ponovno odluči o imenovanju jednog suca Županijskog suda u Zagrebu.

IV. Točka II. izreke ove odluke stupa na snagu danom donošenja nove odluke Državnog sudbenog vijeća o imenovanju suca Županijskog suda u Zagrebu, a najkasnije istekom roka određenog točkom III. izreke ove odluke.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Dopuštenu i pravodobnu ustavnu tužbu podnijela je 14. prosinca 2017. Jadranka Kos iz Zagreba, koju u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Jasna Novak, odvjetnica u Zagrebu.

2. Ustavna tužba podnesena je u povodu odluke Državnog sudbenog vijeća (u daljnjem tekstu: DSV), broj: IS-6/16-37 od 20. listopada 2017., kojom je za suce Županijskog suda u Zagrebu DSV imenovao osam u izreci tog rješenja poimenično navedenih sudaca (u daljnjem tekstu: osporena odluka).

3. Podnositeljica u ustavnoj tužbi navodi da su joj osporenom odlukom DSV-a povrijeđena sljedeća prava zajamčena Ustavom Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.):

– opća zabrana diskriminacije i pravo na jednakost pred zakonom (članak 14. Ustava),

– pravo na pravično suđenje (članak 29. stavak 1. Ustava) i

– pravo na dostupnost pod jednakim uvjetima svakog radnog mjesta i dužnosti (članak 54. stavak 2. Ustava).

Također navodi da je osporenom odlukom DSV-a povrijeđen članak 6. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06.; u daljnjem tekstu: Konvencija).

U ustavnoj tužbi podnositeljica predlaže da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu te ukine osporenu odluku »o imenovanju Ane Jeleč – Pecirep sutkinjom Županijskog suda u Zagrebu – za Kazneni odjel«.

Podnositeljica je na temelju članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – počišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) u ustavnoj tužbi istaknula i prijedlog da Ustavni sud privremeno odgodi izvršenje (pravne učinke) osporene odluke DSV-a.

4. U privitku podneska od 21. prosinca 2017. podnositeljica je dostavila preslike dokumentacije koju joj je na njezin zahtjev dostavio DSV, i to:

– presliku prijave Ane Jeleč Pecirep i

– preslike integralnih zapisnika 97. i 99. sjednice DSV-a.

5. Podnesku od 8. siječnja 2018. podnositeljica je priložila ispise izdvojenih mišljenja Igora Glihe, Nevena Cambija i Željka Šarića (članova i predsjednika DSV-a) na odluku DSV-a o neprovođenju postupka poništenja imenovanja suca Kaznenog odjela Županijskog suda u Zagrebu, navodeći da su skinuti s web-stranice http://www.dsv.pravosudje.hr/index.php/dsv/odluke\_dsv\_a/odluka\_99\_sjednice\_drzavnog\_sudbenog\_vijeca.

6. U odnosu na prigovore istaknute u ustavnoj tužbi Ustavni sud je od DSV-a zatražio i dobio očitovanje broj: OU-92/17 od 21. prosinca 2017. (u daljnjem tekstu: očitovanje DSV-a).

7. Očitovanje DSV-a dostavljeno je podnositeljici 28. prosinca 2017.

Podnositeljica je odgovor na očitovanje dostavila Ustavnom sudu podneskom od 29. prosinca 2017.

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

8. U »Narodnim novinama« broj 87 od 28. rujna 2016., DSV objavio je oglas broj: OU-69/16 od 15. rujna 2016. sljedećeg sadržaja:

»Broj OU 69/16 od 15. IX. 2016 (4028)

Državno sudbeno vijeće, na temelju članka 53. Zakona o Državnom sudbenom Vijeću (Narodne novine br. 116/10., 57/11., 130/11., 13/13., 28/13. i 82/15.) objavljuje

OGLAS

za imenovanje

4 suca Županijskog suda u Zagrebu – građanski odjel

4 suca Županijskog suda u Zagrebu – kazneni odjel

(...)

Kandidati za suca županijskog suda moraju ispunjavati uvjete iz čl. 51. st. 3. Zakona o Državnom sudbenom vijeću.

Pozivaju se kandidati koji ispunjavaju propisane uvjete da u roku od 15 dana od objave oglasa u Narodnim novinama, podnesu prijavu Državnom sudbenom vijeću, Zagreb, Ulica grada Vukovara 49, s naznakom ‘Za natječaj’.

Prijavi je potrebno priložiti:

1. životopis

2. dokaz o državljanstvu Republike Hrvatske

3. potvrdu nadležnog tijela da radi kao pravosudni dužnosnik najmanje 8 godina

4. uvjerenje da se ne vodi kazneni postupak, ne starije od 6 mjeseci.

Isprave koje je kandidat dužan priložiti potrebno je dostaviti u izvorniku ili ovjerenom presliku.

Nepravovremene, nepotpune prijave te prijave kod kojih natječajna dokumentacija nije priložena u izvorniku ili ovjerenom presliku neće se razmatrati.

Kandidati koji ostvare pravo pristupa na razgovor bit će pozvani najmanje 8 dana prije održavanja razgovora, objavom na internetskoj stranici Državnog sudbenog vijeća.«

9. Za imenovanje sudaca Županijskog suda u Zagrebu prijavilo se 110 kandidata (108 sudaca raznih općinskih sudova, 1 sutkinja Županijskog suda u Velikoj Gorici – podnositeljica i 1 sudac Upravnog suda u Zagrebu).

Potom je DSV pribavio ocjene obnašanja sudačke dužnosti za sve kandidate osim za njih šestero, jer neki od njih nisu ispunjavali propisane uvjete i neki od njih povukli su svoje prijave.

S kandidatima za koje je pribavio ocjene obnašanja sudačke dužnosti, DSV obavio je 18., 19. i 20. listopada 2017. strukturirani razgovor.

U zapisniku s 97. sjednice DSV-a održane 18., 19. i 20. listopada 2017. navedeno je:

»Tijekom razgovora kandidati su se osvrnuli na svoj dosadašnji rad i podatke iz životopisa, na svoje aktivnosti u pravosuđu i na iskazane sklonosti. Članovi DSV postavljali su im pitanja o profesionalnoj motivaciji za rad u županijskom sudu, situacijska pitanja iz pravnog područja koja nisu tretirana kao pitanja znanja te pitanja iz kojih se je mogla iščitati njihova sposobnost rješavanja određenih situacija, zatim spremnost na kolegijalnu suradnju, osjećaj za pravdu, sposobnost pregovaranja i donošenja odluka (o učinkovitosti kaznenopravnog sustava u RH, kvaliteti odluka, sudjelovanju Financijske agencije u ovrsi, o problemu odgode ovrhe, o uvjetnom kažnjavanju i alternativnim kaznama, susret prava ESLJP s domaćim pravom, o izuzimanju naloga za pretres, o trošku objave odluka, ugovoru o dosmrtnom uzdržavanju, prisilnom zasnivanju založnog prava na jedinoj nekretnini, ulozi javnih bilježnika u ostavinskim postupcima, noveli ZPP-a iz 2013. i dr.)«

Dana 19. listopada 2017. obavljen je razgovor s 36 kandidata među kojima su bile Ana Jeleč Pecirep i podnositeljica Jadranka Kos.

U zapisniku je zabilježen sljedeći sadržaj razgovora obavljenih s navedenim kandidatima:

»Ana Jeleč-Pecirep, upitana, ističe da prijavu podnosi i za Građanski i za Kazneni odjel Županijskog suda u Zagrebu. Smatra, a s obzirom na iskustvo, da bi puno više dala na Županijskom sudu. Tijekom obnašanja dužnosti sutkinje Općinskog suda u Kninu (imenovana je osim svih vrsta predmeta iz građanske grane sudovanja, dvije godine rješavala je i kaznene predmete. Sada dužnost, nakon spajanja sudova, obnaša u Općinskom sudu u Šibeniku, Stalna služba u Kninu kao zemljišnoknjižna sutkinja i voditeljica Stalne službe. U nastavku razgovora pojasnila je navode životopisa.«

»Jadranka Kos u razgovoru je istakla da je prijavu na oglas dostavila za Kazneni odjel suda. S obzirom da od 2010. obnaša dužnost sutkinje Županijskog suda u Velikoj Gorici, prijavu za Zagreb podnijela je iz razloga što voli izazove, a sud u Zagrebu to nudi jer ima puno širi opseg posla i teže predmete.«

Ustavni sud primjećuje da u zapisniku nije naveden sadržaj pitanja i odgovora u pogledu stručnih karakteristika koje se, sukladno članku 8. stavku 1. Pravilnika o vrednovanju kandidata u postupku imenovanja sudaca (»Narodne novine« broj 93/13. – mjerodavnog u konkretnom slučaju; u daljnjem tekstu: Pravilnik:93/13), razmatraju i vrednuju na strukturiranom razgovoru.

Nakon obavljenog strukturiranog razgovora podnositeljica i kandidatkinja Ana Jeleč Pecirep ostvarile su na zajedničkom vrednovanju svaka po 10 bodova. Potom je obavljeno pojedinačno vrednovanje kandidata na kojem su podnositeljica i navedena kandidatkinja ostvarile sljedeći prosječan broj bodova:

– podnositeljica – 5,1 bod,

– Ana Jeleč Pecirep – 7,3 boda.

Na temelju pribavljenih ocjena o obnašanju sudačke dužnosti i obavljenih razgovora s kandidatima, DSV sastavio je listu prvenstva kandidata za suce Županijskog suda u Zagrebu na kojoj je njihov redoslijed utvrđen s obzirom na ukupan broj ostvarenih bodova.

Podnositeljica i gore navedena kandidatkinja na listi prvenstva poredane su sljedećim redoslijedom:

– podnositeljica, 3. na listi prvenstva s ukupno ostvarenih 160,1 bod (145 bodova ostvarenih na temelju ocjene + 15,1 bod ostvaren na razgovoru),

– Ana Jeleč Pecirep, 7. na listi prvenstva s ukupno ostvarenih 158,3 boda (141 bod ostvaren na temelju ocjene + 17,3 boda ostvarenih na razgovoru).

10. Iz preslike zapisnika s 97. sjednice DSV-a održane 18., 19. i 20. listopada 2017., koji je podnositeljica priložila uz podnesak od 21. prosinca 2017., razvidno je sljedeće:

»Predsjednik Ž. Šarić, prije glasovanja o kandidatima, iznio je prijedlog dva člana Vijeća kojim predlažu da glasovanje o kandidatima bude tajno te je taj prijedlog i stavio na glasovanje. Nakon rasprave o ovom prijedlogu, Vijeće je većinom glasova ‘), odlučilo da će se postupak glasovanja o kandidatima za Županijski sud u Zagrebu provesti tajno.

(...)

Nakon glasovanja o kandidatima prijavljenim na oglas koji je objavljen u ‘Narodnim novinama’ broj 87/16, predsjednik Vijeća Ž. Šarić objavio je da su, većinom glasova, po tom oglasu, imenovani Renata Đaković Vranković Ines Kovačević (Tihana Marija Miladin i Robert Jambor) za Građanski odjel te Dražen Kevrić, Željka Skomeršić ( ), Milenko Djaković i Ana Jeleč-Pecirep ( ) za Kazneni odjel.«

U izreci pisanog otpravka odluke DSV-a navedeno je:

»Za suce Županijskog suda u Zagrebu imenuju se

1. Milenko Djaković, sudac Općinskog kaznenog suda u Zagrebu,

2. Renata Đaković Vranković, sutkinja Općinskog građanskog suda u Zagrebu,

3. Robert Jambor, sudac Općinskog suda u Novom Zagrebu,

4. Ana Jeleč Pecirep, sutkinja Općinskog suda u Šibeniku,

5. Dražen Kevrić, sudac Općinskog kaznenog suda u Zagrebu,

6. Ines Kovačević, sutkinja Općinskog građanskog suda u Zagrebu,

7. Tihana Marija Miladin, sutkinja Općinskog građanskog suda u Zagrebu i

8. Željka Skomeršić, sutkinja Općinskog kaznenog suda u Zagrebu.

Imenovani kandidati stupit će na dužnost 1. siječnja 2018.«

U obrazloženju pisanog otpravka odluke DSV-a navedeno je:

»Obzirom da na listi prvenstva imenovani suci zauzimaju niže mjesto, treba napomenuti da je takav položaj kandidata na listi prvenstva posljedica male razlike u ostvarenim bodovima, koja u konkretnom slučaju ne ukazuje na stvarnu razliku u kvaliteti u korist sudaca koji su na listi prvenstva ostvarili više bodova.

Naime, prema odredbi članka 55. stavak 2. i 3. ZDSV-a, Vijeće sastavlja listu prvenstva kandidata na temelju ukupnog broja bodova utvrđenog ocjenom obnašanja sudačke dužnosti i razgovora na kojem se može ostvariti najviše 20 bodova, a odluka Vijeća o imenovanju sudaca mora biti utemeljena na ukupno ostvarenom broju bodova i utvrđenoj listi prvenstva kandidata.

Međutim, prema pravnom shvaćanju ovog Vijeća ove odredbe ne treba shvatiti kao bezuvjetan nalog za imenovanje onih kandidata koji na listi prvenstva zauzimaju najviša mjesta već kao obvezu da se prilikom donošenja odluke o imenovanju, kao bitan čimbenik na kojem treba graditi odluku, uzme u obzir lista prvenstva tj. broj ostvarenih bodova kao osnova, kojoj se dodaju saznanja o prednostima i nedostacima kandidata koji nisu obuhvaćeni ocjenom sudačkog vijeća, niti ih je moguće pouzdano uočiti u razgovoru s članovima Vijeća (primjerice, sposobnost prenošenja znanja i iskustva vježbenicima i savjetnicima, sposobnost kvalitetnog samostalnog rješavanja složenih pravnih problema, uloga koju kandidat ima u svojoj radnoj sredini prilikom zauzimanja pravnih shvaćanja na sjednicama odjela i općim sjednicama itd.)

Odredba članka 55. stavak 3. ZDSV-a propisuje da je Vijeće dužno odluku o imenovanju utemeljiti na listi prvenstva (pri čemu riječ 1397967985temelj’ označava polazište, osnovu na kojoj se nešto gradi, a ne dovršenu cjelinu) što znači da ona predstavlja osnovu za donošenje odluke o imenovanju, ali da tako sastavljena ne isključuje da se u sliku o kandidatima uvedu i ona njihova svojstva koja su važna (pa i odlučna) za obnašanje određene sudačke dužnosti a nisu obuhvaćena sustavom u kojem nastaje lista prvenstva.

Prema tome, lista prvenstva nema snagu kogentnog diktata po kojem bi konačni izbor bio određen redoslijedom kandidata na toj listi.

Ovakvo shvaćanje u skladu je, i sa shvaćanjem Ustavnog suda Republike Hrvatske iznesenim u Odluci u predmetu U-III-4818/2015 od 28. siječnja 2016., te s recentnim odlukama Državnog sudbenog vijeća.

Stoga, a posebno cijeneći ukupno ostvareni broj bodova i utvrđenu listu prvenstva kandidata kao polazišni temelj, odlučujući unutar ovlasti i granica određenih odredbama članka 124. stavak 1., 2. i 3. Ustava Republike Hrvatske (‘Narodne novine’, broj 56/90, 135/97, 8/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) i članka 55. stavak 3. ZDSV-a, te u skladu s ciljem (svrhom) radi kojeg je ovlaštenje dano odnosno cilju izbora kandidata za koje se u najvećoj mjeri može očekivati da će uspješno, stručno, savjesno, pošteno i nepristrano obnašati sudačku dužnost, te navodeći se interesima i potrebama suda u koji se suci imenuju, odlučeno je kao u izreci ove odluke.«

III. PRIGOVORI PODNOSITELJICE

11. U ustavnoj tužbi podnositeljica je istaknula:

»8. Na 97. sjednici DSV koja je održana 18., 19. i 20. listopada 2017. godine donesena je osporavana odluka ... te je ista objavljena u izvorniku na Internet stranicama DSV. Iz kopije odluke jasno je vidljivo da su za suce Županijskog suda u Zagrebu (oglas objavljen u ‘Narodnim novinama’ broj 87/16) imenovani: Dražen Kevrić, Željka Skomeršić, Milenko Đaković i Ana Jeleč-Pecirep za Kazneni odjel. Za suce Županijskog suda u Zagrebu (oglas objavljen u ‘Narodnim novinama’ broj 87/16) imenovani su Renata Đaković Vranković, Ines Kovačević, Tihana Marija Miladin i Robert Jambor za Građanski odjel. Dokaz – preslika Odluke 97. sjednice DSV sa Internet stranica DSV.

9. Iz pisanog otpravka Odluke DSV IS-6/16-37 od 20. listopada 2017. godine razvidno je kako ta odluka ne odgovara izvorniku objavljenom na Internet stranicama DSV jer se u izreci navod kako su za suce Županijskog suda u Zagrebu imenovani suci – njih 8, između kojih je ime Ana Jeleč Pecirep, sutkinje Općinskog suda u Šibeniku koje je pogrešno napisano jer se radi o Ani Jeleč-Pecirep. Ni u izreci ni u obrazloženju pisanog otpravka odluke nigdje nije navedeno koji suci se biraju u Građanski odjel, a koji u Kazneni odjel iako je u oglasu kojim je raspisan sam natječaj za imenovanje sudaca i izvorniku odluke koja je objavljena na Internetu to jasno naznačeno, a sve s obzirom na odredbu čl. 52. st. 1. ZoDSV.

(...)

Kandidatkinja Ana Jeleč-Pecirep svoje Ustavno pravo iz čl. 54. st. 2. u zakonom propisanom roku (čl. 53. ZoDSV ne kraći od 15 dana, a niti dulji od 30 dana od dana objave u ‘Narodnim novinama’) konzumirala na način da je prijavu poslala na natječaj za imenovanje 4 suca Županijskog suda u Zagrebu – Građanski odjel.

Prilikom razgovora koji je uslijedio godinu dana kasnije 19. listopada 2017. ona nije mogla svoju prijavu podnijeti na drugi natječaj tj. onaj koji je objavljen za imenovanje 4 suca Županijskog suda u Zagrebu – Kazneni odjel jer je ta prijava podnesena izvan zakonom propisanog roka.

(...)

Obzirom da je DSV donio odluku o imenovanju sutkinje Ane Jeleč-Pecirep za sutkinju Županijskog suda u Zagrebu – Kazneni odjel na temelju prijave koja je podnesena izvan roka predviđenog čl. 53. ZoDSV, to je povrijedio procesna jamstva pravičnog suđenja na štetu podnositeljice koja se pravodobno javila na natječaj za imenovanje 4 suca Županijskog suda u Zagrebu – Kazneni odjel te ju je neosnovano diskriminirao u ostvarenju prava koja joj pripadaju prema čl. 54. st. 2. Ustava RH da joj pod jednakim uvjetima bude dostupno svako radno mjesto i dužnost.

(...)

Slijedom svega navedenog

predlaže se

da Ustavni sud Republike Hrvatske usvoji navode ustavne tužbe te da ukine

- odluku Državnog sudbenog vijeća Republike Hrvatske broj: Is-6/16-37 od 20. listopada 2017. godine o imenovanju Ane Jeleč Pecirep sucem Županijskog suda u Zagrebu – za kazneni odjel.«

IV. OČITOVANJE DSV-a I ODGOVOR PODNOSITELJICE

12. U očitovanju DSV-a navedeno je:

»Okolnost što je na web stranici Vijeća, neposredno nakon sjednice na kojoj je donesena pobijana odluka o imenovanju, objavljeno da je Ana Jeleč Pecirep imenovana sutkinjom kaznenog odjela Županijskog suda u Zagrebu, ne utječe na zakonitost i valjanost provedenog postupka. Naime, objava donesenih odluka sa sjednica ima pretežno informativni karakter, jer se tom objavom na brz i prikladan način obavještavaju sudionici konkretnih postupaka, ali i javnost o odlukama koje su tog dana donesene na sjednici Vijeća. Tek pisani otpravak obrazložene odluke stvara pravne učinke i samo izreka tih odluka veže sudionike konkretnog postupka. Iz izreke i obrazloženja pobijane odluke proizlazi da je Ana Jeleč Pecirep imenovana sutkinjom Županijskog suda u Zagrebu, za koje imenovanje je ista ispunjavala sve zakonom propisane uvjete.

Vijeće je u konkretnom slučaju, kao i u svim ostalim postupcima imenovanja sudaca, izradilo listu prvenstva kandidata prema redoslijedu ukupno ostvarenih bodova u postupku vrednovanja i ta je lista prvenstva bila polazni temelj za donošenje odluke o imenovanju sudaca Županijskog suda u Zagrebu. Za svoju odluku Vijeće je dalo valjane razloge, naglasivši da je položaj izabranih sudaca, kao kandidata na utvrđenoj listi prvenstva, posljedica male razlike u ostvarenim bodovima u odnosu na podnositeljicu (koja je ostvarila ukupno 160,1 bodova) te da ta razlika ne ukazuje na stvarnu razliku u kvaliteti izabranih sudaca u odnosu na podnositeljicu.

Slijedom iznijetoga, pobijanom odlukom, koja je donesena unutar Ustavom i zakonom utvrđenih ovlasti Vijeća i za koju su dani valjani i jasni razlozi, podnositeljici nisu povrijeđena prava zajamčena Ustavom RH te Konvencijom.«

13. U odgovoru na očitovanje DSV-a podnositeljica je istaknula:

»Prvo, u samoj Odluci o imenovanju broj IS-6/16/37 od 20. listopada 2017. godine izreka Odluke više nije sukladna onoj kako glasila na zapisniku 97. Sjednice DSV-a kada je imenovanje izvršeno već se sada po prvi puta navodi kako je imenovanje sudaca provedeno ‘Za suce Županijskog suda u Zagrebu’, bez da izreka ove odluke bude usuglašena sa samim raspisanim Oglasom povodom kojeg je vršeno imenovanje sudaca, odnosno bez da je usuglašena sa upitima kandidatima tijekom objavljenih razgovora i konačno bez da je sukladna izreci Odluke o imenovanju sudaca, kako je ona upisana na samom zapisniku 97. Sjednice DSV-a.

Tvrdnja iz Odgovora DSV-a na ustavnu tužbu da je podatak objavljen na web stranici DSV-a ‘... pretežno informativnog karaktera ...’ očito je samo pokušaj opravdanja različitosti Odluke kako je ona sadržana u Zapisniku 97. Sjednice DSV-a, kada je Odluka nakon glasovanja i donijeta i izreke Odluke kako je dostavljena kandidatima, a pozivanje u ustavnoj tužbi na tekst objavljen na web stranici DSV-a samo je bilo rezultat činjenice da u tom trenutku se nije raspolagalo sa integralnim tekstom zapisnika 97. Sjednice DSV-a.

(...)

Treće, u Odgovoru na ustavnu tužbu tvrdnja sutkinje Ane Jeleč-Pecirep kojom je stvarno obmanula članove DSV-a u postupku imenovanja sudaca sada se interpretira na način da se navodi kako je ona ‘... na razgovoru sa pred članovima Vijeća izjavila da je, u slučaju da bude imenovana spremna raditi i na kaznenom odjelu, ...’. Takva izjava nije sukladna zapisnički zabilježenom razgovoru kandidata sa članovima DSV-a jer tada ona nije govorila o svojoj ‘spremnosti na rad’ već je iznijela kategoričnu tvrdnju o prijavi ‘... i za Građanski i za Kazneni odjel Županijskog suda u Zagrebu.’, što međutim ne odgovara istini.«

V. MJERODAVNO PRAVO

a) Ustav

14. Članak 3. i članak 121. stavci 1., 2. i 3. Ustava glase:

»Članak 3.

… vladavina prava … najviše su vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava.«

»Članak 121.

Državno sudbeno vijeće je samostalno i neovisno tijelo koje osigurava samostalnost i neovisnost sudbene vlasti u Republici Hrvatskoj.

Državno sudbeno vijeće, u skladu s Ustavom i zakonom, samostalno odlučuje o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca i predsjednika sudova, osim predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske.

Odluke iz stavka 2. ovoga članka Državno sudbeno vijeće donosi na nepristran način, a na temelju kriterija propisanih zakonom.

(...)«

b) Zakon o sudovima

15. Člancima 10., 37., 79., 96., 97., 98. i 99. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15. i 82/16.; u daljnjem tekstu: Zakon o sudovima:28/13-82/16) propisano je:

»Članak 10.

(1) Poslovi se sucima i sudskim vijećima raspodjeljuju prema rasporedu utvrđenom za svaku godinu (godišnji raspored poslova). Predmet koji je prema takvom rasporedu dodijeljen određenom sucu ili vijeću smije biti dodijeljen drugom sucu ili vijeću samo u slučaju njihove spriječenosti.

(2) Pravomoćan godišnji raspored poslova predsjednik suda dužan je dostaviti predsjedniku neposredno višeg suda i Ministarstvu pravosuđa.

(3) Utvrđen godišnji raspored poslova mora se u tijeku godine mijenjati zbog znatnijeg povećanja ili smanjenja broja predmeta određene vrste, zbog neujednačenosti dodjele u prethodnom razdoblju, zbog potrebe da se pojedinim vrstama predmeta, odnosno pravnih stvari odredi prvenstvo rješavanja, zbog dulje odsutnosti suca, sudskog savjetnika ili drugog zaposlenika, kao i iz drugih opravdanih razloga.

(4) Više tijelo sudske uprave može po službenoj dužnosti ili povodom prigovora i primjedbi izmijeniti ili dopuniti godišnji raspored poslova, ukinuti i vratiti ga na dopunu predsjedniku suda koji ga je donio, odnosno potvrditi doneseni godišnji raspored poslova.

(5) Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske će svaka tri mjeseca održavati zajedničke sastanke s predsjednicima svih županijskih sudova na kojima će raspraviti i utvrditi je li došlo do znatnijeg povećanja ili smanjenja broja određene vrste drugostupanjskih predmeta županijskih sudova, neujednačenosti dodjele drugostupanjskih predmeta u prethodnom razdoblju, potrebe da se pojedinim vrstama tih predmeta, odnosno pravnih stvari odredi prvenstvo rješavanja ili postoje drugi opravdani razlozi za izmjenama godišnjih rasporeda poslova županijskih sudova.«

»2. Sudski odjeli

Članak 37.

(1) U sudovima u kojima ima više sudskih vijeća, odnosno sudaca pojedinaca koji odlučuju o stvarima iz jednog ili više srodnih pravnih područja osnivaju se odjeli u čiji sastav ulaze suci koji o tim stvarima odlučuju.

(2) Godišnjim rasporedom poslova osniva se odjel te određuje predsjednik odjela koji rukovodi njegovim radom.

(3) U sudovima u kojima na poslovima provedbe ovrhe radi više sudskih službenika mogu se osnovati sudskoovršiteljske službe. Rad službe odvija se pod neposrednim nadzorom suca određenoga godišnjim rasporedom poslova.

(4) U županijskim sudovima u Zagrebu, Splitu, Rijeci i Osijeku osnivaju se sudski odjeli za postupanje u predmetima kaznenih djela iz nadležnosti Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (u daljnjem tekstu: USKOK).

(5) U općinskim sudovima u sjedištu županijskih sudova iz stavka 4. ovoga članka, predsjednici sudova dužni su osnovati poseban sudski odjel za postupanje u predmetima kaznenih djela iz nadležnosti USKOK-a.«

»Članak 79.

(1) Okvirna mjerila za rad sudaca propisuje ministar pravosuđa na prijedlog Opće sjednice Vrhovnog suda Republike Hrvatske.

(2) Ministar pravosuđa upozorit će Opću sjednicu Vrhovnog suda Republike Hrvatske na potrebu donošenja Okvirnih mjerila za rad sudaca te njihovih izmjena ili dopuna kada to nalažu izmjene propisa ili provedba drugih mjera iz ovlasti Ministarstva pravosuđa.

(3) Ako Opća sjednica Vrhovnog suda Republike Hrvatske ne dostavi prijedlog Okvirnih mjerila za rad sudaca u roku od dva mjeseca od dana upozorenja iz stavka 2. ovog članka, ministar pravosuđa donijet će Okvirna mjerila za rad sudaca i bez tog prijedloga.

(4) Okvirna mjerila objavljuju se na internetskoj stranici Ministarstva pravosuđa.«

»4.2. Ocjenjivanje sudaca

Članak 96.

(1) Suci, izuzev sudaca Vrhovnog suda Republike Hrvatske, ocjenjuju se u postupku imenovanja na drugi sud i kada se kandidiraju za predsjednika suda.

(2) U postupku napredovanja suca za suca županijskog suda, Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske, Visokog upravnog suda Republike Hrvatske i Visokog prekršajnog suda Republike Hrvatske ocjenjuje se rad suca u razdoblju od posljednjih pet godina u kojem je sudac obnašao sudačku dužnost, a za suca Vrhovnog suda Republike Hrvatske rad suca u razdoblju od posljednjih deset godina.

Članak 97.

Sudačko vijeće ocjenjuje rad suca prema sljedećim mjerilima:

1. broj odluka koje je sudac donio u odnosu na broj odluka koje je trebao donijeti na temelju Okvirnih mjerila za rad sudaca,

2. rezultat rada po vrstama predmeta u apsolutnim brojevima i postotku,

3. poštivanje rokova za donošenje i izradu odluka,

4. kvaliteta odluka povodom izjavljenih pravnih lijekova (potvrđene, ukinute ili preinačene u apsolutnom broju i postotku u odnosu na ukupan broj donesenih odluka, u odnosu na broj odluka u predmetima u kojima je izjavljen pravni lijek te broj odluka ukinutih zbog bitnih povreda postupka),

5. druge aktivnosti suca.

Članak 98.

Metodologiju izrade ocjene obnašanja sudačke dužnosti donosi Državno sudbeno vijeće, uz prethodno mišljenje Vijeća koje čine predsjednici svih sudačkih vijeća u Republici Hrvatskoj i Opće sjednice Vrhovnog suda Republike Hrvatske.

Članak 99.

(1) Ocjena obnašanja sudačke dužnosti može biti:

1. izvrsno obnaša sudačku dužnost 130 – 150 bodova,

2. vrlo uspješno obnaša sudačku dužnost 110 – 129 bodova,

3. uspješno obnaša sudačku dužnost 90 – 109 bodova,

4. zadovoljavajuće obnaša sudačku dužnost 70 – 89 bodova,

5. nezadovoljavajuće obnaša sudačku dužnost manje od 70 bodova.

(2) Sudačko vijeće utvrđuje ocjenu na temelju zbroja bodova ostvarenih prema mjerilima iz članka 97. ovoga Zakona.«

c) Sudski poslovnik

16. Člankom 23. stavcima 1. i 3. Sudskog poslovnika (»Narodne novine« broj 37/14., 49/14., 8/15., 35/15., 123/15., 45/16., 29/17., 33/17., 34/17. i 57/17.) propisano je:

»Članak 23.

(1) Godišnjim rasporedom poslova utvrđuju se stalne službe, sudski odjeli i druge ustrojstvene jedinice suda. Pri utvrđivanju ustrojstvenih jedinica suda vodit će se računa o odredbama propisa koji nalažu ustrojavanje pojedinih ustrojstvenih jedinica te o pravilniku o unutarnjem redu.

(...)

(3) Godišnjim rasporedom poslova utvrđuje se zamjenik predsjednika suda, ravnatelj sudske uprave, tajnik suda, voditelj stalne službe, glasnogovornik suda, predsjednici sudskih odjela i njihovi zamjenici, članovi sudskih odjela, članovi vijeća, suci pojedinci, suci istrage, predsjednik, zamjenik predsjednika i članovi optužnog vijeća, predsjednik, zamjenik predsjednika i članovi izvanraspravnog vijeća, suci za praćenje sudske prakse i suci mentori. Kod sudaca utvrđenih za postupanje u predmetima iz nadležnosti USKOK-a, predmeta iz Zakona o sudovima za mladež, predmeta ratnih zločina, radnih i obiteljskih predmeta te predmeta iz Zakona o zaštiti osoba s duševnim smetnjama, ovo se utvrđenje u rasporedu mora posebno naglasiti.

(...)«

d) Zakon o Državnom sudbenom vijeću

17. Člankom 2., člankom 43. stavkom 1., člankom 44., člankom 52., člankom 53., člankom 55. stavcima 2. i 3. i člankom 56.a Zakona o Državnom sudbenom vijeću (»Narodne novine« broj 116/10., 57/11., 130/11., 13/13., 28/13. i 82/15.; u daljnjem tekstu: ZoDSV:116/10-82/15) propisano je:

»Članak 2.

Vijeće je samostalno i neovisno tijelo koje osigurava samostalnost i neovisnost sudbene vlasti u Republici Hrvatskoj.«

»Članak 43.

(1) Vijeće odlučuje na sjednici.

(...)

Članak 44.

Vijeće donosi odluke većinom glasova svih članova Vijeća ako ovim Zakonom nije drugačije propisano.«

»Članak 52.

(1) Slobodna sudačka mjesta mogu se popunjavati samo u skladu s planom popunjavanja slobodnih sudačkih mjesta.

(2) Ministarstvo pravosuđa najkasnije do kraja kalendarske godine donosi za sljedeće dvije godine plan popunjavanja slobodnih sudačkih mjesta u svim sudovima i dostavlja ga predsjedniku Vrhovnog suda Republike Hrvatske i predsjedniku Vijeća.

(3) Plan iz stavka 1. ovoga članka izmijenit će se ako se tijekom godine činjenice na temelju kojih je donesen bitno izmijene.

Članak 53.

Oglas o slobodnim sudačkim mjestima objavljuje Vijeće u ‘Narodnim novinama’, a po potrebi i na drugi način, a sadrži poziv kandidatima da u roku, koji ne smije biti kraći od 15 dana, a niti dulji od 30 dana, podnesu prijavu s dokazima o ispunjavanju uvjeta propisanih za imenovanje suca, kao i podatke o svom radu.«

»Članak 55.

(1) Kada sudac podnosi prijavu na oglas o slobodnom mjestu suca, Vijeće će od nadležnog sudačkog vijeća zatražiti ocjenu obnašanja sudačke dužnosti.

(2) Na temelju ukupnog broja bodova utvrđenog ocjenom obnašanja sudačke dužnosti i razgovora na kojem se može ostvariti najviše 20 bodova, Vijeće sastavlja listu prvenstva kandidata.

(3) Odluka Vijeća o imenovanju sudaca mora biti utemeljena na ukupno ostvarenom broju bodova i utvrđenoj listi prvenstva kandidata.

(4) Lista prvenstva objavljuje se na internetskim stranicama Vijeća i uključuje ukupan broj bodova i bodove ostvarene po svakom od mjerila za ocjenjivanje rada sudaca utvrđenim odredbama Zakona o sudovima.«

»Članak 56.a

(1) Odluka o imenovanju sudaca mora biti obrazložena. U obrazloženju odluke Vijeće je dužno za svakog kandidata koji je pristupio razgovoru posebno obrazložiti broj bodova dodijeljenih na razgovoru.

(2) Odluka o imenovanju sudaca objavljuje se u ‘Narodnim novinama’.«

e) Pravilnik o vrednovanju kandidata u postupku imenovanja sudaca

18. Člancima 5., 8. i 18. Pravilnika: 93/13, mjerodavnog u konkretnom slučaju, bilo je propisano:

»Članak 5.

1) Razgovor s kandidatima vodi član Vijeća kojeg odrede prisutni članovi dogovorom ili većinom glasova. Svi članovi Vijeća mogu postavljati pitanja i tražiti dopune.

2) S kandidatima se provodi strukturirani razgovor u primjerenom trajanju.«

»III. VREDNOVANJE KANDIDATA KOJI SU SUCI

Članak 8.

1) Na strukturiranom razgovoru Vijeće razmatra i vrednuje kandidatovu sposobnost za donošenje odluka, njegov osjećaj za pravdu, primjereno i odgovorno obnašanje dužnosti, motiviranost kandidata za rad u sudstvu te dosadašnji rad i aktivnosti važne za uspješno obnašanje sudačke dužnosti na sudačkom mjestu za koje se kandidat javlja.

2) Na razgovoru kandidat može ostvariti najviše 20 bodova.

3) Konačan broj bodova Vijeće utvrđuje suglasnom ocjenom članova Vijeća. Ako članovi Vijeća ne postignu suglasnost oko konačnog broja bodova, pristupit će se zajedničkom i pojedinačnom vrednovanju kandidata te konačan broj bodova utvrditi uz primjenu pravila iz stavaka 4. do 6. ovoga članka.

4) Na zajedničkom vrednovanju kandidata članovi Vijeća još jednom će raspravljati o kvalitetama kandidata te većinom glasova prisutnih članova odlučiti je li kandidat osobito prikladan da udovolji zahtjevima mjesta za koje se javlja. Kandidate koji po tom kriteriju budu smatrani osobito prikladnima ocijenit će se s 10 bodova, a ostale kandidate s 5 bodova.

5) Nakon zajedničkog vrednovanja, svaki član Vijeća ocjenjuje kandidata prema svojim dojmovima te mu daje između 0 i 10 bodova. Tako pojedinačno dani bodovi se zbrajaju te se dijele s brojem članova Vijeća koji su sudjelovali u ocjenjivanju, čime se utvrđuje prosječan broj ostvarenih bodova kandidata po ovoj osnovi.

6) Broj bodova kandidata ostvaren zajedničkim i pojedinačnim vrednovanjem čini zbroj ocjena postignutih prema stavku 4. i stavku 5. ovoga članka.

7) O provedbi razgovora vodi se poseban zapisnik u koji se unosi vrijeme, mjesto, sastav Vijeća, kandidati s kojima je obavljen razgovor, broj bodova svakog člana Vijeća i broj bodova Vijeća za svakog kandidata. Zapisnik potpisuju svi članovi Vijeća koji su sudjelovali u provedbi razgovora.«

»IV. LISTA PRVENSTVA KANDIDATA

Članak 18.

1) Nakon provedenog razgovora Tajništvo dopunjuje dokumentaciju, popunjava zapisnike iz članka 2. Pravilnika za svakog kandidata, sastavlja prijedlog liste prvenstva kandidata te je podnosi Vijeću s cjelokupnom dokumentacijom, nakon čega Vijeće utvrđuje listu prvenstva kandidata te donosi odluku o imenovanju sudaca.

2) Lista prvenstva kandidata sastavlja se za pojedini sud prema redoslijedu ukupno ostvarenih bodova u postupku vrednovanja.

3) Ako se na temelju članka 50. stavak 2. ZDSV-u kandidat u postupku izbora pozvao na prava koja mu pripadaju sukladno odredbama Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, Vijeće će ispitati zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina u sudu za koji je kandidat podnio prijavu, usporediti tu zastupljenost sa sudjelovanjem pripadnika nacionalnih manjina u ukupnom stanovništvu na području tog suda te prikupiti podatke o drugim relevantnim okolnostima. Na temelju utvrđenih okolnosti, Vijeće može uvećati broj bodova koje je kandidat ostvario za maksimalno deset bodova i to razmjerno stupnju podzastupljenosti i potrebi da se uspostavi jednakost u mogućnostima te samo dok podzastupljenost traje.

4) Ako je kandidat podnio prijavu na mjesto suca za dva ili više sudova te ostvario pravo ulaska na listu prvenstva kandidata za dva ili više sudova, bit će uvršten na listu prema redoslijedu prvenstva naznačenog prilikom prijave na oglas.

5) Lista prvenstva kandidata se objavljuje na internetskoj stranici Vijeća. Za kandidate koji su završili Državnu školu za pravosudne dužnosnike lista prvenstva sadrži: ukupan broj bodova, bodove ostvarene na završnoj ocjeni i bodove ostvarene na razgovoru; za kandidate koji su suci: ukupan broj bodova, bodove ostvarene ocjenom obnašanja sudačke dužnosti i bodove ostvarene na razgovoru; za kandidate iz redova državnih odvjetnika i njihovih zamjenika: ukupan broj bodova, bodove ostvarene na temelju čl. 17. stavak 3 Pravilnika i bodove ostvarene na razgovoru; a za kandidate koji nisu suci i kandidate koji nisu dužnosnici ukupan broj bodova, bodove ostvarene provjerom znanja te bodove ostvarene na razgovoru.«

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

19. Ustavni sud utvrđuje da s obzirom na razloge i navode istaknute u ustavnoj tužbi, te činjenica i okolnosti konkretne pravne stvari postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

20. U konkretnom slučaju u ustavnoj tužbi istaknuti prigovori podnositeljice otvaraju pitanje povrede postupovnog aspekta prava na dostupnost pod jednakim uvjetima svakog radnog mjesta i dužnosti zajamčenog člankom 54. stavkom 2. Ustava u vezi s pravom na pravično suđenje zajamčenim člankom 29. stavkom 1. Ustava, koji glase:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni ... sud pravično ... odluči o njegovim pravima i obvezama ...

(...)«

»Članak 54.

(...)

... svakomu je pod jednakim uvjetima dostupno svako radno mjesto i dužnost.«

21. Pravo na pravično suđenje zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava uključuje načelo učinkovite pravne zaštite, minimalni uvjet ostvarenja kojeg je iznošenje dostatnih i pravno relevantnih razloga za donesenu odluku.

Ono jamči zaštitu od arbitrarnosti u odlučivanju sudova i drugih tijela javne vlasti.

Stoga, obrazloženja sudskih odluka odnosno odluka drugih nadležnih tijela koja ne sadrže ozbiljne, relevantne i dostatne razloge za ocjenu kakva je odlukom dana, upućuju na zaključak o arbitrarnosti u postupovnom i/ili materijalnopravnom smislu.

22. U smislu drugog dijela stavka 2. članka 54. Ustava, svakome pripada pravo da se pod jednakim uvjetima natječe za svako radno mjesto ili dužnost i da nadležno izborno tijelo u propisanom postupku odluči o njezinoj/njegovoj prijavi (to se jamstvo po naravi stvari ne odnosi na imenovanja isključivo političke naravi).

Ustavna odredba o dostupnosti svakog radnog mjesta i dužnosti »pod jednakim uvjetima« implicira načelo jednakosti odnosno jednakog postupanja prema svim osobama u ostvarivanju njihova prava na zapošljavanje na odgovarajućim radnim mjestima i dužnostima. Težište je jamstva iz drugog dijela članka 54. stavka 2. Ustava na načelu jednakosti prilika odnosno jednakom postupanju koje se osigurava objektivnim i unaprijed znanim kriterijima, dakle, na jednakim uvjetima koji se moraju osigurati svima za određeno radno mjesto ili dužnost. Stoga, to jamstvo u prvom redu treba razmatrati zajedno s odredbama Ustava koje jamče jednakost svih pred zakonom i zabranjuju diskriminaciju po bilo kojoj osnovi (članak 14. stavci 1. i 2. Ustava).

Navedeno ustavno jamstvo ima i svoj postupovni aspekt. Ono je povezano i s onim odredbama Ustava koje u svojoj ukupnosti jamče »pravnu zaštitu«. To su u prvom redu ustavne odredbe u kojima je sadržano pravo na žalbu (članak 18. stavak 1. Ustava), te pravo pristupa sudu i druga ustavna prava koja proizlaze iz temeljnog ljudskog prava na pravično suđenje (članak 29. stavak 1. Ustava).

Takvo svoje stajalište o sadržaju prava iz članka 54. stavka 2. Ustava, Ustavni sud izrazio je već u odluci broj: U-III-555/2015 od 9. srpnja 2015. (»Narodne novine« broj 111/15.).

1) Načelna stajališta Ustavnog suda

23. U hrvatskom pravnom sustavu DSV je Ustavom ustanovljeno samostalno tijelo. Njegova je Ustavom utvrđena zadaća, osiguravanje samostalnosti i neovisnosti sudbene vlasti, u sadržaj koje ulazi samostalno odlučivanje o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca.

Samostalnost i neovisnost sudbene vlasti temeljne su pretpostavke za ostvarenje vladavine prava kao jedne od najviših vrednota ustavnog poretka Republike Hrvatske i osiguravaju se ne samo izostankom utjecaja drugih Ustavom utvrđenih nositelja vlasti na rad i odluke sudbene vlasti, nego i imenovanjem za suce kandidata za koje je DSV u postupku imenovanja utvrdio da ispunjavaju propisana mjerila, te transparentnošću tog postupka.

Imenovanje kandidata za koje je DSV utvrdio da ispunjavaju zakonom propisana mjerila i transparentnost postupka imenovanja sudaca koja uključuje i transparentnost kriterija odlučnih za određeno imenovanje, pridonose povjerenju javnosti da su za suce izabrani najbolji kandidati, a time i povjerenju u pravosudni sustav. To povjerenje jedno je od osnovnih komponenti države zasnovane na vladavini prava.

24. Ustavni sud smatra da su člankom 121. Ustava DSV-u povjerene određene diskrecijske ovlasti u odlučivanju o imenovanju sudaca.

S tim u vezi Ustavni sud iznio je u većem broju odluka (na primjer odluka broj: U-III-4818/2015 od 28. siječnja 2016., točka 11., www.usud.hr, odluka broj: U-III-5884/2011 od 29. travnja 2015., točka 5.2., www.usud.hr i odluka broj: U-III-4631/2015 od 1. lipnja 2016., točka 9., www.usud.hr) sljedeće pravno stajalište:

»11. DSV je dakle, uvažavajući utvrđenu listu prvenstva kao polazišni temelj i unutar granica propisanih Ustavom i zakonom, ovlašteno samostalno odlučiti o imenovanju sudaca. Navedene granice relativno su uske, međutim unutar njih DSV, kao Ustavom ustanovljeno samostalno tijelo, ima slobodu postupanja glede izbora između kandidata sudaca, posebice u slučaju imenovanja na viši sud. Stoga se odluka DSV-a donesena unutar tih granica ne može smatrati samovoljnom ili arbitrarnom.

Slijedom svega navedenog, Ustavni sud smatra da lista prvenstva kandidata, premda (polazni) temelj za donošenje odluke o imenovanju suca, ne može biti mehanički preslikana u odluku DSV-a o imenovanju suca. U suprotnome bi također bila dovedena u pitanje Ustavom propisana samostalnost DSV-a u donošenju odluke o imenovanju suca.«

25. Ustavni sud utvrdio je da DSV u odlukama o imenovanju sudaca razloge za njihovo donošenje opetovano ograničava na pozivanje na stajališta Ustavnog suda iznesena u odlukama navedenim u točki 24. ove odluke.

Stoga, Ustavni sud smatra potrebnim dodatno obrazložiti ta stajališta.

Ustavni sud ističe da su granice diskrecijskih ovlasti DSV-a određene člankom 121. stavcima 2. i 3. Ustava, kojim je propisano da ono samostalno odlučuje u skladu s Ustavom i zakonom i na temelju kriterija propisanih zakonom.

Iz mjerodavnog prava (vidi točke 15. – 18. ove odluke) proizlazi da se u postupku imenovanja sudaca kandidati suci vrednuju na temelju ocjene obnašanja sudačke dužnosti te kroz razgovor pred DSV-om.

Ocjenu obnašanja sudačke dužnosti daje, na zahtjev DSV-a, za svakog kandidata suca nadležno sudačko vijeće u obliku rješenja. Rješenje o ocjeni mora biti obrazloženo, a sudac ima pravo žalbe na to rješenje. Pravomoćno rješenje o ocjeni dostavlja se DSV-u. Sudačko vijeće ocjenu donosi na temelju mjerila iz članka 97. Zakona o sudovima (broj odluka koje je sudac donio u odnosu na broj odluka koje je trebao donijeti na temelju Okvirnih mjerila za rad sudaca /ta Okvirna mjerila propisuje ministar pravosuđa na prijedlog Opće sjednice Vrhovnog suda Republike Hrvatske/, rezultat rada po vrstama predmeta u apsolutnim brojevima i postotku, poštovanje rokova za donošenje i izradu odluka, kvaliteta odluka u povodu izjavljenih pravnih lijekova i druge aktivnosti suca). Metodologiju izrade ocjene obnašanja sudačke dužnosti donosi DSV uz prethodno mišljenje Vijeća koje čine predsjednici svih sudačkih vijeća u Republici Hrvatskoj i Opće sjednice Vrhovnog suda Republike Hrvatske.

Bodovi na strukturiranom razgovoru pred DSV-om ostvaruju se na temelju kriterija propisanih člankom 8. Pravilnika:93/13. Navedeni Pravilnik donio je DSV. Ti kriteriji su: sposobnost za donošenje odluka, osjećaj za pravdu, primjereno i odgovorno obnašanje sudačke dužnosti, motiviranost kandidata za rad u sudstvu te dosadašnji rad i aktivnosti važne za uspješno obnašanje sudačke dužnosti na sudačkom mjestu za koje se kandidat javlja.

Na temelju ukupnog broja bodova utvrđenog ocjenom obnašanja sudačke dužnosti i razgovora (te eventualno bodova koje donosi pravo prednosti na temelju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina), DSV sastavlja listu prvenstva kandidata.

Odluke koje DSV donosi koristeći ovlasti povjerene mu Ustavom i zakonom ne smiju biti nerazumne ili samovoljne, odnosno u nesuglasju s vladavinom prava.

U tom smislu Ustavni sud ističe da se njegove ranije odluke (vidi točku 24. ove odluke) ne smiju tumačiti na način da odluke DSV-a o imenovanju sudaca ne potpadaju pod doseg prava na obrazloženu odluku, kao sastavnog dijela prava na pravično suđenje zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, odnosno da DSV nema obvezu u obrazloženju tih odluka iznijeti kriterije i razloge kojima se rukovodio pri imenovanju sudaca.

Ova se odluka, s druge strane, ne smije tumačiti na način da se njome ograničava samostalnost i neovisnost DSV-a kada, u skladu s kriterijima propisanima zakonom, razmatra i ocjenjuje kvalitete pojedinih kandidata i imenuje za suce onog, odnosno one kandidate za koje je utvrdio da u većoj mjeri od ostalih ispunjavaju uvjete za obnašanje sudačke dužnosti.

Zahtjevi za razvidnost kriterija i razloga ne umanjuju Ustavom propisanu samostalnost i neovisnost DSV-a.

Naime, iz načela samostalnosti i neovisnosti DSV-a, s jedne strane, te načela transparentnosti postupka odnosno važnosti razvidnosti kriterija na kojima temelji svoje odluke i prava na obrazloženu odluku, s druge strane, uz uvažavanje činjenice da je lista prvenstva polazišni temelj za odluku o imenovanju sudaca te da ta lista ne može biti mehanički preslikana u tu odluku (vidi točku 24. ove odluke), proizlazi da potreba iznošenja i obrazlaganja kriterija i razloga koji su bili presudni za izbor određenog kandidata ovisi o stupnju odstupanja od liste prvenstva odnosno od kriterija na temelju kojih je ta lista sastavljena.

26. Ustavni sud primjećuje da su sve ocjene obnašanja sudačke dužnosti propisane člankom 99. stavkom 1. točkama od 1. do 5. Zakona o sudovima:28/13-82/16 utemeljene na bodovima raspon kojih je (najmanji i najveći) također propisan istom odredbom.

Tako na primjer ocjenu »izvrsno obnaša sudačku dužnost« može dobiti sudac koji je sukladno mjerilima propisanim člankom 97. navedenog zakona ostvario ukupno najmanje 130, a najviše 150 bodova, a ti se bodovi dobivaju zbrajanjem bodova utvrđenih primjenom metodologije izrade ocjene sudaca.

U konkretnom postupku ocjene o obnašanju sudačke dužnosti kandidata donesene su primjenom mjerila utvrđenih Metodologijom 2012., koju je DSV donio sukladno članku 81. Zakona o sudovima:150/05-130/11.

S obzirom da Metodologija 2012. nije drugi propis u smislu članka 125. alineje 2. Ustava, nego je provedbeni akt, Ustavni sud ocjenjuje da primjena mjerila utvrđenih Metodologijom 2012. i nakon prestanka važenja Zakona o sudovima:150/05-130/11 ne dovodi sama po sebi do povrede prava zajamčenih Ustavom.

Iz navedene Metodologije 2012. razvidno je da se bodovi za pojedina mjerila propisana člankom 97. Zakona o sudovima:28/13-82/16 (rezultati rada – članak 7., poštovanje rokova – članak 8. i kvaliteta rada – članak 9. Metodologije 2012.) utvrđuju s obzirom na ostvareni postotak (80 bodova za 100% ostvarene norme, s time da se po osnovi količinskog učinka rada ne može ostvariti više od 90 bodova bez obzira na postotak prebacivanja norme iznad 100%), poštovanja rokova za pisanu izradu odluke (3 boda za ostvareni minimum iznad 85% i 1 bod za ostvareni minimum iznad 75%) i kvalitete donesenih odluka, pri čemu je propisan raspon postotaka koji nose isti broj bodova (na primjer 20 bodova za do 10% ukinutih odluka prema stavku 1. točki 1. članka 9., 20 bodova za do 20% ukinutih odluka prema stavku 1. točki 2. članka 9. i 5 bodova za do 35% ukinutih odluka prema stavku 1. točki 3. članka 9. Metodologije 2012.).

Člankom 10. Metodologije 2012. utvrđen je broj bodova koji se može ostvariti na temelju drugih aktivnosti suca: sudjelovanju u oblicima stručnog usavršavanja sudaca kao predavač na seminarima, radionicama Pravosudne akademije, u Državnoj školi za pravosudne dužnosnike i na fakultetima u području pravnih predmeta; 4 boda za najmanje dvanaest sudjelovanja i 2 boda za najmanje šest sudjelovanja; objave najmanje deset stručnih radova 4 boda, objave najmanje pet stručnih radova 2 boda; završeni poslijediplomski specijalistički studij i stečeni adekvatni stupanj specijalista pravne struke 1 bod; stečeni akademski stupanj magistra znanosti iz područja pravnih znanosti 3 boda; stečeni akademski stupanj doktora znanosti iz područja pravnih znanosti 5 bodova; sudac koji je najmanje tri godine tijekom obnašanja sudačke dužnosti bio nastavnik ili suradnik u nastavi pravnih predmeta na sveučilišnom diplomskom ili poslijediplomskom studiju 3 boda; sudac koji je najmanje pet puta bio član radnih skupina za izradu zakona 2 boda, odnosno 1 bod za najmanje tri sudjelovanja u tim skupinama; upućivanje na rad u viši sud 0,5 bodova za svaku godinu provedenu na radu u višem sudu, a najviše 3 boda; upućivanje na rad u Ministarstvo pravosuđa, Pravosudnu akademiju ili Državno sudbeno vijeće 0,5 bodova za svaku godinu provedenu na takvom radu, a najviše 2 boda; predsjednik sudačkog vijeća 2 boda; član sudačkog vijeća 1 bod; sudački staž: 1 bod za tri do pet godina, 2 boda za pet do devet godina, 3 boda za deset do petnaest godina i 4 boda za petnaest godina, iznad staža koji se traži za imenovanje na sud.

Člankom 11. Metodologije 2012. utvrđeno je da je ocjena obnašanja sudačke dužnosti zbroj bodova ostvaren prema člancima od 7. do 10. Metodologije 2012.

Ustavni sud, stoga, zaključuje da zbroj bodova ostvarenih na temelju ocjene obnašanja sudačke dužnosti i na strukturiranom razgovoru (vidi točku 18. ove odluke) ne ukazuje automatski tko je od prijavljenih kandidata najbolji za imenovanje na sudačku dužnost, te da zbog toga lista prvenstva ne može biti mehanički prenesena u odluku DSV-a.

27. Upravo navedeni rasponi na temelju kojih se utvrđuje isti broj bodova po pojedinim mjerilima, a koji se u konačnici zbrajaju radi utvrđivanja ocjene obnašanja sudačke dužnosti, otvara prostor da DSV u postupku imenovanja, s obzirom na zahtjeve pojedinog sudačkog mjesta, u odnosu na svakog kandidata koji je ocijenjen istom ocjenom, pojedinačno vrednuje svako od mjerila propisanih zakonom, na temelju kojih je donesena ocjena obnašanja sudačke dužnosti tog kandidata, te ih usporedi s vrednovanjem istih mjerila na temelju kojih su donesene ocjene drugih kandidata i potom ocijeni koji od kandidata u većoj mjeri od ostalih ispunjava uvjete za imenovanje za suca.

28. Nadalje, Ustavni sud ponavlja kako odluke DSV-a potpadaju pod doseg prava na obrazloženu odluku, koje je sastavni dio prava na pravično suđenje zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

To u odnosu na DSV ne proizlazi samo iz obveze držati se Ustava i prava te poštovati pravni poredak Republike Hrvatske, propisane člankom 5. Ustava, nego je posebno naglašeno u članku 121. stavku 2. Ustava kojim je propisano da DSV u skladu s Ustavom samostalno odlučuje.

Odlučivanje u skladu s Ustavom pretpostavlja da DSV ovlasti povjerene mu Ustavom za odlučivanje o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca, izvršava uz poštovanje Ustavom zajamčenih prava i temeljnih sloboda – među kojima i prava na obrazloženu odluku, kao sastavnog dijela prava na pravično suđenje zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Obveza obrazlaganja odluka DSV-a dodatno je naglašena člankom 56.a ZoDSV-a:116/10-82/15, kojim je propisana obveza DSV-a da obrazloži odluku o imenovanju sudaca.

Ona također određuje granice diskrecijskih ovlasti DSV-a.

Nadalje, obrazloženost odluka DSV-a omogućuje transparentnost postupka imenovanja sudaca i pridonosi povjerenju javnosti u pravosudni sustav.

Imajući u vidu sve navedeno Ustavni sud ponavlja, kako je to već navedeno u točki 21. ove odluke, da pravo na pravično suđenje jamči svakome pravičnost postupka pred svim tijelima koja odlučuju o njegovim pravima i obvezama. Dakle, ne samo pred sudovima nego i pred svim drugim tijelima ovlaštenim za odlučivanje o pravima i obvezama građana i drugih osoba.

2) Primjena načelnih stajališta Ustavnog suda na konkretan slučaj

29. Ustavni sud ističe kako sukladno članku 71. stavku 1. Ustavnog zakona vijeće, odnosno sjednica Ustavnog suda ispituje samo one povrede ustavnih prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi.

Stoga je u ovom ustavnosudskom postupku prvenstvena zadaća Ustavnog suda ispitati, u okviru navoda, razloga i ustavnom tužbom postavljenog zahtjeva, u ustavnoj tužbi istaknute povrede prava zajamčenih Ustavom, odnosno ispitati je li u osporenom dijelu postupak imenovanja sudaca proveden na način koji dovodi u pitanje načelo vladavine prava i uzrokuje povredu prava podnositeljice na pravično suđenje zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava, odnosno je li njime povrijeđeno pravo podnositeljice na dostupnost pod jednakim uvjetima svakog radnog mjesta i dužnosti zajamčeno člankom 54. stavkom 2. Ustava.

30. Ustavni sud prije svega primjećuje da se ovaj postupak razlikuje od ranijih postupaka u kojima je odlučivao o ustavnim tužbama podnesenima u povodu odluka DSV-a, jer je riječ o odluci koja je donesena u jedinstvenom postupku provedenom u povodu natječaja za imenovanje određenog broja sudaca Građanskog odjela Županijskog suda u Zagrebu te za imenovanje određenog broja sudaca Kaznenog odjela istog suda i koja otvara ustavnopravna pitanja o kojima se Ustavni sud do sada nije imao prilike izjasniti.

31. Ustavni sud prihvaća stajalište iz očitovanja DSV-a prema kojemu u odnosu na prava i dužnosti, te prava na korištenje pravnih lijekova, adresata pojedine odluke donesene od nositelja vlasti »tek pisani otpravak obrazložene odluke stvara pravne učinke...«. Međutim, Ustavni sud ocjenjuje kako u ovom slučaju nije riječ o pitanju odgovara li pisani otpravak odluke izvorniku, nego odgovara li odluka DSV-a onome što je u zapisniku DSV-a navedeno u pogledu provedenog glasovanja i objave rezultata.

32. Naime, iz preslike zapisnika s 97. sjednice DSV-a održane 18., 19. i 20. listopada 2017., koju je podnositeljica priložila uz podnesak od 21. prosinca 2017., razvidno je sljedeće:

»Nazočni: Željko Šarić, predsjednik DSV

Mijo Galiot, zamjenik predsjednika DSV

Nediljko Boban, član DSV

Neven Cambj, član DSV

Sabina Dugonjić, članica DSV

prof. dr. sc. Igor Gliha, član DSV

Damir Kontrec, član DSV

prof. dr. sc. Eduard Kunštek, član DSV

Željko Lacković, član DSV

(...)

Predsjednik Ž. Šarić, prije glasovanja o kandidatima, iznio je prijedlog dva člana Vijeća kojim predlažu da glasovanje o kandidatima bude tajno te je taj prijedlog i stavio na glasovanje. Nakon rasprave o ovom prijedlogu, Vijeće je većinom glasova ‘), odlučilo da će se postupak glasovanja o kandidatima za Županijski sud u Zagrebu provesti tajno.

(...)

Nakon glasovanja o kandidatima prijavljenim na oglas koji je objavljen u ‘Narodnim novinama’ broj 87/16, predsjednik Vijeća Ž. Šarić objavio je da su, većinom glasova, po tom oglasu, imenovani Renata Đaković Vranković Ines Kovačević (Tihana Marija Miladin i Robert Jambor) za Građanski odjel te Dražen Kevrić, Željka Skomeršić ( ), Milenko Djaković i Ana Jeleč-Pecirep ( ) za Kazneni odjel.«

U izreci pisanog otpravka osporene odluke DSV-a navedeno je:

»Za suce Županijskog suda u Zagrebu imenuju se:

1. Milenko Djaković, sudac Općinskog kaznenog suda u Zagrebu,

2. Renata Đaković Vranković, sutkinja Općinskog građanskog suda u Zagrebu,

3. Robert Jambor, sudac Općinskog suda u Novom Zagrebu,

4. Ana Jeleč Pecirep, sutkinja Općinskog suda u Šibeniku,

5. Dražen Kevrić, sudac Općinskog kaznenog suda u Zagrebu,

6. Ines Kovačević, sutkinja Općinskog građanskog suda u Zagrebu,

7. Tihana Marija Miladin, sutkinja Općinskog građanskog suda u Zagrebu i

8. Željka Skomeršić, sutkinja Općinskog kaznenog suda u Zagrebu.«

33. Razvidno je, stoga, da između osporene odluke DSV-a, kojom se za suce Županijskog suda u Zagrebu imenuje osam poimenično navedenih sudaca, s jedne strane, i zapisnički konstatirane objave rezultata i glasovanja DSV-a kojom je DSV poimenično imenovao Renatu Đaković Vranković, Ines Kovačević, Tihanu Mariju Miladin i Roberta Jambora za suce Građanskog odjela, te Dražena Kevrića, Željku Skomeršić, Milenka Djakovića i Anu Jeleč Pecirep za suce Kaznenog odjela Županijskog suda u Zagrebu, s druge strane, postoji značajna razlika. Naime, ta razlika je takva da ukazuje da osporavana odluka ne odgovara sadržajnoj biti odluke donesene glasovanjem te Ustavni sud ne može prihvatiti stajalište DSV-a da ga obvezuje samo pisani otpravak odluke.

33.1. Ustavni sud ističe kako se potrebe za popunjavanjem slobodnih sudačkih mjesta u svim sudovima utvrđuju planom koji je ovlašteno donijeti Ministarstvo pravosuđa (članak 52. ZoDSV-a:116/10-82/15).

U skladu s tim planom, DSV ovlašten je objaviti oglas (članak 53. ZoDSV:116/10-82/15). Ustavni sud ocjenjuje da u tom oglasu DSV može naznačiti koja su sudačka mjesta u pojedinom sudu odnosno pojedinom odjelu suda slobodna. Naime, plan popunjavanja slobodnih sudačkih mjesta donosi se s obzirom na konkretne potrebe svakog suda.

U konkretnom je slučaju DSV objavio oglas »za imenovanje 4 suca Županijskog suda u Zagrebu – građanski odjel (i) 4 suca Županijskog suda u Zagrebu – kazneni odjel«.

Ustavni sud stoga ocjenjuje kako naznačavanje u oglasu da su na primjer u Kaznenom odjelu Županijskog suda u Zagrebu slobodna četiri sudačka mjesta ima informativni karakter, u pogledu čega kandidati u prijavi mogu istaknuti svoje preferencije.

O potrebama utvrđenim planom popunjavanja slobodnih sudačkih mjesta i s tim u vezi potrebnim stručnim kvalitetama prijavljenih kandidata, kao i preferencijama koje su sami kandidati istaknuli u prijavi na oglas, DSV mora voditi računa tijekom postupka imenovanja sudaca u pojedini sud. Međutim, raspoređivanje sudaca u pojedini odjel suda ne ulazi u njegovu nadležnost.

33.2. Ustavni sud naglašava da načelo jednakih uvjeta, zajamčeno člankom 54. stavkom 2. Ustava, zahtijeva da kandidati svoje preferencije istaknu u prijavi i da DSV u postupku imenovanja sudaca razmatra preferencije istaknute u prijavi kandidata.

Za svako odstupanje od navedenog zahtjeva i kandidati i DSV dužni su iznijeti i obrazložiti dostatne i relevantne razloge.

Ustavni sud napominje da je iz preslike prijave na oglas kandidatkinje Ane Jeleč Pecirep, priložene uz ustavnu tužbu, razvidno da se ona prijavljuje na oglas radi imenovanja za sutkinju u Građanski odjel Županijskog suda u Zagrebu. Time je ona u prijavi istaknula svoju preferenciju.

Kako je razvidno iz preslike zapisnika s 97. sjednice DSV-a održane 18., 19. i 20. listopada 2017., koji je podnositeljica priložila uz podnesak od 21. prosinca 2017. na strukturiranom razgovoru 19. listopada 2017. Ana Jeleč Pecirep izjavila je:

»Ana Jeleč-Pecirep, upitana, ističe da prijavu podnosi i za Građanski i za Kazneni odjel Županijskog suda u Zagrebu.«

Na navedeni je način Ana Jeleč Pecirep, po ocjeni Ustavnog suda, naknadno istaknula i preferenciju za imenovanje za sutkinju u Kaznenom odjelu Županijskog suda u Zagrebu.

Međutim, u očitovanju DSV-a na ustavnu tužbu navedeno je:

»Slijedom navedenoga, iako se sutkinja Ana Jeleč Pecirep prijavila na oglas Vijeća koji se odnosi na imenovanje 4 suca građanskog odjela Županijskog suda u Zagrebu, ista je na razgovoru pred članovima Vijeća izjavila da je, u slučaju da bude imenovana, spremna raditi i na kaznenom odjelu, jer je kao sutkinja s dugogodišnjim iskustvom radila i na kaznenim i na građanskim predmetima.«,

što ne odgovara sadržaju strukturiranog razgovora kako je zabilježen u zapisniku.

Iz zapisnika 97. sjednice DSV-a proizlazi da je nakon glasovanja o kandidatima predsjednik DSV-a objavio da su, većinom glasova, imenovana četiri suca za Građanski odjel (Županijskog suda u Zagrebu) te četiri suca, među kojima i Ana Jeleč Pecirep, za Kazneni odjel (istog suda). U izreci pisanog otpravka osporene odluke navedena su imena osam sudaca koji su imenovani za suce Županijskog suda u Zagrebu, bez navođenja odjela Županijskog suda u Zagrebu (građanskog ili kaznenog) za koji je pojedini sudac imenovan.

Ustavni sud podsjeća da je, sukladno člancima 10. i 37. Zakona o sudovima:28/13-82/16 i članku 23. stavcima 1. i 3. Sudskog poslovnika, isključivo predsjednik suda ovlašten rasporediti suce u pojedini odjel suda.

S obzirom na gore opisani propisani postupak utvrđivanja potrebe za popunjavanjem slobodnih sudačkih mjesta, način oglašavanja i pozivanja kandidata za postupak imenovanja sudaca, postupak i mjerila za ocjenjivanje rada sudaca, sam postupak imenovanja sudaca te raspoređivanje imenovanih sudaca u pojedine sudske odjele, te s obzirom na različite nadležnosti više tijela, načelo pravičnosti i transparentnosti postupka te osiguranja jednakih mogućnosti za sve kandidate zahtijevaju da u slučaju provođenja jedinstvenog postupka imenovanja sudaca više odjela istog suda, preferencije kandidata (u slučaju imenovanja na viši sud najčešće povezane s dotadašnjim radom i iskustvom pojedinog suca) imaju odgovarajuću važnost u postupku imenovanja sudaca na viši sud.

U konkretnom slučaju, navođenje u izvorniku osporene odluke DSV-a da se u njoj navedeni suci imenuju u pojedini odjel Županijskog suda u Zagrebu upućuje na to da je na taj način DSV imenovao svakog pojedinog suca sucem konkretnog odjela tog suda. U izreci pisanog otpravka osporavane odluke takve podjele nema već su svi suci imenovani sucima Županijskog suda u Zagrebu. To pak upućuje da će predsjednik tog suda rasporediti imenovane suce u pojedine odjele suda, što može, ali i ne mora, odgovarati preferencijama kandidata koje je DSV očito imao u vidu pri odlučivanju (sudeći po zapisniku sa sjednice DSV-a).

U obrazloženju pisanog otpravka osporene odluke DSV-a nisu istaknuti i obrazloženi razlozi iz kojih bi bilo razvidno zašto je DSV uzeo u razmatranje naknadno istaknutu preferenciju Ane Jeleč Pecirep, na koji je način DSV tretirao istaknute preferencije drugih kandidata, jesu li, i ako jesu na koji način, istaknute preferencije utjecale na sadržaj postupka u odnosu na svakog pojedinog kandidata te time i na odluku DSV-a, te koje su od stručnih kvaliteta povezanih s naknadno istaknutom preferencijom bile odlučne za imenovanje te kandidatkinje za sutkinju Kaznenog odjela Županijskog suda u Zagrebu.

Također, ni u obrazloženju pisanog otpravka osporene odluke DSV-a, ni u očitovanju DSV-a na ustavnu tužbu, nisu izneseni dostatni i relevantni razlozi iz kojih bi bilo razvidno koje stručne kvalitete daju prednost naknadno istaknutoj preferenciji kandidatkinje Ane Jeleč Pecirep u odnosu na preferenciju i stručne kvalitete podnositeljice. U osporavanoj odluci također nije navedeno je li (i ako jest, na koji način) od ikakve važnosti bila okolnost da je, za razliku od imenovane kandidatkinje, podnositeljica već sutkinja županijskog suda (Županijskog suda u Velikoj Gorici).

34. Slijedom svega navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je zbog propusta navedenih u točki 33.2. ove odluke, u dijelu osporenom ustavnom tužbom, odlukom DSV-a podnositeljici povrijeđeno pravo na dostupnost pod jednakim uvjetima svakog radnog mjesta i dužnosti zajamčenog člankom 54. stavkom 2. Ustava u njegovom postupovnom aspektu, u vezi s pravom na pravično suđenje zajamčenim člankom 29. stavkom 1. Ustava.

35. Ustavni sud utvrdio je da prigovori podnositeljice vezani uz članak 14. Ustava na način kako su postavljeni u ustavnoj tužbi te u mjeri u kojoj bi u okolnostima konkretnog slučaja osporena odluka mogla utjecati na ostvarivanje sadržaja te ustavne norme, ne upućuju na mogućnost povrede ljudskih prava i temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom i Konvencijom.

36. Ustavni sud nije odlučivao o prijedlogu podnositeljice za odgodu izvršenja (pravnih učinaka) osporene odluke DSV-a jer je donio odluku o ustavnoj tužbi.

37. Ustavni sud ističe da ukidanje osporene odluke DSV-a ni na koji način ne utječe na valjanost odluka koje je do donošenja nove odluke DSV-a odnosno do isteka roka određenog točkom III. izreke ove odluke donijela ili u donošenju kojih je sudjelovala sutkinja Ana Jeleč Pecirep.

Naime, sukladno članku 118. stavku 1. Ustava, osporenom odlukom DSV-a osobno joj je povjerena sudačka dužnost, koja sukladno članku 120. stavku 2. Ustava može prestati razrješenjem iz razloga propisanih alinejama od 1. do 5. navedenog stavka članka 118. Ustava.

Ne proizlazi ni iz razloga i navoda ustavne tužbe, ni iz spisa predmeta da Ana Jeleč Pecirep ne ispunjava člankom 51. stavkom 3. ZoDSV-a:116/10-82/15 propisane uvjete za imenovanje za suca županijskog suda, ili da postoje člankom 57. stavkom 1. istog zakona propisani razlozi za poništenje osporene odluke DSV-a.

Odluka Ustavnog suda stoga ne proizvodi pravni učinak u odnosu na valjanost odluka koje je ona, obavljajući povjerenu joj sudačku dužnost, donijela ili u donošenju kojih je sudjelovala do donošenja nove odluke DSV-a ili isteka roka određenog točkom III. izreke ove odluke.

38. Na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavka 5. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke.

Odluka o objavi u »Narodnim novinama«, točka V. izreke, temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-5074/2017

Zagreb, 22. svibnja 2018.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
 dr. sc. Miroslav Šeparović, v. r.