## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-504/2004 od 6. listopada 2004.

### NN 147/2004 (22.10.2004.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-504/2004 od 6. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2592

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi R., K. i K. B., na sjednici održanoj dana 6.
listopada 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba R. B. se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: P-7537/95, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
osam (8) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana od dana objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Us­tav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. –
pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, R. B. iz Z., određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 6.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

### i

### RJEŠENJE

Ustavna
tužba K. i K. B. se odbacuje.

Ova
odluka i rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

I.

1.
Podnositelji su podnijeli ustavnu tužbu pozivom na odred­bu članka 63. stavka
1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Repub­like Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), smatrajući da im
je nerazumno dugim trajanjem postupka pred Općinskim sudom u Zagrebu povrijeđeno
ustavno pravo sadržano u članku 29. Ustava Repub­like Hrvatske.

U
ustavnoj tužbi podnositelji navode da je prvopodnositeljica R. B. dana 20.
listopada 1995. godine pred Općinskim sudom u Zagrebu pokrenula parnični
postupak radi utvrđenja i diobe bračne tečevine.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu, broj: P-7537/95
utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava prvopodnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana
20. listopada 1995. godine pred Općinskim sudom u Zagrebu prvopodnositeljica je
pokrenula parnični postupak protiv S. B., radi utvrđenja i podjele bračne
tečevine.

Do
5. studenoga 1997. godine nije održano niti jedno ročište.

Ročište
određeno za veljaču 1997. godine odgođeno je zbog nepristupa tuženika.

Ročišta
određena za 9. travnja te za lipanj 1997. godine odgođena su radi bolesti suca.

Na
ročištu održanom u listopadu 1997. godine određeno je provesti dokaz
saslušanjem stranaka.

Ročište određeno za 19. siječnja 1998. godine
odgođeno je jer nije pristupio tuženik.

Ročište određeno za lipanj 1998. godine odgođeno
je radi bolesti suca.

Na ročištu održanom 17. lipnja 2003. godine
podnositeljici je određen rok od 30 dana radi specifikacije tužbenog zahtjeva
te dostave potrebne dokumentacije, čemu je ona udovoljila 14. srpnja 2003.
godine.

Ročište određeno za 30. rujna 2003. godine
odgođeno je radi spriječenosti suca.

Ročište je održano dana 17. rujna 2004. godine.

Iduće ročište određeno je za dan 10. prosinca
2004. godine.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3.
Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju od 3. svibnja 2004. godine, Općinski sud u Zag­rebu navodi
kronologiju postupanja u predmetu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...)«.

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu, broj:
P-7537/95 Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski postupak započeo je 20. listopada
1995. godine, tužbom podnositeljice protiv tuženika S. B., radi utvrđenja i
podjele bračne tečevine.

Ustavna tužba podnesena je dana 16. veljače
2004. godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni
sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno osam (8) godina, tri (3) mjeseca i dvadeset i šest (26) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak,
u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5.
studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku
čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u pra­v­ilu,
ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63.
Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem prav­nom poretku Republike Hrvatske takvo
pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju
pravno relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest
od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 16. veljače
2004. godine (to jest do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi šest
(6) godina, tri (3) mjeseca i jedanaest (11) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju, razdoblje potpune neaktivnosti suda trajalo od
lip­nja 1998. do lipnja 2003. godine što iznosi oko pet (5) godina. Također je
veći broj ročišta odgođen radi spriječenosti raspravnog suca.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Prema utvrđenju Ustavnog suda podnositeljica
svojim pona­ša­njem nije pridonijela duljini sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud nalazi da se radi o postupku koji je
donekle činjenično složen jer je potrebno prikupiti opsežnu dokumentaciju i
utvrditi velik broj relevantih činjenica.

6. Ustavni sud utvrđuje da postupak u predmetu,
broj: P-7537/95 koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu traje preko osam
godina. Imajući u vidu cjelokupno trajanje postupka, vrlo dugo razdoblje
potpune neaktivnosti, te velik značaj predmeta spora za podnositeljicu kao i
okolnost da se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud
utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanov­ljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njenim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

II.

8. Prema odredbi članka
63. stavka 1. Ustavnog zakona, Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj
tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku
odlučio sud ili u slučaju kad se osporenim pojedi­načnim aktom grubo vrijeđaju
ustavna prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem ustavnosudskog
postupka za podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i nepopravljive
posljedice.

Iz navedenog proizlazi
da je Ustavni sud ovlašten utvrditi povredu ustavnih prava zbog nedonošenja
odluke u razumnom roku, samo u odnosu na osobu o čijim se pravima i obvezama
odlučuje u sudskom postupku na koji se ustavna tužba odnosi, odnosno na osobu
koja sudjeluje kao stranka u takvom postupku.

*Ne postoje pretpostavke
za postupanje Ustavnog suda u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona u
odnosu na drugo i treće podnositelje.*

9. Tijekom
ustavnosudskog postupka, sukladno odredbama članka 69. alineje 2. Ustavnog
zakona, ustavna tužba je dostav­ljena na očitovanje Općinskom sudu u Zagrebu.

Iz očitovanja Općinskog
suda u Zagrebu proizlazi da je prvopodnositeljica dana 20. listopada 1995.
godine pokrenula parnični postupak pred tim sudom protiv S. B., radi utvrđenja
i podjela bračne tečevine, dok drugo i treće podnositelji nisu stranke u tom
postupku.

10. Prema odredbi članka
72. Ustavnog zakona, Ustavni sud će rješenjem odbaciti zahtjev, prijedlog i
ustavnu tužbu, između ostalog, i ako je tužbu podnijela osoba koja nije
ovlaštena za njezino podnošenje.

Budući da drugo i treće
podnositelji nisu stranke u postupku na koji se ustavna tužba odnosi oni nisu
ovlašteni na podnošenje ustavne tužbe.

11. Stoga je, temeljem odredbe članka 32.
Ustavnog zakona, riješeno kao u izreci.

12. Objava ove odluke i rješenja temelji se na
članku 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-504/2004
Zagreb, 6. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 147/2004-2592