## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1318/2003 od 9. lipnja 2004.

### NN 89/2004 (30.6.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1318/2003 od 9. lipnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1681

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom P. d.o.o. iz G., koje zastupa punomoćnica
I. B. A., odvjetnica iz G., na sjednici održanoj 9. lipnja 2004. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II.
Pretpostavke iz članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske nisu ispunjene.

III.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnijeta je pozivom na odredbu članka 63. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog nedonošenja odluke Općinskog suda
u Garešnici u parničnom predmetu koji se vodi pod brojem: P-28/01.

2. Podnositelj smatra da se navedenim nepostupanjem
suda vrijeđaju njegova ustavna prava utvrđena člancima 3., 26. i 48. Ustava
Republike Hrvatske. Obrazlažući razloge ustavne tužbe, podnositelj ističe da je
13. veljače 2001. godine Općinskom sudu u Garešnici podnio tužbu radi naknade štete
temeljem odredbe članka 180. stavka 1. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne
novine«, broj 53/91., 73/91., 3/94.), a koja je nastala 14. veljače 1993.
godine kada je došlo do oštećenja teretnog vozila u vlasništvu podnositelja
uslijed podmetanja eksploziva ispod pred­njeg branika teretnog vozila po
nepoznatim počiniteljima. Nadalje, ističe da je rješenjem Općinskog suda u Garešnici
broj: P-28/01 od 20. ožujka 2001. godine prekinut postupak temeljem odred­be članka
2. Zakona o izmjenama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj
7/96.), te da je u točki II. tog rješenja određeno da će se postupak nastaviti
nakon što se donese poseban propis kojim će se odrediti odgovornost za štetu
nastalu uslijed terorističkih akata. Kako navedeni propis još nije donesen, a
on ne može na drugi način ostvariti svoje pravo nalazi da se navedenim
postupanjem sudova vrijeđaju njegova ustavna prava utvrđena člankom 3., 26. i
48. Ustava, te predlaže Ustavnom sudu da usvoji njegovu ustavnu tužbu i donese
odluku kojom se nalaže Općinskom sudu u Garešnici donošenje presude u predmetu
broj: P-28/01 u roku od šest mjeseci od dana donošenja ustavnosudske odluke.
Također, predlaže da mu Ustavni sud odredi naknadu od 20.000,00 kuna zbog
povrede njegovih ustavnih prava.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog
zakona, Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je
iscrpljen pravni put u slučaju, među ostalim, kad o pravima i obvezama stranke
nije u razumnom roku odlučio sud ili u slučaju kad se osporenim pojedinačnim
aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem
ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i
nepopravljive posljedice.

4. Na poziv Ustavnog suda, predsjednica Općinskog
suda u Garešnici dostavila je 18. svibnja 2004. godine, očitovanje o navodima
ustavne tužbe, te presliku spisa.

Osvrćući se na navode ustavne tužbe, ističe se da je
postupak u predmetu broj: P-159/03 (ranije P-28/01) bio prekinut po sili
zakona, te da je rješenjem toga suda broj: P-28/01-8 od 1. rujna 2003. godine
nastavljen. Nakon toga je doneseno rješenje broj: P-159/03-3 od 31. ožujka
2004. godine kojim se taj sud oglasio nenadležnim, ukinuo provedene radnje i
odbacio tužbu podnositelja, a budući da suglasno odredbi članka 8. Zakona o
odgovornosti za štetu nastalu uslijed terorističkih akata i javnih
demonstracija (»Narodne novine«, broj 117/03.), naknada materijalne štete nije
u sudskoj nadležnosti. U povodu navedenog rješenja podnositelj ustavne tužbe
izjavio je 29. travnja 2004. godine žalbu drugostupanjskom sudu.

5. Ustavni sud utvrđuje da je konkretni parnični
postupak od trenutka podnošenja tužbe Općinskom sudu u Garešnici (13. veljače
2001. godine) do trenutka podnošenja ustavne tužbe (10. travnja 2003. godine)
trajao 3 (tri) godine, 1 (jedan) mjesec i 27 (dvadeset sedam) dana. Sveukupno
je postupak po sili zakona bio prekinut u razdoblju od 20. ožujka 2001. godine
do 1. rujna 2003. godine, dakle 2. (dvije) godine i 5 (pet) mjeseci i 10
(deset) dana.

Ustavni sud je pregledom dokumentacije spisa predmeta
utvrdio točnost prethodno iznijetih navoda o stanju parničnog spisa.
Analizirajući navode iz ustavne tužbe, privitke ustavne tužbe, kao i navode Općinskog
suda u Garešnici, Ustavni sud utvrđuje da u konkretnom slučaju nije prekoračen
razuman rok unutar kojega je prvostupanjski sud trebao odlučiti o pravima i
obvezama podnositelja ustavne tužbe.

6. O prijedlogu podnositelja da mu Ustavni sud dosudi
primjerenu naknadu, a temeljem odredbe članka 63. stavka 3. Ustav­nog zakona,
nije raspravljano niti odlučivano jer je ustavna tužba neosnovana.

7. Temeljem navedenog, uslijed utvrđenja Suda da u
kon­kret­nom slučaju nisu ostvarene pretpostavke iz odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, odlučeno je sukladno člancima 73. i 75. Ustavnog zakona.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1318/2003
Zagreb, 9. lipnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 89/2004-1681