## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIB-2495/2003 od 17. listopada 2003.

### NN 179/2003 (12.11.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIB-2495/2003 od 17. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2634

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, pred­sjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, rješavajući o ustavnoj tužbi M. D. iz J., kojeg zastupa
G. P., odvjetnica iz O., na sjednici održanoj dana 17. listopada 2003. godine,
jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnijeta je temeljem odredbe članka 63. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

Ustavna
tužba podnijeta je protiv presude Županijskog suda u Osijeku, broj: Gž-1516/03-2
od 29. svibnja 2003. godine kojom je odbijena kao neosnovana žalba podnositelja
izjavljena protiv presude Općinskog suda u Belom Manastiru, broj: P-647/98-12
od 19. prosinca 2002. godine.

Podnositelj
u ustavnoj tužbi navodi da zna da u ovom slučaju ima pravo na izjavljivanje
revizije ali svjesno, prije no što je iscrpljen pravni put dopušten u ovom
pravnom slučaju, podnosi ustav­nu tužbu protiv presude Županijskog suda, jer
smatra da bi nepokretanjem ustavnosudskog postupka mogle za njega nastati
nepopravljive posljedice.

Smatra
da su mu osporenom presudom povrijeđena ustavna prava propisana odredbama članka
14., članka 26. i članka 54. Ustava.

*Ustavna
tužba nije dopuštena.*

2.
Prema odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona, Ustavni sud pokrenut će
postupak po ustavnoj tužbi i prije nego što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela
nije u razumnom roku odlučio sud ili u slučaju kad se osporenim pojedinačnim
aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem
ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i
nepopravljive posljedice.

Postupajući temeljem spomenute odredbe Ustavnog
zakona, Ustavni sud će pokrenuti ustavnosudski postupak i prije nego li je
iscrpljen pravni put.

3. Odredba članka 62. stavka 2. Ustavnog zakona
propisuje da ako je zbog povrede ustavnih prava dopušten drugi pravni put,
ustavna tužba može se podnijeti tek nakon što je taj pravni put iscrpljen.

U stavku 3. članka 62. Ustavnog zakona propisano je,
da u stvarima u kojima je dopušten upravni spor, odnosno revizija u parničnom
ili izvanparničnom postupku, pravni put je iscrpljen nakon što je odlučeno i o
tim pravnim sredstvima.

4. U ustavnoj tužbi podnositelj navodi da nije podnio
reviziju kako mu to dopušta Zakon o parničnom postupku (»Narodne novine«, broj
53/91, 91/92, 112/99 i 88/01), jer smatra da bi u ustvnosudskom postupku bolje
zaštitio svoja ustavna prava. Međutim, za istaći je da podnošenje ustavne tužbe
temeljem odred­be članka 63. stavka 1. nije zamjena za podnošenje revizije, u
smislu da stranka ima pravo birati hoće li podnijeti reviziju (u slučaju da je
revizija dopuštena) ili ustavnu tužbu. Podnošenje revizije pretpostavka je za
podnošenje ustavne tužbe temeljem članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona.

Budući da podnositelj nije koristio pravna sredstva
kako je to propisano u članku 62. Ustavnog zakona nema pravo tražiti primjenu članka
63. Ustavnog zakona, pa stoga ustavna tužba u konkretnom slučaju nije dopuštena.

5. Slijedom iznijetog, riješeno je temeljem odredbe članka
72. u svezi s člankom 62. Ustavnog zakona. Odluka o objavi (točka II. izreke)
temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIB-2495/2003
Zagreb, 17. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 179/2003-2634