## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-722/1995 od 2

### NN 41/1997 (18.4.1997.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-722/1995 od 2

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac i Mladen Žuvela, rješavajući povodom ustavne tužbe "Neovisne
televizije" d.d., zastupanog po punomoćniku Damiru Šebetiću, odvjetniku
iz Zagreba, rješavajući povodom ustavne tužbe radi zaštite ustavnih prava,
na sjednici održanoj dana 2. travnja 1997. godine, donio je slijedeće

## **RJEŠENJE**

1. Ustavna tužba se odbacuje.

2. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

"Neovisna televizija" d.d. iz Zagreba podnijela je ovom Sudu ustavnu
tužbu povodom Odluke Vijeća za telekomunikacije o dodjeli koncesije za
obavljanje televizijske djelatnosti na razini Grada Zagreba, objavljenoj
u "Narodnim novinama", broj 59/95, radi zaštite ustavnih prava koja proizlaze
iz članaka 3., 18., 19. i 49. Ustava Republike Hrvatske.

Ustavna tužba nije dopuštena.

Prema članku 28. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91) svatko može podnijeti Ustavnom
sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je odlukom sudbene, upravne vlasti
ili drugih tijela koja imaju javne ovlasti povrijeđeno jedno od Ustavom
utvrđenih sloboda ili prava čovjeka i građanina.

Međutim, stavkom 2. citiranog članka 28. određeno je da se ustavna tužba
može podnijeti tek nakon što je iscrpljen dopušteni pravni put.

Uvidom u osporenu Odluku, kao i u razloge ustavne tužbe utvrđeno je
da u konkretnom slučaju nije iscrpljen dopušteni pravni put.

Osporenu Odluku o dodjeli koncesije na temelju raspisanog natječaja
u "Narodnim novinama", broj 25/95 za dodjeljivanje koncesije za radijsku
i televizijsku djelatnost donijelo je Vijeće za telekomunikacije, koje
prema članku 13. Zakona o telekomunikacijama ("Narodne novine", broj 53/94)
imenuje i razriješava Zastupnički dom Sabora Republike Hrvatske na prijedlog
Vlade Republike Hrvatske.

Na traženje Suda Vijeće za telekomunikacije je dostavilo izjašnjenje
na podnesenu ustavnu tužbu i predložilo da se ustavna tužba odbaci zbog
pomanjkanja procesnih pretpostavki, navodeći da osporena Odluka nije pojedinačni
akt, već da predstavlja akt poslovanja.

Sam Zakon o telekomunikacijama nije predvidio pravno sredstvo protiv
odluke Vijeća za telekomunikacije.

Članak 19. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske zajamčuje sudsku kontrolu
zakonitosti pojedinačnih akata, koja donose tijela upravne vlasti i tijela
koja imaju javne ovlasti.

U konkretnom slučaju osporenu Odluku kao što je već naprijed navedeno
donijelo je Vijeće za telekomunikacije, koje je prema članku 13. stavak
1. Zakona o telekomunikacijama nadležno za davanje koncesije. Iz toga proizlazi
da se radi o tijelu koje ima javne ovlasti, jer u skladu s člankom 14.
citiranog Zakona o telekomunikacijama prikuplja ponude ili raspisuje natječaj
za dodjeljivanje koncesije te na temelju pristiglih ponuda donosi odluku
o davanju koncesije pravnoj osobi koja ispunjava zakonske uvjete za dobivanje
koncesije. Prema tome navedena odluka o dodjeljivanju koncesije je pojedinačni
akt, kojim se rješava o zahtjevu određenih osoba (jedne ili više njih)
za dobivanje prava na koncesiju. Shodno članku 19. stavak 2. Ustava protiv
takvog pojedinačnog akta mora se omogućiti pravni lijek radi omogućavanja
sudske kontrole.

Navedena odluka osim što je pojedinačni akt ima i karakter upravnog
akta, jer prema članku 6. stavak 2. Zakona o upravnim sporovima ("Narodne
novine", broj 53/91 i 77/92) upravni akt jest akt kojim organ iz članka
5. tog Zakona (državni organi i organizacije) rješavaju o stanovitom pravu
ili obvezi određenog pojedinca ili organizacija u kakvoj upravnoj stvari.

Članak 19. stavak 2. Ustava zajamčuje sudsku kontrolu pojedinačnih akata
upravnih vlasti i tijela. Kako osporena odluka ima karakter upravnog akta,
jer rješava o zahtjevu određenih osoba na stjecanje, to jest dobivanje
prava na koncesiju, protiv njega se temeljem članka 6. stavak 1. Zakona
o upravnim sporovima može pokrenuti upravni spor.

Prema stavku 3. članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske u stvarima u kojima je dopušten upravni spor pravni put iscrpljen
je tek donošenjem odluke o tom pravnom sredstvu.

Kako podnositelj ustavne tužbe nije iscrpio dopušteni pravni put, Ustavni
sud Republike Hrvatske je u skladu s člankom 58. Poslovnika Ustavnog suda
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94) ustavnu tužbu odbacio
kao nedopuštenu.

Objava rješenja temelji se na odredbi članka 20. stavak 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-II-722/1995
Zagreb, 2. travnja 1997.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Rješenje, NN 41/1997-590