## Kolektivni ugovor za putničke agencije

### NN 94/2002 (9.8.2002.), Kolektivni ugovor za putničke agencije

# KOLEKTIVNI UGOVORI

1578

Teme­ljem članka 185. Zakona o radu (»Narodne novine« 38/95, 54/95,
65/95, 17/01 i 82/01) SAMOSTALNI SINDIKAT UGOSTITELJSTVA I TURIZMA HRVATSKE
(SSUTH) Zagreb, Kreši­mirov trg 2 i UDRUGA HRVATSKIH PUTNIČKIH AGENCIJA (UHPA)
– Zagreb, Crnčićeva 42, sklopili su dana 12. lip­nja 2002. godine u Zagrebu

## KOLEKTIVNI UGOVOR

## ZA PUTNIČKE AGENCIJE

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovaj Kolektivni ugovor primje­njuje se na članove Samostalnog sindikata
ugostite­ljstva i turizma Hrvatske, zaposlene kod pravnih i fizičkih osoba učla­njenih
u UHPA (u da­lj­njem tekstu: poslodavac) na teritoriju Republike Hrvatske,
utvrđene Nacionalnom klasifikacijom djelatnosti u skupini 63,30 – djelatnost
putničkih agencija i turoperatora; ostale usluge turistima.

Ovaj se Kolektivni ugovor
odnosi i na članove ovog Sindikata zaposlene u putničkim agencijama koje imaju
u Trgovački re­gistar upisane i druge djelatnosti koje obav­ljaju.

Pod pojmom radnik, u smislu
primjene ovog Kolektivnog ugovora, podrazumijevaju se svi radnici, zaposleni na
određeno ili neodređeno vrijeme, s punim, nepunim i skraćenim radnim vremenom,
kao i radnici koji poslove svog radnog mjesta obav­ljaju kod kuće.

Kolektivni ugovor se primje­njuje
i na učenike i studente na praktičnom radu – članove ovog Sindikata.

Kolektivni ugovor se ne
primje­njuje na radnike s posebnim ovlašte­njima.

Prilikom istupanja poslodavca
iz UHPA-e ili istupa­nja radnika iz sindikata, na radnike se do sklapa­nja
novog Kolektivnog  ugovora, a najduže
godinu dana, nastav­lja primje­njivati ovaj Kolektivni ugovor.

Članak 2.

Odredbe ovog Kolektivnog
ugovora primje­njuju se neposredno, ako za primjenu pojedinih odredbi nije
potrebna odgovarajuća razrada u kolektivnom ugovoru kod poslodavca, ili
sporazumu poslodavca i radničkog vijeća.

Ako bi kolektivnim ugovorom,
pravilnikom o radu ili sporazumom između poslodavca i radničkog vijeća kod
poslodavca, neko pravo bilo utvrđeno u ma­njem obujmu od prava koja proizlaze
iz ovog Kolektivnog ugovora, primje­njuju se odredbe ovog Kolektivnog ugovora.

Ako je neko pravo iz radnog
odnosa uređeno ugovorom o radu, pravilnikom o radu, sporazumom sklop­ljenim
između radničkog vijeća i poslodavca, kolektivnim ugovorom i zakonom primje­njuje
se za radnika najpovo­ljnije pravo.

I. ZASNIVANJE RADNOG ODNOSA

Zasniva­nje radnog odnosa

Članak 3.

Radni odnos zasniva se
ugovorom o radu. Ugovor o radu je sklop­ljen kad su se ugovorne strane
suglasile o bitnim sastojcima ugovora.

Članak 4.

Ugovor o radu sklapa se u
pisanom obliku. Ugovor o radu mora sadržavati uglavke o:

1. stranama, ­njihovom
prebivalištu, odnosno sjedištu, mjestu rada,

2. nazivu, naravi ili vrsti
rada na koji se radnik zapoš­ljava,

3. danu otpoči­nja­nja rada,

4. očekivanom traja­nju
ugovora,

5. traja­nju plaćenog godiš­nje­g
odmora na koji radnik ima pravo,

6. otkaznim rokovima kojih se
mora pridržavati radnik, odnosno poslodavac,

7. osnovnoj plaći, dodacima
na plaću te razdob­ljima isplate prima­nja na koja radnik ima pravo,

8.  traja­nju redovitog radnog dana ili tjedna.

Umjesto uglavaka 4., 5., 6.,
7. i 8. stavaka 1. ovog članka može se u ugovoru o radu uputiti na odgovarajuće
članke kolektivnog ugovora i pravilnika o radu
koji ta pita­nja uređuju.

Članak 5.

Ako ugovor o radu nije sklop­ljen
u pisanom obliku, poslodavac je dužan radniku najkasnije na dan početka rada
uručiti pisanu potvrdu o sklop­ljenom ugovoru.

Ako poslodavac u roku iz
stavka 1. ovog članka ne sklopi sa radnikom ugovor o radu u pisanom obliku ili
mu ne izda pisanu potvrdu o sklop­ljenom ugovoru, smatra se da je sa radnikom
sklopio ugovor o radu na neodređeno vrijeme, osim ako poslodavac u roku od
godine dana od početka rada dokaže suprotno.

Članak 6.

Ako se radnik upućuje na rad
u inozemstvo za razdob­lje duže od mjesec dana za vrijeme rada u inozemstvu na
ugovor o radu će se primje­njivati inozemni propisi. Pisani ugovor o radu mora
se sklopiti ili se radniku mora uručiti pisana potvrda o sklop­ljenom ugovoru o
radu prije odlaska u inozemstvo te mora sadržavati, osim uglavka iz čl. 4. i
dodatne uglavke o:

1. traja­nju rada u inozemstvu,

2. novcu u kojem će se
isplaćivati plaća,

3. drugim prima­njima u novcu
i naravi na koja će radnik imati pravo za vrijeme rada u inozemstvu,

4. uvjetima vraća­nja u zem­lju.

Članak 7.

Poslodavac samostalno utvrđuje
svoj organizacijski ustroj, organizacijske i radne cjeline, strukturu i broj
zaposlenih i uvjete koje radnici moraju ispu­njavati za obav­lja­nje pojedinih
poslova, ako ti uvjeti nisu utvrđeni Zakonom ili drugim propisom.

Uvjeti koje radnici moraju
ispu­njavati za obav­lja­nje pojedinih poslova utvrđuju se u opisu i popisu
poslova i radnih zadataka – sistematizaciji radnih mjesta kod poslodavca, a
odnose se na ­st­ruč­­nu spremu, radno iskustvo, posebna zna­nja te posebnu
zdrav­stvenu sposobnost radnika.

Članak 8.

Posebna zdravstvena
sposobnost uvjet je za obav­lja­nje onih poslova na kojima radnik po pravilniku
ministra nadležnog za rad može raditi samo nakon prethodnog utvrđiva­nja
zdravstvene sposobnosti za obav­lja­nje tih poslova.

Poradi utvrđiva­nja
zdravstvene sposobnosti za obav­lja­nje određenih poslova poslodavac može prije
sklapa­nja ugovora o radu uputiti na liječnički pre­gled i osobu koja kao
radnik neće raditi na poslovima iz prethodnog stavka.

Poslodavac snosi sve troškove
liječničkih pre­gleda.

Članak 9.

Ugovor o radu može sklopiti
svaka osoba koja je navršila osamnaest godina života.

Malodobnik stariji od
petnaest godina može sklopiti ugovor o radu samo uz ovlašte­nje zakonskog
zastupnika.

Članak 10.

Ako su Zakonom, drugim
propisima, drugim ili ovim Kolektivnim ugovorom ili sistematizacijom radnih
mjesta određeni posebni uvjeti za zasniva­nje radnog odnosa, ugovor o radu može
sklopiti samo radnik koji ispu­njava te uvjete.

Probni rad

Članak 11.

Prilikom sklapa­nja ugovora o radu može se ugovoriti probni rad.

Probni rad za radnika na radnom mjestu do treće­g tarifnog razreda ne
može se utvrditi duže od dva mjeseca; za četvrti i peti tarifni razred ne  može se utvrditi više od tri mjeseca; šesti
i sed­mi – četiri mjeseca, za sedmi i osmi – pet mjeseci i za deveti i deseti
tarifni razred više od šest mjeseci.

Ako je ugovoren probni rad, otkazni rok je 7 dana.

Članak 12.

Radnik na probnom radu na poslovima za koje je sklopio ugovor o radu
treba pokazati svoje stručne i radne sposobnosti.

Ugovor o radu na neodređeno vrijeme

Članak 13.

Ugovor o radu sklapa se na neodređeno vrijeme, osim ako Zakonom nije
drukčije određeno.

Ugovor o radu na neodređeno vrijeme obvezuje strane dok ga jedna od ­njih
ne otkaže ili dok ne prestane na neki drugi način određen Zakonom.

Ako ugovorom o radu nije određeno vrijeme na koje je sklop­ljen, smatra
se da je sklop­ljen na neodređeno vrijeme.

Ugovor o radu na određeno vrijeme

Članak 14.

Radnik može iznimno sklopiti ugovor o radu na određeno vrijeme kad se
radi o:

– sezonskom poslu,

– zamjeni privremeno odsutnog radnika,

– vremenski stvarno ograničenoj naru­džbi ili drugom privremenom poveća­nju
opse­ga poslova,

– privremenim poslovima za obav­lja­nje kojih poslodavac ima iznimnu
potrebu,

– ostvare­nju određenog poslovnog pothvata.

Članak 15.

Ugovor o radu sklop­ljen na određeno vrijeme prestaje istekom roka
utvrđenog tim ugovorom.

II. ZAŠTITA ŽIVOTA, ZDRAVLJA I PRIVATNOSTI RADNIKA

Članak 16.

Poslodavac je dužan poduzeti mjere nužne za sigurnost i zdrav­lje
radnika, uk­ljučujući mjere za sprječava­nje rizika na radu, pruža­nje
informacije i osposob­ljava­nje radnika za rad na siguran način, te brigu za
potrebnu organizaciju i sredstva.

Poslodavac je dužan kod uvođe­nja novih tehnologija informirati radnike,
odnosno ­njihove povjerenike za sigurnost na radu, o tehnološkim
karakteristikama i mogućim utjecajima tih tehnologija na zdrav­lje i sigurnost
radnika.

U ci­lju prilagođava­nja tehničkom napretku, poslodavac je u obvezi
planirati tehnološki razvoj proizvodnog ili radnog procesa općenito, na način
da stalno nastoji opasne tehnologije ukla­njati iz radnog procesa, zamje­njujući
ih neopasnim ili ma­nje opasnim.

Poslodavac je obvezan radniku nabaviti radnu i zaštitnu odjeću.

Poslodavac je obvezan radnika
upozoriti na opasnost u poslu koje­g obav­lja.

Članak 17.

Poslodavac se obvezuje
osigurati zaštitu zdrav­lja i sigurnosti radnika u svakom obliku povezanom s
radom, a osobito: održavati postroje­nja, uređaje, opremu, alate, mjesto rada i
pristup mjestu rada, te prilagođavati promjenama okolnosti, primijeniti mjere
zaštite zdrav­lja i sigurnosti radnika, sprječavati opasnost na radu,
obavještavati radnike o opasnosti na radu i osposob­ljavati ih za rad na
siguran način te  provoditi mjere
zaštite na radu.

Svaki radnik odgovoran je za
osobnu sigurnost i zdrav­lje, kao i sigurnost i zdrav­lje ostalih radnika na
koje utječu ­nje­govi postupci na poslu.

Radnik je u provedbi mjera
zaštite i sigurnosti obvezan pravilno upotreb­ljavati sredstva rada, osobnu
zaštitnu opremu, odmah obavijestiti poslodavca o događaju koji predstav­lja
moguću opasnost, te provoditi druge propisane ili od poslodavca utvrđene mjere.

Članak 18.

Radnici su obvezni poslodavcu
dostaviti sve osobne podatke utvrđene propisima o evidencijama u oblasti rada,
a radi ostva­ri­va­nja prava i obveza iz radnog odnosa i podatke: za obračun iz
dohotka i određiva­nje osobnih odbitaka, podatke o školova­nju i određenim
specijalističkim zna­njima, zdravstvenom sta­nju i stup­nju invalidnosti, o ugovornoj
zabrani utakmice s prethodnim pos­lo­davcem, podatke vezane uz zaštitu
majčinstva.

Izmije­njeni podaci moraju se
pravodobno dostaviti ovlaš­tenoj osobi u kadrovskoj službi. Radnici koji ne
dostave utvrđene podatke snose štetne pos­ljedice tog propusta.

Članak 19.

Poslodavac će posebno
opunomoćiti osobu koja smije podatke o radnicima prikup­ljati, koristiti i
dostav­ljati trećim osobama.

O prikup­lja­nju, obrađiva­nju,
korište­nju i dostav­lja­nju trećim osobama podataka o radniku poslodavac će donijeti
odluku uz prethodnu suglasnost radničkog vijeća, kao i imenova­nju osobe koja
je ovlaštena nadzirati provedbu te odluke.

Članak 20.

Poslodavac je dužan radnika
osigurati za slučaj oz­ljeda na radu i obo­lje­nja od profesionalnih bolesti,
teme­ljem utvrđenih prava i obveza iz obveznog zdravstvenog osigura­nja.

III. RADNO VRIJEME

Članak 21.

Puno radno vrijeme iznosi 40 sati tjedno.

Raspored tjednog radnog
vremena, početak i završetak te stanka za odmor, utvrđuje se kolektivnim ugovorom
kod poslo­dav­ca, sporazumom sklop­ljenim između poslodavca i radničkog vijeća,
a za specifične poslove ugovorom o radu.

Raspored radnog vremena
potrebno je u pisanom obliku dati na uvid radnicima najma­nje tjedan dana
unaprijed, osim u slučaju hitnog prekovremenog rada.

Nepuno radno vrijeme

Članak 22.

Ugovor o radu s nepunim
radnim vremenom sklopit će se kada priroda i obujam posla, odnosno organizacija
rada, ne zahtijeva rad s punim radnim vremenom.

Ukoliko priroda i
organizacija rada omogućavaju, na istom radnom mjestu mogu raditi dva izvršite­lja,
svaki s nepunim radnim vremenom.

Članak 23.

Rad u nepunom radnom vremenu
može biti raspoređen u istom ili različitom traja­nju tijekom tjedna, odnosno
samo u nekim danima u tjednu, što će se utvrditi rasporedom radnog vremena.

Ako radnik radi u nepunom
radnom vremenu kod dva ili više poslodavaca za preraspodjelu nepunog radnog
vremena potreban je pristanak radnika.

Članak 24.

Radnici s nepunim radnim
vremenom ostvaruju ista prava kao i radnici s punim radnim vremenom, glede
odmora između dva uzastopna radna dana, tjednog odmora, traja­nja godiš­nje­g
odmora i plaćenog dopusta.

Ako ugovorom o radu nije
drugačije utvrđeno, radnicima s nepunim
radnim vremenom osnovna plaća određuje se razmjerno vremenu na koje su
zasnovali radni odnos.

Skraćeno radno vrijeme

Članak 25.

Radi zaštite zdrav­lja radnika radno vrijeme na poslovima na kojima uz
primjenu mjera zaštite na radu nije moguće otkloniti štetne utjecaje, utvrđuje
se radno vrijeme u traja­nju kraćem od punog radnog vremena.

Popis poslova i traja­nje radnog vremena poslodavac će utvrditi u
katalogu poslova, odnosno, u posebnom prilogu kolektivnog ugovora kod
poslodavca.

Prekovremeni rad

Članak 26.

Poslodavac ima pravo uvesti
prekovremeni rad u slučaju više sile, izvanrednog poveća­nja obujma rada, i u
drugim sličnim slučajevima prijeke potrebe.

U slučajevima iz stavka 1.
ovog članka radnik je obvezan raditi prekovremeno, najviše do 10 sati tjedno.

Članak 27.

O hitnom prekovremenom radu
poslodavac je dužan izvijestiti radnika najkasnije jedan dan unaprijed.

Izuzetno, u slučaju kad je
prekovremeni rad prijeko potreban radi: dovrše­nja procesa rada čije se traja­nje
nije moglo predvidjeti, a čiji bi prekid nanio znatnu materijalnu štetu;
zamjene radnika u procesu rada u neprekidnom traja­nju, i drugim sličnim
slučajevima, radnik je obvezan raditi prekovremeno bez prethodne obavijesti.

Članak 28.

Prekovremeni rad se  ne može odrediti:

– radniku koji radi skraćeno radno vrijeme zbog štetnih utjecaja na radnom
mjestu,

– malodobnom radniku,

– trudnici,

– rodite­lju koji radi skraćeno radno vrijeme zbog ­nje­ge teže
hendikepiranog djeteta.

Prekovremeno, samo uz pisanu izjavu radnika o dobrovo­lj­nom pristanku,
može raditi: majka djeteta do tri godine starosti i samohrani rodite­lji do 6
godina starosti djeteta.

Preraspodjela radnog vremena

Članak 29.

Radno vrijeme preraspodje­ljuje se za kalendarsku godinu i iznosi
najviše 50 sati tjedno.

Članak 30.

U slučaju da radnik nije u mogućnsti iskoristiti određeni fond sati za
preraspodjelu, poslodavac je radniku dužan isplatiti novčanu naknadu u visini
broja odrađenih sati, na način kako je sate odradio, do kraja svib­nja iduće
godine.

Članak 31.

Za poslove sezonske naravi, preraspodije­ljeno radno vrijeme poradi povećanog
obujma posla može iznositi najviše 60 sati.

IV. ODMORI I DOPUSTI

Članak 32.

Radnik koji radi u punom
radnom vremenu ima tijekom svakog radnog dana pravo na stanku od 30 minuta.

Radnik koji radi dnevno duže
od punog radnog vremena ima pravo na stanku srazmjerno dužini radnog dana.

Radnik koji u iznimnim
slučajevima radi 10 sati dnevno ima pravo na stanku od 60 minuta.

Ovisno o rasporedu radnog
vremena i prirodi posla, način korište­nja stanke u takvim slučajevima utvrdit
će se kolektivnim ugovorom kod poslodavca, odnosno ugovorom o radu.

Članak 33.

Žena koja nakon porodnog
dopusta ili rada sa skraćenim radnim vremenom nastavi dojiti dijete, ima u tu
svrhu tijekom rada pravo – u punom radnom vremenu – koristiti dva sata za doje­nje
djeteta prije početka rada ili dva sata povezati sa stankom za odmor te
koristiti krajem radnog vremena. U takvim slučajevima moguće je dogovorno s
poslodavcem utvrditi da će koristiti dva sata prije početka rada, a stanku za
odmor na kraju radnog vremena, uvijek na način kako je za radnicu povo­ljnije.

Članak 34.

Dnevni odmor iznosi najma­nje
12 sati neprekidno.

Članak 35.

Nedje­lja je dan tjednog
odmora.

Odlukom o rasporedu radnog
vremena utvrdit će se poslovi na kojima je radnik zbog prirode posla obvezan
raditi nedje­ljom. U takvim slučajevima dan tjednog odmora osigurat će se u
roku određenom kolektivnim ugovorom kod poslodavca ili sporazumom sklop­ljenim
između radničkog vijeća i poslodavca, odnosno ugovorom o radu.

Članak 36.

Pravo na plaćeni godiš­nji odmor određuje se u traja­nju najma­nje 18
radnih dana u svakoj kalendarskoj godini.

Malodobni radnik ima pravo na
godiš­nji odmor u traja­nju najma­nje 25 radnih dana.

Radnici koji rade na
poslovima sa štetnim utjecajima, zbog če­ga im je priznato skraćeno radno vrijeme,
ili staž osigura­nja s uvećanim traja­njem, imaju pravo na godiš­nji odmor u
traja­nju od najma­nje 30 radnih dana.

Članak 37.

Na zakonom utvrđeni najma­nji
broj dana godiš­nje­g odmora iz članka 36., pri utvrđiva­nju dužine traja­nja
godiš­nje­g odmora, svakom radniku utvrđuje se:

– prema uvjetima rada                                         0–4 dana

– prema doprinosu radnika na radu                      0–5 dana

– prema složenosti poslova teme­ljem
tarifnog priloga                                                  0–3
dana

– prema radnom stažu                                          0–8 dana

– prema posebnim socijalnim uvjetima                  0–3 dana.

Članak 38.

Na zahtjev radnika poslodavac
mora omogućiti korište­nje godiš­njeg odmora u dva dijela.

Prvi dio godiš­nje­g odmora u
traja­nju od najma­nje 15 radnih dana neprekidno radnik mora koristiti tijekom
kalendarske godine za koju ostvaruje pravo na godiš­nji odmor.

Drugi dio godiš­nje­g odmora
radnik mora iskoristiti najkasnije do kraja svib­nja iduće godine.

U takvom slučaju, najma­nje
10 dana prije utvrđiva­nja rasporeda korište­nja godiš­nje­g odmora, radnik
mora o svom zahtjevu obavijestiti nadležnu osobu kod poslodavca.

Član posade broda, radnik na
radu u inozemstvu ili radnik koji je bio u vojnoj službi, može godiš­nji odmor
u cijelosti koristiti u s­ljedećoj kalendarskoj godini.

Dva dana godiš­nje­g odmora
radnik ima pravo koristiti po že­lji, uz obvezu obavijesti poslodavca 2 dana
prije korište­nja.

Članak 39.

Sezonski radnici koji nemaju
šest mjeseci neprekidnog rada u kalendarskoj godini za koju koriste godiš­nji
odmor, imaju pravo na razmjerni dio godiš­nje­g odmora u odnosu na ostvareni
staž, ali ne ma­nje od 2 dana godiš­nje­g odmora za svaki mjesec rada.

Članak 40.

U dane godiš­nje­g odmora ne
uračunavaju se blagdani i neradni dani određeni Zakonom i razdob­lje privremene
nesposobnosti za rad.

Prilikom utvrđiva­nja razdob­lja
traja­nja godiš­nje­g odmora, radno vrijeme raspoređeno je na način utvrđen
rasporedom radnog tjedna kod poslodavca.

Članak 41.

Tijekom kalendarske godine
radnik ima pravo na plaćeni dopust za važne osobne potrebe u slučajevima:

– sklapa­nja braka, najma­nje                                 4 dana

– rođe­nja djeteta, najma­nje                                  2 dana

– smrti bračnog supružnika, rodite­lja, djece,
najma­nje                                                           7
dana

– smrti djedova, baka, braće, sestara i smrti
rodite­lja bračnog i vanbračnog supružnika
najma­nje                                                           3
dana

– selidbe u drugo mjesto, najma­nje                       2 dana

– elementarne nesreće, najma­nje                          5 dana

– teške bolesti ili liječe­nja člana uže obite­lji,
najma­nje                                                           3
dana

– u slučaju većih ošteće­nja ili unište­nja
materijalnih dobara, najma­nje                            7
dana

– radi smještaja prognanih ili izbje­glih osoba,
najma­nje                                                           1
dan

– radi traže­nja članova obite­lji – djece,
supružnika, rodite­lja, braće i sestara, nestalih
u Domovinskom ratu, najma­nje                         7
dana.

Radnici, dobrovo­ljni davate­lji
krvi imaju pravo na jedan slobodan dan u tijeku kalendarske godine, a način
korište­nja dogovorit će s poslodavcem.

Članak 42.

Plaćeni dopust tijekom
kalendarske godine odobrit će se rad­niku i za s­ljedeće slučajeve:

– stručno školova­nje i osposob­ljava­nje, najma­nje    15 dana

– opće školova­nje, najma­nje                                    7 dana

– obrazova­nje za potrebe radničkog
vijeća/sindikalnog rada, najma­nje                          5
dana.

Članak 43.

Radniku se može odobriti
neplaćeni dopust do 30 dana u slučajevima:

– ­nje­ge člana obite­lji
koja nije medicinski indicirana,

– izgrad­nje ili popravka
kuće ili stana,

– liječe­nja na osobni
trošak,

– obrazova­nja, osposob­ljava­nja,
usavršava­nja ili specijalizacije na osobni trošak, te u drugim opravdanim
slučajevima.

Kad to okolnosti zahtijevaju
i dopuštaju, neplaćeni dopust u slučajevima iz stavka 1. ovog članka može se
odobriti u traja­nju i dužem od 30 dana.

V. PLAĆA, NAKNADE PLAĆE I DRUGI NOVČANI
I NENOVČANI PRIMICI RADNIKA

Članak 44.

Poslodavac je dužan radniku za ­nje­gov izvršeni rad isplatiti plaću
koja se sastoji od:

– osnovne plaće radnog mjesta na kojem radnik radi,

– dodatka na plaću za radni staž,

– dodatka na plaću za rad u uvjetima težim od uobičajenih (teži uvjeti
rada),

– uveća­nja plaće, odnosno izostanak plaće, po osnovi ostvarenih
rezultata rada radnika (stimulativni dio plaće).

Poslodavac može radniku isplatiti i dodatak za rad u posebnim
situacijama.

Osnovna plaća radnog mjesta

Članak 45.

Osnovna plaća radnika za puno radno vrijeme i uobičajeni radni učinak na
poslovima i radnim zadacima radnog mjesta na kojem radnik radi, predstav­lja
umnožak osnovice i koeficijenta složenosti poslova i radnih zadataka.

Osnovica za izračun mjesečne osnovne plaće je novčana svota propisana u
bruto iznosu.

Koeficijenti složenosti poslova i radnih zadataka za svako radno mjesto
utvrđeni su u Tarifnom prilogu koji je sastavni dio ovog Kolektivnog ugovora, a
predstav­ljaju relativnu vrijednost određenog radnog mjesta u odnosu na radno
mjesto na kojem su poslovi i radni zadaci najjednostavniji.

Članak 46.

Tarifni prilog ovog Kolektivnog ugovora je popis radnih mjesta
sistematiziranih redoslijedom – od najjednostavnijih do najsloženijih, tako da
je za svako radno mjesto određen ponder složenosti u odnosu na najjednostavnije
poslove, izražen koeficijentom s dvije decimale.

Poslovi i radni zadaci grupirani su prema navedenim kriterijima u deset
grupa.

Odnos između osnovne plaće najniže i najviše vrednovanih poslova ne može
biti ma­nji od 1,00 : 3,50.

Članak 47.

Osnovica za obračun osnovne plaće iznosi najma­nje 1.717,94 kuna.

Ova osnovica množi se s pripadajućim koeficijentom specifikacije i stup­njeva­nja
poslova iz Tarifnog priloga ovog Kolektiv­nog ugovora. Najniža osnovna plaća za
najjednostavnije poslove iznosi 1.717,94 kuna, na koji iznos se dodaje dodatak
plaći od 337,00 kuna.

Dodaci na osnovnu plaću

Članak 48.

Osnovna plaća radnika povećava se za svaku navršenu godinu radnog staža
0,5 posto.

Pravo na poveća­nje osnovne plaće prema stavku 1. ovog članka pripada
radniku za radni staž koji je upisan u radnu k­nji­žicu uvećan za tekući radni
staž kod poslodavca od sljedeće­g prvog u mjesecu, kad se uvjet ispuni.

Članak 49.

Ako radnik radi u posebno nepovo­ljnim klimatski uvjetima: vlazi,
visokim temperaturama ili visokim hladnoćama, ili u uvje­ti­ma koji zahtijevaju
posebna fizička napreza­nja ili sl., ima pravo na uveća­nje plaće najma­nje 10%,
što se utvrđuje kolektivnim ugovorom kod poslodavca teme­ljem sistematizacije
poslova.

Na uveća­nje plaće iz prethodnog članka radnik ima pravo za dane,
odnosno sate, odrađene u takvim posebnim uvjetima.

Članak 50.

Osnovna plaća radnika povećava se najma­nje:

– za rad noću koji poči­nje u 22 sata a završava
u 6 sati                                                             30%

– za rad na radnom mjestu na kojem se poslovi
obav­ljaju isk­ljučivo od 22 do 6 sati                   50%

– za prekovremeni rad                                         50%

– za rad nedje­ljom                                               40%

– za rad u drugoj smjeni                                       10%

– za dvokratni rad s prekidom dužim od 1 sata     15%.

Ako radnik radi na dane
blagdana i neradne dane utvrđene Zakonom, ima pravo na naknadu plaće i plaću
uvećanu za najma­nje 50 posto.

Ako radnik radi na dan
Uskrsa, ima pravo na plaću uvećanu najma­nje za 50 posto.

Ako se radniku u toku jednog
dana ponove dvije ili više osnova po kojima se povećava osnovna plaća, tada se
svi dodaci kumuliraju i obveza je poslodavca da tako kumulirane dodatke i
isplati.

Poveća­nje plaće za izuzetne radne rezultate

Članak 51.

Kolektivnim ugovorom kod
poslodavca ili ugovorom o radu utvrdit će se mjerila za vrednova­nje ostvarenih
rezultata rada i stimulacija radnika za ostvariva­nje većih rezultata rada.

Radnik mora biti unaprijed
upoznat s kriterijima i mjerilima za vrednova­nje rezultata rada za ostvariva­nje
stimulativnog dijela plaće koji mu pripada po toj osnovi.

Na zahtjev radnika,
poslodavca, radničkog vijeća ili sindikata, može se izvršiti stručna arbitraža
normi ili drugih mjerila vrednova­nja rezultata rada, a do završetka
arbitražnog postupka radnik ostvaruje stimulativni dio plaća po do tada važećim
mjerilima.

Naknada plaće

Članak 52.

Radnik ima pravo na naknadu
plaće kao da je radio, u sljedećim slučajevima:

a) za razdob­lje u kojem radnik
ne radi, iz opravdanih razloga određenih zakonom, drugim propisom ili
kolektivnim ugovorom kod poslodavca,

b) za dane blagdana i neradne
dane određene Zakonom,

c) za dane kada koristi pravo
na plaćeni dopust, za važne osobne potrebe, teme­ljem članaka 41. i 42. ovog
Kolektivnog ugovora,

d) za vrijeme prekida rada do
koje­g je došlo bez kriv­nje radnika,

e) kad radnik odbije raditi
zato što nisu provedene propisane mjere zaštite na radu. Ovo pravo radnik
ostvaruje dok se ne provedu propisane mjere zaštite na radu.

Članak 53.

Za vrijeme godiš­nje­g odmora
radnik ima pravo na naknadu plaće u visini plaće kao da je radio.

Radnik ima pravo na naknadu
plaće za vrijeme godiš­nje­g odmora kod poslodavca gdje koristi godiš­nji
odmor.

Radnik ima pravo na jednokratni
dodatak plaći za korište­nje godiš­nje­g odmora u iznosu najma­nje 50 posto od
osnovice za obračun osnovne plaće, razmjerno broju dana godiš­nje­g odmora
ostvarenih kod poslodavca.

Članak 54.

U slučaju odsutnosti s posla zbog bolova­nja, radniku pripada naknada
plaće najma­nje u visini 90 posto iznosa ­nje­gove plaće ostvarene u mjesecu
neposredno prije ne­go je počeo s bolova­njem.

Naknada plaće u 100 postotnom iznosu pripada radniku za slučaj bolova­nja
zbog profesionalne bolesti ili povrede na radu.

Rokovi i razdob­lje isplate plaće

Članak 55.

Plaća se u pravilu isplaćuje
jedanput u mjesecu.

Plaća se isplaćuje svakog
15-og u mjesecu za prethodni mjesec.

Plaća se isplaćuje nakon obav­ljenog
rada.

Plaća se isplaćuje u novcu.

Plaća se isplaćuje u razdob­ljima
koja ne smiju biti duža od mjesec dana.

Prilikom isplate plaće,
naknada plaće, otpremnine i drugih ugovorenih novčanih prava poslodavac je
dužan radniku uručiti obračun plaće iz koje­g je vid­ljivo kako je utvrđen
iznos plaće, naknada plaće i drugih ugovorenih novčanih prava.

Poslodavac koji na dan
dospjelosti ne isplati plaću, naknadu plaće, otpremninu i druga ugovorena
novčana prava u slučaju obveze isplate istih ili ih ne isplati u cijelosti
dužan je do kraja mjeseca u kojem je dospjela isplata plaće, naknada plaće i
otpremnine i druga ugovorena novčana prava, radniku uručiti obračun iznosa koji
je bio dužan isplatiti.

Obračuni iz prethodnog stavka
ovog članka su vjerodostojne isprave.

Članak 56.

Poslodavac je dužan radniku i
sindikalnom povjereniku omogućiti uvid u dokumentaciju o zbirnom obračunu i
uplati doprinosa za mirovinsko i zdravstveno osigura­nje.

Drugi novčani i nenovčani primici radnika

Članak 57.

Radnik ima pravo na naknadu troškova
prijevoza na posao i s posla u visini troškova prijevoza sredstvima javnog
prometa. U slučajevima kad radnik nema mogućnosti korište­nja sredstava jav­nog
prometa, naknada se uvećava za 30 posto.

Članak 58.

Radnik koji je po nalogu
poslodavca upućen na službeni put u zem­lji ili u inozemstvo, ima pravo na
dnevnicu, naknadu troškova prijevoza na službenom putu i naknadu troškova noće­nja
i drugih troškova vezanih u svrhu putova­nja.

Članak 59.

Kad je radnik upućen na
službeno putova­nje u zem­lji, pripada mu naknada prijevoznih troškova,
dnevnica u neoporezivom iznosu utvrđenom Pravilnikom o porezu na dohodak, teme­ljem
Zakona o porezu na dohodak, te naknada punog iznosa hotelskog računa za spava­nje.
Poslodavac može ograničiti kate­goriju i vrstu smještaja i vrstu ili razred
prijevoznog sredstva.

Dnevnica za službeni put u
inozemstvo isplaćuje se u visini propisanoj za državne organe.

Članak 60.

Ako radnik obav­lja poslove i
zadatke za poslodavca izvan mjesta svog stalnog prebivališta, ali i izvan sjedišta
poslodavca, poslodavac će mu isplatiti terenski dodatak koji ne može biti ma­nji
od neoporezivog iznosa utvrđenog Pravilnikom o porezu na dohodak, teme­ljem
Zakona o porezu na dohodak.

Za boravak na terenu u
inozemstvu poslodavac će radniku isplatiti terenski dodatak u valuti zem­lje u
kojoj se obav­lja rad na terenu.

Terenski dodatak se isplaćuje
radniku najkasnije pos­ljed­nji radni dan u mjesecu za sljedeći mjesec.

Dnevnica i terenski dodatak
međusobno se isk­ljučuju.

Članak 61.

Ako poslodavac na svoj trošak
radniku osigura smještaj i/ili plati troškove prehrane na terenu, terenski
dodatak iz prethodnog člana uma­njit će se za 10 posto na ime troškova
smještaja i/ili prehrane.

Članak 62.

Slučajevi u kojima radniku
pripada dnevnica, a u kojima terenski dodatak, kao i ­njihove konkretne visine,
utvrđuju se kolektivnim ugovorom kod poslodavca, odnosno ugovorom o radu između
radnika i poslodavca.

Članak 63.

Kolektivnim ugovorom kod
poslodavca ili ugovorom o radu između radnika i poslodavca utvrdit će se
slučajevi kad radniku koji radi u sjedištu poslodavca, pripada pravo na naknadu
za odvojeni život od obite­lji.

Naknada za odvojeni život se
isplaćuje zbog pokrića putnih troškova i troškova života radnika, nastalih radi
odvojenosti od obite­lji.

Kada radnik ima pravo na
naknadu za odvojeni život, naknada ne može iznositi ma­nje od neoporezivog
iznosa utvrđenog Pravilnikom o porezu na dohodak, teme­ljem Zakona o porezu na
dohodak.

Ako je radniku osiguran
plaćeni smještaj ili prehrana, visina naknade za odvojeni život uma­njit će se
u odgovarajućem novčanom iznosu.

Naknada za odvojeni život i
terenski dodatak međusobno se isk­ljučuju.

Članak 64.

Ukoliko radnik ima pravo na
korište­nje privatnog automobila za službene svrhe, nadoknadit će mu se troškovi
u visini 30 posto cijene litre benzina euro super 95 po prijeđenom kilometru.

Kada će radnik koristiti
privatni automobil u službene svrhe, uređuje se odlukom poslodavca.

Članak 65.

U slučaju kad radnik stekne
uvjete za mirovinu, pripada mu pravo na otpremninu u visini od najma­nje
neoporezivog iznosa utvrđenog Pravilnikom o porezu na dohodak, teme­ljem Zakona
o porezu na dohodak.

Članak 66.

Radnik, ili ­nje­gova obite­lj, ima pravo na pomoć u sljedećim
slučajevima:

– smrti radnika,

– smrti člana uže obite­lji,

– nastanka teške invalidnosti,

– bolova­nja duže­g od 90 dana.

Iznosi za pojedine slučajeve ne mogu biti niži od iznosa neoporezivih
iznosa utvrđenih Pravilnikom o porezu na dohodak, teme­ljem Zakona o porezu na
dohodak.

Članak 67.

Radnik ima pravo na jubilarnu nagradu za radni staž kod istog
poslodavca, i to:

– 10 godina radnog staža,

– 15 godina radnog staža,

– 20 godina radnog staža,

– 25 godina radnog staža,

– 30 godina radnog staža,

– 35 godina radnog staža,

– 40 godina radnog staža.

Iznosi ne mogu biti niži od neoporezivih iznosa utvrđenih Pravilnikom o
porezu na dohodak, teme­ljem Zakona o porezu na dohodak.

Članak 68.

Radnik sa članovima svoje obite­lji ima pravo i na korište­nje
odmarališta u vlasništvu poslodavca, uz dogovor sindikata i poslodavca. Način i
uvjeti za ostvariva­nje tog prava utvrđuju se ugovorom između sindikata i
poslodavca.

Članak 69.

Poslodavac je dužan osigurati sredstva za poklon djetetu do navršene
15-te godine starosti, najma­nje u neoporezivom iznosu utvrđenom Pravilnikom o
porezu na dohodak, teme­ljem Zakona o porezu na dohodak.

Članak 70.

Radnik ima pravo na trinaestu plaću kod poslodavca, najma­nje u visini
50% od osnovice za obračun osnovne plaće.

Članak 71.

Učenicima i studentima na obveznoj praksi pripada nagrada u visini:

– za učenike sred­nje škole – 20 posto obračunske osnovice kod
poslodavca,

– za studente fakulteta i viših škola – 40 posto obračunske osnovice kod
poslodavca,

– pravo na sve dodatke za obav­ljeni rad kao i naknadu troškova
prijevoza na posao i s posla, po istim kriterijima kao i ostali radnici kod
poslodavca.

Nagrada i dodaci se ne isk­ljučuju.

Ostala prava i obveze učenika i studenata, poslodavac će re­gulirati
međusobnim ugovorom u skladu sa Zakonom.

VI. IZUMI I TEHNIČKA UNAPREĐENJA

Članak 72.

Radniku koji pokaže interes za stvara­nje izuma ili istraživa­nje
mogućnosti tehničkih unapređe­nja, u svezi s djelatnošću poslodavca, poslodavac
će posebnom odlukom ili ugovorom odobriti novčana sredstva za stručnu
literaturu ili potrebnu opremu.

Izumi ostvareni na radu ili u svezi s radom pripadaju poslodavcu.

Na izum koje­g radnik ostvari izvan rada ili koji nije u svezi s radom,
ali je u svezi s djelatnošću poslodavca, poslodavac ima pravo prvokupa.

Posebnim ugovorom između poslodavca i radnika utvrdit će se naknada za
primije­njeni izum ili tehničko unapređe­nje koje je radnik predložio.

Članak 73.

Radniku, odnosno grupi radnika za izum, tehničko unapređe­nje ili stvaralački
rad, pripada naknada koja se određuje na teme­lju osnovice utvrđene u ugovoru,
a najma­nje u visini:

– 20% od osnovice za prihvaćeni izum,

– 15% od osnovice za tehničko unapređe­nje.

Naknada se utvrđuje u neto iznosu i isplaćuje radniku tijekom čitavog
vremena korište­nja.

VII. PRESTANAK I OTKAZ UGOVORA O RADU

Članak 74.

Poslodavac može otkazati ugovor o radu pod uvjetima propisanim Zakonom o
radu.

U slučaju redovitog otkaza, otkazni rok je najma­nje:

– tri tjedna – ako je radnik u radnom odnosu proveo neprekidno ma­nje od
godinu dana,

– četrdesetpet dana – ako je radnik u radnom odnosu proveo neprekidno
godinu dana,

– tri mjeseca – ako je radnik u radnom odnosu proveo neprekidno dvije
godine,

– četiri mjeseca – ako je radnik u radnom odnosu proveo neprekidno pet
godina,

– pet mjeseci – ako je radnik u radnom odnosu proveo neprekidno deset
godina,

– šest mjesec – ako je radnik u radnom odnosu proveo neprekidno petnaest
godina,

– sedam mjeseci – ako je radnik u radnom odnosu proveo neprekidno dvadeset
i više godina.

Članak 75.

Za vrijeme otkaznog roka radnik ima pravo uz naknadu plaće odsustvovati
s rada osam sati tjedno radi traže­nja novog zaposle­nja.

VIII. PRENOŠENJE UGOVORA O RADU
NA NOVOG POSLODAVCA

Članak 76.

Ako se statusnom promjenom ili pravnim poslom na novog poslodavca
prenosi dio ili tvrtka u cjelini poslodavac je dužan poštivati odredbe članka
129. Zakona o radu.

Članak 77.

Radnik kojem se otkazuje ugovor o radu sklop­ljen na neodređeno vrijeme,
nakon najma­nje dvije godine neprekidnog rada, ima pravo na otpremninu, osim
ako se otkazuje iz razloga uvjetovanih ponaša­njem radnika.

U slučaju kad radnik ima pravo na otpremninu, ­njezina visina određuje
se u iznosu jedne prosječne mjesečne plaće isplaćene radniku u tri mjeseca
prije prestanka ugovora o radu, za svaku navršenu godinu rada.

IX. NAKNADA ŠTETE

Odgovornost radnika

Članak 78.

Radnik koji na radu ili u
svezi s radom namjerno, ili iz kraj­nje nepaž­nje, uzrokuje štetu poslodavcu,
dužan je štetu naknaditi.

Članak 79.

Ako štetu uzrokuje više
radnika, svaki radnik odgovara za dio štete koji je uzrokovao.

Ako se za svakog radnika ne
može utvrditi dio štete koji je on uzrokovao, smatra se da su svi radnici
podjednako odgovorni i štetu naknađuju u jednakim dijelovima.

Ako je više radnika
uzrokovalo štetu kaznenim djelom s umiš­ljajem, za štetu odgovaraju solidarno.

Članak 80.

Visina štete utvrđuje se na
osnovi cjenika ili k­njigovodstvene vrijednosti stvari, a ako ovih nema,
procjenom vrijednosti oštećenih stvari.

Procjena vrijednosti oštećene
stvari vrši se vještače­njem.

Članak 81.

Radnik je dužan poslodavcu
naknaditi štetu u visini stvarno utvrđene i pretrp­ljene štete u s­ljedećim
slučajevima:

– tuč­njavom više radnika u
vrijeme rada,

– zakaš­nje­njem u dolasku na
posao, izlaskom s posla u vrijeme rada ili napušta­njem rada prije kraja radnog
vremena,

– neopravdanim izostankom s
posla,

– zastojem u radu uslijed
nestručnog rukova­nja sredstvima za rad,

– nemarnim obav­lja­njem
poslova i radnih zadataka,

– prestankom rada prije
isteka otkaznog roka.

– nenoše­njem propisane radne
odjeće na radnom mjestu,

– nedoličnim ponaša­njem na
radu,

– odbija­njem pruža­nja
stručne pomoći radnicima kod poslodavca,

– neprijav­ljiva­njem
poslodavcu izvršene teže povrede radne obveze,

– prouzrokova­njem štete na
radu nenamjerno ili grubom greškom i nepaž­njom, u ma­njem opse­gu,

– nepravovremeno i
nekvalitetno izvršava­nje poslova uslijed če­ga nije nastala šteta, ili je ona
u ma­njem opse­gu,

– te drugih povreda radnih obveza
re­guliranih kolektivnim ugovorom, odnosno pravilnikom kod poslodavca.

Članak 82.

Radnika se može djelomično
ili potpuno osloboditi plaća­nja naknade štete ako je slabog imovnog sta­nja,
te bi ga isplata potpune naknade dovela u oskudicu.

Odredba stavka 1. ovog članka
ne odnosi se na radnika koji je štetu uzrokovao kaznenim djelom s umiš­ljajem.

Odgovornost poslodavca

Članak 83.

Ako radnik pretrpi štetu na radu ili u svezi s radom, poslodavac je
dužan radniku naknaditi štetu po općim propisima obveznoga prava.

Pravo na naknadu štete iz stavka 1. ovog članka odnosi se i na štetu
koju je poslodavac uzrokovao radniku povredom ­nje­govih prava iz radnog
odnosa.

X. OVLASTI RADNIČKOG VIJEĆA

Članak 84.

Ako kod poslodavca nije uteme­ljeno radničko vijeće, sindikalni
povjerenik, odnosno sindikalna podružnica, ima sva prava i ovlasti propisane
Zakonom o radu za rad i djelova­nje radničkog vijeća.

XI. UVJETI ZA RAD SINDIKATA

Članak 85.

Sindikalni povjerenik ima
pravo kod poslodavca štititi i promicati prava i interese članova sindikata iz
ovog Kolektivnog ugovora.

Poslodavac je dužan
sindikalnom povjereniku omogućiti pravodobno i djelotvorno ostvare­nje prava iz
stavka 1. ovog članka, te pristup podacima važnim za ostvare­nje toga prava.

Sindikalni povjerenik mora
pravo iz stavka 1. ovoga članka ostvarivati u vrijeme i na način koji ne šteti
djelotvornosti poslova­nja poslodavca.

Sindikat mora izvijestiti
poslodavca o imenova­nju sindikalnog povjerenika u roku 10 dana od izbora.

Članak 86.

Prije donoše­nja odluke koja
se može bitno odraziti na socijalni i gospodarski položaj zaposlenih,
poslodavac je dužan o namjeri donoše­nja takve odluke izvijestiti nadležnog
sindikalnog povjerenika, te se s ­njim savjetovati o učincima takve odluke.

Obveza iz stavka 1. ovog
članka ne odnosi se na uobičajene poslovne odluke.

Članak 87.

Sindikalni povjerenik koji u
skladu sa Zakonom i ovim Kolektivnim ugovorom obav­lja sindikalnu djelatnost,
ne smije biti pozvan na odgovornost ili na drugi način stav­ljen u nepovo­ljniji
položaj zbog te djelatnosti, ukoliko ih obav­lja u skladu s odredbama Statuta
Samostalnog sindikata ugostite­ljstva i turizma Hrvat­ske.

Sindikalnog povjerenika za
vrijeme obav­lja­nja dužnosti i godinu dana nakon prestanka obav­lja­nja te
dužnosti, poslodavac može rasporediti na drugo radno mjesto ili k drugom
poslodavcu, sma­njiti mu plaću i otkazati ugovor o radu, samo uz prethodnu
suglasnost Sindikata.

Članak 88.

Pravo na sindikalnu aktivnost
s naknadom plaće na teret poslodavca glavni sindikalni povjerenik ostvaruje u
ovisnosti o broju članova Sindikata kod poslodavca, i to tako da za svakog
člana Sindikata ima pravo na najma­nje dva sata aktivnosti s naknadom plaće
tijekom kalendarske godine.

Osim broja sati sindikalne aktivnosti utvrđene u stavku 1. ovog članka,
poslodavac je dužan glavnom sindikalnom povjereniku omogućiti izostanak s rada
do 7 dana godiš­nje, uz naknadu plaće zbog pohađa­nja sindikalnih sastanaka,
seminara, osposob­ljava­nja, kongresa, konferencija.

U slučaju da u društvu ima 750 i više članova sindikata, glav­ni
sindikalni povjerenik ima pravo na sindikalnu aktivnost s naknadom plaće za
puno radno vrijeme.

Članak 89.

Poslodavac je dužan sindikatu osigurati:

– odgovarajući prostor za rad i održava­nje sastanaka, primjeren broju
članova određenog sindikata,

– korište­nje telefona i telefaksa, u odgovarajućem opse­gu,

– slobodnu podjelu tiska i priopće­nja koja se odnose na pita­nja i
problematiku u svezi radnog statusa radnika, na način koji sindikatu omogućava
slobodno komunicira­nje sa članstvom i ne ometa djelatnost poslodavca. Od
slobodne podjele isk­ljučeni su tisak i priopće­nja koji imaju političko-promi­džbeni
sadržaj,

– obračun i naplatu sindikalne članarine i sindikalnih kredita putem
isplatnih lista, uz suglasnost radnika.

Članak 90.

Sindikalni povjerenik ili druga osoba koja u obav­lja­nju sindikalne
djelatnosti sazna poslovnu, službenu ili drugu zakonom zaštićenu tajnu, dužna
je takvu tajnu čuvati i ne smije je neovlašteno priopćiti drugim radnicima ili
trećim osobama.

Neovlašteno priopćava­nje poslovne, službene ili druge zakonom zaštićene
tajne, predstav­lja tešku povredu ovog Kolektivnog ugovora i radne dužnosti
radnika, zbog koje radniku može prestati radni odnos.

Poslovna tajna definira se pravilnikom koji donosi poslodavac.

Članak 91.

U odnosu na provođe­nje mjera zaštite na radu sindikalni povjerenik ima
pravo i dužnost:

– sudjelovati u planira­nju unapređiva­nja uvjeta rada, uvođe­nja nove
tehnologije, uvođe­nja novih supstanci u radni i proizvodni proces,

– biti obaviješten o svim promjenama od utjecaja na sigurnost i zdrav­lje
radnika,

– primati primjedbe radnika na primjenu propisa i provođe­nje mjera
zaštite na radu,

– biti nazočan inspekcijskim pre­gledima i informirati inspektora o
svojim zapaža­njima i zapaža­njima radnika čiji je povjerenik,

– pozvati inspektora rada kada ocijeni da su ugroženi život i zdrav­lje
radnika, a poslodavac to propušta ili odbija učiniti,

– obrazovati se za obav­lja­nje ovih poslova, stalno provjeravati i
unapređivati zna­nje, pratiti i prikup­ljati informacije od značaja za ­njihov
rad,

– dati prigovor na inspekcijski nalaz i miš­lje­nje,

– svojom aktivnošću poticati ostale radnike na rad na siguran način.

Članak 92.

Radnik koji u slučaju ozbi­ljne prijeteće i neizbježne opasnosti po
život i zdrav­lje napusti svoje radno mjesto ili opasno područje, ne smije biti
doveden u lošiji položaj zbog svog postupka i uživa zaštitu od bilo kakvih pos­ljedica.

U slučaju iz stavka 1. ovog članka radnik je dužan obavijestiti
odgovornu osobu kod poslodavca, ili sindikalnog povjerenika.

Članak 93.

Kod poslodavca koji zapoš­ljava 20 ili više radnika, radnici biraju
onoliko povjerenika za zaštitu na radu koliko prema kriterijima zastup­ljenosti
imaju pravo izabrati članova radničkog vijeća.

Ako radnici iz prethodnog stavka ne izaberu povjerenike radnika za
zaštitu na radu, te će zadatke obav­ljati sindikalni povjerenici za zaštitu na
radu imenovani od sindikata pod uvjetom da kod poslodavca djeluje jedan
sindikat.

O povjerenicima zaštite na radu imenovanim od strane sindikata, sindikat
je dužan obavijestiti poslodavca.

Članak 94.

Povjerenik radnika iz prethodnog članka djeluje u interesu radnika na
području zaštite na radu, te prati primjenu propisa i naređenih mjera zaštite
na radu u radnoj sredini u kojoj je izabran, s pravima i dužnostima utvrđenim
Zakonom o zaštiti na radu.

O svom radu povjerenik je dužan najma­nje svaka tri mjeseca izvijestiti
radničko vijeće.

Članak 95.

Poslodavac je dužan osigurati povjereniku uvjete za nesmetano obnaša­nje
dužnosti, davati mu sve potrebne obavijesti i omogućiti uvid u sve propise i
isprave.

Povjerenik koji postupa sukladno svojim ovlastima zaštićen je od
postupaka poslodavca utvrđenim Zakonom o zaštiti na radu.

Članak 96.

Povjerenik ima pravo na 2
sata tjedno za obnaša­nje dužnosti iz zaštite na radu uz naknadu plaće kao da
je radio.

Ako povjerenik na zahtjev
poslodavca (sudjelova­nje u planira­nju unapređe­nja uvjeta rada i sl.), ili
inspektora rada (prisustvova­nje inspekcijskim nadzorima) radi obnaša­nja
svojih dužnosti izostane s rada više od vremena utvrđenog stavkom 1. ovog
članka ima i za to vrijeme pravo na naknadu plaće kao da je radio.

Povjerenik ima pravo na
odsustvova­nje s rada radi osposob­ljava­nja za zaštitu na radu (tečajevi
seminari, sastanci i sl.) 7 dana tijekom kalendarske godine.

Poslodavac je dužan omogućiti
povjereniku pristup svim radnim mjestima i podacima koji su od značaja za
ostvariva­nje zaštite na radu.

XII. PRAVA I OBVEZE UGOVORNIH STRANA
I NAČIN RJEŠAVANJA SPOROVA

Ponaša­nje ugovornih stranaka

Članak 97.

Ugovorne strane dužne su se zalagati za poštiva­nje odredaba ovog
Kolektivnog ugovora i za ­nje­govu pravilnu provedbu u skla­du sa Zakonom o
radu, Ustavom Republike Hrvatske i konvencijama Međunarodne organizacije rada.

Ugovorne strane dužne su se suzdržati od svakog djelova­nja koje bi bilo
u suprotnosti s odredbama Kolektivnog ugovora, sprječavalo ili otežavalo ­nje­govu
provedbu.

Socijalni mir

Članak 98.

Za vrijeme važe­nja ovog
Kolektivnog ugovora stranke će se suzdržati od industrijskih akcija (štrajka,
lock outa i dr.), uz uvjet da se ­nje­gove odredbe primje­njuju u cijelosti.

Obveza čuva­nja socijalnog
mira ne odnosi se na pita­nja o kojima je pokrenut zahtjev za otpoči­nja­njem
kolektivnih pre­govora radi ­njihovog uređe­nja, niti na postupa­nje stranaka
ugovora u slučaju neuspjelog pokušaja mirnog rješava­nja kolektivnih sporova
predviđenih ovim Kolektivnim ugovorom.

Zak­ljučiva­nje, izmjene i dopune Kolektivnog ugovora

Članak 99.

Postupak za zak­ljučiva­nje
novog Kolektivnog ugovora pok­reće se na zahtjev, bilo koje ugovorne strane,
najkasnije trideset dana prije isteka roka važnosti ovog Kolektivnog ugovora.

Ugovorne strane mogu u bilo koje
vrijeme predložiti izmjene, odnosno dopune ovog Kolektivnog ugovora.

Članak 100.

Ugovorna strana koja želi
izmjenu, odnosno dopunu Kolektivnog ugovora predlaže drugoj strani svoj
obrazloženi zahtjev u pisanom obliku.

Druga strana dužna se je o
prijedlogu opredije­ljeno izjasniti u roku 30 dana od prijema zahtjeva iz
prethodnog stavka.

U slučaju da ugovorna strana
ne prihvati prijedlog za izmjenu ili dopunu Kolektivnog ugovora, odnosno da se
o prijedlogu ne izjasni u roku od 30 dana, strana predlagate­ljica pokreće
postupak pred mirovnim vijećem.

Odredbe stavaka 1 do 3 ovog
članka primje­njuju se i na postupak zak­ljučiva­nja novog Kolektivnog ugovora.

Rješava­nje kolektivnih sporova

Članak 101.

Za rješava­nje sporova među
stranama Kolektivnog ugovora koje nije bilo moguće riješiti međusobnim pre­govara­njem,
ustanov­ljuje se, u roku od pet dana, mirovno vijeće.

Smatra se da je među stranama
došlo do spora ako se one ne sporazumiju o izmjeni ili obnovi Kolektivnog
ugovora, odnosno o drugim prijedlozima za rješava­nje spornih situacija.

Članak 102.

Mirovno vijeće ima tri člana.

Svaka strana imenuje po
jednog člana u mirovno vijeće. Strane u sporu sporazumno imenuju treće­g člana
iz redova uglednih strukovnih ili znanstvenih javnih radnika.

Članak 103.

Postupak mire­nja pokreće se
na zahtjev bilo koje strane, a mora se završiti u roku pet dana od pokrenutog
postupka.

Izbor članova mirovnog vijeća
i postupak pred tim vijećem obav­lja se po Pravilniku koji re­gulira postupak.

Članak 104.

Strane mogu prihvatiti ili odbiti prijedlog sastava mirovnog vijeća.

Mire­nje je neuspješno ako bilo koja strana pisano izjavi da mire­nje
smatra neuspješnim, kao i ako koja od strana ne imenuje člana mirovnog vijeća,
odnosno, ako strane ne imenuju treće­g člana vijeća.

Svaki sporazum koji strane postignu mora biti u pisanom obliku. Sporazum
je sastavni dio Kolektivnog ugovora i dopu­njuje ga, odnosno mije­nja ­nje­gove
odredbe.

Članak 105.

Ako je mire­nje neuspješno, strane u sporu mogu rješava­nje kolektivnog
radnog spora sporazumno povjeriti arbitraži.

Arbitraža ima pet članova i isto toliko zamjenika. Svaka strana imenuje
dva člana i ­njihove zamjenike. Predsjednika i ­nje­govog zamjenika obje strane
određuju sporazumno.

Postupak pred arbitražom strane mogu urediti posebnim pravilnikom.

Arbitraža može odlučiti samo o pita­njima koja su pred ­nju iznijele
strane u sporu.

Odluka arbitraže je konačna.

Organ za tumače­nje Kolektivnog ugovora

Članak 106.

Ugovorne strane imenuju zajednički organ za tumače­nje odredbi ovog
Kolektivnog ugovora i praće­nje ­nje­gove primjene.

Zajednički organ ima šest članova od kojih svaka strana imenuje trojicu.

U roku tri mjeseca od dana potpisiva­nja, ugovorne strane su obvezne
imenovati zajednički organ za tumače­nje ovog Kolektivnog ugovora.

Otkaz Kolektivnog ugovora

Članak 107.

U slučaju da jedna od strana krši obveze koje je preuzela ovim
Kolektivnim ugovorom, druga strana može Kolektivni ugovor otkazati.

Otkaz je potrebno drugoj strani prethodno najaviti u roku koji ne može
biti kraći od tri mjeseca.

Po otkaziva­nju Kolektivnog ugovora, svaka strana može tražiti zak­ljučiva­nje
novog Kolektivnog ugovora.

PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 108.

Strane se obvezuju jednom
tromjesečno razmotriti izvješće organa iz članka 106. ovog Kolektivnog ugovora,
utvrditi postoje li sporne odredbe u primjeni Kolektivnog ugovora i ocijeniti
da li postoje razlozi zbog kojih bi trebalo inicirati izmjene i dopune
Kolektivnog ugovora.

Svaka strana ovlaštena je
inicirati sastanak za razmatra­nje pita­nja iz prethodnog stavka.

Članak 109.

Troškove priprema­nja, praće­nja
i ostvariva­nja ovog Kolek­tiv­nog ugovora snose potpisnici, svaki u svom
dijelu.

Članak 110.

Ovaj Kolektivni ugovor sklapa se na neodređeno vrijeme, a u slučaju
poremećaja u gospodare­nju mogu po utvrđenom postupku započeti pre­govori o
spornim pita­njima i pravima.

U slučaju inflacije veće od 5 posto, izražene u cijenama na malo,
ovlašteni pre­govarači će započeti pre­govore za utvrđiva­nje novog iznosa
najniže osnovne plaće, svih naknada i drugih novčanih primitaka radnika.

U slučaju poveća­nja osnovice za obračun mirovinskog osigura­nja na
razini Republike Hrvatske, za isti postotak se uvećava osnovica za obračun najniže
osnovne plaće. O tome strane ne pokreću pre­govore, već se novi iznos osnovice
objav­ljuje u glasilima Samostalnog sindikata ugostite­ljstva i turizma
Hrvatske i Udruge hrvatskih putničkih agencija.

Članak 111.

Smatra se da je ovaj Kolektivni ugovor sklop­ljen kad ga potpišu
ovlašteni predstavnici potpisnika, kojim danom stupa na snagu.

Strane su dužne u roku tri mjeseca od dana stupa­nja na snagu ovog
Kolektivnog ugovora, urediti radne odnose u skladu s ­nje­­govim odredbama.

Kolektivni ugovor će biti javno objav­ljen na način propisan Pravilnikom
o vođe­nju evidencije i objavi kolektivnih ugovora (»Narodne novine« 14/96. i
76/01.) i Pravilnikom o objavi Pravil­nika o radu (»Narodne novine« 8/96).

Zagreb, 12. lip­nja 2002.

SAMOSTALNI SINDIKAT     UDRUGA
HRVATSKIH
UGOSTITELJSTVA I   PUTNIČKIH AGENCIJA
TURIZMA HRVATSKE
Predsjednica                                   Predsjednik
**Vesna Dejanović,** v. r.            **Ivan
Pukšar,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

TARIFNI PRILOG

I.    PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 1,00

       a) rutinski rad i pomoćni poslovi

       b) ne zahtijeva posebno
obrazova­nje

       c) zna­nje i sposobnosti
nakon kratke obuke

       Npr.:          – pomoćni
radnik

              – čistačica

              – perač

              – dostav­ljač

              – nosač prt­ljage (bagažist)

II.   PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 1,20

       a) administrativno-tehnički
poslovi jednostavnije složenosti

       b) rad pomoću
jednostavnih sredstava za koja su dovo­ljna pismena uputstva

       c) zahtijeva interno
osposob­ljava­nje (tečajevi i sl.)

       Npr.:          – mornar

              – telefonist

              – pomoćni administrator

III.  PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 1,40

       a) jednostavniji poslovi
i zadaci sred­nje složenosti u kojima se rad ponav­lja uz povremenu pojavu
novih poslova

       b) zahtijeva
kvalificiranog radnika

       Npr.:          –
skladištar

              – kormilar

              – motorist

              – administrator

              – referent

              – sobarica

              – točilac pića

IV.  PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 1,60

       a) složeniji
i raznovrsniji poslovi za čije obav­lja­nje su nužne konzultacije u ­njihovom
izvršava­nju

       b) zahtijeva
minimum kvalificiranog radnika

       Npr.:          –
operater telefonije i radio centrale

              – vozač

              – komercijalist

              – stjuardesa

              – blagajnik – likvidator

    – referent (računovodstveni, administrativni
poslovi i    sl.)

              – vodite­lj brodice

              – pratite­lj transfera i grupa

              – majstor

              – recepcionar – desk

              – referent operative – aerodromski
predstavnici

              – kuhar

              – fotograf

              – propagandist

V.   PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 1,85

       a) najsloženiji
i raznovrsniji poslovi koji zahtijevaju veći stupa­nj samostalnosti u izvršava­nju

       b) zahtijeva
kvalificiranog radnika ili nivo sre­dnje­g obra­zova­nja

       Npr.:          –
organizator ekonomskih poslova

              – komercijalist domaće­g i inozemnog turizma

              – vodite­lj prodajnog mjesta

              – turistički vodič

              – inokorespondent

              – vodite­lji grupa

              – vodite­lji pojedinih procesa rada

              – programer

              – sistem operater

              – zapovjednik broda do 200 BRT

              – zapovjednik plovnih objekata

              – časnik palube

              – časnik stroja

              – skiper

              – majstor

VI.  PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 2,10

       a) stručni radnik određene
vrste zanima­nja za izvršava­nje slože­nijih poslova

       b) poslovi koji
zahtijevaju samostalnost i određeni stupa­nj kreativnosti u ­njihovom izvršava­nju

       c) odgovarajuće iskustvo
u struci sa zna­njem jezika tržišta odnosno stranog jezika u funkciji struke

       d) zahtijeva minimum sred­nje
obrazova­nje

       e) potrebna posebna zna­nja
(stručni ispit u funkciji struke)

    Npr.:   –     vodite­lj grupe poslova (pravnih,
analitičkih, marketinga itd.)

              – samostalni referent

              – stručni komercijalist inozemnog i domaće­g turizma

              – dizajner

              – poslovni tajnik

              – animator

              – upravite­lj stroja preko 1100 Kw

              – zapovjednik broda preko 200 BRT

              – upravite­lj stroja vodokrilnog
broda

              – prometnik – dispečer

VII.     PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 2,20

       a) stručni
radnik određene vrste zanima­nja za izvršava­nje složenijih poslova uz poznava­nje
područja djelova­nja

       b) poslovi
koji zahtijevaju samostalnost i kreativnost tog područja djelova­nja

       c) praće­nje
tržišta i razvoja struke

       d) odgovarajuće
iskustvo u struci sa zna­njem jezika tržišta odnosno stranog jezika u funkciji
struke

       e) potrebna
posebna zna­nja (stručni ispit u funkciji struke)

       f)  zahtijeva
minimum sred­nje obrazova­nje

       Npr.:          –
vodite­lj referada i odjela

              – vodite­lji grupa poslova

              – organizator marketing poslova

              – vodite­lj poslovnice

              – prevodilac – inokorespondent –
lektor

              – sistem inže­njer

              – vodite­lj servisa

              – nautički i tehnički inspektor

              – broker

              – vodite­lj flote

              – vodite­lj servisa

              – šef recepcije

              – upravite­lj restorana

VIII. PLATNI
RAZRED – Najniži koeficijent 2,60

       a) sposobnost
za samostalno obav­lja­nje vrlo složenih poslova

       b) organizatorske
sposobnosti kroz primjenu timskog rada

       c) sposobnost
za samostalno vođe­nje komercijalnih, teh­ničkih i stručnih poslova na
određenom se­gmentu poslo­va­nja tvrtke

       d) odgovarajuće
iskustvo u struci sa zna­njem jezika tržišta odnosno stranog jezika u funkciji
struke

       e) potrebna posebna zna­nja
i praće­nje razvoja struke

       f)  zahtijeva minimum
viši obrazovni stupa­nj

       Npr.:          –
rukovodite­lj organizacijskih i radnih dijelova

              – rukovodite­lj filijala, operativnih poslova, re­gija

IX.  PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 3,20

       a) samostalno provodi
poslovnu politiku tvrtke i osigurava izvršava­nje svih potrebnih pojedinih
zadataka

       b) vrlo složeni poslovi
koji zahtijevaju inicijativu i kreativnost

       c) visok stupa­nj
stručnosti zna­nja određene vrste zanima­nja

       d) sposobnost za
samostalno vođe­nje i rješava­nje složenijih stručnih poslova

       e) sposobnost za vođe­nje
tima u rješava­nju složenijih struč­nih poslova

       f)  visok stupa­nj
organizatorske sposobnosti

       g) sposobnost i
odgovornost za razvoj u struci

       h) odgovarajuće iskustvo
u struci sa zna­njem jezika u funkciji struke

       i)  potrebna posebna zna­nja

       j)  zahtijeva visok stupa­nj
obrazova­nja

       Npr.:          –
rukovodite­lj organizacijske jedinice

              – savjetnici

X.   PLATNI RAZRED – Najniži koeficijent 3,50

       a) zadaci sa znače­njem
za vođe­nje strate­gije i poslova­nje tvrtke

       b) maksimalno
kreativni poslovi

       c) visok stupa­nj
stručnosti i zna­nja određene specijalnosti

       d) sposobnost za
samostalno vođe­nje i rješava­nje složenih stručnih poslova

       e) sposobnost za sastav­lja­nje
i vođe­nje tima u rješava­nju složenih stručnih poslova

       f)  maksimalan stupa­nj
organizatorskih sposobnosti

       g) sposobnost,
odgovornost i obveza za razvoj i usavršava­nje u struci

       h) odgovarajuće iskustvo
sa zna­njem jezika u funkciji struke

       i)  zahtijeva visoki
stupa­nj obrazova­nja

       Npr.:          – direktor
organizacijske jedinice

                        –direktor
grupe poslova (direktor razvoja, financijski direktor, pomoćnici glavnog
direktora itd.)

Kolektivni ugovor, NN 94/2002-1578
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)