## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-619/2005 od 30. travnja 2008.

### NN 59/2008 (26.5.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-619/2005 od 30. travnja 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2028**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Snježana
Bagić, Mario Kos, Davor Krapac, Jasna Omejec i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula J. Đ. iz V., na sjednici
održanoj 30. travnja 2008. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukidaju se:
– presuda Županijskog suda u Vukovaru, broj: Gž-2596/04-2 od 3. prosinca 2004.
godine i
– presuda Općinskog suda u Vukovaru, broj: P-38/02 od 22. srpnja 2004. godine.
III. Predmet se vraća Općinskom sudu u Vukovaru na ponovni postupak.
IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«,

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv presude Županijskog suda u Vukovaru, broj:
Gž-2596/04-2 od 3. prosinca 2004. godine, kojom je odbijena žalba
podnositeljice, izjavljena protiv presude Općinskog suda u Vukovaru, broj:
P-38/02 od 22. srpnja 2004.
Navedenom presudom Općinskog suda u Vukovaru održano je na snazi rješenje o
ovrsi tog suda, broj: Ovr-1493/01 od 5. listopada 2001. godine, kojim je
naloženo podnositeljici (ovršenici) da ovrhovoditelju s naslova plaćanja naknade
za održavanje zajedničkih dijelova i uređaja zgrade isplati iznos od 3.287,12
kn, sa zakonskim zateznim kamatama od presuđenja do isplate.
2. Podnositeljica ustavne tužbe smatra da je Županijski sud u Vukovaru, u
konkretnom slučaju, nepravilno utvrdio činjenično stanje i pogrešno primijenio
propise materijalnog i procesnog prava, što ima za posljedicu povredu ustavnih
prava zajamčenih člankom 14. stavkom 2., člankom 19. stavkom 2. i člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Predlaže Ustavnom sudu usvajanje ustavne tužbe i ukidanje osporene presude
Županijskog suda u Vukovaru.
3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Općinskog suda u
Vukovaru broj: P-38/02.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. U postupku pokrenutom ustavnom tužbom temeljem odredbe članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u
postupku odlučivanja o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog
kažnjivog djela povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu,
ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje
i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg
postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.
5. Ustavni sud je ustavnu tužbu podnositeljice ocjenjivao s aspekta članka 14.
stavka 2. Ustava, kao mjerodavne odredbe.
Iz spisa predmeta je razvidno da je povodom ovršnog prijedloga, na temelju
vjerodostojne isprave ovrhovoditelja, T. d.o.o. V., radi naplate naknade za
održavanje zajedničkih dijelova zgrade, Općinski sud u Vukovaru donio rješenje o
ovrsi, broj: Ovr-1493/01 od 5. listopada 2001. godine, kojim se podnositeljici
ustavne tužbe nalaže da namiri potraživanje ovrhovoditelja. Povodom prigovora
podnositeljice, rješenje o ovrsi stavljeno je izvan snage, ukinute su sve
provedene radnje te je postupak nastavljen kao povodom prigovora protiv platnog
naloga.
Prvostupanjski sud usvojio je u cijelosti tužbeni zahtjev tužitelja T. d.o.o. V.
navodeći da je uvidom u Zaključak o određivanju upravitelja svih zgrada na
području Grada Vukovara sud utvrdio da je tužitelj, kao upravitelj svih
višestambenih zgrada, kako obnovljenih, tako i neobnovljenih, dužan za svaku
zgradu posebno utvrditi troškove upravljanja, rasporediti troškove na stanare
prema korisnoj površini stana, utvrditi naknadu stanarima te osigurati naplatu
redovitim, odnosno ovršnim putem. Prema stajalištu prvostupanjskog suda,
suglasno naznačenom Zaključku, podnositeljica ustavne tužbe je, kao korisnica
stana, dužna plaćati naknadu (pričuvu) za stan u kojemu stanuje. Prvostupanjski
sud ističe da nije u pravu podnositeljica ustavne tužbe kada tvrdi da nije
obvezna plaćati pričuvu, jer nije vlasnik stana niti je u najmu istog po ugovoru
o najmu već samo korisnik navedenog stana i da se na nju ne može primjenjivati
navedeni Zaključak Grada Vukovara. Neosnovanim je utvrđen i prigovor
podnositeljice o nedostatku aktivne legitimacije na strani tužitelja i prigovor
promašene pasivne legitimacije na strani podnositeljice.
Županijski sud u Vukovaru ispitujući prvostupanjsku presudu u žalbenom postupku,
u cijelosti je prihvatio činjenična utvrđenja i pravno stajalište suda u prvom
stupnju. Odbivši žalbu podnositeljice, drugostupanjski sud je ocijenio da je
Općinski sud u Vukovaru potpuno i pravilno utvrdio činjenično stanje i pravilno
primijenio materijalno pravo uz obrazloženje da koncesijsko pravo tužitelja
proizlazi iz navedenog Zaključka Gradskog poglavarstva Grada Vukovara.
5.1. Člankom 89. stavkom 1. Zakona o vlasništvu i drugim stvar­nim pravima
(»Narodne novine«, broj 91/96. i 39/99.) propisano je da troškove za održavanje
i za poboljšavanje nekretnine snose svi suvlasnici nekretnine razmjerno svojim
suvlasničkim dijelovima. Stavkom 2. te zakonske odredbe propisano je da
doprinose za zajedničku pričuvu radi pokrića troškova održavanja i poboljšanja
nekretnine snose svi suvlasnici razmjerno svojim suvlasničkim dijelovima.
Člankom 375. istoga Zakona uređeno je izvršavanje ovlasti glede cijele
nekretnine (u etažnom suvlasništvu) u prijelaznom razdoblju, te je propisana
obveza suvlasnika na sklapanje međuvlasničkog ugovora i to do 1. siječnja 1998.
godine. Taj ugovor, između ostaloga, mora sadržavati uvjete i način prikupljanja
i raspolaganja sredstvima zajedničke pričuve.
U konkretnom slučaju radi se o stanu koji nije prodan u smislu odredbi Zakona o
prodaji stanova na kojima postoji stanarsko pravo, a podnositeljica je ranija
nositeljica stanarskog prava. S ustavnopravnog gledišta temeljna odrednica
plaćanja i formiranja zajedničke pričuve jest postojanje prava vlasništva na
posebnim dijelovima zgrade (stanovima i poslovnim prostorima) i suvlasništva na
zgradi.
U slučajevima kada posebni dijelovi zgrade nisu u vlasništvu fizičkih osoba jer
još nije izvršena prodaja prema Zakonu o prodaji stanova na kojima postoji
stanarsko pravo, odnosno kada je dio stanova i nadalje na korištenju ranijih
nositelja stanarskog prava, ne postoji zakonsko utemeljenje za naplatu troškova
koji inače ulaze u sastav zajedničke pričuve (sredstva za pokrivanje troškova
održavanja i poboljšavanja zajedničkih dijelova zgrade – stubišta, fasade,
krova, podruma, dizala i sl.). U takvoj situaciji zajedničku pričuvu treba
plaćati vlasnik stana, odnosno pravna osoba koja je sljednik davatelja stana na
korištenje podnositelju (u slučaju podnositeljice Grad Vukovar).
5.2. Županijski sud u Vukovaru svoje stajalište obrazlaže činjenicom da
Zaključak Grada Vukovara o određivanju upravitelja svih zgrada na području Grada
Vukovara od 25. lipnja 1998. (koji je citiran u točki 5. obrazloženja ove
Odluke) čini mjerodavno pravo za odlučivanje u ovom sporu »Imajući u vidu da je
Ustavni sud Republike Hrvatske povodom prijedloga za ispitivanje ustavnosti i
zakonitosti navedenih zaključaka, odbacio prijedlog odlukom od 6. rujna 2000.«
Ustavni sud je rješenjem broj: U-II-475/2004 od 27. listopada 2004. godine
odbacio prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i
zakonom navedenog zaključka od 25. lipnja 1998. godine i to stoga jer je
ocijenjeno da taj Zaključak po svojim pravnim značajkama nije drugi propis u
smislu odredbe članka 128. točke 2. Ustava koji bi mogao biti predmetom ocjene
ustavnosti i zakonitosti pred Ustavnim sudom.
Međutim, okolnost da je odbačen prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu
suglasnosti s Ustavom i zakonom navedenog Zaključka ne znači da se on ne može
razmatrati u okviru postupka koji se pokreće prema članku 62. Ustavnog zakona,
odnosno ustavnom tužbom.
Ustavni sud utvrđuje da je u članku 3. tog Zaključka od 25. lipnja 1998. godine
navedeno da troškove treba rasporediti na stanare. Međutim, uzevši u obzir da je
zaključak donesen u prijelaznom razdoblju nakon stupanja na snagu Zakona o
vlasništvu 1. siječnja 1997. godine, te da je pojam stanar preuzet iz ranijeg
pravnog sustava kada je postojalo stanarsko pravo, valja uzeti da se taj
Zaključak odnosi isključivo na vlasnike stanova. U konkretnom slučaju, dakle,
vlasnici stanova su osobe koje su dužne plaćati troškove zajedničke pričuve.
Slijedom navedenog, Ustavni sud ocjenjuje da je osporenom drugostupanjskom
presudom, kao i presudom Općinskog suda u Vukovaru, podnositeljici povrijeđeno
ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 14. stavka 2. Ustava, jer je u
konkretnom slučaju bez valjanog zakonskog utemeljenja podnositeljici naloženo
platiti troškove koji predstavljaju zajedničku pričuvu.
Pravna stajališta navedena u osporenim presudama nadležnih sudova ne zasnivaju
se na pravilnoj primjeni mjerodavnog materijalnog prava i na ustavnopravno
prihvatljivom tumačenju tog prava. Ustavni sud utvrđuje da su nadležni sudovi,
polazeći od činjeničnog stanja utvrđenog u provedenom dokaznom postupku,
nepravilno obrazložili svoja stajališta, za koja se može utvrditi da su
posljedica proizvoljnog tumačenja mjerodavnog materijalnog prava.
Ovo stajalište Ustavni sud već je izrazio u odluci broj: U-III-2691/2007 od 20.
veljače 2008. godine (»Narodne novine«, broj 31/08.).
6. Utvrdivši povredu ustavnog prava zajamčenog člankom 14. stavkom 2. Ustava,
Ustavni sud nije razmatrao postojanje povrede ostalih ustavnih prava koje ističe
podnositeljica.
7. Na temelju odredaba članaka 73. i 76. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
izreci (točke I. do III.). Točka IV. izreke temelji se na odredbi članka 29.
Ustavnog zakona.

Broj: U-III-619/2005
Zagreb, 30. travnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 59/2008-2028
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)