## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3624/2006 od 10. srpnja 2008.

### NN 98/2008 (27.8.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3624/2006 od 10. srpnja 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**3016**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Snježana
Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Ivan Matija i Željko Potočnjak, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo A. M. iz V., na sjednici
održanoj 10. srpnja 2008. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukida se presuda Županijskog suda u Vukovaru broj: Gž-1521/06-3 od 13. rujna
2006., te se predmet vraća Županijskom sudu u Vukovaru na ponovni postupak.
III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv presude Županijskog suda u Vukovaru broj:
Gž-1521/06-3 od 13. rujna 2006., kojom je uvažena žalba tuženika I. – I. n. d.d.
Z. i preinačena je presuda Općinskog suda u Vinkovcima broj: P-1979/03-19 od 20.
prosinca 2005., na način da se odbija u cijelosti tužbeni zahtjev podnositelja
(tužitelja u parničnom postupku).
Prvostupanjska presuda glasi:
*»Utvrđuje se da tužitelj A. M. iz V., V. R. 27, ima pravo na sporazumni
prestanak radnog odnosa u I. d.d. Z., s danom 09. rujna 2003. g. kao i sva druga
prava koja mu pripadaju u skladu s Odlukom o poticajnim mjerama za prestanak
radnog odnosa radnika I. d.d. u 2003. g. donijetom na sjednici Uprave od 17.
ožujka 2003. godine.
Tuženik je dužan tužitelju naknaditi trošak parničnog postupka u iznosu od
=5.124,00 kuna, sve to u roku od 8 dana pod prijetnjom ovrhe«.*
2. Podnositelj smatra da su mu osporenom presudom Županijskog suda u Vukovaru
povrijeđena ustavna prava iz članka 14. stavka 2. i članka 26. Ustava, kao i
ustavne odredbe iz članaka 3. i 118. Ustava.
U ustavnoj tužbi ističe da se osporena presuda ne temelji na Ustavu i zakonu te
da je u suprotnosti s prvostupanjskom presudom, kojom je utvrđeno da ima pravo
na sporazumni prestanak radnog odnosa u I. d.d. Z., kao i sva prava koja mu
pripadaju u skladu s Odlukom o poticajnim mjerama za prestanak radnog odnosa.
Podnositelj navodi da se u konkretnom slučaju radi o općem aktu I. koji se
odnosi na određenu kategoriju radnika, te da se stoga ne može selektivno
primjenjivati na radnike na način da se jednom radniku dopusti ostvarivanje
prava utvrđenim tim aktom, a drugom ne.
Predlaže usvajanje ustavne tužbe, ukidanje osporene presude i vraćanje predmeta
Županijskom sudu u Vukovaru na ponovni postupak.

*Ustavna tužba je osnovana.*
3. Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe podnijete na temelju članka
62. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), u
granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku
odlučivanja o pravima i obvezama pojedinca došlo do nedopuštenog posizanja u
Ustavom zaštićena ljudska prava i temeljne slobode. Pritom se Ustavni sud, u
pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili
činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one
činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.
4. U konkretnom slučaju Ustavni sud ispitivao je navode ustavne tužbe s aspekta
ustavnog prava sadržanog u članku 14. stavku 2. Ustava, kojim se jamči jednakost
svih pred zakonom.
4.1. U postupku pred Općinskim sudom u Vukovaru utvrđeno je da je podnositelj
rođen 9. ožujka 1941., te da je potpisao izjavu da mu prestane sporazumno ugovor
o radu s danom 9. rujna 2003. (62 godine i 6 mjeseci života), pod uvjetom
osiguranja isplate pripadajuće otpremnine sukladno članku 3. točki a/2. Odluke o
poticajnim mjerama, te da je stoga tuženik bio dužan uvažiti zahtjev
podnositelja na način kako je to u izjavi navedeno primjenom članka 10. stavka
2. Odluke o poticajnim mjerama.
Odredbe članka 10. stavka 1. i stavka 2. Odluke o poticajnim mjerama za
prestanak radnog odnosa radnika I. d.d. u 2003. godini od 27. ožujka 2003.
glase:
*Radnici koji imaju uvjete za mirovinu, a koji prihvate primjenu jedne od
poticajnih mjera obvezni su o tome pisano izvijestiti poslodavca od 30.04.2003.
godine, a dan prestanka radnog odnosa utvrđen Sporazumom ne može biti kasniji od
30.6.2003. godine.
Iznimno, za radnike koji će tek nakon 30. lipnja 2003. godine ispuniti uvjete za
mirovinu, dan prestanka radnog odnosa utvrđen sporazumom bit će dan ispunjenja
uvjeta za mirovinu.*
4.2. Županijski sud u Vukovaru osporenom presudom utvrdio je da je
prvostupanjski sud na pravilno i potpuno utvrđeno činjenično stanje pogrešno
primijenio materijalno pravo. Citirajući odredbe članka 10. stavka 1. i stavka
2. Odluke o poticajnim mjerama Županijski sud u Vukovaru obrazlažući svoje
stajalište, između ostalog, naveo je:
*»U podnesku od 11. veljače 2005. (list 19) tužitelj navodi kako još uvijek nije
stekao pravo na mirovinu u smislu odredbi Zakona o mirovinskom osiguranju, iz
čega slijedi zaključak da se pravilnom primjenom stavka 2. članka 10. Odluke,
kao dan sporazumnog prestanka ugovora u radu ne može odrediti 9. rujna 2003.,
jer toga dana tužitelj nije bio ispunio uvjete za mirovinu«.*Odredba članka 30. Zakon o mirovinskom osiguranju (»Narodne novine« broj
102/98., 127/00., 59/01., 109/01. i 147/02.) glasi:
Pravo na starosnu mirovinu ima osiguranik kada navrši 65 godina života
(muškarac), odnosno kada navrši 60 godina života (žena) i 15 godina mirovinskog
staža.
Odredba članka 178. Zakona o mirovinskom osiguranju glasi:
*Iznimno od odredbe članka 30. ovoga Zakona, pravo na starosnu mirovinu stječe
osiguranik kada navrši:
(...)
5) u 2003. godini 62 godine i 6 mjeseci života (muškarac), odnosno 57 godina i 6
mjeseci života (žena) i 17 godina i 6 mjeseci mirovinskog staža,
(...)*
4.3. Ustavni sud utvrđuje da se stajalište Županijskog suda u Vukovaru zasniva
na ustavnopravno neprihvatljivom tumačenju i nepravilnoj primjeni mjerodavnih
zakonskih odredbi. Naime, prilikom ocjene ispunjava li podnositelj uvjete za
starosnu mirovinu, pa time i pravo da mu na temelju Odluke o poticajnim mjerama
sporazumno prestane radni odnos kod tuženika, Županijski sud u Vukovaru polazio
je samo od odredbe članka 30. Zakona o mirovinskom osiguranju. Ustavni sud
ističe da je drugostupanjski sud zanemario prijelazne i završne odredbe sadržane
u glavi XII., odnosno odredbu članka 178. istog Zakona, koja propisuje uvjete za
ostvarivanje prava na starosnu mirovinu u prijelaznom razdoblju (za 2003.
godine).
5. Iz navedenih razloga je na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona,
odlučeno kao u izreci (točke I. i II.), a odluka o objavi temelji se na odredbi
članka 29. Ustavnog zakona (točka III.).

Broj: U-III-3624/2006
Zagreb, 10. srpnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 98/2008-3016
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)