## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-539/2003 od 28. listopada 2004.

### NN 164/2004 (26.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-539/2003 od 28. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2897

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Poto­čnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi N. D. iz Z., koju zastupa punomoćnica V. P.,
odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 28. listopada 2004. godine, jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: Pr-2162/00 (ranije: Pn-2177/95) u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od godinu dana, računajući od prvog idućeg dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), određuje se primjerena
naknada podnositeljici ustavne tužbe N. D. iz Z., zbog povrede ustavnog prava
iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu 5.500,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na
temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnositeljica ustavne tužbe podnijela je dana 17. veljače 2003. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju uvida u spis predmeta i očitovanja predsjednika
parničnog odjela Općinskog suda u Zagrebu, broj: 23-Su-722/03 od 21. svibnja
2003. godine, u predmetu tog suda, broj: Pr-2162/00, utvrdio sljedeće
činjenice, koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

– podnositeljica je 14. ožujka 1995. godine podnijela
tužbu Općinskom sudu u Zagrebu, protiv tuženika: 1. Republike Hrvat­ske – za
Ministarstvo zdravstva i Opće bolnice Z., radi naknade štete pretrpljene na
radu. Predmet se vodio pod brojem: Pn-2177/95;

– 26. travnja 1995. godine prvotužena je dostavila
odgovor na tužbu;

– 19. svibnja 1995. godine podnositeljica je
dostavila podnesak kojim se očitovala na navode odgovora na tužbu;

– 24. svibnja 1995. godine drugotužena je dostavila
odgovor na tužbu;

– na ročište zakazano za 24. svibnja 1995. godine
nije pristupila tužiteljica ni prvotužena, te je sud donio rješenje o mirovanju
postupka;

– 31. svibnja 1995. godine punomoćnik podnositeljice
podnio je prijedlog za povrat u prijašnje stanje;

– na
ročištu održanom 12. srpnja 1995. godine sud je dopustio povrat u prijašnje
stanje i rješenje o mirovanju postupka stavio izvan snage;

– 28.
srpnja 1995. godine punomoćnik podnositeljice dostavio je očitovanje na navode
odgovora na tužbu drugotužene;

– na
ročištu održanom 5. siječnja 1996. godine izveden je dokaz saslušanjem tužiteljice,
a punomoćniku drugotužene određen je rok od petnaest dana radi stavljanja
dokaznih prijedloga;

–
podneskom od 15. siječnja 1996. godine ponositeljica predlaže provođenje medicinskog
vještačenja;

–
podneskom od 22. siječnja 1996. godine punomoćnik drugotužene dostavio je imena
i adrese svjedoka čije saslušanje predlaže;

– na
ročištu od 10. travnja 1996. godine proveden je dokaz saslušanjem svjedoka
predloženog od strane drugotužene, te je drugotuženoj naloženo dostavljanje službenih
podataka;

–
podneskom od 17. travnja 1996. godine, punomoćnik podnositeljice ponovno moli
provođenje medicinskog vještačenja;

–
podneskom od 30. rujna 1996. godine punomoćnik podnositeljice predlaže zakazivanje
ročišta i provođenje medicinskog vještačenja;

– na
ročištu od 11. veljače 1997. godine određeno je provo­đenje medicinskog
vještačenja i naloženo je podnositeljici da uplati predujam za troškove
vještačenja;

– uz
podnesak od 17. ožujka 1997. godine podnositeljica je dostavila dokaz o
uplaćenom predujmu;

– 21.
srpnja 1997. godine sudu je dostavljen nalaz i mišljenje sudskog vještaka;

–
podneskom od 4. rujna 1997. godine punomoćnik podnositeljice obavještava sud da
nema prigovora na nalaz i mišljenje vještaka, ali kako on ne sadrži podatke o
umanjenju životne aktivnosti podnositeljice, predlaže dopunsko vještačenje;

–
podneskom od 5. ožujka 1998. godine punomoćnik podnositeljice ponavlja
prijedlog za dopunsko vještačenje;

– 28.
listopada 1998. godine sud je zaprimio dopunski nalaz i mišljenje sudskog
vještaka;

– podneskom od 1. prosinca 1998. godine
podnositeljica je uskladila tužbeni zahtjev sa nalazom i mišljenjem sudskog
vještaka;

– na ročištu od 5. svibnja 1999. godine prvotuženoj
je određen rok od petnaest dana radi očitovanja na nalaz i mišljenje vještaka;

– podneskom od 14. lipnja 1999. godine punomoćnik
podnositeljice moli zakazivanje ročišta;

– 16. prosinca 1999. godine održano je ročište na
kojem je izveden dokaz saslušanjem vještaka medicinske struke;

–
podneskom od 11. siječnja 2000. godine punomoćnik podnositeljice očitovao se na
iskaz vještaka i predložio zakazivanje ročišta;

– 15.
lipnja 2000. godine održano je ročište, na kojem je podnositeljici određen rok
od 15 dana radi stavljanja daljnjih dokaznih prijedloga;

–
podneskom od 8. veljače 2001. godine punomoćnik podnositeljice predlaže
dopunsko vještačenje;

–
podneskom od 18. listopada 2001. punomoćnik podnositeljice moli zakazivanje
ročišta;

– 20.
veljače 2002. godine održano je ročište na kojem je ovlaštenom sudskom vještaku
dan rok od 30 dana radi dostave daljnjeg pisanog nalaza i mišljenja koji je
sudski vještak sudu i dostavio 8. ožujka 2002. godine;

– na
nalaz i mišljenje sudskog vještaka stranke su se očitovale podnescima (od 15.
travnja 2002. godine punomoćnik podnositeljice i od 28. lipnja 2002. godine,
punomoćnik II tužene);

–
podneskom od 27. studenoga 2002. godine punomoćnik podnositeljice požuruje rad
na predmetu;

– 18.
veljače 2003. godine podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu;

–
naknadnom provjerom (30. rujna 2004. godine) u parničnom kancelu Općinskog suda
u Zagrebu utvrđeno je da u ovom predmetu još nije donijeta odluka suda prvog
stupnja, te da se spis od 12. kolovoza 2004. godine nalazi kod ovlaštenog
sudskog vještaka.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za
odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatskeičlanka
63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 14. ožujka 1995. godine tužbom podnositeljice
protiv tuženih: Republike Hrvatske, za Ministarstvo zdravstva i Kliničke
bolnice Z., radi naknade štete pretrpljene na radu.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u obzir od tog
dana već od 5. studenoga 1997. kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst
i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja
Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnesena je dana 17. ožujka 2003.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao
ukupno osam (8) godina i tri (3) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenje ustavne tužbe postupak je trajao
pet (5) godina, četiri (4) mjeseca i dvanaest (12) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema
stanju spisa, u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak se vodio
pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem: Pn-2177/95, od podnošenja tužbe (14.
ožujka 1995. godine), do svibnja 2000. godine, kada je presigniran i od kada se
vodi pod brojem: Pr-2162/00. Kroz cijelo razmatrano razdoblje predmet se nalazi
u postupku pred sudom prvog stupnja, te u ovom predmetu nije donijeta
prvostupanjska odluka.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku, postupila je prema rješenju
suda od 15. lipnja 2000. godine, tek 8. veljače 2001. godine, dakle nakon sedam
(7) mjeseci i devetnaest (19) dana. Tijekom ostalog dijela postupka,
podnositeljica svojim ponašanjem nije pridonijela duljini trajanja sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema
stajalištu Ustavnog suda radi se o složenijem sudskom predmetu u kojem je radi
donošenja odluke potrebno provesti sudsko vještačenje.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Parnični postupak po tužbi podnositeljice, koji se sada vodi pred Općinskim
sudom u Zagrebu, pod brojem: Pr-2162/00, traje preko osam godina. Imajući u
vidu ukupno trajanje postupka koji se i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja,
unatoč ponašanju podnositeljice koje je doprinijelo trajanju postupka, Ustavni
sud nalazi da vođenje postupka ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.
Pri tome posebno valja napomenuti da se radi o radnom sporu koji je žurne
prirode. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo
podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom
roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog
zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud određuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji
se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-539/2003
Zagreb, 28. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 164/2004-2897