## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-219/1997 od 11. veljače 1998.

### NN 31/1998 (6.3.1998.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-219/1997 od 11. veljače 1998.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu dopredsjednik Suda Jurica Malčić
te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović, mr.
Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen
Žuvela, odlučujući o prijedlogu Zvonimira Šoštarića iz Čazme, zastupanog
po punomoćniku Radovanu Dožudiću, odvjetniku, na sjednici održanoj dana
11. veljače 1998. godine, donio je slijedeće

## **RJEŠENJE**

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka ocjene suglasnosti
s Ustavom Republike Hrvatske, članka 103. Zakona o stambenim odnosima ("Narodne
novine", broj 51/85, 42/86, 37/88, 47/89, 22/90, 22/92, 58/93 i 70/93)
u dijelu u kojem je ostao na snazi temeljem odredbe članka 52. stavka 1.
Zakona o najmu stanova ("Narodne novine", broj 91/96).

II. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Zvonimir Šoštarić iz Čazme, zastupan po punomoćniku Radovanu Dožudiću,
odvjetniku, podnio je prijedlog za ocjenu ustavnosti članka 103. Zakona
o stambenim odnosima ("Narodne novine", broj 51/85, 42/86, 37/88, 47/89,
22/90, 22/92, 58/93, 70/93, 91/96 i 99/96), u dijelu u kojem je ostao na
snazi temeljem članka 52. stavka 1. Zakona o najmu stanova ("Narodne novine",
broj 91/96).

Članak 103. Zakona o stambenim odnosima glasi:

*"Ako radniku koji koristi stan za službene potrebe prestane radni
odnos, a ne iseli se iz stana, stambeni će organ na prijedlog davaoca stana
rješenjem narediti iseljenje.*

*Žalba protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka ne zadržava izvršenje
rješenja."*

Predlagatelj smatra da su osporene odredbe nesuglasne s ustavnim načelima
vladavine prava, diobe vlasti i jednakosti svih pred zakonom i pred sudovima
i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti te navodi da
je zbog istih razloga Ustavni sud već ukinuo odredbe članka 70. i 94. Zakona
o stambenim odnosima (U-I-130/1995 i U-I-892/1994, objavljene u "Narodnim
novinama", broj 99/96 od 26. studenoga 1996.), čija pravna priroda da je
identična odredbama članka 103.

Ističe da se radi o protivnim interesima dviju strana koje su u sporu
građanskopravne prirode za čije rješavanje trebaju biti nadležni sudovi,
a postupak po članku 103. da je pretjerano sumaran i protivan pravnim standardima
za zaštitu spornih građanskih prava.

Predlaže ukinuti odredbe članka 103. Zakona o stambenim odnosima u dijelu
u kojem su ostale na snazi temeljem odredbe članka 52. stavka 1. Zakona
o najmu stanova.

Istovremeno predlaže, do donošenja konačne odluke o postupku ocjene
ustavnosti članka 103. Zakona o stambenim odnosima, privremeno obustaviti
od izvršenja zaključak o dozvoli izvršenja kojim je njemu određeno prisilno
iseljenje iz stana u Čazmi, M. Novačića 2.

Prijedlog nije osnovan.

Odredbom članka 103. stavka 1. Zakona o stambenim odnosima prvenstveno
je propisan uvjet zbog čijeg se nastupa osobi koja koristi stan za službene
potrebe može narediti iseljenje iz stana. Postojanje tog uvjeta, prestanka
radnog odnosa, utvrđuje se u drugom odgovarajućem postupku, pa kada nastup
tog uvjeta bude i utvrđen, upravno tijelo po prijedlogu davatelja stana,
samo donosi rješenje kojim naređuje iseljenje. Dakle pred upravnim tijelom
se ne raspravlja niti odlučuje o pravu na stan, već se samo naređuje iseljenje
temeljem nastupa propisanog uvjeta čije postojanje je utvrđeno u odgovarajućem
drugom postupku. Spor bi se eventualno mogao voditi samo o postojanju ili
nepostojanju činjenice prestanka radnog odnosa, no o tome se svakako u
primjeni osporenog članka pred upravnim tijelima ne može odlučivati.

Dakle, kada prestanak radnog odnosa bude od nadležnog tijela utvrđen,
upravno tijelo donosi samo rješenje o iseljenju, pa ovaj Sud smatra da
time nisu povrijeđena ustavna načela vladavine prava i diobe vlasti.

Riječ je, inače, o propisu koji je trebalo uskladiti s Ustavom Republike
Hrvatske sukladno odredbama Ustavnog zakona za provedbu Ustava Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 34/92 - pročišćeni tekst, 91/92, 62/93,
50/94, 105/95 i 110/96), no on je stupanjem na snagu Zakona o najmu stanova
u međuvremenu prestao vrijediti, osim iznimno, do dovršenja postupaka koji
su prema njemu pokrenuti prije no što je prestao vrijediti.

Primjena osporenih odredaba do dovršenja postupaka koji su pokrenuti
prije stupanja na snagu Zakona o najmu stanova, prema stajalištu ovog Suda,
nije nesuglasna s ustavnim načelom vladavine prava, jer se primjenom propisa
temeljem kojih je određeni postupak započet, sve do njegovog dovršenja,
upravo potvrđuje načelo vladavine prava posebno sa stajališta pravne sigurnosti
građana kao stranaka u postupku.

Navod predlagatelja da bi osporenim odredbama bilo povrijeđeno ustavno
načelo diobe vlasti iz istih razloga koje je ovaj Sud naveo u obrazloženjima
odluka kojima je ukinuo odredbe članka 70. i članka 94. Zakona o stambenim
odnosima, također nije osnovan. Naime, upravno tijelo primjenom osporenih
odredaba ne odlučuje o valjanosti pravne osnove useljanja u stan kao akta
raspolaganja stanom, već samo utvrđuje ima li ili nema osnove za donošenje
rješenja o iseljenju zbog činjenice čije se postojanje utvrđuje u drugom
postupku, pa kad temeljem tako utvrđene činjenice upravno tijelo samo donosi
rješenje o iseljenju, ne vrijeđa se time ustavno načelo diobe vlasti.

Inače, ustavno načelo diobe vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudbenu,
ne treba shvaćati i tumačiti doslovno. Svrha tog načela jest u sprječavanju
koncentracije ovlaštenja i političke moći unutar samo jedne od tih vlasti.
Ostvarenju te svrhe u suvremenim ustavnim sustavima različito se prilazi,
a svodi se na povjeravanje osnovnih državnih funkcija različitim državnim
tijelima, pri čemu su odnosi između državnih tijela koja obavljaju različite
državne funkcije različito uspostavljeni u pojedinim državama. U našem
sustavu trodiobe vlasti one se uzajamno nadziru i ograničavaju, ali i prožimaju,
pa tako, primjerice, zakonodavna vlast (Hrvatski državni sabor) donosi
propise o organizaciji, nadležnostima i postupanju sudbene vlasti, izvršna
vlast (Ministarstvo pravosuđa) bitno utječe na obavljanje sudske uprave,
sudbena vlast nadležna je nadzirati zakonitost akata izvršne vlasti, itd.

Stoga ni pozivanje predlagatelja na razloge zbog kojih je ovaj Sud ukinuo
odredbe članka 70. i 94. Zakona o stambenim odnosima, nije prihvatljivo
u ovom predmetu, jer se u primjeni osporenog članka ne odlučuje o pravnoj
valjanosti pravne osnove useljenja u stan kao akta raspolaganja stanom,
pa time ni o pravu na stan.

Konačno, navod predlagatelja da bi osporeni članak bio u nesuglasju
s načelom jednakosti svih pred zakonom i pred sudovima i drugim državnim
i inim tijelima koje imaju javne ovlasti, ovaj Sud također ne nalazi osnovanim,
jer je propisani uvjet za donošenje rješenja o iseljenju jednak za sve
u istoj pravnoj situaciji.

S obzirom da prijedlog za pokretanje postupka ocjene ustavnosti osporenih
odredaba nije prihvaćen, o prijedlogu predlagatelja za privremenu obustavu
izvršenja u smislu odredbe članka 18. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91), nije se raspravljalo niti odlučivalo.

Stoga je temeljem odredbe članka 45. stavka 1. Poslovnika Ustavnog suda
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94) odlučeno kao u izreci
ovog rješenja.

Objava ovog rješenja temelji se na odredbi članka 20. stavak 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-219/1997
Zagreb, 11. veljače 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**Jurica Malčić,** v. r.

Rješenje, NN 31/1998-373