## Zakon o izvozu robe s dvojnom namjenom

### NN 100/2004 (20.7.2004.), Zakon o izvozu robe s dvojnom namjenom

# HRVATSKI SABOR

1896

Na teme­lju članka 88. Ustava Republike
Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZVOZU ROBE S DVOJNOM NAMJENOM

Proglašavam Zakon o izvozu robe s dvojnom
namjenom, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 9. srp­nja 2004. godine.

Broj: 01-081-04-2447/2
Zagreb, 14. srp­nja 2004.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

## ZAKON

### O IZVOZU ROBE S DVOJNOM NAMJENOM

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Zakonom utvrđuju
uvjeti za izvoz robe s dvojnom namjenom, nadležnosti tijela državne uprave u
provedbi izvoza robe s dvojnom namjenom te prava i obveze izvoznika koji obav­ljaju
izvoz robe s dvojnom namjenom.

Članak 2.

Pojedini izrazi koji se
rabe u ovom Zakonu imaju sljedeće značenje:

– roba s dvojnom
namjenom znači robu, uključujući računal­ne programe i tehnologiju, koja se može
koristiti kako u civilne, tako i u vojne svrhe, te robu koja može biti
upotrijebljena u neeks­plozivne svrhe, ali i koja na bilo koji način može pomoći
u proizvodnji nuklearnog oružja ili drugih nuklearnih eksplozivnih naprava,

– izvoz znači carinskim
propisima uređen carinski postupak prema robi s dvojnom namjenom koja trajno
ili privremeno na­puš­ta carinsko područje Republike Hrvatske, uključujući i
ponov­ni izvoz takve robe. Izvoz znači i prijenos računalnog programa i
tehnologije putem elektroničkih medija, telefaksom ili telefonom na područje
izvan Republike Hrvatske, a odnosi se i na usmeni prijenos tehnologije
telefonom samo ukoliko je tehnologija sadr­žana u dokumentu čiji je bitan dio
pročitan putem telefona ili opisan putem telefona na način da se postigne isti
rezultat,

– izvoznik je pravna
ili fizička osoba – obrtnik sa sjedištem, odnosno boravištem na teritoriju
Republike Hrvatske ili fizička osoba s prebivalištem u Republici Hrvatskoj.

Članak 3.

(1) Propis o robi koja
se u smislu ovoga Zakona smatra robom s dvojnom namjenom donosi Vlada Republike
Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vlada) na prijedlog ministarstva nadležnog za
gospodarstvo (u daljnjem tekstu: Ministarstvo).

(2) U pripremi
prijedloga propisa iz stavka 1. ovoga članka Ministarstvo surađuje s tijelima
državne uprave u čijoj je nadležnosti provedba izvoza robe s dvojnom namjenom,
znanstvenim ustanovama i gospodarskim subjektima, u skladu s preuzetim međunarodnim
obvezama.

Članak 4.

Ako nije drugačije uređeno
ovim Zakonom, na postupke iz­da­vanja izvoznih dozvola za robu s dvojnom
namjenom (u daljnjem tekstu: izvozna dozvola) primjenjivat će se zakon kojim se
uređuje opći upravni postupak.

II. IZVOZNE DOZVOLE

Članak 5.

(1 ) Roba s dvojnom namjenom može se izvoziti
samo na temelju izvozne dozvole koju izdaje Ministarstvo.

(2) Izvozna dozvola potrebna je i kada se radi o
izvozu robe koja nije navedena u propisu iz članka 3. ovoga Zakona, ali je
Ministarstvo obavijestilo izvoznika:

– o robi koja jest ili bi mogla biti, u
cijelosti ili u dijelovima, upotrijebljena za razvoj, proizvodnju, upravljanje,
djelovanje, odr­ža­­vanje, skladištenje, otkrivanje, identifikaciju ili širenje
kemij­skog, biološkog ili nuklearnog oružja, odnosno za razvoj, proizvodnju,
održavanje i skladištenje projektila koji su sposobni nositi kemijsko, biološko
ili nuklearno oružje,

– o robi koja je namijenjena ili nabavljena u državi
prema kojoj se provode sankcije Vijeća sigurnosti UN-a, odnosno akcije na
temelju odluke Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS) ili
Europske unije,

– o robi koja jest ili bi mogla biti, u
cijelosti ili u dijelovima, upotrijebljena za vojne svrhe.

(3) Ako izvoznik zna ili bi morao znati da roba
koju namjerava izvoziti nije navedena u propisu iz članka 3. ovoga Zakona, a
namijenjena je u cijelosti ili u dijelovima za bilo koju od namjena navedenih u
stavku 2. ovoga članka, mora o tome obavijestiti Ministarstvo koje će odlučiti
je li za taj izvoz potrebna izvozna dozvola.

Članak 6.

(1) Zahtjev za izdavanje izvozne dozvole podnosi
se Mini­tarstvu.

(2) Oblik i sadržaj
obrasca zahtjeva za izdavanje izvozne dozvole, te popis dokumenata koji se
prilažu uz zahtjev, propisuje ministar nadležan za gospodarstvo (u daljnjem
tekstu: ministar).

Članak 7.

(1) Ministarstvo izdaje
izvoznu dozvolu na temelju prijedloga povjerenstva.

(2) Povjerenstvo
imenuje ministar, a čine ga predstavnici ministarstava nadležnih za vanjske
poslove, unutarnje poslove, obranu, carinu i gospodarstvo, te ovisno o krajnjem
korisniku i vrsti robe i predstavnici drugih tijela.

(3) Uz prijedloge iz
stavka 1. ovoga članka, povjerenstvo daje i stručno mišljenje Ministarstvu o
označavanju i razvrstavanju robe s dvojnom namjenom.

(4) Stručne i
administrativne poslove za povjerenstvo obav­lja Ministarstvo.

(5) Povjerenstvo donosi
poslovnik o svom radu.

Članak 8.

(1) Ministarstvo izdaje izvoznu dozvolu za svaki
pojedinačni izvoz.

(2) Iznimno od stavka 1. ovoga članka,
Ministarstvo može izdati izvozniku opću izvoznu dozvolu za izvoz istovrsne
robe, za jednu ili više država, a uzimajući u obzir vrstu robe s dvojnom
namjenom, vrstu i dugoročnost izvoznih poslova te državu u koju se ta roba
izvozi.

(3) Dozvola iz stavka 2. ovoga članka izdaje se
s rokom važenja do jedne godine, a na zahtjev izvoznika može se produžiti za još
šest mjeseci.

Članak 9.

(1) O zahtjevu za izdavanje izvozne dozvole
Ministarstvo odlučuje u roku do 60 dana od dana uredno podnesenog zahtjeva,
odnosno u roku 90 dana ako je u postupku izdavanja dozvole potrebno izvršiti
dodatne provjere.

(2) U postupku izdavanja izvozne dozvole
Ministarstvo i povjerenstvo iz članka 7. ovoga Zakona dužni su voditi računa o
vanjskopolitičkim, sigurnosnim, obrambenim i gospodarskim interesima Republike
Hrvatske, te o preuzetim međunarodnim obvezama.

Članak 10.

(1) Ministarstvo će odbiti zahtjev za izdavanje
izvozne dozvole ako utvrdi da izvoz robe s dvojnom namjenom:

– ugrožava izvršavanje međunarodnih obveza
Republike Hrvatske,

– ugrožava sigurnost ili obrambene interese
Republike Hrvat­ske ili je u suprotnosti s njenom strategijom nacionalne
sigurnosti,

– u suprotnosti s vanjskopolitičkim ili
gospodarskim interesom Republike Hrvatske,

– omogućava izbijanje i nastavak oružanih sukoba
u državi krajnje upotrebe robe,

– omogućava upotrebu robe za poticanje nemira u
državi krajnje upotrebe robe.

(2) Ministarstvo će odbiti zahtjev za izdavanje
izvozne dozvole ako roba ne odgovara podacima navedenima u zahtjevu, a izvoznik
ili proizvođač na zahtjev Ministarstva ne omoguće pregled robe ili dokumenata u
vezi s tom robom.

(3) Ministarstvo će odbiti zahtjev za izdavanje
izvozne dozvole za robu koja nije navedena u propisu iz članka 3. ovoga Zakona,
a u svrhu zaštite javne sigurnosti i ljudskih prava.

Članak 11.

(1) Ako država izvoznica robe s dvojnom namjenom
zahti­jeva za izvoz te robe uvoznu potvrdu nadležnog tijela Republike Hrvat­ske,
potvrdu o robi s dvojnom namjenom izdaje Ministarstvo.

(2) Oblik i sadržaj zahtjeva za izdavanje uvozne
potvrde, te dokaze koji se prilažu uz zahtjev propisuje ministar.

Članak 12.

(1) Ministarstvo može donijeti rješenje o
prestanku važenja izdane izvozne dozvole ako utvrdi da:

– jedan ili više uvjeta
na osnovi kojih je bila izdana izvozna dozvola više ne postoji,

– izvoznik ne postupa u
skladu s izvoznom dozvolom.

(2) Ministarstvo može
poništiti izvoznu dozvolu ako utvrdi da je dozvola bila izdana na temelju netočnih
ili nepotpunih podataka, a da je podnositelj zahtjeva znao ili je morao znati
da su ti podaci netočni ili nepotpuni.

(3) Protiv rješenja
donesenih na temelju članka 9. i 10. ovoga Zakona i stavka 1. i 2. ovoga članka
nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

Članak 13.

(1) Dokumentacija koja je povezana s izvozom
robe s dvojnom namjenom mora sadržavati najmanje sljedeće podatke potrebne za
identifikaciju robe:

– opis robe na osnovi kojeg je moguće jednoznačno
razvrstati robu prema propisu iz članka 3. ovoga Zakona ili nomenklaturi
carinske tarife,

– količinu robe u mjernim jedinicama i neto težinu
robe,

– puni naziv i adresu izvoznika i bitne podatke
iz sudskog registra,

– puni naziv i adresu primatelja robe,

– namijenjenu krajnju upotrebu, te puni naziv i
adresu krajnjeg korisnika robe.

(2) Dokumentaciju iz
stavka 1. ovoga članka (narudžbe, račune, ugovore, otpremnice, dostavnice,
tovarne listove, pomorske tovarne listove i drugu dokumentaciju) izvoznik mora čuvati
najmanje pet godina od kraja kalendarske godine u kojoj je obavljen izvoz robe
s dvojnom namjenom.

(3) Ministar može
propisati i druge podatke koje mora sadržavati dokumentacija iz stavka 1. ovoga
članka.

Članak 14.

(1) Izvoznik je dužan u
roku od pet dana od dana izvoza robe s dvojnom namjenom obavijestiti
ministarstvo o izvozu, te navesti broj izvozne dozvole na temelju koje je izvoz
obavljen.

(2) Ako nakon izdavanja
izvozne dozvole dođe do kakve promjene poslovnih partnera, krajnjih korisnika,
namjeravane krajnje upotrebe i slično, izvoznik mora o tome pisano obavijestiti
Ministarstvo u roku od pet dana od dana nastanka ili saznanja za nastanak
promjene.

Članak 15.

(1) Ministarstvo vodi
evidenciju izdanih izvoznih dozvola i evidenciju obavljenih izvoza na temelju
tih dozvola te prikuplja i obrađuje podatke povezane s provedbom izvoza robe s
dvojnom namjenom.

(2) Za potrebe
obavljanja zadataka utvrđenih ovim Zakonom, Ministarstvo, u okviru svojih nadležnosti,
surađuje s međunarodnim organizacijama i nadležnim tijelima drugih država, te
im dostavlja odgovarajuće podatke u skladu s preuzetim obvezama Republike
Hrvatske.

Članak 16.

(1) Nadzor nad izvozom
robe s dvojnom namjenom i ocjenu sukladnosti robe s izvoznom dozvolom provodi
Ministarstvo financija – Carinska uprava Republike Hrvatske.

(2) U postupku
izdavanja izvozne dozvole i nakon izdavanja izvozne dozvole Ministarstvo može
kod izvoznika ili proizvođača obaviti pregled robe s dvojnom namjenom i
dokumentacije povezane s tom robom.

(3) U postupku pregleda
robe s dvojnom namjenom Ministarstvo može tražiti stručnu pomoć povjerenstva iz
članka 7. ovoga Zakona kako bi se ocijenila sukladnost robe s podacima
navedenim u zahtjevu.

(4) Ako Ministarstvo
financija – Carinska uprava Republike Hrvatske u provođenju nadzora iz stavka
1. ovoga članka utvrdi da su povrijeđene odredbe ovoga Zakona, rješenjem će
narediti u kojem se roku nepravilnosti moraju otkloniti.

Članak 17.

Ministarstvo financija
– Carinska uprava Republike Hrvatske nadzire ostvarenje izvoza robe s dvojnom
namjenom koji se obavlja na temelju izvozne dozvole, izdane sukladno članku 8.
ovoga Zakona, te o svojim nalazima polugodišnje pisano izvješćuje ministarstvo.

Nad ostalim oblicima
izvoza u smislu ovoga Zakona nadzor obavljaju i druga tijela državne uprave u
okviru svojih nedležnosti.

III. KAZNENE ODREDBE

Članak 18.

(1) Novčanom kaznom u iznosu od najviše 250%
vrijednosti izvoznog posla, ali ne manje od 50.000,00 kuna, kaznit će se za
prekršaj pravna i fizička osoba – obrtnik ako:

– izvozi robu s dvojnom namjenom bez izvozne
dozvole (članak 5. stavak 1., 2. i 3.),

– ne obavijesti Ministarstvo da je riječ o robi
s dvojnom namjenom (članak 5. stavak 3.),

– ne obavijesti Ministarstvo o promjeni u vezi s
namjeravanom krajnjom upotrebom robe s dvojnom namjenom do koje je došlo nakon što
je izvozna dozvola izdana (članak 14. stavak 2.).

(2) Novčanom kaznom u
iznosu od 50% vrijednosti izvoznog posla, ali ne manje od 10.000,00 kuna kaznit
će se za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka i odgovorna osoba u pravnoj osobi.

(3) Novčanom kaznom u
iznosu od 5.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj iz stavka 1.
ovoga članka i svaka druga fizička osoba.

(4) Za prekršaj iz
stavka 1. podstavka 1. ovoga članka, uz novčanu kaznu, može se izreći i zaštitna
mjera zabrane obavljanja djelatnosti izvoza robe s dvojnom namjenom u trajanju
najmanje šest mjeseci, a najviše godinu dana.

Članak 19.

(1) Novčanom kaznom u
iznosu od 50.000,00 do 100.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna i fizička
osoba – obrtnik ako:

– postupa suprotno odredbama članka 13. stavka
1., 2. i 3. ovoga Zakona,

– ne obavijesti Ministarstvo, ili ne obavijesti
na vrijeme, o obavljenom izvozu robe s dvojnom namjenom ( članak 14. stavak
1.).

(2) Novčanom kaznom u iznosu od 5.000,00 do
10.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka i odgovorna
osoba u pravnoj osobi.

(3) Novčanom kaznom u iznosu od 1.000,00 do
5.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka i svaka druga
fizička osoba.

IV. ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 20.

Propis iz članka 3. ovoga Zakona Vlada će
donijeti u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 21.

Propise iz članka 6. stavka 2. i članka 11.
stavka 2. ovoga Zakona ministar će donijeti u roku od tri mjeseca od dana
stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 22.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana
objave u »Narodnim novinama«, a primjenjuje se od 1. siječnja 2005.

Klasa: 331-02/04-01/01
Zagreb, 9. srpnja 2004.

HRVATSKI
SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Vladimir****Šeks****,** v. r.

Zakon, NN 100/2004-1896