## Pravilnik o načinu policijskog postupanja

### NN 81/2003 (17.5.2003.), Pravilnik o načinu policijskog postupanja

# MINISTARSTVO UNUTARNJIH POSLOVA

977

Na
temelju članka 128. i 129. stavka 2. podstavka 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10.,
11., 12. i 13. Zakona o policiji (»Narodne novine«, br. 129/00.) te članka 186.
stavka 7. Zakona o kaznenom postupku - pročišćeni tekst (»Narodne novine«, br.
62/03.), ministar unutarnjih poslova donosi

## PRAVILNIK

### O NAČINU POLICIJSKOG POSTUPANJA

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak
1.

Ovim
Pravilnikom propisuje se način policijskog postupanja i primjene zakonom
propisanih policijskih ovlasti.

Članak
2.

Policijski
službenik dužan je u obavljanju policijskih poslova ophoditi se uljudno prema
građanima.

Policijski
službenik dužan je prije primjene policijske ovlasti predstaviti se na
propisani način i priopćiti razloge primjene policijske ovlasti.

Policijski
službenik neće postupiti prema stavku 2. ovog članka u zakonom propisanim
slučajevima ako bi to moglo ugroziti postizanje cilja primjene policijske
ovlasti.

Članak
3.

Policijski
službenik o obavljenim policijskim poslovima te primijenjenim policijskim
ovlastima podnosi odgovarajuće izvješ­će neposredno nadređenom policijskom
službeniku.

II.
PROVJERA I UTVRĐIVANJE IDENTITETA OSOBA I PREDMETA

1.
PROVJERA IDENTITETA OSOBE

Članak
4.

Policijski
službenik provodi provjeru identiteta osobe uvidom u njenu osobnu iskaznicu,
vozačku dozvolu, putnu ili drugu javnu ispravu s fotografijom izdanu od
ovlaštenih državnih tijela.

Provjera
identiteta osobe koja nije dužna posjedovati javnu ispravu navedenu u stavku 1.
ovoga članka, može se provesti i uvidom u drugu ispravu s fotografijom.

Provjera
identiteta osobe koja nema kod sebe javnu ispravu navedenu u stavku 1. ovoga
članka, može se provesti i na temelju vjerodostojnog iskaza osobe čiji je
identitet provjeren.

Članak
5.

Policijski
službenik prilikom provjere identiteta osobe mora biti pripravan da spriječi
eventualni napad ili bijeg osobe čiji se identitet provjerava.

2.
UTVRĐIVANJE IDENTITETA OSOBE

Članak 6.

Utvrđivanjem identiteta osobe provjeravaju se odnosno
utvrđuju pravna, stvarna i tjelesna svojstva po kojima se osoba razlikuje od
drugih osoba.

Utvrđivanje identiteta osobe se provodi u
slučajevima:

1. kad se identitet ne može utvrditi provjerom ili

2. kad postoji sumnja u vjerodostojnost isprava ili
iskaza ili

3. na zahtjev suda, državnog odvjetnika ili drugog
nadležnog tijela.

Identitet se utvrđuje i za mrtvo tijelo nepoznate
osobe.

Članak 7.

Utvrđivanje identiteta osobe provodi se korištenjem
metoda i sredstava kriminalističke tehnike i taktike te primjenom medicinskih i
drugih odgovarajućih postupaka, i to:

1. provjerom podataka o građanskom statusu osobe
(uvidom u javne isprave, matice rođenih, vjenčanih, umrlih i druge službene
evidencije);

2. uzimanjem otisaka papilarnih crta i usporedbom s
postoje­ćim otiscima;

3. fotografiranjem i usporedbom fotografije s
postojećom;

4. iskazom osoba koje ju mogu prepoznati izravno ili
predo­čenjem fotografija, odjeće, obuće i drugih predmeta koji mogu poslužiti
za utvrđivanje identiteta;

5. pomoću osobnog opisa;

6. pomoću utvrđivanja strukture DNA;

7. drugim raspoloživim metodama (superpozicija,
grafološko vještačenje, analiza glasa, zubna formula i dr.).

Metode i postupci utvrđeni stavkom 1. točkom 2., 6. i
7. ovoga članka mogu se primijeniti prilikom utvrđivanja identiteta osobe za
koju ne postoje osnove sumnje da je počinila kazneno djelo ili prekršaj
isključivo na temelju njenog pisanog pristanka. Policijski službenik dužan je,
prije davanja pristanka na potpis, osobi koja daje pristanak obrazložiti
razloge primjene ovlasti utvrđivanja identiteta.

3. PROVJERA
I UTVRĐIVANJE IDENTITETA PREDMETA

Članak
8.

Provjera
i utvrđivanje identiteta predmeta obavlja se kada postoji sumnja o identitetu
predmeta.

Provjerom
i utvrđivanjem identiteta predmeta utvrđuju se obilježja i svojstva predmeta po
kojima se on razlikuje od drugih istovrsnih predmeta (oblik, veličina, boja,
težina, kvaliteta, tvornič­ke oznake i dr.) te utvrđuje odnos između osobe ili
događaja i predmeta.

Članak
9.

Policijski
službenik zatražit će od osobe koja sudjeluje u postupku utvrđivanja identiteta
predmeta u smislu članka 8. ovog Pravilnika da opiše predmet i navede obilježja
i svojstva prema kojima se taj predmet razlikuje od drugih predmeta.

Policijski
službenik, po datom opisu predmeta, predočit će osobi iz stavka 1. ovog članka
predmet čiji se identitet utvrđuje, po mogućnosti zajedno s drugim predmetima
iste vrste.

4.
IZVJEŠĆIVANJE O UTVRĐIVANJU IDENTITETA OSOBA I PREDMETA

Članak
10.

U
izvješću o provedenom postupku utvrđivanja identiteta osobe ili predmeta mora
se naznačiti sredstvo ili metoda kojom je utvrđen identitet te podaci o osobi
koja je utvrdila identitet osobe ili predmeta.

III.
POZIVANJE OSOBA

Članak 11.

Osoba koju je policijski službenik ovlašten pozivati
sukladno odredbama Zakona o policiji, poziva se pisanim pozivom.

Maloljetna osoba poziva se pisanim pozivom putem
roditelja ili zakonskog zastupnika.

Pisani poziv obvezno sadrži:

- naziv ustrojstvene jedinice Ministarstva, mjesto i
adresa,

- broj i datum poziva,

- ime i prezime, datum rođenja, ime roditelja i
adresa osobe koja se poziva,

- datum, vrijeme i mjesto na koje se osoba poziva,

- razlog pozivanja osobe

- službeni pečat i potpis.

Članak 12.

Pisani poziv upućuje se poštom ili ga osobno
dostavlja policijski službenik.

Policijski službenik koji osobno dostavlja pisani
poziv, uručit će ga osobi na adresi stanovanja ili na drugom mjestu gdje osobu
zatekne.

Policijski službenik dužan je prije uručivanja poziva
provjeriti identitet osobe kojoj uručuje poziv.

Policijski službenik će, prilikom uručivanja poziva
na adresi stanovanja, osobi uručiti poziv na vratima stana te zatražiti
potpisivanje potvrde o prijamu poziva. Iznimno, ako je pozvan da uđe u stan,
policijski službenik može uručiti poziv i u stanu.

Ako primatelj ne zna pisati ili se nije u stanju
potpisati ili očigledno izbjegava primiti poziv, policijski službenik će o tome
sastaviti službenu bilješku te naznačiti dan i sat njena sastav­ljanja.

Članak 13.

Iznimno od odredbe članka 11. stavka 1. ovoga
Pravilnika, osoba će se pozvati usmeno ili putem sredstava za komunikaciju kada
postoji opasnost od odgode za obavljanje poslova za koje je policijski
službenik ovlašten pozivati sukladno odredbama Zakona o policiji.

Policijski
službenik o upućenom pozivu iz stavka 1. ovoga članka sastavlja službenu
zabilješku, a osobi koja se odazvala pozivu, na njeno traženje, izdaje o tome
pisanu potvrdu.

IV.
DOVOĐENJE

Članak
14.

Nalog o
dovođenju izvršavaju najmanje dva policijska služ­be­nika.

Prije izvršenja naloga o dovođenju, provjerit će se u
policijskim evidencijama postoje li podaci koji bi mogli ukazivati na
eventualni bijeg, pružanje otpora ili napad na policijskog službenika od strane
osobe koju treba dovesti.

Ukoliko postoje okolnosti iz stavka 2. ovoga članka,
dovo­đenje se može provesti samo na temelju prethodno izrađenog plana.

Plan iz stavka 3. ovog članka donosi neposredno
nadređeni policijski službenik.

Članak 15.

Policijski službenik provjerit će identitet osobe
koju treba dovesti te će joj uručiti dovedbeni nalog i pozvati je da pođe s
njim.

Policijski službenik osobu koja odbije poći s njim
dovest će prisilno.

Policijski službenik vezat će osobu koja pruža otpor
dovo­đenju, odnosno pokuša bijeg ili napad na policijskog službenika ili se
opravdano pretpostavlja da će to učiniti.

Policijski službenik nije dužan prethodno uručiti dovedbeni
nalog i pozvati osobu iz stavka 3. ovoga članka da pođe s njim ako opravdano
pretpostavlja da će pokušati bijeg, pružiti otpor ili da postoji mogućnost
napada.

Članak 16.

Policijski službenik dužan je osobu koju dovodi
upoznati s razlozima dovođenja, pravu na obavještavanje obitelji ili drugih
osoba kao i o pravu na branitelja te ju upozoriti da ovo pravo ne obvezuje
policijskog službenika na odgodu dovođenja.

Članak 17.

Policijski službenik pregledat će osobu koju dovodi
radi pronalaženja i oduzimanja predmeta pogodnih za napad ili samo­ozljeđivanje.

Policijski službenik oduzete predmete iz stavka 1.
ovoga članka predaje tijelu kojem se osoba dovodi.

Policijski službenik neće postupiti na način
predviđen stav­kom 2. ovoga članka ako je kod osobe pronašao oružje, već će
oduzeto oružje pohraniti u nadležnoj ustrojstvenoj jedinici policije i
postupiti sukladno propisima o oružju.

Članak 18.

Policijski službenik će bez pisanog naloga dovesti u
policijsku postaju na čijem području je zatečena osobu kojoj je potrebno
utvrditi identitet sukladno članku 6. stavku 2. točki 1. i 2. ovoga Pravilnika.

Članak
19.

Dovođenje
se, u pravilu, obavlja službenim vozilom.

Iznimno
od stavka 1. ovoga članka, ako se osoba dovodi jav­nim prijevoznim sredstvom, u
pravilu se smješta izdvojeno od ostalih putnika.

Način
smještaja policijskih službenika i osobe koju dovode u zrakoplovu ili plovilu
određuje se u suradnji sa zapovjednikom zrakoplova ili plovila.

Članak
20.

Dovođenje
maloljetnika obavlja se u građanskoj odjeći i službenim vozilom bez policijskih
oznaka.

Iznimno
od stavka 1. ovog članka, a u slučaju kad su ispu­njeni uvjeti za dovođenje bez
naloga, dovođenje maloljetnika mogu obaviti i policijski službenici u odori.

Članak
21.

Ako se
osoba koju treba dovesti tijekom izvršenja naloga o dovođenju pozove na
imunitet, policijski službenik provjerit će vjerodostojnost isprave kojom se
dokazuje postojanje imuniteta.

Policijski
službenik koji je utvrdio postojanje imuniteta u smislu stavka 1. ovoga članka
zastat će s postupanjem i o tome odmah izvijestiti neposredno nadređenog
policijskog službenika i izdavatelja naloga za dovođenje te sastaviti službenu
zabilješku.

Članak
22.

Kad se
osoba dovede sudu ili drugom državnom tijelu bez pisanog naloga, policijski
službenik će nadležnoj osobi toga tijela podnijeti pisanu obavijest o
dovođenju. Obavijest se može dati i usmeno na zapisnik.

Policijski
službenik zatražit će od nadležnog tijela iz stavka 1. ovoga članka pisanu
potvrdu o vremenu predaje dovedene osobe.

V.
TRAGANJE ZA OSOBAMA I PREDMETIMA

Članak
23.

Policijski
službenik zaprimit će prijavu o nestanku osobe ili predmeta na zapisnik.

Policijski službenik dužan je odmah poduzeti potrebne
mjere u svrhu pronalaska osobe ili predmeta za kojima se traga.

Policijski službenik će o poduzetim radnjama iz
stavka 2. ovog članka sastaviti zabilješku, koja se zajedno sa zapisnikom iz
stavka 1. ovoga članka ulaže u spis potrage.

Policija će o poduzetim mjerama iz stavka 2. ovog
članka obavijestiti podnositelja prijave u roku od trideset dana od dana
zaprimljene prijave.

Članak 24.

Policija raspisuje potragu i objavu za osobama i
predmetima na informacijskom sustavu i objavljivanjem u registru potraga.

Policijski službenici prilikom preuzimanja službe
upoznaju se sa objavljenim potragama i objavama, a po potrebi, prije upućivanja
na izvršenje zadaća, dat će im se na uvid i fotografije osoba za kojima se
traga.

Članak 25.

Ministarstvo u sjedištu ustrojava:

- evidenciju potraga,

-
evidenciju objava za osobama i

-
evidenciju objava za predmetima.

U
evidenciju iz stavka 1. podstavka 1. i 2. ovog članka unose se sve važeće
potrage, objave i tjeralice za osobama prema abeced­nom redu.

Evidencija
iz stavka 1. podstavka 1. i 2. ovog članka sadrži prezime (za žene i djevojačko
prezime) i ime osobe, fotografiju odnosno fotorobot, ime jednog od roditelja,
datum rođenja, broj akta i naziv tijela koje ga je izdalo te mjere koje je
potrebno poduzeti.

Evidencija
iz stavka 1. podstavka 3. ovog članka sadrži identifikacijske podatke o
predmetima.

Članak
26.

Potraga
i objava raspisana u skladu s posebnim zakonom ostaje na snazi dok tijelo koje
je tražilo njeno raspisivanje ne povuče nalog.

Policija
je svakih šest mjeseci dužna provjeriti postojanje razloga zbog kojih je
raspisana potraga na temelju članka 36. stav­ka 3. točke 1. Zakona o policiji.

VI.
DAVANJE UPOZORENJA I ZAPOVIJEDI

Članak
27.

Policijski
službenik davanjem upozorenja osobi ukazuje da ona svojim ponašanjem,
djelovanjem ili propuštanjem određene radnje može dovesti u opasnost svoju
sigurnost ili sigurnost druge osobe ili sigurnost imovine ili do počinjenja
kaznenog djela ili prekršaja, odnosno do nastanka drugih štetnih posljedica.

Policijski službenik davanjem upozorenja ukazat će i
na postojanje drugih izvora opasnosti.

Članak 28.

Policijski službenik davanjem zapovijedi obvezuje
osobu na određeno ponašanje, djelovanje ili propuštanje određene radnje u
slučajevima utvrđenim Zakonom o policiji.

Policijski službenik prije izdavanja zapovijedi
upozorit će osobu da će u slučaju nepostupanja po zapovijedi, odnosno odbijanja
postupanja po zapovijedi, uporabiti zakonom predviđeno sredstvo prisile.

Policijski službenik može zapovijediti samo ono
ponašanje, djelovanje ili propuštanje određene radnje o kojima izravno ovisi
izvršenje policijskog posla i to samo za vrijeme koje je nužno za obavljanje
tog posla.

Članak 29.

Upozorenja i zapovijedi se daju usmeno, pisano,
svjetlosnim ili zvučnim znakom ili signalom ili na drugi pogodan način te
moraju biti zakonita, razumljiva i kratka.

VII.
UPORABA SREDSTAVA PRISILE

1.
OSNOVNE ODREDBE

Članak
30.

Policijski
službenik smije uporabiti sredstva prisile iz razloga propisanih Zakonom o
policiji, ako mjere upozorenja i zapovijedi ne jamče uspjeh.

Policijski
službenik u slučaju iz stavka 1. ovoga članka uporabit će ono sredstvo prisile
koje će s najblažim posljedicama prema osobi prema kojoj postupa jamčiti uspjeh
policijskog posla.

Članak 31.

Policijski službenik će bez odgode pružiti prvu i
organizirati liječničku pomoć vidljivo ozljeđenoj osobi prema kojoj su
uporabljena sredstva prisile.

Policijski službenik će osobi prema kojoj su
uporabljena sred­stva prisile ponuditi organiziranje liječničke pomoći i u
slučaju kada na njoj nema vidljivih ozljeda.

Pružanje liječničke pomoći mora se organizirati i u
slučaju kada osoba prema kojoj su uporabljena sredstva prisile takvu pomoć
zatraži tijekom primjene službenih mjera i radnji, neovisno o tome je li ranije
ponuđenu pomoć odbila.

2.
UPORABA TJELESNE SNAGE

Članak 32.

Policijski službenik ima pravo uporabiti tjelesnu
snagu radi svladavanja otpora osobe koja remeti javni red i mir ili koju treba
dovesti, zadržati ili uhititi kao i radi odbijanja napada na sebe ili drugu
osobu ili na objekt ili prostor koji osigurava.

Uporabom tjelesne snage smatra se udarac, zahvat i
druge vještine obrane ili napada kojima se prisiljava na poslušnost osoba koja
svojim postupkom onemogućava izvršenje policijskog posla ili napada na
policijskog službenika, na osobu koju osigurava policijski službenik, na drugu
osobu ili objekt.

Policijski službenik dužan je prestati sa uporabom
tjelesne snage kad prestane napad ili otpor.

Članak 33.

Otporom se u smislu članka 32. st. 1. ovoga
Pravilnika smatra svako suprotstavljanje zapovijedi policijskog službenika
izdanoj radi održavanja ili uspostavljanja narušenog javnog reda i mira,
udaljavanja s mjesta događaja, privremenog ograničenja kretanja, dovođenja,
zadržavanja ili uhićenja, kao i radi obav­ljanja drugih policijskih poslova.

Otpor može biti aktivan i pasivan.

Aktivan otpor postoji kad osoba pruža otpor uporabom
oružja, oruđa, drugih predmeta ili tjelesnom snagom i na taj način onemogućava
policijskog službenika u obavljanju policijskog posla. Aktivnim otporom smatra
se i poticanje na otpor.

Pasivan otpor postoji kad osoba ne postupi po
zapovijedi ili se stavi u takav položaj kojim onemogućava izvršenje policijskog
posla (legne, klekne, uhvati se za osobu ili neki predmet i sl.).

3.
UPORABA PALICE

Članak 34.

Uporaba palice je teži oblik uporabe tjelesne snage.

Policijski službenik neće uporabiti palicu prema djeci,
trudnicama u vidljivom stanju trudnoće, starijim i vidljivo bolesnim ili
nemoćnim osobama, duševnim bolesnicima i težim invalidima, osim ako takva osoba
izravno ugrožava život policijskog službenika ili druge osobe.

Policijski službenik u pravilu neće uporabiti palicu
prema osobi koja pruža pasivni otpor, osim ako se takav otpor ne može svladati
na drugi način.

4.
UPORABA SREDSTAVA ZA VEZIVANJE

Članak 35.

Uporaba sredstava za vezivanje je ograničavanje
pokretljivosti tijela, osobito ruku i/ili nogu, u pravilu lisicama, a iznimno i
drugim prikladnim sredstvom (remen, uže i sl.), osobi koja pruža otpor,
pokušava napasti, pobjeći ili se samoozljediti.

Policijski službenik uporabit će sredstva iz stavka
1. ovog članka na način da sredstvo za vezivanje neće nanijeti nepotrebne
tjelesne ozljede vezanoj osobi.

Policijski službenik ne smije jednim sredstvom za
vezivanje istodobno vezati dvije osobe različitog spola.

5.
UPORABA UREĐAJA ZA PRISILNO ZAUSTAVLJANJE VOZILA

Članak 36.

Uređaj za prisilno zaustavljanje vozila postavlja se
uz poduzimanje mjera upozorenja.

Ispred uređaja za prisilno zaustavljanje vozila,
policijski službenik je dužan u približno jednakim razmacima, na udaljenosti od
240 do 300 m iz smjera nailaska vozila, postaviti prometne znakove ovim redoslijedom:
»Opasnost na cesti!«, »Zabrana pretjecanja!«, »Ograničenje brzine 40 km/h!«,
»Zabrana prolaska bez zaustavljanja - Stop, policija!«.

Prilikom postavljanja uređaja za prisilno
zaustavljanje vozila ne smije se dovoditi u opasnost život i sigurnost ostalih
sudionika u prometu.

6.
UPORABA SLUŽBENOG PSA

Članak 37.

Službeni (posebno izvježbani) pas se kao sredstvo
prisile može koristiti samo pod nadzorom stručno osposobljenog policijskog
službenika (vodiča pasa), na način kojim se neće izazvati uznemirenost građana.

Policijski službenik je dužan prije uporabe upozoriti
osobu da će prema njoj uporabiti službenog psa kao sredstvo prisile ukoliko ne
postupi po izdanoj zapovijedi.

Upozorenje iz stavka 2. ovog članka neće se dati kada
bi to s obzirom na okolnosti konkretnog slučaja onemogućilo izvršenje službenog
zadatka.

Članak 38.

Službeni pas se kao sredstvo prisile u pravilu
koristi uz uporabu zaštitne košare i to u slučajevima kada su ispunjeni uvjeti
za uporabu tjelesne snage i palice.

Iznimno, ako su ispunjeni Zakonom o policiji
propisani uvjeti za uporabu vatrenog oružja, službeni pas se kao sredstvo
prisile može koristiti i bez zaštitne košare.

Članak 39.

Ukoliko u obavljanju policijskog posla službeni pas
ostane bez nadzora vodiča, drugi policijski službenik dužan je poduzeti
potrebne mjere radi sprječavanja daljnje uporabe službenog psa kao sredstva
prisile.

7.
UPORABA SLUŽBENOG KONJA

Članak
40.

Službeni
konj smije se uporabiti samo pod nadzorom stručno osposobljenog policijskog
službenika (jahač konja).

Policija
smije uporabiti službenog konja kao sredstvo prisile samo radi uspostavljanja
narušenoga javnog reda i mira.

8.
UPORABA VATRENOG ORUŽJA

Članak 41.

Ako policija u obavljanju policijskih poslova
utvrđenih Zakonom o policiji, ili u provođenju izvida kaznenih djela dođe do
saznanja koja upućuju na to da će osoba prema kojoj se treba primijeniti
policijska ovlast pružiti oružani otpor, prije primjene policijskih ovlasti
sastavit će se plan postupanja.

Planom iz stavka 1. ovog članka odredit će se potreban
broj policijskih službenika, njihovo naoružanje, zaštitna oprema, stupanj
pripravnosti za uporabu vatrenog oružja i drugi elementi u ovisnosti od
prosudbe te odrediti neposredni rukovoditelj nadležan za provođenje planiranih
mjera.

Policijski službenik koji sudjeluje u provedbi plana
iz stavka 1. ovog članka mora biti upoznat s prosudbom očekivanog otpora,
situacijskim planom, rasporedom i zadaćama drugih policijskih službenika te
vlastitom službenom zadaćom.

Policijski službenik iz stavka 3. ovog članka vatreno
oružje može upotrijebiti samo po zapovijedi neposrednog rukovoditelja.

Iznimno od stavka 4. ovog članka, policijski
službenik smije uporabiti vatreno oružje i prije izdane zapovijedi za uporabu
vatrenog oružja ako je uporaba vatrenog oružja jedino sredstvo za obranu od
izravnog napada ili opasnosti.

Članak 42.

Ako okolnosti upućuju na postojanje uvjeta za
zakonitu uporabu vatrenog oružja, policijski službenik pripremit će vatreno
oružje za uporabu umetanjem streljiva u cijev prije upućivanja usmenih
upozorenja propisanih člankom 62. stavkom 3. Zakona o policiji.

Policijski službenik u okolnostima iz stavka 1. ovog
članka postavit će se u položaj koji mu pruža optimalnu sigurnost i omogućuje
sigurnu uporabu vatrenog oružja te će usmjeriti vatreno oružje prema osobi
prema kojoj ga namjerava upotrijebiti.

Policijski službenik iz stavka 2. ovog članka, nakon
datih usmenih upozorenja (»stoj policija!«, »stoj pucat ću!«), a neposredno
prije uporabe vatrenog oružja, ako to okolnosti dopuštaju, može pucanjem u zrak
upozoriti osobu o namjeri uporabe vatrenog oružja kao sredstva prisile.

Policijski službenik tijekom pripravnosti za uporabu
vatrenog oružja ne smije vatreno oružje usmjeravati prema drugim osobama, a
odmah po prestanku okolnosti iz stavka 1. ovog članka dužan je izvaditi
streljivo iz cijevi.

Članak 43.

Policijski službenik neće dati usmena upozorenja
navedena u članku 42. stavku 3. ovoga Pravilnika ukoliko bi se time dovelo u
pitanje izvršenje službene zadaće.

Članak
44.

Pucanje
u zrak od strane policijskog službenika radi traženja pomoći ne smatra se u
smislu ovoga Pravilnika uporabom vatrenog oružja kao sredstva prisile.

Članak
45.

Popis
kaznenih djela iz članka 62. stavka 2. točke 2. i 3. Zakona o policiji zbog
kojih policijski službenik ima pravo uporabiti vatreno oružje tiska se uz ovaj
Pravilnik i njegov je sastavni dio.

9.
UPORABA VATRENOG ORUŽJA PREMA ŽIVOTINJAMA

Članak
46.

Policijski
službenik može uporabiti vatreno oružje prema životinjama ako na drugi način
nije moguće odbiti izravni napad na život ljudi ili otkloniti opasnost za
zdravlje ljudi.

Članak
47.

Kada
veterinar ili druga osoba nije u mogućnosti poduzeti odgovarajuću mjeru,
vatreno oružje se uz suglasnost posjednika životinje i veterinara smije
uporabiti i prema bolesnoj ili teško ozlijeđenoj životinji:

1. čije
bi liječenje bilo dugotrajno i povezano s patnjama, a ishod liječenja
neizvjestan,

2. koja
uslijed zarazne bolesti i/ili razdraženosti izazvane bolovima može ugroziti
život ili zdravlje ljudi,

3. koja
je uslijed neizlječive i /ili zarazne bolesti opasna za okolinu.

Vatreno
oružje se pod uvjetima iz stavka 1. ovoga članka iznimno može uporabiti samo uz
suglasnost veterinara, ukoliko suglasnost posjednika životinje nije moguće
zatražiti ili se radi o životinji koja se ne nalazi u posjedu neke osobe.

10.
UPORABA VATRENOG ORUŽJA U PROGONU PLOVILA

Članak
48.

Policijski
službenik ovlašten je u progonu plovila uporabiti vatreno oružje radi
zaustavljanja plovila koje nije postupilo po nesumnjivo primljenoj zapovijedi
za zaustavljanje.

Znak za
zaustavljanje plovila daje se vidljivim svjetlosnim i zvučnim signalima ili
znacima međunarodnog signalnog kodeksa, na udaljenosti koja omogućuje da se s
plovila kojem je upućen može vidjeti odnosno čuti.

Zaustavljanje
plovila može se zapovijediti i uporabom sredstava veze.

Prije
izdavanja zapovijedi o zaustavljanju plovila, policijski službenik dužan je
utvrditi zemljopisnu poziciju plovila određivanjem koordinata. Pozicija manjih
plovila namijenjenih športu i razonodi može se odrediti opisno.

Članak
49.

Ako se
plovilo nakon nesumnjivo primljene zapovijedi o zaustavljanju ne zaustavi,
policijski službenik započet će progon plovila.

Policijski
službenik dužan je o započetom progonu odmah izvijestiti
operativno-komunikacijski centar policijske uprave (u daljnjem tekstu
operativno-komunikacijski centar).

11.
UPORABA SREDSTAVA PRISILE PREMA SKUPINI

Članak
50.

Policijski
službenik ovlašten je protupravno okupljenoj skupini koja se protupravno ponaša
i prijeti da će izazvati nasilje uputiti zapovijed da se raziđe.

Zapovijed
iz stavka 1. ovoga članka upućuje se usmeno ili tehničkim sredstvom tako da se
omogući da većina okupljenih čuje zapovijed.

Ako se
skupina na zakonom propisanu zapovijed o razilaženju ne raziđe, po zapovijedi
načelnika policijske uprave ili policijskog službenika kojeg on ovlasti, prema
skupini se mogu uporabiti sredstva prisile.

12. UPORABA MLAZOVA VODE

Članak
51.

Uređaje
za izbacivanje mlazova vode dopušteno je koristiti radi uspostavljanja javnog
reda i mira narušenog u većem obimu.

Policijski
službenik ne smije uporabiti uređaje za izbacivanje mlazova vode veće snage
prema osobi izravnim udarcem mlaza vode veće snage sa udaljenosti koja može
ugroziti njen život.

13.
UPORABA POSEBNIH VRSTA ORUŽJA I EKSPLOZIVNIH SREDSTAVA

Članak
52.

Propisane
posebne vrste oružja i eksplozivnih sredstava dopušteno je uporabiti kada su
ispunjeni opći uvjeti za uporabu vatrenog oružja, na temelju članka 62. stavka
2. Zakona o policiji, a uporaba drugih vrsta oružja je neuspješna ili ne jamči
uspjeh.

14. POSEBNA VOZILA

Članak
53.

Posebna
vozila mogu se uporabiti samo radi osiguranja štiće­nih osoba, objekata, borbe
protiv diverzantsko-terorističkih skupina, rješavanja talačkih situacija,
uhićenja zabarikadiranih osoba i usmjeravanja osoba pri uspostavi javnog reda i
mira narušenog u većem obimu.

15. IZVJEŠĆIVANJE O UPORABI
SREDSTAVA PRISILE

Članak
54.

Policijski
službenik koji je uporabio kao i policijski službenik koji je zapovijedio
uporabu sredstava prisile dužan je o tome izvijestiti operativno dežurstvo
policijske postaje ili operativno komunikacijski centar i podnijeti pisano
izvješće nadležnom ruko­voditelju ustrojstvene jedinice.

Pisano
izvješće o uporabi sredstava prisile mora sadržavati: vrijeme i mjesto uporabe,
ime i osobne podatke osobe protiv koje je pojedino sredstvo prisile
uporabljeno, zakonsku osnovu i vrstu uporabljenog sredstva prisile, opće i
posebne uvjete pod kojima je sredstvo prisile uporabljeno, eventualno nastale
posljedice te ime i prezime policijskog službenika koji je sredstva prisile
uporabio odnosno zapovijedio njihovu uporabu.

Članak
55.

Policijski
službenik o postupanju vezanom uz pružanje pomo­ći osobi sastavlja izvješće.

Osoba
koja je odbila organiziranje liječničke pomoći potpisuje izvješće iz stavka 1.
ovoga članka.

Članak
56.

Rukovoditelj
iz članka 54. stavka 1. ovog Pravilnika dužan je odmah prikupiti potrebne
obavijesti o okolnostima uporabe sredstava prisile te ih zajedno s pisanim
izvješćem i mišljenjem dostaviti na ocjenu načelniku policijske uprave.

Načelnik
policijske uprave dužan je u roku 24 sata od prijama pisanog izvješća donijeti
ocjenu zakonitosti uporabe sredstava prisile.

Ravnatelj
policije donosi ocjenu zakonitosti uporabe sredstava prisile ako ih je uporabio
ili zapovijedio načelnik policijske uprave ili policijski službenik
Ministarstva u sjedištu.

Iznimno,
kada je policijski službenik uporabio samo sredstva za vezivanje, ako vezana
osoba nema vidljivih ozljeda i ne izjav­ljuje primjedbe na postupak policijskog
službenika, zakonitost njihove uporabe ocijenit će njegov neposredni
rukovoditelj.

VIII.
PRIVREMENO OGRANIČENJE SLOBODE KRETANJA

Članak 57.

Kriminalističko taktičke radnje privremenog
ograničenja slobode kretanja su:

1. blokada,

2. racija,

3. zasjeda,

4. potjera,

5. pregled određenih objekata i prostora.

Članak 58.

Odluku o privremenom ograničenju slobode kretanja na
odre­đenom prostoru ili objektu donosi načelnik policijske uprave ili osoba
koju on za to ovlasti.

Iznimno, odluku o primjeni mjera iz članka 57. ovog
Pravil­nika u slučaju potrebe osiguranja štićenja određenih i štićenih osoba,
donosi rukovoditelj ustrojstvene jedinice u sjedištu Ministarstva nadležan za
poslove osiguranja štićenih osoba.

Članak 59.

Na temelju donesenog Plana blokade, odluku o njezinoj
provedbi donosi šef smjene operativno-komunikacijskog centra odnosno
operativnog dežurstva policijske postaje.

Članak 60.

Planom racije i zasjede obvezno se predviđaju:
ciljevi, vrije­me provođenja, broj policijskih službenika, izravno nadležni
rukovoditelj, mjere, radnje i način na koji će svaki od njih tijekom
realizacije postupati, naoružanje i oprema, način i sredstva komuniciranja te
mogućnost uključivanja dodatnih snaga i sredstava.

Uz elemente plana iz stavka 1. ovoga članka planom
racije predviđaju se objekti i prostori u kojima će racija biti provedena, a
planom zasjede mjesto provođenja zasjede.

Plan racije i zasjede u pravilu se donosi u pisanom
obliku.

S obveznim sadržajem plana, izravno nadležni
rukovoditelj je dužan usmeno upoznati policijske službenike kod upućivanja u
raciju, odnosno zasjedu kao i u slučajevima da se iz razloga hitnosti s
provođenjem racije, odnosno zasjede započinje prije donošenja pisanog plana.

Članak
61.

Potjera
se poduzima iz razloga utvrđenih člankom 36. i 37. Zakona o policiji.

Policijski
službenik koji je započeo potjeru dužan je o tome što prije obavijestiti
operativno-komunikacijski centar odnosno operativno dežurstvo policijske
postaje.

Članak
62.

Pregled
određenih objekata i prostora poduzima se u preventivne i sigurnosne svrhe.

Pregled
određenih objekata i prostora poduzima se na temelju zapovijedi načelnika
policijske uprave ili osobe koju on za to ovlasti odnosno osobe iz članka 58.
stavka 2. ovog Pravilnika, a iznimno, u slučajevima propisanim člankom 37., 38.
i 48. Zakona o policiji i policijski službenik na vlastitu inicijativu.

Policijski
službenik koji poduzima pregled samoinicijativno, dužan je o obavljanju
pregleda obavijestiti operativno-komunikacijski centar odnosno operativno
dežurstvo policijske postaje.

IX.
ULAZAK U POSLOVNE PROSTORIJE I PREGLED POSLOVNE DOKUMENTACIJE

Članak 63.

Policijski službenik može ući u poslovni prostor,
određene objekte i prostorije državnih tijela i drugih pravnih osoba i fizičkih
osoba (u daljnjem tekstu: poslovni prostor) radi:

1. primjene ovlasti iz članka 48. Zakona o policiji,

2. primjene ovlasti iz članka 186. Zakona o kaznenom
postupku.

Članak 64.

Policijski službenik, nakon ulaska u poslovni
prostor, dužan je prije početka pregleda poslovnog prostora odnosno pregleda
ili uvida u poslovnu dokumentaciju i podatke javiti se odgovornoj osobi i
priopćiti joj razloge postupanja te u njenoj prisutnosti pristupiti pregledu
poslovnog prostora odnosno pregledu ili uvidu u poslovnu dokumentaciju.

Članak 65.

Policijski službenik ovlašten je po saznanju ili
zaprimljenoj dojavi o prisutnosti eksplozivne naprave ili druge opasnosti ući u
poslovni prostor i obaviti njegov pregled i pregled dokumentacije radi provjere
i otklanjanja opasnosti.

Policijski službenik može radi otklanjanja opasnosti
iz stav­ka 1. ovoga članka upozoriti prisutne osobe ili zapovijediti njihovo
udaljenje te za prijeko potrebno vrijeme privremeno ograničiti kretanje na
određenom prostoru.

X.
SNIMANJE NA JAVNIM MJESTIMA

Članak
66.

Odluku
o snimanju na javnim mjestima donosi načelnik policijske uprave.

Odluka
o snimanju javnih mjesta odnosno javnog okupljanja, kao i snimanju postupanja
policije na tom javnom mjestu javno će se priopćiti na pogodan način prije
početka snimanja.

Kad
postoji vjerojatnost da snimljeni materijal sadrži dokaze o počinjenju kaznenog
djela ili prekršaja, predat će se uz odgovarajuću prijavu državnom odvjetništvu
ili sudu.

XI.
PREGLED OSOBA, PREDMETA I PROMETNIH SREDSTAVA

Članak
67.

Policijski
službenik može obaviti pregled osobe, predmeta koje osoba nosi sa sobom i
prometnog sredstva radi pronalaska predmeta podobnih za napad ili
samoozljeđivanje.

Pregled
iz stavka 1. ovog članka policijski službenik može obaviti vizualno, dodirom,
uvidom u sadržaj, korištenjem teh­ničkih sedstava (ogledala, detektora i sl.)
odnosno službenog psa.

Članak 68.

Policijski
službenik će, u pravilu, osobu nad kojom se obav­lja pregled iz članka 67. ovog
Pravilnika izdvojiti od drugih osoba i prije započinjanja pregleda upoznati je
sa razlozima obavljanja pregleda.

Policijski
službenik neće postupiti prema stavku 1. ovog članka prilikom obavljanja
pregleda na javnim okupljanjima odnosno ako bi time doveo u pitanje njegovo
obavljanje ili ako bi takvim postupkom doveo u pitanje izvršenje službene
zadaće.

Članak 69.

Policijski službenik će prije obavljanja pregleda
predmeta odnosno prometnog sredstva pozvati osobu da omogući uvid u sadržaj
predmeta odnosno prometnog sredstva kojega će pregledati.

Ako osoba odbije omogućiti uvid u smislu stavka 1.
ovoga članka, policijski službenik će sam provjeriti sadržaj predmeta odnosno
prometnog sredstva kojeg pregledava.

Policijski službenik će pri nasilnom otvaranju
zatvorenog predmeta odnosno prometnog sredstva nastojati prouzročiti što manju
štetu, a nakon otvaranja, u slučaju nastanka štete, dužan je poduzeti mjere da
se nastala oštećenja fiksiraju fotografijom ili na drugi pogodan način.

Članak 70.

Kad policijski službenik tijekom pregleda iz članka
67. stav­ka 1. ovog Pravilnika, utvrdi da postoje okolnosti zbog kojih je
potrebno obaviti pretragu, zatražit će nalog nadležnog suda za provođenje te
radnje.

Policijski službenik prestat će sa zadržavanjem osobe
koju je potrebno pretražiti ukoliko se u roku od 6 sati ne pribavi nalog za
pretragu.

Članak 71.

Policijski službenici protueksplozijske zaštite
izvršit će protueksplozijske preglede svih paketa, poštanskih i drugih vrsta
pošiljaka upućenih policiji i na adrese štićenih osoba, objekata i prostora nad
kojima se provode mjere osiguranja.

XII.
TRAŽENJE I PRIKUPLJANJE PODATAKA I OBAVIJESTI

Članak
72.

Policijski
službenik podatke i obavijesti traži i prikuplja na osobnu inicijativu ili na
inicijativu i uz pomoć građana, tijela državne vlasti i pravnih osoba.

Policijski
službenik podatke i obavijesti iz stavka 1. ovoga članka prikuplja osobnim
zapažanjem kao i putem odgovarajućih izvora saznanja i korištenjem određenih
metoda i sredstava u skla­du sa zakonom i propisima donesenim na temelju
zakona.

Članak
73.

Policijski
službenik traži i prikuplja podatke i obavijesti od građana radi primjene
ovlasti propisanih zakonom na adresi njihova stanovanja, na njihovom radnom
mjestu, na drugom pogodnom mjestu ili u službenim prostorijama.

Članak
74.

Policijski
službenik u provedbi propisa o zaštiti mladeži, odnosno o sudovima za mladež,
prikuplja obavijesti od maloljetnih osoba i mlađih punoljetnika koji žive u
zajedničkom doma­ćinstvu s roditeljem ili zakonskim zastupnikom u prisutnosti
roditelja ili zakonskog zastupnika, u pravilu u domu maloljetne osobe ili
mlađeg punoljetnika.

Iznimno
od stavka 1. ovoga članka, prikupljanje obavijesti od maloljetnika smije se
obaviti i u školskim prostorima u prisutnosti ravnatelja škole ili pedagoga
odnosno psihologa kojeg on odredi, i to samo ako roditelj ne može ili ne želi
doći.

Prikupljanje
obavijesti od oštećenog djeteta ili maloljetnika u predmetima kazneno-pravne
zaštite djece i maloljetnika može se obavljati uz pomoć pedagoga, psihologa ili
druge stručne osobe.

XIII.
DAVANJE PODATAKA IZ POLICIJSKIH EVIDENCIJA

Članak
75.

Osoba na koju se odnose podaci koji su sadržani u
policijskim evidencijama, podnosi zahtjev za njihovim izdavanjem usmeno na
zapisnik.

Iznimno od stavka 1. ovog članka, zahtjev se može
podnijeti poštom, uz dostavljanje ovjerovljenog potpisa podnositelja zah­tje­va.

Zahtjev iz stavka 1. i 2. ovog članka mora biti
biljegovan prema odredbama Zakona o upravnim pristojbama.

Članak 76.

Policija podatke iz članka 75. ovog Pravilnika izdaje
u pisanom obliku i dostavlja ga podnositelju zahtjeva preporučenim pismom.

Ako zahtjev nije biljegovan u smislu članka 75.
stavka 3. ovog Pravilnika, policija će pozvati podnositelja zahtjeva da zahtjev
biljeguje ili dostavi dokaz o uplaćenoj pristojbi i upozoriti ga da će se u
suprotnom zahtjev odbaciti.

XIV.
JAVNO RASPISIVANJE NAGRADE

Članak
77.

Visina
nagrade za obavijest danu radi otkrivanja i uhićenja osobe koja je počinila
teže kazneno djelo određuje se:

- za
teže kazneno djelo za koja je zaprijećena kazna zatvora u trajanju do osam
godina - do 20.000,00 kn neto,

- za
teže kazneno djelo za koja je zaprijećena kazna zatvora u trajanju do petnaest
godina - do 50.000,00 kn neto,

- za
teža kaznena djela za koja je zaprijećena kazna dugotrajnog zatvora – do
100.000,00 kn neto.

Visina
nagrade za obavijest koja je dovela do pronalaska nestale osobe iznosi do
40.000,00 kn neto.

Visina
nagrade za obavijesti koje se traže u drugim opravdanim slučajevima, osim
slučajeva iz stavka 1. i 2. ovoga članka, iznosi do 10.000,00 kn neto.

Iznos
visine nagrade u svakom pojedinom slučaju utvrđuje ravnatelj policije uz
suglasnost ministra unutarnjih poslova i javno objavljuje prigodom raspisivanja
nagrade.

Ravnatelj
policije može predložiti ministru unutarnjih poslova raspisivanje nagrade u
iznosu većem od 100.000,00 kn neto ako se do tada raspisanom nagradom nije
postigla svrha.

Članak
78.

Ukoliko
okolnosti ukazuju na postojanje opasnosti po život, zdravlje, tjelesnu
nepovredivost, slobodu i imovinu osobe koja ostvaruje pravo na nagradu,
ravnatelj policije na prijedlog nadležnog rukovoditelja može odobriti isplatu
nagrade uz mjere prikrivanja identiteta primatelja nagrade.

Podaci
o identitetu primatelja nagrade pohranjuju se u spis predmeta i službena su
tajna.

XV.
ZAPRIMANJE PRIJAVA

Članak
79.

Policijski
službenik zaprimit će prijavu u pisanom obliku ili izjavljenu usmeno.

Usmeno
izjavljenu prijavu policijski službenik može zaprimiti u službenim prostorijama
Ministarstva ili izvan njih.

Policijski
službenik dužan je odmah sastaviti zapisnik o zaprimanju prijave kada je ona
zaprimljena u službenim prostorijama Ministarstva.

Zapisnik
iz stavka 3. ovoga članka sadrži:

1. naziv
ustrojstvene jedinice Ministarstva koja je primila prijavu, ime i prezime te
zvanje policijskog službenika koji je zaprimio prijavu i zapisničara, mjesto i
vrijeme primanja prijave te dovršenja zapisnika,

2.
osobne podatke prijavitelja te je li oštećen kažnjivim djelom,

3. opis
događaja (okolnosti, način, mjesto i vrijeme izvršenja i dr.),

4.
popis i detaljan opis otuđenih ili oštećenih predmeta te visinu štete, ako ju
je moguće utvrditi ili procijeniti i postavljeni imovinsko-pravni zahtjev,

5.
podatke koji ukazuju na osobu koja bi mogla biti poči­nitelj djela,

6.
dokaze kojima podnositelj prijave potvrđuje svoje navode ili pretpostavke,

7. upozorenje građaninu na posljedice lažnog
prijavljivanja.

Prije zaključenja, zapisnik će se pročitati
podnositelju te će se unijeti njegove primjedbe, odnosno konstatacija da je
zapisnik pročitan prije potpisivanja.

Kod kaznenih djela kod kojih se progon poduzima na
temelju prijedloga, u zapisnik se unosi i upozorenje da se podnošenje kaznene
prijave smatra prijedlogom kaznene prijave za progon.

Zapisnik o zaprimanju prijave potpisuje podnositelj
prijave, policijski službenik koji je zaprimio prijavu te zapisničar.

Kada se
prijava podnosi usmeno izvan službenih prostorija Ministarstva, o zaprimanju
kaznene prijave sastavlja se službena zabilješka, koja sadrži podatke iz stavka
4. ovoga članka.

Policijski
službenik sastavit će službenu zabilješku iz stavka 8. ovog članka i o prijavi
koju je usmeno zaprimio u prostorijama Ministarstva, ako je ona priopćena
telefonom ili drugim telekomunikacijskim uređajem.

Članak
80.

Kada
policijski službenik iz podnesene prijave kažnjivog djela ili na drugi način
dozna da postoje sumnje da je počinitelj kažnjivog djela mlađa punoljetna
osoba, maloljetna osoba ili dijete, dužan je poduzeti hitne i neodgodive mjere
i radnje te zatražiti dalje postupanje posebno osposobljenih službenika za
poslove suzbijanja maloljetničke delinkvencije.

Policijski
službenik postupit će prema stavku 1. ovog članka i u slučaju kada je osoba
oštećena kaznenim djelom iz članka 117. Zakona o sudovima za mladež maloljetna
osoba ili dijete.

Članak
81.

Policijski
službenik koji je zaprimio prijavu na zapisnik du­žan je podnositelju prijave,
na njegov zahtjev, izdati potvrdu.

XVI.
OSIGURANJE MJESTA DOGAĐAJA

Članak
82.

Policijski
službenik radi osiguranja mjesta događaja dužan je:

1.
privremeno ograničiti slobodu kretanja i vidno ga obilježiti,

2.
davati upozorenja i zapovijedi,

3.
pregledati prostorije, prostor, objekte i dokumentaciju,

4.
pregledati osobe, predmete i prometna sredstva,

5.
provjeriti i utvrditi identitet zatečenih osoba i predmeta,

6.
privremeno oduzeti predmete, zaštititi tragove i predmete od značaja za
razjašnjavanje događaja,

7.
poduzeti mjere za zaštitu žrtava kaznenih djela i drugih osoba,

8.
zadržati osobu pod uvjetima iz članka 50. stavka 2. Zakona o policiji,

9.
zabraniti snimanje mjesta događaja pod uvjetima iz članka 50. stavka 3. Zakona
o policiji.

Članak
83.

Policijski
službenik dužan je po dolasku na mjesto događaja poduzeti mjere i radnje radi
otklanjanja opasnosti za život i zdrav­lje ljudi ili imovinu te pružanja pomoći
ozlijeđenim osobama ako ih ima.

Članak
84.

Policijski
službenik pri pregledu mjesta događaja postupa na način kojim onemogućava
uništavanje eventualnih tragova i promjenu zatečenog stanja.

Policijski
službenik prikupit će obavijesti o događaju od građana zatečenih na mjestu
događaja.

Članak
85.

Policijski
službenik će izvijestiti nadležnog rukovoditelja o zatečenom stanju i
činjenicama na mjestu događaja.

Policijski
službenik je dužan po dolasku istražnog suca ili policijskog službenika koji
obavlja očevid ili drugu osobu ovlaštenu za daljnje poduzimanje potrebnih mjera
i radnji podnijeti usmeno izvješće o zatečenom stanju i činjenicama na mje­stu
događaja, poduzetim radnjama i promjenama na mjestu događaja.

Policijski
službenik koji je osiguravao mjesto događaja dužan je podnijeti i pisano
izvješće koje sadržava podatke iz stav­ka 2. ovog članka kao i podatke o
osobama koje su zatečene ili bile prisutne na mjestu događaja.

Izvješće
iz stavka 3. ovog članka sastavni je dio očevidne dokumentacije.

XVII.
PRIVREMENO ODUZIMANJE PREDMETA

Članak
86.

O
privremeno oduzetim predmetima vodi se poseban upisnik.

Članak
87.

Kad se
osobi vraćaju privremeno oduzeti predmeti, sastavlja se zapisnik u kojem će se
upisati vrijeme i mjesto vraćanja, podaci o osobi kojoj se predmeti vraćaju i
opis predmeta.

Zapisnik
iz stavka 1. ovoga članka potpisuje službenik koji predmet vraća i osoba kojoj
se vraća predmet.

XVIII.
POLIGRAFSKO TESTIRANJE

Članak 88.

Poligrafsko testiranje smije obavljati samo
policijski službenik koji je za to osposobljen (u daljnjem tekstu: poligrafski
ispitivač).

Članak 89.

Branitelju uhićenog ispitanika omogućit će se
praćenje poligrafskog testiranja, iz odvojene prostorije, putem transparentnog
ogledala ili zatvorenog sustava za snimanje i prijenos slike i zvuka, ako za to
postoje tehnički uvjeti.

Članak 90.

Poligrafski ispitivač prije poligrafskog testiranja
upozorit će ispitanika da nije dužan podvrgnuti se ispitivanju te na Zakonom
propisane razloge zabrane poligrafskog testiranja.

XIX.
PRUŽANJE POMOĆI (ASISTENCIJA)

Članak 91.

Policija u pružanju pomoći tijelima državne uprave,
sudovima i pravnim osobama s javnim ovlastima, radi osiguranja proved­be
izvršenja njihovih akata kada se opravdano očekuje otpor, postupa na temelju
prethodno izrađenog plana asistencije.

Plan asistencije odobrava načelnik policijske uprave.

Članak 92.

Policijski službenik primijenit će sredstva prisile
po nalogu sudskog ovršitelja, ako se udaljenje osobe koja ometa ovrhu ne može
izvršiti primjenom ovlasti upozorenja i zapovijedi.

Policijski službenik upozorit će sudskog ovršitelja u
slučaju kada nisu ispunjeni uvjeti za uporabu sredstava prisile i o tome
izvijestiti nadležnog rukovoditelja.

Prilikom
pružanja pomoći policijski službenici, sukladno propisima koji uređuju uporabu
sredstava prisile, smiju, ukoliko mjere upozorenja i zapovijedi ne jamče
uspjeh, uporabiti samo ona sredstva prisile koja su nužna radi odbijanja napada
od sebe, ovršitelja ili treće osobe, odnosno svladavanja otpora kojim se
omogućava provedba izvršne odluke.

Sukladno važećim propisima, poštujući opća načela
policijske uporabe sredstava prisile, odluku o izboru, načinu i vremenu
primjene određenog sredstva prisile, može donositi samo policijski službenik,
odnosno neposredni rukovoditelj, konstantno i izravno procjenjujući okolnosti
konkretne situacije.

Članak 93.

Policijski službenici pružit će na poziv doktora
medicine pomoć zdravstvenim djelatnicima pri svladavanju tjelesnog otpora osobe
s težim duševnim smetnjama, koja uslijed svoje duševne smetnje ozbiljno i
izravno ugrožava vlastiti život ili zdravlje ili sigurnost, odnosno život ili
zdravlje ili sigurnost drugih osoba, a koju treba smjestiti u psihijatrijsku
ustanovu bez njezinog pristanka, ali samo dok ta osoba pruža tjelesni otpor te
dok se ne osigura njeno zbrinjavanje i otklanjanje izravne opasnosti od te
osobe.

Policijski službenici će na poziv ravnatelja ili
zdravstvenog djelatnika kojeg je za to ovlastio ravnatelj psihijatrijske
ustanove žurno pružiti odgovarajuću pomoć, kada postoji izravna opasnost da će
osoba s duševnim smetnjama svojim ponašanjem u psihijatrijskoj ustanovi napasti
na život ili tijelo neke osobe ili otuđiti, uništiti ili teže oštetiti imovinu
te ustanove.

Iznimno od stavka 1. i 2. ovoga članka, osobu za koju
se osnovano sumnja da će uslijed duševne smetnje izravno ugroziti vlastiti
život ili zdravlje, odnosno život ili zdravlje drugih, u osobito žurnim
slučajevima policijski službenici mogu dovesti u psihijatrijsku ustanovu
nadležnu prema prebivalištu ili boravištu osobe, odnosno prema mjestu na kojem
je osoba trenutno zatečena bez prethodnog liječničkog pregleda.

XX.
POLICIJSKO POSTUPANJE U IZVIDIMA KAZNENIH DJELA

1.
PRIKUPLJANJE OBAVIJESTI OD OSOBA U PRITVORU

Članak
94.

Policija dostavlja nadležnom sudu pisani prijedlog za
prikup­ljanje obavijesti od osobe koja se nalazi u pritvoru.

Pisani prijedlog iz stavka 1. ovog članka mora
sadržavati razloge i svrhu zbog koje se obavijesti prikupljaju.

Članak 95.

Policijski službenik koji prikuplja obavijesti od
osobe koja se nalazi u pritvoru, prije prikupljanja obavijesti poučit će ju da
nije dužna iskazivati te da ima pravo uzeti branitelja koji će biti nazočan
prikupljanju obavijesti.

2.
DAVANJE POUKE UHIĆENOJ OSOBI

Članak
96.

Policijski
službenik dužan je uhićenoj osobi dati sljedeću pouku:

»Uhićeni
ste zbog (naziv kažnjivog djela zbog kojeg je uhiće­na), niste dužni
iskazivati, imate pravo na branitelja i obavješ­tavanje obitelji.«

Iznimno,
u pouci iz stavka 1. ovog članka ne mora se izreći točan naziv kažnjivog djela,
već ga je dovoljno pobliže odrediti ako je osoba zatečena u počinjenju tog
djela.

Kad je
uhićena osoba gluha ili nijema, omogućit će joj se stručna osoba zbog
komunikacije.

Kad je
uhićena osoba u takvom stanju da ne može shvatiti značenje pouke iz stavka 1.
ovog članka (teško alkoholizirana, duševno bolesna i dr.) ili je u trajnom
stanju pružanja otpora ili se otpor opravdano očekuje, davanje pouke odgodit će
se do prestanka takvog stanja.

Članak
97.

Policijski
službenik zatražit će od uhićene osobe koja se odrekla prava na branitelja ili
prava na obavještavanje obitelji da svoju odluku potvrdi vlastoručnim potpisom
na Izvješću o uhićenju.

Policijski
službenik će prije početka pretrage zatražiti od okrivljenika kod kojega se ima
provesti pretraga stana da svoju odluku o odricanju prava na branitelja potvrdi
vlastoručnim potpisom na pisanoj Izjavi o odricanju prava na branitelja.

Policijski
službenik će prije prikupljanja obavijesti od osobe koja se nalazi u pritvoru i
pristaje iskazivati, a odrekla se prava na branitelja, zatražiti da
vlastoručnim potpisom potvrdi svoju odluku na Izjavi iz stavka 2. ovoga članka.

3.
PRIKRIVENE IZVIDNE MJERE

Članak
98.

Policijski
službenik u obavljanju izvida kaznenog djela može uporabiti prikrivene izvidne
mjere iz članka 186. stavka 2. Zakona o kaznenom postupku, ako do tada drugim
poduzetim izvidnim mjerama nije postignuta svrha ili ako se opravdano prosuđuje
da drugim izvidnim mjerama neće biti postignuta svrha njihove primjene.

Prikrivenim izvidnim mjerama u smislu ovog Pravilnika
razu­mijevaju se sljedeće mjere:

1. nadziranje kretanja određenih osoba na određenom
prostoru:

– promatranjem,

– pratnjom,

– klopkom,

– nadzorom prijenosa stvari,

2. prikupljanje obavijesti:

– uz prikrivanje svrhe prikupljanja obavijesti

– s prikrivanjem svojstva policijskog službenika,

– putem tajnog izvjestitelja,

3. provjeru istovjetnosti i učestalosti
telekomunikacijskih adresa koje su u određenom razdoblju uspostavile vezu.

Članak 99.

Uporabu prikrivenih izvidnih mjera iz članka 98. ovog
Pravil­nika odobrava nadležni rukovoditelj.

Iznimno,
policijski službenik, ako za to postoje opravdane okolnosti, može, bez
prethodno pribavljenog odobrenja izravno nadređenog rukovoditelja, primjeniti prikrivene
izvidne mjere:

–
promatranja i pratnje u trajanju do 2 sata,

–
prikupljanja obavijesti uz prikrivanje svrhe prikupljanja obavijesti ili s
prikrivanjem svojstva policijskog službenika.

Policijski
službenik dužan je u slučaju iz stavka 2. ovog član­ka o poduzetim mjerama
odmah izvijestiti izravno nadre­đenog rukovoditelja.

PROMATRANJE
I PRATNJA

Članak
100.

Policijski
službenik koji primjenjuje prikrivene izvidne mje­re promatranja ili pratnje u
trajanju dužem od dva sata dužan je sastaviti Plan provođenja izvidnih mjera.

Prikrivenu
izvidnu mjeru promatranja i pratnje u trajanju do 8 sati odobrava neposredni
rukovoditelj, a u trajanju do 72 sata nadležni rukovoditelj kriminalističke
policije.

Odobrenje
za provedbu prikrivenih izvidnih mjera promatranja i pratnje u trajanju dužem
od 72 sata kao i provođenje mjera od strane ustrojstvene jedinice
kriminalističke policije nadležne za posebne kriminalističke poslove odobrava
načelnik uprave u Ravnateljstvu policije nadležan za poslove kriminalističke
policije (u daljnjem tekstu: načelnik Uprave kriminalističke policije).

KLOPKA

Članak 101.

Policijski službenik koji namjerava primijeniti
prikrivenu iz­vid­nu mjeru klopke sastavit će prije poduzimanja mjere Plan
provedbe klopke i Zapisnik o postavljanju klopke.

Plan iz stavka 1. ovog članka odobrava nadležni
rukovoditelj kriminalističke policije. Policijski službenik dužan je prije
provođenja klopke dostaviti državnom odvjetniku Zapisnik o zaprimanju kaznene
prijave ili posebno izvješće iz kojega su razvid­ne osnove sumnje da je
počinjeno kazneno djelo za koje se progoni po službenoj dužnosti te Zapisnik o
postavljanju klopke.

Članak 102.

Zapisnik o postavljanu klopke mora sadržavati
sljedeće podatke:

- identifikacijske podatke (marku, tip, tvornički
broj, serijski broj i dr) i opis predmeta koji će biti korišten u provođenju
klopke,

- o načinu prikrivenog obiljažavanja predmeta koji će
biti korišten u provođenju klopke.

Uz Zapisnik iz stavka 1. ovog članka može se
priložiti tehnički snimak predmeta koji se koristi za provođenje klopke.

Iznimno od stavka 1. ovog članka, ako se klopka
postavlja u računalnom sustavu ili na mreži, Zapisnik o postavljanju klopke
treba sadržavati podatke o softwareu (alatu) koji je korišten, podatke o
njegovom autoru (ako su ti podaci dostupni) kao i podatke o načinu na koji će
se software (alat) koristiti za postavljanje klopke.

Članak 103.

Policijski službenik koji provodi klopku, u pravilu
će, za postavljanje klopke koristiti predmet koji je vlasništvo oštećenog, a
iznimno predmet koji će se koristiti za postavljanje klopke može osigurati i
policija.

Policijski
službenik može predmet iz stavka 1. ovog članka opremiti uređajem za nadziranje
prijenosa predmeta.

Članak
104.

Policijski
službenik koji provodi klopku dužan je tijekom planiranja i provođenja klopke
voditi brigu o sigurnosti osoba koje sudjeluju u provođenju klopke, poglavito o
sigurnosti oštećenog u slučaju kada oštećeni sudjeluje u provođenju klopke.

NADZOR
PRIJENOSA STVARI

Članak 105.

Policijski službenik koji provodi prikrivenu izvidnu
mjeru nadzora prijenosa stvari dužan je prije provođenja mjere sastaviti Plan
provođenja nadzora prijenosa stvari i Zapisnik o prikrivenom obilježavanju
stvari nad kojom se provodi mjera.

Plan iz stavka 1. ovog članka odobrava nadležni rukovoditelj
kriminalističke policije.

Policijski službenik koji provodi prikrivenu izvidnu
mjeru iz stavka 1. ovog članka dužan je Plan provođenja nadzora prijenosa
stvari i Zapisnik o prikrivenom označavanju stvari prije provo­đenja mjere
dostaviti državnom odvjetniku.

Članak 106.

Prikrivena izvidna mjera nadzora prijenosa stvari
može se provoditi samo nad stvarima koje uslijed nestručnog prijenosa neće
uzrokovati opasnost za zdravlje ljudi ili imovinu većeg opsega.

U slučaju potrebe nadzora prijenosa stvari koja bi
mogla uzrokovati opasnost za zdravlje ljudi i imovinu većeg opsega, nad tom
stvari će se obaviti očevid, nakon čega će se uz odobrenje državnog odvjetnika
stvar učiniti neškodljivom ili će se zamijeniti sličnom stvari koja će
simulirati nadziranu stvar prilikom provođenja mjere.

Policijski službenik koji provodi mjeru nadzora
prijenosa stvari može stvar nad kojom će se provoditi izvidna mjera prikriveno
označiti, tehnički snimiti te opremiti uređajem za nadzor prijenosa.

PRIKUPLJANJE
OBAVIJESTI UZ PRIKRIVANJE SVRHE PRIKUPLJANJA OBAVIJESTI

Članak 107.

Policijski službenik koji provodi prikrivenu izvidnu
mjeru prikupljanja obavijesti uz prikrivanje svrhe prikupljanja obavijesti,
neće upoznati osobu sa stvarnim razlogom provjere njenog identiteta niti sa
stvarnim razlogom traženja obavijesti, ako bi to moglo ugroziti postizanje
cilja mjere ili radnje koju provodi.

PRIKUPLJANJE
OBAVIJESTI S PRIKRIVANJEM SVOJSTVA POLICIJSKOG SLUŽBENIKA

Članak 108.

Policijski službenik koji provodi prikrivenu izvidnu
mjeru prikupljanja obavijesti s prikrivanjem svojstva policijskog službenika
neće se predstaviti pokazivanjem službene značke i službene iskaznice, ako bi
to moglo ugroziti postizanje cilja mjere ili rad­nje koju provodi.

Policijski
službenik iz stavka 1. ovog članka svojstvo policijskog službenika može
prikrivati uporabom za tu svrhu pripremljenih isprava o svom identitetu i
vlasništvu nad stvarima.

Izradu
i uporabu isprava i stvari iz stavka 2. ovog članka odobrava načelnik Uprave
kriminalističke policije.

TAJNI
IZVJESTITELJ

Članak 109.

Policijski službenik prijedlog za primjenu prikrivene
izvidne mjere prikupljanja obavijesti putem tajnog izvjestitelja podnosi
izravno nadređenom rukovoditelju, a odobrenje za primjenu mjere donosi načelnik
Uprave kriminalističke policije.

Odredba stavka 1. ovog članka ne odnosi se na osobu
koja povremeno policijskom službeniku daje obavijesti korisne za obav­ljanje
policijskih poslova.

Policijski službenik kojemu je odobrena primjena
mjere iz stavka 1. ovog članka, dužan je prije provedbe mjere sastaviti Plan
prikupljanja obavijesti putem tajnog izvjestitelja te od osobe koja će biti
tajni izvjestitelj pribaviti vlastoručno potpisanu izjavu u kojoj potvrđuje da
dragovoljno pristaje biti tajni izvjestitelj te da je upoznata s pravima i
obvezama koje će imati kao tajni izvjestitelj.

Plan iz stavka 3. ovog članka odobrava i njegovu
realizaciju nadzire rukovoditelj policije kojega odredi načelnik Uprave
kriminalističke policije.

Članak 110.

Policijski službenik ne može kao tajnog izvjestitelja
koristiti osobu koja je svjedok ili sudionik kaznenog djela u svezi kojega se
provodi prikrivena izvidna mjera.

Tajni izvjestitelj može biti saslušan kao svjedok u
kaznenom postupku u čijem je izvidu sudjelovao samo ako on na to pristane.

Članak 111.

Tajni izvjestitelj za uloženi trud i prikupljene
obavijesti može biti novčano nagrađen, a obvezno mu se nadoknađuju troškovi
koje je imao u izvršenju postavljenih zadaća.

Tajni izvjestitelj koji prilikom prikupljanja
obavijesti izgubi život, pretrpi tjelesna oštećenja ili mu se naruši zdravlje
ostvaruje prava određena Zakonom o policiji.

Članak 112.

Policijski službenik prilikom podnošenja izvješća o
obavijestima prikupljenim putem tajnog izvjestitelja postupit će sukladno
odredbi članka 70. Zakona o policiji.

PROVJERA
ISTOVJETNOSTI I UČESTALOSTI TELEKOMUNIKACIJSKIH ADRESA KOJE SU U ODREĐENOM
RAZDOBLJU USPOSTAVILE VEZU

Članak 113.

Policijski službenik pisani obrazloženi prijedlog za
primjenu operativno-izvidno mjere provjere istovjetnosti i učestalosti telekomunikacijskih
adresa koje su određenom razdoblju uspostavile vezu, dostavlja na odobrenje
neposrednom rukovoditelju.

Odobreni prijedlog iz stavka 1. ovog članka dostavlja
se načelniku Uprave kriminalističke policije.

XXI.
POSEBNE OBVEZE POLICIJSKIH SLUŽBENIKA U OBAVLJANJU SLUŽBE

Članak 114.

Policijski službenik dužan je službu obavljati
odjeven i opremljen sukladno propisima.

Policijski službenik ne smije obavljati policijske
poslove ako je pod utjecajem alkohola ili omamljujućih sredstava koja utječu na
njegovo tjelesno i duševno stanje.

Članak 115.

Izravno nadređeni rukovoditelj prije početka
obavljanja službe dužan je policijske službenike upoznati sa službenim zadaćama
i provjeriti jesu li policijski službenici:

- tjelesno i duševno sposobni za obavljanje službe,

- opremljeni ispravnim oružjem i drugom propisanom
opremom.

Izravno nadređeni rukovoditelj dužan je podvrći
provjeri pomoću odgovarajućih sredstava policijskog službenika koji svojim
ponašanjem ukazuje na sumnju da je pod utjecajem alkohola ili omamljujućih
sredstava, ili takva sumnja proizlazi iz drugih okolnosti.

Pod utjecajem je alkohola, u smislu ovoga Pravilnika,
policijski službenik kojemu je prisutnost alkohola u organizmu utvrđena
odgovarajućim sredstvima i aparatima za mjerenje alkoholiziranosti.

Izravno nadređeni rukovoditelj dužan je zabraniti
prijam službe odnosno onemogućiti dalje obavljanje službe policijskom
službeniku koji nije ispravno odjeven ili opremljen, ili za kojega alkometrom
ili drugim pogodnim sredstvom utvrdi prisutnost alkohola ili drugih
omamljujućih sredstava, kao i policijskom službeniku koji se odbije podvrći
provjeri.

Članak 116.

Policijski službenik smije napustiti objekt, osobu
ili prostor koji osigurava samo u situacijama kada se u neposrednoj blizini
izvršava kazneno djelo koje se progoni po službenoj dužnosti i za koje se može
izreći kazna zatvora od 5 godina ili više, ili kada je to nužno radi
sprečavanja izravne opasnosti, osim u situacijama kada napuštanjem mogu biti
ugroženi životi i sigurnost štićenih osoba, objekata i prostora.

XXII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 117.

Danom stupanja na snagu ovoga Pravilnika prestaje
važiti Pravilnik o načinu postupanju službe javne sigurnosti («Narodne novine»,
br. 25/83.).

Članak 118.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana
objave u »Narodnim novinama«.

Broj: 511-01-01-85/03
Zagreb, 12. svibnja 2003.

Ministar
**Šime Lučin**, v. r.

POPIS
KAZNENIH DJELA ZA KOJE SE TEMELJEM ODREDBI ČLANKA 62. STAVKA 2. TOČAKA 2. I 3.
ZAKONA O POLICIJI MOŽE UPORABITI VATRENO ORUŽJE KAO SREDSTVO PRISILE

I.
Policijski službenik ovlašten je uporabiti vatreno oružje kada na drugi način
ne može spriječiti izvršenje kaznenog djela za koje se može izreći kazna
zatvora u trajanju od 5 godina i više (članak 62. stavak 2. točka 2. Zakona o
policiji):

-  Kaznena
djela protiv života i tijela, Glava deseta (X.) Kaznenog zakona:

• Ubojstvo (članak 90. Kaznenog zakona),

• Teško ubojstvo (članak 91. Kaznenog zakona),

• Ubojstvo na mah (članak 92. Kaznenog zakona),

• Usmrćenje na zahtjev (članak 94. Kaznenog
zakona),

• Teška tjelesna ozljeda (članak 99. stavak 2.
Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv slobode i prava čovjeka i građanina, Glava jedanaesta (XI.)
Kaznenog zakona:

•       Protupravno oduzimanje slobode (članak
124. stavak 3. Kaznenog zakona),

•       Otmica (članak 125. stavak 2. Kaznenog
zakona),

•       Iznuđivanje iskaza (članak 126. stavak 2.
Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv Republike Hrvatske, Glava dva­nae­sta (XII.) Kaznenog zakona:

•       Veleizdaja (članak 135. Kaznenog zakona),

•       Ubojstvo najviših državnih dužnosnika
(članak 138. Kaznenog zakona),

•       Otmica najviših državnih dužnosnika
(članak 139. Kaznenog zakona),

•       Nasilje prema najvišim državnim
dužnosnicima (članak 140. Kaznenog zakona),

•       Protudržavni terorizam (članak 141. Kaznenog
zakona),

•       Oružana pobuna (članak 142. Kaznenog
zakona),

•       Diverzija (članak 143. Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom, Glava trinaesta
(XIII.) Kaznenog zakona:

•       Protupravno ubijanje i ranjavanje
neprijatelja (članak 161. Kaznenog zakona),

•       Međunarodni
terorizam (članak 169. Kaznenog zakona),

•       Ugrožavanje
sigurnosti osoba pod međunarodnom zaštitom (članak 170. Kaznenog zakona),

•       Uzimanje
talaca (članak 171. Kaznenog zakona),

•       Zlouporaba
nuklearne tvari (članak 172. stavak 4. Kaznenog zakona),

•       Uspostava
ropstva i prijevoz robova (članak 175. Kaznenog zakona),

•       Mučenje
i drugo okrutno, neljudsko ili ponižavajuće postupanje (članak 176. Kaznenog
zakona),

•       Otmica
zrakoplova ili broda (članak 179. Kaznenog zakona),

•       Morsko i zračno razbojništvo (članak 180.
Kaznenog zakona),

•       Ugrožavanje sigurnosti međunarodnog
zračnog prometa i međunarodne plovidbe (članak 181. Kaznenog zakona),

-  Kaznena djela protiv spolne slobode i spolnog
ćudoređa, Glava četrnaesta (XIV.) Kaznenog zakona:

•       Silovanje (članak 188. Kaznenog zakona),

•       Spolni odnošaj s nemoćnom osobom (članak
189. stavci 2., 3. i 4. Kaznenog zakona),

•       Spolni odnošaj s djetetom (članak 192.
Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv imovine, Glava sedamnaesta (XVII.) Kaznenog zakona:

•       Razbojništvo (članak 218. Kaznenog
zakona),

•       Razbojnička krađa (članak 219. Kaznenog
zakona),

•       Iznuda (članak 234. stavak 2. Kaznenog
zakona),

-  Kaznena
djela protiv opće sigurnosti ljudi i, imovine i sigurnosti prometa, Glava
dvadeseta (XX.) Kaznenog zakona:

•       Dovođenje u opasnost života i imovine
općeopasnom rad­njom ili sredstvom (članak 263. stavci 1. i 3. Kaznenog
zakona),

-  Kaznena
djela protiv javnog reda, Glava dvadeset četvrta (XXIV.) Kaznenog zakona:

•       Sprječavanje službene osobe u obavljanju
službene dužnosti (članak 317. stavak 2. Kaznenog zakona),

•       Napad na službenu osobu (članak 318.
stavak 3. Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv oružanih snaga Republike Hrvatske, Glava dvadeset šesta (XXVI.)
Kaznenog zakona:

•
Protivljenje nadređenome (članak 354. stavci 3., 4. i 5. Kaznenog zakona),

• Napad na vojnu osobu u obavljanju službene dužnosti
(članak 357. stavak 2. Kaznenog zakona),

II. Policijski službenik ovlašten je uporabiti vatreno
oružje kada na drugi način ne može spriječiti bijeg osobe zatečene u izvršenju
kaznenog djela za koje se može izreći kazna zatvora u trajanju od 10 godina ili
teža, ili osobe za kojom je raspisana potraga zbog izvršenja takvog kaznenog
djela (članak 62. stavak 2. točka 3. Zakona o policiji):

-  Kaznena
djela protiv života i tijela, Glava deseta (X.) Kaznenog zakona:

•       Ubojstvo (članak 90. Kaznenog zakona),

•       Teško
ubojstvo (članak 91. Kaznenog zakona),

•       Ubojstvo
na mah (članak 92. Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv slobode i prava čovjeka i građanina, Glava jedanaesta (XI.)
Kaznenog zakona:

•       Protupravno oduzimanje slobode (članak
124. stavak 3. Kaznenog zakona),

•       Otmica (članak 125. stavak 2. Kaznenog
zakona),

•       Iznuđivanje iskaza (članak 126. stavak 2.
Kaznenog zakona),

- Kaznena djela protiv Republike Hrvatske, Glava
dvanaesta (XII.) Kaznenog zakona:

•       Veleizdaja (članak 135. Kaznenog zakona),

•       Ubojstvo najviših državnih dužnosnika
(članak 138. Kaznenog zakona),

•       Otmica najviših državnih dužnosnika
(članak 139. Kaznenog zakona),

•       Nasilje prema najvišim državnim
dužnosnicima (članak 140. Kaznenog zakona),

•       Protudržavni terorizam (članak 141.
Kaznenog zakona),

•       Oružana pobuna (članak 142. Kaznenog
zakona),

•       Diverzija (članak 143. Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom, Glava trinaesta
(XIII.) Kaznenog zakona:

•       Genocid (članak 156. Kaznenog zakona),

•       Agresivni
rat (članak 157. Kaznenog zakona),

•       Ratni
zločin protiv civilnog pučanstva (članak 158. Kaznenog zakona),

•       Ratni
zločin protiv ranjenika i bolesnika (članak 159. Kaznenog zakona),

•       Ratni
zločin protiv ratnih zarobljenika (članak 160. Kaznenog zakona),

•       Protupravno
ubijanje i ranjavanje neprijatelja (čanak 161. Kaznenog zakona),

•       Uništavanje
kulturnih dobara i objekata u kojima se nalaze kulturna dobra (članak 167.
stavak 2. Kaznenog zakona),

•       Međunarodni
terorizam (članak 169. Kaznenog zakona),

•       Ugrožavanje
sigurnosti osoba pod međunarodnom zaštitom (članak 170. Kaznenog zakona),

•       Uzimanje
talaca (članak 171. Kaznenog zakona),

•       Zlouporaba
nuklearne tvari (članak 172. stavci 4., 6. i 7. Kaznenog zakona),

•       Uspostava
ropstva i prijevoz robova (članak 175. Kaznenog zakona),

•       Otmica
zrakoplova ili broda (članak 179. Kaznenog zakona),

•       Morsko i
zračno razbojništvo (članak 180. Kaznenog zakona),

•       Ugrožavanje
sigurnosti međunarodnog zračnog prometa i međunarodne plovidbe (članak 181.
Kaznenog zakona),

-  Kaznena djela protiv spolne slobode i spolnog
ćudoređa, Glava četrnaesta (XIV.) Kaznenog zakona:

•       Silovanje (članak 188. Kaznenog zakona),

•       Spolni odnošaj s nemoćnom osobom (članak
189. stavci 2., 3. i 4. Kaznenog zakona),

•       Spolni odnošaj s djetetom (članak 192.
stavci 2., 3., 4. i 5. Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv imovine, Glava sedamnaesta (XVII.) Kaznenog zakona:

•       Razbojništvo (članak 218. Kaznenog
zakona),

•       Razbojnička krađa (članak 219. Kaznenog
zakona),

•       Iznuda (članak 234. stavak 2. Kaznenog
zakona),

•       Ucjena (članak 235. stavak 2. Kaznenog
zakona),

-  Kaznena
djela protiv zdravlja ljudi, Glava osamnaesta (XVIII.) Kaznenog zakona:

•       Nedozvoljeno presađivanje dijelova
ljudskog tijela (članak 242. stavak 7. Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv opće sigurnosti ljudi i, imovine i sigurnosti prometa, Glava
dvadeseta (XX.) Kaznenog za­ko­na:

•       Teška djela protiv opće sigurnosti (članak
271. stavci 1. i 2. Kaznenog zakona),

•       Izazivanje prometne nesreće (članak 272.
stavak 3. Kaznenog zakona),

- Kaznena djela protiv sigurnosti platnog prometa i
pos­lovanja, Glava dvadeset prva (XXI.) Kaznenog zako­na:

•       Krivotvorenje novca (članak 274. stavak 1.
Kaznenog zakona),

• Krivotvorenje vrijednosnih papira (članak 275.
stavak 1. Kaznenog zakona),

• Prikrivanje protuzakonito dobivenog novca
(članak 279. stavak 3. Kaznenog zakona),

• Sklapanje štetnog ugovora (članak 294. stavak
2. Kaznenog zakona),

• Izdavanje i neovlašteno pribavljanje poslovne
tajne (članak 295. stavak 2. Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv službene dužnosti, Glava dvadeset peta (XXV.) Kaznenog zakona:

•       Zlouporaba položaja i ovlasti (članak 337.
stavak 4. Kaznenog zakona),

•       Povreda čuvanja državne granice (članak
341. stavak 3. Kaznenog zakona),

•       Prijevara u službi (članak 344. stavak 3.
Kaznenog zakona),

-  Kaznena
djela protiv oružanih snaga Republike Hrvatske, Glava dvadeset šesta (XXVI.)
Kaznenog zakona:

•       Neizvršenje i odbijanje izvršenja
zapovjedi (članak 352. stavak 2. Kaznenog zakona),

•       Protivljenje
nadređenome (članak 354. stavci 2., 3., 4. i 5. Kaznenog zakona),

•       Napad na
vojnu osobu u obavljanju službene dužnosti (članak 357. stavak 3. i 4. Kaznenog
zakona),

•       Povreda
stražarske, ophodne ili druge slične službe (članak 360. stavak 4. Kaznenog
zakona),

•       Nepoduzimanje
mjera za zaštitu vojne postrojbe (članak 362. stavak 3. Kaznenog zakona),

•       Neosiguranje
na vojnim vježbama (članak 363. stavak 3. Kaznenog zakona),

•       Neodazivanje
pozivu i izbjegavanje vojne službe (članka 364. stavci 3. i 4. Kaznenog
zakona),

•       Izbjegavanje
vojne službe onesposobljenjem ili prijevarom (članak 365. stavak 2. Kaznenog
zakona),

•       Samovoljno
udaljenje i bijeg iz vojne postrojbe ili službe (članak 367. stavak 4. Kaznenog
zakona),

•       Nepropisan
i nesavjestan odnos prema povjerenom oružju (članak 371. stavak 3.),

•       Krađa oružja i dijela bojnog sredstva
(članak 373. stavak 2. Kaznenog zakona),

•       Odavanje
vojne tajne (članak 374. stavak 2. Kaznenog zakona),

•       Napuštanje
oštećenog broda ili zrakoplova prije vremena (članak 381. stavak 2. Kaznenog
zakona),

• Slabljenje bojnog
morala i bojne situacije (članak 383. stavak 2. Kaznenog zakona),

•           Neosiguranje
vojne postrojbe (članak 384. stavak 3. Kaznenog zakona),

Pravilnik, NN 81/2003-977