## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2536/2003 od 9. studenoga 2005.

### NN 139/2005 (25.11.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2536/2003 od 9. studenoga 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2636**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi D. V. i D. V., oboje iz B., S. i C. G., na
sjednici održanoj 9. studenoga 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelji ustavne tužbe, na temelju članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon)
podnijeli su 17. srpnja 2003. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog
postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 10. travnja 1995. godine Republika
Hrvatska, Ministrastvo obrane, podnijelo je tužbu
protiv podnositelja ustavne tužbe Općinskom sudu u Zagrebu, radi otkaza
stanarskog prava.

Do 5. studenoga 1997. godine donijeta je presuda
suda prvog stupnja koja je postala pravomoćna.

Podneskom od 7. prosinca 1998. godine
podnositelji predlažu ponavljanje postupka.

Podneskom od 1. veljače 2000. godine
podnositelji ponovno traže ponavljanje postupka.

Rješenjem od 13. studenoga 2000. godine Općinski
sud u Zagrebu dopustio je ponavljanje postupka.

Ročišta su održana 11. srpnja 2001. godine i 12.
travnja 2002. godine, kada je glavna rasprava zaključena i donijeta presuda.

Dana 20. lipnja 2002. godine podnositelji su
uložili žalbu na presudu.

Dana 4. rujna 2002. godine spis je otpremljen
Županijskom sudu u Zagrebu koji je presudom od 25. studenoga 2003. godine
potvrdio presudu suda prvog stupnja. Time je postupak pravomoćno okončan.

Podnositelji su 27. veljače 2004. godine
izjavili reviziju koju je Općinski sud u Zagrebu odbacio kao nedopuštenu
rješenjem od 4. lipnja 2004. godine.

3. PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske propisano je:

Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadlež­nom
sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o
pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći
idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama pod­nositelja
(...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u
roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 13.
studenoga 2000. godine rješenjem Općinskog suda u Zagrebu kojim je dopušteno
ponavljanje pravomoćno završenog postupka.

Ustavna tužba podnesena je 17. srpnja 2003.
godine, a do tog dana sudski postupak nije bio pravomoćno okončan, pa Ustavni
sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu
trajao ukupno dvije (2) godine, tri (3) mjeseca i dvadeset sedam (27) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da se u razmatranom,
pravno relevant­nom
razdoblju, postupak najprije vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu u trajanju od
jedne godine, devet mjeseci i dvadeset jednog dana, a nakon toga pred
Županijskim sudom u Zagrebu u trajanju od jedne godine, dva mjeseca i dvadeset
jednog dana.

4.3.  PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽENIKA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda da podnositelji nisu
doprinijeli duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da dosadašnji
tijek sudskog postupka ne ukazuje na složenost predmeta.

5. Ustavni sud najprije utvrđuje da se duljina
postupka u ovom predmetu razmatra od donošenja rješenja o dopuštanju
ponavljanja pravomoćno završenog postupka, iz razloga jer se članak 29. stavak
1. Ustava ne odnosi na prijedlog stranke za ponavljanjem postup­ka, dok je u
pogledu postupka koji je pravomoćno završen 1995. godine, ustavna tužba
zakašnjela. Ustavni sud nadalje utvrđuje da je u razdoblju kraćem od tri godine
donijeta presuda suda prvog stupnja i presuda suda drugog stupnja kojom je
postupak pravomoć­no okončan. Ustavni sud ne uzima u
ovom predmetu u razmatranje razdoblje odlučivanja po reviziji, jer je ista
odbačena od strane suda prvog stupnja kao nedopuštena. Imajuću u vidu
cjelokupno trajanje postupka kao i vrlo učinkovito postupanje sudova, Ustavni
sud smatra da podnositeljima nije povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku.

Stoga je u smislu odredaba članaka 73. i 75.
Ustavnog zakona, donijeta odluka kao u izreci.

6. Odluka o objavi (točka II. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2536/2003

Zagreb, 9. studenoga 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 139/2005-2636