## Pravilnik o mjerama za monitoring određenih tvari i njihovih rezidua u živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla

### NN 118/2004 (27.8.2004.), Pravilnik o mjerama za monitoring određenih tvari i njihovih rezidua u živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla

# MINISTARSTVO POLJOPRIVREDE, ŠUMARSTVA I VODNOGA GOSPODARSTVA

2208

Na
temelju članaka 78. stavaka 3. i 4. Zakona o veterinarstvu (»Narodne novine«
70/97, 105/01. i 172/03.) ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva
donosi

## PRAVILNIK

### o mjerama za monitoring odreĐenih tvari i njihovih rezidua u Živim Životinjama i proizvodima Životinjskoga podrijetla

Poglavlje I.

TEMELJNE
ODREDBE

Članak
1.

Ovim se
Pravilnikom utvrđuju mjere za monitoring tvari i skupina rezidua navedenih u
Dodatku I.

Definicije

Članak 2.

Za potrebe ovoga Pravilnika pojedini pojmovi imaju
sljedeće značenje:

a) *zabranjene tvari ili proizvodi* – tvari i
proizvodi čija je primjena na životinjama zabranjena zakonskim ili podzakonskim
aktima;

b) *nedopušteno liječenje* – uporaba zabranjenih
tvari ili pro­izvoda, uporaba neodobrenih tvari ili proizvoda, uporaba
odobrenih tvari ili proizvoda u druge svrhe od onih za koje su odobrene i/ili u
uvjetima drugačijima od onih koji su propisani;

c) *rezidua* – ostatak tvari s farmakološkim
djelovanjem, ostatak njihovih metabolita i drugih tvari koje mogu zaostati u
pro­izvodima životinjskoga podrijetla, a za koje je dokazano ili postoji sumnja
da su škodljivi po ljudsko zdravlje;

d) *nadležno
tijelo* – Uprava za veterinarstvo Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i
vodnoga gospodarstva (u daljnjem tekstu Uprava);

e) *službeni
uzorak* – uzorak kojega uzima ovlaštena osoba, prema propisanom postupku i
koji se dostavlja na analizu s priloženim propisanim obrascem;

f) *ovlašteni
laboratorij* – laboratorij ovlašten od nadležnog tijela za obavljanje
ispitivanja službenih uzoraka na prisutnost rezidua;

g) *skupina
životinja* – skupina životinja iste vrste, iste dobi, uzgajanih na istom
gospodarstvu, u isto vrijeme i u istim uvjetima držanja;

h) *beta-agonisti*
– agonisti odnosno ekscitatori beta-adrenoreceptora;

i) *stočna
hrana* – podrazumijeva krmiva, sukladno članku 4. Pravilnika o kakvoći
stočne hrane (»Narodne novine« br. 26/98, 120/98, 55/99 i 76/03) osim točke 9;

j) *lot*
– proizvodna serija – skupina proizvoda iste vrste unutar jednoga pakiranja ili
tehnološke proizvodne cjeline;

k) *posjednik
životinje* – svaka pravna ili fizička osoba koja je kao vlasnik, korisnik
ili čuvar, izravno odgovorna za uzgoj, držanje i zdravlje životinja;

j) *ovlaštena
osoba* – veterinarski inspektori i ovlašteni veterinari;

k)*farma ili gospodarstvo* – mjesto gdje se životinje drže i uzgajaju.

Poglavlje II.

PLAN
MONITORINGA U SVRHU OTKRIVANJA REZIDUA ILI TVARI

Svrha
i područje primjene

Članak 3.

Postupak uzgoja životinja i proizvodnje proizvoda
životinjskoga podrijetla prati se u skladu s ovim poglavljem u svrhu otkrivanja
rezidua tvari navedenih u Dodatku I ovoga Pravilnika i to:

(a) u živim životinjama, njihovim izlučevinama,
tjelesnim te­ku­ćinama i tkivima;

(b) u proizvodima životinjskoga podrijetla;

(c) u hrani za životinje i vodi za piće za životinje.

Odgovornosti
Uprave

Članak
4.

Uprava je odgovorna za:

a) sastavljanje
Plana monitoringa iz članka 5. ovoga Pravilnika radi provođenja kontrole i
monitoringa određenih rezidua od strane ovlaštenih osoba;

b) koordiniranje aktivnosti županijskih i gradskih
veterinarskih inspektora vezanih za provođenje Plana iz članka 5. ovoga
Pravilnika i provođenje nadzora korištenja zabranjenih tvari ili proizvoda na
stočnim farmama;

c) sakupljanje, obradu i analizu podataka koji su
potrebni za procjenu načina i učinka monitoringa propisanoga ovim poglav­ljem;

d) izvješćivanje drugih država, zajednica država,
relevantnih svjetskih organizacija i drugih zainteresiranih strana, najkasnije
do 31. ožujka, svake godine, o podacima i rezultatima iz točke c) uključujući i
rezultate drugih provedenih studija u vezi;

Ovaj
članak ne odnosi se na specifične propise koji se primjenjuju u praćenju
hranidbe životinja.

Sadržaj
Plana

Članak
5.

Planom
se mora:

a)
obuhvatiti određivanje skupina rezidua ili tvari navedenih u Dodatku I ovoga
Pravilnika, prema vrsti životinja, u skladu s Dodatkom II ovoga Pravilnika;

b)
posebno navesti mjere za otkrivanje pojave:

– tvari
navedenih u točki a) ovoga stavka, u životinjama, njihovoj vodi za piće i u
svim mjestima gdje se životinje uzgajaju ili drže;

–
rezidua navedenih tvari u živim životinjama, njihovim izlučevinama i tjelesnim
tekućinama kao i u životinjskim tkivima i proizvodima kao što su meso, mlijeko,
jaja i med;

c)
poštovati pravila i obim uzorkovanja iz Dodatka III, IV i VI ovoga Pravilnika.

Plan
monitoringa (u daljnjem tekstu: Plan) donosi ministar poljoprovrede, šumarstva
i vodnoga gospodarstva, za svaku kalendarsku godinu.

Temelj
za određivanje obima i učestalosti uzorkovanja i uvjeti za izmjenu minimalnih
zahtjeva iz Dodatka IV Pravilnika

Članak
6.

Plan mora biti usklađen s obimom i učestalošću uzorkovanja
opisanima u Dodatku IV.

Uprava može izmijeniti minimalne zahtjeve kontrole iz
Dodatka IV, osiguravajući tako da su isti jasnije utvrđeni, a ukupni učinak
provođenja Plana monitoringa povećan.

Navedena izmjena ni na koji način ne smije umanjiti djelo­tvornost
Plana u otkrivanju pojedinih rezidua ili otkrivanju pojedinih slučajeva
nedopuštenoga liječenja životinja tvarima navedenim u Dodatku I.

Posebni
uvjeti koje treba uzeti u obzir pri
izradi Plana

Članak 7.

Pri izradi Plana u obzir se moraju uzeti posebni
uvjeti vezani za mogućnosti pojave rezidua.

Plan mora sadržavati sljedeće:

– propise vezane za uporabu tvari iz Dodatka I, a
naročito propise o njihovoj zabrani ili odobravanju, distribuciji i stavljanju
na tržište i pravila koja određuju način njihove primjene*;*

–
organizacijski ustroj tijela uključenih u monitoring i podatke o vrsti i
veličini službi/tijela uključenih u provedbu Plana;

– listu odobrenih laboratorija, uključujući podatke o
njihovim kapacitetima za obradu i analizu uzoraka;

– maksimalne dopuštene količine ostataka odobrenih
tvari prema nacionalnim propisima;

– listu tvari koje treba otkrivati, metode njihove
analize, standarde za interpretaciju dobivenih rezultata, a kad su u pitanju
tvari iz Dodatka I i broj uzoraka koji treba uzeti te obrazloženje toga broja;

– broj
službenih uzoraka koje treba uzeti s obzirom na broj zaklanih životinja svake
pojedine vrste u prethodnoj godini, a u skladu s obimom i učestalosti
uzorkovanja iz Dodatka IV;

–
pojedinosti o propisima o prikupljanju službenih uzoraka te posebno propise o
podacima koje treba navesti na službenim uzorcima;

– mjere
koje donosi Uprava u odnosu na životinje ili proizvode u kojih su utvrđene
nedopuštene rezidue.

Mijenjanje
i nadopunjavanje Plana; inspektorska izvješća o provedbi Plana

Članak
8.

Uprava
može mijenjati i nadopunjavati Plan tijekom godine ako za to postoje opravdane
potrebe, uključujući prirodne i druge nepogode i opravdana sumnja na
zaostajanje nedopuštenih rezidua u životinjama i proizvodima životinjskoga podrijetla.

Nadležni
veterinarski inspektori dužni su dostavljati Upravi izvješće o provedbi Plana
na području pojedinih županija i Grada Zagreba, svakih 6 mjeseci.

Uprava
mora izraditi godišnje Izvješće o rezultatima monitoringa određenih tvari i
njihovih reziduate o provedenom nadzoru u slučaju nalaza nedopuštenih
rezidua ili rezidua u količinama većim od maksimalno dopuštenih.

Uprava
objavljuje rezultate provedbe Plana.

Poglavlje III.

SAMOKONTROLA
I ODGOVORNOST STRANA UKLJUČENIH U SUSTAV PROIZVODNJE ŽIVOTINJA I PROIZVODA
ŽIVOTINJSKOGA PODRIJETLA

Odgovornosti
vlasnika i proizvođača

Članak
9.

Svaka
farma s koje životinje idu u promet kao i svaka fizička ili pravna osoba koja
se bavi prodajom tih životinja moraju biti registrirani.

Vlasnici
ili odgovorne osobe u objektima za klanje, obradbu i preradbu proizvoda
životinjskoga podrijetla moraju poduzeti sve potrebne mjere, a naročito mjere
samokontrole, kako bi:

a) u proizvodnji koristili samo one životinje za koje
njihov proizvođač može garantirati da je od zadnjega liječenja do stav­ljanja u
promet tkiva ili proizvoda koji potječu od liječenih životinja, proteklo
propisano vrijeme (karencija);

b) bili sigurni da životinje iz uzgoja ili
životinjski proizvodi:

– ne sadrže
količinu rezidua određene tvari koja je veća od maksimalno dopuštene;

– da ne
sadrže ni traga zabranjenih tvari ili proizvoda.

Proizvođači
ili odgovorne osobe u proizvodnju u promet stav­ljaju samo:

a)
životinje kojima nisu davane zabranjene tvari ili proizvodi ili životinje koje
nisu nedopušteno liječene;

b)
životinje kojima su davane odobrene tvari ili proizvodi kod kojih je protekla
propisana karencija;

c)
proizvode koji potječu od životinja iz točaka a) i b) ovoga stavka.

Ako
životinju u promet stavlja fizička ili pravna osoba koja nije proizvođač, ta je
osoba dužna poštovati odredbe stavka 3. ovoga članka.

Odgovornosti
vlasnika životinja i veterinara u odnosu na liječenje

Članak
10.

Veterinar
koji obavlja liječenje životinja na farmi dužan je pratiti uvjete uzgoja
životinja i uporabu tvari na koje se odnosi ovaj Pravilnik.

Veterinar
mora u evidenciju liječenja na farmi, zabilježiti vrijeme (datum) i način
primjene lijeka, oznaku liječene životinje i vrijeme trajanja karencije.

Vlasnik
i/ili posjednik životinje smije primjenjivati veterinarske lijekove samo pod
kontrolom veterinara, te se mora pridržavati uputa proizvođača lijekova i
propisane karencije.

U
slučaju iz stavka 3. ovoga članka vlasnik životinje je dužan voditi evidenciju
koju, kao i veterinarske recepte mora čuvati najmanje 5 godina.

Vlasnici
i/ili posjednici životinja i veterinari koji provode zdravstvenu zaštitu
životinja, moraju ovlaštenoj osobi i naročito ovlaštenom veterinaru na
klaonici, dati na uvid potrebne informacije i evidencije u svrhu utvrđivanja
udovoljavanja farme odredbama ovoga Pravilnika.

Poglavlje IV.

MJERE
SLUŽBENE KONTROLE

Službene
kontrole

Članak 11.

Ne uzimajući u obzir kontrole koje se provode u vezi
s primjenom Plana i kontrole koje se odnose na članak 5. ovoga Pravilnika ili
kontrole koje su propisane drugim propisima, Uprava može nasumce obavljati
službene kontrole i to:

a) tijekom proizvodnje, pakiranja, skladištenja,
prijevoza, distribucije, prodaje ili kupnje tvari koje su sastavni dio skupine
A Dodatka I ovoga Pravilnika;

b) u bilo kojoj fazi proizvodnje, uskladištenja i
distribucije stočne hrane;

c) tijekom uzgoja i držanja životinja i proizvodnje i
uskladi­štenja sirovina životinjskoga podrijetla obuhvaćenih ovim Pravil­nikom.

Kontrole iz stavka 1. ovoga članka naročito se moraju
provoditi u svrhu otkrivanja zabranjenih tvari ili proizvoda koji se pri­mjenjuju
na životinjama u svrhu tova ili nedopuštenoga lije­čenja.

U slučaju sumnje na nezakonito postupanje i u slučaju
pozitivnih rezultata kontrola na koje se odnosi stavak 1. ovoga članka,
ovlaštena osoba postupa u skladu s odredbama članaka 16., 17., 18. i 19. i
poglavlja V ovoga Pravilnika.

Ispitivanja propisana na klaonici ili na mjestu prve
prodaje životinja iz akvakulture i ribljih proizvoda, mogu se umanjiti na
temelju činjenice da su farma podrijetla ili otpreme ili uzgajalište uključeni
u mrežu epidemiološkoga nadzora ili sustav monitoringa kvalitete.

Provođenje
kontrole bez najave i obveze vlasnika

Članak
12.

Kontrole
predviđene ovim Pravilnikom moraju se provoditi bez prethodne najave.

Vlasnik,
osoba koja je ovlaštena za raspolaganje životinjama ili njihov predstavnik
obvezni su omogućiti pregled prije klanja i pomoći veterinarskim inspektorima i
ovlaštenim veterinarima pri svakome postupku koji će biti potreban.

Obveze
veterinarskoga inspektora

Članak 13.

Veterinarski inspektor mora:

a) u slučaju sumnje na nedopušteno liječenje
životinja, tražiti od vlasnika ili osobe odgovorne za životinje ili veterinara
koji vodi brigu o farmi da osigura svu potrebnu dokumentaciju kojom će dokazati
vrstu liječenja;

b) tamo gdje istraga potvrdi nedopušteno liječenje,
ili utvrdi da su korištene zabranjene tvari ili proizvodi, ili gdje postoje
razlozi za sumnju da su korištene zabranjene tvari ili proizvodi, provesti ili
narediti:

– uzimanje službenih uzoraka tjelesnih tekućina od
nekoliko nasumce odabranih životinja i proizvoda životinjskoga podrijetla, bez
prethodne najave, na farmi podrijetla, držanja ili otpreme;

– ispitivanja radi otkrivanja zabranjenih tvari ili
neodobrenih tvari ili proizvoda na farmama gdje se životinje uzgajaju, drže ili
tove, uključujući i gospodarstva koja su administrativno povezana s takvim
gospodarstvima, ili na farmama podrijetla ili otpreme životinja;

– nasumično uzimanje uzoraka stočne hrane i vode za
piće za životinje na farmi podrijetla ili otpreme životinja, a kad su u pitanju
životinje iz akvakulture i uzoraka vode iz koje se love;

– kontrole predviđene po članku 11. stavku 1. točki
a) ovoga Pravilnika;

– sve druge kontrole koje su potrebne u svrhu
objašnjenja podrijetla nedopuštenih tvari ili proizvoda.

c) narediti mjere i provesti ispitivanja koja smatra
primjerenima u odnosu na nalaz tvari ili proizvoda u količinama većim od
maksimalno dopuštenih.

Obveze
u odnosu na referentni laboratorij

Članak
14.

Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnoga
gospodarstva (u daljnjem tekstu: Ministarstvo) mora imenovati najmanje jedan
referentni laboratorij za određivanje rezidua.

Određivanje određene rezidue ili skupine rezidua
smije biti dodijeljeno samo jednome referentnom laboratoriju.

Ministarstvo objavljuje listu referentnih
laboratorija i drugih državnih laboratorija za analitiku rezidua.

Ministarstvo nadopunjava i objavljuje listu
referentih laboratorija i drugih državnih laboratorija za analitiku rezidua u
»Na­rod­nim novinama«.

Referentni laboratorij mora:

– koordinirati rad drugih državnih laboratorija
odgovornih za analitiku rezidua, usklađivati standarde i metode analize za
određenu reziduu ili skupinu rezidua;

– pružiti stručnu pomoć Upravi u izradi organizacije
plana monitoringa rezidua;

– povremeno organizirati usporedna testiranja za
svaku reziduu ili skupinu rezidua za koju su zaduženi;

–
osigurati da državni laboratoriji poštuju utvrđene limite;

–
prosljeđivati informacije dobivene iz drugih referentnih laboratorija;

–
omogućiti sudjelovanje osoblja u daljnjoj izobrazbi u drugim referentnim
laboratorijima i u referentnim laboratorijima drugih država;

–
izvješćivati Upravu o rezultatima analiza, najmanje jednom mjesečno.

Do 31.
prosinca 2006. godine, određena rezidua ili skupina rezidua može se analizirati
u nekoliko referentnih laboratorija, dok se od 1. siječnja 2007. godine,
analiza određene rezidue ili jedne skupine rezidua može dodijeliti samo jednome
državnom referentnom laboratoriju.

Službeno uzorkovanje

Članak
15.

Službeni uzorci moraju se uzimati u skladu s Dodacima
III i IV ovoga Pravilnika kako bi bili analizirani u ovlaštenim laboratorijima.

Detaljna pravila uzimanja službenih uzoraka opisana
su u Dodatku VI koji je sastavni dio ovoga Pravilnika.

Rutinske i referentne metode analize službenih
uzoraka donosi ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva
posebnim propisom.

Kad su u pitanju tvari iz skupine A, svaki pozitivni
nalaz dobiven primjenom rutinske, a ne referentne metode, mora biti potvrđen od
strane ovlaštenoga laboratorija primjenom referentne odnosno potvrdne metode.

Za svaku tvar, ako se dogodi osporavanje nalaza na
temelju proturiječnih analiza, nalaze mora potvrditi referentni laboratorij.

Trošak potvrdne analize iz stavka 5. ovoga članka
snosi osporavatelj.

Kada je analizom službenoga uzorka otkriveno
nedopušteno liječenje, ovlaštena osoba postupa u skladu s odredbama članaka
16., 17., 18. i 19. i poglavlja V. ovoga Pravilnika.

Kada su analizom službenoga uzorka otkrivene rezidue
odobrenih tvari ili kontaminanata u količinama većim od maksimalno dopuštenih,
ovlaštena osoba postupa u skladu s odredbama članaka 18. i 19. ovoga
Pravilnika.

U slučaju pozitivnih rezultata analize proizvoda ili
životinja podrijetlom iz drugih zemalja veterinarski inspektor poduzima mjere u
skladu s člankom 30. ovoga Pravilnika.

Postupak u slučaju pozitivnih nalaza

Članak 16.

U slučaju dobivanja pozitivnih nalaza, kako je
opisano u članku 15. ovoga Pravilnika nadležni veterinarski inspektor mora, bez
odgađanja:

a) prikupiti sve podatke potrebne za identifikaciju
životinje i farme podrijetla ili otpreme životinje;

b) prikupiti sve pojedinosti o analizi i rezultatima
analiza;

c) provesti ili narediti provođenje:

– istrage na farmi podrijetla ili otpreme, radi
utvrđivanja razloga pojave rezidua;

– istrage izvora tvari ili proizvoda na mjestu
proizvodnje, rukovanja, skladištenja, prijevoza, primjene, distribucije ili
prodaje, kako je primjereno;

– svakog dodatnog ispitivanja koje smatra potrebnim.

Životinje od kojih su uzorci uzeti moraju biti jasno
označene. One ni u kojim okolnostima ne smiju napustiti farmu dok nisu dostupni
rezultati analize.

Postupak
u slučaju nedopuštenoga liječenja

Članak 17.

Kada se utvrdi nedopušteno liječenje nadležni
veterinarski inspektor mora:

– osigurati da stoka obuhvaćena istragom prema članku
13. točki b) ovoga Pravilnika odmah bude stavljena pod službeni nadzor;

– osigurati da su životinje obuhvaćene istragom
označene;

– uzeti ili narediti uzimanje službenoga i znanstveno
utemeljenoga reprezentativnog uzorka.

Postupak
u slučaju nalaza rezidua u količinama većim od maksimalno dopuštenih

Članak 18.

Kad postoji dokaz da količina rezidua odobrenih tvari
ili proizvoda prelazi maksimalno dopuštene količine, nadležni veterinarski
inspektor mora provesti ili narediti provedbu istrage na farmi podrijetla ili
otpreme kako bi utvrdio razloge zaostajanja rezidua u količinama većim od
maksimalno dopuštenih.

U skladu s nalazima istrage iz stavka 1. ovoga
članka, nadležni veterinarski inspektor mora poduzeti ili narediti poduzimanje
svih mjera potrebnih za zaštitu javnoga zdravlja, što može uključiti zabranu
stavljanja životinja sa farme i proizvoda životinjskoga podrijetla sa farme ili
objekta za klanje, obradu, preradu, prikupljanje i/ili skladištenje u promet za
javnu potrošnju, na određeno vrijeme.

U slučaju ponovljenog prekoračenja maksimalno
dopuštene količine za rezidue i ako uzgajatelj na tržište stavlja životinje i/ili
uzgajatelj ili proizvođač na tržište stavlja proizvode životinjskoga
podrijetla, nadležni veterinarski inspektor mora provoditi ili narediti
provedbu pojačanih ispitivanja na životinjama i proizvodima životinjskoga
podrijetla s dotične farme i/ili objekta za klanje, obradu, preradu,
prikupljanje i/ili skladištenje u razdoblju od najmanje šest mjeseci, s time da
se proizvodi životinjskoga podrijetla i trupovi životinja zapljenjuju do
dobivanja rezultata analize uzoraka.

Svaki trup i/ili proizvod životinjskoga podrijetla u
kojemu su prema rezultatima analize utvrđene količine rezidua veće od
maksimalno dopuštenih, veterinarski inspektor ili ovlašteni veterinar moraju
proglasiti higijenski neispravnim za javnu potrošnju.

Pokrivanje
troškova u slučaju pozitivnoga nalaza

Članak
19

Vlasnik
ili osoba odgovorna za životinje snosi troškove istrage i ispitivanja navedenih
u članku 16. ovoga Pravilnika.

Ako
istraga potvrdi opravdanost sumnje, vlasnik ili osoba odgovorna za životinje
snosi troškove analiza obavljenih na temelju članaka 17. i 18. ovoga
Pravilnika.

Ne dovodeći u pitanje kaznene ili upravne sankcije,
vlasnik životinja snosi trošak uništenja životinja čiji je nalaz pozitivan ili
životinja za koje se smatra da su pozitivne u skladu s člankom 23. ovoga Pravilnika
bez odštete ili naknade.

Izvješćivanje

Članak 20.

O rezultatima istrage iz članka 16. ovoga Pravilnika
nadležni veterinarski inspektor izvješćuje Upravu.

Vođenje
evidencije o rezultatima istraga

Članak 21.

Uprava je dužna voditi posebnu evidenciju o
rezultatima istrage iz članka 16. ovoga Pravilnika i nalazima rezidua zabra­njenih
tvari ili proizvoda ili rezidua odobrenih tvari u količinama većim od
maksimalno dopuštenih.

Poglavlje
V.

MJERE KOJE TREBA PODUZETI U SLUČAJU PREKRŠAJA

Obveze
veterinarskoga inspektora u odnosu na zabranjene tvari i nedopušteno liječenje

Članak 22.

Ako se otkrije da neovlaštene osobe posjeduju
zabranjene tvari ili proizvode, neodobrene tvari ili proizvode ili tvari iz
Dodatka I., skupine A i skupine B, točke 1. i 2., nađene tvari ili proizvode
nadležni veterinarski inspektor mora staviti pod službeni nadzor do poduzimanja
odgovarajućih propisanih mjera, ne dovodeći u pitanje eventualne sankcije za
prekršitelja ili prekršitelje.

Postupak
veterinarskoga inspektora u slučaju kad je po­tvrđe­no nedopušteno liječenje

Članak 23.

Za vrijeme trajanja mjere zadržavanja životinja pod
nadzorom propisane člankom 17. ovoga Pravilnika, životinje s te farme ne smiju
napustiti farmu podrijetla niti ih se smije pokloniti, predati ili prodati
drugoj osobi osim pod službenim nadzorom, s tim da nadležni veterinarski
inspektor poduzima primjerene mjere predostrožnosti ovisno o vrsti utvrđene
tvari ili utvrđenih tvari.

Ako je nakon obavljanja uzorkovanja u skladu s
člankom 17. ovog Pravilnika, potvrđen slučaj nedopuštenoga liječenja, životinja
ili životinje čiji je nalaz pozitivan odmah na licu mjesta treba zaklati ili
ih, uz popratnu veterinarsku svjedodžbu, odmah odvesti na klanje u klaonicu i
neškodljivo uništavanje. Osim toga, nadležni veterinarski inspektor mora uzeti
ili narediti uzimanje i analizu uzoraka svih potencijalno sumnjivih životinja s
farme na kojoj je utvrđeno nezakonito postupanje, o trošku vlasnika.

Kada je polovina ili više reprezentativnih uzoraka
uzetih u okviru uzorkovanja u skladu s člankom 17. ovoga Pravilnika, pozitivna,
vlasniku životinja ili uzgajivaču može se dati moguć­nost da bira između
ispitivanja svake potencijalno sumnjive životinje koju posjeduje na farmi ili
klanja svih životinja.

U
sljedećem razdoblju od najmanje 12 mjeseci farma i/ili farme koje pripadaju
istom vlasniku podliježu strožim ispitivanjima na rezidue tvari ili proizvoda
nađene na farmi. Ako na farmi postoji organizirani sustav vlastite kontrole ili
samokontrole, rezultati takve kontrole neće se uvažavati tijekom navedenih 12
mjeseci.

Farme
ili objekti koji opskrbljuju farmu na kojoj je utvrđeno nezakonito postupanje,
podliježu, s obzirom na utvrđeni prekršaj, i drugim ispitivanjima osim onih
propisanih člankom 11., stav­kom 1. ovoga Pravilnika, radi utvrđivanja
podrijetla tvari u prijestupu. Ispitivanjima podliježu i sva gospodarstva i
pogoni iz istoga lanca opskrbe životinjama i stočnom hranom kojemu pripada i
farma podrijetla ili otpreme.

Obveze
ovlaštenoga veterinara ili veterinarskoga inspektora na klaonici

Članak
24.

Ovlašteni veterinar ili veterinarski inspektor na
klaonici mora:

a) Ako sumnja ili ima dokaz da su životinje koje su
dovedene na klanje bile nedozvoljeno liječene ili su im davane zabranjene tvari
ili proizvodi i/ili neodobrene tvari ili proizvodi:

– organizirati odvojeno klanje tih životinja od
drugih životinja za klanje;

– privremeno zaplijeniti trupove i iznutrice, te
provesti potrebno uzorkovanje radi otkrivanja zabranjenih ili neodobrenih tvari
ili proizvoda;

– ako su rezultati analize pozitivni, trupovi,
iznutrice i druga jestiva tkiva predmetnih životinja moraju biti uništeni i
neškod­ljivo uklonjeni u zato predviđenim objektima, bez mogućnosti naknade;

b) Ako sumnja ili ima dokaze da su životinje liječene
odobrenim tvarima ili proizvodima, ali da nije do vremena klanja protekla
propisana karencija, odgoditi klanje životinja koliko je potrebno da količina
rezidua tvari ili proizvoda nije veća od maksimalno dopuštene ili onoliko dana
koliko je propisano u uputi proizvođača odobrene tvari ili proizvoda, a za
tvari ili proizvode koji sadrže beta-agoniste, razdoblje karencije mora trajati
najmanje 28 dana od zadnjeg liječenja.

U slučaju kada klanje ne može biti odgođeno, kao u
slučaju klanja iz nužde, klanja bolesnih životinja ili kada je infrastruktura
ili oprema klaonice takva da se klanje ne može odgoditi, životinju se može
zaklati prije isteka karencije. Meso i iznutrice moraju u tom slučaju biti
zadržani do dobivanja rezultata analiza. Samo meso i iznutrice koje sadrže količine
rezidua koje nisu veće od maksimalno dopuštenih, mogu biti korišteni za javnu
potrošnju.

Trupovi, iznutrice i proizvodi u kojima su količine
utvrđenih rezidua veće od maksimalno dopuštenih, ne mogu biti korišteni za
javnu potrošnju.

Obveze veterinarskoga inspektora u odnosu na
držanje, korištenje ili proizvodnju neodobrenih tvari ili proizvoda

Članak
25.

Ako je
u nekom proizvodnom objektu potvrđeno držanje, korištenje ili proizvodnja
neodobrene tvari ili proizvoda, veterinarski inspektor ima pravo privremeno
oduzeti sva ovlaštenja za taj objekt, ne dovodeći u pitanje kaznene odredbe, na
određeno vrijeme tijekom kojega će objekt biti podvrgavan strogom nadzoru.

U
slučaju ponovljenoga prekršaja na koji se odnosi stavak 1. ovoga članka,
veterinarski inspektor trajno oduzima ovlaštenje za rad objekta.

Postupak kod stavljanju u promet zabranjenih tvari

Članak
26.

Protiv
osobe ili osoba odgovornih za stavljanje u promet zabranjenih tvari ili
proizvoda, neodobrenih tvari ili proizvoda, i/ili za primjenu odobrenih tvari
ili proizvoda na životinjama u svrhe drugačije od propisanih, nadležni
veterinarski inspektor poduzima mjere propisane Zakonom o veterinarstvu i
Zakonom o veterinarskim lijekovima i veterinarsko-medicinskim proizvodima*.*

Postupak u odnosu na vlasnika koji odbija suradnju

Članak
27.

U
slučaju odbijanja suradnje ili onemogućavanja rada ovlaštene osobe, tijekom
obavljanja propisanih pregleda, kontrole i nadzora, te uzorkovanja i drugih
ispitivanja u skladu s odredbama ovoga Pravilnika, poduzimaju se prema vlasniku
ili posjedniku životinje i životinjskih proizvoda i/ili vlasniku klaonice ili
drugoga odobrenoga objekta, mjere propisane Zakonom o veterinarstvu i Zakonom o
veterinarskim lijekovima i veterinarsko medicinskim proizvodima*.*

Poglavlje
VI.

UVOZ IZ DRUGIH DRŽAVA

Obveze
država izvoznica

Članak
28.

Države
iz kojih se u Republiku Hrvatsku uvoze životinje ili proizvodi životinjskoga
podrijetla namijenjeni prehrani ljudi, moraju imati i provoditi program
monitoringa rezidua određenih tvari iz Dodatka I ovoga Pravilnika.

Uzorkovanje

Članak
29.

Ovlaštena
osoba može uzeti uzorke od živih životinja i/ili uzorke proizvoda životinjskoga
podrijetla iz uvoza i poslati ih na analizu rezidua u ovlašteni laboratorij.

Ovlaštena
osoba iz stavka 1. ovoga članka mora o rezultatima analize izvijestiti Upravu.

Postupak
u slučaju utvrđivanja rezidua

Članak
30.

Kada se
utvrdi da su u svrhu liječenja uvezenih životinja korištene zabranjene i/ili
neodobrene tvari ili proizvodi, ili se utvrdi prisutnost tih tvari ili proizvoda
u jednoj seriji ili dijelu serije uvezenih proizvoda životinjskoga podrijetla
koji potječu s iste farme ili iz istoga objekta, ovlaštena osoba mora poduzeti
sljedeće mjere:

–
Upravi proslijediti informaciju o vrsti tvari ili proizvoda iz stavka 1. ovoga
članka i namjeni uvezene serije životinja ili proizvoda;

–
provesti dodatno uzorkovanje svake skupine životinja ili proizvoda
životinjskoga podrijetla, s iste farme i/ili objekta podrijetla;

–
sljedećih 10 serija pošiljaka istoga podrijetla privremeno zaplijeniti, uz
polog za troškove analize rezidua u reprezentativnome uzorku iz svake serije
ili dijela serije.

 Kada se analizom uzoraka na koje se odnosi
stavak 1. ovoga članka, utvrdi prisutnost zabranjenih i/ili neodobrenih tvari
ili proizvoda ili njihovih rezidua, ovlaštena osoba mora narediti vraćanje te
serije ili njezinoga dijela u zemlju podrijetla, o trošku pošiljatelja ili
njegova zastupnika, uz jasne razloge odbijanja navedene na certifikatu.

Ovisno
o naravi utvrđenoga prekršaja i s njime povezanim rizikom, pošiljatelju se mora
dati mogućnost da odluči hoće li predmetnu pošiljku vratiti u državu podrijetla
ili će istu neškod­ljivo ukloniti ili iskoristiti u druge svrhe, sukladno
odgovarajućim propisima i pod kontrolom veterinarskoga inspektora, bez odštete
ili naknade.

O
rezultatima analiza iz stavka 1. ovoga članka ovlaštena osoba mora izvijestiti
Upravu, koja na temelju tih informacija poduzima druge potrebne mjere kako bi
se utvrdili uzroci prisutnosti i podrijetlo rezidua zabranjenih ili neodobrenih
tvari ili proizvoda.

Poglavlje VII.

ZAVRŠNE
ODREDBE

Članak
31.

Dodaci
I, II, III, IV, V i VI tiskani su u prilogu ovoga Pravilnika i čine njegov
sastavni dio.

Članak
32.

Dodaci I,
III, IV i VI ovoga Pravilnika mogu, sukladno procjeni moguće štetnosti rezidua
u namirnicama životinjskoga podrijetla i procjeni vjerojatnosti pojave rezidua
namirnicama životinjskoga podrijetla, biti izmijenjeni ili nadopunjeni od
strane Uprave.

Članak
33.

Danom
stupanja na snagu ovoga Pravilnika prestaje važiti Pravilnik o praćenju rezidua
određenih tvari u živim životinjama i u proizvodima životinjskoga podrijetla
(»Narodne novine« br. 106/99).

Članak
34.

Ovaj
Pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
322-1/04-1/54
Urbroj: 525-06-04-03
Zagreb, 18. kolovoza 2004.

Ministar
**Petar Čobanković**, v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

DODATAK I

if !supportEmptyParas endif

TVARI
ILI SKUPINE TVARI ČIJE SE
REZIDUE ODREĐUJU U OKVIRU
MONITORINGA

SKUPINA A – *Tvari koje imaju anabolički
učinak, te njihove soli i esteri*

(1)
Stilbeni, derivati stilbena i njihove soli i esteri

(2)
Antitireoidne tvari

(3)
Steroidi

(4)
Laktoni rezorcilne kiseline uključujući zeranol

(5)
Beta-agonisti

(6)
Tvari navedene u Naredbi o zabrani primjene određenih veterinarskih lijekova na
životinjama čije se meso i proizvodi koriste za prehranu (»Narodne novine«, br.
4/2002).

SKUPINA B – *Veterinarski lijekovi\* i
kontaminante*

(1) Antibakterijske tvari uključujući sulfonamide
i kinolone

(2) Drugi veterinarski lijekovi

a) Antihelmintici

b) Kokcidiostatici,
uključujući nitroimidazole

c) Karbamati i piretroidi

d) Sedativi

e) Nesteroidni protuupalni
lijekovi

f) Druge farmakološki aktivne
tvari

(3) Druge tvari i zagađivači okoliša

a) Organoklorni spojevi
uključujući PCB-e

b) Organofosforni spojevi

c) Kemijski elementi

d) Mikotoksini

e) Boje

f) Drugo

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

DODATAK
II

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

PRIKAZ TVARI ILI SKUPINA TVARI ČIJE SE REZIDUE ODREĐUJU
PREMA VRSTAMA
ŽIVOTINJA I PROIZVODIMA ŽIVOTINJSKOGA PODRIJETLA

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| if !supportEmptyParas endif | Vrsta  životinje,  životinjskih  proizvoda,  stočna hrana  i voda | *goveda,*  *ovce,*  *koze,*  *svinje,*  *konji* | *perad* | *Životinje iz*  *akvakulture*  *(riba,*  *rakovi,*  *školjke,*  *muzgavci,*  *mekušci)* | *mlijeko*  if !supportEmptyParas endif | *jaja* | *meso kunića i*  *meso divljači\**  *i divljači iz*  *farmskoga*  *uzgoja* | *med* |
| if !supportEmptyParas endif |
| if !supportEmptyParas endif |
| if !supportEmptyParas endif |
| if !supportEmptyParas endif |
| if !supportEmptyParas endif |
| if !supportEmptyParas endif |
| Skupine | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| tvari | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| *A1* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif |
| *2* | if !supportEmptyParas endif | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif |
| *3* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif |
| *4* | if !supportEmptyParas endif | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif |
| *5* | if !supportEmptyParas endif | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif |
| *6* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | x | x | x | if !supportEmptyParas endif |
| if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| *B1* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | x | x | x | x |
| *2a* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | x | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif |
| *b* | if !supportEmptyParas endif | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | x | if !supportEmptyParas endif |
| *c* | if !supportEmptyParas endif | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | x |
| *d* | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| *e* | if !supportEmptyParas endif | x | x | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif |
| *f* | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| *3a* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | x | x | x | x |
| *b* | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x |
| *c* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | x | if !supportEmptyParas endif | x | x |
| *d* | if !supportEmptyParas endif | x | x | x | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| *e* | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | x | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |
| *f* | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif | if !supportEmptyParas endif |

if !supportEmptyParas endif

\* Kada je u pitanju divljač iz slobodne prirode
ispituju se samo ostaci teških metala

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

DODATAK
III

STRATEGIJA UZORKOVANJA

Cilj plana kontrole rezidua je ispitivanje i
otkrivanje razloga zaostajanja rezidua u hrani životinjskoga podrijetla na
farmama, u klaonicama, mljekarama, pogonima za preradu ribe i mjestima za
prikupljanje i pakiranje jaja.

Službeni uzorci moraju biti uzeti u skladu s odgovarajućim
poglavljem Dodatka IV i Dodatka VI ovoga Pravilnika.

Gdje god da se uzimaju službeni uzorci, uzorkovanje
mora biti nepredviđeno, neočekivano i ne smije se obavljati u određeno doba
dana niti određenog dana u tjednu. Ovlaštene osobe moraju poduzeti sve potrebne
mjere kako bi osigurali da se pri pregledima uvijek zadrži element iznenađenja.

Za tvari iz skupine A Dodatka I ovoga Pravilnika,
cilj nadzora treba biti otkrivanje nedopuštene primjene zabranjenih tvari
odnosno zlouporabe u primjeni dopuštenih tvari. Odgovarajućim poglavljem iz
Dodatka IV ovoga Pravilnika utvrđeno je čemu treba dati naglasak pri
uzorkovanju.

Uzorci se moraju ciljano odabirati uzimajući u obzir
sljedeće najmanje kriterije: spol, dob, životinjsku vrstu, sustav tova, sve
dostupne podatke kao i dokaze o pogrešnoj uporabi ili zlouporabi tvari iz
skupine A Dodatka I ovoga Pravilnika.

Za tvari iz skupine B Dodatka I ovoga Pravilnika,
cilj nadzora posebno treba biti provjera sukladnosti s maksimalno dupušte­nom
količinom za rezidue veterinarskih lijekova, pesticida i onečišćivača okoliša
navedenim u Pravilniku o količinama pesticida, toksina, mikotoksina, metala i
histaminima sličnih tvari koje se mogu nalaziti u namirnicama, te o drugim
uvjetima u pogledu zdravstvene ispravnosti namirnica i predmeta opće uporabe
(»Narodne novine«, br. 46/94, 45/98 i 39/2003);

Svi se uzorci odabiru prema kriterijima ciljanoga
uzorkovanja, osim ako ne postoji opravdanje za uzimanje uzoraka slučajnim
odabirom.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

DODATAK
IV

OBIM I UČESTALOST UZORKOVANJA

Ovaj Dodatak donosi minimalan broj životinja od kojih
treba uzeti uzorke i minimalan broj uzoraka proizvoda životinjskoga podrijetla
koje treba analizirati. U svakome uzorku može biti određivana jedna ili više
tvari.

PAPKARI

1.
Goveda

Najmanji broj životinja koji treba u jednoj godini
testirati na nalaz svih vrsta rezidua i tvari, mora biti jednak broju od
najmanje 0,4 % od ukupnog broja goveda zaklanih u prethodnoj godini, i to:

*Skupina A*: 0,25% podijeljeno na sljedeći način:

– polovina uzoraka mora se od živih životinja na
mjestu držanja; (iznimno se 25% uzoraka uzetih u svrhu analize tvari iz skupine
A5, može uzeti od stočne hrane, vode za piće, itd.)

– polovina uzoraka mora se na klaonici;

Svaka
podskupina skupine A mora se svake godine ispitati u uzorku od najmanje 5% od
ukupnoga broja uzoraka koji se uzimaju u svrhu testiranja tvari iz skupine A.

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje
pojedinih tvari iz skupine A raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema
postojećim podacima o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B*: 0,15%

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B1

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B2

10% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje
pojedinih tvari iz skupine B određuje se prema iskustvu odnosno prema
postojećim podacima o korištenju pojedinih tvari.

2. Svinje

Najmanji broj životinja koje svake godine treba
ispitati na svaku vrstu rezidua i tvari, mora biti jednak broju od najmanje
0,05% od ukupnog broja svinja zaklanih u prethodnoj godini, i to:

*Skupina A*: 0,02%

Tamo gdje se uzorkovanje provodi u klaonici, dodatno
se, na mjestu gdje se životinje drže i/ili uzgajaju, moraju ispitati uzorci
vode za piće, hrane za životinje, fecesa i to tako da se u jednoj godini
uzorkovanjem obuhvati najmanje jedna farma na 100 000 zaklanih svinja u
prethodnoj godini.

Svaka podskupina skupine A mora se ispitati svake
godine u uzorku od najmanje 5% od ukupnoga broja uzoraka koji se uzimaju u
svrhu ispitivanja tvari iz skupine A.

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje
pojedinih tvari iz skupine A raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema
postojećim podacima o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B*: 0,03%

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B1

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B2

10% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje
pojedinih tvari iz skupine B određuje se prema iskustvu odnosno prema
postojećim podacima o korištenju pojedinih tvari.

3. Ovce i koze

Najmanji broj životinja koje
svake godine treba ispitati na svaku vrstu rezidua i tvari, mora biti jednak
broju od najmanje 0,05% od ukupnog broja ovaca i koza starijih od tri mjeseca,
zaklanih u prethodnoj godini, i to:

*Skupina A:* 0,01%

Svaka podskupina skupine A
mora se svake godine ispitati u uzorku od najmanje 5% od ukupnoga broja uzoraka
koji se uzimaju u svrhu ispitivanja tvari iz skupine A.

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje
pojedinih tvari iz skupine A raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema
postojećim podacima o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B:* 0,04%

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B1

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B2

10% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje
pojedinih tvari iz skupine B raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema
postojećim podacima o korištenju pojedinih tvari.

KONJI

Broj
uzoraka određuje ovlaštena osoba prema procjeni situacije na terenu (sumnja na
uporabu zabranjenih tvari, drugi nastali problemi).

PERAD

(Brojleri, nesilice, pure i druga perad)

Jedan uzorak peradi sastoji
se od jedne ili više životinja ovisno o zahtjevima analitičkih metoda.

Za svaku kategoriju peradi
(uključujući brojlere, nesilice, pure i drugu perad) broj uzoraka koji se mora
uzeti svake godine iznosi najmanje 1 uzorak na 200 tona godišnje proizvodnje
(mrt­ve vage). U slučaju kada je godišnja proizvodnja određene kategorije
peradi veća od 5 000 tona, svaka skupina tvari mora se ispitati u najmanje 100
uzoraka.

Raspodjela uzoraka obavlja se
kako slijedi:

*Skupina A:* 50% od ukupnoga broja
uzoraka

Od navedenoga se broja 1/5
uzoraka uzima na farmi.

Najmanje 5% uzoraka, od
ukupnoga broja uzoraka koji se uzimaju u svrhu ispitivanja rezidua i tvari iz
skupine A, mora se svake godine ispitati na ostatke tvari iz svake pojedine
podskupine Skupine A.

Preostali broj uzoraka koji
se odnosi na testiranje pojedinih tvari iz skupine B raspoređuje se prema
iskustvu odnosno prema postojećim podacima o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B:* 50% od ukupnoga broja
uzoraka

30% uzoraka mora se ispitati
na tvari iz skupine B1

30% uzoraka mora se ispitati
na tvari iz skupine B2

10% uzoraka mora se ispitati
na tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka do
100% raspoređuje se prema situaciji na terenu.

RIBA

Riba iz uzgajališta

Uzorak predstavlja jedna ili
više riba, ovisno o veličini ribe i zahtjevima analitičkih metoda.

Broj uzoraka koji se godišnje
mora uzeti je najmanje 1 uzorak na 100 tona godišnje proizvodnje.

Tvar koju će se ispitivati,
mora biti odabrana prema učestalosti primjene te tvari.

Raspodjela uzoraka obavlja se
kako slijedi:

*Skupina A:* jedna trećina od ukupnog
broja uzetih uzoraka

– svi se uzorci moraju uzeti
na ribogojilištu, u svim fazama proizvodnje, uključujući i ribu namijenjenu
prehrani ljudi, neposredno prije stavljanja u promet.

*Skupina B:* dvije trećine od ukupnoga
broja uzetih uzoraka

a) po mogućnosti na
ribogojilištu, u ribi spremnoj za stavljanje u promet za ljudsku uporabu;

b) u objektu za preradu ili na mjestu veleprodaje /
skladišta ribe, gdje se uzimaju uzorci svježe ribe, s tim da se pri uzimanju
uzoraka moraju prikupiti svi potrebni podaci kako bi se u slučaju pozitivnih
rezultata analize, moglo dokazati podrijetlo ribe.

Ostali
proizvodi akvakulture

Svugdje gdje postoje razlozi za sumnju da se
veterinarski lijekovi ili kemikalije primjenjuju na ostalim proizvodima akva­kulture,
ti proizvodi akvakulture moraju biti obuhvaćeni planom uzorkovanja.

MLIJEKO

Mlijeko
goveda

Uzorkovanje:

– Svaki
službeni uzorak mlijeka mora uzeti ovlaštena službena osoba na način da se
uvijek može dokazati farma s koje mlijeko potječe.

–
Uzorci se mogu uzeti:

*–* na farmi iz sabirne
cisterne;

– u
mljekari prije nego se sabirna cisterna isprazni.

–
Uzorci se uzimaju samo od sirovoga mlijeka.

Količina
uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda.

Broj
uzoraka i dinamika uzorkovanja:

Godišnji
broj uzoraka iznosi 1 uzorak na 15 000 tona go­dišnje proizvodnje mlijeka, s
tim da se godišnje uzme najmanje 300 uzoraka mlijeka, i to tako da:

a) 70%
uzoraka mora se ispitati na ostatake veterinarskih lijekova. U ovom slučaju
svaki uzorak mora biti ispitan na najmanje četiri različite tvari iz najmanje
tri skupine između skupina A6, B1, B2 (a) i B2 (e) Dodatka I ovog Pravilnika.

b) 15%
uzoraka mora se ispitati na ostatke drugih tvari iz skupine B3 Dodatka I ovog
Pravilnika.

c) 15%
uzoraka mora se pretražiti u skladu sa stanjem na terenu (sumnja na uporabu
zabranjenih tvari, drugi nastali problemi).

Mlijeko
ovaca i koza

Broj
uzoraka ovaca i koza određuje se s obzirom na razinu proizvodnje i s obzirom na
utvrđenu problematiku. Uzorci mlije­ka ovih vrsta životinja moraju se zasebno
uzimati i u Planu uzorkovanja prikazati zasebno.

JAJA

1.
Kokošja jaja

A. Uzorkovanje:

– Svaki službeni uzorak mora uzeti ovlaštena osoba i
to na način da je uvijek moguće utvrditi podrijetlo jaja (farmu s koje jaja
potječu).

– Uzorci se mogu uzeti:

a) na farmi;

b) na mjestu pakiranja jaja.

– Jedan uzorak sadrži 12 jaja ili više, ovisno o
zahtjevima analitičkoga postupka.

B. Broj
i učestalost uzorkovanja*:*

Broj
uzoraka koji se uzima svake godine iznosi najmanje jedan uzorak na 1000 tona
ukupne godišnje proizvodnje konzumnih jaja, a najmanji broj uzetih uzoraka je
200.

Najmanje
30% uzoraka konzumnih jaja mora se uzeti u sabirnom centru, a uzorci moraju
predstavljati karakterističan omjer svih klasa jaja namijenjenih ljudskoj uporabi.

Raspodjela uzoraka obavlja se kako slijedi:

– 70% uzoraka mora biti ispitano na najmanje jednu
tvar iz svake od pojedinih skupina: skupine A6, B1 i B2 (b) iz Dodatka I ovog
Pravilnika.

– 30% uzoraka mora biti uzeto ovisno o situaciji na
terenu, s tim da se neke analize moraju obaviti i na ostatke tvari iz skupine
B3.

2.
Jaja druge vrste peradi

Broj
uzoraka određuje se u skladu s razinom proizvodnje i utvrđenim problemima
tijekom proizvodnje.

Uzorci
jaja od drugih vrsta peradi moraju se uzimati odvojeno od uzoraka kokošjih jaja
i u Planu uzorkovanja prikazati zasebno.

MESO KUNIĆA, MESO DIVLJAČI IZ FARMSKOGA UZGOJA I
DIVLJAČI IZ SLOBODNE PRIRODE

Meso
kunića

A. Uzorkovanje:

Jedan uzorak sastoji se od jedne ili više životinja
istoga proizvođača, a u skladu sa zahtjevima analitičkih metoda.

– Svaki službeni uzorak mora uzeti ovlaštena osoba na
način da se uvijek može utvrditi podrijetlo uzorka.

– Uzorci se, ovisno o strukturi proizvodnje kunića,
uzimaju:

a) na nivou farme;

b) u odobrenoj klaonici.

Radi kontrole uporabe nedozvoljenih tvari na mjestu
držanja/uzgoja, može se uzeti i određeni broj uzoraka vode za piće i hrane za
kuniće.

B. Broj uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Najmanji broj uzoraka koji se pretražuje u jednoj
godini iznosi 10 uzoraka na 300 tona godišnje proizvodnje (mrtve vage).
Navedeni se broj uzoraka odnosi na prvih 3 000 tona proizvodnje, dok se na
svakih dodatnih 300 tona uzima jedan uzorak više.

Raspodjela uzoraka obavlja se kako slijedi:

*– Skupina A:* 30% od ukupnog broja uzoraka

70% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine A6,

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz drugih
podskupina skupine A.

*– Skupina B:* 70% od ukupnog broja uzoraka

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B1

30% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B2

10% uzoraka mora se ispitati na tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka do 100% raspoređuje se prema
situaciji na terenu.

Divljač
iz farmskoga uzgoja

A.
Uzorkovanje:

Količina
uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda.

Uzorci
se uzimaju na mjestu prerade divljači i moraju biti uzeti na način da je uvijek
moguće utvrditi podrijetlo divljači.

Radi
kontrole uporabe zabranjenih tvari na mjestu držanja/uzgoja, može se uzeti i
određeni broj uzoraka vode za piće i hrane za divljač.

B. Broj
uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Svake
se godine mora uzeti najmanje 100 uzoraka.

Raspodjela
uzoraka obavlja se kako slijedi:

*–
Skupina A:*
20% od ukupnoga broja uzoraka

Najveća
većina uzoraka mora se pretražiti na ostatke tvari iz skupine A5 i A6.

*–
Skupina B:* 70%
od ukupnoga broja uzoraka.

30%
mora biti ispitano na ostatke tvari iz skupine B1;

30%
mora biti ispitano na ostatke tvari iz skupina B2 (a) i (b);

10%
mora biti ispitano na ostatke tvari iz skupine B2 (c) i (e);

30%
mora biti ispitano na ostatke tvari iz skupine B3.

Divljač
iz slobodne prirode

A.
Uzorkovanje:

Veličina
uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda.

Uzorci
se uzimaju na mjestu prerade ili ulova, i na način da se uvijek zna područje na
kojemu je divljač ulovljena.

B. Broj
uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Svake
godine treba uzeti najmanje 100 uzoraka.

Uzorci
se uzimaju u svrhu otkrivanja ostataka kemijskih elemenata u tkivima divljači
iz slobodnoga uzgoja.

MED

A. Uzorkovanje

Količina uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda.

Uzorci se moraju uzeti na svim mjestima u lancu
proizvodnje meda, i to tako da je uvijek moguće utvrditi podrijetlo meda.

B. Broj uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Broj uzoraka koji treba uzeti svake godine mora
iznositi najmanje 10 uzoraka na 300 tona godišnje proizvodnje za prvih 3000
tona proizvodnje. Na svakih sljedećih 300 tona uzima se po još jedan uzorak.

Raspodjela uzoraka obavlja se kako slijedi:

– Skupina B1 i skupina B2: 50% od ukupnoga broja
uzoraka,

– Skupina B3 (a), (b) i (c): 40% od ukupnoga broja
uzoraka.

Preostalih 10% raspoređuje se prema iskustvu, pri
čemu se osobiti naglasak mora staviti na mikotoksine.

if !supportEmptyParas endif

DODATAK V

OBVEZE
REFERENTNOGA LABORATORIJA

Ovlasti i uvjeti rada referentnih laboratorija za
ispitivanje rezidua u živim životinjama, njihovim izlučevinama i tjelesnim
tekućinama kao i u tkivima, proizvodima životinjskog podrijetla, hrani i vodi
za piće za životinje jesu kako slijedi:

(a) unapređivanje i koordiniranje istraživanja novim
anali­tičkim metodama i obavješćivanje ovlaštenih laboratorija o suvremenim
analitičkim metodama i opremi;

(b) pomoć ovlaštenim laboratorijima za rezidue u
provedbi primjerenog shematskog sustava jamstva kvalitete utemeljenog na
načelima dobre laboratorijske prakse i kriterijima EN 45 000;

(c)
prihvaćanje priznatih metoda kao referentnih metoda koje treba uvrstiti u
zbirku metoda;

(d) dostavljanje podataka ovlaštenim laboratorijima o
analitičkim metodama i usporedbenim ispitivanjima koja treba obaviti i obavješćivanje
istih o nalazima ispitivanja;

(e) davanje tehničkih savjeta ovlaštenim
laboratorijima, na njihov zahtjev;

(f) organiziranje usporedbenih ispitivanja za
referentne laboratorije;

(g) identifikacija rezidua i utvrđivanje njihove
koncentracije u slučajevima kad nalazi analize iz različitih laboratorija
uzrokuju neslaganja;

(h) vođenje početnih i drugih tečajeva za izobrazbu
analitičara iz ovlaštenih laboratorija;

(g) sastavljanje godišnjeg izvještaja o radu i
njegovo slanje Upravi;

(i) povezivanje, u smislu analitičkih metoda i
opreme, s referentnim laboratorijima EU;

(j) imati odgovarajuće kvalificirano osoblje koje je
prošlo primjerenu izobrazbu u primjeni analitičkih metoda za rezidue za koje je
laboratorij imenovan referentnim laboratorijem;

(k) imati opremu i tvari potrebne za obavljanje
analiza za koje je odgovoran;

(l) imati odgovarajuću administrativnu
infrastrukturu;

(m) imati dostatan kapacitet obrade podataka za
izradu podataka na temelju dobivenih nalaza i brzu dostavu tih i drugih podataka;

(n) biti dovoljno upoznat s međunarodnim normama i
praksama;

(o) raspolagati ažuriranim popisom certificiranog
referentnog materijala i referentnog materijala koji se čuva u ustanovi za
referentni materijal i metode, kao i ažuriranim popisom pro­izvo­đača i
prodavača toga materijala.

if !supportEmptyParas endif

 DODATAK VI

PRAVILA
SLUŽBENOGA UZORKOVANJA I OBRADE SLUŽBENOGA UZORKA

Odgovornosti

*Ovlaštena osoba*

Veterinarski inspektor ili ovlašteni veterinar je
odgovoran za uzimanje, registriranje (bilježenje podataka o uzorku),
pripremanje i organizaciju prijevoza službenoga uzorka u odgovaraju­ćim
uvjetima.

*Laboratoriji*

Analiza rezidua obavlja se isključivo u odobrenim
laboratorijima.

Uzorkovanje

*Osnovna
načela*

Službeno uzorkovanje mora biti neočekivano za stranku
i provedeno u vrijeme koje nije unaprijed utvrđeno. Dani u tjednu kada se
uzorci uzimanju moraju se stalno mijenjati (ne uzimati uzorke uvijek istog dana
u tjednu).

Uzorkovanje
se mora provoditi u promjenjivim intervalima tijekom cijele godine, s tim da se
u obzir uzme i činjenica da se neke tvari primjenjuju na životinjama samo u
određenom dijelu godine.

*Strategija uzorkovanja*

Plan kontrole rezidua ima za cilj:

– otkrivanje nedopuštenog liječenja životinja;

– utvrđivanje udovoljavaju li rezidue veterinarskih
lijekova, pesticida i onečišćivača iz okoliša maksimalno dopuštenim količinama
navedenim u Pravilniku o količinama pesticida, toksina, mikotoksina, metala i
histaminima sličnih tvari koje se mogu nalaziti u namirnicama, te o drugim
uvjetima u pogledu zdravstvene ispravnosti namirnica i predmeta opće uporabe
(»Narodne novine«, br. 46/94, 45/98 i 39/2003);

– utvrđivanje i objavljivanje razloga za zaostajanje
rezidua navedenih tvari u količinama većim od MDK ili nalaza nedopuštenih
rezidua u životinjskim tkivima i proizvodima.

Uzimanje uzoraka

*Ciljani uzorak*

Ciljani uzorak je uzorak uzet u skladu s gore
navedenom Strategijom uzorkovanja.

*Sumnjivi uzorak*

Sumnjivi uzorak je uzorak uzet:

– kao posljedica pozitivnih rezultata analize uzoraka
uzetih na temelju članka 5. ovoga Pravilnika,

– kao posljedica članka 11. ovoga Pravilnika,

– kao zahtjev članka 24. ovoga Pravilnika.

*Slučajni uzorak*

Slučajni uzorak je uzorak uzet na način da osigurava
reprezentativnost podataka.

Ciljano uzorkovanje na farmi, uključujući
ribogojilišta

*Kriteriji za odabir ciljanoga uzorka*

Farma na kojoj će se obaviti uzorkovanje odabire se
prema informacijama s terena, ili prema drugim podacima o nekoj farmi/farmama, kao
što su npr.: način držanja i uzgoja životinja, hranidba, pasmina, spol
životinje. Kada je odabrao farmu veterinarski inspektor ili ovlašteni veterinar
procjenjuje svu stoku na farmi i odabire životinju(e) od kojih će uzorak biti
uzet. U obavljanju spomenute procjene u obzir mora uzeti:

– informacije koje ukazuju na korištenje farmakološki
aktivnih tvari (uzorci se češće uzimaju na farmama za koje postoje indicije za
korištenje zabranjenih tvari, ili nepoštivanje propisane karencije za ododbrene
tvari),

– sekundarne spolne karakteristike,

– promjene u ponašanju,

– isto gojno stanje u skupini životinja različitih
pasmina/kategorija,

– životinje dobrog gojnog stanja/dobre građe i s malo
masnoga tkiva.

Jedan uzorak predstavlja jedna životinja odnosno više
životinja tamo gdje se od jedne životinje ne može uzeti najmanja količina tkiva
koju je potrebno dostaviti na analizu (npr. perad).

Odgovarajuće vrste uzoraka u kojima se ispituju
rezidue navedene su u godišnjem Planu.

Ciljano
uzorkovanje u objektima za klaoničku obradu
i preradu

*Kriteriji za odabir*

Pri procjeni koje će
životinje, trupovi i/ili proizvodi životinja biti uzorkovani veterinarski
inspektor odnosno ovlašteni veterinar uzima u obzir:

– spol, dob, vrstu i način
uzgoja/držanja životinja,

– informacije o proizvođaču,

– informacije o korištenju
farmakološki aktivnih tvari,

– uobičajenu praksu primjene
određenih farmakološki aktivnih tvari u sustavu farmske proizvodnje iz koje
životinje(a) potječu,

– dokaze o nedozvoljenom
liječenju.

Pri uzimanju uzoraka treba
izbjegavati višestruko uzorkovanje od jednoga proizvođača.

Odgovarajuće vrste uzoraka u
kojima se ispituju rezidue navedene su u godišnjem Planu.

*Količina uzorka*

Minimalna količina pojedinih vrsta
uzoraka mora biti određena u godišnjem Planu. Ta količina mora biti dovoljna da
omogući provođenje analitičkih postupaka u ovlaštenom laboratoriju potrebnih za
brze (screening) i potvrdne metode.

*Razdioba uzorka u poduzorke*

Osim kada je to tehnički nemoguće,
svaki uzorak u laboratoriju mora biti podijeljen u najmanje dva jednaka dijela
(poduzorka), a svaki poduzorak mora biti dovoljno velik da se na njemu može
provesti potpuni laboratorijski postupak.

*Ambalaža za uzorke*

Uzorci se moraju uzeti i
dostaviti u prikladnoj ambalaži koja će održati cjelovitost i mogućnost
utvrđivanja podrijetla uzorka.

Ambalaža naročito mora
očuvati uzorak od zamjene, unakrsne kontaminacije i kvarenja. Ambalaža s
uzorkom za analizu mora biti zapečaćena od strane veterinarskoga inspektora ili
ovlaštenoga veterinara koji je uzorak uzeo.

*Zapisnik o uzorkovanju*

O svakome uzorkovanju treba
voditi zapisnik u koji moraju biti upisani barem sljedeći podaci:

– adresa ovlaštene osobe,

– ime ovlaštenog
veterinara/veterinarskog inspektora ili broj ovlaštenja,

– broj protokola (broj uzorka
iz evidencije veterinarskoga inspektora),

– datum uzorkovanja,

– ime i adresa vlasnika
životinja ili životinjskih proizvoda,

– ime i adresa farme s koje
životinja potječe (kada se uzorkuje na farmi),

– registracijski broj
klaonice/drugog odobrenog objekta u kojem je uzorkovanje obavljeno,

– oznaku životinje (broj ušne
markice) ili proizvoda (serija proizvoda),

– vrstu životinje,

– vrstu tkiva koje se šalje
na analizu (vrstu uzorka),

– informaciju o liječenju u
periodu od četiri tjedna prije uzorkovanja (kada se uzorkuje na farmi),

– vrste tvari ili skupine
tvari koje treba pretražiti u uzorku,

– druge napomene.

Zapisnik mora potpisati
ovlaštena osoba koja je uzela uzorak, a u slučaju uzimanja uzorka na farmi i
vlasnik životinja.

Original zapisnika ostaje kod
ovlaštene osobe i mora biti čuvan na način da ne dođe u posjed neovlaštenih
osoba.

Ako je potrebno, farmer ili
vlasnik odobrenoga objekta mogu dobiti kopiju zapisnika o provedenom
uzorkovanju.

*Izvješće za laboratorij*

Izvješće za laboratorij koji
obavlja analizu mora sadržavati najmanje sljedeće podatke:

– adresu ovlaštene osobe koja
je dostavila uzorak,

– ime veterinarskog
inspektora ili broj ovlaštenja,

– broj protokola (broj uzorka
iz evidencije veterinarskoga inspektora),

– datum uzorkovanja,

– vrstu životinje,

– vrstu tkiva ili proizvoda
koje se šalje na analizu,

– vrstu tvari ili skupine
tvari koje treba pretražiti u uzorku,

– druge napomene.

*Prijevoz i pohrana uzorka*

Način pohrane i
prijevoza uzoraka mora osigurati stabilnost i cjelovitost uzorka. Osobito treba
paziti na temperaturu uzorka (smrznut ili temperatura do +4 oC) i vrijeme potrebno za
dostavu uzorka u ovlašteni laboratorij (uzorak dostaviti u najkraćem mogućem
roku).

if !supportEmptyParas endif

Pravilnik, NN 118/2004-2208