## Zakon o zaštiti prirode

### NN 30/1994 (15.4.1994.), Zakon o zaštiti prirode

# ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O ZAŠTITI PRIRODE

Proglašavam Zakon o zaštiti prirode, koji je donio Zastupnički dom Sabora
Republike Hrvatske na sjednici dana 30. ožujka 1994. godine.

Broj : PA4-50/1-94.

Zagreb, 6. travnja 1994.

Predsjednik Republike Hrvatske

**dr. Franjo Tuđman, v. r**

---

## ZAKON

### o zaštiti prirode

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Priroda je, u smislu ovoga Zakona, značajan dio okoliša kojem Republika
Hrvatska osigurava osobitu zaštitu na principima najbolje svjetske prakse.

Članak 2.

Zaštita prirode provodi se osobito:

- određivanjem dijelova žive i nežive prirode koji maju osobitu zaštitu
Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: zaštićeni dijelovi prirode),

- osiguravanjem racionalnog korištenja prirode i njenih dobara bez bitnog
oštećivanja i nagrdivanja njenih dijelova i uz što manje narušavanja ravnoteže
njenih sastojaka.

- sprečavanjem štetnih zahvata ljudi i poremećaja u prirodi kao posljedice
tehnološkog razvoja zemlje i drugih djelatnosti i osiguravanjem što povoljnijih
uvjeta održavanja i slobodnog razvoja prirode,

- donošenjem dugoročnih i kratkoročnih planova,

- provedbom prostornih planova, odnosno mjera zaštite zaštićenih dijelova
prirode.

II. ZAŠTIĆENI DIJELOVI PRIRODE

Članak 3.

Dijelovi prirode koji su od interesa za Republiku Hrvatsku (u daljnjem
tekstu: Država) i imaju njezinu osobitu zaštituju daljnjem tekstu (zaštićeni
dijelovi prirode) prema ovom Zakonu jesu:

- nacionalni park,

- park prirode,

- strogi rezervat,

- posebni rezervat,

- park-šuma,

- zaštićeni krajolik,

- spomenik prirode,

- spomenik parkovne arhitekture,

- pojedina biljna i životinjska vrsta.

Zaštićeni dijelovi prirode iz stavka 1. ovoga članka raspoređuju se
u razrede:

- međunarodnog značenja,

- državnog značenja,

- lokalnog značenja. Raspored u razrede iz stavka 2. ovoga članka utvrđuje
Ministarstvo graditeljstva i zaštite okoliša (u daljnjem tekstu : Ministarstvo).

Članak 4.

Nacionalni park je prostrano, pretežno neizmijenjeno područje iznimnih
i višestrukih prirodnih vrijednosti, a obuhvaća jedan ili više sačuvanih
ili neznatno izmijenjenih eko-sistema. Nacionalni park ima znanstvenu,
kulturnu, odgojno-obrazovnu i rekreativnu namjenu. U nacionalnom su parku
dopuštene djelatnosti kojima se ne ugrožava izvornost prirode. U nacionalnom
parku je zabranjena gospodarska uporaba prirodnih dobara. Turističko-rekreacijske
djelatnosti moraju biti u ulozi posjećivanja i razgledavanja koje je dozvoljeno
svima pod istim uvjetima.

Članak 5.

Park prirode je prostrano prirodno ili dijelom kultivirano područje
s naglašenim estetskim, ekološkim, odgojno-obrazovnim, kulturno-povijesnim
i turističko rekreacijskim vrijednostima. U parku prirode su dopuštene
djelatnosti i radnje kojima se ne ugrožavaju njegove bitne značajke i uloge.

Članak 6.

Strogi rezervat je područje s neizmijenjenom ili neznatno izmijenjenom
sveukupnom prirodom, a namijenjen je isključivo znanstvenom istraživanju
kojim se ne mijenja biološka raznolikost, izvornost prirode i ne ugrožava
slobodno odvijanje prirodnih procesa.

Članak 7.

Posebni rezervat je područje u kojem je posebno izražen jedan ili više
neizmijenjenih sastojaka prirode, a osobitog je znanstvenog značenja i
namjene. Posebni rezervat može biti: botanički (floristički, šumske vegetacije
i dr.), zoološki (ornitološki, ihtiološki i dr.), geološki, hidrološki,
rezervat u moru i dr. U posebnom rezervatu nisu dopuštene radnje koje bi
mogle narušiti svojstva zbog kojih je proglašen rezervatom (branje i uništavanje
biljaka, uznemiravanje, hvatanje i ubijanje životinja, unošenje alohtonih
vrsta, melioracijski zahvati, razni oblici gospodarskog i ostalog korištenja
i slično).

Članak 8.

Park-šuma je prirodna ili sađena šuma, veće pejzažne vrijednosti, a
namijenjena je odmoru i rekreaciji. U park-šumi su dopuštene samo one radnje
čija je svrha njeno održavanje ili uredenje.

Članak 9.

Zaštićeni krajolik je prirodni ili kultivirani predjel veće estetske
ili kulturno-povijesne vrijednosti, ili krajolik karakterističan za pojedino
područje. U zaštićenom krajoliku nisu dopuštene radnje koje narušavaju
obilježja zbog kojih je proglašen.

Članak 10.

Spomenik prirode je pojedinačni neizmijenjeni dio ili skupina dijelova
žive ili nežive prirode, koji ima znanstvenu, estetsku ili kulturno-povijesnu
vrijednost. Spomenik prirode može biti geološki (mineraloško ili paleontološko
nalazište, struktura slojeva i sl.), geomorfološki (špilja, soliterna stijena
itd.), hidrološki (vrelo, slap, jezero itd.), botanički (rijetki ili lokacijom
značajni primjerak biljnog svijeta i sl.), prostorno mali botanički i zoološki
lokalitet i dr. Na spomeniku prirode i u njegovoj neposrednoj blizini nisu
dopuštene radnje koje ugrožavaju njegova obilježja i vrijednosti.

Članak 11

Spomenik parkovne arhitekture je artificijelno oblikovani prostor (perivoj,
botanički vrt, arboretum, gradski park, drvored, skupina i pojedinačno
stablo, kao i drugi oblici vrtnog i parkovnog oblikovanja) koji ima veću
estetsku, stilsku, umjetničku, kulturno-povijesnu ili znanstvenu vrijednost.
Na spomeniku parkovne arhitekture i u njegovoj neposrednoj blizini nisu
dopušteni zahvati kojima bi se promijenile ili narušile njegove neizmijenjene
vrijednosti.

Članak 12.

Pojedina biljna i životinjska vrsta koja ima zaštitu Države je vrsta
koja je ugrožena ili rijetka. Zabranjena je svaka radnja kojom se zaštićenu
biljku ili životinju ometa i uznemiruje u njenom prirodnom životu i slobodnom
razvoju (branje, uklanjanje sa staništa i oštećivanje biljke, rastjerivanje,
proganjanje, hvatanje, držanje, ozljeđivanje i ubijanje životinja, oštećivanje
njihovih razvojnih oblika, gnijezda ili legla i obitavališta). Zabranjeno
je i prikrivanje, prodaja, kupnja i otuđivanje ili pribavljanje na drugi
način zaštićene biljke i životinje, kao i prepariranje zaštićene životinje.
Zaštitu iz stavka 3. ovoga članka uživaju i samonikle biljke i divlje životinje
koje se nalaze u nacionalnom parku, strogom rezervatu, posebnom rezervatu,
kao i životinje u špiljama, iako nisu zaštićene kao biljne i životinjske
vrste.

Proglašavanje zaštićenih dijelova prirode

Članak 13.

Nacionalni park i park prirode proglašava Sabor Republike Hrvatske (u
daljnjem tekstu: Sabor) posebnim zakonom. Pojedinu biljnu i životinjsku
vrstu proglašava zaštićenom ministar graditeljstva i zaštite okoliša (u
daljnjem tekstu: ministar) na osnovi stručne podloge, uz prethodno pribavljeno
mišljenje ministra poljoprivrede i šumarstva. Strogi rezervat, posebni
rezervat, park-šumu, zaštićeni krajolik, spomenik prirode i spomenik parkovne
arhitekture proglašava županijska skupština ili Gradska skupština Grada
Zagreba uz prethodno pribavljenu suglasnost Ministarstva. Ako zaštitu iz
stavka 3. ovoga članka predloži Ministarstvo, a odgovarajuće predstavničko
tijelo ne donese akt o zaštiti u roku od 3. mjeseca od primitka prijedloga,
taj dio prirode zaštićenim proglašava Sabor.

Članak 14.

Akt o proglašenju zaštićenih dijelova prirode iz članka 13. stavka 2.
i 3. ovoga Zakona objavljuje se u "Narodnim novinama", a akt
o proglašenju iz članka 13. stavka 3. ovoga Zakona i u službenom glasilu
županije ili Grada Zagreba. Zaštićeni dijelovi prirode upisuju se u Upisnik
zaštićenih dijelova prirode. Upisnik zaštićenih dijelova prirode vodi Ministarstvo.
Ministar propisuje sadržaj i način vodenja Upisnika zaštićenih dijelova
prirode.

Članak 15.

Pojedini dijelovi prirode o kojima se vodi postupak radi stavljanja
pod zaštitu nalaze se pod privremenom zaštitom od dana kad je vlasnik ili
drugi nositelj prava na takvom dijelu prirode obaviješten da je postupak
pokrenut, a najduže godinu dana od dana primitka obavijesti. Obavijest
o pokretanju postupka za stavljanje pod zaštitu dijelova prirode koje proglašava
Sabor, dostavlja Ministarstvo, a za dijelove prirode koje proglašava županijska
skupština ili Gradska skupština Grada Zagreba, obavijest o pokretanju postupka
dostavlja poglavarstvo. Za vrijeme privremene zaštite primjenjuju se odredbe
ovoga Zakona kao i kod zaštićenih dijelova prirode.

Članak 16.

Ako nestanu obilježja zbog kojih je određeni dio prirode proglašen zaštićenim,
nadležna tijela iz članka 13. ovoga Zakona donijet će akt o prestanku zaštite,
na način i u postupku predviđenom za proglašenje te zaštite.

Upravljanje

Članak 17.

Zaštićenim dijelovima prirode upravljaju javne ustanove. Javne ustanove
za upravljanje nacionalnim parkom i parkom prirode osniva Vlada Republike
Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vlada). Za upravljanje ostalim zaštićenim
dijelovilna prirode javne ustanove osnivaju županijske skupštine ili Skupština
Grada Zagreba. Zaštićenim dijelovima prirode iz stavka 3. ovoga članka,
ako se nalaze na prostoru nacionalnog parka ili parka prirode, upravlja
javna ustanova koja upravlja nacionalnim parkom ili parkom prirode.

Članak 18.

Javna ustanova iz članka 17. ovoga Zakona obavlja djelatnost zaštite,
održavanja i promicanja zaštićenih dijelova prirode. Javna ustanova može
obavljati i druge djelatnosti utvrdene aktom o osnivanju i statutom ustanove,
koje služe obavljanju djelatnosti iz stavke 1. ovoga članka, a ne radi
stjecanja dobiti. Osnivač može odlučiti da dobit ustanove upotrijebi za
razvoj i obavljanje djelatnosti druge ustanove čiji je osnivač.

Članak 19.

Sredstva za rad javne ustanove i obavljanje djelatnosti iz članka 18.
stavka 1. ovoga Zakona osiguravaju se iz:

- prihoda od korištenja zaštićenih dijelova prirode,

- državnog proračuna ili proračuna županije ili Grada Zagreba,

- drugih izvora u skladu sa zakonom.

Članak 20.

Javnom ustanovom upravlja upravno vijeće, ako aktom o njenom osnivanju
ili posebnom odlukom Vlade nije određeno da tom ustanovom upravlja ravnatelj.
Sastav, način imenovanja, izbora članova i trajanje mandata upravnog vijeća
i način donošenja odluka utvrđuje se aktom o osnivanju ili statutom ustanove.
U sastav upravog vijeća javne ustanove iz članka 17 stavka 2. ovoga Zakona
imenuje se na prijedlog županijske skupštine jedan predstavnik županije
na čijem se području nalazi taj zaštićeni dio prirode.

Članak 21

Upravno vijeće ili ravnatelj donosi:

- godišnji program zaštite, održavanja, očuvanja, promicanja i korištenja
zaštićenih dijelova prirode,

- odluku o raspolaganju kapitalom javne ustanove,

- statut javne ustanove,

- plan razvoja javne ustanove i godišnji financijski plan,

- akt o stegovnoj i materijalnoj odgovornosti zaposlenih,

- odluke o imenovanju i razrješenju službenika, određenih statutom javne
ustanove. Akti iz stavka 1. alineje 1., 2. i 3. ovoga članka donose se
uz suglasnost Vlade ili poglavarstva županije ili Grada Zagreba. Upravno
vijeće ili ravnatelj dostavlja Vladi ili poglavarstvu županije ili Grada
Zagreba izvješće o svom radu najmanje jedanput godišnje. Upravo vijeće
ili ravnatelj obavlja i druge poslove određene statutom javne ustanove
i ovim Zakonom.

Članak 22.

Upravno vijeće bira i razrješuje predsjednika Upravnog vijeća. Način
rada i odlučivanja Upravnog vijeća, te druga pitanja u svezi s ustrojstvom,
upravljanjem i vođenjem javne ustanove, uređuje se statutom javne ustanove
i Poslovnikom o radu Upravnog vijeća.

Članak 23.

Ravnatelja javne ustanove imenuje i razrješuje Vlada ili poglavarstvo
županije ili Grada Zagreba. Stručni rad javne ustanove vodi stručni voditelj
koji mora ispunjavati uvjete odredene aktom o osnivanju ili statutom ustanove.

Članak 24.

U cilju koordiniranog djelovanja provedbe programa zaštite, održavanja,
promicanja i korištenja nacionalnih parkova i parkova prirode osniva se
Savjet za zaštitu prirode (u daljnjem tekstu: Savjet). Savjet je savjetodavno
tijelo, kojeg osniva Vlada. Ministar nadležan za zaštitu prirode, po funkciji
je predsjednik Savjeta. Članovi Savjeta su:

- jedan član nadležnog odbora Zastupničkog doma Sabora,

- jedan predstavnik Ministarstva poljoprivrede i šumarstva, - ravnatelji
javnih ustanova iz članka 17. stavka 2. ovoga Zakona,

- po jedan predstavnik županije na čijem se području nalazi zaštićeni
dio prirode iz stavka 1. ovoga članka, kojeg predlaže županijska skupština,
i

- pet predstavnika znanstvenih ili stručnih institucija, na prijedlog
institucija a koje odredi Vlada.

Članak 25.

Savjet daje mišljenje i prijedloge u postupku donošenja akta iz članka
21. stavka 1., 2. i 3. i članka 25. stavka 2. ovoga zakona. Savjet ocjenjuje
izvješće o radu upravnih vijeća koje se, zajedno s izvješćem iz članka
21. stavka 3. ovoga Zakona dostavlja Vladi.

Članak 26.

Nadzor nad zakonitošću rada javne ustanove iz članka 17. stavka 2. ovoga
Zakona obavljaju nadležna ministarstva, a nadzor nad zakonitošću rada javne
ustanove iz članka 17. stavka 3. ovoga Zakona obavljaju nadležni županijski
ili gradski uredi svaki u okviru svog djelokruga. Nadzor nad stručnim radom
javne ustanove obavlja Ministarstvo.

Članak 27.

Vlada može osnovati društvo s ograničenom odgovornošću, radi obavljanja
ugostiteljske i turističke djelatnosti na području ili dijelu područja
nacionalnog parka ili parka prirode. Društvo iz stavka 1. ovoga članka
Vlada može osnovati zajedno s drugim domaćim, fizičkim ili pravnim osobama,
time da udio Države u temeljnom kapitalu društva ne smije iznositi manje
od 51% od vrijednosti temeljnog kapitala društva. Javna ustanova koja upravlja
nacionalnim parkom ili parkom prirode i društva iz stavka 1. i 2. ovoga
članka ugovorom će urediti medusobna prava i obveze koje proizlaze iz korištenja
područja nacionalnog parka ili parka prirode u obavljanju djelatnosti društva.

Način zaštite

Članak 28.

Zaštita, uređenje, unapređenje i korištenje nacionalnog parka i parka
prirode utvrđuju se prostornim planom. Prostorni plan iz stavka 1. ovog
članka donosi Sabor.

Članak 29.

Mjere zaštite zaštićenih biljnih i životinjskih vrsta propisuje ministar.
Mjere zaštite ostalih zaštićenih dijelova prirode propisuje županijsko
poglavarstvo ili poglavarstvo Grada Zagreba, uz suglasnost Ministarstva.

Članak 30.

Ministar, na prijedlog upravnog vijeća ili ravnatelja javne ustanove,
donosi pravilnik o unutarnjem redu u nacionalnom parku i parku prirode.
Pravilnikom o unutarnjem redu iz stavka 1. ovoga članka uređuju se potanko
pitanja zaštite, unapređenja i korištenja nacionalnog parka i parka prirode,
te propisuju prekršaji i određuju upravne mjere za nepoštovanje odredaba
toga pravilnika.

Članak 31.

Neposrednu zaštitu u nacionalnom parku i parku prirode obavljaju nadzornici.
Nadzornike imenuje Upravno vijeće ili ravnatelj javne ustanove. Nadzornik
ima ovlaštenja propisana ovim Zakonom i propisima donesenim na temelju
njega. Ako nadzornik zatekne u nacionalnom parku ili parku prirode osobu
koja vrši radnju protivno ovom Zakonu i propisima donesenim na temelju
njega, ima pravo:

1. zatražiti od nje osobnu iskaznicu ili drugu ispravu na osnovi koje
može utvrditi identitet osobe,

2. pregledati njezinu prtljagu ili prevozno sredstvo,

3. privremeno oduzeti protupravno prisvojeni dio živog i neživog svijeta,
koji pripadaju nacionalnom parku ili parku prirode kao i sredstva kojima
je izvršeno protupravno prisvajanje. Ako nadzornik zateče u nacionalnom
parku ili parku prirode osobu koja vrši radnje protivne odredbama pravilnika
o unutarnjem redu, pored ovlaštenja iz stavka 4. ovoga članka ima pravo
na licu mjesta naplatiti kaznu u slučajevima određenim tim pravilnikom.
Sredstva iz stavka 4. ovoga članka pripadaju javnoj ustanovi. Nadzornik
može biti osoba koja ima najmanje srednju stručnu spremu.

Članak 32.

Nisu dopuštene radnje koje mogu prouzročiti promjene i oštećenja na
zaštićenom dijelu prirode. Na zaštićenom dijelu prirode dopuštene su one
radnje i djelatnosti koje ga ne oštećuju i ne mijenjaju svojstva zbog kojih
je proglašen zaštićenim. Radnje iz stavka 2. ovoga članka dopuštene su
samo uz ishođenje uvjeta zaštite prirode. Uvjete iz stavka 3. ovoga Članka
izdaje Ministarstvo. Za poduzimanje radnji iz stavka 2. ovoga članka za
koje je prema posebnom propisu obvezno ishoditi lokacijsku dozvolu uvjeti
zaštite prirode utvrđuju se u postupku izdavanja lokacijske dozvole. Građevna
dozvola može se izdati, a izvođenje drugih radova dopustiti u slučajevima
iz stavka 2. ovoga članka, samo ako Ministarstvo izda potvrdu da je glavni
projekt ili odgovarajuća dokumentacija izrađena u skladu s uvjetima zaštite
prirode iz stavka 3. ovoga članka.

Članak 33.

Branje zaštićenih biljaka i njihovih dijelova, te rastjerivanje, hvatanje,
držanje, ubijanje i prepariranje zaštićenih životinja i njihovih razvojnih
oblika i uklanjanje gnijezda dopušteno je samo za znanstveno-istraživačke
svrhe uz prethodno pribavljeno dopuštenje Ministarstva.

Članak 34.

Zaštićene biljke i životinje ne smiju se izvoziti ni iznositi u inozemstvo
a niti uvoziti iz inozemstva. Iznimno, pojedine zaštićene biljke i životinje
smiju se izvoziti i uvoziti iz inozemstva u znanstveno-istraživačke svrhe
radi razmjene, izlaganja i slično na osnovi dopuštenja Ministarstva. Postupak,
način i uvjeti za davanje dopuštenja iz stavka 2. ovoga članka propisat
će ministar.

Članak 35.

Zabranjeno je unošenje (introdukcija) novih biljnih i životinjskih vrsta
u prirodu na području Države, osim prema posebnim zakonskim propisima i
uz suglasnost Ministarstva. Ponovno unošenje (reintrodukcija) nestalih
biljnih i životinjskih vrsta u prirodu na području Države može se obavljati
samo uz dopuštenje Ministarstva po prethodno pribavljenom mišljenju Ministarstva
poljoprivrede i šumarstva.

Članak 36.

Dopuštenje Ministarstva treba ishoditi i za sakupljanje biljaka i njihovih
dijelova, hvatanje ili ubijanje životinja koje nisu zaštićene na temelju
ovoga ili drugih zakona, za sakupljanje minerala i fosila, ako se to obavlja
u svrhu prerade, trgovine i drugog prometa. Radnje iz stavka 1. ovoga Članka
mogu se obavljati samo uz prethodnu suglasnost vlasnika ili ovlaštenika
prava na zemljištu ili vodenoj površini na kojima se obavljaju radnje iz
stavka 1. ovoga članka. Uvjete za ishodenje dopuštenja iz stavka 1. ovoga
članka propisat će ministar.

Članak 37.

Za građenje građevina i izvođenje radova koji se prema posebnom propisu
mogu graditi ili izvoditi izvan gradevinskog područja potrebito je u postupku
izdavanja lokacijske dozvole ishoditi uvjete zaštite prirode Ministarstva
i kad se te građevine grade i radovi izvode na području koje nije zaštićeno
u smislu ovoga Zakona. Građevna dozvola može se izdati, a izvodenje drugih
radova dopustiti, u slučajevima iz stavka 1. ovoga članka samo ako Ministarstvo
izda potvrdu da je glavni projekt ili odgovarajuća dokumentacija izrađena
u skladu s uvjetima zaštite prirode iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 38.

Ako je korištenje ili iskorištavanje zaštićenog dijela prirode na odredeni
način ili u odredene svrhe ograničeno ili zabranjeno, vlasnik ili ovlaštenik
prava ima pravo na naknadu za ograničenje kojima je podvrgnut. Iznos mora
biti razmjeran umanjenom prihodu. Visina naknade utvrđuje se sporazumno.
U slučaju spora o visini naknade odlučuje sud. Naknada se isplaćuje na
teret sredstava državnog proračuna ili proračuna županije ili Grada Zagreba.

Članak 39.

Vlasnik ili drugi ovlaštenik prava na određenom zaštićenom dijelu prirode,
dužan je dopustiti pristup u taj dio prirode, ako je to s obzirom na prirodu
i značenje tog dijela prirode potrebito radi zadovoljenja znanstvenih,
obrazovnih, estetskih i kulturnih potreba društva, a na način i pod uvjetima
utvrđenim rješenjem ministra. U rješenju iz stavka 1. ovoga članka mora
biti određena naknada vlasniku ili drugom ovlašteniku prava na tom dijelu
prirode za eventualna ograničenja kojima je podvrgnut.

Članak 40.

Zemljište unutar granica nacionalnih parkova i parkova prirode na kojem
pravo korištenja i raspolaganja imaju društvene pravne osobe prenosi se
u vlasništvo države, ako posebnim zakonom nije drugačije odredeno. Zemljište
unutar granica zaštićenih dijelova prirode iz članka 3. stavka 1. alineje
3., 4., 5., 6., 7. i 8. na kojima pravo korištenja i raspolaganja imaju
društvene pravne osobe prenosi se u vlasništvo županije ili Grada Zagreba,
ako posebnim zakonom nije drugačije odredeno. Vlasništvo na nekretninama
koje se nalaze u zaštićenim dijelovima prirode mogu stjecati samo domaće
pravne i fizičke osobe.

Članak 41.

Nekretnine unutar zaštićenog dijela prirode mogu se izvlastiti u skladu
s odredbama posebnog zakona, ako je to u interesu što djelotvornije zaštite.

Članak 42.

Vlasnik nekretnine unutar nacionalnog parka i parka prirode, koji namjerava
tu nekretninu prodati, dužan ju je najprije ponuditi na prodaju Državi,
a vlasnik nekretnine u ostalim zaštićenim dijelovima prirode, koji namjerava
tu nekretninu prodati, dužan ju je najprije ponuditi županiji ili Gradu
Zagrebu. Vlesnik nekretnine unutar zaštićenog dijela prirode dužan je u
ponudi navesti cijenu i uvjete prodaje. Država, županija ili Grad Zagreb
dužni su ponudu prihvatiti ili odbiti u roku od 60 dana od primitka pismene
ponude. Ako ponuda ne bude prihvaćena unutar roka iz stavka 4. ovoga članka
vlasnik može nekretninu u zaštićenom dijelu prirode prodati drugoj osobi
uz cijenu koja nije niža od cijene navedene u ponudi i pod uvjetima koji
za kupca nisu povoljniji od uvjeta što ih sadrži ponuda iz stavka 3. ovoga
članka. Ako vlasnik proda nekretninu u zaštićenom dijelu prirode, a nije
prije toga postupio u skladu sa stavkom 1. i 4. ovoga članka, Država, županija
ili Grad Zagreb imaju pravo tužbom protiv prodavatelja i kupca zahtijevati
poništenje ugovora o kupoprodaji u roku do 60 dana od dana kada su saznali
za sklapanje tog ugovora, ali najkasnije u roku dvije godine od dana sklapanja
ugovora o kupoprodaji. Država, županija ili Grad Zagreb mogu u roku iz
stavka 5. ovoga članka zahtijevati poništenje ugovora o kupoprodaji nekretnine
u zaštićenom dijelu prirode i kad je taj ugovor sklopljen pod vidom darovanja,
ili kad su visina cijene ili uvjeti prodaje prividni, a stvarna cijena
i uvjeti ugovora povoljniji za kupca. Pravo prvokupa iz stavka 1. ovoga
članka upisuje se u zemljišnim knjigama kod nadležnog suda.

Naknada štete

Članak 43.

Fizičke i pravne osobe dužne su naknaditi štetu koju prouzroče povredama
odredaba ovoga Zakona. Sredstva ostvarena naknadom štete iz stavka 1. ovoga
članka prihod su državnog proračuna ili proračuna županije ili Grada Zagreba.

Članak 44.

Visina naknade štete prouzročene nedopuštenom radnjom u odnosu na pojedine
zaštićene biljne i životinjske vrste utvrđuje se prema odštetnom cjeniku
što ga donosi ministar.

Članak 45.

Štetu koju nanese zaštićena životinja, dužna je naknaditi Država. Visina
štete utvrđuje se sporazumno. U slučaju spora o visini štete odlučuje sud.

III. NADZOR

Članak 46.

Inspekcijski nadzor obavlja inspektor zaštite prirode (u daljnjem tekstu:
Inspektor) i drugi inspektori, svaki u okviru svoje nadležnosti.

Članak 47.

Inspektor nadzire osobito: 1. korištenje i uporabu zaštićenih dijelova
prirode, 2. stanje kakvoće prirode i provodenje mjera zaštite prirode,
3. izvršavanje izdatih uvjeta i odobrenja.

Članak 48.

Ako utvrdi da je povrijeđen ovaj Zakon ili propis donesen na osnovi
njega Inspektor će pismeno utvrditi nedostatke i nepravilnosti i rješenjem
odrediti mjere i rok za njihovo otklanjanje. U obavljanju poslova iz članka
46. ovoga Zakona Inspektor će:

1. pregledati zaštićene dijelove prirode kao i druge dijelove prirode,

2. narediti poduzimanje mjera radi usklađivanja obavIjanja djelatnosti
s odredbama ovoga Zakona i propisima na temelju ovoga Zakona,

3. privremeno obustaviti djelatnosti koje nisu u skladu s ovim Zakonom
i na osnovi njega donesenim propisima,

4. narediti privremene mjere da se spriječi šteta koja bi mogla nastati
uslijed tih djelatnosti,

5. privremeno, do konačne odluke nadležnog organa, oduzeti predmete
kojima je učinjeno krivično djelo ili prekršaj predviđen ovim Zakonom i
propisima donesenim na temelju njega kao i predmete koji su pribavljeni
tim krivičnim djelom ili prekršajem,

6. poduzimati druge mjere i radnje na koje je ovlašten propisima. Žalba
na rješenje inspektora ne odgađa njegovo izvršenje.

Članak 49.

U slučajevima kada izvršitelj ne postupi po nalogu inspektora, propisane
radnje izvršit će nadležna javna ustanova na trošak izvršitelja.

Članak 50.

Poslove inspekcije zaštite prirode u drugom stupnju obavlja Ministarstvo.
Poslove inspekcije zaštite prirode mogu obavljati drugi službenici Ministarstva,
na temelju posebnog ovlaštenja ministra.

Članak 51.

Poslove inspektora zaštite prirode obavlja osoba koja ima stručnu spremu
sedmog (VII/1) stupnja obrazovanja, najmanje pet godina radnog iskustva
i položen stručni ispit.

IV. KAZNENE ODREDBE

Članak 52.

Novčanom kaznom u protuvrijednosti domaće valute od 650 do 50.000 DEM
kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako :

- izvrši radnju koja može prouzročiti promjenu ili oštećenje na zaštićenom
dijelu prirode (članak 32. stavak 1.),

- izvrši radnju na zaštićenom dijelu prirode a da prethodno nije ishodila
uvjete zaštite prirode, odnosno potvrdu Ministarstva (članak 32. stavak
2., 3., 4. i 5.),

- izvrši radnju iz članka 33. ovoga Zakona, a da prethodno nije pribavila
dopuštenje Ministarstva,

- izvozi ili uvozi zaštićene biljke i životinje bez dopuštenja Ministarstva
(članak 34.),

- unosi nove biljne i životinjske vrste ili ponovo unosi nestale biljne
i životinjske vrste u prirodu na području Države bez propisanih suglasnosti
ili dopuštenja (članak 35.),

- izvrši radnje iz članka 36. ovoga Zakona a da prethodno nije pribavila
propisanu suglasnost ili dopuštenje (članak 36.). Za prekršaj iz ovoga
članka kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom u
protuvrijednosti domaće valute od 20 do 10.000 DEM.

Članak 53.

Novčanom kaznom u protuvrijednosti domaće valute od 250 do 50.000 DEM
kaznit će se za prekršaj fizička osoba ako :

- izvrši radnju koja može prouzročiti promjenu ili oštećenje na zaštićenom
dijelu prirode (članak 32. stavak 1.),

- izvrši radnju na zaštićenom dijelu prirode a da prethodno nije ishodila
uvjete zaštite prirode ili potvrdu Ministarstva (članak 32. stavak 2.,
3., 4. i 5.).

- izvrši radnju iz članka 33. ovoga Zakona, a da prethodno nije pribavila
dopuštenje Ministarstva,

- izvozi ili uvozi zaštićene biljke i životinje bez dopuštenja Ministarstva
(članak 34.),

- unosi nove biljne i životinjske vrste ili ponovo unosi nestale biljne
i životinjske vrste u prirodu na području Države bez propisanih suglasnosti
ili dopuštenja (članak 35.),

- izvrši radnje iz članka 33. ovoga Zakona a da prethodno nije pribavila
propisanu suglasnost ili dopuštenje (članak 36.).

Članak 54.

Iznosi novčanih kazni iz članka 52. i 53. ovoga Zakona obračunat će
se po srednjem tečaju DEM Narodne banke Hrvatske na dan izricanja kazne.

V. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 55.

Dijelovi prirode utvrdeni ili proglašeni zaštićenima na temelju Zakona
o zaštiti prirode ("Narodne novine". br. 54/76.) smatraju se
zaštićenim dijelovima prirode prema ovom Zakonu. Dijelovi prirode proglašeni
Zakonom o zaštiti prirode ("Narodne novine", 54/76.) "značajnim
krajolikom" postaju u smislu ovoga Zakona "zaštićenim krajolikom",
a "hortikulturni spomenik" postaje "spomenik parkovne arhitekture".

Članak 56.

Savjet iz članka 24. ovoga Zakona osnovat će Vlada najkasnije u roku
od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona. Pravilnike o unutarnjem
redu u nacionalnim parkovima i parku prirode "Telašćica" ministar
će donijeti u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.
Pravilnik o unutarnjem redu u ostalim parkovima prirode ministar će donijeti
u roku od godine dana od dana osnivanja javnih ustanova tih parkova prirode.
Propise iz članka 3.,14., 29., 36. i 44. ovoga Zakona ministar će donijeti
u roku od godine dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona. Propise iz
članka 29. stavka 2. ovoga Zakona donijet će županijska poglavarstva ili
poglavarstvo Grada Zagreba u roku od 1 godine od dana stupanja na snagu
ovoga Zakona.

Članak 57.

Uprave nacionalnih parkova osnovane do stupanja na snagu ovoga Zakona
i Javno poduzeće "Brijuni" postaju javne ustanove. Akti javnih
ustanova iz stavka 1. ovoga članka usuglasit će se s odredbama ovoga Zakona
u roku od 6 mjeseci od njegovog stupanja na snagu.

Članak 58.

Radna organizacija park prirode "Telašćica" osnovan po propisima
koji su važili do stupanja na snagu ovoga Zakona postaje javna ustanova
u vlasništvu Države. Radria organizacija Rezervat "Lokrum" osnovana
po propisima koji su važili do stupanja na snagu ovoga Zakona postaje javna
ustanova u vlasništvu Županije dubrovačko-neretvanske. Akti javnih ustanova
iz stavka 1. i 2. ovoga članka usaglasit će se s odredbama ovoga Zakona
u roku od 6 mjeseci od njegovog stupanja na snagu.

Članak 59.

Do ustroja tijela upravljanja javnom ustanovom, sukladno odredbama ovoga
Zakona, poslove tog tijela nastavit će obavljati upravni odbor ili osoba
koja obnaša poslovnu dužnost u pravnoj osobi na dan stupanja na snagu ovoga
Zakona. Sredstva, prava i obveze te djelatnike pravnih osoba iz članka
57. i 58. ovoga Zakona preuzimaju javne ustanove.

Članak 60.

Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Zakon o zaštiti prirode
("Narodne novine". br. 54/76., 25/77., 41/83., 31/86. i 47/86.),
Uredba o upravljanju nacionalnim parkovima ("Narodne novine",
br. 14/94.), točka 46. Uredbe o nastavljanju važenja pravnog sadržaja i
učinka određenih uredbi Vlade Republike Hrvatske na temelju zakonske ovlasti
("Narodne novine". br. 100/93., 102/93. i 108/93.) i članak 20.
Zakona o određivanju poslova iz samoupravnog djelokruga jedinica lokalne
samouprave i uprave ("Narodne novine", br. 75/93.).

Članak 61.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Klasa: 351-01/93-01/10

Zagreb, 30. ožujka 1994.

ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Zastupničkog doma Sabora

**Stjepan Mesić, v. r.**

Zakon, NN 30/1994-521