## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2364/2011 od 22. prosinca 2011.

### NN 8/2012 (18.1.2012.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2364/2011 od 22. prosinca 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

188

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Ivan Matija, Antun Palarić, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio I. V. iz V., kojeg zastupa M. V., odvjetnik u P., na sjednici održanoj 22. prosinca 2011. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Puli dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-1703/11, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe I. V. iz V., B. 6, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 24.700,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) 3. svibnja 2011. podnio ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka, koji se u tom trenutku vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Rev-x-425/11, smatrajući da mu je povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u spis predmeta Općinskog suda u Puli (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) broj: P-1703/11 (ranije broj: P-1956/98), utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Tužiteljica je prvostupanjskom sudu 16. rujna 1998. podnijela protiv podnositelja tužbu radi »utvrđenja i diobe imovine stečene u vanbračnoj zajednici« s prijedlogom za određivanje privremene mjere.

Prvostupanjski sud je održao ročište 2. listopada 1998., na kojem je podnositelj u spis predao odgovor na tužbu (sadržajno ujedno i protutužbu) te je prvostupanjski sud istog dana donio rješenje broj: P-1956/98-3, kojim je odredio traženu privremenu mjeru.

Na to rješenje podnositelj se žalio 13. listopada 1998., a Županijski sud u Puli (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) odbio je njegovu žalbu rješenjem broj: Gž-1550/98-2 od 16. studenoga 1998.

Prvostupanjski sud je potom održao ročišta 8. prosinca 1999., 11. listopada i 13. studenoga 2000., 14. ožujka, 11. rujna i 23. listopada 2002., 24. siječnja, 3. ožujka, 7. travnja i 19. svibnja 2003. te 1. ožujka 2005.

Rješenjem broj: P-1956/98-56 od 11. studenoga 2005., prvostupanjski sud je odredio provođenje očevida 1. ožujka 2006. uz nazočnost vještaka građevinske struke, kada je očevid i proveden uz nalaganje vještaku da dostavi nalaz i mišljenje, koji su sudu dostavljeni 29. ožujka 2006.

Prvostupanjski sud je potom održao ročište 6. prosinca 2006. te je rješenjem broj: P-1956/98-75 od 19. ožujka 2007., odredio provođenje dopunskog vještačenja, a tražena dopuna vještva je sudu dostavljena 29. ožujka 2007.

Nakon toga prvostupanjski sud je održao ročišta 19. lipnja, 4. i 25. listopada te 14. studenoga 2007.

Rješenjem broj: P-1956/98-89 od 16. studenoga 2007., prvostupanjski sud je odredio provođenje (drugog) dopunskog vještačenja, a vještak je dopunsko vještvo dostavio sudu 7. prosinca 2007.

Prvostupanjski sud je potom održao ročište 27. veljače 2008. te je rješenjem broj: P-1956/98-100 od 17. ožujka 2008., odredio provođenje još jednog (već trećeg) dopunskog vještačenja, povodom čega je dopuna vještva sudu dostavljena 7. travnja 2008.

Na ročištu održanom 20. svibnja 2008. glavna rasprava je zaključena te je određeno da se ročište za objavu presude održi 2. lipnja 2008., kada je i objavljena presuda broj: P-1956/98-107.

Podnositelj je 29. rujna 2008. protiv prvostupanjske presude podnio žalbu osobno, a 30. rujna 2008. je to učinio i putem punomoćnika.

Drugostupanjski sud odbio je navedene žalbe svojom presudom broj: Gž-3280/08-2 od 6. rujna 2010.

Protiv navedene presude podnositelj je 16. studenoga 2010. podnio reviziju.

Vrhovni sud je presudom i rješenjem broj: Rev-x-425/11-2 od 15. rujna 2011., djelomice odbacio podnositeljevu reviziju, a djelomice je usvojio te je djelomice ukinuo nižestupanjske presude i predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Ustavni sud je 5. prosinca 2011. zaprimio predmetni spis prvostupanjskog suda.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

Članak 63. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud...

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u 'Narodnim novinama'.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja ili o sumnji ili optužbi zbog njegova kažnjivog djela nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Sudski postupak pokrenut je 16. rujna 1998., kada je protiv podnositelja podnesena tužba radi »utvrđenja i diobe imovine stečene u vanbračnoj zajednici«.

Ustavna tužba podnijeta je 3. svibnja 2011., a u trenutku donošenja odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi sudski postupak nije dovršen.

Stoga Ustavni sud utvrđuje da je do odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositelja sudski postupak ukupno trajao trinaest (13) godina, tri (3) mjeseca i šest (6) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

Ustavni sud utvrdio je da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja prvostupanjski sud održao devetnaest (19) ročišta, proveo vještačenje i tri (3) dopunska vještačenja te donio rješenje o privremenoj mjeri i prvostupanjsku presudu.

Drugostupanjski sud je svojom presudom odbio podnositeljevu žalbu, a Vrhovni sud je presudom i rješenjem djelomice odbacio podnositeljevu reviziju, a djelomice je usvojio te je djelomice ukinuo nižestupanjske presude i predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽENIKA – PROTUTUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe svojim ponašanjem nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST PREDMETA

Prema ocjeni Ustavnog suda, u konkretnom slučaju, radi se o činjenično relativno složenom predmetu.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je u pravnoj stvari podnositelja ustavne tužbe (u pravno relevantnom razdoblju) parnični postupak ukupno trajao preko trinaest (13) godina te da do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka i neučinkovito postupanje prvostupanjskog suda – pred kojim je postupak trajao gotovo deset (10) godina, pri čemu je bilo i razdoblja znatne neaktivnosti (između ročišta održanih 8. prosinca 1999. i 11. listopada 2000. te između ročišta održanih 13. studenoga 2000. i 14. ožujka 2002.) – kao i to što predmet još nije dovršen, Ustavni sud ocjenjuje da relativna složenost predmeta ne može opravdati njegovo trajanje, zbog čega je podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2364/2011

Zagreb, 22. prosinca 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 8/2012-188