## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2445/2002. od 25. travnja 2003.

### NN 98/2003 (12.6.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2445/2002. od 25. travnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1272

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odluči­va­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, pred­sjed­nik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vi­jeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom prof. dr. sc. B.
P. iz Z., kojeg zastupaju N. H. i D. H., odvjetnici u Z., na sjednici Vijeća
održanoj dana 25. travnja 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj je podnio ustavnu tužbu protiv rješenja Vrhov­nog suda Republike
Hrvatske, broj: Grl-645/02 od 28. kolovoza 2002. godine, kojim je odbijen kao
neosnovan prijedlog za delegaciju nadležnosti Županijskog suda u Gospiću, a
prijedlog za delegaciju nadležnosti Općinskog suda u Gospiću odbačen je kao
nedopušten.

2. Uz ustavnu tužbu podnositelj je podnio prijedlog
za odgodu ovrhe pozivom na odredbu članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u
nastavku: Ustavni zakon) i to iz razloga jer bi mu ovrha navedenog rješenja
prouzročila nenadoknadivu štetu, a odgoda nije protivna javnom interesu niti bi
se odgodom nanijela nekome veća šteta.

*Ustavni
sud nije nadležan za odlučivanje.*

3. Odredba članka 62. stavka
1. Ustavnog zakona propisuje:

»Svatko može podnijeti
Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne
vlasti ... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno tome, samo ona
odluka kojom je nadležni sud me­ri­torno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu
ili obvezi ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest po­je­di­načni
akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega je Ustavni
sud Republike Hrvatske, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan štititi
ljudska prava i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom Republike
Hrvatske.

4. Tijekom ustavnosudskog
postupka utvrđeno je da osporavano rješenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske,
broj: Grl-645/02 od 28. kolovoza 2002. godine, ne predstavlja pojedinačni akt u
smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv kojeg bi Ustavni sud bio
nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu.

5. Slijedom iznijetoga, na
temelju članka 72. u svezi s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u
izreci.

6. O prijedlogu podnositelja
ustavne tužbe za odgodu ovrhe do donošenja meritorne odluke Suda iz članka 67.
stavka 2. Ustav­nog zakona nije odlučivano, budući je predmetna tužba odbačena
zbog nenadležnosti Ustavnog suda za odlučivanje.

7. Odluka o objavi temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2445/2002
Zagreb, 25. travnja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 98/2003-1272