## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2905/2002. od 7. travnja 2003.

### NN 72/2003 (30.4.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2905/2002. od 7. travnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

869

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlučiva­nje o ustavnim tužbama,
u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­njski,
Mario Kos, Ivan Matija, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odluču­jući
u povodu ustavne tužbe F. M. iz K., na sjednici Vijeća održanoj dana 7. trav­nja
2003. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Trgovački sud u Zagrebu dužan je donijeti presudu u pred­metu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: P-6687/95 u najkraćem mogućem roku, ali ne du­ljem od šest
(6) mjeseci, računajući od prvog iduće­g dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na teme­lju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Us­tav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst), podnosite­lju ustavne tužbe, F. M. iz K., Č. 66, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske, u iznosu od 6.000,00 (šest tisuća) kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja
zahtjeva podnosite­lja za ­njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazlože­nje
```

1.
Podnosite­lj ustavne tužbe podnio je dana 3. prosinca 2002. godine ustavnu tužbu,
teme­ljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem tekstu: Ustavni
zakon), u postupku koji se vodi kod Trgovačkog suda u Zagrebu, radi naknade štete
zbog povrede autorskog prava.

Zbog nedonoše­nja sudske odluke u razumnom roku podno­site­lj
nalazi povrijeđenim ustavno pravo iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnosite­lj zahtijeva da Ustavni
sud odredi Trgovačkom sudu u Zagrebu primjeren rok za donoše­nje presude u predmetu
koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-6687/95 te da odredi
primjerenu naknadu podnosite­lju u iznosu od 20.000,00 kuna zbog povrede ­nje­govog
ustavnog prava, koju je Trgovački sud u Zagrebu učinio kada o pravima i
obvezama podnosite­lja nije odlučio u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio či­njenice koje su pravno
relevantne za odlučiva­nje o povredi ustavnog prava pod­no­site­lja, zajamčenog
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

– dana 28. rujna 1995. godine podnosite­lj je podnio
tužbu Trgovačkom sudu u Zagrebu protiv »Arene« d.d. Zagreb, radi naknade štete
zbog povrede autorskog prava,

– ročište
zakazano za dan 4. trav­nja 2000. godine, odgođeno je zbog nepristupa­nja
sudaca porotnika,

– dana
15. ve­ljače 2001. godine, sutki­nja, kojoj je prema evidenciji parnične
pisarnice predmet dodije­ljen u rad, izvijestila je dopisom predsjedništvo suda
da je predmet pod poslovnim brojem: P-6687/95 zagub­ljen te je predložila da
predsjedništvo suda odluči o obnovi spisa,

– rješe­njem
od 16. ve­ljače 2001. godine, predsjednica suda pokrenula je postupak za obnovu
spisa poslovni broj: P-6687/95

OČITOVANJE
TRGOVAČKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
teme­lju članka 69. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud zatražio je dana 3.
siječ­nja 2003. godine od Trgovačkog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima
ustavne tužbe u roku od 30 dana od dana primitka zahtjeva.

U očitova­nju, dostav­ljenom 6. siječ­nja 2003.
godine, Trgovački sud u Zagrebu ističe da nije u *»mogućnosti deta­ljno se očitovati
o sta­nju ovosudnog predmeta posl. br. P-6687/95«.* To stoga *»...jer je
ovosudni spis naznačenog poslovnog broja zagub­ljen, pa je dopisom od 15. ve­ljače
2001. godine sutki­nja D. T.-K., kojoj je prema evidenciji parnične pisarnice
predmet dodije­ljen u rad, predložila Predsjedništvu suda da odluči o obnovi
spisa«.* Također, navodi da *»Uvidom u pomoćni spis, naznačenog poslov­nog
broja, utvrđeno je da istome prileži, pored rješe­nja o obnovi spisa, nekoliko
požurnica podnosite­lja ustavne tužbe i primjerak zapisnika od 4. trav­nja
2000. godine o održanom ročištu za glav­nu raspravu u konkretnom predmetu. Iz
zapisnika proizlazi da je ročište odgođeno zbog nepristupa sudaca porotnika.«.*

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske (»Narodne novine«, pročišćeni
tekst, broj 41/01), propisano je:

*»Svatko
ima pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o ­nje­govim pravima i obvezama (...)«.*

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

*»(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrp­ljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).*

*(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonoše­nja akta u  razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donoše­nje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnosite­lja.
Rok za donoše­nje akta poči­nje teći iduće­g dana od dana objave odluke
Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.*

*(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnosite­lju zbog povrede ­nje­gova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnosite­lja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva stranke za ­njezinu isplatu.«.*

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donoše­nje sudske odluke
u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatra­njem razloga ustavne tužbe podnosite­lja i
dostav­ljenog očitova­nja Trgovačkog suda u Zagrebu, Ustavni sud utvrdio je da
su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za ­nje­govo postupa­nje u smislu
odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže utvrđe­njima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski
parnični postupak započeo je 28. rujna 1995. godine podnoše­njem tužbe Trgovačkom
sudu u Zagrebu. Budući da je ustavna tužba podnesena dana 3. prosinca 2002.
godine, a do tog dana sudski postupak u prvom stup­nju nije bio okončan,
Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnoše­nja ustavne tužbe prvostupa­njski
postupak pred Trgovačkim sudom u Zagrebu trajao ukupno sedam (7) godina, (2)
dva mjeseca i pet (5) dana.

Ustavni
sud napomi­nje, da je Zakon o potvrđiva­nju Konvencije za zaštitu ­ljudskih
prava i teme­ljnih sloboda i protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
­ljudskih prava i  teme­ljnih sloboda
(»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst, u
da­lj­njem tekstu: Zakon o potvrđiva­nju Konvencije) stupio na snagu dana 5.
studenoga 1997. godine.

Od dana
stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu
­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda Vijeća Europe (u da­lj­njem tekstu: Europska
konvencija) čine teme­ljem članka 134. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 56/90), dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio
unutar­nje­g pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka
6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom *»Pravo na pošteno suđe­nje«*
koja, između ostaloga, propisuje:

*»Radi
utvrđiva­nja svojih prava i obveza građanske naravi (…) svatko ima pravo da
zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (…) u razumnom roku ispita ­nje­gov
slučaj«.*

Sukladno
navedenom, konvencijsko pravo na donoše­nje sud­ske odluke u razumnom roku čini
dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupa­nja na snagu
Zakona o potvrđiva­nju Konvencije (5. studenoga 1997.). S druge strane, pravo
na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u
Republici Hrvatskoj 9. studenoga 2000. godine izmjenama članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00). Iz navedenih razloga
ispitiva­nje razumnosti traja­nja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997.
godine, u pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka teme­ljenih
na članku 63. Ustavnog zakona jer u dotadaš­njem pravnom poretku Republike
Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao ustavno.

Ustavni sud je, u konkretnom slučaju, ocijenio da se
pravno relevantnim razdob­ljem s aspekta povrede prava na razumnu du­ljinu
traja­nja sudskog postupka smatra razdob­lje od 5. studenoga 1997. (to jest, od
dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije) do 3. prosinca 2002.
godine (to jest, do dana podnoše­nja ustavne tužbe podnosite­lja), što ukupno
iznosi pet (5) godina i dvadeset osam (28) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud utvrđuje da u razmatranom razdob­lju Trgovački sud u Zagrebu nije poduzeo
niti jednu rad­nju koja bi bila relevantna za meritorno odlučiva­nje o pravima
i obvezama stranaka u tom sudskom postupku. Što više, sud je zagubio predmetni
spis te nakon donoše­nja rješe­nja o obnovi spisa (16. ve­ljače 2001. godine)
nije poduzeo niti jednu drugu rad­nju potrebnu za meritorno odlučiva­nje o
pravima i obvezama stranaka u tom sudskom postupku (npr. zakaziva­nje ročišta).

Radi
se, dakle, o razdob­lju potpune neaktivnosti nadležnog suda u parničnom
postupku prvog stup­nja u stvari građanske naravi.

5.3.            PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM
POSTUPKU)

Podnosite­lj
ustavne tužbe, kao tužite­lj u sudskom postupku, svojim ponaša­njem nije ni u čemu
pridonio du­ljini prvostupa­nj­skog sudskog postupka. Dapače, podnosite­lj se u
više navrata pisanim podnescima obraćao nadležnom sudu požurujući postupak i
zahtijevajući od nadležnog suda provođe­nje odgovarajućih rad­nji u tom
postupku (v. točku 3. obrazlože­nja ove odluke).

5.4. SLOŽENOST
SUDSKOG PREDMETA

S
obzirom na či­njenicu da konkretni sudski postupak nije došao u stadij rasprav­lja­nja
o osnovanosti tužbenog zahtjeva, o složenosti sudskog predmeta nije moguće
govoriti.

5.5.            DRUGE OKOLNOSTI OD UTJECAJA NA DULJINU SUDSKOG POSTUPKA

Ustavni
sud utvrđuje da se poziva­nje na organizacijske ili kadrovske probleme suda ne
bi moglo smatrati opravdanim razlogom za nerazumno dugo nepostupa­nje suda u
ovom sudskom postupku.

Napomi­nje
se da je Europski sud za ­ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio
da su države-ugovornice obvezne organizirati svoje pravne poretke na način koji
omogućava sudovima da ispune zahtjeve, propisane člankom 6. stavkom 1. Europske
konvencije, opetovano ističući naročitu važnost tog zahtjeva za pravilno i
uredno vođe­nje sudskih postupaka (v. primjerice, presude Europskog suda u
predmetima *Buchholz protiv Njemačke* od 6. svib­nja 1981., *Guincho
protiv Portugala* od 10. srp­nja 1984., *Union Alimentaria Sanders SA*
od 7. srp­nja 1989., *Brigandi protiv Italije* od 19. ve­ljače 1991. i
dr.).

6.
Sukladno navedenom, Ustavni sud ocje­njuje da je nerazumno dugim nepostupa­njem
Trgovačkog suda u Zagrebu povrije­đeno ustavno pravo podnosite­lja da zakonom
ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o ­nje­govim
pravima ili obvezama, koja su zajamčena člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

7.
Imajući u vidu sve navedene či­njenice i okolnosti, te posebno vrijeme potpune
neaktivnosti suda prvog stup­nja u konkretnom sudskom predmetu, u smislu
odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama
I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdob­lje, uz iznimnu moguć­nost uvažava­nja nerazumno dugog
razdob­lja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđiva­nju visine naknade, teme­ljem članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažava­nje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući
da je Ustavni sud ovlašten, teme­ljem članka 63. stav­ka 2. Ustavnog zakona, u
svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za donoše­nje sudske odluke, na visinu
naknade, u konkretnom slučaju, utjecala je i či­njenica da je Trgovački sud u
Zagrebu zagubio svoj spis te da nakon donoše­nja rješe­nja o obnovi spisa nije
poduzeo niti jednu drugu rad­nju potrebnu za meritorno odlučiva­nje o pravima i
obvezama stranaka u tom sudskom postupku.

9.
Odluka o objavi (točka V. izreke) teme­lji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-2905/2002
Zagreb, 7. trav­nja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 72/2003-869