## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-74/1996. od 30. listopada 1996.

### NN 93/1996 (6.11.1996.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-74/1996. od 30. listopada 1996.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
o ustavnoj tužbi A. d.o.o. iz D. R., na sjednici održanoj 30. listopada
1996. godine, donio je

## **ODLUKU**

1. Usvaja se ustavna tužba A. d.o.o. i ukidaju se:

- rješenje Županijskog suda u K., broj: Gž-5/1996. od 9. siječnja 1996.

- rješenje Općinskog suda u K., broj: I-104/1994 od 6. prosinca 1995.

2. Predmet se vraća Općinskom sudu u K. na ponovni postupak.

3. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Podnositelj ustavne tužbe podnio je pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu
u svezi rješenja Županijskog suda u K., broj: Gž-5/96 od 9. siječnja 1996.,
kojim je odbijena žalba dužnika A. d.o.o. i potvrđeno rješenje Općinskog
suda u K., broj: I-104/94 od 6. prosinca 1995., a radi zaštite ustavnih
načela iz članka 3. Ustava Republike Hrvatske (vladavina prava), članka
14. stavka 2. (svi su pred zakonom jednaki), članka 115. stavka 3. (sudovi
sude na temelju Ustava i zakona).

Povredu ustavnih prava obrazlaže pogrešnom primjenom zakona. Naime,
Županijski sud u K. nije sudio po zakonu već umjesto toga po slobodnoj
prosudbi, uvodeći novi pravni institut "pravednost", što dovodi do neslućene
mogućnosti zlouporabe prava i unosi pravnu nesigurnost, što sve dovodi
do nejednakosti pred zakonom. Drugostupanjski sud nije se pridržavao Zakona
o izvršnom postupku (članak 22. stavak 2.) uz primjenu Zakona o trgovačkim
društvima. Na taj način je drugostupanjski sud, sudeći po pravednosti,
a ne po zakonu, povrijedio načelo legaliteta, jasno izraženo u odredbi
članaka 1., 16. i 22. ZIP-a.

Podnositelj ustavne tužbe predložio je, temeljem članka 53. stavka 2.
Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske, odgodu izvršenja u spisu broj:
I-104/94 jer je na temelju drugostupanjske odluke određena blokada žiro-računa
podnositelja ustavne tužbe, a tom blokadom se tereti pravna osoba koja
uopće nije dužnik pa je tom blokadom dovedena u pitanje egzistencija 57
zaposlenih.

Pravomoćna presuda Općinskog suda u K., broj: P-599/92 od 24. veljače
1993., je izvršna isprava na temelju koje je dozvoljeno izvršenje pljenidbom
novčanih sredstava sa žiro-računa dužnika GP G. (nakon pretvorbe G. d.d.).
Tijekom izvršnog postupka vjerovnici podnose novi izvršni prijedlog te
označavaju novog dužnika A. d.o.o. tvrdeći da je obveza prešla na to novoosnovano
trgovačko društvo te je rješenjem broj: I-104/94 od 8. rujna 1995. dozvoljeno
izvršenje protiv dužnika A. d.o.o. Povodom prigovora novog dužnika Općinski
sud u K. donosi rješenje broj: I-104/94 od 6. prosinca 1995., kojim odbija
prigovor dužnika.

Županijski sud u K., rješenjem broj: Gž-5/96 od 9. siječnja 1996., odbija
žalbu dužnika A. d.o.o. i potvrđuje prvostupanjsko rješenje.

Ustavna tužba je osnovana.

Sudovi u svojim rješenjima obrazlažu svoje stavove na način da su utvrdili
da je tijekom postupka osnovano novo poduzeće A. d.o.o., a suosnivač je
GP G. s 50,66%, da su identična sjedišta firmi i v. d. direktor, protiv
kojeg se vodi i krivični postupak radi krivičnog djela protiv gospodarstva,
financijski se promet provodi preko te nove firme, a na žiro-račun G. d.d.
nema sredstava i vjerovnici se ne mogu namiriti. Stoga je zaključak prvostupanjskog
suda da je G. d.d. s očitom namjerom da izbjegne prisilnu naplatu svoje
pravomoćno utvrđene obveze, svu svoju imovinu, a ne i obveze, prenio na
novoosnovano trgovačko društvo pa je u konkretnom slučaju došlo do prijelaza
obveze. Županijski sud je prihvatio navode prvostupanjskog suda i u donesenom
rješenju zaključio da se ne može provesti izvršenje na udjelu u trgovačkom
društvu pa treba dozvoliti izvršenje jer je prijelaz prava i obveze očigledan
te sud ne može zaobići i dužnost postupanja prema načelu pravednosti.

Razmatrajući ovaj ustavnopravni spor ovaj Sud nalazi:

U konkretnom slučaju sudovi su bili dužni postupati i po odredbama Zakona
o izvršnom postupku ("Narodne novine", br. 53/93 i 91/92 - nastavno: ZIP-a),
uz primjenu odredbi Zakona o obveznim odnosima ("Narodne novine", br. 53/91)
i Zakona o trgovačkim društvima ("Narodne novine", br. 111/93 - nastavno:
ZTD-a).

Prema odredbama članaka 16-20. ZIP-a, sud određuje izvršenje na temelju
izvršne isprave. Izvršna je isprava podobna za izvršenje ako su u njoj
označeni vjerovnik i dužnik te predmet, vrsta, opseg i vrijeme ispunjenja
obveze. U članku 22. je propisano da se izvršenje određuje i protiv osobe
koja u izvršnoj ispravi nije označena kao dužnik ako vjerovnik javnom ili
po zakonu ovjerenom ispravom dokaže da je obveza na nju prenesena ili na
drugi način prešla ili se prijenos dokazuje pravomoćnom odlukom donesenom
u parničnom postupku. Takve isprave u ovom postupku nema.

Do prijelaza obveze koja je utvrđena u izvršnoj ispravi može doći samo
u slučajevima tzv. singularne sukcesije (članak 145., članak 446., članak
451., članak 453. ZOO-a), ali prijelaz obveze nije moguć bez pristanka
novog dužnika ili tzv. univerzalne sukcesije između pravnih osoba do koje
dolazi u slučajevima statusnih promjena (pripajanjem i spajanjem trgovačkih
društava - članak 512. ZTD-a). Društvo s ograničenom odgovornošću A. se
ni u kojem slučaju ne može smatrati sukcesorom (pravnim sljednikom) svojih
osnivača, ne odgovara za njihove obveze jer oni imaju u tom društvu samo
svoje udjele i određena prava na temelju tih udjela, niti članovi tog društva
odgovaraju za obveze tog društva (članak 10., članak 385. stavak 1. i 2.,
članak 406. i članak 440. ZTD-a). Ono što članovi ulože u društvo postaje
imovina društva i time oni ne mogu raspolagati već jedino samo društvo
(članak 9., članak 10. ZTD-a).

Prvostupanjski sud smatra da je A. d.o.o. pravni sljednik G. d.d. jer
je G. jedan od osnivača A. d.o.o. i odbija prigovor A. Drugostupanjski
sud prihvaća utvrđene činjenice i konstatira da ne postoje propisi o izvršenju
na udjelu u trgovačkom društvu pa da treba postupati prema načelu pravednosti.

Takvo postupanje drugostupanjskog suda, koji uvodi u zakon novi institut
pravednosti, unosi pravnu nesigurnost jer se uvodi subjektivno vrednovanje
nečijeg prava, što može dovesti i do zlouporabe prava, a tim više što taj
institut nije propisan niti jednom odredbom ZIP-a, koji primjenjuje strogo
načelo legaliteta.

Izvršni postupak je strogo formalni postupak. Sud treba primjenjivati
važeći zakon i poštivati načelo legaliteta. Uvođenjem instituta pravednosti,
koji nije propisan ni jednom odredbom ZIP-a, i odlučujući po slobodnoj
prosudbi o tome što je pravedno, grubo su povrijeđene odredbe izvršnog
postupka (članak 16. stavak 1. i 2. t. 1., članak 22., članak 53.). Postupajući
dalje u izvršnom postupku odlučivano je o pitanjima o kojima se je moralo
odlučivati po pravilima parničnog postupka. Osim navedenih procesnih povreda,
povrijeđeno je i materijalno pravo jer se nije smjelo dozvoliti izvršenje
protiv A. d.o.o. za dugovanje koje se odnosi na G. d.d.

U sustavu pravne zaštite vjerovnika nad postupcima dužnika predviđena
je mogućnost pobijanja dužnikovih pravnih radnji, a što je propisano odredbama
članaka 280-289. ZOO-a.

Takvim postupanjem i donesenim rješenjima povrijeđeno je jedno od temeljnih
načela Ustava Republike Hrvatske - vladavina prava iz članka 3., kao i
ustavno pravo jednakosti svih građana pred zakonom iz članka 14. stavka
2. jer svi građani moraju biti u jednakom položaju da im se sudi po zakonu,
a što je ustavna obveza sudova iz članka 115. stavka 3. Ustava.

Obzirom na donijetu odluku glede ustavne tužbe, Sud nije donio odluku
o prijedlogu za odgodu izvršenja.

Iz izloženih razloga, Sud je, temeljem članka 30. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", br. 13/91), odlučio
kao u izreci odluke.

Odluka o objavljivanju u "Narodnim novinama" temelji se na odredbi članka
20. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-74/1996
Zagreb, 30. listopada 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 93/1996-1645