## Pravilnik o tehničkim uvjetima vozila u prometu na cestama

### NN 92/2005 (27.7.2005.), Pravilnik o tehničkim uvjetima vozila u prometu na cestama

# MINISTARSTVO MORA, TURIZMA, PROMETA I RAZVITKA

**1848**

Na temelju članka 239. stavak 4. Zakona o
sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 105/2004), ministar mora, turizma,
prometa i razvitka uz suglasnost ministra unutarnjih poslova donosi

## PRAVILNIK

### O TEHNIČKIM UVJETIMA VOZILA U PROMETU NA CESTAMA

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Pravilnikom propisuju dimenzije i mase, osovinska
opterećenja vozila, uređaji i oprema koje moraju imati vozila i uvjeti kojima
moraju udovoljavati uređaji i oprema vozila u prometu na cestama.

II. DIMENZIJE I MASE
VOZILA

Članak 2.

(1) Najveća duljina vozila je razmak između
najizbočenijega prednjeg i stražnjeg dijela vozila, bez tereta.

(2) Najveća širina vozila je razmak između
najizbočenijih bočnih dijelova vozila, bez tereta.

(3) Najveća visina vozila je razmak između
vodoravne podloge i najvišeg dijela vozila kad je neopterećeno i kada su gume
napumpane na tlak koji propisuje proizvođač vozila.

Članak 3.

(1) Najveće dopuštene duljine vozila iznose:

 1) motornog
vozila                                                               12,00
m

 2) priključnog
vozila s rudom                                                12,00
m

 3) poluprikolice
(mjereći od stražnjeg kraja
do

vučnog svornjaka)                                                                 12,00
m

 4) tegljača s
poluprikolicom                                                  16,50
m

 5) vučnog vozila s
prikolicom                                               18,75
m

 6) zglobnog
autobusa                                                           18,75
m

 7) autobusa s
dvije osovine                                                  13,50
m

 8) autobusa s
najmanje tri osovine                                        15,00 m

 9) vučnog vozila i
prikolice, za prijevoz automobila               21,00 m

10) mopeda, mopeda s tri
kotača, lakog četverocikla,

motocikla, motocikla s
bočnom
prikolicom,

motocikla s tri kotača i
četverocikla
                                4,00 m

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovog članka
duljina autobusa s prikolicom za gradski promet koji su bili uvezeni ili prvi
put registrirani u Republiku Hrvatsku do 1. siječnja 1990. godine je 20 m.

(3) Udaljenost između bilo koje točke na
prednjem dijelu prikolice i osi vučnog svornjaka ne
smije biti veća od 2,04 m.

(4) Svi dijelovi vozila moraju se nalaziti
unutar propisane najveće duljine vozila uvećane za najviše 0,5% od vrijednosti
iz stavka 1. i 2. ovog članka.

(5) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 4.

(1) Najveća dopuštena širina mopeda s dva kotača
je 1 m, mopeda s tri kotača, lakih četverocikla,
motocikla, motocikla s tri kotača, motocikla s bočnom prikolicom i četverocikla je 2 m a ostalih vozila iznosi 2,55 m.

(2) Najveća dopuštena širina hladnjače sa
stjenkom debljine preko 45 mm iznosi 2,6 m.

(3) Iznimno od odredbe stavka 1. i 2. ovog
članka, širina vozila ne obuhvaća prekoračenja što mogu nastati zbog
deformacije guma u zoni nalijeganja na kolnik, postavljanja lanaca za snijeg i
ugradnje gabaritnih svjetala, pokazivača smjera, vanjskog zrcala, svjetla za
osvjetljavanje ceste, elastičnih blatobrana i druge dodatne opreme koja je
vezana za čvrstu konstrukciju vozila.

(4) Svi zglobno ili elastično vezani dijelovi iz
stavka 3. ovog članka, moraju biti zglobno ili elastično vezani na konstrukciju
vozila, i kad se preklope uz čvrstu konstrukciju vozila moraju biti unutar
propisane najveće dopuštene širine vozila, a ostali dijelovi – unutar propisane
širine uvećane za vrijednost dopuštenog odstupanja za najviše 1% od vrijednosti
iz stavka 1. ovog članka.

(5) Odredbe ovog članka ne primjenjuje se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 5.

(1) Najveća dopuštena visina mopeda, mopeda s
tri kotača, lakih četverocikla, motocikla, motocikla
s tri kotača, motocikla s bočnom prikolicom i četverocikla
je 2,5 m, a ostalih vozila je 4,0 m.

(2) Svi dijelovi vozila moraju se nalaziti
unutar propisane najveće dopuštene visine vozila uvećane za najviše 50 mm od
vrijednosti iz stavka 1. ovog članka.

(3) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 6.

Propisane dimenzije vozila odnose se i na
dopuštenu duljinu, širinu i visinu vozila zajedno s teretom.

Članak 7.

Motorna i priključna vozila, kao i skupovi
vozila moraju imati takve uređaje da pri vožnji u krugu, promjer vanjske
opisane kružnice bude najviše 25 m, a promjer unutarnje kružnice najmanje 10,6
m.

Članak 8.

(1) Vozila prvi put registrirana nakon 1.
siječnja 1973. godine mogu imati izveden prepust samo u skladu s preporukama
proizvođača, a ako preporuke nisu poznate onda prepust smije iznositi najviše
60% međuosovinskog razmaka.

(2) Odredba stavka 1. ovog članka ne odnosi se
na vozila s ugrađenim uređajima za obavljanje određenih radnji.

(3) Pod međuosovinskim razmakom motornih vozila
i prikolica, prema ovom Pravilniku, podrazumijeva se razmak između prednje i
stražnje osovine.

(4) Ako je prednja ili stražnja osovina vozila
izvedena kao jednostruka, dvostruka ili trostruka, pod međuosovinskim se razmakom
podrazumijeva razmak između simetrala dvostrukih, odnosno trostrukih osovina i
krajnje osovine vozila.

(5) Za poluprikolice se umjesto međuosovinskog
razmaka uzima razmak između vertikalne osi okretnog postolja i simetrale osovina,
odnosno stražnje osovine poluprikolice.

(6) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 9.

(1) Najveća dopuštena masa odnosno ukupna masa
motornih vozila, priključnog vozila ili skupa vozila, osovinsko opterećenje
vozila u stanju mirovanja na vodoravnoj podlozi, ne smiju prelaziti sljedeće
iznose:

1.
NAJVEĆE DOPUŠTENE MASE ILI UKUPNE MASE MOTORNIH VOZILA ILI SKUPA VOZILA

1.1
      *Vozila koja
su dio skupa vozila:*

1.1.1    Jednoosovinska prikolica
                                           10
t

1.1.2    Dvoosovinska prikolica
                                              18
t

1.1.3    Troosovinska prikolica                                               24
t

1.2       *Skup vozila*

1.2.1    Skup vozila sa 5 ili 6 osovina:

a)         dvoosovinsko motorno vozilo
s troosovinskom

                                    prikolicom
                                                     40
t

b)         troosovinsko motorno vozilo
s dvo
ili

                                    troosovinskom prikolicom
                             40
t

1.2.2    Tegljač s poluprikolicom s ukupno 5 ili 6 osovina:

a)         dvoosovinski tegljač s
troosovinskom

                                    prikolicom
                                                     40
t

b)         troosovinski tegljač s dvo
ili

                                    troosovinskom prikolicom
                             40
t

c)         troosovinski tegljač s dvo
ili

                                    troosovinskom prikolicom kada
prevozi

                                    40-stopni ISO kontejner
kao
kombiniranu

                                    prijevoznu operaciju (jedinicu)                        44 t

1.2.3    Skup vozila s četiri osovine koji se sastoji
od

                        dvoosovinskog
motornog vozila i
dvoosovinske

                        prikolice
                                                                    36 t

1.2.4    Tegljač s poluprikolicom s ukupno 4 osovine,

                        pri
čemu su i tegljač i poluprikolica
dvoosovinski,

                        a
za slučaj da je razmak između osovina

                        poluprikolice:

a)         od 1,3 m do 1,8 m
                                        36
t

b)         veći od 1,8 m                                                 36
t\*

\*Odnosno
38 tona ako je razmak između osovina prikolice i pogonske osovine tegljača,
opremljene duplim gumama i zračnim ogibljenjem, veći od 1,8 metara.

1.2.5    Skup vozila s tri osovine
                                            28 t

1.3       *Motorna vozila:*

1.3.1    Dvoosovinsko motorno vozilo                                     18
t

1.3.2    Troosovinsko motorno vozilo                                      25 t\*

\*odnosno
26 tona ako je pogonska osovina opremljena duplim gumama i zračnim ogibljenje
ili ogibljenjem koje se priznaje kao ekvivalentno unutar EU.

1.3.3    Četveroosovinsko motorno
vozilo..                              31
t\*\*

\*\*odnosno
32 tone ako je pogonska osovina opremljena duplim gumama i zračnim ogibljenjem
ili ogibljenjem koje se priznaje kao ekvivalentno unutar EU.

1.4       *Troosovinski zglobni autobus*                                               28 t

1.5       *Moped s tri kotača*
                                                               0,57
t

1.6       *Motocikl s tri kotača za prijevoz putnika*
                            1,3 t

1.7       *Motocikl s tri kotača za prijevoz tereta*
                              2,5 t

1.8       *Laki četverocikl*
                                                                   0,35 t

1.9       *Četverocikl* *za prijevoz osoba*                                              0,40
t

1.10     *Četverocikl* *za prijevoz tereta*                                              0,55
t

1.11     *Najveća dopuštena masa ili ukupna masa ostalih motornih*

*vozila ili priključnih vozila ili skupa
tih vozila koji nisu određeni*

*u ovoj točki 1. ne smije prelaziti*
                                 40 t

2.
OSOVINSKO OPTEREĆENJE VOZILA ODNOSNO SKUPA VOZILA U STANJU MIROVANJA NA
VODORAVNOJ PODLOZI NE SMIJE PRELAZITI:

2.*1
Jednostruke osovine:*

a)         jednostruka slobodna osovina
                                    100 kN

b)         jednostruka pogonska osovina
                                   115 kN

2.*2
      Dvostruke osovine prikolica i poluprikolica*

Zbroj opterećenja osovina dvostruke osovine
ne          smije prijeći, ako je
razmak (d) između osovina:

a)         manji od 1,0 m (d  1,0
m)                                           110
kN

b)         od 1,0 m do manje od 1,3 m (1,0
m  d < 1,3 m)          160 kN

c)         od 1,3 m do manje od 1,8 m (1,3
m  d < 1,8 m)          180 kN

2.3       *Trostruke osovine prikolica i poluprikolica*

Zbroj opterećenja trostruke osovine ne smije prijeći,    ako je
razmak (d) između susjednih osovina:

a)         do 1,3 m (d  1,3 m)
                                                   210
kN

b)         veći od 1,3 m do 1,4 m (1,3
m < d  1,4 m)                 240
kN

c)         veći od 1,4 m do 1,8 m (1,4
m < d < 1,8 m)               270
kN

2.4       *Višestruke osovine prikolica i poluprikolica*

Osovinsko opterećenje svake pojedine osovine kod    višestrukih
osovina ne smije prijeći, ako je       razmak (d)
između osovina:

a)         manji od 1,0 m (d < 1,0 m)
                                         60 kN

b)         od 1,0 m do 1,3 m (1,0 m  d
< 1,3 m)                         70 kN

c)         od 1,3 m do 1,4 m (1,3 m d <
1,4 m)                          80 kN

d)
        od 1,4 m do 1,8 m (1,4 m  d
< 1,8 m)
90 kN

2.5       *Dvostruke osovine motornih vozila*

Zbroj opterećenja osovina po dvostrukoj
osovini

            ne
smije prijeći, ako je razmak (d) između osovina:

a)         manji od 1,0 m (d < 1,0
m)                                         115
kN

b)         od 1,0 m do manje od 1,3 m
(1,0 m  d< 1,3 m)
          160 kN

c)         od 1,3 m do manje od 1,8 m
(1,3 m  d< 1,8 m)
180 kN\*

\*Odnosno
190 kN ako je pogonska osovina opremljena duplim gumama i zračnim ogibljenjem
ili ogibljenjem koje se priznaje kao ekvivalentno unutar EU.

(2) U smislu ovog Pravilnika definicije
raznovrsnih pojmova osovina ako s »d« označimo njihov međusobni razmak:

a) Pod »jednostrukom osovinom« podrazumijeva se
svaka osovina koja je od susjedne osovine udaljena 1,8 ili više (d  1,8
m),

b) Pod »dvostrukom osovinom« podrazumijevaju se
dvije osovine ako im je međusobni razmak manji od 1,8 m (d < 1,8 m),

c) Pod »trostrukom osovinom« podrazumijevaju se
tri osovine ako je razmak susjednih osovina manji od 1,8 m (d < 1,8 m),

d) Pod »višestrukom osovinom« podrazumijevaju se
četiri i više osovina ako je razmak susjednih osovina manji od 1,8 m (d <
1,8 m).

(4) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 10.

(1) Odnos bruto snage motora izražene u
kilovatima i najveće dopuštene mase vozila izražene u tonama mora biti:

1) za osobne automobile, kombinirane automobile
i motocikle – najmanje 15 kW/t;

2) za laki četverocikl
– najmanje 6 kW/t;

3) za četverocikl:

a) za prijevoz osoba – najmanje 15 kW/t;

b) za prijevoz tereta – najmanje 16 kW/t:

4) za autobuse, osim autobusa zglobnoga
konstruktivnog sastava – najmanje 9 kW/t;

5) za teretne automobile – najmanje 7 kW/t;

6) za autobuse zglobnoga konstruktivnog sastava
– najmanje 6 kW/t;

7) za radna i specijalna vozila namijenjena
obavljanju komunalnih usluga, teretne automobile namijenjene za obavljanje
prijevoza u poljoprivredi, šumarstvu, građevinarstvu i rudarstvu te za skupove
motornih i priključnih vozila – najmanje 4 kW/t;

8) za vozila na električni pogon;

a) s napajanjem iz mreže – primjenjuju se
odredbe točke 2) do 4) ovog stavka,

b) s napajanjem iz vlastitog izvora električne
energije:

– za vozila namijenjena prijevozu osoba –
najmanje 3 kW/t, osim za bicikle s električnim motorom,

– za vozila namijenjena prijevozu tereta –
najmanje 2 kW/t.

(2) Na pogonske kotače osobnih automobila,
autobusa i motocikla, ako je vozilo opterećeno i u mirovanju na vodoravnoj
ravnini, mora pripadati najmanje jedna trećina ukupne mase vozila, odnosno
skupa vozila, a na pogonske kotače teretnih i vučnih vozila – najmanje jedna
četvrtina ukupne mase vozila ili skupa vozila. Na kotače upravljačke osovine
motocikla, osobnih automobila, autobusa, teretnih automobila i radnih vozila,
ako je vozilo opterećeno i u mirovanju na vodoravnoj ravnini, mora pripasti
najmanje jedna petina ukupne mase vozila.

(3) Ukupna masa skupa vozila ne smije biti veća
od najveće dopuštene mase skupa vozila navedene na identifikacijskoj pločici
motornog vozila, a ako isti nije poznat onda ukupna masa priključnog vozila ne
smije biti veća od najveće dopuštene mase vučnog vozila za više od 50%.

(4) Odredbe ovog članka, osim odredbi stavka 1.
točka 2. primjenjuju se na vozila prvi put registrirana u Republici Hrvatskoj
od 1. siječnja 1973. godine, a odredba stavka 1. točka 3. primjenjuje se na vozila
koja su prvi put registrirana u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1980.
godine.

(5) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

III. UREĐAJI NA MOTORNIM
I PRIKLJUČNIM VOZILIMA

***1. Uređaji za
upravljanje vozilom***

Članak 11.

(1) Uređaj za upravljanje vozilom na svakom
motornom vozilu mora biti pouzdan i izveden tako da vozač može lako, brzo i na
siguran način mijenjati smjer kretanja vozila.

(2) Uređaj za upravljanje vozilom iz stavka 1.
ovog članka mora biti takav da se prednji kotači vozila što se nalaze u
položaju zakretanja, pri kretanju vozila po vodoravnoj ravnoj površini, nakon
oslobađanja kotača upravljača, sami vraćaju u položaj za pravocrtno kretanje.

(3) Slobodan hod kotača upravljača na vozilu ne
smije biti veći od 30°.

***2. Uređaji za
zaustavljanje vozila***

Članak 12.

(1) Uređaji za zaustavljanje (u daljnjem tekstu:
»kočioni sustav«) na motornim i priključnim vozilima
moraju biti ugrađeni i izvedeni tako da vozač može vozilo na siguran, brz i
učinkovit način zaustaviti, bez obzira na stupanj opterećenja vozila i nagib
ceste po kojoj se vozilo kreće te osigurati vozilo u nepokretnom položaju na
cesti s nagibom.

(2) Pod kočnim sustavom iz stavka 1. ovog članka
razumijevaju se:

1) radna kočnica;

2) pomoćna kočnica;

3) parkirna kočnica.

(3) Radna kočnica mora biti takva da omogući
vozaču da vozilo zaustavi na siguran, brz i učinkovit način, bez obzira na
brzinu kretanja vozila, opterećenje vozila i nagib ceste. Ta kočnica treba
omogućiti podešavanje jakosti kočenja s vozačkog mjesta, a da pri tom vozač ne
ispušta upravljač iz ruku i ona treba podjednako djelovati na kotače što se
nalaze na istoj osovini.

(4) Pomoćna kočnica mora biti takva da omogući
vozaču da vozilo koči, odnosno da ga zaustavi na odgovarajućoj udaljenosti, ako
otkaže radna kočnica. Pomoćna kočnica mora biti postavljena tako da je vozač
može lako i brzo upotrijebiti s vozačkog mjesta, pri čemu mu jedna ruka mora
biti slobodna radi upravljanja vozilom.

(5) Parkirna kočnica na motornim i priključnim
vozilima, osim na mopedima i motociklima, mora biti takva da se pomoću nje
parkirano vozilo može osigurati u zakočenom položaju odgovarajućim mehaničkim
uređajem. Parkirna kočnica mora biti postavljena u motornom vozilu tako da je
vozač može upotrijebiti s vozačkog mjesta, a u priključnom vozilu, tako da se
može aktivirati izvan vozila. Parkirna kočnica na priključnim vozilima za
prijevoz osoba mora se moći aktivirati iz vozila.

(6) Kočioni protublokirajući
sustav (ABS) u skladu s Pravilnikom ECE-R 13 odnosno ADR Sporazumom moraju
imati:

– autobusi kojima najveća dopuštena masa prelazi
12 tona, osim autobusa za gradski promet (važi za vozila registrirana od 1.
siječnja 1994.).

– teretni automobili i tegljači kojima najveća
dopuštena masa prelazi 16 t, a koji su predviđeni za vuču prikolica kojima
najveća dopuštena masa prelazi 10 t ili poluprikolica kojima osovinsko
opterećenje prelazi 100 kN (važi za vozila registrirana od 1. siječnja 1998.).

– prikolice kojima najveća dopuštena masa
prelazi 10 t i poluprikolice kojima osovinsko opterećenje prelazi 100 kN (važi
za vozila registrirana od 1. siječnja 1998.).

– vozila za prijevoz opasnih tvari za koja je to
propisano ADR-om i to: teretni automobili i tegljači kojima najveća dopuštena
masa prelazi 16 tona, te vučna vozila koja su predviđena za vuču priključnih
vozila kod kojih zbroj osovinskih opterećenja prelazi 100 kN, kao i priključna
vozila kod kojih zbroj svih osovinskih opterećenja prelazi 100 kN (važi za
vozila registrirana od 1. siječnja 1994.).

(7) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 13.

(1) Radna, pomoćna i parkirna kočnica na motornom
i priključnom vozilu, moraju biti ugrađene i izvedene tako da na pouzdan i
siguran način zaustave vozilo.

(2) Radna, pomoćna i parkirna kočnica motornih
vozila iz stavka 1. ovog članka osim na motociklu mogu biti kombinirane tako:

a) da postoje najmanje dvije komande neovisne
jedna o drugoj i da komanda radne kočnice bude neovisna i odvojena od komande
parkirne kočnice;

b) da komanda pomoćne kočnice bude neovisna o
komandi parkirne kočnice, ako je parkirna kočnica takve konstrukcije da se ne
može staviti u djelovanje pri kretanju vozila.

(3) Radna kočnica motornih vozila iz stavka 1.
ovog članka mora djelovati na sve kotače.

(4) Radna i parkirna kočnica moraju djelovati na
površinu koja je s kotačima stalno povezana dovoljno čvrstim dijelovima.

(5) Ako otkaže kočnica na bilo kojoj osovini
priključnog vozila spojenog s motornim vozilom iz stavka 1. ovog članka kao
vučnim vozilom, mora biti osigurano nesmetano kočenje kočnicama postavljenim u
tome vučnom vozilu (važi za vozila prvi puta registrirana u RH od 1. siječnja
1971. godine)

(6) Uređaji ili programi kojima se osigurava
neprekidno podešavanje jakosti kočenja razmjerno promjeni opterećenja na
motornim i priključnim vozilima, osim na autobusima za gradski promet, na priključnim
vozilima najveće dopuštene mase do 1,5 t i na priključnim vozilima s naletnom
kočnicom, koja bilo na kojoj stražnjoj osovini imaju promjenu opterećenja
»puno-prazno« veću od 40% od najvećega osovinskog opterećenja, moraju biti
ugrađeni i izvedeni tako da osiguravaju neprekidno podešavanje jakosti kočenja
razmjerno promjeni opterećenja. Ova odredba primjenjuje se na teretna i
priključna vozila iznad 10 t i na autobuse iznad 7 t najveće dopuštene mase
koji su prvi put registrirani u Republici Hrvatskoj nakon 01. siječnja 1973.
godine, te na sva teretna, priključna vozila i autobuse koji su prvi put
registrirana nakon 1. siječnja 1980. godine.

(7) Na motornim i priključnim vozilima koja
imaju elastično ovješenje osovina pomoću opruga čiji je progib
za stanje opterećenja »puno-prazno« manji od 25 mm, ne moraju biti ugrađeni
uređaji kojima se osigurava neprekidno podešavanje jakosti kočenja razmjerno
promjeni opterećenja.

(8) Usporivač za dugotrajno usporavanje na
motornim vozilima najveće dopuštene mase iznad 5 t, koja su predviđena za vuču
prikolica najveće dopuštene mase iznad 7 t, odnosno poluprikolica sa sedlom kod
koje dio najveće dopuštene mase koji otpada na osovine prelazi 9 t, te na
motornim vozilima najveće dopuštene mase iznad 9 t, mora biti ugrađen i izveden
tako da osigurava dugotrajno usporavanje vozila. Odredba se odnosi na motorna
vozila prvi put registrirana nakon 1. siječnja 1980. godine.

(9) Struktura prijenosnog mehanizma radne
kočnice na motornim vozilima najveće dopuštene mase iznad 10 t mora biti takva
da se kočnice na osovinama aktiviraju pomoću najmanje dvaju međusobno neovisnih
izvora energije tako da, otkaže li kočenje na jednoj osovini, postoji mogućnost
nesmetanog kočenja na drugoj osovini ili drugim osovinama. Ostatak efikasnosti
kočnog uređaja za radno kočenje može biti najmanje 30% od normativa propisanog
za radnu kočnicu iz ovog Pravilnika. Ova odredba primjenjuje se na teretna i
priključna vozila iznad 10 t i na autobuse iznad 7 t najveće dopuštene mase
koji su prvi put registrirani u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1973.
godine, te na sva teretna, priključna vozila i autobuse koji su prvi put
registrirana nakon 1. siječnja 1978. godine. Sva motorna vozila prvi put
registrirana nakon 1. siječnja 1988. godine moraju imati dvokružni kočioni sustav.

(10) Struktura kočnog sustava za radno kočenje
motornih vozila koja moraju udovoljavati uvjetima iz stavka 9. ovog članka, a
predviđena su za vuču priključnih vozila, mora biti takva da osigura mogućnost
rada dvovodne kočne instalacije na priključnim
vozilima.

(11) Kod motornih i priključnih vozila te kod
skupa vozila djelovanje kočnica za pojedine osovine mora biti sinkronizirano.

(12) Odredba stavka 7. ovoga članka ne odnosi se
na vozila opremljena zračnim ovjesima.

(13) Odredba ovog članka ne primjenjuje se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 14.

Kočioni sustav na mopedima,
mopedima s tri kotača, motociklima s bočnom prikolicom ili bez nje, motociklima
s tri kotača, lakim četverociklima i četverociklima mora biti ugrađen i izveden kao dva neovisna
kočna sustava s posebnim uređajima za njihovo aktiviranje na prednju i stražnju
osovinu, odnosno na prednju ili samo na stražnju osovinu.

Članak 15.

Kočinoni sustav na motociklima s
bočnom prikolicom mora biti ugrađen i izveden kao dva neovisna kočna sustava s
posebnim uređajima za njihovo aktiviranje na prednji i stražnji, odnosno na
prednji ili samo na stražnji kotač. Bočna prikolica mora biti dodatno kočena kao
dio radne kočnice ako bez nje motocikl ne udovoljava normativu efikasnosti
kočnog sustava iz članka 97. stavka 2. ovog Pravilnika.

Članak 16.

(1) Kočioni sustav na
motornim vozilima s tri kotača čiji su kotači simetrično raspoređeni prema
uzdužnoj središnjoj ravnini vozila i čija najveća dopuštena masa ne prelazi 1,2
t mora biti ugrađen i izveden kao dva neovisna kočna sustava, od kojih jedan
djeluje na prednji kotač, odnosno na prednje kotače, a drugi na stražnji kotač
odnosno na stražnje kotače.

(2) Na motornom vozilu iz stavka 1. ovoga članka
mora biti ugrađena i izvedena i parkirna kočnica tako da se pomoću nje osigura
vozilo u zakočenom položaju.

(3) Na motorna vozila iz stavka 1. ovog članka
čija najveća dopuštena masa prelazi 1,2 t odgovarajuće se primjenjuju odredbe
stavka 1. do 4. članka 13. ovog Pravilnika.

Članak 17.

(1) Kočioni sustav na
priključnom vozilu čija najveća dopuštena masa ne prelazi 0,75 t ne mora biti
ugrađen i izveden tako da udovoljava uvjetima iz članka 12. stavka 1. ovog
Pravilnika.

(2) Radna kočnica na priključnom vozilu čija
najveća dopuštena masa prelazi 0,75 t, a koje je prvi put registrirano nakon 1.
siječnja 1972., mora biti ugrađena i izvedena tako da djeluje na sve kotače
prikolice, odnosno poluprikolice, a parkirna kočnica tako da djeluje na
dovoljan broj kotača da bi se ostvario propisani koeficijent kočenja.

(3) Radna kočnica priključnog vozila mora biti
izvedena tako da je vozač može tijekom vožnje upotrijebiti s vozačkog mjesta
pomoću komande kojom stavlja u djelovanje radnu kočnicu vučnog vozila. Na
priključnom vozilu čija najveća dopuštena masa ne prelazi 3,5 t radna kočnica
može biti izvedena s inercijskom komandom.

(4) Kočioni sustav
radnog kočenja na priključnom vozilu čija je najveća dopuštena masa iznad 0,75
t mora biti ugrađen i izveden s automatskom komandom kojom se aktivira radno
kočenje priključnog vozila, ako se prekine uređaj za spajanje.

(5) Radna kočnica na prikolici s jednostrukom
osovinom i na jednoosovinskoj prikolici čija najveća
dopuštena masa ne prelazi 1,5 t i koja je s vučnim vozilom spojena rudom, a
kruti se teret oslanja istodobno na vučno vozilo i prikolicu (stabla, cijevi,
tračnice itd.), mora biti ugrađena i izvedena tako da
osigura radno kočenje prikolice. Ako je najveća dopuštena masa prikolice između
0,75 t od 1,5 t i ako je dva puta manja od mase vučnog vozila, ne mora imati
uređaj kojim se osigurava radno kočenje na taj način.

(6) Na prikolici bez kočnice ili s inercijskom
komandom mora biti ugrađena i izvedena pomoćna križna priključna veza koja će,
ako se glavna veza prekine, spriječiti da ruda, odnosno prikolica skrene u
stranu ili će aktivirati radnu kočnicu.

(7) Kočioni sustav na
prikolici čija najveća dopuštena masa prelazi 7 t, odnosno na poluprikolici sa
sedlom čija je najveća dopuštena masa koja je umanjena za masu što opterećuje
sedlo veća od 70 (kN) mora biti ugrađen i izveden kao dvovodni
pneumatički prijenosni mehanizam. Ova odredba vrijedi za priključna vozila prvi
put registrirana u Republici Hrvatskoj od 1. siječnja 1978. godine. Sva
priključna vozila sa zračnom kočionom instalacijom
prvi put registrirana nakon 1. siječnja 1988. godine moraju imati dvovodni kočioni sustav.

(8) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

***3. Uređaji za
osvjetljenje ceste i za davanjesvjetlosnih znakova***

Članak 18.

(1) Pod uređajima za osvjetljenje ceste i za
davanje svjetlosnih znakova na motornim i priključnim vozilima, prema ovom
Pravilniku podrazumijevaju se:

1) uređaji za osvjetljavanje ceste;

2) uređaji za označavanje vozila;

3) uređaji za davanje svjetlosnih znakova,

(2) Na vozilima ne smiju biti postavljeni
nikakvi drugi uređaji za osvjetljavanje, označavanje i davanje svjetlosnih
znakova, osim onih iz stavka 1. ovog članka.

Članak 19.

(1) Uređaji za osvjetljavanje ceste i za davanje
svjetlosnih znakova postavljeni na prednjoj strani motornoga i priključnog
vozila ne smiju davati svjetlost crvene boje vidljivu s prednje strane vozila
ni svjetlost bijele boje od svjetala i reflektirajućih tvari postavljenih na
stražnjoj strani vozila, odnosno vidljivih sa stražnje strane vozila.

(2) Odredba stavka 1. ovog članka ne odnosi se
na svjetla za osvjetljavanje ceste pri vožnji unatrag, pokretno svjetlo za
istraživanje (reflektor), svjetla za osvjetljavanje stražnje registarske
pločice i registarsku pločicu prevučenu bijelom reflektirajućom tvari, a ni na
crveno treptavo svjetlo na vozila pod pratnjom.

Članak 20.

(1) Istovjetni uređaji za osvjetljavanje ceste i
za davanje svjetlosnih znakova koji su udvostručeni na motornom vozilu sa tri
ili više kotača, moraju biti postavljeni u istoj vodoravnoj ravnini i
simetrično prema uzdužnoj okomitoj ravnini vozila, iste veličine i boje i
istodobnog djelovanja jednakom svjetlosnom jakosti.

(2) Uređaji za davanje svjetlosnih znakova za
označivanje smjera kretanja vozila (pokazivač smjera) i parkirna svjetla ne
moraju istodobno djelovati.

(3) Uređaji iz stavka 1. ovog članka, ako su
kombinirano izvedeni, moraju udovoljavati uvjetima propisanim za svaki pojedini
uređaj.

Članak 21.

(1) Uređaji za osvjetljavanje cesta na prednjoj
strani vozila moraju biti povezani tako da se ne mogu uključiti dok se ne uključe
stražnja i prednja pozicijska svjetla i svjetla za osvjetljavanje stražnje
registarske pločice, osim kad se koriste za davanje svjetlosnih znakova.

(2) Odredba ovog članka ne primjenjuje se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

*Uređaji za osvjetljavanje ceste*

Članak 22.

(1) Pod uređajima za osvjetljavanje ceste na
motornim i priključnim vozilima, prema ovom Pravilniku, podrazumijevaju se:

1) glavna svjetla;

2) svjetla za maglu;

3) svjetla za vožnju unatrag;

4) svjetla za osvjetljavanje mjesta na kojem se
izvode radovi;

5) pokretno svjetlo (reflektor).

(2) Glavna svjetla mogu biti izvedena tako da
imaju:

1) dugo svjetlo;

2) kratko svjetlo;

3) dugo i kratko svjetlo.

Članak 23.

(1) Glavna svjetla na motornim vozilima s četiri
ili više kotača i na motornim vozilima s tri kotača, koja su šira od 1,3 m,
moraju biti izvedena kao dva ili četiri glavna svjetla, od toga dva za krat¬ko svjetlo. Glavna svjetla na motornim vozilima s dva
kotača i motornim vozilima s tri kotača, koja nisu šira od 1,3 m, te na
invalidskim kolicima mogu biti ugrađena kao jedno ili dva kratka svjetla i
jedno ili dva duga svjetla.

(2) Svjetla za osvjetljavanje cesta na motornim
vozilima koja na ravnoj cesti ne mogu razviti brzinu kretanja veću od 30 km/h
mogu biti ugrađena i izvedena samo kao kratka svjetla.

(3) Svjetlost glavnih svjetala mora biti bijele
boje. Iznimno za vozila koja su prvi puta registrirana u Republici Hrvatskoj do
01. siječnja 1993. godine, svjetlost glavnih svjetala može biti žute boje.

(4) Unutarnji rubovi svjetlećih površina kratkog
svjetla moraju biti jedan od drugog udaljeni najmanje 0,6 m, a vanjski rubovi
najviše 0,4 m od bočno najizbočenije točke vozila.

(5) Udaljenost gornjeg ruba svjetleće površine
kratkog svjetla ne smije biti veća od 1,2 m, a udaljenost donjeg ruba svjetleće
površine ne smije biti manja od 0,5 m od površine ceste.

(6) U glavna svjetla mogu biti ugrađena prednja
pozicijska svjetla.

(7) Kad se uključe duga svjetla za osvjetljavanje
ceste, automatski se mora upaliti pripadajuća kontrolna svjetiljka na
kontrolnoj ploči u vozilu ili na kontrolnoj ploči mopeda.

(8) Glavna svjetla moraju biti povezana tako da
prijelaz sa svjetlosti dugog svjetla na svjetlost kratkog svjetla i obrnuto
bude istodoban i preko iste komande.

Članak 24.

(1) Svjetla za vožnju unatrag na motornim
vozilima, osim motocikla, lakih četverocikla i četverocikla koja su prvi put registrirana u Republici
Hrvatskoj od 1. siječnja 1999. godine, moraju biti ugrađena i izvedena tako da
daju svjetlost bijele boje, prema Pravilniku ECE-R 48.

(2) Svjetla za vožnju unatrag na priključnim
vozilima mogu biti ugrađena i izvedena tako da daju svjetlost bijele boje,
prema Pravilniku ECE-R 48.

(3) Udaljenost gornjeg ruba svjetleće površine
svjetla za vožnju unatrag može iznositi najviše 1,2 m, a udaljenost donjeg ruba
svjetleće površine takva svjetla može iznositi najmanje 0,25 m od površine
ceste.

(4) Svjetlo za vožnju unatrag mora imati sklopku
koja se automatski uključuje u trenutku uključivanja hoda unatrag i to kad je
uključen sustav za puštanje motora u rad.

Članak 25.

(1) Svjetla za maglu na motornim vozilima s
četiri ili više kotača i na motornim vozilima sa tri kotača koja su šira od 1,3
m, mogu biti ugrađena i izvedena kao dva svjetla za maglu, a na motociklima kao
jedno svjetlo za maglu tako da daju svjetlost bijele ili žute boje.

(2) Svjetla za maglu ne smiju se postavljati na
većoj visini od one na kojoj su postavljena kratka svjetla glavnog svjetla.

(3) Vanjski rub svijetleće
površine svjetla za maglu ne smije biti udaljen više od 0,4 m od bočno
najizbočenije točke vozila.

(4) Svjetla za maglu moraju imati posebnu
sklopku.

Članak 26.

Svjetla za osvjetljavanje mjesta na kojem se
izvode radovi na radnim vozilima mogu biti ugrađena i izvedena tako da daju
svjetlost bijele boje i da ne ometaju ostale sudionike u prometu.

Članak 27.

(1) Pokretno svjetlo (reflektor) može se
postaviti samo na vozilu Ministarstva unutarnjih poslova, vozilu namijenjenom
za hitnu medicinsku pomoć, vozilu prometne inspekcije, vatrogasnom vozilu,
vozilu namijenjenom za održavanje cesta i instalacija, te na vozilu
namijenjenom za pružanje pomoći na cesti. Pokretno svjetlo (reflektor) mora
biti ugrađeno i izvedeno tako da daje svjetlost bijele ili žute boje te da se
može uključiti samo ako su uključena i pozicijska svjetla.

(2) Odredba ovog članka ne primjenjuje se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

*Uređaji za označivanje vozila*

Članak 28.

Pod uređajima za označivanje motornih i
priključnih vozila, prema ovome Pravilniku, podrazumijevaju se:

1) prednja pozicijska svjetla;

2) stražnja pozicijska svjetla;

3) stražnje svjetlo za maglu;

4) parkirna svjetla;

5) gabaritna svjetla;

6) svjetla stražnje registarske pločice;

7) rotacijska i treptava svjetla;

8) katadiopteri.

Članak 29.

(1) Prednja pozicijska svjetla na motornom
vozilu s četiri ili više kotača i motornom vozilu sa tri kotača koja su šira od
1,3 m i na priključnom vozilu širem od 1,6 m moraju biti ugrađena i izvedena
kao najmanje dva prednja pozicijska svjetla, a na motornom vozilu sa dva
kotača, osim mopeda i motornom vozilu sa tri kotača koja nisu šira od 1,3 m kao
jedno ili dva prednja pozicijska svjetla tako da daju svjetlost bijele boje.

(2) Ako su ugrađena dva prednja pozicijska
svjetla, udaljenost vanjskog ruba svjetleće površine od bočno najizbočenije
točke vozila ne smije biti veća od 0,4 m kod motornih vozila, odnosno 0,15 m
kod priključnih vozila.

(3) Udaljenost svjetleće površine prednjega
pozicijskog svjetla od površine ceste ne smije biti manja od 0,35m ni veća od
1,5 m, a za poluprikolice ne smije biti veća od 1,8 m.

(4) Prednja pozicijska svjetla mogu biti
ugrađena u glavna svjetla.

Članak 30.

(1) Stražnja pozicijska svjetla na motornom
vozilu s četiri ili više kotača, motornom vozilu sa tri kotača koja su šira od
1,3 m i na priključnom vozilu moraju biti ugrađena i izvedena kao najmanje dva
stražnja pozicijska svjetla, a na motornom vozilu sa dva kotača i motornom
vozilu sa tri kotača koja nisu šira od 1,3 m – kao jedno ili dva stražnja
pozicijska svjetla tako da daju svjetlost crvene boje.

(2) Ako je ugrađeno jedno stražnje pozicijsko
svjetlo, ono mora biti postavljeno u uzdužnoj srednjoj ravnini vozila.

(3) Ako su ugrađena dva stražnja pozicijska
svjetla, udaljenost vanjskog ruba svjetleće površine ne smije biti veća od 0,4
m od bočno najizbočenije točke vozila.

(4) Udaljenost svjetleće površine stražnjega
pozicijskog svjetla od površine ceste ne smije biti manja od 0,35 m ni veća od
1,5 m. Na radnim i specijalnim vozilima najveća dopuštena udaljenost svjetleće
površine stražnjega pozicijskog svjetla od površine ceste može iznositi 2,1 m.

Članak 31.

(1) Na vozilima prvi put registriranim u
Republici Hrvatskoj od 1. siječnja 1999. godine moraju biti ugrađena i izvedena
stražnja svjetla za maglu prema pravilniku ECE-R 48, osim lakih četverocikla i četverocikla.

(2) Stražnja svjetla za maglu mogu biti izvedena
kao jedno ili dva svjetla. Ako je izvedeno kao jedno svjetlo tada se mora
nalaziti, u odnosu na uzdužnu vertikalnu ravninu simetrije vozila, na lijevoj
strani vozila.

(3) Stražnja svjetla za maglu moraju se
uključivati samo posebnom sklopkom.

(4) Stražnja svjetla za maglu moraju biti
povezana tako da se ne mogu uključiti ako nisu uključena pozicijska svjetla.

(5) Kontrola uključenosti stražnjih svjetala
(stražnjeg svjetla) za maglu mora biti osigurana pripadajućom kontrolnom
svjetiljkom.

Članak 32.

(1) Parkirana svjetla na motornim i priključnim
vozilima mogu biti postavljena i izvedena:

1) na bočnoj strani vozila – u obliku posebnog
svjetla koja prema prednjoj strani vozila daju svjetlost bijele boje, a prema
stražnjoj strani vozila svjetlost crvene boje;

2) na prednjoj i stražnjoj strani vozila – u obliku
svjetla koja daju: prednja svjetla – svjetlost bijele boje usmjerenu unaprijed,
a stražnja svjetla – svjetlost crvene boje usmjerenu unatrag, s tim da prednje
svjetlo može biti ugrađeno zajedno s prednjim pozicijskim svjetlom ili glavnim
svjetlom, a stražnje svjetlo zajedno sa stražnjim pozicijskim svjetlom i sa
stop-svjetlom ili samo sa stražnjim pozicijskim svjetlom.

(2) Udaljenost svjetleće površine parkirnog
svjetla od površine ceste ne smije biti manja od 0,35 m ni veća od 1,9 m.

Članak 33.

(1) Motorna i priključna vozila koja su šira od
2,1 m moraju imati gabaritna svjetla. Gabaritna svjetla mogu biti postavljena i
na vozilima širine od 1,8 do 2,1 m.

(2) Na vozilima iz stavka 1. ovog članka
postavljaju se dva gabaritna svjetla s prednje strane vozila i dva gabaritna
svjetla sa stražnje strane vozila.

(3) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 34.

(1) Svjetlo stražnje registarske pločice, ovisno
o propisanom tipu pločice na motornim i priključnim vozilima, mora biti
ugrađeno i izvedeno tako da daje svjetlost bijele boje i da se po pločici
rasprostire ujednačeno bez tamnih ili izrazito svijetlih mjesta, osim na lakim čeverociklima i četverociklima.

(2) Svjetlost koja se odbija od registarske
pločice ne smije blještati, a izvor svjetlosti ne smije biti neposredno vidljiv
sudionicima u prometu što se kreću iza vozila.

(3) Svjetlost koja osvjetljuje stražnju
registarsku pločicu mora biti takva da je noću, pri dobroj vidljivosti, moguće
čitati oznake i brojeve na pločici s udaljenosti najmanje od 20 m.

(4) Svjetlo stražnje registarske pločice mora
biti povezano na istu sklopku kojom se uključuju i pozicijska svjetla.

Članak 35.

(1) Rotacijska i/ili treptava svjetla na
vozilima mogu biti izvedena tako da daju svjetlost plave ili žuto-narančaste
boje. Rotacijska i/ili treptava svjetla moraju biti postavljena na najviše
mjesto na vozilu i biti vidljiva sa svih strana ili može biti postavljeno više
rotacijskih i/ili treptavih svjetala raspoređenih tako da se s bilo koje strane
vozila vidi najmanje jedno svjetlo.

(2) Plavo rotacijsko i/ili treptavo svjetlo ili
svjetla mogu biti postavljena na vozilima s pravom prednosti prolaska određenim
Zakonom o sigurnosti prometa na cestama.

(3) Žuto-narančasto rotacijsko i/ili treptavo
svjetlo ili svjetla mogu biti postavljena na radnim vozilima i radnim
strojevima. Žuto-narančasto rotacijsko i/ili treptavo svjetlo ili svjetla mogu
biti postavljena na osobnim, kombiniranim i teretnim automobilima koje
upotrebljavaju službe pomoći i informacija na cesti, službe održavanja cesta,
komunalne službe, službe pratnje vozila za predimenzionirane terete, vozilima
kojima se prevoze predimenzionirani tereti, službe pratnje vozila koja prevoze
opasne tvari, vozilima kojima se prevoze opasne tvari i vozilima na kojima se
ili pomoću kojih se obavlja ispitivanje na cesti.

(4) Rotacijska i/ili treptava svjetla na
vozilima koja se temeljem Zakona o sigurnosti prometa na cestama smatraju vozilima
pod pratnjom (vozilima kojima pripadnici policije obavljaju pratnju a i vozila
koja se prate) mogu biti crvene i plave boje postavljena tako da je crveno
svjetlo postavljeno na desnoj strani vozila.

Članak 36.

(1) Katadiopteri na
motornim vozilima s četiri ili više kotača i motornim vozilima sa tri kotača
koja su šira od 1,3 m, moraju biti ugrađeni i izvedeni kao dva stražnja katadioptera crvene boje, a na motornim vozilima sa dva
kotača i motornim vozilima sa tri kotača koja nisu šira od 1,3 m kao jedan
stražnji katadiopter crvene boje i ne smiju biti
trokutasta oblika.

(2) Dva prednja bijela katadioptera
na priključnom vozilu moraju biti ugrađena i izvedena tako da ne smiju biti
trokutasta oblika, a dva stražnja crvena katadioptera
na priključnom vozilu moraju biti ugrađena i izvedena u obliku istostraničnog
trokuta, s vrhom okrenutim gore i stranicom veličine najmanje 0,15 m.

(3) Ako je na vozilu ugrađeno više od dva katadioptera, oni moraju biti u paru.

(4) Katadiopter mora
imati svjetleću površinu najmanje od 20 cm.

(5) Katadiopteri na
vozilu moraju biti postavljeni približno okomito na površinu ceste.

(6) Udaljenost svjetleće površine katadioptera od površine ceste ne smije biti veća od 0,9 m
ni manja od 0,35 m, osim kod vozila sa dva ili tri kotača kod kojih najmanja
udaljenost od površine ceste može iznositi 0,25 m.

(7) Ako je ugrađen samo jedan prednji ili samo
jedan stražnji katadiopter, on mora biti postavljen u
uzdužnoj srednjoj ravnini vozila.

(8) Ako su ugrađena dva prednja ili dva stražnja
katadioptera istog tipa, udaljenost vanjskih rubova svijetlećih površina tih katadioptera
ne smije biti veća od 0,4 m od bočno najizbočenijih točaka vozila, a udaljenost
između unutarnjih rubova mora iznositi najmanje 0,6 m.

(9) Stražnji katadiopteri,
trokutastog oblika ne smiju biti postavljeni na motornim vozilima.

(10) Na motornim vozilima čija duljina prelazi 6
metara i priključnim vozilima moraju biti ugrađeni bočni katadiopteri
prema Pravilniku o homologaciji vozila u pogledu
ugradbe uređaja za osvjetljavanje i svjetlosnu signalizaciju ECE-R 48.

(11) Odredba iz stavka 10. ovoga članka
primjenjuje se na vozila koja se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj od
1. srpnja 1996.

(12) Na motornim i priključnim vozilima čija duljina
prelazi 6 metara moraju biti ugrađena bočna svjetla prema Pravilniku o homologaciji vozila u pogledu ugradbe uređaja za
osvjetljavanje i svjetlosnu signalizaciju ECE-R 48.

(13) Odredba iz stavka 12. ovog članka
primjenjuje se na vozila koja se prvi puta registriraju u Republici Hrvatskoj
od 1. siječnja 2001. godine.

(14) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

*Uređaji za davanje svjetlosnih znakova*

Članak 37.

Pod uređajima za davanje svjetlosnih znakova,
prema ovom Pravilniku, podrazumijevaju se:

1) stop-svjetla;

2) pokazivači smjera;

3) uređaji za istodobno uključivanje svih
pokazivača smjera.

Članak 38.

(1) Stop-svjetla na motornom vozilu s četiri ili
više kotača /osim na lakim čeverociklima i četverociklima/ i motornom vozilu sa tri kotača koja su
šira od 1,3 m i na priključnom vozilu moraju biti ugrađena i izvedena kao
najmanje dva stop-svjetla na stražnjoj strani vozila, a na motornom vozilu sa
dva kotača, motornom vozilu sa tri kotača koja nisu šira od 1,3 m i lakom četverociklu i četverociklu kao
najmanje jedno stop-svjetlo na stražnjoj strani vozila tako da daju svjetlost
crvene boje.

(2) Vozila koja na ravnoj cesti ne mogu razviti
brzinu kretanja veću od 25 km/h ne moraju imati stop-svjetlo.

(3) Ako je na vozilu ugrađeno samo jedno ili
više stop-svjetala ona moraju biti postavljena simetrično u odnosu na uzdužnu
središnju vertikalnu ravninu vozila. Ova odredba odnosi se i na ugradnju
dodatnih stop-svjetala.

(4) Ako su na vozilu, osim mopeda i motocikla,
ugrađena dva stop-svjetla, udaljenost između unutarnjih rubova svjetlećih
površina ne smije biti manja od 0,6 m.

(5) Udaljenost svjetleće površine stop svjetla
od površine ceste ne smije biti manja od 0,35 m ni veća od 1,5 m. Samo u
iznimnom slučaju najveća dopuštena udaljenost svjetleće površine stop-svjetla
od površine ceste može iznositi 2,1 m.

(6) Stop svjetla mogu biti ugrađena zajedno s
drugim stražnjim svjetlima.

(7) Stop svjetla moraju biti povezana tako da se
uključuju i svijetle kontinuirano pri uporabi radne kočnice vozila.

Članak 39.

(1) Pokazivači smjera na motornom vozilu s tri,
četiri ili više kotača i na priključnom vozilu moraju biti ugrađeni i izvedeni:

1) na motornom vozilu koje nije dulje od 6 m;

a) dva prednja – bočna i dva stražnja pokazivača
smjera, ili

b) dva prednja, dva stražnja i dva bočna
pokazivača smjera, ili

c) dva prednja i dva stražnja pokazivača smjera;

2) na motornom vozilu koje je dulje od 6 m i na
vučnome motornom vozilu:

a) dva prednja – bočna i dva stražnja pokazivača
smjera, ili

b) dva prednja, dva bočna i dva stražnja
pokazivača smjera;

3) na priključnom vozilu – dva stražnja
pokazivača smjera.

Za sva motorna vozila prvi put registrirana u
Republici Hrvatskoj do 1. siječnja 1978. godine bez obzira na duljinu vozila
primjenjuju se samo odredba stavka 1. točke 1. ovog članka.

(2) Pokazivači smjera na motornom vozilu s dva
kotača osim mopeda na dva kotača moraju biti ugrađeni i izvedeni kao:

1) dva prednja i dva stražnja pokazivača smjera
ili

2) dva pokazivača smjera na upravljaču, vidljiva
sprijeda i straga.

(3) Svjetlost pokazivača smjera mora biti žute
boje.

(4) Učestalost žmiganja pokazivača smjera treba,
u pravilu, iznositi 90 treptaja u minuti, pri čemu su dopuštena odstupanja tako
da učestalost žmiganja iznosi najmanje 60, odnosno najviše 120 treptaja u
minuti (90±30 treptaja u minuti).

(5) Od trenutka uključivanja pokazivača smjera
svjetlost se mora upaliti najkasnije za jednu sekundu, a prvi se put ugasiti
najkasnije za 1,5 sekundu.

(6) Udaljenost vanjskog ruba svjetleće površine
pokazivača smjera od bočno najizbočenije točke vozila ne smije biti veća od 0,4
m.

(7) Na vozilima iz stavka 1. ovog članka
udaljenost donjih rubova svjetlećih površina pokazivača smjera od površine
ceste ne smije biti manja od 0,35 m ni veća od 1,5 m. Samo u iznimnom slučaju,
ako ih se iz konstruktivnih razloga ne može drukčije postaviti, najveća
dopuštena udaljenost svjetleće površine pokazivača smjera od površine ceste
može iznositi 2,1 m.

(8) Uključivanje pokazivača smjera mora biti
neovisno o uključivanju bilo kojega drugog svjetla na vozilu.

(9) Svi pokazivači smjera postavljeni na istoj
strani vozila moraju se uključivati i isključivati istom komandom.

(10) Kontrola funkcioniranja pokazivača smjera
mora biti osigurana optičkom ili zvučnom kontrolnom napravom.

(11) Uređaj za istodobno uključivanje svih
pokazivača smjera na motornim vozilima iz stavka 1. ovog članka mora biti
ugrađen i izveden tako da se može uključiti posebnom sklopkom, a kontrola
funkcioniranja mora se osigurati kontrolnom svjetiljkom koja je u vidnom polju
vozača.

***4. Uređaji koji
omogućuju normalnu vidljivost***

Članak 40.

(1) Pod uređajima na vozilima koji omogućuju
normalnu vidljivost u prometu na cesti, prema ovom Pravilniku, podrazumijevaju
se:

1) vjetrobran i vanjska prozorska stakla kabine
i karoserije;

2) uređaj za brisanje vjetrobrana (u daljnjem
tekstu: »brisač vjetrobrana«),

3) uređaj za pranje vanjske strane vjetrobrana
(u daljnjem tekstu: »perač vjetrobrana«);

4) zrcalo koje vozaču omogućuje promatranje
ceste i prometa (u daljnjem tekstu: »vozačko zrcalo«).

Članak 41.

(1) Pod vjetrobranom, prema ovom Pravilniku,
podrazumijeva se staklo na čelnoj strani motornog vozila.

(2) Vjetrobran i sva stakla na motornom ili
priključnom vozilu, osim prednjeg vjetrobrana na motociklu i mopedu s dva
kotača ili tri kotača i bez kabine vozača, lakom četverociklu
bez kabine vozača i četverociklu koji nemaju kabinu
vozača, moraju biti sukladna odredbama Pravilnika o homologaciji
sigurnih stakala i gradiva za stakla namijenjenih za ugradbu na cestovna vozila
ECE-R 43.

(3) Vjetrobran i bočna stakla u ravnini vozača
ne smiju se na nikakav način dodatno zatamnjivati (postavljanjem folija ili
dodatnim bojanjem stakala).

Članak 42.

Brisači vjetrobrana na motornom vozilu, osim na
mopedu, mopedu s tri kotača bez kabine, lakom četverociklu
bez kabine, motociklu, motociklu s tri kotača bez kabine i četverociklu
bez kabine koji imaju vjetrobran, moraju biti ugrađeni i izvedeni tako da budu
pouzdani te da omoguće brisanje što veće površine vjetrobrana po svim
vremenskim uvjetima i prijeko potrebnu vidljivost kroz vjetrobran.

Članak 43.

Vozila koja imaju ugrađene brisače vjetrobrana
moraju imati i perače vjetrobrana.

Članak 44.

(1) Vozačko zrcalo na motornom vozilu mora biti
ugrađeno i izvedeno kao najmanje:

1) jedno vozačko zrcalo: ako je motocikl prvi
put registriran u Republici Hrvatskoj prije 01. siječnja 1998. godine;

2) dva vozačka zrcala ako je motocikl, moped, laki
četverocikl i četverocikl
prvi put registriran u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1998. godine;

3) dva vozačka zrcala na osobnom automobilu s
četiri ili više sjedala, od toga je jedno zrcalo smješteno unutar karoserije, a
drugo izvan karoserije na lijevoj strani vozila;

4) dva vozačka zrcala na autobusu, osobnom
automobilu koji vuče kamp prikolicu i trolejbusu s obje vanjske strane prednjeg
dijela tih vozila i jedno vozačko zrcalo unutar karoserije;

5) dva vozačka zrcala na teretnim i kombiniranim
vozilima s obje vanjske strane prednjeg dijela tih vozila.

(2) Vozačko zrcalo mora biti postavljeno tako da
vozaču omogućuje promatranje ceste i prometa iza vozila i kad se u vozilu
nalazi najveći dopušteni broj osoba, odnosno kad je vozilo natovareno. Vozačko
zrcalo mora biti zglobno spojeno za ležište svojeg nosača tako da se može
postaviti u bilo koji položaj radi promatranja ceste i prometa iza vozila i da
u zauzetom položaju ostane i pri normalnim potresima za vrijeme kretanja
vozila. Vozačko zrcalo postavljeno unutar karoserije osobnog automobila mora se
nalaziti na mjestu na kojem ga vozač sa svojeg sjedala može podešavati rukom.

(3) Površina vozačkog zrcala mora imati takve
optičke značajke da ne uzrokuje znatnije iskrivljenje slike i boje predmeta te
da nije podložna štetnom djelovanju atmosferskih prilika.

(4) Površina vozačkog zrcala koja reflektira
sliku može biti ravna ili blago ispupčena (konveksna) ili kombinirana. Polumjer
ispupčenosti konveksne površine vozačkog zrcala ne smije biti manji od 80 cm.

(5) Površina vozačkog zrcala mora iznositi:

1) najmanje 60 cm2
za zrcala smještenog unutar karoserije i izvan karoserije osobnog automobila

2) najmanje 150 cm2
ako im je površina ispupčena odnosno, najmanje 300 cm2
ako im je površina ravna; za zrcala smještena izvan karoserije ostalih motornih
vozila;

3) najmanje 50 cm2
za zrcala na mopedu, mopedu s tri kotača, lakom četverociklu
motociklu, motociklu s tri kotača i četverociklu.

(6) Ako vozačko zrcalo koje je smješteno izvan
karoserije vozila premašuje najveću dopuštenu širinu motornog vozila (2,55 m
odnosno 2,60 m), ono mora biti postavljeno na nosač sa zglobom koji omogućuje
da se pritiskom na nosač zrcala ono vrati u dopuštenu širinu vozila.

5. Uređaji za davanje
zvučnih znakova

Članak 45.

(1) Uređaj za davanje zvučnih znakova na
motornom vozilu mora biti ugrađen i izveden kao najmanje jedan uređaj tako da
daje jednolične zvukove nepromjenljiva intenziteta.

(2) Osim uređaja za davanje zvučnih znakova iz
stavka 1. ovog članka, na određena motorna vozila namijenjena službi hitne
pomoći, vatrogasnoj službi, vozila Ministarstva unutarnjih poslova, vozila
oružanih snaga Republike Hrvatske, odnosno na vozila iz članka 148. i 149.
Zakona o sigurnosti prometa na cestama može biti ugrađen i izveden i poseban
uređaj za davanje znakova od niza izmjenično proizvedenog zvuka dviju
različitih frekvencija.

(3) Komanda uređaja za davanje zvučnih znakova
mora biti postavljena tako da je pristupačna vozaču s njegova sjedala.

(4) Uređaj za davanje zvučnih znakova iz stavka
2. ovog članka mora biti konstruiran tako da se njegovim uključenjem istodobno
uključuje rotacijska ili treptava svjetla na vozilima iz članka 35. ovog
Pravilnika.

***6. Uređaji za kretanje
vozila unatrag***

Članak 46.

(1) Uređaj koji omogućuju kretanje vozila
unatrag mora imati ugrađeno svako motorno vozilo, osim motocikla i motornog
vozila sa tri kotača, čija najveća dopuštena masa prelazi 0,6 t. Uređaj mora
biti ugrađen i izveden tako, da omogućuje pouzdano i sigurno kretanje vozila
unatrag.

(2) Četverocikli čija
je masa praznog vozila bez baterije jednaka ili prelazi 0,4 t mora imati
ugrađen uređaj koji omogućuje pouzdano i sigurno kretanje vozila unatrag.

***7. Kontrolni uređaji i
uređaji za davanje znakova***

Članak 47.

(1) Pod kontrolnim uređajima i uređajima za
davanje znakova na motornim vozilima, prema ovom Pravilniku, podrazumijevaju
se:

1) na osobnim automobilima:

a) brzinomjer s putomjerom
i svjetiljkom za osvjetljavanje,

b) kontrolna svjetiljka za dugo svjetlo,

c) svjetlosni ili zvučni znak za kontrolu rada
pokazivača smjera;

2) na autobusima:

a) tahograf

b) brzinomjer s putomjerom
i svjetiljkom za osvjetljavanje, ako isti nisu ugrađeni u tahograf,

c) kontrolna svjetiljka za dugo svjetlo,

d) svjetlosni ili zvučni znak za kontrolu rada
pokazivača smjera,

e) pokazivač raspoloživog tlaka pneumatičkog
uređaja radne kočnice, ako je taj uređaj stalno pod tlakom;

f) nadzorni uređaj, odnosno, euro-tahograf, prema odredbama ECE Sporazuma 811/564 koji
osigurava upis vremena vožnje članova posade, vremena provedenog u obavljanju
profesionalne aktivnosti koja ne spada u upravljanje vozilom, vrijeme odmora,
brzine vozila i prijeđenu udaljenost. Euro-tahograf
moraju imati autobusi koji su prvi put registrirani u Republici Hrvatskoj od 1.
siječnja 1996. godine, kao i svi autobusi koji sudjeluju u međunarodnom
cestovnom prometu sukladno Europskom sporazumu o radu posada vozila angažiranim
u međunarodnom cestovnom prometu (AETR);

3) na autobusima za gradski promet:

a) svi uređaji predviđeni za autobuse u točki 2.
ovog stavka, osim uređaja pod točkom 2.f),

b) svjetlosni znak za kontrolu zatvorenosti
vrata koja nisu u vidnom polju vozača,

c) uređaj za davanje i primanje znakova od
putnika;

4) na teretnim automobilima:

a) teretni automobili čija je najveća dopuštena
masa veća od 3,5 t moraju imati ugrađen tahograf;

b) brzinomjer s putomjerom
i svjetiljkom za osvjetljavanje, ako isti nisu ugrađeni u tahograf,

c) kontrolna svjetiljka za dugo svjetlo,

d) svjetlosni ili zvučni znak za kontrolu rada
pokazivača smjera,

e) pokazivač raspoloživog tlaka pneumatičkog
uređaja radne kočnice, ako je taj uređaj stalno pod tlakom,

f) nadzorni uređaj odnosno, euro-tahograf, prema odredbama ECE Sporazuma 811/564 koji
osigurava upis vremena vožnje članova posade, vremena provedenog u obavljanju profesionalne
aktivnosti koja ne spada u upravljanje vozilom, vrijeme odmora, brzine vozila i
prijeđenu udaljenost, moraju imati teretni automobili najveće dopuštene mase
iznad 3,5 t, koji su prvi put registrirani u Republici Hrvatskoj nakon 1.
siječnja 1996. godine, kao i oni teretni automobili koji sudjeluju u
međunarodnom cestovnom prometu sukladno Europskom sporazumu o radu posada
vozila angažiranim u međunarodnom cestovnom prometu (AETR), bez obzira na datum
prve registracije;

5) na radnim strojevima:

a) svjetlosni ili zvučni znak za kontrolu rada
pokazivača smjera,

b) pokazivalo raspoloživog tlaka pneumatičkog
uređaja radne kočnice, ako je taj uređaj stalno pod tlakom,

c) uređaj za kontrolu rada radnih sustava
ugrađenih na vozilu;

6) na motociklima, lakim čeverociklima
i četverociklima:

a) brzinomjer s putomjerom
i svjetiljkom za osvjetljavanje,

b) kontrolna svjetiljka za dugo svjetlo, osim na
motociklu i lakom četerociklu s motorom radnog obujma
do 50 cm;

7) na svim vozilima koja imaju zračnu kočnu
instalaciju, a koja su prvi put registrirana u Republici Hrvatskoj nakon 1.
siječnja 1984. godine:

a) standardiziran priključak za kontrolu tlaka
kočne instalacije, odnosno na spremniku energije, kočnim cilindrima kao i na
svim uređajima na kojima se transformira energija za kočenje.

(2) Odredbe stavka 1. točka 4. pod a) i f) ovog
članka ne odnose se na vozila civilne zaštite, vatrogasna vozila, komunalna
vozila (pranje i čišćenje ulica, odvoz smeća, fekalija i dr.)
i vozila za potrebe pčelara.

(3) Odredbe ovog članka ne primjenjuje se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245 Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 48.

(1) Na autobusima i teretnim motornim vozilima koja
se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj, na autobusima i teretnim
motornim vozilima koja sudjeluju u međunarodnom cestovnom prometu sukladno
Europskom Sporazumu o radu posada vozila angažiranim u međunarodnom cestovnom
prometu (AETR) i na motornim vozilima za prijevoz opasnih tvari treba biti
ugrađen ograničivač brzine. Ograničivač
brzine mora biti izveden u skladu sa zahtjevima Pravilnika ECE-R 89.

(2) Odredba iz stavka 1. ovog članka odnosi se
na teretna motorna vozila ukoliko im je najveća dopuštena masa veća od 12 tona
i na autobuse ukoliko im je najveća dopuštena masa veća od 10 tona.

(3) Brzina ograničena ograničivačem
brzine ne smije biti veća od 90 km/h za teretna motorna vozila, odnosno 105
km/h za autobuse prvi put registrirane u Republici Hrvatskoj do 1. sječnja 2005. godine ili 100 km/h za autobuse prvi put
registrirane u Republici Hrvatskoj nakon tog datuma. Ograničivačem
brzine ne trebaju biti opremljeni teretna motorna vozila ako im je najveća
brzina jednaka ili manja od 90 km/h i autobusi čija je najveća brzina jednaka
ili manja od 105 km/h.

(4) Odredba iz stavka 1. ovog članka odnosi se
na teretna motorna vozila i autobuse ako su proizvedeni od 1988. godine i koji
se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj od 1. siječnja 1999. godine.
Vozila koja su oslobođena posjedovanja tahografa ne
moraju imati niti ograničivač brzine.

(4) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

***8. Uređaji za odvod i
ispuštanje ispušnih plinova***

Članak 49.

(1) Izlaz (izlazni otvor) ispušne cijevi uređaja
za odvod i ispuštanje ispušnih plinova ne smije biti usmjeren u desnu stranu
motornog vozila.

(2) Na ispušnoj se cijevi iz stavka 1. ovog
članka mora nalaziti uređaj za prigušivanje zvuka ispušnih plinova koji se ne
može isključiti osim za potrebe čišćenja.

***9. Uređaji za spajanje
vučnog i priključnog vozila***

Članak 50.

(1) Uređaji za spajanje vučnoga i priključnog
vozila, osim kod motocikla s bočnom prikolicom, moraju biti postavljeni u
uzdužnoj simetričnoj vertikalnoj ravnini vozila i izvedeni zglobno, tako da
omogućuju pokretljivost uređaja u svim smjerovima u prostoru.

(2) Osovinica uređaja
za spajanje vučnoga i priključnog vozila pomoću koje se spaja vozilo mora imati
osigurač što onemogućuje, pri normalnoj uporabi, razdvajanje spojenih vozila.

(3) Uređaji za spajanje vučnoga i priključnog
vozila moraju biti pričvršćeni za pojačani dio vučnog vozila.

(4) Vertikalna simetrala kugle uređaja za
spajanje osobnog automobila i priključnih vozila za vuču priključnih vozila do
3,5 t najveće dopuštene mase smije najviše biti približena stražnjem kraju
vozila na udaljenost od 70 mm. Vodoravna simetrala kugle uređaja za spajanje
osobnog automobila i priključnog vozila za vuču priključnih vozila do 3,5 t
najveće dopuštene mase smije najviše biti približena vodoravnoj podlozi na
udaljenost od 350 mm promatrajući vozila opterećena do svoje najveće dopuštene
mase.

(5) Kuka na osobnom automobilu, kada ne vuče
priključno vozilo i kada se rastavi na pričvrsnom
mjestu, ne smije prelaziti duljinu gabarita vozila.

(6) Odredba stavka 5. primjenjuje se na osobne
automobile koji se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj i na osobne
automobile kod kojih se uređaj (kuka) naknadno ugrađuje, od 1. siječnja 1999.
godine.

***10. Ostali uređaji
vozila posebno značajni za sigurnost prometa***

Članak 51.

(1) Karoserija motornoga i priključnog vozila
mora biti ugrađena i izvedena tako da po svojoj konstrukciji, kakvoći i vrsti
materijala, a i opremljenosti, odgovara namjeni vozila i osigurava sigurnost
putnika i vozača za vrijeme vožnje.

(2) Stube na vozilima kojima se prevoze putnici
moraju biti takve da osiguravaju siguran ulaz i izlaz putnika.

(3) Rubovi izbočenih dijelova i ukrasnih
predmeta na prednjem dijelu vozila ne smiju biti oštri. Ako postoji ukrasna
figura na gornjoj površini prednjeg dijela vozila, ona mora biti elastično
pričvršćena za vozilo.

(4) Motocikl i četverocikl
mora imati ugrađene i izvedene oslonce za noge vozača s obiju strana, a motocikl
sa sjedalom za putnika mora imati ugrađen držač i ugrađene oslonce za noge
putnika s obje strane motocikla.

Članak 52.

(1) U autobusima, trolejbusima i priključnim
vozilima kojima se prevoze i putnici što stoje, slobodna površina namijenjena
za jedno mjesto za stajanje mora iznositi najmanje 0,15 m2, a za gradske
autobuse 0,125 m2.

(2) Unutarnji prostor kabine za vozača i prostor
za putnike moraju biti opremljeni tako da pod normalnim uvjetima u vožnji ili
za mirovanja vozila vozač, odnosno putnici u vozilu ne mogu biti ozlijeđeni.
Pribor, alat, uređaji i oprema moraju biti dobro pričvršćeni.

(3) Prostor za vozača i putnike u motornim i
priključnim vozilima mora imati unutarnju rasvjetu.

(4) Za vozila koja su prvi put registrirana u
Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1972. godine otvor naljevka
za punjenje spremnika gorivom ne smije se nalaziti u prostoru za vozača ili u
prostoru za putnike.

Članak 53.

(1) Vrata na autobusima i priključnim vozilima za
prijevoz putnika moraju biti izvedena u skladu s Pravilnikom o homologaciji velikih vozila za prijevoz putnika s obzirom
na njihove opće konstrukcijske značajke ECE-R 36. Najmanji zahtijevani broj
vrata za putnike je:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Broj putnika | Broj vrata za putnike | | |
| I. razred | II. razred | III. razred |
| 23 – 45 | 1 | 1 | 1 |
| 46 – 70 | 2 | 1 | 1 |
| 71 –100 | 3 | 2 | 1 |
| >100 | 4 | 3 | 1 |

Najmanji broj vrata na vozilu su dva.

(2) Na autobusima i priključnim vozilima za prijevoz
putnika koja su prvi put registrirana u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja
1972. godine pomoćna vrata za izlaz putnika u slučaju opasnosti moraju biti
uređena i izvedena na lijevoj strani vozila, na mjestu koje je putnicima
pristupačno u slučaju opasnosti, s tim da njihova širina ne smije iznositi
manje od 0,6 m, a visina manje od 1,2 m. Konstrukcija pomoćnih vrata mora biti
takva da se ne mogu nenamjerno otvoriti.

(3) Na autobusima i priključnim vozilima za
prijevoz putnika koja su prvi put registrirana u Republici Hrvatskoj nakon 1.
siječnja 1972. godine ne moraju biti izvedena pomoćna vrata, ako s obiju bočnih
strana imaju po jedan prozor dimenzija najmanje 0,8 m × 0,6 m i ako su ti
prozori prikladni za izlaz u slučaju opasnosti. Ti prozori moraju imati natpis
da služe u slučaju opasnosti.

(4) Ako bočna vrata na motornim vozilima
prilikom otvaranja izlaze izvan gabarita vozila, moraju imati bravu postavljenu
prema stražnjem dijelu vozila, a šarke vrata postavljene prema prednjem dijelu
vozila. U slučaju dvostrukih vrata, vrata koja se prva otvaraju moraju imati
bravu postavljenu prema stražnjem dijelu vozila, a šarku vrata postavljenu
prema prednjem dijelu vozila.

Članak 54.

(1) Brave na vratima moraju biti u dva stupnja i
ugrađene i izvedene tako da drugi stupanj brave sprječava otvaranje vrata, ako
nisu potpuno zatvorena. Brave moraju imati napravu kojom se osiguravaju tako da
se lako učvrsti sigurnosni položaj.

(2) Na vozilima koja su prvi put registrirana u
Republici Hrvatskoj nakon 1. travnja 1971. godine, vrata na zatvorenoj
karoseriji moraju biti izvedeni tako da se mogu otvoriti i s unutarnje strane.

(3) Poklopci na svim vanjskim stranama motornih
i priključnih vozila moraju biti izvedeni, odnosno osigurani tako da se ne mogu
sami otvoriti za vrijeme vožnje.

Članak 55.

(1) U autobusima i priključnim vozilima za
prijevoz putnika mora postojati uređaj za provjetravanje.

(2) Prostor zatvorenih karoserija namijenjen
vozaču i putnicima mora biti izgrađen tako da je osiguran od prodora i gomilanja
plinova štetnih za zdravlje ljudi.

Članak 56.

(1) Akumulator na vozilu mora biti dobro
pričvršćen u svojem ležištu i mora imati odgovarajući vanjski odušak izvan
prostora za vozača i putnike, osim akumulatora koji su izvedeni tako da ne
isparavaju.

(2) Autobusi i trolejbusi s više od 25 mjesta
kojima se prevoze putnici moraju na glavnom kabelu električne instalacije imati
sklopku kojom se isključuju svi strujni krugovi u vozilu osim tahografa ili euro-tahografa koji
se mora posebnim vodovima spajati na akumulatore. Ručica sklopke mora biti na
dohvatu ruke vozača.

Članak 57.

Sjedala i nasloni tih sjedala u automobilima
koji su pokretni moraju imati osigurače za učvršćenje.

Članak 58.

Kabina za vozača na motornim vozilima mora udovoljavati
slijedećim uvjetima:

1) glede dimenzija, vidljivosti, stupnja
vibracije, izolacije od buke, grijanja, zračenja i zabrtvljenosti mora
udovoljavati uvjetima koji osiguravaju normalan rad vozaču i njegovim
pomoćnicima;

2) sjedalo vozača mora biti široko najmanje 0,45
m i po svojoj konstrukciji i materijalu od kojega je izrađeno omogućavati
vozaču udobno sjedenje za upravljačem;

3) zastakljene površine kabine vozača moraju
udovoljavati normativima iz Pravilnika ECE-R 43.

Članak 59.

(1) Uređaji za odmrzavanje i odmagljivanje
vjetrobrana i uređaji za grijanje i provjetravanje na motornom vozilu moraju
biti ugrađeni i izvedeni tako da se njihovom upotrebom osigura i omogući
potrebna vidljivost kroz vjetrobran te unutarnje grijanje i provjetravanje prostora
za vozača i putnike.

(2) Otvori za ulazak zraka u kabinu za vozača
koji su u sastavu uređaja za grijanje i provjetravanje moraju biti izvedeni
tako da se onemogući zagađivanje zraka ispušnim plinovima i prašinom što ih
uzrokuje samo vozilo.

(3) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 60.

(1) Gume na vozilima moraju odgovarati i
dimenzijama što ih je prijavio proizvođač, ovisno o najvećoj dopuštenoj brzini
kretanja vozila i najvećem dopuštenom opterećenju osovina na kojima su gume
postavljene.

(2) Gume na istoj osovini vozila moraju biti
jednake po dimenzijama, nosivosti, brzinskoj karakteristici, vrsti (zimske,
ljetne), konstrukciji (radijalne, dijagonalne itd.) i
marki/tipu (proizvođaču).

(3) Dubina utora guma po gaznoj
površini mora biti viša od tvornički dopuštene dubine označene TWI oznakama,
odnosno ako iste ne postoje najmanja dopuštena dubina je 1,6 mm.

(4) Na naplatku rezervnog kotača ne mora se
nalaziti guma iste vrste i konstrukcije.

(5) Od 1. siječnja 1993. godine obnovljene gume
moraju na bočnici gume imati oznaku RETREADED te
moraju biti proizvedene sukladno Pravilniku o homologaciji
proizvodnje obnovljenih guma za osobne automobile ECE-R 108 ili Pravilniku o homologaciji proizvodnje obnovljenih guma za gospodarska
vozila i njihove prikolice ECE-R 109.

(6) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 61.

(1) Blatobrani na motornim i priključnim
vozilima koja mogu razviti brzinu kretanja veću od 30 km/h, osim na terenskim i
teretnim vozilima koja se automatski istovaruju (samoistovarna
kola), moraju biti ugrađeni i izvedeni iznad svih kotača.

(2) Kotači skupa vozila na prvoj osovini
priključnog vozila ne moraju s prednje strane biti pokriveni blatobranima.
Gornja četvrtina stražnjih kotača tegljača s poluprikolicom ne mora biti
pokrivena blatobranima. Blatobrani višeosovinskih
vozila mogu biti zajednički za skup kotača na istoj strani vozila.

(3) Blatobrani moraju biti postavljeni tako da
pokrivaju širinu kotača vozila. Blatobrani ne smiju imati oštre rubove. Na
opterećenom vozilu, osim kod mopeda, motocikla, lakog četverocikla
i četverocikla blatobran mora pokrivati najmanje
gornju trećinu promjera kotača s prednje strane kotača i najmanje polovicu
promjera kotača sa stražnje strane kotača.

(4) Na motornim vozilima koja ostavljaju jedan
trag prednji blatobran mora pokrivati kotač u luku najmanje od 15° ispred
okomice povučene kroz osovinu prednjeg kotača.

Članak 62.

(1) Branici na osobnim automobilima i
kombiniranim vozilima moraju biti ugrađeni i izvedeni na prednjoj i stražnjoj
strani vozila, a na drugim motornim vozilima s četiri ili više kotača –
najmanje na prednjoj strani tih vozila.

(2) Branici ne smiju imati oštre rubove i moraju
biti postavljeni tako da čine najizbočenije dijelove vozila, osim ako vozilo
ima ugrađenu kuku za vuču.

(3) Na teretnim vučnim i priključnim vozilima
koja su prvi put registrirana u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1985.
godine, a čija najveća dopuštena masa prelazi 3,5 t mora biti ugrađena stražnja
zaštita protiv podlijetanja prema Pravilniku o homologaciji
uređaja za zaštitu od stražnjega podlijetanja, vozila s obzirom na ugradbu
uređaja za zaštitu od stražnjeg podlijetanja homologiranog
tipa te vozila s obzirom na zaštitu od stražnjeg podlijetanja ECE-R 58.

(4) Na teretnim vučnim i priključnim vozilima koja
su prvi put registrirana u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1997. godine,
a čija najveća dopuštena masa prelazi 3,5 t moraju biti ugrađeni bočni štitnici
protiv podlijetanja prema pravilniku ECE-R 73.

(5) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na vozila
oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti prometa na
cestama.

Članak 63.

(1) U osobnim automobilima prvi put
registriranim u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1977. godine, moraju postojati
sigurnosni pojasevi i njihovi priključci najmanje u prvom redu sjedala. Bočna
sjedala u prvom redu sjedala moraju imati sigurnosne pojaseve na tri točke
vezivanja, a srednja sjedala u prvom redu sjedala mogu imati sigurni pojas
najmanje u dvije točke vezivanja.

(3) Osobni i kombinirani automobili kao i laki četverocikli s kabinom i četverocikli
s kabinom koji se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj od 1. siječnja
1999. godine moraju imati ugrađene sigurnosne pojaseve i njihove priključke na
svim sjedećim mjestima u vozilu. Sigurnosni pojasevi i njihovi priključci
moraju biti homologiranog tipa.

(4) Dječja sjedala koja se postavljaju u osobni
automobili i kombinirani automobil moraju biti u skladu s direktivom ECE R
44.03 i moraju biti postavljena na stražnje sjedalo na način kako to preporuča
proizvođač dječjeg sjedala.

(5) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 64.

(1) U osobnim automobilima prvi put
registriranim u Republici Hrvatskoj od 1. svibnja 1985. godine, moraju
postojati nasloni za glavu najmanje za prvi red sjedala.

(2) Odredba ovog članka ne primjenjuje se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 65.

Motorna vozila registrirana u Republici
Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1991. god moraju imati na sa svojoj prednjoj strani
priključak za vuču.

Članak 66.

(1) Osobna i kombinirana vozila prvi put
registrirana u Republici Hrvatskoj od 1. siječnja 1980. godine, moraju imati
uređaj za osiguranje vozila od neovlaštene uporabe. Uređaj mora biti ugrađen i
izveden tako da spriječi okretanje kotača upravljača ili pomicanje ručice
mjenjača, ili da djeluje na sustav prijenosa i spriječi okretanje pogonskih
kotača (osim kočnih sustava), ili da ima poseban sustav kojim se sprječava
puštanje motora u rad.

Motocikli i četverocikl
moraju imati uređaj za osiguranje vozila od neovlaštene uporabe.

(2) Uređaj iz stavka 1. ovog članka mora biti stalno
ugrađen u vozilo i izveden tako, da se ne može uključiti kad je vozilo u
pokretu.

(3) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 67.

Uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom
i njihova ugradba u motorna vozila moraju udovoljavati odredbama Pravilnika o
uvjetima kojima moraju udovoljavati uređaji i oprema za pogon motornih vozila
plinom.

IV. UREĐAJI NA
TRAKTORIMA I NJIHOVIM PRIKOLICAMA

***1. Traktori***

Članak 68.

(1) Odredbe o uređajima na traktorima odnose se
samo na one vrste traktora koji na ravnoj cesti ne mogu razviti brzinu kretanja
veću od 30 km/h i koji imaju dvije osovine i kotače s gumama (u nastavku
teksta: »traktor«).

(2) Na traktore koji na ravnoj cesti razvijaju
brzinu kretanja veću od 30 km/h odgovarajuće se primjenjuju odredbe članaka 2.
do 66. ovog Pravilnika.

Članak 69.

Radni kočioni sustav
na traktoru može biti ugrađen i izveden samo na jednoj osovini pod uvjetom da
je sila kočenja podjednako raspoređena na oba kotača te osovine.

Članak 70.

(1) Pod uređajima za osvjetljavanje ceste i za
davanje svjetlosnih znakova na traktorima, prema ovom Pravilniku,
podrazumijevaju se:

1) glavna svjetla s kratkim svjetlom;

2) pozicijska svjetla;

3) stop-svjetla;

4) katadiopteri;

5) pokazivači smjera;

6) svjetla za osvjetljavanje stražnje
registarske pločice,

(2) Za kratka svjetla za osvjetljavanje ceste,
pozicijska svjetla, stop-svjetla, katadioptere, pokazivače
smjera i svjetla za osvjetljavanje stražnje registarske pločice iz stavka 1.
ovog članka odgovarajuće vrijede uvjeti propisani za takve uređaje na motornim
vozilima ovog Pravilnika.

(3) Ako su na traktoru ugrađena dodatna svjetla
(dugo svjetlo, prednje i stražnje maglenke, svjetlo za vožnju u natrag itd.), za njih vrijede uvjeti predviđeni za takva svjetla u
ovom Pravilniku.

Članak 71.

Na traktorima prvi put registriranim u Republici
Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1983. godine mora biti ugrađena sigurnosna kabina
ili takav okvir da štiti vozača od ozljede u slučaju prevrtanja traktora.

Članak 72.

Uređaji za kontrolu rada pokazivača smjera na
traktorima moraju biti ugrađeni i izvedeni kao svjetlosni ili kao zvučni znak
za kontrolu rada pokazivača smjera ako vozač ne može izravno vidjeti najmanje
po jedan pokazivač smjera sa svake strane vozila.

Članak 73.

Uređaj za davanje zvučnih znakova na traktoru
mora biti ugrađen i izveden tako da udovoljava uvjetima propisanim za takve
uređaje na motornim vozilima u ovom Pravilniku.

Članak 74.

Uređaj za odvod i ispuštanje ispušnih plinova na
traktoru mora biti ugrađen i izveden tako da udovoljava uvjetima propisanim za
motorna vozila u ovom Pravilniku.

Članak 75.

(1) Vozačko zrcalo na traktoru koji ima
zatvorenu kabinu, mora biti ugrađeno i izvedeno kao najmanje jedno vozačko
zrcalo postavljeno na lijevoj strani kabine.

(2) Ako na traktoru postoje vjetrobran, vanjska
okna i brisači vjetrobrana, za njih vrijede uvjeti propisani za takve uređaje
na motornim vozilima u ovom Pravilniku.

Članak 76.

Uređaj za kretanje traktora unatrag na traktoru
čija masa premašuje 0,35 t mora biti ugrađen i izveden tako da s odgovarajućim
stupnjem prijenosa omogući pouzdano i sigurno kretanje traktora unatrag.

***2. Traktorske prikolice***

Članak 77.

(1) Radna i parkirna kočnica na prikolicama koje
vuku traktori mora djelovati na dovoljan broj kotača da bi se osigurao
minimalni kočni koeficijent i da bi se zadržalo pravocrtno kretanje za vrijeme
kočenja.

(2) Radna kočnica priključnog vozila kojeg vuče
traktor mora se aktivirati istovremeno i s istim uređajem kad i radna kočnica
vučnog traktora.

(3) Prikolica iz stavka 1. ovog članka može biti
opremljena naletnom kočnicom ako joj najveća dopuštena masa ne prelazi 8 t, a
brzina 30 km/h te:

– kad najveća dopuštena brzina ne prelazi 25
km/h mogu se vučnom traktoru dodati najviše dvije prikolice i

– kad najveća brzina ne prelazi 40 km/h mogu se
vučnom traktoru dodati najviše dvije prikolice uz uvjet da su na prikolicama
kočeni svi kotači.

(4) Prikolica iz stavka 1. ovog članka ne mora
imati radnu kočnicu uz uvjet da joj najveća brzina ne prelazi 30 km/h, da joj
najveća dopuštena masa ne prelazi 3,5 t i da je masa vučnog traktora dva puta veća.

Članak 78.

Na svjetla za označavanje prikolice,
stop-svjetla, pokazivače smjera, katadioptere i
svjetlo za osvjetljavanje registracijske pločice na prikolici koju vuče traktor
odgovarajuće se primjenjuju odredbe propisane za takve uređaje na motornim vozilima
u ovom Pravilniku.

V. UREĐAJI NA BICIKLIMA,
MOPEDIMA I LAKIM ČETVEROCIKLIMA

Članak 79.

Na biciklima i mopedima mora biti ugrađena i
izvedena za svaki kotač najmanje po jedna kočnica tako da su međusobno neovisne,
s tim što kočnica na prednjem kotaču mora biti ručna.

Članak 80.

(1) Jedno ili dva simetrično postavljena svjetla
za osvjetljavanje ceste na biciklima i mopedima moraju biti izvedena i
pričvršćena na prednjoj strani bicikla, mopeda, mopeda s tri kotača i lakog četverocikla. Mopedi s tri kotača i laki četverocikli koji su širi od 1300 mm moraju imati dva
svjetla za osvjetljavanje ceste simetrično raspoređena prema uzdužnoj okomitoj
ravnini vozila.

(2) Svjetlost koju daje svjetlo iz stavka 1.
ovog članka mora biti bijele boje, a udaljenost svjetleće površine toga svjetla
od površine ceste ne smije biti veća od 1,2 m ni manja od 0,4 m kod bicikla i
mopeda ili 0,5 m kod mopeda s tri kotača i lakih četverocikla.

(3) Jedno ili dva simetrično raspoređena prema
uzdužnoj okomitoj ravnini vozila postavljena stražnja pozicijska svjetla crvene
boje na biciklima i mopedu moraju biti izvedena i pričvršćena na zadnjoj strani
vozila. Mopedi s tri kotača i laki četverocikli koji
su širi od 1300 mm moraju imati dva stražnja pozicijska svjetla simetrično
raspoređena prema uzdužnoj okomitoj ravnini vozila.

(4) Udaljenost svjetleće površine svjetla iz
stavka 3. ovog članka od površine ceste ne smije biti manja od 0,25 m ni veća
od 0,9 m.

(5) Svjetla iz stavka 3. ovog članka mogu biti
izvedena zajedno s katadiopterima.

(6) Mopedi, mopedi s tri kotača i laki četverocikli mogu imati i duga svjetla koja tada moraju
udovoljavati zahtjevima iz članka 22. ovog Pravilnika.

(7) Mopedi s tri kotača kao i laki četverocikli koji imaju kabinu vozača moraju imati i
pokazivače smjera.

(8) Mopedi prvi put registrirani u Republici
Hrvatskoj nakon 1. siječnja 1995. godine, mopedi s tri kotača kao i laki četverocikli moraju imati stop-svjetla sukladno članku 38.
ovog Pravilnika.

Članak 81.

(1) Jedan ili dva simetrično raspoređena prema
uzdužnoj okomitoj ravnini vozila i netrokutasta katadioptera crvene boje moraju biti ugrađena i izvedena na
stražnjoj strani bicikla, mopeda, mopeda s tri kotača i lakog četverocikla, a po jedan katadiopter
žute ili narančaste boje – na svakoj strani pedale (s prednje i stražnje
strane) za bicikle i mopede s pedalama. Mopedi s tri kotača i laki četverocikli širi od 1 m moraju imati dva netrokutasta katadioptera crvene
boje, simetrično raspoređena prema uzdužnoj okomitoj ravnini vozila, maksimalno
udaljena od bočnog ruba vozila 0,4 m.

(2) Udaljenost reflektirajuće površine
stražnjega crvenog katadioptera od površine ceste ne
smije biti manja od 0,25 m ni veća od 0,9 m.

(3) Reflektirajuća površina stražnjega crvenog katadioptera mora iznositi najmanje 8 cm.

(4) Na bočnim stranicama prednjega i stražnjeg
kotača bicikla moraju biti izvedena reflektirajuća tijela koja reflektiraju
svjetlost bijele ili žute boje.

Članak 82.

Na biciklu, mopedu i lakom četverociklu
mora postojati uređaj za davanje zvučnih znakova.

Članak 83.

(1) Uređaj za davanje zvučnih znakova na
biciklu, mopedu, mopedu s tri kotača i četverociklu
mora biti ugrađen i izveden tako da udovoljava uvjetima propisanim u članku 45.
ovog Pravilnika.

(2) Mopedi, mopedi s tri kotača i laki četverocikli moraju imati i duga svjetla koja tada moraju
udovoljavati zahtjevima iz članka 23. ovog Pravilnika.

VI. OPREMA VOZILA

Članak 84.

(1) Motorna i priključna vozila, osim mopeda,
motocikala, lakih četverocikla, četverocikla,
traktora, traktorskih prikolica, prikolica s jednom osovinom, autobusa za
gradski promet i vozila namijenjenih za komunalne usluge (pranje i čišćenje
ulica, odvoz smeća i fekalija i dr.), moraju imati
rezervni kotač s pripadajućom opremom koji se po potrebi može upotrijebiti.

(2) Rezervni kotač ne moraju imati motorna i
priključna vozila ako su gume ili naplatci opremljeni nekim sigurnosnim
sustavom za sigurnu vožnju s ispuhanom gumom ili ako vozilo posjeduje
odgovarajuće sredstvo za privremeno osposobljavanje ispuhane gume (npr. sprej ili pjena u boci pod tlakom itd.).

Članak 85.

Motorna vozila, osim osobnih automobila kojima
se ne obavlja javni prijevoz osoba u prometu na cestama, mopeda, mopeda s tri kotača,
motocikala, motocikla s bočnom prikolicom, motocikla s tri kotača, lakih četverocikla, četverocikla i
traktora, moraju imati aparat za gašenje požara postavljen na vidljivom mjestu
tako, da se u slučaju opasnosti može upotrijebiti.

Članak 86.

(1) Motorna vozila osim mopeda, mopeda s tri
kotača, motocikla, motocikla s bočnom prikolicom, motocikla s tri kotača, lakih
četverocikla, četverocikla
i priključna vozila, moraju imati, na vidljivom mjestu, poseban standardiziran
znak za obilježavanje vozila zaustavljenog na kolniku ceste, kojim se vozač po
potrebi može koristiti.

(2) Po dva znaka iz stavka 1. ovog članka moraju
imati:

1) teretni automobil i autobus – ako vuku
priključno vozilo;

2) motorno vozilo koje se nalazi na začelju kolone
– ako se motorna vozila kreću u organiziranoj koloni.

(3) Znak iz stavka 1. ovog članka ima oblik
istostraničnog trokuta s rubom crvene boje čija duljina iznosi 40 cm, a širina
najmanje 5 cm. Rubovi znaka moraju biti prevučeni reflektirajućom tvari ili
crvenom katadiopterskom optikom širine najmanje 2 cm
ili izrađeni tako da se mogu po čitavoj duljini osvijetliti vlastitim izvorom
svjetlosti. Znak mora biti izrađen od čvrstog materijala i na način koji mu
omogućuje da stabilno stoji u vertikalnom položaju.

Članak 87.

(1) Motorna vozila, osim mopeda, mopeda s tri
kotača, motocikla, motocikla s bočnom prikolicom, motocikla s tri kotača, lakih
četverocikla i četverocikla
moraju imati jednu kutiju prve pomoći, a autobusi sa više od 25 sjedećih mjesta
dvije kutije.

(2) Motorna vozila iz stavka 1. ovoga članka,
koja se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj nakon 1. siječnja 2006.
godine, moraju biti opremljena s kutijom prve pomoći u skladu s hrvatskom
normom HRN 1112, osim vozila koja se uvoze i imaju serijski ugrađenu kutiju
prve pomoći u skladu s normom matične zemlje.

Članak 88.

(1) Motorna i priključna vozila čija najveća
dopuštena masa prelazi 5 t moraju imati dvije klinaste podloške, na vidljivom
mjestu, koje vozač po potrebi može upotrijebiti.

(2) Čekić za razbijanje stakla u autobusima iz
članka 53. stavak 3. ovog Pravilnika mora biti na vidljivom mjestu tako da se u
slučaju opasnosti može upotrijebiti.

Članak 89.

(1) Motorna vozila, osim mopeda, mopeda s tri
kotača, motocikla, motocikla s bočnom prikolicom, motocikla s tri kotača, lakih
četverocikla i četverocikla,
traktora, autobusa u gradskom i prigradskom prometu moraju imati, na vidljivom
mjestu, rezervne žarulje najmanje za polovicu žaruljnih
mjesta dvostrukih uređaja za osvjetljavanje ceste i za davanje svjetlosnih
znakova i po jednu žarulju za jednostruka žaruljna
mjesta kod kojih je moguće zamijeniti samo žarulju.

(2) Vozila koja su opremljena svjetlosnim
tijelima bez žarne niti (ksenon, neon, LED i sl.), ne moraju imati rezervne žarulje za ta rasvjetna
tijela.

Članak 90.

Motorna vozila, osim mopeda, mopeda s tri
kotača, motocikla s bočnom prikolicom, motocikla s tri kotača, lakih četverocikla i četverocikla
moraju imati reflektirajući prsluk, kojeg je vozač dužan koristiti-obući kada
na cesti obavlja neke radnje uz vozilo (mijenja kotač, obavlja manje popravke
na vozilu, nalijeva gorivo kada vozilo ostane bez goriva, traži pomoć
zaustavljajući druga vozila i sl.).

Članak 91.

Broj okvira vozila mora biti utisnut na samom
okviru ili bilo na kojem dijelu vozila koji se ne može skinuti.

Članak 92.

Vozila namijenjena za prijevoz opasnih tvari
moraju imati opremu u skladu s ADR propisima.

Članak 93.

(1) Pod zimskom opremom motornih vozila čija
najveća dopuštena masa nije veća od 3,5 tona, prema ovom Pravilniku,
podrazumijevaju se zimske gume (M+S) na svim kotačima ili ljetne gume s
najmanjom dubinom profila od 4 mm i s lancima za snijeg pripravnim za
postavljanje na pogonske kotače.

(2) Pod zimskom opremom autobusa podrazumijevaju
se lanci na pogonskim kotačima ili zimske gume (M+S) postavljene na pogonske
kotače, a autobusi i teretna vozila koja zbog tehničkih razloga ne mogu
postaviti lance na pogonske kotače moraju imati zimske gume (M+S) na pogonskim
kotačima.

(3) Na vozila se ne smiju postavljati gume s
čavlima.

(4) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 94.

(1) Motorna vozila i priključna vozila koja se
zbog konstrukcijskih razloga, na ravnoj cesti ne mogu kretati brzinom većom od
30 km/h, moraju biti obilježena znakom za označavanje »sporih vozila« prema
odredbama pravilnika ECE-R 69.

(2) Na vozilu može postojati najmanje jedan znak
za obilježavanje »sporih vozila«, postavljen na stražnji kraj vozila. Ako je na
vozilu samo jedan znak za obilježavanje »sporih vozila« onda on mora biti
postavljen tako da se nalazi, u odnosu na uzdužnu vertikalnu ravninu simetrije
vozila, na lijevoj strani vozila. Znak za obilježavanje »sporih vozila« mora biti
postavljen na visini ne manjoj od 250 mm (do donjeg ruba znaka) i ne višoj od
1500 mm (do gornjeg ruba znaka), mjereći od zemlje do rečenog ruba znaka.

(3) Odredba stavka 1. ovog članka odnosi se na
vozila koja se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj od 1. siječnja 1999.
godine.

(4) Vozila iz stavka 1. ovog članka koja su već
registrirana u Republici Hrvatskoj moraju biti označena znakom za označavanje
»sporih vozila« do 1. siječnja 2000. godine.

(5) Izgled, osnovne boje i dimenzije znaka kojim
se obilježavaju »sporih vozila« prikazan je u privitku 1.

Članak 95.

(1) Teretna motorna vozila najveće dopuštene
mase veće od 12000 kg (osim tegljača namijenjenih za vuču poluprikolica) moraju
biti obilježeni znakom/znakovima za označavanje »teških motornih vozila« prema
odredbama pravilnika ECE-R 70.

(2) Priključna vozila najveće dopuštene mase
manje od ili jednake 10000 kg čija duljina (uključujući duljinu vučne rude)
prelazi 8 m i priključna vozila najveće dopuštene mase veće od 10000 kg bez
obzira na duljinu moraju biti obilježena znakom/znakovima »dugih vozila« prema
odredbama pravilnika ECE-R 70. Ostale vrste vozila ne smiju biti obilježene tim
znakom/znakovima.

(3) Znakovi za označavanje »dugih vozila«
namijenjenih za montažu na priključna vozila (prikolice i poluprikolice) moraju
biti izvedeni sa žutom retroreflektirajućom pozadinom
i crvenim fluorescentnim rubom.

(4) Znakovi za označavanje »teških motornih
vozila« namijenjenih za montažu na motorna vozila moraju biti izvedeni zebrasto
s naizmjeničnim kosim žutim retroreflektirajućim i
crvenim fluorescentnim pojasevima.

(5) Na vozilima može postojati jedan, dva ili
četiri znaka za obilježavanje »dugih i teških vozila«. Broj znakova ovisi o mogućnosti
montaže istih na stražnjem kraju vozila.

(6) Znak ili znakovi za obilježavanje »teških i
dugih vozila« moraju biti postavljeni na visini ne manjoj od 250 mm (do donjeg
ruba znaka) i ne višoj od 2100 mm (do gornjeg ruba znaka), mjereći od zemlje do
rečenog ruba znaka.

(7) Odredba stavka 1. ovog članka odnosi se na
vozila koja se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj od 1. siječnja 1999.
godine.

(8) Vozila iz stavka 1. i 2. ovog članka koja su
već registrirana u Republici Hrvatskoj moraju biti označena znakom za
označavanje »dugih i teških vozila« do 1. siječnja 2000. godine.

(9) Izgled, osnovne boje, dimenzije i mogući
primjeri znakova prikazani su u privitku 2. i 3. ovoga Pravilnika.

VII. SASTAV I OBOJENOST
ISPUŠNIH PLINOVA NA MOTORNIM VOZILIMA

Članak 96.

(1) Motori s unutarnjim izgaranjem na motornim
vozilima, osim na mopedima, mopedima s tri kotača, motociklima, motociklima s
bočnom prikolicom, motociklima s tri kotača, lakim četverociklima,
četverociklima, radnim strojevima, traktorima i motornim
vozilima oružanih snaga Republike Hrvatske osim osobnih vozila i kombiniranih
vozila, ne smiju ispuštati u atmosferu:

1) Benzinski motori bez katalizatora i ë sonde
odnosno benzinski motori s katalizatorom ali bez ë sonde – koncentracija
ugljičnog monoksida (CO), pri brzini vrtnje motora na
praznom hodu, ne smije prelaziti:

– 4,5% volumnih udjela (za vozila proizvedena
1986. godine i starija) pri temperaturi ulja u motoru od najmanje 80°C;

– 3,5% volumnih udjela (za vozila proizvedena 1987.
godine i mlađa) pri temperaturi ulja u motoru od najmanje 80°C.

2) Benzinski motori s reguliranim katalizatorom
trostrukog djelovanja – koncentracija ugljičnog monoksida
(CO), nakon što je motor postigao radnu temperaturu pri brzini vrtnje na
praznom hodu, ne smije prelaziti vrijednost propisanu od strane proizvođača
vozila. Radna temperatura motora i brzina vrtnje na praznom hodu trebaju biti
propisane od strane proizvođača vozila. Koncentracija ugljičnog monoksida (CO) i vrijednost faktora zraka (ë) pri povećanoj
brzini vrtnje motora ne smiju prelaziti vrijednost propisanu od strane
proizvođača vozila. Povećana brzina vrtnje motora mora biti propisana od strane
proizvođača vozila. Ako podaci proizvođača nisu poznati, sadržaj ugljičnog monoksida (CO) i vrijednost faktora zraka (ë) ne smiju
prelaziti:

– CO  0,5% volumnih udjela, pri temperaturi
ulja u motoru od najmanje 80°C i brzini vrtnje motora na praznom hodu;

– CO  0,3% volumnih udjela, ë = 1,00 ±
0,03, pri temperaturi ulja u motoru od najmanje 80°C i brzini vrtnje motora od
2500 do 3000 min-1.

3) Dizelski motori – nakon što je motor postigao
radnu temperaturu propisanu od strane proizvođača vozila, srednji koeficijent zacrnjenja ispušnog plina (k) nakon tri ili više slobodnih
ubrzanja neopterećenog motora od brzine vrtnje na praznom hodu do najveće
brzine vrtnje ne smije prelaziti vrijednost propisanu od strane proizvođača
vozila. Ako podaci proizvođača o srednjem koeficijentu zacrnjenja
i radnoj temperaturi motora nisu poznati onda srednji koeficijent zacrnjenja ispušnog plina »k« ne smije prelaziti
vrijednost:

– k  2,5 m-1, pri temperaturi ulja u motoru
od najmanje 80°C (za motore bez prednabijanja)

– k  3,0 m-1, pri temperaturi ulja u motoru
od najmanje 80°C (za motore s prednabijanjem)

(2) Količine štetnih tvari navedene u prvom
stavku ne odnose se na sljedeća vozila:

– vozila opremljena s benzinskim dvotaktnim
motorima;

– vozila opremljena benzinskim motorima ako su
proizvedena prije 1970. godine;

– vozila opremljena benzinskim motorima ako im
konstrukcijska brzina nije veća od 50 km/h;

– vozila opremljena dizelskim motorima ako su
proizvedena prije 1980. godine;

– vozila opremljena dizelskim motorima ako im
konstrukcijska brzina nije veća od 30 km/h;

– vozila pogonjena
alternativnim pogonskim motorom ili izvorom energije (vodik, metan,
propan-butan, gorive ćelije, alkohol i sl.).

VII. TEHNIČKI UVJETI
KOJIMA MORAJU ODGOVARATI POJEDINI UREĐAJI NA VOZILIMA

Članak 97.

(1) Pod tehničkim uvjetima kojima moraju odgovarati
pojedini uređaji na vozilima, prema ovom Pravilniku, razumijevaju se tehnički
normativi što se propisuju za pojedine vrste tih uređaja.

(2) Tehnički normativi efikasnosti kočnih
sustava motornih vozila i priključnih vozila ispitivanih u statičkim uvjetima
ispitivanja na valjcima za ispitivanje kočne sile iznose:

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KATEGORIJA VOZILA | RADNO KOČENJE | | | POMOĆNO KOČENJE | | |
| Koeficijent kočenja | Sila aktiviranja | | Koeficijent kočenja | Sila aktiviranja | |
| Nožno aktiviranje | Ručno aktiviranje | Nožno aktiviranje | Ručno aktiviranje |
|  | z ≥ [%] | F ≤ [daN] | F ≤ [daN] | z ≥ [%] | F ≤ [daN] | F ≤ [daN] |
| L1, L2, L6  (mopedi) | 40 | 50 | 20 | 20 | 50 | 20 |
| L3, L4, L5, L7(motocikli) | 45 | 50 | 20 | 20 | 50 | 20 |
| M1(osobni automobili) | 50 | 50 | – | 20 | 50 | 40 |
| M2, M3(autobusi) | 45 | 70 | – | 20 | 70 | 60 |
| N1, N2, N3(teretni automobili) | 45 | 70 | – | 20 | 70 | 60 |
| O1, O2, O3, O4,  (priključna vozila) | 40 | PM ≤ 6,5 bar | – | – | – | – |

(3) Normativi iz stavka 2. ovog članka
primjenjuju se na vozila pod sljedećim uvjetima:

– vozila se ispituju u statičkim uvjetima
ispitivanja na valjcima za ispitivanje kočne sile;

– površina valjaka na kojima se ispituju kočnice
mora biti dovoljnog koeficijenta trenja (µ  0,5);

– temperatura diska ili vanjske površine bubnja
kočnice ne smije iznositi više od 100°C;

– kod ispitivanja vozila s dvostrukom ili
višestrukom osovinom mora biti osigurano da razina ispitivane osovine ne bude
niža od ostalih osovina.

(4) Normativi iz stavka 2. ovog članka
primjenjuju se tako da se zbroj sila kočenja na obodu svih kotača koje nastaju
neposredno prije blokiranja kotača (ili zbroj sila kočenja aktiviranih
maksimalnim silama aktiviranja) podijeli s težinom vozila uvećanom za težinu
tereta koji se trenutno nalazi u njemu i pomnoži s konstantom 100. Ovako
dobiveni rezultat mora biti veći ili jednak propisanoj vrijednosti koeficijenta
kočenja.

(5) Razlika sila kočenja za radnu kočnicu na
kotačima iste osovine ne smije biti veća od 25%, a za pomoćnu kočnicu 30%. Za
izračunavanje postotka razlike sile kočenja na istoj osovini uzimaju se sile
kočenja koje nastaju neposredno prije blokiranja kotača ili sile kočenja
aktivirane maksimalnim silama aktiviranja. Za osnovicu izračunavanja postotka
razlike sile kočenja kotača na istoj osovini uzima se veća sila kočenja.

(6) Nejednolikost sile kočenja na kotaču ne
smije biti veća od 20%. Postotak nejednolikosti sile kočenja izračunava se na
približno polovici sile kočenja koja izaziva blokadu. Za osnovicu izračunavanja
postotka nejednolikosti sile kočenja uzima se veća sila kočenja.

(7) Kod vozila koja imaju dva kruga kočenja u
slučaju ispadanja jednog kruga preostali krug treba osigurati kočni koeficijent
od 15%. Kočioni sustav radne kočnice treba biti takav
da izdrži maksimalnu silu na papučicu kočnice od 100 daN.

(8) Na svim vozilima koja imaju ugrađene uređaje
ili programe za automatsku regulaciju sile kočenja proporcionalno promjeni
opterećenja, moraju biti na vidljivom mjestu postavljeni svi tehnički podaci za
podešavanje tog uređaja.

(9) Vozila koja se ne mogu ispitati na statičkom
ispitivalištu kočnica ispituju se kočenjem u vožnji,
mjereći pomoću decelerometra usporenje vozila. Ovako
dobiveno usporenje mora biti veće ili jednako od apsolutne vrijednosti
koeficijenta kočenja pomnoženog s 10.

(10) Radna i specijalna vozila koja na ravnoj
cesti ne mogu razviti brzinu veću od 55 km/h mogu imati smanjeni koeficijent
kočenja za 30% od propisanog (vrijedi za radno, pomoćno i parkirno kočenje).

(11) Kod vozila koja podliježu ispitivanju
vozila prema propisima o ispitivanju (homologaciji)
vozila primjenjuju se norme pravilnika ECE-R 13.

(12) Temperatura isparavanja tekućine u kočionom sistema ne smije biti niža od 155 C.

(13) Kategorizacija vozila u odnosu na elemente
kočenja:

|  |  |
| --- | --- |
| OZNAKA | OPIS KATEGORIJE |
| L | MOPEDI, MOTOCIKLI, LAKI ČETVEROCIKLI I ČETVEROCIKLI |
| L1 | Motorna vozila s 2 kotača, radnog obujma motora ≤ 50 cm3 i brzine ≤ 50 km/h |
| L2 | Motorna vozila s 3 kotača, radnog obujma motora ≤ 50 cm3 i brzine ≤ 50 km/h |
| L3 | Motorna vozila s 2 kotača, radnog obujma motora > 50 cm3 ili brzine > 50 km/h |
| L4 | Motorna vozila s 3 kotača, kotači asimetrično postavljeni s obzirom na uzdužnu os vozila, radnog obujma motora > 50 cm³ ili brzine > 50 km/h |
| L5 | Motorna vozila s 3 kotača, kotači simetrično postavljeni s obzirom na uzdužnu os vozila, radnog obujma motora > 50 cm³ ili brzine > 50 km/h |
| L6 | Motorna vozila s četiri kotača čija masa praznog vozila nije veća od 350 kg što ne uključuje masu baterija ako je riječ o električnim vozilima, i čija najveća konstrukcijska brzina ne prelazi 45 km/h i |
| L7 | Motorna vozila s četiri kotača (osim lakih četverocikla) čija masa praznog vozila nije veća od 400 kg (550 kg ako je riječ o vozilima za prijevoz tereta), što ne uključuje masu baterija ako je riječ o električnim vozilima, i čija najveća neto snaga motora ne prelazi 15 kW. |
| M | OSOBNI AUTOMOBILI I AUTOBUSI  Motorna vozila za prijevoz osoba s najmanje 4 kotača odnosno motorna vozila s tri kotača ako im je najveća dopuštena masa > 1000 kg. |
| M1 | Motorna vozila za prijevoz osoba koja osim vozačkog sjedišta imaju još najviše 8 sjedećih mjesta |
| M2 | Motorna vozila za prijevoz osoba koja osim vozačkog sjedišta imaju više od 8 sjedećih mjesta i najveće dopuštene mase ≤ 5000 kg |
| M3 | Motorna vozila za prijevoz osoba koja osim vozačkog sjedišta imaju više od 8 sjedećih mjesta i najveće dopuštene mase > 5000 kg |
| N | TERETNI AUTOMOBILI  Motorna vozila za prijevoz tereta s najmanje 4 kotača odnosno motorna vozila sa tri kotača ako im je najveća dopuštena masa > 1000 kg |
| N1 | Motorna vozila za prijevoz tereta najveće dopuštene mase ≤ 3500 kg |
| N2 | Motorna vozila za prijevoz tereta najveće dopuštene mase > 3500 kg ali ≤ 12000 kg |
| N3 | Motorna vozila za prijevoz tereta najveće dopuštene mase >12000 kg |
| O | PRIKLJUČNA VOZILA  Prikolice uključujući poluprikolice |
| O1 | Jednoosovinske prikolice najveće dopuštene mase < 750 kg, osim poluprikolica |
| O2 | Prikolice najveće dopuštene mase < 3500 kg osim prikolica kategorije O1 |
| O3 | Prikolice kojima je najveća dopuštena masa > 3500 kg ali < 10000 kg |
| O4 | Prikolice kojima je najveća dopuštena masa > 10000 kg |

Članak 98.

(1) Parkirna kočnica motornog odnosno priključnog
vozila kad je ono odvojeno od vučnog vozila, mora osigurati nepokretnost vozila
opterećenog do najveće dopuštene mase na nagibu od 18%, a da pritom vozilo nije
kočeno na drugi način.

(2) Parkirna kočnica skupa vozila mora osigurati
nepokretnost cijelog skupa vozila na nagibu od 12%, a da pritom skup vozila ne
bude kočen na drugi način.

(3) Sila kojom se djeluje na komandu parkirne
kočnice ne smije biti veća od 40 daN za osobne automobile i traktore, ni veća
od 60 daN za ostala motorna vozila.

Članak 99.

(1) Usporivač za dugotrajno usporavanje motornog
vozila iz članka 13. stavak 8., bez ili s priključnim vozilom iz članka 16.,
stavka 7. a pri najvećoj dopuštenoj masi mora imati mogućnost (usporavanja)
zadržavanja konstantne brzine od 30 km/h, u odgovarajućem stupnju prijenosa na
spustu od 7% i duljini puta od 6 km.

(2) Ako vučno vozilo ne zadovoljava uvjet iz
stavka 1. ovog članka smije vući priključno vozilo samo ako:

1. ima mogućnost aktiviranja radne kočnice
priključnog vozila bez aktiviranja svoje radne, pomoćne i parkirne kočnice,

2. priključno vozilo ima svoj usporivač i ako ga
vozač vučnog vozila može za vrijeme vožnje aktivirati.

(3) Nakon 1. srpnja 1996. godine ne smiju se
prvi put registrirati u Republici Hrvatskoj priključna vozila koja imaju
vlastiti elektromagnetski usporivač, a koji djeluje na elemente radne kočnice.

Članak 100.

(1) Svjetlosni snop kratkog svjetla mora
osvijetliti najmanje 40 m, a najviše 80 m ceste, a svjetlosni snop dugog
svjetla – najmanje 100 m ceste ispred vozila noću, pri normalnoj vidljivosti i
to pri podjednakoj opterećenosti motornog vozila na vodoravnoj površini.

(2) Svjetla za maglu na motornom vozilu moraju
biti izvedena i podešena tako da osvijetljeni dio ravne ceste nije dulji od 35
m.

(3) Kratko svjetlo na biciklu ili mopedu mora
biti izvedeno i podešeno tako da osvijetljeni dio ravne ceste nije dulji od 50
m ni kraći od 10 m.

Članak 101.

(1) Uređaj za davanje zvučnih znakova ugrađen na
vozilu mora proizvoditi zvukove jakosti:

1) na motornim vozilima A i B kategorije –
najmanje 76 dB(A);

2) na motornim vozilima C kategorije – najmanje
80 dB(A);

3) na motornim vozilima D kategorije – najmanje
93 dB(A).

(2) Jakost zvuka zvučnih znakova ugrađenih na
vozilu utvrđuje se na otvorenome i ravnom prostoru promjera najmanje 20 m, pri
čemu se mikrofon fonometra mora nalaziti na visini od
0,5 m do 1,5 m i na udaljenosti od 7 m ispred vozila, a motor ne smije raditi.

(3) Uređaji za davanje zvučnih znakova, kao što
su zvonce, truba ili sirena na biciklima ili mopedu, moraju biti ugrađeni i
izvedeni tako da im jakost zvuka ne smije biti manja od 70 dB(A).

(4) Uređaj za davanje zvučnih znakova na
motornim vozilima ne smije proizvoditi zvuk jakosti veće od 104 dB(A).

Članak 102.

(1) Najviše granice dopuštene vanjske buke za
pojedina vozila ne smiju prelaziti vrijednosti navedene u Pravilniku o homologaciji motocikla u pogledu emisije buke ECE-R 41,
Pravilniku o homologaciji motornih vozila s četiri
kotača u pogledu emisije buke ECE-R 51 i Pravilniku o homologaciji
mopeda s dva kotača u pogledu emisije buke ECE-R 63.

(2) Za vozila koja su u eksploataciji dulje od
jedne godine, najviša granica dopuštene vanjske buke iznosi za 3dB(A) više od
najviše granice predviđene u stavku 1. ovog članka za tu vrstu vozila.

Članak 103.

(1) Uređaji i oprema koja se naknadno ugrađuje
na vozilo (zamjena postojećih homologiranih dijelova
ili ugradnja dodatnih dijelova) mora biti odobrenog tipa – homologirana
prema važećim ECE pravilnicima u Republici Hrvatskoj.

(2) Vozila koja se prvi put registriraju u
Republici Hrvatskoj moraju biti opremljena dijelovima odobrenog tipa – homologiranim prema važećim ECE pravilnicima u Republici
Hrvatskoj.

(3) Vozila u vlasništvu diplomatskih i
konzularnih predstavništva, misije stranih država i predstavništva međunarodnih
organizacija u Republici Hrvatskoj i njihova osoblja (vozila obilježena
diplomatskim tablicama) te vozila hrvatskih građana – povratnika iz inozemstva,
ako su ta vozila koristili u državi iz koje iseljavaju, ne moraju imati uređaje
i opremu na vozilu odobrenog tipa – homologiranu u
skladu s važećim ECE pravilnicima u Republici Hrvatskoj.

(4) Odobrenje u svezi stavka 3. ovog članka po
potrebi će izdavati Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka.

(5) Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na
vozila oružanih snaga Republike Hrvatske iz članka 245. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 104.

Ministar mora, turizma, prometa i razvitka može
na zahtjev vlasnika vozila koja se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj,
ako su starija od 30 godina i ako njihovi vlasnici imaju potvrdu o pripadnosti
»oldtimer« klubu, donijeti odluku o izuzeću primjene
pojedinih određenih odredbi iz ovog Pravilnika.

IX. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE
ODREDBE

Članak 105.

Odredba članka 47. stavak 1. točke 4a) ovog
Pravilnika ne primjenjuje se do dana pristupanja Republike Hrvatske Europskoj
Uniji, na teretne automobile čija je najveća dopuštena masa od 3,5 do 5 t, a
kojima se isključivo obavlja djelatnost unutarnjeg cestovnog prometa.

Odredbe članka 90. ovoga Pravilnika počinju se
primjenjivati od 1. siječnja 2006. godine.

Članak 106.

Danom stupanja na snagu ovog Pravilnika prestaje
važiti Pravilnik o tehničkim uvjetima vozila u prometu na cestama (»Narodne
novine«, br. 59/98, 76/98 i 18/04).

Članak 107.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu danom objave u
»Narodnim novinama«.

Klasa: 011-01/04-02/81

Urbroj: 530-07-05-04

Zagreb, 21. srpnja 2005.

Ministar

**Božidar Kalmeta**, v. r.

Privitak
1

PLOČA ZA OZNAČAVANJE
»SPORIH« VOZILA

![](dodatni/354939.gif)

1 – crveni retroreflektirajući
materijal

2 – crveni fluorescentni materijal

Privitak
2

PLOČE ZA OZNAČAVANJE
»TEŠKIH« VOZILA NAMIJENJENIH ZA UGRADNJU NA MOTORNA VOZILA

![](dodatni/354940.gif)

Napomena: Ako su na motornom vozilu ugrađene
dvije ili četiri ploče, zbroj njihovih duljina mora biti jednak duljini iz
primjera 1

Privitak
3

PLOČE ZA OZNAČAVANJE
»DUGIH« VOZILA NAMIJENJENIH ZA UGRADNJU NA PRIKLJUČNA VOZILA

![](dodatni/354941.gif)

 Napomena: Ako su na motornom vozilu
ugrađene dvije ili četiri ploče, zbroj njihovih duljina mora biti jednak
duljini iz primjera 1.

Pravilnik, NN 92/2005-1848