## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-831/2005 od 5. srpnja 2007.

### NN 82/2007 (8.8.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-831/2005 od 5. srpnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2604**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan
Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, u postupku koji su ustavnom tužbom pokrenuli S. M., A. M., A. M., D. M.
i N. M., koju zastupa majka A. M., svi iz Z., koje zastupa punomoćnica G. V.,
odvjetnica iz Z., na sjednici održanoj 5. srpnja 2007. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: Pn-7080/03 (ranije broj: Pn-5062/95, Pn-7304/01
i spojeni spis Pn-8910/97), u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od deset
(10) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst)
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Repub­like Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst)
podnositeljima ustavne tužbe, i to:
– S. M. iz Z., u iznosu od 11.900,00 kuna,
– A. M. iz Z., u iznosu od 11.900,00 kuna,
– A. M. iz Z., u iznosu od 11.900,00 kuna,
– D. M. iz Z., u iznosu od 11.900,00 kuna,
– N. M. iz Z., u iznosu od 11.900,00 kuna.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelji su, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli 22. veljače 2005. godine
ustavnu tužbu radi duljine parnič­nog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom
u Zagrebu pod brojem: Pn-7080/03 (ranije broj: Pn-5062/95, Pn-7304/01 i spojeni
spis u odnosu na S. M., P-6335/95, Pn-8910/97), smatrajući da im je povrijeđeno
ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu te uvidom u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu, broj: P-7080/03,
utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Podnositelji su 20. lipnja 1995. godine, odnosno 22. rujna 1995. godine
podnijeli tužbu Općinskom sudu u Zagrebu a S. M. Trgovač­kom sudu u Zagrebu,
koji je 5. rujna 1997. godine, zbog promjene nadležnosti, predmet ustupio
Općinskom sudu u Zagrebu. Tužba je podnesena protiv C. o. d. d. iz Z., zbog
naknade štete nastale u prometnoj nesreći koja se dogodila 27. travnja 1990.
godine a u kojoj je smrtno stradao N. M.
Do 5. studenoga 1997. godine Općinski sud u Zagrebu je naredio financijsko
vještačenje i njegovu dopunu te pribavljao pisane dokaze iz nadležnih tijela.
Nakon 5. studenoga 1997. godine sud je pozvao vještaka da preuzme spis i očituje
se o primjedbama tužitelja.
Vještak je izradio dopunski nalaz i mišljenje 9. siječnja 1998. godine. Sud je
nakon toga održao dva ročišta: 11. ožujka, 10. lipnja 1998. godine te rješenjem
12. lipnja 1998. godine preotvorio glavnu raspravu i pozvao podnositelje na
uplatu predujma za prometnog vještaka.
Vještak prometne struke izradio je nalaz i mišljenje 30. ožujka 1999. godine,
koji su podnositelji prihvatili podneskom od 11. lipnja 1999. i precizirali
zahtjev.
Sljedeće ročište održano je 15. listopada 1999. godine, kada je sud zaključio
glavnu raspravu i donio presudu broj: Pn-5062/95, koju je rješenjem od 2.
prosinca 1999. godine ispravio.
Podnositelji su 17. prosinca 1999. godine na tu presudu izjavili žalbu te je
Županijski sud u Zagrebu o njoj odlučio 2. listopada 2001. godine pod brojem: Gž-1406/00,
na način da je prvostupanjsku odluku djelomično preinačio a djelomično ukinuo i
predmet vratio na ponovni postupak, koji se tada vodi pod brojem: Pn-7304/01.
Od 19. travnja 2002. godine do 16. prosinca 2002. godine, kada je ponovno
donesena prvostupanjska presuda, sud je proveo tri ročišta, podnositelji su
precizirali tužbeni zahtjev i saslušan je vještak.
Dana 14. veljače 2003. godine podnositelji su podnijeli prijed­log za ispravak
presude i žalbu protiv odluke o trošku dok se tuženik žalio iz svih razloga.
Sud je rješenjem 13. ožujka 2003. godine ispravio presudu a Županijski sud u
Zagrebu je 18. studenog 2003. godine pod brojem: Gžn-986/03, ukinuo
prvostupanjsku presudu i predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovno
odlučivanje koje se sada vodi pod brojem: Pn-7080/03.
Prvostupanjski sud je rješenjem 2. siječnja 2004. godine pozvao tuženika na
dostavu dokaza o svim isplatama po polici osiguranja, kao i samu policu
osiguranja, što su podnositelji već 15. siječnja i učinili.
Sud je ponovno naredio 11. siječnja 2004. godine, treći put od 1995. godine,
financijsko vještačenje, što je vještak učinio 11. ožujka 2004. godine.
Stranke su predložile spajanje predmeta sa predmetom Pn-8910/97 (P-6335/95), što
je i učinjeno uz suglasnost tuženika, i ponovno izvršiti vještačenje na okolnost
iscrpljenosti svote osiguranja.
Ponovno vještačenje izvršeno je 6. rujna 2005. godine, a nalaz i mišljenje
dostavljeno je sudu 10. siječnja 2006. godine, nakon čega se stranke očituju na
taj nalaz i mišljenje do održanog ročišta 7. ožujka 2007. godine.
U odnosu na predmet Pn-8910/97, u kojem su tužitelji roditelji i braća poginulog
u prometnoj nesreći, a koji predmet je rješenjem od 8. travnja 2005. godine
spojen na spis Pn-7080/03, radi zajednič­kog rješavanja Ustavni sud je utvrdio
sljedeće činjenice.
Trgovački sud u Zagrebu oglasio se nenadležnim u predmetu tužitelja S. M. i dr.
U tom predmetu je 20. listopada 1999. godine dostavljena punomoć za zastupanje,
dok je sud pozvao tužitelje na ročištu 14. prosinca 2000. godine na dostavu
primjerka tužbe i dokumentacije radi očitovanja tuženika. Sud je rješenjem 15.
travnja 2002. godine razdvojio spis i pod navedenim brojem nastavio postupak s
tužiteljima S. M. i P. M.
Nakon toga se dostavljaju odgovori i prigovori tuženika kao i specificiranje
tužbenog zahtjeva dok se tek na ročištu 18. travnja 2007. godine saslušao
vještak i na okolnosti bitne za podnositelja S. M., s obvezom tom podnositelju
da dostavi potvrdu HZMO glede obiteljskih mirovina.
U odnosu na ovog podnositelja do sada nisu donošene odluke.
Sada je predmet u kalendaru do 10. srpnja 2007. godine i očekuju se dostave
podataka sudu.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*
4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Zagrebu podnijeta 20. lipnja 1995. a Trgovačkom sudu u
Zagrebu 22. rujna 1995. godine.
Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o
potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak; u
daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku
Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 12
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon
o potvrđivanju Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 13
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 13/03.).
U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.
Ustavna tužba podnijeta je 22. veljače 2005. godine, a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao devet (9) godina, osam (8), odnosno za M. S. devet (9)
godina, pet (5) mjeseci i dva (2) dana.
Od dana stupanja na snagu Konvencije do dana podnošenja ustavne tužbe postupak
je trajao sedam (7) godina, tri (3) mjeseca i sedamnaest (17) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se i u pravno relevantnom razdoblju vodio pred Općinskim sudom u
Zagrebu koji sada treći puta vodi prvostupanjski postupak, a u odnosu na
prvopodnositelja postupak se vodi od 1995. godine a da nije donesena niti jedna
odluka o meritumu stvari.
Općinski sud u Zagrebu bio je neučinkovit u vođenju ovog postupka u pravno
relevantnom razdoblju, jer su vještačenja određivana više puta na iste okolnosti
a da nije u potpunosti obuhvaćen predmet vještačenja. Provedena vještačenja i
dopune vještačenja nisu vodila ka učinkovitom okončanju postupka. U odnosu na
spojen spis podnositelja S. M., sud je pokazao potpunu neaktivnost i
nezainteresiranost, jer tek u 2007. godini traži od vještaka očitovanje i u
odnosu na tu tužbu iako je sud rješenjem spojio taj spis naPn-7080/03, dana 8.
travnja 2005. godine, dok do tada sud nije proveo niti jedan pravnorelevantan
dokaz.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelji ustavne tužbe, kao tužitelji u parničnom postupku, nisu doprinijeli
duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju ne radi o
osobito složenoj sudskoj stvari.

4.5. ZNAČAJ POSTUPKA ZA PODNOSITELJICE

U konkretnom slučaju postupak se vodi radi naknade štete uzrokovane stradanjem
oca, supruga i sina podnositelja u promet­noj nesreći. Budući da se radi o
predmetu od posebnog značaja za podnositelje, nadležni sud je trebao postupati
posebno učinkovito. Napominje se da je i Europski sud za ljudska prava u više
svojih presuda utvrdio da se od sudova zahtijeva veća učinkovitost u
po­stup­cima koji imaju veći značaj za podnositelje, te da se u tom smislu
posebna učinkovitost sudova traži u postupcima koji se vode radi naknade štete u
prometnim nesrećama (v., primjerice, presude Europskog suda u predmetima Poje v.
Croatia od 9. ožujka 2006. godine, Silva Pontes v. Portugal od 23. ožujka 1994.
godine, te Martins Moreira v. Portugal od 26. listopada 1988. godine).

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
prvostupanjskim sudom u trajanju od osam godina, devet mjeseci i sedamnaest
dana, a od podnošenja tužbe sudu do sada se postupak vodi više od deset godina,
te da je još u tijeku pred prvostupanjskim sudom. Imajući u vidu ukupnu duljinu
postupka, neučinkovito postupanje Općinskog suda u Zagrebu, Ustav­ni sud
ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima i obvezama,
koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukup­nih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-831/2005
Zagreb, 5. srpnja 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 82/2007-2604
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)