## Stegovnik oružanih snaga

### NN 103/1996 (6.12.1996.), Stegovnik oružanih snaga

# PREDSJEDNIK REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 100. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske, članka 47.
stavka 1. točke 8. Zakona o obrani ("Narodne novine" broj 74/93 - pročišćeni
tekst i broj 57/96) i članka 46. Zakona o službi u oružanim snagama Republike
Hrvatske ("Narodne novine" broj 23/95 i 33/95), donosim

## **STEGOVNIK ORUŽANIH SNAGA**

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se stegovnikom propisuje vojna stega, stegovne mjere i stegovne
kazne zbog kršenja vojne stege, ovlasti i postupak raspravljanja o kršenjima
vojne stege, izricanje i provedba stegovnih mjera i kazni, te ovlasti,
sastav i rad vojnostegovnih sudova.

Članak 2.

Vojna je stega točno, potpuno i pravodobno obavljanje vojne službe,
odnosno obveza i zadaća u oružanim snagama Republike Hrvatske (u nastavku
teksta: OS RH), sukladno Zakonu o službi u oružanim snagama Republike Hrvatske,
Službovniku oružanih snaga i drugim propisima i zapovijedima nadređenih
osoba, te poštivanje pravila i načela ponašanja u vojnoj službi i izvan
nje.

Članak 3.

Kršenjem vojne stege smatraju se postupci i ponašanja vojnih osoba,
vojnih službenika i vojnih namještenika koji su protivni odredbama ovog
stegovnika, a osobito:

1. neizvršenje ili odbijanje izvršenja zapovijedi,

2. samovoljno napuštanje postrojbe,

3. povreda propisa o stražarskoj službi,

4. izvršenje kaznenog djela za koje se postupak pokreće po službenoj
dužnosti, odnosno postojanje osnovane sumnje da je takovo kazneno djelo
izvršeno,

5. samovolja u obnašanju službe,

6. nesavjesno ili nemarno obnašanje službe,

7. zloporaba položaja ili prekoračenje službenih ovlasti,

8. odavanje ili lakoumno čuvanje tajnih vojnih podataka,

9. nanošenje štete vojnoj ili drugoj imovini,

10. nepoduzimanje propisanih, zapovijeđenih ili drugih mjera prijeko
potrebnih za očuvanje života i zdravlja ljudi, te ispravnost tehnike i
objekata,

11. neopravdani izostanak s dužnosti do 5 radnih dana,

12. krivotvorenje izvješća ili podnošenje netočnih izvješća, prikrivanje
ili uništenje službenih isprava, službenih knjiga ili predmeta,

13. neudovoljenje zahtjevu vojnostegovnog suda ili tužiteljstva ili
nepostupanje u skladu s njim,

14. povreda propisa o nošenju službenog oružja, odore, službenih oznaka
i o vojničkom izgledu,

15. postupak kojim se vrijeđa dostojanstvo podređenih, odnosno krše
prava koja im propisima pripadaju,

16. svako drugo postupanje koje šteti ugledu oružanih snaga.

II. STEGOVNE MJERE I KAZNE

Članak 4.

(1) Za kršenje vojne stege odgovaraju vojne osobe, vojni službenici
i vojni namještenici.

(2) Vojne osobe odgovaraju za stegovne prijestupe počinjene u tijeku
obnašanja službe i nakon njezina prestanka.

Članak 5.

(1) Vojne osobe, vojni službenici i vojni namještenici koji u obnašanju
službe ili izvan nje prekrše vojnu stegu, podliježu stegovnoj odgovornosti
za stegovnu pogrešku ili stegovni prijestup ako su ih počinile s umišljajem
ili iz nehata.

(2) Za stegovne pogreške izriču se stegovne mjere.

(3) Za stegovne prijestupe izriču se stegovne kazne.

(4) Ročnici, kadeti i pričuvni vojnici za počinjene stegovne prijestupe
odgovaraju sukladno odredbama o stegovnim pogreškama.

Članak 6.

(1) Stegovne pogreške su blaža kršenja pravila ili drugih propisa u
obavljanju službe i izvan nje, neizvršenje zapovijedi i drugih naloga ovlaštenih
osoba, te ponašanja izvan službe neprimjerena obvezama i pravilima ponašanja
pripadnika OS RH.

(2) Stegovni prijestupi su grubo kršenje pravila ili drugih propisa
u obavljanju službe i izvan nje, neizvršenje zapovijedi i drugih naloga
ovlaštenih osoba, te ponašanja izvan službe neprimjerena obvezama i pravilima
ponašanja pripadnika OS RH koji su imali, imaju, ili bi mogli imati teže
posljedice za službu.

Članak 7.

(1) Stegovne mjere odnosno kazne za kršenje vojne stege izriču se poradi
odgojnog utjecaja na počinitelje i druge pripadnike OS RH, zaštite interesa
vojne službe i jačanja vojne stege.

(2) Pri izricanju stegovnih mjera odnosno kazni uzimaju se u obzir:
vrsta i oblik kršenja vojne stege, njezine posljedice, stupanj odgovornosti
počinitelja i njegove pobude, okolnosti u kojima je prekršena vojna stega,
dotadašnji rad i ponašanje počinitelja, narav njegova posla, sudjelovanje
u domovinskom ratu, visina materijalne štete te druge olakotne i otegotne
okolnosti.

(3) Stegovne mjere odnosno kazne za kršenje vojne stege izriču se u
pravilu postupno.

Članak 8.

(1) Za jedno ili više kršenja vojne stege o kojima se odlučuje istodobno
izriče se samo jedna stegovna mjera ili kazna.

(2) Ako vojnostegovni sud utvrdi da kršenje vojne stege predstavlja
stegovnu pogrešku, izreći će stegovnu mjeru.

(3) Postupak pred vojnostegovnim sudom može se voditi neovisno o tijeku
i ishodu kaznenoga postupka.

(4) Za isto kršenje vojne stege ovlašteni časnik i vojnostegovni sud
počinitelju ne mogu istodobno izreći stegovnu mjeru odnosno stegovnu kaznu.

Članak 9.

(1) Za stegovne pogreške mogu se izreći sljedeće stegovne mjere:

1. opomena,

2. ukor,

3. zabrana izlaska iz vojarne do 10 dana,

4. smanjenje plaće od 10% do 30% u razdoblju od 1 do 3 mjeseca,

5. vojnički pritvor do 30 dana.

(2) Ročnicima, kadetima vojnih škola i pričuvnim vojnicima izriču se:

1. opomena,

2. ukor,

3. zabrana izlaska iz vojarne do 10 dana,

4. vojnički pritvor do 15 dana.

(3) Djelatnim vojnim osobama, vojnim službenicima i vojnim namještenicima
izriču se:

1. opomena,

2. ukor,

3. smanjenje plaće od 10% do 30% u razdoblju od 1 do 3 mjeseca.

(4) Pričuvnim časnicima izriču se:

1. opomena,

2. ukor.

(5) Vojnicima po ugovoru - gardistima izriču se:

1. opomena,

2. ukor,

3. zabrana izlaska iz vojarne do 10 dana,

4. smanjenje plaće od 10% do 30% u razdoblju od 1 do 3 mjeseca,

5. vojnički pritvor do 30 dana.

Članak 10.

(1) Za stegovne prijestupe mogu se izreći sljedeće stegovne kazne:

1. zaustavljanje u napredovanju u službi i promicanju u razdoblju od
1 do 2 godine,

2. smanjenje plaće od 10% do 40% u razdoblju od 1 do 12 mjeseci,

3. pritvor od 60 dana,

4. prevođenje čina u neposredno niži čin,

5. oduzimanje čina,

6. prevođenje u neposredno niži red,

7. smjenjivanje s dužnosti,

8. prestanak službe.

(2) Stegovna kazna iz točke 3., 4. i 5. stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje
se na vojne službenike i namještenike, a stegovna kazna iz točke 6. ne
primjenjuje se na vojne osobe.

(3) Stegovne kazne proizvode pravne učinke s danom pravomoćnosti presude.

Članak 11.

(1) Stegovna kazna prevođenja čina u neposredno niži čin, oduzimanja
čina odnosno gubitka službe može se izreći radi:

1. neizvršenja ili odbijanja izvršenja zapovijedi,

2. povrede propisa o stražarskoj službi,

3. zloporabe položaja ili prekoračenja službenih ovlasti,

4. odavanja ili lakoumnog čuvanja tajnih vojnih podataka,

5. nanošenja štete vojnoj ili drugoj imovini,

6. krivotvorenja izvješća ili podnošenja netočnih izvješća, prikrivanja
ili uništenja službenih isprava, službenih knjiga ili predmeta,

7. postupaka kojima se vrijeđa dostojanstvo podređenih, odnosno krše
prava koja im po propisima pripadaju, te

8. djela ili propusta kojima se narušava čast časničkog staleža, ili
čast pojedinog časnika u tolikoj mjeri da bi bilo štetno da počinitelj
dalje ostane u svome činu.

(2) Stegovne kazne prevođenja čina u neposredno niži čin ili oduzimanja
čina mogu se izreći djelatnim vojnim osobama, pričuvnicima i osobama sa
počasnim činom.

Članak 12.

Stegovna kazna prevođenja čina u neposredno niži čin može se izreći
ukoliko je stegovni prijestup počinjen s umišljajem ili iz krajnjeg nehata.

Članak 13.

Stegovna kazna oduzimanja čina odnosno prestanka službe može se izreći
vojnim osobama, vojnim službenicima i vojnim namještenicima za grubo kršenje
vojne stege počinjeno s umišljajem, odnosno ako bi zadržavanje počinitelja
u djelatnoj vojnoj službi štetilo ugledu ili interesima OS RH.

Članak 14.

Pri odlučivanju o odgovornosti vojne osobe za kazneno djelo protiv OS
RH, o kojemu se prema odredbama kaznenog zakona može odlučivati u stegovnom
postupku, vojnostegovni sud može počinitelju izreći odgovarajuću stegovnu
mjeru odnosno kaznu.

Članak 15.

(1) Zastara pokretanja i vođenja stegovnog postupka zbog stegovne pogreške
nastupa nakon proteka 6 mjeseci od dana kada je počinjena.

(2) Zastara pokretanja stegovnog postupka zbog stegovnog prijestupa
nastupa nakon proteka 12 mjeseci od dana kad je nadređeni časnik saznao
za stegovni prijestup. Stegovni postupak ne može se pokrenuti niti voditi
ako su od dana kad je počinjen stegovni prijestup protekle 2 godine.

(3) Zastara pokretanja stegovnog postupka zbog stegovnog prijestupa
kojim je počinjeno i kazneno djelo nastupa istodobno kad i zastara progona
zbog kaznenog djela.

(4) Kad je kazneni postupak okončan zbog toga što djelo predstavlja
neznatnu društvenu opasnost poradi malog značenja i zbog neznatnosti ili
odsutnosti štetnih posljedica djela, zastara pokretanja i vođenja postupka
zbog stegovnoga prijestupa nastupa za jednu godinu od dana kad je kazneni
postupak pravomoćnom presudom okončan, ali se postupak zbog stegovnog prijestupa
ne može pokrenuti i voditi nakon zastare kaznenog progona.

Članak 16.

(1) Zastara izvršenja stegovne kazne nastupa nakon 3 mjeseca od dana
kad je odluka o stegovnoj kazni postala pravomoćna, a zastara izvršenja
stegovne mjere kad protekne 60 dana od izricanja stegovne mjere.

(2) Iznimno od odredbe iz stavka 1. ovoga članka, zastara izvršenja
kazne gubitka službe nastupa nakon 6 mjeseci od dana kad je odluka o kazni
postala pravomoćna.

(3) Zastara izvršenja kazne prekida se svakom radnjom usmjerenom na
izvršenje kazne.

(4) Zastara izvršenja kazne nastupa u svakome slučaju kada protekne
dvaput onoliko vremena koliko je propisano u stavcima 1. i 2. ovoga članka.

III. OVLASTI ZA RASPRAVLJANJE O ODGOVORNOSTI ZA STEGOVNE POGREŠKE

Članak 17.

(1) Nadređeni časnici utvrđuju stegovnu odgovornost svojih podređenih
sukladno ovome stegovniku i izriču stegovne mjere za koje su ovlašteni
ovim stegovnikom.

(2) Iznimno, o stegovnoj pogrešci počinjenoj prema nadređenoj osobi,
odlučuje osoba neposredno nadređena osobi prema kojoj je stegovna pogreška
počinjena.

(3) Nadređena osoba pri raspravljanju o stegovnoj odgovornosti, izricanju
stegovne mjere i njezinu izvršenju mora voditi računa o počiniteljevu osobnom
dostojanstvu i časti.

Članak 18.

Odlučivanje o odgovornosti za stegovnu pogrešku počinjenu u prijašnjoj
postrojbi odnosno ustanovi u ovlasti je zapovjednika postrojbe, odnosno
ustanove u kojoj se počinitelj nalazi kad se utvrđuje njegova stegovna
odgovornost. Osoba koja je prema odredbama ovoga stegovnika izrekla stegovnu
mjeru, izvješćuje o tome zapovjednika prijašnje počiniteljeve postrojbe,
odnosno ustanove.

Članak 19.

(1) Opomenu i ukor ročnicima, gardistima, pričuvnicima, kadetima, vojnim
namještenicima i vojnicima po ugovoru izriče nadređeni časnik razine zapovjednika
voda, njemu jednake ili više razine.

(2) Opomenu i ukor časnicima i vojnim službenicima izriče nadređeni
časnik razine zapovjednika satnije, njemu jednake ili više razine.

(3) Ostale stegovne mjere izriču:

1. zapovjednik voda - zabranu izlaska iz vojarne do 5 dana,

2. zapovjednik satnije - zabranu izlaska iz vojarne do 7 dana i vojnički
pritvor do 3 dana,

3. zapovjednik bojne odnosno samostalne satnije - zabranu izlaska iz
vojarne do 10 dana i vojnički pritvor do 10 dana

Članak 20.

(1) Zapovjednik brigade odnosno samostalne bojne i zapovjednik njemu
jednake ili više razine, te načelnici uprava u Ministarstvu obrane i uprava
za obranu mogu izricati sve stegovne mjere propisane ovim stegovnikom.

(2) Zapovjednik privremenoga vojnog sastava koji se osniva poradi obavljanja
pojedinih zadaća, glede izricanja stegovnih mjera podređenim osobama iz
toga sastava ima ovlasti zapovjednika neposredno podređenoga zapovjedniku
koji je osnovao privremeni vojni sastav.

Članak 21.

Ovlasti iz odredaba članka 19. i 20. ovoga stegovnika imaju i ostali
časnici i to:

1. zastavnik i poručnik (zastavnik i poručnik korvete) - ovlast zapovjednika
voda,

2. natporučnik i satnik (poručnik fregate i poručnik bojnog broda) -
ovlast zapovjednika satnije,

3. bojnik (kapetan korvete) i pukovnik (kapetan fregate) - ovlast zapovjednika
bojne,

4. brigadir (kapetan bojnog broda) i viši časnici - ovlast zapovjednika
brigade.

Članak 22.

Nadređeni časnici u Hrvatskoj ratnoj mornarici koji se nalaze na određenim
ustrojbenim mjestima, glede izricanja stegovnih mjera svojim podređenima
imaju sljedeće ovlasti:

1. Ovlast zapovjednika voda - zapovjednik broda ili desantnog plovnog
sredstva za čije je ustrojbeno mjesto predviđen dočasnički čin, pomoćnik
zapovjednika broda za čije je ustrojbeno mjesto predviđen čin poručnika
korvete, ili zapovjednik brodskog odreda za čije je ustrojbeno mjesto predviđen
časnički čin.

2. Ovlast zapovjednika satnije - zapovjednik broda, pomoćnik zapovjednika
broda ili zapovjednik brodskog odreda za čije je ustrojbeno mjesto predviđen
čin poručnika bojnog broda odnosno satnika mornaričko tehničke službe.

3. Ovlast zapovjednika bojne - zapovjednik plovne postrojbe, zapovjednik
ili pomoćnik zapovjednika broda za čije je ustrojbeno mjesto predviđen
čin kapetana korvete ili kapetana fregate.

4. Ovlast zapovjednika brigade - zapovjednik plovne postrojbe za čije
je ustrojbeno mjesto predviđen čin kapetana bojnog broda.

Članak 23.

Zapovjednik ratnog broda kao i zapovjednik sastava ratnih brodova kada
se brod ili sastav nalaze izvan teritorijalnog mora Republike Hrvatske
ima pravo izricati stegovne mjere kao i njegov nadređeni časnik.

Članak 24.

Obnašatelj dužnosti, dok obnaša dužnost, ima pravo izricati iste stegovne
mjere kao i časnik čije dužnosti obnaša.

Članak 25.

(1) Časnik na dužnosti dežurnog u postrojbi, odnosno ustanovi OS RH
i dežurni časnik vojne policije mogu pritvoriti vojnu osobu koja teže narušava
red u postrojbi, odnosno ustanovi, ili remeti javni red, dok ovlašteni
časnik ne odluči o njezinoj stegovnoj odgovornosti, ali ne dulje od 48
sati.

(2) Časnik iz stavka 1. ovoga članka dužan je odmah o tome izvijestiti
časnika ovlaštenoga za odlučivanje o stegovnoj odgovornosti vojne osobe.

IV. POKRETANJE I VOĐENJE STEGOVNOG POSTUPKA ZA STEGOVNE POGREŠKE

Članak 26.

Nadređeni časnik obvezan je odmah pokrenuti stegovni postupak za stegovnu
pogrešku svoga podređenoga i odlučiti o njoj u roku od 7 dana od dana saznanja.

Članak 27.

(1) Počinitelja stegovne pogreške treba ispitati i o tome sastaviti
zapisnik.

(2) Kad se počinitelja stegovne pogreške ne može ispitati, pribavlja
se njegova pisana izjava.

(3) Ako je osim ispitivanja počinitelja potrebno prikupiti i druge dokaze,
rok iz članka 26. ovoga stegovnika računa se od dana kad su pribavljeni
potrebni dokazi.

Članak 28.

Stegovni postupak ne može voditi časnik nižeg čina od osobe protiv koje
se postupak vodi, niti joj može izricati stegovne mjere.

Članak 29.

Časnik koji nije ovlašten za izricanje odgovarajuće stegovne mjere dužan
je u roku od 2 dana od dana saznanja za stegovnu pogrešku svoga podređenika
predmet dostaviti svojemu nadređenom časniku na odlučivanje.

Članak 30.

Kad kršenje vojne stege ima obilježja kaznenog djela protiv OS RH, o
kojemu se sukladno odredbama kaznenog zakona može odlučiti u stegovnom
postupku, nakon primitka predmeta od nadležnog državnog odvjetništva ili
saznanja na drugi način za takvo kršenje vojne stege, časnik je predmet
dužan odmah dostaviti nadležnome vojnostegovnom tužiteljstvu.

Članak 31.

(1) Časnik koji je izrekao stegovnu mjeru donosi pisanu zapovijed.

(2) Zapovijed o stegovnoj mjeri sadrži:

1. broj zapovijedi, nadnevak i mjesto,

2. čin, ime i prezime počinitelja stegovne pogreške; službu, postrojbu
i dužnost koju obnaša u postrojbi ili ustanovi,

3. prijašnje stegovne mjere - ako nisu brisane,

4. činjenični opis stegovne pogreške i njenu pravnu kvalifikaciju (nadnevak,
mjesto izvršenja i kratak opis činjenica s naznakom članka 3. ovoga stegovnika)

5. dokaz o stegovnoj pogrešci,

6. obranu počinitelja stegovne pogreške i ocjenu njezine osnovanosti,

7. odredbe propisa o ovlaštenjima za izricanje stegovnih mjera,

8. vrstu i trajanje stegovne mjere,

9. činjenice i okolnosti koje su uzete u obzir pri izricanju stegovne
mjere,

10. osobu koja će se starati oko izvršenja stegovne mjere, te način
njenog izvršenja,

11. pouku o pravnom lijeku,

12. potpis ovlaštenog časnika koji je donio zapovijed.

(3) Zapovijed o izrečenoj stegovnoj mjeri dostavlja se počinitelju redovnim
putem, s tim da se osigura dokaz o urednoj dostavi.

V. OCJENA PRAVILNOSTI

Članak 32.

(1) Neposredno poslije isteka roka za žalbu, primjerak zapovijedi o
izrečenoj stegovnoj mjeri s cjelovitim predmetom dostavlja se redovnim
putem nadređenom časniku poradi ocjene pravilnosti.

(2) Pravilnost zapovijedi o stegovnoj mjeri vojničkog pritvora u trajanju
duljem od 10 dana i smanjenja plaće ocjenjuje vojnostegovni sud.

Članak 33.

Zapovijedi o stegovnim mjerama vojničkog pritvora i smanjenja plaće
ne mogu se izvršiti dok se ne ocijeni njihova pravilnost.

Članak 34.

Nakon primitka zapovijedi o stegovnoj mjeri na ocjenu pravilnosti, nadređeni
časnik odnosno vojnostegovni sud dužan je istu razmotriti u roku od 8 dana
od primitka, ocijeniti je i vratiti u postrojbu, odnosno ustanovu u kojoj
je mjera izrečena.

Članak 35.

(1) Nadređeni časnik, odnosno vojnostegovni sud, po službenoj će dužnosti
poništiti zapovijed o stegovnoj mjeri ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

1. ako osoba kojoj je izrečena stegovna mjera nije počinila stegovnu
pogrešku,

2. ako je stegovna pogreška počinjena u okolnostima koje isključuju
odgovornost počinitelja,

3. ako je u trenutku izricanja stegovne mjere nastupila zastara pokretanja
i vođenja stegovnog postupka,

4. ako kršenje vojne stege predstavlja stegovni prijestup,

5. ako je stegovnu mjeru izrekla neovlaštena osoba,

6. ako počinitelj nije ispitan, odnosno nije pribavljena njegova pismena
izjava,

7. u slučaju pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja,

8. ako je zapovijed o izricanju stegovne mjere izrađena protivno odredbi
članka 31. ovog stegovnika, ili je počinjena bitna povreda postupka.

(2) Zbog razloga iz stavka 1. točaka 6., 7. i 8. ovoga članka, nadređeni
časnik ili vojnostegovni sud poništavaju stegovnu mjeru svojim rješenjem
i cjelovit predmet vraćaju u postrojbu ili ustanovu na ponovno odlučivanje.

(3) Zbog razloga iz stavka 1. točke 5. ovoga članka, nadređeni časnik
poništit će stegovnu mjeru rješenjem i svojom zapovijedi izreći odgovarajuću
stegovnu mjeru, a vojnostegovni sud poništit će stegovnu mjeru rješenjem
i dostaviti predmet časniku ovlaštenom za izricanje odgovarajuće stegovne
mjere.

(4) Protiv rješenja kojim se po službenoj dužnosti poništava zapovijed
o stegovnoj mjeri u postupku ocjene pravilnosti nije dopuštena žalba niti
vođenje upravnog spora.

VI. POSTUPAK PO ŽALBI

Članak 36.

(1) Protiv zapovijedi o izrečenoj stegovnoj mjeri osoba kojoj je izrečena
stegovna mjera može izjaviti žalbu svomu nadređenom časniku u roku od 3
dana od primitka zapovijedi.

(2) Žalba se izjavljuje pismeno.

(3) Časnik koji nije ovlašten za odlučivanje o žalbi, dužan ju je odmah
po primitku s cjelovitim predmetom proslijediti časniku ili vojnostegovnom
sudu ovlaštenom za odlučivanje o žalbi.

(4) Ovlašteni časnik, odnosno vojnostegovni sud, dužan je odlučiti o
žalbi u roku od 8 dana od dana primitka žalbe ili pribavljanja novih dokaza.

(5) Žalba ne zadržava izvršenje, osim ako je izjavljena protiv zapovijedi
kojom je izrečena stegovna mjera vojničkog pritvora ili smanjenja plaće.

Članak 37.

(1) O žalbi odlučuje časnik neposredno nadređen časniku koji je izrekao
stegovnu mjeru, osim o žalbi protiv zapovijedi o izrečenim stegovnim mjerama
smanjenja plaće i vojničkog pritvora duljeg od 10 dana, o kojima odlučuje
vojnostegovni sud.

(2) Ovlašteni časnik, odnosno vojnostegovni sud, ispituje zapovijed
u onom dijelu u kojem se pobija žalbom, ali mora uvijek ispitati jesu li
ispunjeni uvjeti za poništenje zapovijedi (članak 35.).

(3) Časnik odnosno vojnostegovni sud iz stavka 1. ovoga članka, kad
odlučuje o žalbi, može svojim rješenjem izrečenu stegovnu mjeru potvrditi,
smanjiti, ublažiti, oprostiti ili poništiti.

(4) Žalitelju se po žalbi ne može izreći teža stegovna mjera od one
protiv koje je izjavio žalbu.

(5) Protiv rješenja iz stavka 3. ovoga članka nije dopuštena žalba niti
vođenje upravnog spora.

VII. IZVRŠENJE STEGOVNE MJERE

Članak 38.

(1) Stegovna mjera priopćuje se osobi kojoj je izrečena.

(2) Časnik koji je izrekao stegovnu mjeru može odlučiti da se počinitelju
stegovna mjera priopći u postrojbi ili ustanovi kojoj počinitelj pripada,
i to:

1. ročniku, pričuvnom vojniku, kadetu, vojniku po ugovoru i gardistu
- pred strojem njegove postrojbe;

2. časniku - na sastanku časnika istog ili višeg čina ili položaja,

3. vojnom službeniku i namješteniku - na sastanku njegove uprave, ureda
ili zapovjedništva postrojbe.

Članak 39.

Izvršenju zapovijedi o stegovnoj mjeri pristupa se nakon njene pravomoćnosti.

Članak 40.

Iznimno od odredbe članka 39. ovoga stegovnika, zapovjednik, odnosno
časnik na položaju zapovjednika satnije, njemu ravnom ili višem položaju,
može uputiti počinitelja na izdržavanje stegovne mjere vojničkog pritvora
i prije nego što ovlašteni časnik odnosno vojnostegovni sud odluči o žalbi
protiv izrečene stegovne mjere, odnosno prije ocjene pravilnosti zapovijedi
o izricanju stegovne mjere, ali samo ako počinitelj teže narušava red u
postrojbi, odnosno ustanovi.

Članak 41.

(1) Izvršenje zapovijedi o stegovnoj mjeri u pravilu provodi časnik
neposredno nadređen počinitelju, a može i časnik više razine.

(2) Izdržavanje stegovne mjere vojničkog pritvora može svojom zapovijedi
odgoditi ili prekinuti časnik iz stavka 1. ovoga članka u slučaju bolesti
počinitelja, smrti ili teže bolesti u njegovoj obitelji, kao i u drugim
opravdanim slučajevima, ali pritvor mora započeti ili se nastaviti u roku
od 24 sata od prestanka razloga za odgodu odnosno prekid izvršenja stegovne
mjere.

(3) Odgoda odnosno prekid izvršenja stegovne mjere prekida rok zastare
izvršenja stegovne mjere.

Članak 42.

(1) Stegovne mjere opomene i ukora izvršavaju se priopćenjem počinitelju.

(2) Stegovne mjere zabrane izlaska izvan kruga vojarne i vojničkoga
pritvora izvršavaju se sukladno Službovniku oružanih snaga.

(3) Stegovnu mjeru smanjenja plaće provodi tijelo financijske službe,
kod kojega se vrši obračun i isplata plaće počinitelju.

Članak 43.

(1) Ročnici, kadeti i pričuvni vojnici otpuštaju se iz vojničkog pritvora
danom isteka vojnog roka, završetka školovanja, završetka vojne vježbe
ili druge vojne dužnosti, osim u slučajevima koji se sukladno Zakonu o
obrani ne računaju u služenje vojnog roka.

(2) Ako se ročniku ili kadetu izrekne jedinačna stegovna mjera vojničkog
pritvora u trajanju dužem od 10 dana, za sve dane izrečene stegovne mjere
produžava se vojni rok.

(3) Ako se ročniku ili kadetu izrekne više stegovnih mjera vojničkog
pritvora u ukupnom trajanju dužem od 10 dana produžit će se vojni rok za
onoliko dana za koliko je zbroj dana vojničkog pritvora veći od 10.

VIII. NADLEŽNOST ZA ODLUČIVANJE O ODGOVORNOSTI ZA STEGOVNE PRIJESTUPE

Članak 44.

(1) Za suđenje zbog stegovnih prijestupa kao i za raspravljanje o odgovornosti
za kaznena djela iz članka 14. ovoga stegovnika nadležni su vojnostegovni
sudovi i Viši vojnostegovni sud.

(2) Vojnostegovni sudovi ustrojavaju se u Zagrebu, Osijeku, Splitu i
Pazinu.

(3) Viši vojnostegovni sud ustrojava se u Zagrebu.

(4) Postupak pred vojnostegovnim sudom ne može se voditi protiv pričuvnih
vojnika, ročnika i kadeta.

(5) Ako ovim stegovnikom nije drukčije određeno, postupak odlučivanja
o odgovornosti za stegovne prijestupe provodit će se prema odredbama zakona
kojim se uređuje kazneni postupak.

Članak 45.

(1) Vojnostegovni sudovi:

- sude u prvom stupnju djelatnim vojnim osobama, vojnim službenicima
i vojnim namještenicima, te pričuvnim časnicima za počinjenje stegovnog
prijestupa,

- odlučuju o žalbama protiv rješenja o udaljenju s dužnosti,

- odlučuju o žalbama protiv zapovijedi o izrečenim stegovnim mjerama
smanjenja plaće i vojničkog pritvora duljeg od 10 dana,

- ocjenjuju pravilnost zapovijedi o izrečenim stegovnim mjerama smanjenja
plaće i vojničkog pritvora duljeg od 10 dana,

- raspravljaju i odlučuju o odgovornosti vojnih osoba za kaznena djela
iz članka 14. ovoga stegovnika.

(2) Vojnostegovni sud, kada sudi vojnicima po ugovoru, dočasnicima i
nižim časnicima, te vojnim namještenicima, sudi u vijeću od 3 suca, od
kojih 1 sudac dužnost obnaša profesionalno.

(3) Vojnostegovni sud, kada sudi višim časnicima, vojnim službenicima
i generalima, odnosno admiralima, sudi u vijeću od 5 sudaca, od kojih 2
suca dužnost obnašaju profesionalno.

Članak 46.

(1) Mjesna nadležnost vojnostegovnog suda određuje se prema postrojbi
odnosno ustanovi, tijelu državne vlasti ili drugoj pravnoj osobi u kojoj
se počinitelj nalazi u trenutku počinjenja stegovnog prijestupa.

(2) Vojnostegovni sud u Zagrebu mjesno je nadležan suditi osobama koje
obnašaju službu u postrojbama odnosno ustanovama na području zbornih područja
OS RH sa sjedištem u Karlovcu i Varaždinu.

(3) Vojnostegovni sud u Osijeku mjesno je nadležan suditi osobama koje
obnašaju službu u postrojbama odnosno ustanovama na području zbornog područja
OS RH sa sjedištem u Đakovu.

(4) Vojnostegovni sud u Splitu mjesno je nadležan suditi osobama koje
obnašaju službu u postrojbama odnosno ustanovama na području zbornih područja
OS RH sa sjedištem u Kninu i Stonu.

(5) Vojnostegovni sud u Pazinu mjesno je nadležan suditi osobama koje
obnašaju službu u postrojbama odnosno ustanovama na području zbornog područja
OS RH sa sjedištem u Pazinu.

(6) Vojnostegovni je sud nadležan suditi i osobama koje obnašaju službu
u postrojbama i ustanovama Hrvatskoga ratnog zrakoplovstva i Hrvatske ratne
mornarice na području odnosnog zbornog područja.

(7) Kada izvršitelji stegovnog prijestupa podliježu nadležnosti različitih
vojnostegovnih sudova, za suđenje je nadležan Vojnostegovni sud u Zagrebu.

Članak 47.

Viši vojnostegovni sud ima sljedeće ovlasti:

1. odlučuje o žalbama protiv odluka vojnostegovnih sudova,

2. odlučuje o sukobu nadležnosti vojnostegovnih sudova,

3. prati i usklađuje sudsku praksu.

Članak 48.

Viši vojnostegovni sud, kad odlučuje o žalbi tužitelja ili okrivljenika
iz članka 45. stavka 2. ovoga stegovnika, sudi u vijeću od 3 suca od kojih
jedan dužnost obnaša profesionalno, a kad odlučuje o žalbi tužitelja ili
okrivljenika iz članka 45. stavka 3. ovoga stegovnika, sudi u vijeću od
5 sudaca od kojih 2 suca dužnost obnašaju profesionalno.

IX. POKRETANJE I VOĐENJE STEGOVNOG POSTUPKA ZA STEGOVNE PRIJESTUPE

Članak 49.

(1) Svi pripadnici OS RH dužni su prijaviti stegovne prijestupe o kojima
su obaviješteni ili za koje saznaju na koji drugi način.

(2) Ako postoji osnovana sumnja da je podređeni počinio stegovni prijestup,
nadređena osoba dužna je poduzeti sve potrebne mjere poradi osiguranja
dokaza i prikupljanja podataka značajnih za utvrđivanje činjeničnog stanja,
te o tome izvijestiti svoga nadređenika.

Članak 50.

(1) Zapovjednik brigade, zapovjednik ili časnik njemu jednake ili više
razine, nakon što razmotri izvješće s cjelovitim predmetom, ako ocijeni
da se radi o stegovnom prijestupu i odgovornosti osumnjičenika, podnijet
će stegovnu prijavu nadležnome vojnostegovnom tužiteljstvu.

(2) Ako ocijeni da predmet nije cjelovit, zapovjednik, odnosno nadređeni
časnik iz stavka 1. ovoga članka, vratit će predmet na dopunu podređenome,
pri čemu će mu odrediti rok za provođenje dopune koji ne može biti dulji
od 15 dana.

(3) Ako zapovjednik, odnosno časnik iz stavka 1. ovoga članka, nakon
provedene dopune ocijeni da se radi o stegovnom prijestupu i odgovornosti
osumnjičenika, podnijet će protiv njega stegovnu prijavu nadležnome vojnostegovnom
tužiteljstvu, a ako ocijeni da se radi o stegovnoj pogrešci, izreći će
stegovnu mjeru svojom zapovjeđu ili će predmet vratiti podređeniku poradi
izricanja stegovne mjere.

Članak 51.

(1) Stegovna prijava sadrži:

1. osobne podatke o identitetu osumnjičenika,

2. podatke o eventualnom ranijem kršenju vojne stege i stegovnim sankcijama,

3. činjenični opis stegovnog prijestupa,

4. pravnu kvalifikaciju stegovnog prijestupa.

(2) U prilogu stegovne prijave dostavljaju se izjave osumnjičenika i
svjedoka, materijalni dokazi, podaci o eventualnoj šteti, te mišljenje
zapovjednika o ljudskim i radnim značajkama osumnjičenika.

Članak 52.

(1) Po primitku stegovne prijave vojnostegovni tužitelj odlučuje o osnovanosti
iste.

(2) Zamjenik vojnostegovnog tužitelja ima u pogledu postupanja u dodijeljenom
mu vojnostegovnom predmetu sve ovlasti koje ima i vojnostegovni tužitelj.

Članak 53.

(1) Vojnostegovni tužitelj dužan je odmah, a najkasnije u roku od 15
dana od primitka stegovne prijave, odnosno okončane dopune stegovnog postupka,
odlučiti o stegovnoj prijavi na način da istu odbaci, ili da podnese optužni
prijedlog vojnostegovnom sudu.

(2) Kod donošenja svoje odluke iz stavka 1. ovog članka vojnostegovni
tužitelj nije vezan ni navodima o činjeničnom stanju, ni pravnom kvalifikacijom
stegovnog prijestupa, već odluku donosi temeljem vlastite ocjene.

Članak 54.

(1) Vojnostegovni će tužitelj rješenjem odbaciti stegovnu prijavu:

1. ako iz stegovnog predmeta proizlazi da nema stegovnog prijestupa
prijavljenika,

2. ako osumnjičenik nije odgovoran za stegovni prijestup,

3. ako utvrdi da je počinjena stegovna pogreška, u kojem slučaju podnositelju
stegovne prijave predlaže da osumnjičeniku izrekne odgovarajuću stegovnu
mjeru;

4. ako je nastupila zastara ili postoje druge okolnosti koje isključuju
progon.

(2) Rješenje iz stavka 1. ovoga članka vojnostegovni će tužitelj dostaviti
podnositelju stegovne prijave, a jedan primjerak istog rješenja dostavit
će osumnjičeniku. Mogući prijedlog za izricanje stegovne mjere sastavni
je dio tog rješenja.

(3) Protiv rješenja o odbačaju stegovne prijave žalba nije dopuštena.

Članak 55.

(1) Ako vojnostegovni tužitelj iz stegovne prijave odnosno cjelovitog
predmeta ne može ocijeniti vjerodostojnost navoda prijave, ili ako podaci
u prijavi ne daju dovoljno osnova za ocjenu o tome je li počinjen stegovni
prijestup, ili ako je do vojnostegovnog tužitelja samo dopro glas da je
počinjen stegovni prijestup, a osobito ako je počinitelj nepoznat, vojnostegovni
će tužitelj, ako to ne može poduzeti sam ili preko drugih tijela, zahtijevati
od vojne policije da prikupi potrebne obavijesti ili poduzme druge mjere
poradi otkrivanja stegovnog prijestupa i počinitelja.

(2) Vojnostegovni tužitelj može uvijek pozvati podnositelja stegovne
prijave radi pojašnjenja sadržaja prijave ili od njega zatražiti nadopunu
predmeta.

(3) Vojnostegovni tužitelj može zatražiti potrebne podatke od državnih
tijela, poduzeća i drugih pravnih osoba.

(4) Ako i nakon poduzetih radnji iz stavka 1., 2. i 3. ovoga članka
proisteknu neke od okolnosti iz članka 54. stavka 1. ovoga stegovnika,
vojnostegovni tužitelj odbacit će stegovnu prijavu.

Članak 56.

Ako vojnostegovni tužitelj nakon proučavanja predmeta ocijeni da su
se stekli propisani uvjeti za podizanje optužnog prijedloga i protiv neke
druge osobe protiv koje nije podnijeta prijava za isti stegovni prijestup,
podnijet će optužni prijedlog i protiv te druge osobe.

Članak 57.

(1) Ako se pri kršenju vojne stege prouzroči šteta na imovini OS RH
vojnostegovni tužitelj dužan je u optužnom prijedlogu istaknuti i zahtjev
za naknadu štete.

(2) O isticanju zahtjeva za naknadu štete vojnostegovni tužitelj izvijestit
će nadležno povjerenstvo za utvrđivanje materijalne odgovornosti.

Članak 58.

(1) Vojnostegovni tužitelj podnosi optužni prijedlog nadležnome vojnostegovnom
sudu u potrebnom broju primjeraka za sud, okrivljenika i njegovog branitelja.

(2) Optužni prijedlog dostavlja se vojnostegovnom sudu s izvornikom
spisa predmeta.

Članak 59.

(1) Vojnostegovni tužitelj zastupa optužni prijedlog na glavnoj raspravi.

(2) Vojnostegovni tužitelj može proširiti optužni prijedlog na stegovne
prijestupe koje okrivljenik počini u tijeku glavne rasprave ili na one
koji se otkriju u razdoblju od podnošenja optužnoga prijedloga do završetka
glavne rasprave.

(3) Ako se u tijeku glavne rasprave utvrdi da izvedeni dokazi ukazuju
na drukčije činjenično stanje od iznesenoga u optužnom prijedlogu, tužitelj
može preinačiti optužni prijedlog.

Članak 60.

Najkasnije u roku od 8 dana od pristizanja optužnoga prijedloga na sud,
predsjednik vojnostegovnog suda zapovijeđu određuje dan, sat i mjesto glavne
rasprave, te sastav vijeća.

Članak 61.

(1) Poziv na glavnu raspravu s optužnim prijedlogom dostavlja se okrivljeniku
prije zakazane glavne rasprave, tako da mu za pripremu obrane ostane najmanje
3 dana.

(2) Nakon primitka optužnog prijedloga okrivljenik može sudu dostaviti
pismenu obranu, te predočiti ili predložiti nove dokaze.

Članak 62.

Ako okrivljenik ne dođe na glavnu raspravu, a uredno je pozvan, vojnostegovni
sud može, na prijedlog vojnostegovnog tužitelja, odlučiti da se glavna
rasprava održi i u odsutnosti okrivljenika.

Članak 63.

(1) Predsjednik vijeća vojnostegovnog suda svojom zapovijeđu određuje
jednog od vještaka iz Ministarstva obrane ako ocijeni nužnim pribaviti
stručno mišljenje o važnim činjenicama.

(2) Vještak iz Ministarstva obrane dužan je odazvati se zapovijedi predsjednika
vijeća.

(3) Vještaku ne pripada novčana naknada za stručno mišljenje, već mu
se ima omogućiti da svoj nalaz i mišljenje izradi unutar radnog vremena,
a njegovo učešće na glavnoj raspravi ima se tretirati kao službeno putovanje.

Članak 64.

U slučaju neopravdanog izostanka svjedoka, odnosno vještaka, s glavne
rasprave, predsjednik vijeća izdat će zapovijed vojnoj policiji, odnosno
uputiti zamolbu MUP-u za njihovo prisilno privođenje.

Članak 65.

Vojnostegovni tužitelj nije obvezan biti nazočan na glavnoj raspravi,
osim ako je okrivljenik viši časnik, general, admiral i vojni službenik
I., II., III. i IV. reda.

Članak 66.

(1) Glavnu raspravu vodi predsjednik vojnostegovnog suda ili predsjednik
vijeća.

(2) Predsjednik vijeća ne može biti osoba nižeg čina od okrivljenika.

(3) Zapisnik o glavnoj raspravi potpisuju predsjednik vijeća i zapisničar.

(4) Primjerak zapisnika može dobiti okrivljenik ako ga zatraži.

Članak 67.

(1) Nakon zaključene rasprave vojnostegovni sud donosi presudu kojom
se okrivljenika oglašava krivim, ili ga se oslobađa od optužbe, ili se
optužba odbija.

(2) Ako je okrivljenik oglašen krivim, osuđuje ga se na stegovnu kaznu
ili mu se izriče stegovna mjera za stegovnu pogrešku.

(3) Okrivljenik i vojnostegovni tužitelj mogu se odreći prava na žalbu
neposredno nakon objave presude.

(4) Kada vojnostegovni sud pravomoćnom presudom odluči i o zahtjevu
za naknadu počinjene štete, primjerak pravomoćne presude dostavit će nadležnom
povjerenstvu za utvrđivanje materijalne odgovornosti.

Članak 68.

(1) Presuda se mora pismeno izraditi u roku od 3 radna dana od dana
objavljivanja.

(2) Presuda se dostavlja vojnostegovnom tužitelju, okrivljeniku i njegovom
branitelju.

X. POSTUPAK PO PRAVNIM LIJEKOVIMA

Članak 69.

(1) Protiv presude vojnostegovnog suda može se izjaviti žalba Višemu
vojnostegovnom sudu u roku od 8 dana od primitka presude.

(2) Žalba se podnosi vojnostegovnom sudu koji je izrekao presudu.

(3) Žalbu mogu izjaviti vojnostegovni tužitelj, okrivljenik odnosno
njegov branitelj, ukoliko se okrivljenik tome izričito ne protivi.

(4) Žalba odgađa izvršenje presude.

Članak 70.

(1) Odluku o žalbi presudom donosi Viši vojnostegovni sud na sjednici
vijeća.

(2) Na sjednicu vijeća mogu se pozivati vojnostegovni tužitelj i okrivljenik,
ako to izrekom zatraže, ali se sjednica može održati i bez njih.

Članak 71.

(1) Stegovni postupak završen konačnom presudom može se ponoviti:

- ako osuđeniku nije bila dana mogućnost iznošenja obrane i raspravljanja
pred vojnostegovnim sudom,

- ako se presuda temelji na lažnom iskazu svjedoka, vještaka ili na
krivotvorenoj ispravi,

- ako se presuda temelji na odluci nekog drugog tijela a ta odluka bude
pravomoćno preinačena, ukinuta ili poništena,

- ako podnositelj zahtjeva za ponavljanje postupka sazna za nove činjenice,
odnosno nađe ili stekne mogućnost upotrijebiti nove dokaze na osnovi kojih
je za njega mogla biti donesena povoljnija presuda da su te činjenice ili
dokazi bili upotrijebljeni u prijašnjem postupku,

- ako je osuđeniku za istu povredu vojne stege već bila izrečena stegovna
mjera ili kazna.

(2) Zahtjev za ponavljanje stegovnog postupka mogu podnijeti stegovni
tužitelj odnosno osuđenik ili njegov branitelj u rokovima propisanim Zakonom
o općem upravnom postupku za obnovu postupka.

Članak 72.

Stegovni postupak se ne može ponoviti na štetu osuđenika ako je proteklo
mjesec dana od dana saznanja za nove činjenice odnosno dokaze, ili ako
je nastupila zastara prava na vođenje postupaka.

Članak 73.

O zahtjevu za ponavljanje stegovnog postupka odlučuje vijeće vojnostegovnog
suda koje je u prijašnjem postupku sudilo u prvom stupnju.

Članak 74.

Odredbe ovog stegovnika o postupku povodom žalbe na odgovarajući se
način primjenjuju na ponavljanje postupka.

XI. TROŠKOVI STEGOVNOG POSTUPKA

Članak 75.

(1) O troškovima stegovnog postupka vojnostegovni sud odlučuje presudom.
Ako u tijeku donošenja presude nedostaju podaci o visini troškova, o troškovima
se može iznimno odlučiti i rješenjem kad se ti podaci pribave.

(2) Sud može okrivljenika djelomično ili u cijelosti osloboditi obveze
naknade troškova postupka ako bi se plaćanjem troškova dovelo u pitanje
uzdržavanje osuđenika ili osobe koju je on obvezan uzdržavati.

(3) Ako je donesena presuda kojom se osuđenik oslobađa optužbe, ili
se optužba odbija ili se osuđeniku izriče stegovna mjera, troškovi stegovnog
postupka podmiruju se iz financijskog plana Ministarstva obrane.

XII. IZVRŠENJE STEGOVNE KAZNE

Članak 76.

Kazne za stegovne prijestupe izrečene pravomoćnom presudom izvršavaju
se temeljem rješenja o izvršenju kazne, koje donosi predsjednik vojnostegovnog
suda ili njegov zamjenik u roku od 7 dana od pravomoćnosti presude.

Članak 77.

Pravomoćnu presudu i rješenje o izvršenju kazne vojnostegovni sud dostavlja:

1. osuđeniku,

2. vojnostegovnom tužitelju,

3. postrojbi odnosno ustanovi u kojoj je osuđenik na službi.

4. Personalnoj upravi Ministarstva obrane - u osobnik.

Članak 78.

Izvršenje kazne zaustavljanja u napredovanju u službi i promicanju provodi
časnik ovlašten za predlaganje napredovanja u službi i promaknuća.

Članak 79.

(1) Izvršenje kazne smanjenja plaće provodi osoba ovlaštena za obračun
i isplatu plaće.

(2) Kazna smanjenja plaće određuje se prema visini plaće koja pripada
osuđeniku na dan pravomoćnosti presude bez obzira na možebitne kasnije
promjene u visini plaće.

(3) Izvršenje kazne smanjenja plaće započinje prvom plaćom nakon donošenja
rješenja o izvršenju kazne.

Članak 80.

(1) O izvršenju kazne pritvora dužan je brinuti se časnik koji je podnio
stegovnu prijavu, odnosno časnik na položaju zapovjednika brigade ili voditelja
ustrojbene cjeline u kojoj se optuženik nalazi na službi.

(2) Kazna pritvora izdržava se u vojnostegovnim pritvorima koji se ustrojavaju
posebnom odlukom ministra obrane.

(3) Odlukom časnika iz stavka 1. ovog članka kazna pritvora se odgađa
ili prekida u slučaju smrti ili teže bolesti u obitelji optuženika, odnosno
zbog bolesti optuženika, kao i u drugim osobito opravdanim slučajevima.
Izvršenje se mora nastaviti u roku od 24 sata od prestanka razloga za odgodu
odnosno prekid izvršenja.

Članak 81.

Izvršenje kazne smjenjivanja s dužnosti provodi osoba ovlaštena za imenovanje
na tu dužnost.

Članak 82.

Izvršenje kazne oduzimanja čina i prevođenja u neposredno niži čin odnosno
red provodi osoba ovlašena za dodjelu odnosno promaknuća u čin odnosno
red.

Članak 83.

Kaznu prestanka službe izvršava rješenjem Personalna uprava Ministarstva
obrane.

XIII. POSTUPAK ZA SMANJENJE, UBLAŽAVANJE ILI OPROST STEGOVNE
MJERE I KAZNE

Članak 84.

O molbi ili o prijedlogu za smanjenje, ublažavanje ili oproštaj stegovnih
mjera odlučuje časnik koji je izrekao stegovnu mjeru kao i svaki viši nadređeni
časnik.

Članak 85.

(1) Molba za smanjenje, ublažavanje ili oproštaj stegovne mjere podnosi
se neposredno nadređenom časniku.

(2) Pričuvni vojnici, gardisti i kadeti mogu zamolbu izjaviti i usmeno
na prijavak.

Članak 86.

Ako nadređeni časnik nije ovlašten odlučivati o molbi, dužan je primljenu
molbu sa svojim mišljenjem redovnim putem odmah uručiti ovlaštenom časniku.

Članak 87.

Svaki časnik nadređen počinitelju može časniku ovlaštenom za rješavanje
molbe predložiti smanjenje, ublažavanje ili oproštaj izrečene stegovne
mjere.

Članak 88.

Odluka o smanjenju, ublažavanju ili oproštaju stegovne mjere donosi
se u istoj formi i objavljuje se na isti način kao i izrečena stegovna
mjera.

Članak 89.

Postupak za smanjenje, ublažavanje ili oprost stegovne kazne može se
pokrenuti na temelju molbe osuđenika ili na prijedlog nadređenog časnika.

Članak 90.

(1) Molbu za smanjenje, ublažavanje ili oprost stegovne kazne može podnijeti
samo osuđenik.

(2) Molba se podnosi vojnostegovnom sudu koji je izrekao prvostupanjsku
presudu.

(3) Vojnostegovni sud nakon što pribavi podatke o osuđeniku i mišljenje
časnika koji je podnio stegovnu prijavu daje mišljenje o njezinoj opravdanosti.

Članak 91.

(1) Prijedlog za smanjenje, ublažavanje ili oprost stegovne kazne može
podnijeti nadređenik osuđenika koji obnaša dužnosti zapovjednika satnije,
njoj ravne ili više dužnosti.

(2) Prijedlog za smanjenje, ublažavanje ili oprost stegovne kazne, zajedno
s podacima o osuđeniku i mišljenjem o njegovu ponašanju nakon izrečene
kazne, redovnim se putem dostavlja ovlaštenom časniku koji je podnio stegovnu
prijavu.

(3) Časnik iz stavka 2. ovoga članka dostavlja prijedlog za smanjenje,
ublažavanje ili oprost stegovne kazne s prikupljenim podacima o osuđeniku,
cjelovit predmet i svoje mišljenje vojnostegovnom sudu, a ovaj ih prosljeđuje
Vrhovnom zapovjedniku OS RH.

Članak 92.

(1) Na temelju molbe ili prijedloga za smanjenje, ublažavanje ili oprost
stegovne mjere i kazne Vrhovni zapovjednik OS RH može istu smanjiti, ublažiti
ili oprostiti.

(2) Vrhovni zapovjednik može svoje ovlasti iz stavka 1. ovoga članka
prenijeti na drugu osobu.

XIV. EVIDENTIRANJE I BRISANJE STEGOVNIH MJERA I KAZNI

Članak 93.

O izrečenim stegovnim mjerama i kaznama evidenciju vodi postrojba, ustanova
odnosno Personalna uprava Ministarstva obrane u osobnicima.

Članak 94.

Osobi kojoj je izrečena stegovna mjera ili kazna, a koja u razdoblju
od jedne godine nakon izdržane ili neizvršene stegovne mjere ili kazne
ne počini stegovnu grešku, prijestup ili kakvo teže djelo, kao i osobi
kojoj je stegovna mjera ili kazna oproštena, briše se ista iz evidencije
i smatra se da joj nije niti izrečena.

XV. ODLUČIVANJE O STEGOVNOJ ODGOVORNOSTI U RATNOM STANJU

Članak 95.

U ratnom stanju ne izriču se stegovne mjere i kazne koje ne bi bile
svrhovite s obzirom na uvjete i okolnosti u kojima bi bile izricane i ako
se ne bi mogle izvršiti i provesti.

Članak 96.

O stegovnoj odgovornosti za kršenje vojne stege u ratnom stanju odlučuje
se odmah, a najkasnije u roku od 48 sati od sata saznanja nadređenog počinitelja.

Članak 97.

Žalba protiv zapovijedi o izrečenoj stegovnoj mjeri izjavljuje se neposredno
nakon priopćenja.

Članak 98.

U ratnom stanju stegovni postupak zbog stegovnog prijestupa pokreće
se odmah, a može trajati najdulje 8 dana od dana podnošenja stegovne prijave.

Članak 99.

U ratnom stanju vojnostegovni sud može odlučiti da se rasprava održi
i bez okrivljenika ako on zbog ratnih prilika ili neodgodivo važnih zadaća
ne može biti nazočan. U tom slučaju vojnostegovni sud određuje okrivljeniku
branitelja po službenoj dužnosti, koji može biti diplomirani pravnik ili
druga osoba sposobna da štiti prava okrivljenika.

Članak 100.

Osobi kojoj je izrečena stegovna kazna, a koja pokaže hrabrost ili se
osobito istakne u obavljanju zadaća, može se stegovna kazna smanjiti, ublažiti
ili oprostiti zapovijeđu podnositelja stegovne prijave.

XVI. PRIJELAZNE I ZAKLJUČNE ODREDBE

Članak 101.

Stegovni postupci koji nisu pravomoćno okončani do stupanja na snagu
ovoga stegovnika dovršit će se prema odredbama ovoga stegovnika.

Članak 102.

Ministar obrane propisat će način vođenja evidencije stegovnih mjera
i kazni u roku od 60 dana od dana donošenja ovoga stegovnika.

Članak 103.

Predsjednik Višeg vojnostegovnoga suda uz suglasnost ministra obrane
u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovoga stegovnika donijet će
poslovnik o radu vojnostegovnih sudova i tužiteljstava.

Članak 104.

Danom stupanja na snagu ovoga stegovnika prestaje važiti Propisnik o
vojnoj stezi ("Narodne novine" broj 24/92) kao i točke 288. - 291. Dopune
Službovnika oružanih snaga.

Članak 105.

Ovaj stegovnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Broj: 01-04-96-664/2-A23
Zagreb, 20. studenog 1996.

PREDSJEDNIK REPUBLIKE I
VRHOVNI ZAPOVJEDNIK
ORUŽANIH SNAGA HRVATSKE
Vrhovnik
**dr. Franjo Tuđman,** v. r.

Ostalo, NN 103/1996-1994