## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-IIIA-3808/2005 od 23. svibnja 2006.

### NN 72/2006 (30.6.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-IIIA-3808/2005 od 23. svibnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1736

Ustavni sud
Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić,
predsjednik Suda, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna
Omejec, Željko Potočnjak,
Agata Račan, Emilija Rajić,
Smiljko Sokol, Nevenka
Šernhorst, Vice
Vukojević i Milan Vuković,
odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijele N. M. iz Z. i D. G. iz P., na
sjednici održanoj dana 23. svibnja 2006. godine, je donio

## ODLUKU

I. Ustavna
tužba se usvaja.

II. Općinski
sud u Pagu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom
pod poslovnim brojem: P-252/97, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst), određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog
prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 41/01. – pročišćeni tekst) i to:

– N. M. iz Z.,
B. 24, u iznosu od 7.500,00 kn, i

– D. G. iz P.,
J. b. J. 40, u iznosu od 7.500,00 kn.

IV. Naknada iz
točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zah­tjeva
podnositeljica Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka
objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositeljice su, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijele 22. rujna
2005. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred
Općinskim sudom u Pagu pod brojem: P-252/97, smatrajući da im je povrijeđeno
ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud
je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63. Ustavnog
zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u Pagu te
uvida u presliku spisa Općinskog suda u Pagu pod brojem: P-252/97, utvrdio
pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljica, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Tužitelji, J.
J. iz Z. i K. M. iz Z., su 6. studenoga 1997. godine podnijeli tužbu
Općinskom sudu u Pagu protiv prve podnositeljice kao
prvotužene i druge podnositeljice kao
četvrtotužene te dr., radi uklanjanja
temelja.

Podneskom od
4. veljače 1998. godine drugotužena,
trećetuženi i druga podnositeljica dali su
odgovor na tužbu i priložili relevantnu dokumentaciju, a podneskom od 6.
veljače 1998. godine su izvijestili sud da nisu u mogućnosti osobno
pristupiti na ročište te su predložili odgodu.

Na ročište 9.
veljače 1998. godine za podnositeljice nije pristupio nitko. Sud je naložio
tužiteljima da dostave točnu adresu za prvu podnositeljicu.

Podneskom od
9. ožujka 1998. godine tužitelji su dostavili adresu za prvu podnositeljicu.

Podneskom od
11. ožujka 1999. godine prva podnositeljica je dostavila odgovor na tužbu i
priložila relevantnu dokumentaciju.

Podneskom od
16. ožujka 1999. godine prva podnositeljica je predložila sudu da zajedno s
ovim predmetom raspravi i predmete broj: P-155/90 i P-76/89, koji se vode
između istih stranaka i u svezi iste nekretnine. Istovremeno je predložila
sudu da odgodi ročište zakazano za 19. ožujka 1999. godine i zakaže ga za
13. svibnja 1999. godine kada je zakazano ročište u predmetu broj: P-76/89.

Podneskom od
17. ožujka 1999. godine druga podnositeljica je izvijestila sud da iz
zdravstvenih razloga nije u mogućnosti pristupiti na ročište zakazano za 19.
ožujka 1999. godine.

Podneskom od
19. ožujka 1999. godine prva podnositeljica je dostavila potvrdu da je
službeno spriječena pristupiti na ročište.

Na ročište 19.
ožujka 1999. godine nije pristupio nitko ni za tužitelje ni za
podnositeljice i dr. tužene. Sud je ročište
odgodio i sljedeće zakazao za 6. travnja 1999. godine, na licu mjesta uz
vještaka mjernika.

Podneskom od
22. ožujka 1999. godine tužitelji su proširili tuž­beni
zahtjev.

Brzojavom od
31. ožujka 1999. godine prva podnositeljica je izvijestila sud da iz
zdravstvenih razloga nije u mogućnosti pristupiti na ročište zakazano za 6.
travnja 1999. godine.

Druga
podnositeljica je podneskom od 31. ožujka 1999. godine predložila odgodu
rasprave za mjesec svibanj zbog nemogućnosti dolaska prve podnositeljice, a
podneskom od 2. travnja 1999. godine punomoćnik te podnositeljice je
izvijestio sud da je spriječen pristupiti na ročište zakazano za 6. travnja
1999. godine zbog ranije zakazanih rasprava i zamolio sud da odgodi ročište,
te je priložio punomoć i preslike poziva za rasprave.

Na ročište 6.
travnja 1999. godine podnositeljice nisu pristupile. Održano je ročište na
licu mjesta uz prisutnost vještaka mjernika kojem je sud naložio da u roku
od 30 dana dostavi skicu izmjere s lica mjesta. Sud je riješio imenovati
vještaka građevinske struke sa zadatkom da utvrdi jesu li tuženici pri
izgradnji objekta postupali u skladu s nacrtom, dogovorom stranaka od 14.
kolovoza 1988. godine i PUP-om B.

Podneskom od
7. travnja 1999. godine druga podnositeljica se očitovala na podnesak
tužitelja od 22. ožujka 1999. godine. Istovremeno je predložila, ukoliko sud
zaključi da je nadležan za rješavanje ove pravne stvari, provođenje
kombiniranog građevinsko-geodetskog vještačenja.

Podneskom od
16. travnja 1999. godine prva podnositeljica je dostavila dokaz o
spriječenosti dolaska na ročište 6. travnja 1999. godine iz zdravstvenih
razloga.

Podneskom od
22. travnja 1999. godine prva podnositeljica se očitovala na podnesak
tužitelja od 22. ožujka 1999. godine.

Podneskom od
5. lipnja 1999. godine punomoćnik druge podnositeljice je izvijestio sud da
je opunomoćen i za zastupanje prve podnositeljice i dr.
tuženih, priložio je punomoć i očitovao se na proširenje tužbenog zahtjeva
tužitelja.

Vještak
mjernik je 23. studenoga 1999. godine dostavio skicu izmjere s lica mjesta.

Podneskom od
10. listopada 2002. godine punomoćnik podnositeljica je izvijestio sud da
nije u mogućnosti pristupiti na ročište zakazano za 11. listopada 2002.
godine te naveo da podnositeljice ostaju kod odgovora na tužbu, a da je
trećetuženi umro.

Na ročište 11.
listopada 2002. godine za podnositeljice nije pristupio nitko. Na ročište je
pristupila supruga prvotužitelja i izvijestila
sud da je prvotužitelj u međuvremenu umro te da
je ona njegov nasljednik. Sud joj je naložio da u određenom roku uredi
tužbu.

Podnescima od
18. studenoga 2002. godine tužiteljice su dostavile izvadak iz matice umrlih
za prvotužitelja, te izvijestile sud da je
trećetuženi živ.

Sud je dopisom
od 17. travnja 2003. godine pozvao punomoćnika podnositeljica da se izjasni
je li trećetuženi umro te da dostavi smrtni
list.

Podneskom od
24. travnja 2003. godine punomoćnik podnositeljica je izvijestio sud da je
došlo do zabune, da je umro otac trećetuženog
koji je tuženi u postupku koji se vodi pred istim sudom pod brojem:
P-155/90, te je priložio rješenje o nasljeđivanju iza oca
trećetuženog.

Na ročište 6.
lipnja 2005. godine pristupila je prva podnositeljica osobno i punomoćnica
za drugu podnositeljicu. Stranke su navele da se kod suda vode još dva
parnična postupka pod brojevima: P-155/90 i P-25/99, te da se u ovom
posljednjem održava ročište na licu mjesta istog dana u 14.00 sati. Stoga
su, radi mogućnosti nagodbe, predložile da se ročište u ovom predmetu odgodi
za 14.00 sati i nastavi na licu mjesta. Sud je rješenjem prihvatio prijedlog
stranaka te odredio da će se u spisu broj: P-25/99 utvrditi činjenice na
listu mjesta uz nazočnost vještaka I. M. od kojeg će se zatražiti i
prijedlozi za dogovor stranaka, a da će se ročište zakazati naknadno po
dobivanju navedenih prijedloga.

Na ročište 13.
prosinca 2005. godine podnositeljice su pristupile osobno, a za tužiteljice
nije pristupio nitko. Podnositeljice i drugi tuženi su predložili održavanje
ročišta u odsutnosti tužiteljica te okončanje postupka. Sud je odredio
provođenje dokaza saslušanjem stranaka, te je ročište odgodio i sljedeće
zakazao za 7. travnja 2006. godine.

Na ročištu 7.
travnja 2006. godine sud je saslušao stranke, dodijelio tužiteljicama rok od
osam dana da urede tužbu i tužbeni zahtjev te se izjasne ostaju li pri
postavljenom zahtjevu za provođenje građevinskog vještačenja.

Nakon toga,
održano je ročište 22. svibnja 2006., a sljedeće je zakazano za 28. srpnja
2006.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno
pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i
odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba
je osnovana.*

4. Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA
SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je
Općinskom sudu u Pagu podnijeta 6. studenoga 1997. godine.

Ustavna tužba
podnijeta je dana 22. rujna 2005. godine, a do toga dana postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao sedam (7) godina, deset (10) mjeseci i šesnaest (16)
dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se
cijelo vrijeme vodio pred Općinskim sudom u Pagu, koji je bio neaktivan od
23. studenoga 1999. do 11. listopada 2002. godine (dvije godine, deset
mjeseci i osamnaest dana) i od 24. travnja 2003. do 6. lipnja 2005. godine
(dvije godine, jedan mjesec i trinaest dana). Dakle, sud je u pravno
relevantnom razdoblju bio neaktivan punih pet godina.

Razmatrajući
postupanje suda tijekom vođenja postupka razvidno je da je Općinski sud u
Pagu propustio u ranom stadiju postupka usmjeriti raspravljanje i provoditi
takve dokaze koji bi doveli do utvrđenja relevantnih činjenica, te da o
tužbenom zahtjevu nije nijednom meritorno odlučio. On također nije u
dovoljnoj mjeri koristio procesna ovlaštenja koja su Zakonom o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.)
ustanovljena upravo u svrhu racionalizacije i ubrzanja rada sudova, te kao
protuteža neograničenoj dispoziciji parničnih stranaka i zlouporabi
procesnih prava.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICA USTAVNE TUŽBE(TUŽENICA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljice
ustavne tužbe kao tuženice u parničnom postupku pridonijele su duljini
postupka nepristupanjem na prva četiri ročišta i to stoga što neki od tih
njihovih izostanaka nisu bili opravdani.

4.4. SLOŽENOST
SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud
utvrđuje da nije riječ o složenom predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud
utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju od
sedam godina, deset mjeseci i šesnaest dana te da je još u tijeku. Usprkos
doprinosu podnositeljica, a imajući u vidu ukupno trajanje postupka, dva
dulja razdoblja neaktivnosti i neučinkovito postupanje Općinskog suda u Pagu
(utvrđenja u točki 4.2. obrazloženja ove odluke), okolnost da se postupak
cijelo vrijeme vodi pred sudom prvog stupnja koji dosada nije nijednom
meritorno odlučio o tužbenom zahtjevu, Ustavni sud ocjenjuje da je
povrijeđeno pravo podnositeljica na suđenje u razumnom roku, zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u
smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama
I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno
odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III.
i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade
zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud
utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno
uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.
U ovom predmetu Ustavni sud je uzeo u obzir i doprinos podnositeljica
ukupnoj duljini postupka.

7. Odluka o
objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik
Općinskog suda u Pagu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o
datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene
otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-3808/2005

Zagreb, 23.
svibnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**dr****.
sc. Petar Klarić, v.
r.**

Odluka, NN 72/2006-1736