## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1896/2003 od 8. prosinca 2004.

### NN 179/2004 (17.12.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1896/2003 od 8. prosinca 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3127

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi K. Š. iz S., koju zastupa J. F., odvjetnik u S., na sjednici
održanoj 8. prosinca 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.Ustavna
tužba se usvaja.

II.Općinski
sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se sada vodi pred tim
sudom pod brojem: IV P-216/95 (raniji broj: IV P-361/01), u najkraćemu mogućem
roku, ali ne duljem od jedne (1) godine, računajući od prvoga idućeg dana nakon
objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III.Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici
ustavne tužbe K. Š. iz S., H. m. 3, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 9.750,00 kuna.

IV.Naknada
iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je dana 26. svibnja 2003. godine podnijela ustavnu tužbu na
temelju ovlaštenja sadržanog u odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe da Općinski
sud u Splitu nije u razumnom roku odlučio o njezinim pravima i obvezama u parničnom
postupku radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992. godine, pa nadalje,
koji se vodi pod poslovnim brojem: IV P–361/01. Smatra da je nedonošenjem
odluke u razumnom roku, povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositeljica zahtijeva da Ustavni
sud odredi Općinskom sudu u Splitu rok za donošenje meritorne odluke u predmetu
koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: IV P–361/01, te traži
primjerenu naknadu u iznosu od 15.000,00 kuna zbog povrede naznačenog ustavnog
prava koju je počinio Općinski sud u Splitu ne odlučivši o njezinim pravima i
obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje
o povredama ustavnih prava podnositeljice:

– dana 16. veljače 1995. godine, podnositeljica je
pred Općinskim sudom u Splitu podnijela tužbu s još 52 bivša zaposlenika »J.« –
glavne filijale S., radi isplate plaće. Predmet se najprije vodio pod poslovnim
brojem: P-216/95,

– tužitelji su rješenjem suda od 11. studenoga 1998.
godine pozvani na uređenje tužbe,

– prvo ročište održano je 8. ožujka 1999. godine.

– na ročištu 15. rujna 2000. godine, predmet bivših
zaposlenika »J.« – glavne filijale S. je razdvojen, pa se predmet
podnositeljice vodio pod poslovnim brojem: IV P-361/01,

– da bi se utvrdila pravna osnova i ishodio načelni
stav višeg suda, radi ekonomičnosti postupka, postupak je nastavljen samo po tužbama
dvoje tužitelja, dok u parničnom postupku podnositeljice sud nije postupao,

– postupak je nastavljen ročištem održanim 16. ožujka
2004. godine,

– rješenjem Općinskog suda u
Splitu, broj: IV P-216/95 od 18. lipnja 2004. godine, spisi: IV P-332/01, IV P-338/01,
IV P-339/01, IV P-342/01, IV P-350/01, IV P-351/01, V P-353/01, IV P-355/01, IV
P-356/01, IV P-358/01, IV P-359/01, IV P-360/01, IV P-361/01, IV P-365/01, IV
P-372/01 i IV P-380/01 pripajaju se tom spisu radi zajedničkog raspravljanja i
odlučivanja, a radi ekonomičnosti postupka (među kojima je i podnositeljica)
protiv J., Glavne filijale S. Točkom II. izreke tog rješenja, određen je prekid
postupka, dok je točkom III. izreke određeno da će se postupak nastaviti kad
stečajni upravitelj tuženika preuzme postupak ili kad ga sud na prijedlog tužitelja
ili po službenoj dužnosti pozove na preuzimanje postupka.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U SPLITU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u Splitu da se izjasni o navodima
ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u Splitu od 15. listopada
2004. godine navodi se da se radi o sudskoj stvari u kojoj postoji dvojba oko
pasivne legitimacije i pravnog sljedništva, da postoje indicije da je nad »J.«
u drugoj državi otvoren stečajni postupak, te da se uslijed navedenog otvara
pitanje nadležnosti Općinskog suda u Splitu za postupanje, da je u jednom
»pilot« predmetu u kojemu je donesena prvostupanjska presuda, Županijski sud u
Splitu donio rješenje kojim se prvostupanjska presuda ukida, dok drugi »pilot«
postupak nije okončan, te da je od nadležnog suda u S. i C. G. zatražena
obavijest na okolnost postojanja J. d.d. B., kao pravne osobe i eventualnog
otvaranja stečajnog postupka.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...).«

Odredbom članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona
propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku Ustavni sud razmatra s obzirom na osobite okolnosti svakoga
pojedinog slučaja.

Uvidom u spis Općinskog suda u Splitu, Ustavni sud je
utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem
odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 16. veljače 1995. godine, tužbom podnositeljice
protiv J. - Glavne filijale S., radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna
1992. godine pa nadalje.

Ustavna
tužba je podnesena 26. svibnja 2003. godine, a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe
postupak u ovom predmetu ukupno traje osam (8) godina, tri (3) mjeseca i deset
(10) dana.

Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska
konvencija) čine, temeljem članka 134. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 56/90.), dio unutarnjega pravnog poretka Repub­like Hrvatske. Dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvat­ske od tog dana čini i odredba članka
6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja,
između ostaloga, propisuje sljedeće:

»Radi
utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita
njegov slučaj«.

Sukladno
navedenom, konvencijsko pravo na donošenje sud­ske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). S druge strane,
pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u
Republici Hrvatskoj 9. studenoga 2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00.). Iz navedenih
razloga ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga
1997. godine u pravilu ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka
temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku
Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao
ustavno.

Ustavni
sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa stajališta
povrede prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od
5. studenoga 1997. godine (to jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 26. svibnja 2003. godine (to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe
podnositeljice), što ukupno iznosi pet (5) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset
jedan (21) dan.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud utvrđuje da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u
Splitu imao dva razdoblja potpune neaktivnosti suda i to od 5. studenoga 1997.
godine do 11. studenoga 1998. godine i od 15. rujna 2000. godine do 28. kolovoza
2003. godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE
USTAVNE TUŽBE

Prema
ocjeni ovog suda podnositeljica ustavne tužbe, kao stranka u parničnom
postupku, svojim ponašanjem nije pridonijela duljini cjelokupnog sudskog
postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

U
konkretnom postupku radi se o složenoj parničnoj stvari, ali Ustavni sud
ocjenjuje da unatoč tomu sudski postupak traje nerazumno dugo, pri čemu je
osobito važna činjenica potpune neaktivnosti nadležnog suda u razdoblju dužem
od tri godine.

6.
Ustavni sud utvrđuje da radni spor, koji se sada vodi pod poslovnim brojem: IV
P-216/95 pred Općinskim sudom u Splitu, traje preko osam godina, dok pravno
relevantno razdoblje s aspekta povrede prava na donošenje sudske odluke u
razumnom roku iznosi pet (5) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset jedan (21)
dan.

S
obzirom na činjenicu da postupak u kojemu je zakonom propisana hitnost u
postupanju, u prvom stupnju traje preko osam godina, te da Ustavni sud nije našao
okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost tog sudskog postupka, Ustavni sud
ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim
pravima ili obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Polazeći
od mjerodavnih odredaba Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine«, broj
53/91., 91/92., 112/99. i 117/03.), Ustavni sud napominje da činjenica što je
Općinski sud u Splitu donio rješenje o prekidu postupka ne može imati utjecaja
na dužnost suda da odluči o podnositeljičinim pravima i obvezama u razumnom
roku odnosno da u razumnom roku okonča pred­metni parnični postupak.

Slijedom
iznijetog, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je
odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na dono­šenje sudske odluke u
razumnom roku Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano, pravno relevantno
razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja nerazumno dugog razdoblja potpune
neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim
okolnostima svakoga pojedinog slučaja. Određivanje primjerene naknade nije
ovisno o vrsti postupka i imovinskom interesu stranaka, već je to satisfakcija
strankama koja se dosuđuje zbog dužine postupka i neefikasnosti pravosudnog
sustava Republike Hrvatske.

Pri
utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Budući
da je Ustavni sud ovlašten, na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, u
svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za donošenje sudske odluke, na visinu
naknade u konkretnom slučaju utjecala je i činjenica da je Općinskom sudu u Splitu,
točkom II. izreke ove odluke, određen primjeren rok u kojem je taj sud dužan
donijeti odluku u predmetu broj: IV P-216/95, čime se na djelotvoran način
ostvaruje i svrha samoga sudskog postupka.

Iznos
pravične naknade, kojeg je podnositeljica zahtijevala u ustavnoj tužbi, u
dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III. izreke ove odluke, Sud je
ocijenio neprimjerenim.

Slijedom
svega iznijetoga, sukladno odredbi članka 63. stav­ka 3. Ustavnog zakona, odlučeno
je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) utemeljena je na odredbi članka 29. stavka 1.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1896/2003
Zagreb, 8. prosinca 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 179/2004-3127