## Državni pedagoški standard predškolskog odgoja i naobrazbe

### NN 63/2008 (2.6.2008.), Državni pedagoški standard predškolskog odgoja i naobrazbe

# HRVATSKI SABOR

**2128**

Na temelju članka 6. stavka 1. Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi
(»Narodne novine«, br. 10/97. i 107/07.), Hrvatski sabor na sjednici 16. svibnja
2008. donio je

## DRŽAVNI PEDAGOŠKI STANDARD

### PREDŠKOLSKOG ODGOJA I NAOBRAZBE

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim Državnim pedagoškim standardom predškolskog odgoja i naobrazbe (u daljnjem
tekstu: Standard) utvrđuju se:
– programi s obzirom na trajanje i namjenu,
– predškolski odgoj i naobrazba djece i djece s posebnim potrebama i to djece s
teškoćama i darovite djece,
– predškolski odgoj i naobrazba djece hrvatskih građana u inozemstvu,
– predškolski odgoj i naobrazba djece pripadnika nacionalnih manjina,
– ustroj predškole,
– mjerila za broj djece u odgojnim skupinama,
– mjerila za broj odgojitelja, stručnih suradnika i ostalih radnika u dječjem
vrtiću,
– mjere zdravstvene zaštite i prehrane djece u dječjem vrtiću,
– mjerila za financiranje programa dječjih vrtića,
– materijalni i financijski uvjeti rada,
– prostori dječjeg vrtića,
– higijensko-tehnički zahtjevi za prostore u dječjem vrtiću
– mjerila za opremu dječjeg vrtića
– mjerila za didaktička sredstva i pomagala.

Članak 2.

(1) Ovim se Standardom utvrđuju uvjeti za rad dječjih vrtića i drugih pravnih
osoba koje obavljaju djelatnost organiziranog oblika odgojno-obrazovnog rada s
djecom predškolske dobi.
(2) U smislu ovoga Standarda pojedini pojmovi imaju sljedeća značenja:
1. Dječji vrtić – predškolska ustanova (sa ili bez podružnica) u kojoj se
provode organizirani oblici izvanobiteljskog odgojno-obrazovnog rada, njege i
skrbi o djeci predškolske dobi.
2. Zgrada dječjeg vrtića – objekt koji može imati najviše 10 odgojno-obrazovnih
skupina.
3. Dijete – osoba u dobi od šest mjeseci do polaska u školu koja polazi
organizirani oblik predškolskog odgoja i naobrazbe i aktivni je sudionik
odgojno-obrazovnog procesa koji se ostvaruje u dječjem vrtiću.
4. Dijete s posebnim odgojno-obrazovnim potrebama jest:
– dijete s teškoćama – dijete s utvrđenim stupnjem i vrstom teškoće po propisima
iz socijalne skrbi, koje je uključeno u redovitu i/ili posebnu odgojnu skupinu u
dječjem vrtiću, ili posebnu odgojno-obrazovnu ustanovu ili
– darovito dijete – dijete kojem je utvrđena iznadprosječna sposobnost u jednom
ili više područja uključeno u jaslične i vrtićne programe predškolskog odgoja i
naobrazbe.
5. Program – akt kojim se propisuju opći ciljevi i sadržaji, materijalni uvjeti
i nositelji odgojno-obrazovnog rada prema Programskom usmjerenju predškolskog
odgoja i obrazovanja predškolske djece.
6. Odgojitelj – stručno osposobljena osoba za odgojno-obrazovni rad s djecom u
dječjem vrtiću ili drugoj pravnoj osobi koja obavlja djelatnost predškolskog
odgoja i naobrazbe.
7. Stručni suradnik – stručno osposobljena osoba sa zanimanjem pedagoga,
psihologa i stručnjaka edukacijsko-rehabilitacijskog profila koja pruža pomoć
djeci i odgojiteljima u odgojno-obrazovnom radu i koja pridonosi razvoju i
unapređenju djelatnosti predškolskog odgoja.
8. Stručno usavršavanje – trajno profesionalno napredovanje odgojitelja,
stručnih suradnika i ravnatelja te drugih odgojno-obrazovnih radnika u dječjem
vrtiću radi unapređenja odgojno-obrazovnog rada.

II. PROGRAMI ODGOJA I NAOBRAZBE DJECE PREDŠKOLSKE DOBI

Članak 3.

(1) Programi odgoja i naobrazbe s obzirom na trajanje mogu biti:
– cjelodnevni u trajanju od 7 do 10 sati dnevno,
– poludnevni u trajanju od 4 do 6 sati dnevno,
– višednevni u trajanju od jednoga do 10 dana (programi izleta, ljetovanja i
zimovanja),
– programi u trajanju do 3 sata dnevno.
(2) Programi odgoja i naobrazbe djece predškolske dobi jesu:
2.1. Redoviti programi su cjeloviti razvojni programi odgoja i naobrazbe djece u
dobi od šest mjeseci do polaska u školu koji su namijenjeni djeci za
zadovoljavanje njihovih potreba i potreba roditelja u različitome trajanju.
2.2. Posebni programi su:
a) programi ranog učenja stranog jezika,
b) glazbeni programi,
c) likovni programi,
d) dramsko-scenski programi,
e) informatički programi,
f) športski programi te programi ritmike i plesa,
g) ekološki programi i programi odgoja za održivi razvoj,
h) vjerski programi,
i) programi zdravstvenog odgoja,
j) programi za djecu s posebnim zdravstvenim potrebama (djeca s akutnim
bolestima i potrebama, djeca s kroničnim bolestima, djeca s poremećajem tjelesne
težine, endokrinološkim i drugim poremećajima),
k) programi rada s roditeljima,
l) preventivni programi, programi sigurnosti te interventni, kompenzacijski i
rehabilitacijski programi.
2.3. Alternativni odgojno-obrazovni programi prema koncepcijama Marije
Montessori, Rudolfa Steinera, sestara Agazzi, Jurgena Zimmera, Reggio koncepciji
i drugo.
2.4. Programi javnih potreba organiziraju se i realiziraju za:
a) djecu s teškoćama,
b) darovitu djecu,
c) djecu hrvatskih građana u inozemstvu,
d) djecu pripadnike nacionalnih manjina,
e) djecu u godini prije polaska u osnovnu školu koja nisu obuhvaćena redovitim
programom predškolskog odgoja (program predškole).
(3) Programi iz stavka 2. ovoga članka mogu se izvoditi i kao eksperimentalni
programi.
(4) Dječji vrtić prema svojim posebnostima (kulturi, tradiciji, geografskim
specifičnostima i drugo) razvija svoj odgojno-obrazovni program.

III. PREDŠKOLSKI ODGOJ I NAOBRAZBA DJECE S POSEBNIM ODGOJNO-OBRAZOVNIM POTREBAMA
(DJECA S TEŠKOĆAMA I DAROVITA DJECA)

*Predškolski odgoj i naobrazba djece s teškoćama*
Članak 4.

(1) Djeca s teškoćama uključuju se u redoviti ili program javnih potreba
predškolskog odgoja i naobrazbe.
(2) Djecom s teškoćama u smislu ovoga Standarda smatraju se:
– djeca s oštećenjem vida,
– djeca s oštećenjem sluha,
– djeca s poremećajima govorno-glasovne komunikacije,
– djeca s promjenama u osobnosti uvjetovanim organskim čimbenicima ili psihozom,
– djeca s poremećajima u ponašanju,
– djeca s motoričkim oštećenjima,
– djeca sniženih intelektualnih sposobnosti,
– djeca s autizmom,
– djeca s višestrukim teškoćama,
– djeca sa zdravstvenim teškoćama i neurološkim oštećenjima (dijabetes, astma,
bolesti srca, alergije, epilepsija i slično).
(3) Lakšim teškoćama djece smatraju se:
– slabovidnost,
– nagluhost,
– otežana glasovno-govorna komunikacija,
– promjene u osobnosti djeteta uvjetovane organskim čimbenicima ili psihozom,
– poremećaji u ponašanju i neurotske smetnje (agresivnost, hipermotoričnost,
poremećaji hranjenja, enureza, enkompreza, respiratorne afektivne krize),
motorička oštećenja (djelomična pokretljivost bez pomoći druge osobe),
– djeca sa smanjenim intelektualnim sposobnostima (laka mentalna retardacija).
(4) Težim teškoćama djece smatraju se:
– sljepoća,
– gluhoća,
– potpuni izostanak govorne komunikacije,
– motorička oštećenja (mogućnost kretanja uz obveznu pomoć druge osobe ili
elektromotornog pomagala),
– djeca značajno sniženih intelektualnih sposobnosti,
– autizam,
– višestruke teškoće (bilo koja kombinacija navedenih težih teškoća, međusobne
kombinacije lakših teškoća ili bilo koja lakša teškoća u kombinaciji s lakom
mentalnom retardacijom).

Članak 5.

Programi rada za djecu s teškoćama provode se s djecom starosne dobi od šest
mjeseci do polaska u školu, i to uključivanjem djece u:
– odgojno-obrazovne skupine s redovitim programom
– odgojno-obrazovne skupine s posebnim programom
– posebne ustanove.

Članak 6.

U odgojno-obrazovne skupine s redovitim programom uključuju se, na temelju
mišljenja stručnog povjerenstva (osnovanog po propisima iz područja socijalne
skrbi), mišljenja stručnih suradnika (pedagoga, psihologa, stručnjaka
edukacijsko-rehabilitacijskog profila), više medicinske sestre i ravnatelja
dječjeg vrtića kao i odgovarajućih medicinskih i drugih nalaza, mišljenja i
rješenja nadležnih tijela, ustanova i vještaka, i to:
– djeca s lakšim teškoćama koja s obzirom na vrstu i stupanj teškoće, uz
osiguranje potrebnih specifičnih uvjeta mogu svladati osnove programa s ostalom
djecom u skupini, a uz osnovnu teškoću nemaju dodatne teškoće, osim lakših
poremećaja glasovno-govorne komunikacije;
– djeca s težim teškoćama uz osiguranje potrebnih specifičnih uvjeta, ako je
nedovoljan broj djece za ustroj odgojno-obrazovne skupine s posebnim programom.

Članak 7.

(1) U odgojno-obrazovne skupine s posebnim programom u dječjem vrtiću uključuju
se djeca s teškoćama kojima se vrsta i stupanj teškoće utvrđuje prema propisima
iz područja socijalne skrbi.
(2) Djeca iz stavka 1. ovoga članka sukladno svojim sposobnostima, potrebama i
interesima imaju pravo i na uključivanje u redovite, posebne te alternativne
programe s ostalom djecom.
(3) Prosudbu o uključivanju djece iz stavka 1. ovoga članka donosi tim
stručnjaka (stručni suradnici, viša medicinska sestra i ravnatelj) dječjeg
vrtića.
(4) Tim stručnjaka dječjeg vrtića, u svrhu ostvarivanja prava djeteta iz stavka
1. ovoga članka na uključivanje u redovite, posebne i alternativne programe s
ostalom djecom donosi program uključivanja za svako dijete prilagođen njegovim
sposobnostima, potrebama i interesima.

Članak 8.

(1) Posebne ustanove za provedbu programa rada s djecom s teškoćama od navršenih
šest mjeseci do polaska u školu jesu:
– dječji vrtići osnovani za rad s djecom s teškoćama,
– odgojno-obrazovne ustanove,
– ustanove socijalne skrbi,
– zdravstvene ustanove.
(2) U posebne odgojno-obrazovne ustanove uključuju se djeca s teškoćama ako ta
ustanova ima prostorne i kadrovske uvjete za formiranje odgojno-obrazovne
skupine posebnoga programa.
(3) U ustanove socijalne skrbi uključuju se djeca s teškoćama kojoj je, sukladno
zakonu kojim se uređuju odnosi iz područja socijalne skrbi, utvrđeno izdvajanje
iz obitelji uz smještaj u ustanovu socijalne skrbi koja provodi predškolski
odgoj.
(4) U zdravstvene ustanove uključuju se djeca s teškoćama kojoj je zbog
zdravstvenih razloga potreban smještaj u zdravstvene ustanove pri kojima su
ustrojeni programi predškolskog odgoja za djecu s teškoćama.

*Predškolski odgoj i naobrazba darovite djece*

Članak 9.

(1) Za darovitu djecu u dječjem vrtiću osigurava se provedba posebnih programa
predškolskog odgoja i naobrazbe.
(2) Rano otkrivanje i utvrđivanje darovitosti provodi psiholog u suradnji s
drugim stručnim suradnicima dječjeg vrtića.
(3) Posebni program predškolskog odgoja i naobrazbe za darovitu djecu donosi
psiholog u suradnji s drugim stručnim suradnicima i stručnjacima u području
prirodnih i humanističkih znanosti uz prethodno odobrenje ministarstva
nadležnoga za obrazovanje.
(4) Program iz stavka 3. ovoga članka provode odgojitelji i stručni suradnici u
suradnji s ostalim odgojno-obrazovnim radnicima u dječjem vrtiću, a po potrebi i
s odgovarajućim stručnim i znanstvenim ustanovama.

Članak 10.

Programi za darovitu djecu iz članka 9. stavka 1. ovoga Standarda ostvaruju se:
– u svim vrstama programa i u svim odgojno-obrazovnim skupinama dječjih vrtića
te
– u kraćim posebno prilagođenim programima primjerenim sposobnostima, potrebama
i interesima djeteta u dogovoru s roditeljima.

Članak 11.

Programi namijenjeni darovitoj djeci se temelje na:
– individualnim sposobnostima, sklonostima i interesima,
– dodatnim programskim sadržajima,
– stalnoj suradnji s roditeljima,
– praćenju djetetova napredovanja,
– stalnoj suradnji sa stručnjacima i znanstvenim ustanovama.

Članak 12.

Posebni programi predškolskog odgoja i naobrazbe za darovitu djecu ostvaruju se
kao:
a) prošireni redoviti programi koji su djelomično prilagođeni djetetovim
izraženim interesima, sklonostima i sposobnostima, a ostvaruju se u redovitim
programima predškolskog odgoja i naobrazbe.
b) programi rada u manjim skupinama djece istih ili sličnih sposobnosti,
sklonosti i interesa organiziranjem posebnih aktivnosti (projekti, zahtjevnije
logičko-didaktičke igre, rad na multimedijskom računalu i slično),
c) posebno prilagođeni programi dopunjeni sadržajima koji potiču razvoj
specifičnih područja darovitosti, uz poštovanje razvojnih specifičnosti
darovitog djeteta, a ostvaruju se kao:
– igraonice za darovitu djecu sličnih intelektualnih sposobnosti i interesa (do
15 djece)
– programi specifičnih sadržaja za djecu sličnih sposobnosti, interesa i
talenata (glazbena, likovna, športska, jezična, kreativna igraonica)
– individualni mentorski rad.

IV. PREDŠKOLSKI ODGOJ I NAOBRAZBA DJECE HRVATSKIH GRAĐANA U INOZEMSTVU

Članak 13.

Programi predškolskog odgoja i naobrazbe uspostavljaju stupnjevitost odgoja i
naobrazbe djece hrvatskih građana u inozemstvu kao programi pripreme za dopunske
osnovne škole te obuhvaćaju djecu od tri godine života do polaska u osnovnu
školu.

Članak 14.

(1) Programima predškolskog odgoja i naobrazbe za djecu hrvatskih građana u
inozemstvu obuhvaćaju se djeca predškolske dobi radi stjecanja znanja o
socijalnim i kulturnim uvjetima života u Republici Hrvatskoj i očuvanja
nacionalnog identiteta, zbog usvajanja, razvijanja i promicanja hrvatskoga
jezika i kulture u zemlji u kojoj djeca borave te radi lakšeg uključivanja u
osnovnu dopunsku školu.
(2) Predškolski odgoj i naobrazbu djece hrvatskih građana u inozemstvu Republika
Hrvatska promiče i potiče na stručnoj razini pružanjem materijalne potpore u
organiziranju seminara, predavanja, stručnih radionica i lektorskih vježbi za
predškolske radnike i učitelje koji provode kraće programe s djecom u dopunskom
radu te u nabavi stručne i priručne literature.
(3) Ministarstvo nadležno za obrazovanje dužno je poticati i pružati stručnu i
materijalnu potporu hrvatskoj nacionalnoj manjini u inozemstvu u organiziranju
predškolskog odgoja i naobrazbe za djecu hrvatskih građana u inozemstvu.

V. PREDŠKOLSKI ODGOJ I NAOBRAZBA NA JEZIKU I PISMU NACIONALNE MANJINE

Članak 15.

(1) Programi predškolskog odgoja i naobrazbe mogu biti na jeziku i pismu
nacionalne manjine i dvojezični, a provode se u odgojno-obrazovnim skupinama
određene nacionalne manjine i u predškolskim ustanovama osnovanima za djecu
pripadnike nacionalnih manjina.
(2) Dvojezični programi su programi koji se realiziraju na hrvatskom jeziku i
materinskom jeziku nacionalne manjine u ravnomjernoj zastupljenosti.
(3) Dio programa predškolskog odgoja na jeziku i pismu nacionalne manjine
obvezno se izvodi i na hrvatskome jeziku u trajanju od najmanje 10 sati tjedno
po odgojno-obrazovnoj skupini.
(4) Predškolske ustanove za djecu pripadnike nacionalnih manjina osnivaju se pod
uvjetima utvrđenim Zakonom o predškolskom odgoju i naobrazbi (»Narodne novine«,
br. 10/97. i 107/07.) i Zakonom o odgoju i obrazovanju na jeziku i pismu
nacionalnih manjina (»Narodne novine«, br. 51/00.).

VI. USTROJ PREDŠKOLE

Članak 16.

(1) Program predškole je namijenjen djeci u godini dana prije polaska u osnovnu
školu, koja nisu obuhvaćena redovitim programom predškolskog odgoja u dječjem
vrtiću.
(2) Program predškole u pravilu se ustrojava u dječjem vrtiću, a u mjestima gdje
nema dječjeg vrtića program predškole provodi osnovna škola.

Članak 17.

Dječji vrtić, odnosno osnovna škola, za provedbu programa predškole osigurava:
– prostor i opremu za provedbu programa,
– odgojitelje, učitelje razredne nastave i stručne suradnike,
– plan odgojno-obrazovnog rada.

Članak 18.

(1) Program predškole traje 250 sati, a provodi se u razdoblju od 1. listopada
do 31. svibnja.
(2) Iznimno, ako je programom predškole obuhvaćeno manje od petero djece ili ako
se ne može organizirati prijevoz djece do vrtića, odnosno osnovne škole, program
predškole može se smanjiti, a mora trajati najmanje 150 sati u razdoblju iz
stavka 1. ovoga članka.

Članak 19.

Broj djece u jednoj odgojno-obrazovnoj skupini za provedbu programa predškole ne
može biti veći od 20 djece.

Članak 20.

Oprema i organizacija prostora svrhom i namjenom mora biti primjerena djetetovoj
dobi te jamčiti provedbu programom određenih zadaća.

VII. MJERILA ZA BROJ DJECE U ODGOJNO-OBRAZOVNIM SKUPINAMA

Članak 21.

(1) Odgojno-obrazovna skupina osnovna je jedinica u kojoj se provode različiti
programi za djecu predškolske dobi. Odgojno-obrazovne skupine ustrojavaju se
prema dobi djece, vrsti i trajanju programa, sposobnostima, potrebama i
interesima djece i roditelja.
(2) Dječji vrtić optimalne veličine ima od 17 do 20 odgojnih skupina redovitoga
programa ili 340 do 400 djece ukupno.
(3) Dječji vrtić s područnim odjelima optimalne veličine ima 30 odgojnih skupina
ili 600 djece.
(4) Dječji vrtić može imati najmanje jednu odgojnu skupinu s najviše 25 djece.
(5) Odredbe ovoga Standarda primjenjuju se na sve vrtiće neovisno o broju
odgojno-obrazovnih skupina odnosno djece.

Članak 22.

(1) Broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini u redovitom programu utvrđuje se
ovisno o dobi djeteta i broju djece s teškoćama uključene u odgojnu skupinu.
(2) U odgojno-obrazovnu skupinu djece u redovitom programu u dobi:
– od navršenih šest do navršenih 12 mjeseci može se uključiti     najviše 5 djece,
– od 13 do 18 mjeseci može se uključiti                                     najviše 8 djece,
– od 19 do 24 mjeseca može se uključiti                                    najviše 12 djece,
– u trećoj godini može se uključiti                                               najviše 14 djece,
– u četvrtoj godini može se uključiti                                            najviše 18 djece,
– u petoj godini može se uključiti                                                najviše 20 djece,
– u šestoj godini može se uključiti                                               najviše 23 djece,
– u sedmoj godini do polaska u školu može

se uključiti                                                                              najviše 25 djece.
(3) U odgojno-obrazovnu skupinu može se uključiti, na temelju mišljenja stručnih
suradnika dječjeg vrtića, samo jedno dijete s lakšim teškoćama i tada se broj
djece u skupini smanjuje za dvoje djece.
(4) U odgojno-obrazovnu skupinu može se uključiti samo jedno dijete s većim ili
kombiniranim teškoćama ako je nedostatan broj djece za ustroj odgojne skupine s
posebnim programom i tada se broj djece smanjuje za četvero.
(5) U mješovitoj odgojno-obrazovnoj skupini u redovitom programu u
odgojno-obrazovnu skupinu djece u dobi:
– od 1 do 2 godine može se uključiti         najviše 10 djece,
– od 1 do 3 godine može se uključiti         najviše 12 djece,
– od 3 godine do polaska u školu može

se uključiti                                             najviše 20 djece,
– od 4 godine do polaska u školu može

se uključiti                                             najviše 22 djece.

Članak 23.

(1) Broj djece s teškoćama u odgojno-obrazovnim skupinama posebnog programa u
dječjim vrtićima i posebnim ustanovama utvrđuje se ovisno o dobi djece i vrsti
teškoće.
(2) Za djecu s istom vrstom teškoće u odgojno-obrazovnu skupinu djece u dobi:
– od 1 do 2 godine može se uključiti         najviše 3 djeteta,
– od 2 do 4 godine može se uključiti         najviše 5 djece,
– od 3 do 7 godina može se uključiti         najviše 5 djece,
– od 4 do 7 godina može se uključiti         najviše 7 djece.
(3) Za djecu s autizmom, djecu različite dobi i djecu s različitom vrstom
teškoće u odgojno-obrazovnu skupinu djece u dobi:
– od 1 do 2 godine može se uključiti         najviše 2 djeteta,
– od 2 do 5 godina može se uključiti         najviše 3 djeteta,
– od 3 do 7 godina može se uključiti         najviše 3 djeteta,
– od 6 do 7 godina može se uključiti         najviše 4 djeteta.

Članak 24.

Iznimno, ovisno o uvjetima rada, potrebama djece i roditelja, uvođenju pokusnih
programa i slično, dječji vrtić može, uz suglasnost osnivača, u odgojnu skupinu
uključiti manji broj djece od broja djece za odgojne skupine utvrđene ovim
Standardom.

VIII. MJERILA ZA BROJ ODGOJITELJA, STRUČNIH SURADNIKA I OSTALIH RADNIKA U
DJEČJEM VRTIĆU

Članak 25.

(1) Broj potrebnih radnika u dječjem vrtiću utvrđuje se ovisno o broju
odgojno-obrazovnih skupina, trajanju i vrsti programa te uvjetima rada u skladu
s ovim Standardom.
(2) Odgojitelji, stručni suradnici i ravnatelji imaju obvezu trajnoga
profesionalnog usavršavanja sukladno planu i programu koji donosi ministar
nadležan za obrazovanje.

*Odgojitelji*
Članak 26.

(1) U dječjem vrtiću neposredne zadaće odgoja i naobrazbe predškolske djece od
navršenih šest mjeseci do polaska u osnovnu školu provode odgojitelji.
(2) Odgojitelj je stručno osposobljena osoba koja provodi odgojno-obrazovni
program rada s djecom predškolske dobi i stručno promišlja odgojno-obrazovni
proces u svojoj odgojno-obrazovnoj skupini. On pravodobno planira, programira i
vrednuje odgojno-obrazovni rad u dogovorenim razdobljima. Prikuplja, izrađuje i
održava sredstva za rad s djecom te vodi brigu o estetskom i funkcionalnom
uređenju prostora za izvođenje različitih aktivnosti. Radi na zadovoljenju
svakidašnjih potreba djece i njihovih razvojnih zadaća te potiče razvoj svakoga
djeteta prema njegovim sposobnostima. Vodi dokumentaciju o djeci i radu te
zadovoljava stručne zahtjeve u organizaciji i unapređenju odgojno-obrazovnog
procesa. Surađuje s roditeljima, stručnjacima i stručnim timom u dječjem vrtiću
kao i s ostalim sudionicima u odgoju i naobrazbi djece predškolske dobi u
lokalnoj zajednici. Odgovoran je za provedbu programa rada s djecom kao i za
opremu i didaktička sredstva kojima se koristi u radu.
(3) Predškolske programe za djecu s teškoćama u dječjim vrtićima i u posebnim
ustanovama ostvaruju odgojitelji i stručnjaci edukacijsko-rehabilitacijskog
profila raznih usmjerenja u suradnji s drugim članovima stručnog tima.
(4) Posebne programe u dječjem vrtiću mogu provoditi odgojitelji i
odgojno-obrazovni radnici odgovarajuće struke koji ispunjavaju uvjete za rad u
osnovnoj školi.

Članak 27.

S djecom jaslične dobi od šest mjeseci do navršene prve godine života u
10-satnom programu rade najmanje tri odgojitelja s petero djece.

Članak 28.

(1) Broj odgojitelja po odgojno-obrazovnoj skupini s obzirom na trajanje
programa tijekom dana je za:
– 3 sata – jedan odgojitelj s polovicom radnog vremena,
– 4 do 6 sati – jedan odgojitelj s punim radnim vremenom,
– 7 do 10 sati – dva odgojitelja s punim radnim vremenom.
(2) Ako je u odgojno-obrazovnu skupinu uključeno dijete s težim teškoćama, prema
procjeni stručnog tima može raditi još jedan odgojitelj ili stručnjak
edukacijsko-rehabilitacijskog profila.
(3) Broj radnika po odgojno-obrazovnoj skupini s posebnim programom za djecu s
teškoćama prema trajanju programa je:
– 4 do 6 sati – jedan stručnjak edukacijsko-rehabilitacijskog profila s punim
radnim vremenom i pomoćni radnik za njegu, skrb i pratnju s polovicom radnog
vremena,
– 7 do 10 sati – jedan stručnjak edukacijsko-rehabilitacijskog profila s punim
radnim vremenom, jedan odgojitelj s punim radnim vremenom, jedan pomoćni radnik
za njegu, skrb i pratnju s punim radnim vremenom.

Članak 29.

(1) Odgojitelji su obvezni u neposrednom odgojno-obrazovnom radu s djetetom i
skupinom djece provesti 27,5 radnih sati tjedno, a ostale poslove u sklopu
satnice do punoga radnog vremena.
(2) Ostali poslovi odgojitelja obuhvaćaju planiranje, programiranje i
vrednovanje rada, pripremu prostora i poticaja, suradnju i savjetodavni rad s
roditeljima i ostalima te poslove stručnog usavršavanja.
(3) Stručnjaci edukacijsko-rehabilitacijskog profila u posebnim odgojnim
skupinama obvezni su u neposrednom odgojno-obrazovnom radu s djetetom i skupinom
djece provesti ukupno 27,5 radnih sati tjedno, a ostale poslove u sklopu satnice
do punoga radnog vremena.
(4) Ostali poslovi stručnjaka edukacijsko-rehabilitacijskog profila obuhvaćaju
planiranje, programiranje i vrednovanje rada, pripremu prostora i poticaja,
suradnju s roditeljima i ostalima te poslove stručnog usavršavanja.
(5) Pomoćni radnici za njegu, skrb i pratnju obvezni su provesti punu tjednu
satnicu svoga radnog vremena u radu s djecom.
(6) Ako je iskazana opravdana potreba za radom dječjeg vrtića s programom duljim
od 10 sati dnevno, može se povećati broj odgojitelja prema potrebi programa uz
suglasnost osnivača.
(7) Ovisno o potrebama djece i roditelja te potrebi programa, ustanova može uz
suglasnost osnivača imati i veći broj odgojitelja u skupini od broja utvrđenog
ovim Standardom.

*Stručni suradnici*
Članak 30.

(1) Stručni suradnici u dječjem vrtiću jesu pedagog, psiholog i stručnjak
edukacijsko-rehabilitacijskog profila.
(2) Pedagog prati realizaciju odgojno-obrazovnog rada, stručno pridonosi
maksimalnoj efikasnosti odgojno-obrazovnih ciljeva te unapređuje cjeloviti
odgojno-obrazovni proces; predlaže inovacije, suvremene metode i oblike rada;
predlaže, sudjeluje i pomaže odgojiteljima u ostvarivanju programa stručnog
usavršavanja i njihova cjeloživotnog obrazovanja; ostvaruje suradnju s
roditeljima i pomaže im u odgoju i obrazovanju djece te rješavanju
odgojno-obrazovnih problema; surađuje s drugim odgojno-obrazovnim čimbenicima;
pridonosi razvoju timskoga rada u dječjem vrtiću; javno predstavlja
odgojno-obrazovni rad dječjeg vrtića.
(3) Psiholog prati psihofizički razvoj i napredovanje pojedinačnog djeteta,
postavlja razvojne zadaće i skrbi se o psihičkom zdravlju djece. Svojim
djelovanjem pridonosi razvoju timskog rada u dječjem vrtiću i sudjeluje u
stvaranju temeljnih uvjeta za ostvarivanje dječjih prava. Posebno je važna uloga
psihologa u prepoznavanju djece s posebnim odgojno-obrazovnim potrebama (djece s
teškoćama i darovite djece) i promišljanju razvojnih zadaća za njihovo
napredovanje prema sposobnostima. Radi i s djecom s posebnim odgojno-obrazovnim
potrebama i njihovim roditeljima na emocionalno-psihološkome snaženju obitelji
za kvalitetniju pomoć u odrastanju djeteta. Surađuje i sudjeluje u programima
stalnog usavršavanja odgojitelja, s roditeljima i lokalnom zajednicom te
unapređuje cjelokupan rad u dječjem vrtiću. Povezuje se sa zdravstvenim
ustanovama i ustanovama socijalne skrbi, koristi se supervizijskom pomoći i
sudjeluje u istraživanjima u dječjem vrtiću te javno prezentira rezultate.
(4) Stručnjaci edukacijsko-rehabilitacijskog profila rade na prepoznavanju,
ublažavanju i otklanjanju teškoća djece. Utvrđuju specifične potrebe djece s
teškoćama i o njima informiraju odgojitelje, ostale suradnike i roditelje.
Stvaraju uvjete za uključivanje djece u posebne i redovite programe dječjeg
vrtića. U suradnji s odgojiteljima, stručnim timom (i roditeljima) utvrđuju
najprimjerenije metode rada za svako pojedino dijete te ih primjenjuju u svome
radu. Surađuju sa zdravstvenim ustanovama i ustanovama socijalne skrbi te drugim
čimbenicima u prevenciji razvojnih poremećaja u djece. Prate, proučavaju i
provjeravaju u praksi znanstvene i teorijske spoznaje s područja
edukacijsko-rehabilitacijskih znanosti. Unapređuju vlastiti rad i cjelokupan
proces uključivanja djece s teškoćama u zajednicu.

Članak 31.

(1) Broj stručnih suradnika s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina ili
ukupan broj djece jest sljedeći:
– za 10 odgojno-obrazovnih skupina ili 200 djece, jedan stručni suradnik s punim
radnim vremenom,
– za 11 do 20 odgojno-obrazovnih skupina ili do 400 djece, dva stručna suradnika
(različitih profila) s punim radnim vremenom,
– za 21 do 30 odgojno-obrazovnih skupina ili do 600 djece, tri stručna suradnika
(različitih profila) s punim radnim vremenom.
(2) Ako su u dječjem vrtiću ustrojene odgojno-obrazovne skupine s posebnim
programom za djecu s teškoćama ili programi za darovitu djecu, broj stručnih
suradnika povećava se za 0,10 radnoga vremena po odgojno-obrazovnoj skupini
tjedno.
(3) Broj stručnih suradnika može se povećati s obzirom na posebne potrebe djece,
dislociranost objekata i različitost programa koji se provode u vrtiću.
(4) Profil stručnog suradnika odabire vrtić na osnovi potreba djece i programa
koje provodi. U odabiru stručnih suradnika potrebno je poštovati zahtjev
multidisciplinarnosti tima stručnih suradnika (pedagog, psiholog i stručnjaci
edukacijsko-rehabilitacijskog profila).
(5) U posebnoj ustanovi rade pedagog, psiholog i stručnjaci
edukacijsko-rehabilitacijskog profila kao stručni suradnici:
– za 5 odgojno-obrazovnih skupina ili 25 djece, jedan stručni suradnik s punim
radnim vremenom,
– za 5 do 10 odgojno-obrazovnih skupina ili do 50 djece, jedan stručni suradnik
s punim radnim vremenom i stručni suradnik s polovicom radnog vremena,
– za 11 do 15 odgojno-obrazovnih skupina ili do 75 djece, dva stručna suradnika
s punim radnim vremenom,
– za 16 do 20 odgojno-obrazovnih skupina ili do 100 djece, tri stručna suradnika
s punim radnim vremenom.
(6) Dječji vrtići koji imaju do 5 odgojno-obrazovnih skupina moraju imati
najmanje 0,10 radnog vremena stručnog suradnika po odgojno-obrazovnoj skupini
tjedno.
(7) Iznimno, ovisno o potrebama djece i roditelja te potrebi programa, ustanova
može uz suglasnost osnivača imati i veći broj stručnih suradnika od broja
utvrđenoga ovim Standardom.
(8) Ako na području jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave postoji
veći broj manjih dječjih vrtića, tada poslove stručnih suradnika može provoditi
jedan tim stručnjaka za to područje (pedagog, psiholog i stručnjaci
edukacijsko-rehabilitacijskog profila) te viša medicinska sestra.

Članak 32.

(1) Stručni suradnici obvezni su u neposrednome pedagoškom radu s djecom,
odgojiteljima i roditeljima provoditi 25 radnih sati tjedno, a ostale poslove u
sklopu satnice do punoga radnog vremena.
(2) Poslovi iz stavka 1. ovoga članka koji se obavljaju u neposrednome
pedagoškom radu i drugi odgovarajući poslovi obavljaju se u sklopu 7-satnoga
radnog vremena, a ostatak se odnosi na poslove vezane uz suradnju s drugim
ustanovama, poslove stručnoga usavršavanja, planiranja, pripreme za rad i druge
poslove.

*Viša medicinska sestra*
Članak 33.

Zdravstvena voditeljica u dječjem vrtiću jest viša medicinska sestra koja radi
na osiguravanju i unapređenju zaštite zdravlja djece i u timu sa stručnim
suradnicima, ravnateljem, odgojiteljima, roditeljima i ostalim čimbenicima
sudjeluje u ostvarivanju tih zadataka.

Članak 34.

(1) Broj viših medicinskih sestara s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina
ili ukupni broj djece jest sljedeći:
– do 20 odgojno-obrazovnih skupina ili do 400 djece – jedna viša medicinska
sestra s punim radnim vremenom, odnosno najmanje s radom 2 sata tjedno po svakoj
odgojno-obrazovnoj skupini.
– više od 20 odgojno-obrazovnih skupina – potreba za radom više medicinske
sestre povećava se za 2 sata tjedno po svakoj odgojno-obrazovnoj skupini.
(2) Ako su u dječjem vrtiću ustrojene odgojno-obrazovne skupine s posebnim
programom za djecu s teškoćama, tada je za jednu odgojno-obrazovnu skupinu s
posebnim programom potreba za radom više medicinske sestre.
(3) U posebnoj ustanovi radi viša medicinska sestra 8 sati po odgojno-obrazovnoj
skupini tjedno.

Članak 35.

Više medicinske sestre poslove neposrednoga zdravstveno-odgojnog rada s djecom,
odgojiteljima i ostalim radnicima u dječjem vrtiću obavljaju u sklopu 7-satnoga
radnog vremena, a ostatak se odnosi na poslove vezane uz suradnju s drugim
ustanovama, poslove stručnog usavršavanja, planiranja, pripreme za rad i druge
poslove.

Članak 36.

Stručni radnici u dječjem vrtiću koji provode programe za djecu s teškoćama i u
posebnim ustanovama jesu:
– edukator-rehabilitator za svu djecu s teškoćama (individualni rad – 25 minuta
neposrednog rada s djetetom u jednome danu),
– logopedi za djecu koja iskazuju potrebu (individualni rad – 25 minuta
neposrednog rada s djetetom u jednom danu),
– ritmičari za djecu s oštećenjem sluha, govora, s autizmom te značajno sniženim
intelektualnim sposobnostima (individualni rad –
15 minuta neposrednog rada s djetetom u jednom danu),
– muzikoterapeuti za djecu s oštećenjem vida, sluha, s autizmom i djecu sa
sniženim intelektualnim sposobnostima (individualni rad – 15 minuta neposrednog
rada s djetetom u jednom danu),
– fizioterapeuti za djecu s motoričkim oštećenjem, oštećenjem sluha i oštećenjem
govora (individualni rad – 25 minuta neposrednog rada s djetetom u jednom danu),
– fonetičari za djecu s oštećenjem sluha i oštećenjem govora (individualni rad –
25 minuta neposrednoga rada s djetetom u jednom danu).

*Ostali radnici u dječjem vrtiću*
Članak 37.

(1) Dječji vrtić koji ima 17 do 20 odgojno-obrazovnih skupina ili 340 do 400
djece ima tajnika, voditelja računovodstva i administrativno-računovodstvenog
radnika zaposlenog s punim radnim vremenom.
(2) Manji dječji vrtići zaposlit će radnike iz stavka 1. ovoga članka sukladno
svojim potrebama uz suglasnost osnivača.

Članak 38.

Najmanji broj radnika koji rade na poslovima prehrane, održavanja čistoće
objekata, pranja, glačanja i šivanja te nabave, grijanja i održavanja prostora u
cjelodnevnom programu jest sljedeći:
1. Broj radnika koji rade na poslovima prehrane:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Broj djece | KV kuharica | PKV pomoćna kuharica | UKUPNO |
| 80 | 1 | 0,5 | 1,5 |
| 120 | 1 | 1 | 2 |
| 160 | 1 | 1,5 | 2,5 |
| 200 | 1 | 1,5 | 2,5 |
| 240 | 2 | 1,5 | 3,5 |
| 280 | 2 | 2 | 4 |
| 320 | 2 | 2,5 | 4,5 |
| 360 | 2 | 2,5 | 4,5 |
| 400 | 2,5 | 2,5 | 5 |

2. Na održavanju čistoće prostorija za boravak djece, sanitarija i ostalih
pratećih prostorija (predsoblje, garderobe, uredi, terase), vanjskih površina i
igrališta čija je ukupna površina 300 m2, raspremanju i spremanju ležaljki i
dezinfekciji igračaka radi jedna spremačica u punome radnom vremenu.
3. Ako dječji vrtić ima 3.000 m2 vanjskog prostora, na održavanju i uređivanju
toga prostora radi jedan radnik s punim radnim vremenom.
4. U dječjem vrtiću koji ima 400 djece, na poslovima pranja, glačanja i šivanja
radi jedan radnik s punim radnim vremenom, ukoliko to nije povjereno
odgovarajućem servisu.
5. U dječjem vrtiću koji ima 400 djece, na poslovima nabave, prijevoza hrane,
grijanja i održavanja prostora (popravci) rade dva radnika s punim radnim
vremenom. Ako dječji vrtić ima više objekata, potrebno je zaposliti jednoga
radnika s punim radnim vremenom u svakom objektu s vlastitom kotlovnicom.

Članak 39.

(1) U posebnim ustanovama koje rade samo s djecom s teškoćama predškolske dobi
broj ostalih radnika isti je kao i u redovitim dječjim vrtićima.
(2) U posebnim ustanovama koje osim osnovnoškolskog obrazovanja djece s
teškoćama provode i programe rada s djecom predškolske dobi, broj ostalih
radnika isti je kao u osnovnoj školi.

IX. MJERE ZDRAVSTVENE ZAŠTITE I PREHRANE DJECE U DJEČJEM VRTIĆU

Članak 40.

(1) Mjere zdravstvene zaštite djece predškolske dobi obuhvaćaju potrebne
preduvjete za osiguravanje pravilnog rasta i razvoja predškolske djece u dječjem
vrtiću.
(2) Za ostvarivanje mjera iz stavka 1. ovoga članka, potrebno je u vrtiću
osigurati:
– sustavno praćenje rasta i razvoja djece i stanja uhranjenosti,
– poduzimanje preventivnih mjera za smanjenje zaraznih bolesti i prevencije
ozljeda,
– provođenje organizacijskih oblika rada iz tjelesnog i zdravstvenoga
odgojno-obrazovnog područja (program kretanja). Za ove djelatnosti potrebno je
osigurati 1/4 vremena boravka djeteta u vrtiću.
(3) Prehrana djece u vrtiću utvrđuje se propisom koji donosi ministar nadležan
za zdravstvo uz suglasnost ministra nadležnog za obrazovanje.
(4) O primjeni propisa o prehrani, vrsti i sastavu obroka i planiranju prehrane
u dječjem vrtiću brine se viša medicinska sestra.
(5) Za vrijeme 10-satnog boravka djeteta u vrtiću potrebno je osigurati 2/3
energetskih potreba, a doručak mora sadržavati mliječni obrok ili odgovarajuću
zamjenu.
(6) Higijensko-sanitarne uvjete prehrane nadzire sanitarna inspekcija ureda
državne uprave u županijama, odnosno Gradu Zagrebu, dok stanje uhranjenosti
djece nadzire nadležni dom zdravlja.
(7) U dječjem vrtiću koji ostvaruje redovite i posebne programe, s obzirom na
trajanje programa, djeci se svakog dana osigurava sljedeći broj obroka:
– za 3-satni program                              1 obrok,
– za 4-satni, 5-satni i 6-satni program     2 obroka,
– za 7-satni i 8-satni program                 3 obroka,
– za 9-satni i 10-satni program               4 obroka.
(8) Prehrana djece u dječjim vrtićima planira se i provodi prema preporučenim
količinama energije za jedan dan i prehrambenih tvari za djecu predškolske dobi.
Voće i pitka voda moraju biti dostupni djetetu u prostorima dnevnog boravka u
dječjem vrtiću tijekom provedbe cijeloga dnevnog programa.

X. MJERILA ZA FINANCIRANJE PROGRAMA DJEČJIH VRTIĆA

Članak 41.

Troškove smještaja djece u dječjim vrtićima snose osnivači ustanove i roditelji
djece koja polaze vrtić u skladu sa zakonom.

Članak 42.

Cijena smještaja djeteta u dječji vrtić obuhvaća sljedeće vrste troškova:
a) Izdatke za radnike, i to:
– bruto plaće,
– naknade i materijalna prava radnika.
b) Prehranu djece.
c) Uvjete boravka djece, i to:
– materijalni izdaci,
– energija i komunalije,
– tekuće održavanje objekta i opreme,
– prijevoz djece.
d) Nabavu namještaja i opreme.
e) Nabavu sitnog materijala.

XI. MATERIJALNI I FINANCIJSKI UVJETI RADA

*Dječji vrtić – prostorni i tehnički uvjeti*
Članak 43.

(1) Zgrade dječjih vrtića grade se i opremaju prema ovome Standardu, normativima
za izgradnju i opremanje prostora dječjih vrtića te zakonima, podzakonskim i
tehničkim propisima u građenju i drugim područjima važnima za rad i boravak u
prostorima dječjeg vrtića.
(2) Optimalni kapacitet zgrade dječjeg vrtića je 200 djece.
(3) Maksimalni kapacitet dječjeg vrtića s podružnicama je 600 djece.
(4) Kapacitet zgrade dječjeg vrtića proizlazi iz broja predškolske djece u
sklopu predviđenoga gravitacijskog područja, odnosno planiranog obuhvata djece u
dječje vrtiće. Udaljenost dječjeg vrtića od mjesta stanovanja u pravilu je
najviše 1.000 m.
(5) Zgrada dječjeg vrtića treba osigurati pedagoško-estetsku poticajnu sredinu
za odgoj i naobrazbu predškolske djece od navršenih šest mjeseci života do
polaska u školu (jaslična i vrtićna dob), te zadovoljiti sve higijensko-tehničke
zahtjeve i osnovna ekološka i estetska mjerila.
(6) Površina potrebnog zemljišta za izgradnju zgrade dječjeg vrtića i formiranje
prilaznih putova, igrališta, slobodnih površina, gospodarskoga dvorišta i
parkirališta treba biti najmanje 30 m2 po djetetu, a ako se zemljište dječjeg
vrtića nalazi uz postojeće slobodne zelene površine, najmanje 15 m2 po djetetu.

*Prostori dječjeg vrtića*
Članak 44.

(1) Prostori za boravak djece jesu:
1. Jedinica za djecu jaslične dobi (šest do 36 mjeseci života), koja obuhvaća:
– garderobu,
– trijažu,
– prostor za njegu djece sa sanitarnim uređajima,
– sobu dnevnoga boravka,
– terasu (djelomično natkrivenu).
2. Jedinica za djecu vrtićne dobi (od navršene tri do sedam godina života), koja
obuhvaća:
– garderobu,
– prostor sanitarnih uređaja,
– sobu dnevnoga boravka,
– terasu (djelomično natkrivenu).
(2) Višenamjenski prostori jesu:
– dvorana,
– spremište za rekvizite,
– spremište za didaktička sredstva.
(3) Prostori za odgojno-obrazovne, zdravstvene i ostale radnike jesu:
– soba za odgojitelje,
– soba za zdravstvenu voditeljicu s prostorom za izolaciju bolesnoga djeteta,
– sobe za pedagoga, psihologa, stručnjaka edukacijsko-rehabilitacijskog profila,
– soba za ravnatelja,
– soba za tajnika,
– soba za računovodstvo,
– garderobe odgojitelja,
– spremište – arhiva.
(4) Gospodarski prostori jesu:
1. Kuhinjski pogon, a koji obuhvaća:
– kuhinju (središnja u samostalnome i matičnom vrtiću, distribucijska u
područnome vrtiću),
– spremište,
– garderobu sa sanitarijama za osoblje u kuhinji.
2. Servis za obradu rublja, koji obuhvaća:
– praonicu i glačaonicu,
– sabirnicu prljavog rublja,
– spremište čistog rublja.
3. Energetsko-tehnički blok koji obuhvaća:
– kotlovnicu za centralno grijanje,
– radionicu za domara,
– garderobu sa sanitarijama za tehničko osoblje,
– opće gospodarsko spremište,
– garderobe sa sanitarijama za spremačice,
– prostor za odlaganje smeća,
– garažu (u matičnom vrtiću).
(5) Ostali prostori jesu:
1. Ulazni prostor koji obuhvaća:
– trijem,
– vjetrobran,
– ulazni prostor.
2. Komunikacije koje obuhvaćaju:
– hodnike,
– stubišta.
3. Sanitarije koje obuhvaćaju:
– sanitarije za odgojno-obrazovne, zdravstvene i ostale radnike,
– sanitarije za roditelje i posjetitelje.
(6) Vanjski prostori jesu:
1. Opći prostori koji obuhvaćaju:
– prilazne putove (pješačke i kolne),
– parkiralište,
– gospodarsko dvorište.
2. Igrališta koja obuhvaćaju:
– igrališta za djecu jaslične dobi,
– igrališta za djecu vrtićne dobi,
– prostore za poligon – vožnju,
– slobodne površine,
– spremište za vanjska igrališta,
– sanitarni čvor pristupačan s igrališta.

*Mjerila za prostore u dječjem vrtiću*
Članak 45.

(1) Dnevni boravak u jedinici za djecu jaslične dobi treba osigurati uvjete za
razvijanje različitih individualnih i skupnih aktivnosti djece, slobodno
kretanje, objedovanje i spavanje.
(2) Soba dnevnog boravka treba imati površinu od 5 m2 po djetetu i prosječnu
visinu 300 cm.
(3) U postojećim vrtićima prostorni uvjeti postižu se prilagođavanjem broja
djece koja istodobno borave u sobi dnevnog boravka.

Članak 46.

(1) Dnevni boravak u jedinici za djecu vrtićne dobi namijenjen je provođenju
odgojno-obrazovnog rada s djecom, igri, raznolikim aktivnostima, objedovanju i
spavanju – odmoru.
(2) Prostor dnevnog boravka treba imati površinu od 3 m2 po djetetu i prosječnu
visinu 300 cm.
(3) U postojećim vrtićima prostorni uvjeti postižu se prilagođavanjem broja
djece koja istodobno borave u sobi dnevnog boravka.
(4) Višenamjenska dvorana namijenjena je za razne skupne aktivnosti koje traže
veći prostor, a u kojima sudjeluje jedna ili više skupina djece. Tu se
organiziraju razni oblici tjelesne i zdravstvene kulture, stvaralačke igre i
priredbe.
(5) Prostori za odgojno-obrazovne, zdravstvene i ostale radnike dimenzioniraju
se i opremaju prema broju radnika odnosno vrsti dječjeg vrtića.
(6) Gospodarski prostori dimenzioniraju se i opremaju prema vrsti i kapacitetu
dječjeg vrtića, načinu opskrbe te osiguranju energetskih potreba.

Članak 47.

(1) Mjerila za ostale prostore u dječjem vrtiću utvrđuju se ovim člankom.
(2) Ukupna širina vanjskih ulaznih vrata dimenzionira se prema broju djece.
(3) Najmanja širina jednokrilnih ulaznih vrata mora biti 110 cm, a dvokrilnih
180 cm i moraju se otvarati prema van.
(4) Dubina vjetrobrana mora biti najmanje 240 cm.
(5) Hodnici se dimenzioniraju prema broju djece, odnosno broju soba dnevnog
boravka.
(6) Najmanja širina hodnika namijenjenih djeci mora biti 180 cm.
(7) Širina stubišnoga kraka mora biti najmanje 120 cm za dvije sobe dnevnog
boravka. Za sljedeće dvije sobe dnevnog boravka širina kraka mora se povećavati
za 30 cm. Visina stube ne smije biti veća od 15 cm, a širina gazišta mora biti
najmanje 33 cm.

Članak 48.

Vanjski prostori namijenjeni djeci moraju biti ograđeni i sigurni za djecu te
sadržavati zelene površine, osunčane i hladovite prostore za igru. Igrališta
moraju imati površinu najmanje 15 m2 po djetetu i biti odgovarajuće opremljena
spravama primjerenim dobi djece, pitkom vodom i vodom za igru.

*Higijensko-tehnički zahtjevi za prostore u dječjem vrtiću*
Članak 49.

(1) Za stvaranje primjerenih uvjeta rada u dječjem vrtiću potrebno je
zadovoljiti higijensko-tehničke zahtjeve koji se odnose na: osvijetljenost,
sunčevu svjetlost, prozračivanje, toplinsku zaštitu, zaštitu od buke i akustiku,
grijanje i hlađenje, opskrbu vodom, odvodnju otpadnih voda, električne
instalacije, zaštitu od požara i zaštitu od provale.
(2) Prirodna osvijetljenost prostorija značajan je čimbenik radnih uvjeta u
dječjem vrtiću te je nužno osigurati primjerenu kvalitetu i jačinu
osvijetljenosti.
(3) Kvaliteta prirodnog svjetla u sobi dnevnoga boravka određuje se
orijentacijom sobe dnevnoga boravka i tehničkim sredstvima za raspršenje
dnevnoga svjetla.
(4) Zaštita od izravnog prodiranja sunčevih zraka, kojom se sprječava pretjerano
zagrijavanje, mora biti takva da ne smanjuje stvarnu površinu prozora. U sobama
dnevnog boravka treba osigurati mogućnost zamračenja.
(5) Sobe dnevnoga boravka moraju imati optimalno osvjetljenje sunčevom
svjetlosti zbog baktericidnoga djelovanja, a mora se osigurati i zamračenje.
(6) Zaštita od izravnoga prodiranja sunčevih zraka, kojom se sprječava
pretjerano zagrijavanje, mora biti takva da ne smanjuje stvarnu površinu
prozora.
(7) Svi prostori za rad i boravak trebaju se prirodno prozračivati. U sobama
dnevnog boravka treba osigurati tri izmjene zraka na sat uz najveću brzinu
strujanja zraka od 0,2 m/s. U sanitarnim prostorijama za djecu, u garderobama,
kuhinji i praonici treba osigurati i dodatno mehaničko provjetravanje.
(8) U prostorijama za boravak djece preporuča se osigurati i relativnu vlagu u
zraku od 40 do 60%.
(9) Toplinska zaštita, zaštita od buke i akustika zidnih i stropnih konstrukcija
vrtića, posebno u sobi dnevnoga boravka, moraju biti prema važećim propisima i
standardima. Zaštita od buke i akustika trebaju omogućavati dobru slušnost i
razgovijetnost pri govoru, kao i optimalnu jeku pri slušanju glazbe.
(10) Za grijanje i hlađenje prostora i pripremu tople vode mogu se koristiti sve
vrste centralnoga sustava.
(11) U svim prostorima za rad i boravak zrak mora biti ravnomjerno zagrijavan i
to:
– u svim prostorijama za boravak djece 20 – 22°C,
– u hodnicima i višenamjenskoj dvorani 18°C.
(12) U razdoblju visokih vanjskih temperatura u dnevnom boravku treba osigurati
optimalnu temperaturu, 5°C nižu od vanjske.
(13) Opskrba vodom ostvaruje se instalacijom vodovodne mreže sa zdravstveno
ispravnom vodom za piće. Sve armature instalacija koje služe za pranje moraju
biti opremljene toplom i hladnom vodom s automatskom baterijom koja osigurava
temperaturu vode od 35oC.
(14) Otpadne vode odvode se kućnom kanalizacijom koja se priključuje na
komunalnu kanalizaciju ili na drugi način, prema važećim propisima i
standardima.
(15) Električna instalacija mora biti zaštićena i osigurana. Treba predvidjeti
instalacije za televizijski i internetski priključak.
(16) Zaštita od požara provodi se uporabom odgovarajućih građevnih materijala,
definiranjem evakuacijskih putova i izlaza te protupožarnom opremom i
signalizacijom. Zaštita od provale provodi se uporabom alarma i videonadzora.

XII. OSNOVNA OPREMA, DIDAKTIČKA SREDSTVA I DRUGA POMAGALA POTREBNA ZA PROVEDBU
REDOVITIH I POSEBNIH PROGRAMA

*Mjerila za opremu dječjeg vrtića*
Članak 50.

(1) Oprema prostora mora odgovarati namjeni prostora. Oprema dnevnih boravaka
omogućuje realizaciju odgojno-obrazovnog rada s djecom, blagovanje i spavanje –
odmor.
(2) Potrebno je osmisliti prostor i osigurati opremu prilagođenu dječjim
razvojnim potrebama za čitanje slikovnica, glazbene i likovne aktivnosti,
istraživačke aktivnosti, za dramsko-obiteljske igre, igre kockama i
manipulativne igre i slično.
(3) Oprema i namještaj dječjih vrtića moraju biti funkcionalni, prenosivi,
stabilni, od kvalitetnog materijala, po mogućnosti prirodnog, lakog za
održavanje, postojanih boja, estetskog izgleda i primjerenog dječjoj dobi.

*Mjerila za didaktička sredstva i druga pomagala potrebna za provedbu redovitih i
posebnih programa*
Članak 51.

(1) Didaktička sredstva i pomagala moraju zadovoljiti sve zadaće koje se
ostvaruju u dječjem vrtiću. Glavna mjerila za nabavu didaktičkog materijala
jesu: razvojna primjerenost, trajnost, lakoća uporabe, privlačnost i slično.
(2) Za djecu s posebnim odgojno-obrazovnim potrebama (djecu s teškoćama,
darovitu djecu te djecu sa zdravstvenim potrebama) u posebnim programima
osigurava se odgovarajuća oprema.
(3) Za djecu uključenu u posebne programe osigurava se, osim osnovne opreme za
redovite programe, i odgovarajuća dodatna oprema, didaktička sredstva i druga
pomagala prema zahtjevu programa.

XIII. SUSTAV KVALITETE PREDŠKOLSKOG ODGOJA I NAOBRAZBE

Članak 52.

(1) Predškolske ustanove i ustanove u kojima se provodi predškolski odgoj i
naobrazba dužne su pratiti kvalitetu rada sukladno podzakonskim aktom.
(2) Vanjsko vrednovanje provodi nadležno ministarstvo i osnivač.
(3) Predškolske ustanove provode samovrednovanje.

XIV. ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 53.

Sredstva za ostvarivanje ovoga Standarda osigurava osnivač dječjeg vrtića, a iz
državnog proračuna osiguravaju se sredstva za sufinanciranje programa javnih
potreba u predškolskom odgoju i naobrazbi.

Članak 54.

(1) Dječji vrtići dužni su uskladiti svoju djelatnost s odredbama ovoga
Standarda u roku od pet godina od dana njegova stupanja na snagu.
(2) Dječji vrtići koji na dan stupanja na snagu ovog Standarda obavljaju svoju
djelatnost u sklopu građevina stambeno-poslovne namjene i imaju rješenje o
ispunjavanju uvjeta za obavljanje predškolske djelatnosti u takvim građevinama
mogu nastaviti radom u tim prostorima.

Članak 55.

(1) Standard će se provoditi postupno.
(2) Akcijskim planom mjera za tekuću godinu Vlada Republike Hrvatske jednom
godišnje utvrđuje dinamiku provedbe ovog Standarda prema raspoloživim
sredstvima, sukladno Koeficijentu izvodljivosti koji je u prilogu i čini
sastavni dio Standarda.
(3) Nadzor nad provedbom mjera Standarda i izrada ukupnog godišnjeg izvješća u
nadležnosti je Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa.
(4) Godišnje izvješće o provedbi Standarda nadležno ministarstvo podnosi Vladi
Republike, a Vlada Republike Hrvatske godišnje izvješće podnosi Hrvatskom
saboru.

Članak 56.

Na dan stupanja na snagu ovoga Standarda prestaje važiti:
– Odluka o elementima standarda društvene brige o djeci predškolske dobi
(»Narodne novine«, br. 29/83.) i
– Odluka o elementima standarda specifičnih potreba djece s teškoćama u razvoju
(»Narodne novine«, br. 47/87.).

Članak 57.

Sukladno ovlastima utvrđenim ovim Standardom provedbene propise donijet će
ministar nadležan za obrazovanje u roku od šest mjeseci od dana njegova stupanja
na snagu.

Članak 58.

Ovaj Standard stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«,
osim odredaba članka 22., 28., 31., 34., 37. i 38. koje stupaju na snagu na dan
proteka tri godine te odredaba članka 43., 44., 45., 46., 47., 48., 49., 50. i
51. koje stupaju na snagu na dan proteka pet godina od dana objave ovoga
Standarda u »Narodnim novinama«.

Klasa: 600-01/08-01/01
Zagreb, 16. svibnja 2008.

HRVATSKI SABOR
Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Luka Bebić**, v. r.

**PRILOG**

Koeficijent izvodljivosti Državnoga pedagoškog standarda
1) Koeficijent izvodljivosti ovoga Standarda jest oznaka postupnih rokova, do
završno 2013. godine, u kojima će se pojedini standard postići:

Ki = 0 = Svi standardi označeni koeficijentom izvodljivosti '0' stupaju na snagu odmah
nakon donošenja ovoga Standarda i normativa.

Ki = 1
= Svi standardi označeni koeficijentom izvodljivosti '1' moraju se postići u
roku od tri godine, nakon donošenja ovoga Standarda i normativa, odnosno do
kraja 2011. godine.

Ki = 2
= Svi standardi označeni koeficijentom izvodljivosti '2' moraju se postići u
roku od pet godina, nakon donošenja ovoga Standarda i normativa, odnosno do
kraja 2013. godine.

|  |  |
| --- | --- |
| KOEFICIJENTI IZVODLJIVOSTI PEDAGOŠKIH STANDARDA (obveze koje su utvrđene u tekstu Državnoga pedagoškog standarda predškolskog sustava odgoja i naobrazbe Republike Hrvatske) | Ki |
| Veličina dječjeg vrtića s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina (članak 21.) | 0 |
| Broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini (članak 22.) | 1 |
| Broj odgojitelja po odgojno-obrazovnoj skupini (članak 28.) | 1 |
| Broj stručnih suradnika s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina (članak 31.) | 1 |
| Broj viših medicinskih sestara po odgojno-obrazovnoj skupini (članak 34.) | 1 |
| Tajnik i voditelj računovosdtva u dječjem vrtiću (članak 37.) | 1 |
| Najmanji broj radnika koji rade na poslovima prehrane, održavanja čistoće objekata, pranja, glačanja i šivanja te nabave, grijanja i održavanja prostora dječjeg vrtića (članak 38.) | 1 |
| Mjere zdravstvene zaštite u dječjem vrtiću (članak 40.) | 0 |
| Cijena smještaja djeteta u dječji vrtić (članak 42.) | 0 |
| Prostori dječjeg vrtića i oprema, didaktička sredstva i druga pomagala potrebna za provedbu redovitih i posebnih programa (članak 43., 44., 45., 46., 47. i 48.) | 2 |
| Sustav kvalitete predškolskog odgoja i naobrazbe (članak 49.) |  |

2) Krajnji je rok za usklađivanje sustava predškolskog odgoja i naobrazbe s
Državnim pedagoškim standardom 2013. godina.

Ostalo, NN 63/2008-2128
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)