## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-IIIA-544/2011 od 4. svibnja 2011.

### NN 56/2011 (20.5.2011.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-IIIA-544/2011 od 4. svibnja 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1251

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić i Aldo Radolović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo A. N. iz D., kojeg zastupa S. N., odvjetnik iz Zajedničkog odvjetničkog ureda Z. Š. i S. N. u O., na sjednici održanoj 4. svibnja 2011. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, A. N., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 18.300,00 kn.

III. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: Kž-358/10 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest mjeseci, računajući od prvog idućeg dana od dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

IV. Naknada iz točke II. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelj je 28. siječnja 2011. podnio ustavnu tužbu radi duljine kaznenog postupka, koji se vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud), smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, na temelju navoda ustavne tužbe, uvida u spis Županijskog suda u Vukovaru broj: K-37/07, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

Županijsko državno odvjetništvo u Vukovaru podnijelo je 13. srpnja 2000. istražni zahtjev protiv podnositelja.

Dana 22. ožujka 2001. istražna sutkinja Županijskog suda u Vukovaru ispitala je podnositelja i svjedoka nakon čega je donijeto rješenje o provođenju istrage.

Županijsko državno odvjetništvo u Vukovaru podiglo je optužnicu broj: DO-K-28/00 od 23. svibnja 2001.

Podnositelj je 14. lipnja 2001. podnio prigovor protiv optužnice.

Rješenjem od 19. lipnja 2001. odbijen je prigovor podnositelja.

Rješenjem od 23. kolovoza 2001. Županijski sud u Vukovaru oglasio se stvarno nenadležnim i spis ustupio Općinskom sudu u Vukovaru.

Rješenjem od 15. listopada 2002. Općinski sud u Vukovaru oglasio se stvarno nenadležnim i spis ustupio Županijskom sudu u Vukovaru.

Rješenjem od 1. srpnja 2003. Općinski sud u Vukovaru oglasio se stvarno nadležnim za postupanje.

Prvo ročište održano je 23. rujna 2004.

Nalozima suda od 23. rujna 2004. određeno je provođenje psihijatrijskog vještačenja svjedoka i podnositelja.

Nalaz i mišljenje vještaka dostavljeno je sudu 25. listopada 2004.

Ročišta su održana 2. ožujka 2006., 23. ožujka 2006., 26. travnja 2006. te 6. lipnja 2006.

Nalozima od 6. lipnja 2006. sud je odredio provođenje psihijatrijskog vještačenja.

Nalaz i mišljenje vještaka dostavljeni su sudu 17. srpnja 2006.

Centar za socijalnu skrb u Županji na zahtjev suda dostavio je 21. srpnja 2006. tražene podatke o oštećenici.

Nalogom od 4. listopada 2006. određeno je provođenje psihijatrijskog vještačenja svjedoka.

Nalaz i mišljenje vještaka dostavljeno je sudu 17. listopada 2006.

Ročište je održano 4. prosinca 2006. te je donijeta prvostupanjska presuda.

Općinskog državno odvjetništvo u Vukovaru podnijelo je 10. siječnja 2007. žalbu protiv prvostupanjske presude.

Rješenjem Županijskog suda u Vukovaru od 26. ožujka 2007. ukinuta je presuda po službenoj dužnosti zbog nenadležnosti Općinskog suda u Vukovaru.

Rješenjem od 13. travnja 2007. Općinski sud u Vukovaru oglasio se stvarno nenadležnim i predmet ustupio Županijskom sudu u Vukovaru.

Rješenjem od 21. svibnja 2007. Županijski sud u Vukovaru odbio je žalbu podnositelja kao neosnovanu.

Predsjednik vijeća Županijskog suda u Vukovaru podnio je prijedlog Vrhovnom sudu Republike Hrvatske za prenošenje mjesne nadležnosti.

Rješenjem od 28. svibnja 2008. Vrhovni sud odbio je prijedlog.

Prvo ročište održano je 30. rujna 2008.

Ročišta su zatim održana 20. studenoga 2008. i 19. siječnja 2009.

Dana 20. siječnja 2009. sud je zatražio od Županijskog suda u Zagrebu ispitivanje svjedoka.

Sljedeće ročište održano je 27. veljače 2009.

Zapisnik o ispitivanju svjedoka Županijski sud u Zagrebu sastavio je 27. veljače 2009.

Ročišta su zatim održana 27. ožujka 2009. i 22. svibnja 2009.

Nalaza i mišljenje vještaka za mldb. oštećenicu dostavljeno je sudu 24. lipnja 2009.

Sljedeće ročište održano je 26. lipnja 2009.

Ročište zakazano za 8. rujna 2009. odgođeno je zbog spriječenosti predsjednika vijeća.

Ročište zakazano za 17. studenoga 2009. odgođeno je zbog bolesti vještaka.

Ročište zakazano za 14. prosinca 2009. odgođeno je zbog spriječenosti branitelja podnositelja.

Sljedeće ročište održano je 18. prosinca 2009., nakon čega je zaključena glavna rasprava.

Prvostupanjska presuda donijeta je i objavljena 23. prosinca 2009.

Županijsko državno odvjetništvo u Vukovaru 25. ožujka 2010. podnijelo je žalbu protiv prvostupanjske presude.

Podnositelj je putem branitelja 13. travnja 2010. dao odgovor na žalbu te je spis 19. travnja 2010. dostavljen Vrhovnom sudu na daljnje postupanje.

Postupak se vodi pred Vrhovnim sudom pod brojem: Kž-358/10.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavan je članak 29. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Ustavna tužba podnesena je 28. siječnja 2011., a do tog dana kazneni postupak nije bio okončan, odnosno isti se povodom žalbe još uvijek vodi pred Vrhovni sudom Republike Hrvatske. U konkretnom slučaju pravno relevantno razdoblje, koje ovaj sud razmatra, računa se od 13. srpnja 2000. kada je podnijet istražni zahtjev protiv podnositelja, a završava danom donošenja ustavnosudske odluke u ovom predmetu, a do tog dana postupak je trajao deset (10) godina, devet (9) mjeseci i dvadest i dva (22) dana.

4.2. POSTUPANJE SUDOVA

Postupak se najprije vodio pred Općinskim sudom u Vukovaru koji se oglasio stvarno nenadležnim 23. kolovoza 2001., da bi se ponovno nakon što je spis ustupljen Županijskom sudu Vukovaru, oglasio stvarno nadležnim rješenjem od 1. srpnja 2003. godine. Tijekom postupka Općinski sud u Vukovaru proveo je nekoliko vještačenja, održao šest ročišta i donio 4. prosinca 2006. presudu. Odlučujući o žalbi Županijski sud u Vukovaru po službenoj dužnosti ukinuo je prvostupanjsku presudu jer je utvrdio da se postupak vodio pred stvarno nenadležnim sudom. Postupak se zatim nastavio voditi pred Županijskim sudom u Vukovaru kao stvarno nadležnim sudom koji je 30. rujna 2008. održao prvo ročište, a nakon toga još šest ročišta. Tri ročišta odgođena su, s time da je jedno odgođeno zbog spriječenosti branitelja podnositelja. Prvostupanjska presuda donijeta je 23. prosinca 2009. te je spis 19. travnja 2010. dostavljen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na daljnje postupanje.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (OKRIVLJENIKA U KAZNENOM POSTUPKU)

Podnositelj kao okrivljenik u konkretnom postupku, prema ocjeni Ustavnog suda, doprinio je duljini postupka na način što je jedno ročište odgođeno zbog spriječenosti njegovog branitelja.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da u postupku nema elemenata koji bi upućivali na složenost postupka.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je nakon podizanja optuženice prvo ročište održano tek 23. rujna 2004., dakle nakon tri godine i četiri mjeseca. Prvostupanjska presuda donijeta je nakon više od pet godina, te je potom ukinuta po službenoj dužnosti zbog stvarne nenadležnosti Općinskog suda u Vukovaru. Nakon toga postupak se nastavio ponovno voditi pred Županijskim sudom u Vukovaru kao stvarno nadležnom sudu koji je nakon sedam održanih ročišta donio prvostupanjsku presudu. Postupak se povodom žalbe i dalje vodi pred Vrhovnim sudom. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju više od deset godina i još uvijek nije okončan. Stoga, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-544/2011

Zagreb, 4. svibnja 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 56/2011-1251