## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2519/2007 od 26. studenoga 2009.

### NN 149/2009 (15.12.2009.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2519/2007 od 26. studenoga 2009.

149 15.12.2009 Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2519/2007 od 26. studenoga 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3660

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Četvrtom vijeću za rješavanje pretpostavki za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Mato Arlović, predsjednik Vijeća, te suci Snježana Bagić i Mario Jelušić, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula M. B. d.d. Č., koju zastupaju I. P. i T. K., odvjetnici u Zajedničkom odvjetničkom uredu u Č., na sjednici održanoj 26. studenoga 2009. godine, jednoglasno je donio

RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Županijskog suda u Čakovcu broj: Gž-144/07-2 od 22. ožujka 2007. godine.

U ustavnoj tužbi navodi se da su osporenim pojedinačnim aktom podnositeljici povrijeđena ustavna prava zajamčena člankom 14. stavkom 2. i člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

3. Člankom 71. stavcima 1. i 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisano je:

(1) Vijeće, odnosno sjednica Ustavnog suda ispituje samo one povrede ustavnih prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi.

(2) Ustavna tužba neće se uzeti u razmatranje u slučaju kad se ne radi o povredi ustavnog prava.

Člankom 32. Ustavnog zakona propisano je:

Ustavni sud će rješenjem odbaciti (...) ustavnu tužbu … u drugim slučajevima kad ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

Pod »odlučivanjem o biti stvari«, u smislu članka 32. Ustavnog zakona, razumijeva se odlučivanje o ustavnopravnoj biti stvari.

4. Sukladno Ustavu i Ustavnom zakonu, Ustavni sud nije tijelo sudbene vlasti, ne provodi sudski postupak i ne odlučuje meritorno o sudskim stvarima. Ustavni sud posebno je tijelo utemeljeno Ustavom radi zaštite pojedinačnih ljudskih prava i temeljnih sloboda (ustavnih prava) u postupku pokrenutom ustavnom tužbom.

5. Ustavna tužba nije redovni ili izvanredni pravni lijek u sustavu domaćih pravnih lijekova. Ona je posebno ustavnopravno sredstvo zaštite ustavnih prava u pojedinačnim slučajevima. Stoga nije dostatno pozvati se u ustavnoj tužbi na povrede koje su rezultat navodnih nezakonitosti što ih je počinilo nadležno tijelo ili sud u sudskom postupku. Protiv takvih nezakonitosti pravnu zaštitu pružaju redovni i specijalizirani sudovi u postupcima ustrojenim u više stupnjeva sudske zaštite. One iznimno mogu biti i predmet ispitivanja pred Ustavnim sudom, ali samo ako i u mjeri u kojoj mogu povrijediti ljudska prava i temeljne slobode zaštićene Ustavom.

U ustavnoj tužbi, također, nije dostatno ponoviti razloge koji su već istaknuti u žalbenim ili revizijskim postupcima pred sudom niti je dostatno samo navesti ustavna prava koja se smatraju povrijeđenima. Ustavna tužba mora sadržavati konkretne i obrazložene razloge eventualne povrede određenog ustavnog prava.

Konačno, kad je riječ o ustavnom jamstvu jednakosti pred zakonom, vlastiti slučaj valja dovesti, kad god je to moguće, u vezu s ostalim sličnim slučajevima i obrazložiti u čemu je on ustavnopravno specifičan da bi morao biti ispitan pred Ustavnim sudom.

6. U konkretnom slučaju, presudom Općinskog suda u Čakovcu broj: P-1753/05-37 od 19. listopada 2006. platni nalog broj: Ovrv-2346/04 djelomično se održava na snazi u dijelu u kojemu je podnositeljici (tuženoj) naloženo isplatiti tužitelju na ime troškova zastupanja iznos od 27.252,97 kn s pripadajućim zakonskim zateznim kamatama, dok je platni nalog u preostalom dijelu ukinut.

Županijski sud u Čakovcu odbio je žalbu podnositeljice kao neosnovanu, utvrdivši da se na konkretni pravi odnos primjenjuju, kao mjerodavno materijalno pravo, odredbe ugovora o zastupanju, a ne ugovora o nalogu.

Podnositeljica u ustavnoj tužbi nije pokazala da Županijski sud u Čakovcu u postupanju nije poštovao odredbe Ustava o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, odnosno da je proizvoljno protumačio mjerodavne odredbe zakona ili drugih propisa. Ustavni sud, stoga, ocjenjuje da konkretan slučaj ne otvara pitanje ostvarenja ustavnih prava podnositeljice. Stoga, ne postoji ustavnopravna bit stvari o kojoj bi Ustavni sud odlučivao.

7. Sukladno navedenom, na temelju članka 32. Ustavnog zakona riješeno je kao u izreci.

8. Objava rješenja temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2519/2007

Zagreb, 26. studenoga 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
mr. sc. Mato Arlović, v. r.

Rješenje, NN 149/2009-3660