## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-169/1991. od 7. listopada 1992.

### NN 72/1992 (30.10.1992.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-169/1991. od 7. listopada 1992.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, na sjednici održanoj 7. listopada 1992.
godine, donio je

## ODLUKU

1. Odbija se ustavna tužba V. K. iz Kapele.

2. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama."

**Obrazloženje**

V. K. podnijela je ovom Sudu ustavnu tužbu protiv presude Općinskog
suda u Bjelovaru, br P-1074/87 od 3. lipnja 1988. godine, i Okružnog suda
u Bjelovaru, br. Gž-1949/88 od 15. rujna 1988. godine, te rješenja Vrhovnog
suda Hrvatske br. Rev 2836/1990 od 27. ožujka 1991. godine kojima je, kako
tvrdi tužiteljica, povrijeđeno jedno od temeljnih ustavnih prava -
pravo vlasništva, i pravo obrane u sudskom postupku. Tužiteljica, naime,
smatra da joj je nezakonito oduzeto pravo vlasništva na zemljištu, k. ć.
br. 700/2, upisanog u z. k. ul. br. 437 k. o. Kobasičari.

Uvidom u pobijane odluke i spise predmeta u kojem su donesene, Sud je
ustanovio slijedeće:

- presudom Općinskog suda u Bjelovaru br.P-1074/87 od 3. lipnja
1988, tužiteljici je naređeno da je dužna F. H. iz Starčevljana
priznati pravo vlasništva na zemljištu k ć. br. 700/2 upisanog u
z. k. ul. br. 437 k. o. Kobasičari, te da mu je, slijedom toga,
dužna izdati valjanu tabularnu ispravu za prijenos navedene nekretnine
u zemljišnim knjigama na ime i vlasništvo F. H. Iz obrazloženja presude
proizlazi da je u postupku utvrđeno da je F. H. već duže od 20
godina u neprekinutom; mirnom i savjesnom posjedu te nekretnine, pa je
tako stekao i pravo vlasništva;

- zakonitost ove presude potvrđena je presudom Okružnog suda u Bjelovaru,
br. Gž-1949/88 od 15. rujna 1988. godine, kojom je odbijena žalba V. K.
kao neosnovana;

- tužiteljica je uložila i reviziju, ali je ona pravomočnim rješenjem
Općinskog suda u Bjelovaru, br. P-1074/87 od 24. studenoga 1988.
godine, odbačena kao nedopuštena, što je potvrdio i Vrhovni sud
Republike Hrvatske svojim rješenjem br. Rev 2836/1990 od 27. ožujka 1991.
godine.

Na osnovi iznesenog, Sud je utvrdio da tužba nije osnovana. Naime, tuženim
odlukama sudova nije oduzeto, dakle nije povrijeđeno, pravo vlasništva
tužiteljice, jer ga, prema činjeničnom i pravnom stanju utvrđenom
u sudskom postupku, ona nije mogla ni steći. Prigovor tužiteljice
da činjenično stanje na tom postupku nije pravilno utvrđeno,
na kojem temelji i tvrdnju o nezakonitosti sudskih odluka, ne mogu se razmatrati
u ustavnosudskom postupku u kojem je, u skladu s odredbama članka
28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, predmet razmatranja
samo povreda Ustavom utvrđenih sloboda i prava čovjeka i gradanina.
Osnovanost tih prigovora može se ocjenjivati a ocjenjivana je samo u postupku
kod navedenih sudova. Stoga je neosnovana tvrdnja tužiteljice, iznesena
u tužbi da joj je povrijeđeno ustavno pravo obrane u sudskom postupku,
jer je ostvarivala to pravo sudjelovanjem u prvostepenom postupku te ulaganjem
žalbe i izvanrednih pravnih sredstava.

Slijedom iznesenog Sud je odlučio kao u dispozitivu.

Broj: U-III-169/1991.

Zagreb, 7. listopada 1992.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Zamjenjuje predsjednika

sudac

**Ante Jelavić, v. r.**

---

[![](../../TipkaPočStr.GIF)](http://www.nn.hr/Narodne.htm)
[![](../../TSluzGl.GIF)](http://www.nn.hr/Glasilo/index.htm)
[![](../../TPretra.GIF)](http://www.nn.hr/search/iaquery.exe)
![](../../TElPosta.GIF)

Odluka, NN 72/1992-1927