### NN 112/2019 (20.11.2019.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske poslovni broj: UsII-330/19-6 od 10. listopada 2019.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2267

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Ljiljane Karlovčan-Đurović, predsjednice vijeća, Lidije Rostaš-Beroš i dr. sc. Sanje Otočan, članica vijeća, te sudske savjetnice Vlatke Petak Vučetić, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski Telekom d.d., Z., koji zastupa P. M. P. po generalnoj punomoći, protiv tužene Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Z., klasa: UP/I-344-03/18-11/857, urbroj: 376-05-3-19-29 od 14. svibnja 2019., uz sudjelovanje zainteresirane osobe Općine V., M., radi utvrđivanja infrastrukturnog operatora i utvrđivanja visine naknade za pravo puta, na sjednici vijeća održanoj 10. listopada 2019.

presudio je

I. Odbija se tužbeni zahtjev za poništenje djelomičnog rješenja Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-03/18-11/857, urbroj: 376-05-3-19-29 od 14. svibnja 2019.

II. Ova će se presuda objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporavanim djelomičnim rješenjem je točkom I. utvrđeno da je Hrvatski Telekom d.d., Z., (dalje: HT) infrastrukturni operator i ima pravo puta na nekretninama koje se na dan donošenja djelomičnog rješenja nalaze u vlasništvu/suvlasništvu Općine V. prema evidenciji Općinskog suda u Varaždinu, Zemljišno-knjižnog odjela V. dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji, na kojim nekretninama HT ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (dalje: EKI) prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu za pravo puta podzemne i nadzemne EKI, broj: 51/18 (dalje: Elaborat), a koje nekretnine koristi za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje svoje EKI. Elaborat je u dijelu o količini, vrsti i prostornom položaju EKi sastavni dio rješenja. Točkom II. izreke navedenog rješenja količinu i vrstu EKI iz točke I. ovog djelomičnog rješenja čine trase kabelske kanalizacije, te trase elektroničkih komunikacijskih vodova u zemlji i nadzemnih elektroničkih komunikacijskih vodova navedene u Elaboratu. Točkom III. izreke djelomičnog rješenja utvrđuje se godišnja naknada za pravo puta za korištenje nekretnina iz ovog djelomičnog rješenja prema površini zemljišta na kojem se nalazi EKI sukladno podacima navedenim u Elaboratu i vrsti zemljišta navedenoj u evidenciji Zemljišnoknjižnog odjela V. ili podredno Područnom uredu za katastar nekretnina V., dostupnoj na Zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji, uz primjenu iznosa naknada i načina obračuna određenima u članku 6. i 7. stavcima 1., 2., 3. i 4. Pravilnika o potvrdi i naknadi o pravu puta (»Narodne novine«, 152/11., 151/14. i 95/17.). Točkom IV. navedenog rješenja utvrđeno je da Općina V. ima pravo na godišnju naknadu za pravo puta za nekretnine iz ovog djelomičnog rješenja od 22. veljače 2019., odnosno od dana uknjižbe prava vlasništva/suvlasništva na nekretninama iz točke I. u korist Općine V., ukoliko je ista nastupila nakon 22. veljače 2019. prema evidenciji Zemljišno-knjižnog odjela V. dostupnoj na zajedničkom informacijskom sustavu zemljišnih knjiga i katastra – javnoj aplikaciji. Točkom V. izreke rješenja obvezuje se HT u roku od 8 dana od primitka ovog djelomičnog rješenja napraviti obračun godišnje naknade za pravo puta temeljem parametara iz ovog djelomičnog rješenja, te obračun sa svim podacima koji su primijenjeni dostaviti HAKOM-u i Općini V. Točkom VI. izreke rješenja obvezuje se HT u roku od 10 dana od dana primitka ovog djelomičnog rješenja platiti Općini V. naknadu za pravo puta iz ovog djelomičnog rješenja za prvu godinu i dostaviti dokaz o uplati naknade. Svaka sljedeća godišnja naknada za pravo puta plaća se u roku od 8 dana po isteku razdoblja za koje je naknada plaćena. Točkom VII. izreke obvezuje se Općina V. omogućiti HT-u ostvarivanje prava puta na nekretninama iz točke ovog djelomičnog rješenja.

Tužitelj u tužbi tvrdi da je nadležnost HAKOM-a propisana odredbom članku 12. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, 73/08., 90/11., 133/12., 80/13., 71/14., 72/17., dalje: ZEK) i da se ne može prenijeti na stranke u postupku, što je HAKOM u pobijanom rješenju upravo učinio prenijevši nadležnost donošenja odluke o visini naknade za pravo puta na tužitelja, kao infrastrukturnog operatora. Poziva se na odredbu članka 5. stavka 4. Pravilnika o potvrdi i naknadi za pravo puta (»Narodne novine«, 152/11., 151/14. i 95/17.) koji propisuje da će HAKOM za razdoblje od zaprimanja zahtjeva, rješenjem utvrditi infrastrukturnog operatora, količinu i vrstu elektroničke komunikacijske infrastrukture koja je izgrađena na nekretninama iz stavka 1., te visinu godišnje naknade za pravo puta. Poziva se na odredbu članka 17. stavka 1. i 2. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, 47/09. – dalje: ZUP), te predlaže usvojiti tužbeni zahtjev i poništi rješenje tužene Agencije.

Tuženica u odgovoru na tužbu ističe da nije prenijela svoju nadležnost za utvrđivanje infrastrukturnog operatora na općem dobru i nekretninama drugih osoba, te utvrđivanje visine naknade za pravo puta, te tvrdi da je u pobijanom rješenju točno i precizno odredila parametre na temelju kojih se obračunava naknada za pravo puta. Poziva se na dosadašnju sudsku praksu Visokog upravnog suda Republike Hrvatske. Navodi da je infrastrukturni operator utvrđen na temelju izjave tužitelja, broj: 591/2018 od 30. prosinca 2018. o korištenju EKI, 3 godine bez sudskog spora s vlasnikom nekretnine na administrativnom području Općine i izvoda iz poslovnih knjiga od 23. studenog 2018. da se EKI nalazi u poslovnim knjigama tužitelja i da je sastavni dio bilanci temeljnog kapitala. Nadalje, ističe da je količina i vrsta elektroničke komunikacijske infrastrukture i druge povezane opreme (EKI) utvrđena u Elaboratu o pravu puta, broj: 2/19, i to na svakoj pojedinoj katastarskoj čestici što je vidljivo iz Tablice 1, koja je sastavni dio Elaborata. Visina naknade za pravo puta utvrđena je na način da je za svaku pojedinu katastarsku česticu na kojoj se nalazi EKI utvrđena vrsta nekretnine, a što je vidljivo iz posjedovnih i vlasničkih listova, koji su sastavni dio Elaborata za pravo puta i Tablice 1. Iznos naknade i način obračuna naknade za svaku pojedinu vrstu nekretnine propisane su člankom 6. i 7. stavcima 1., 2., 3. i 4. Pravilnika, kako je navedeno u osporenom rješenju. Predlaže da se tužbeni zahtjev odbije.

Zainteresirana osoba Općina V., iako uredno pozvana, nije podnijela odgovor na tužbu.

U dokaznom postupku sud je uzeo u obzir činjenice utvrđene u postupku donošenja pobijane odluke, te izvršio uvid u dokumentaciju koja prileži spisu tuženice (članak 33. stavak 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, 20/10., 143/12., 152/14., 94/16. i 29/17. – dalje: ZUS)).

Na temelju razmatranja svih pravnih i činjeničnih pitanja (članak 55. stavak 3. ZUS-s), sud je utvrdio da tužbeni zahtjev nije osnovan.

Predmetno rješenje tuženica je donijela na zahtjev Općine V. za utvrđivanje infrastrukturnog operatora za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu koja je izgrađena na nekretninama u vlasništvu Općine, kao i da se utvrdi visina naknade za pravo puta.

Odredba članka 12. stavkom 1. točkom 11. ZEK-a propisuje nadležnost tuženice za utvrđivanje infrastrukturnog operatora na općem dobru i nekretninama drugih osoba, te utvrđivanje visine naknade za pravo puta.

Člankom 29. ZEK-a u stavku 1. je propisano da se za pravo puta na općem dobru i na nekretninama iz članka 27. stavka 1. tog Zakona, plaća naknada za pravo puta iz članka 28., a izračun i visina naknade, te način plaćanja naknade propisuju se Pravilnikom koji donosi Vijeće Agencije, pri čemu visina naknade mora predstavljati pravičan razmjer između prava vlasnika nekretnina i interesa operatora elektroničkih komunikacijskih usluga, te javnog interesa za razvoj tržišta elektroničkih komunikacija. Prema stavku 2. tog članka naknada za opće dobro i nekretnine u vlasništvu Republike Hrvatske, te jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave plaća se godišnje po četvornom metru zemljišta koje se upotrebljava za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu iz članka 27. stavka 5. tog Zakona, a utvrđuje se jednoznačno za pojedinu vrstu nekretnine ili za opće dobro, na cijelom području Republike Hrvatske.

Prema ocjeni ovog Suda, tuženica donošenjem rješenja kojim je odredila parametre za utvrđivanje visine naknade za pravo puta, nije povrijedila pravila o stvarnoj nadležnosti i nije prenijela nadležnost na tužitelja, koji je stranka u postupku, stoga je neosnovan tužiteljev prigovor povrede odredbe članka 12. ZEK-a u vezi s člankom 17. stavkom 1. i 2. ZUP-a.

Zainteresirana osoba se u svom zahtjevu pozvala na odredbu članka 28. stavka 6. ZEK-a prema kojoj upravitelj općeg dobra ili vlasnik nekretnine pred tuženikom može pokrenuti postupak utvrđivanja infrastrukturnog operatora za EKI izgrađenu na općem dobru ili na nekretninama iz članka 27. stavka 1. ZEK-a, kao i utvrđivanje količine i vrste ove infrastrukture te visinu naknade za pravo puta za tu EKI.

U provedenom postupku su za rješenje ove upravne stvari utvrđene odlučne činjenice koje među strankama nisu sporne, već je za tužitelja sporno može li tuženica utvrđivanje visine naknade za pravo puta prenijeti na tužitelja i je li time postupila protivno odredbama ZUP-a o stvarnoj nadležnosti, pri čemu se tužitelj poziva na presude ovog Suda u kojima je izraženo stajalište da povreda nadležnosti postoji.

Ocjenjujući provedeni upravni postupak, s obzirom na prirodu predmetne uprave stvari, ovaj Sud je ocijenio da tuženica nije povrijedila pravila o stvarnoj nadležnosti, već je suprotno stavu tužitelja, u okviru svoje zakonske ovlasti, izrekom osporenog rješenja pravilno riješila ovu upravnu stvar, jer su u izreci rješenja dani jasni i određeni parametri za određivanje visine naknade za pravo puta za nekretnine koje su predmetom ovog postupka, a koji proizlaze iz priloga koji su sastavni dio rješenja i jasnih odredbi članka 7. stavka 2., 3. i 4. Pravilnika.

Prema navedenom članku Pravilnika visina naknade za pravo puta se izračunava prema površini zemljišta koji se koristi za pristup, postavljenje, korištenje, popravljanje i održavanje EKI. Tužitelj, nesporno raspolaže s podacima o površinama zemljišta potrebnim za pristup, postavljanje, korištenje, popravljanje i održavanje EKI, za koje je dužan plaćati naknadu, a koje su unesene u Elaborat koji je sam izradio. Elaborat je sastavni dio osporenog rješenja. Odredbe članka 7. stavka 2., 3. i 4. Pravilnika daju formulu za izračun svake od površina za koje se plaća naknada.

Prema tome pobijano rješenje sadrži, nesporno utvrđene nekretnine na kojima se nalazi EKI, a Elaborat, koji je sastavio dio rješenja, sadrži površine za koje se plaća naknada, dok je formula za izračun dana u podzakonskom propisu

Prema ocjeni Suda, u ovoj upravnoj stvari, s obzirom na narav i vrstu odluke kojom se utvrđuje infrastrukturni operator i godišnja naknada za pravo puta za korištenje EKI na nekretninama kojima upravlja ili su u vlasništvu Općine, sadržaj izreke osporenog rješenja ima sve elemente na temelju kojih se može utvrditi visina naknade. Stoga, nije protivan odredbi članak 98. stavka 3. ZUP-a o sadržaju izreke i dostatno određenom izrekom rješenja nije povrijeđena odredba članka 12. ZEK-a, kao ni odredba članka 17. stavka 1. i 2. ZUP-a.

Uz sve navedeno dodaje se da je na sjednici sudaca ovog Suda održane 17. rujna 2019. donesen Zaključak prema kojem u primjeni članka 27. i 28. ZEK-a, HAKOM može rješenjem utvrditi sve parametre za utvrđivanje visine naknade za pravo puta prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu za pravo puta i koji je sastavni dio rješenja.

Slijedom svega navedenog, na temelju odredbe članka 57. stavka 1. ZUS-a odlučeno je kao u izreci ove presude i odbijen tužbeni zahtjev.

Odluka o objavi presude u »Narodnim novinama« temelji se na odredbi članka 14. stavka 8. ZEK-a.

Poslovni broj: UsII-330/19-6

Zagreb, 10. listopada 2019.

Predsjednica vijeća
 Ljiljana Karlovčan-Đurović, v .r.