## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-451/2004 od 22. rujna 2004.

### NN 141/2004 (13.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-451/2004 od 22. rujna 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2502

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučiva­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­njski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom P. V. iz D. S., zastupanog po punomoćniku
E. Č., odvjetniku u Z., na sjednici održanoj 22. rujna 2004. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem: P-5709/86 u najkraćem mogućem
roku, ali ne du­ljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvog iduće­g dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na teme­lju članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst), podnosite­lju ustavne tužbe P. V. iz
D. S., L. 140, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 –
pročišćeni tekst) u iznosu od 7.900,00 kn.

IV. Naknada iz točke III.
izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca
od dana podnoše­nja zahtjeva podnosite­lja Ministarstvu financija Republike
Hrvatske za ­njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnosite­lj ustavne tužbe podnio je dana 12. ve­ljače 2004. godine, teme­ljem
odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem tekstu: Ustavni zakon),
ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja sudske odluke u razumnom roku. Smatra da je
Općinski sud u Zagrebu, neodlučivši o ­nje­govim pravima i obvezama u razumnom
roku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: P-4775/99, povrijedio ­nje­govo
ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u presliku spisa Općinskog suda u
Zagrebu broj: P-5709/86, utvrdio či­njenice koje su pravno relevantne za
odlučiva­nje o povredi ustavnog prava podnosite­lja zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava:

Podnosite­lj je 12. rujna
1985. godine podnio tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv tuženika M. B. radi
isplate.

Do 5. studenoga 1997. godine
donijeta je presuda zbog izostanka, koja je stav­ljena izvan snage po istom
sudu. Održano je nekoliko ročišta.

Ročište određeno za 14.
studenoga 1997. godine odgo­đeno je radi neiskazane dostave.

Na ročištu održanom 1. ožujka
2002. godine određeno je provesti dokaz građevinskim vještače­njem.

Vještak je preuzeo spis 5.
lip­nja 2002. godine te predao sudu nalaz i miš­lje­nje dana 17. ožujka 2004.
godine, navodeći da nije mogao izvršiti pre­gled izvedenih radova kod tuženika.

Na ročištu održanom 5. svib­nja 2004. godine nalaz je
uručen podnosite­lju osobno.

Na
ročištu održanom 28. svib­nja 2004. godine nastupilo je mirova­nje postupka jer
podnosite­lj, iako uredno pozvan, nije pristupio.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
teme­lju članka 69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio
od Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitova­nju
od 28. lip­nja 2004. godine uredujući sudac iznosi kronologiju rada na
predmetu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i
nepristrani sud (…) u razumnom roku odluči o ­nje­govim pravima i obvezama
(…).«.

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi,
i prije no što je iscrp­ljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (…) nije u razumnom roku odlučio sud (…).

(2) U odluci kojom usvaja
ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donoše­nje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (…) podnosite­lja. Rok za donoše­nje
akta poči­nje teći iduće­g dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2.
ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnosite­lju
zbog povrede ­nje­gova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i
obvezama podnosite­lja (…) nije odlučio u razumnom roku.

Naknada se isplaćuje iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva stranke za ­njezinu
isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na
donoše­nje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu
osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Razmatra­njem razloga ustavne
tužbe podnosite­lja i dostav­ljenog očitova­nja Općinskog suda u Zagrebu te
uvidom u presliku spisa predmeta, Ustavni sud utvrdio je da su se u ovom
slučaju ostvarile pretpostavke za ­nje­govo postupa­nje u smislu odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže s­ljedećim utvrđe­njima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski parnični postupak započeo je 12.
rujna 1985. godine podnoše­njem tužbe Općinskom sudu u Zagrebu.

Ustavna tužba podnesena je dana 12. ve­ljače 2004.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud
utvrđuje da do dana podnoše­nja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno osamnaest (18) godina i pet (5) mjeseci.

Zakon o potvrđiva­nju
Konvencije za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda i Protokola broj: 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda
(»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst
8/99. – ispravak, u da­lj­njem tekstu: Zakon o potvrđiva­nju Konvencije) stupio
je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupa­nja na snagu
Zakona o potvrđiva­nju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ­ljudskih
prava i teme­ljnih sloboda Vijeća Europe (u da­lj­njem tekstu: Europska
konvencija) čine, teme­ljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutar­nje­g
pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike
Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod
nazivom »Pravo na pošteno suđe­nje«, koja između ostalog propisuje:

»Radi utvrđiva­nja
svojih prava i obveza građanske naravi (…) svatko ima pravo da zakonom ustanov­ljeni
neovisni i nepristrani sud (…) u razumnom roku ispita ­nje­gov slučaj«.

Pravo
na donoše­nje sudske odluke o razumnom roku čini dio unutar­nje­g pravnog
poretka Republike Hrvatske od dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju
Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na donoše­nje sudske odluke u
razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000.
godine (dana proglaše­nja Promjena Ustava). Ispitiva­nje razumnosti traja­nja
sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti
predmetom ustavnosudskih postupaka teme­ljenih na članku 63. Ustavnog zakona
jer u dotadaš­njem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije
postojalo.

Ustavni
sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdob­ljem, sa
stajališta povrede prava na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku, smatra
razdob­lje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana stupa­nja na snagu
Zakona o potvrđiva­nju Konvencije) do 12. ve­ljače 2004. godine (to jest do
dana podnoše­nja ustavne tužbe), što ukupno iznosi šest (6) godina, tri (3)
mjeseca i sedam (7) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom razdob­lju Općinski sud u Zagrebu, od rad­nji
koje su relevantne za meritorno odlučiva­nje o pravima i obvezama stranaka u
tom sudskom postupku, održao dva ročišta za glavnu raspravu te je provedeno građevinsko
vještače­nje.

Či­njenica
je da se u razdob­lju od 5. lip­nja 2002. do 17. ožujka 2004. godine, dakle
jednu (1) godinu, devet (9) mjeseci i dvanaest (12) dana, spis nalazio na
vještače­nju. Međutim, ta či­njenica se ne bi mogla smatrati opravdanim
razlogom za nerazumno dugo nepostupa­nje suda u ovom sudskom postupku. Naime,
sukladno odredbi članka 259. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine«,
broj 53/91, 91/92, 112/99, 88/01 i 117/03, u da­lj­njem tekstu: ZPP), sud rukovodi
vještače­njem.

Prema
odredbi članka 251. stavka 4. ZPP, umjesto određe­nog vještaka, sud može uvijek
odrediti drugog vještaka.

Odredbom
članka 260. stavka 1. ZPP propisano je, između ostaloga, da će sud odrediti rok
za pisano podnoše­nje nalaza i miš­lje­nja.

Člankom
16. Pravilnika o stalnim sudskim vještacima (»Narodne novine«, broj 21/98),
propisana je dužnost vještaka da se pridržava rokova određenih odlukom te
postupak vještaka u slučaju da iz objektivnih razloga ne može dovršiti vještače­nje
u zadanom mu roku.

U smislu odredbi članka 18. Pravilnika o stalnim
sudskim vještacima, predsjednici županijskih, trgovačkih i općinskih sudova dužni
su pratiti rad vještaka.

Polazeći od navedenih odredbi ZPP i Pravilnika o
stalnim sudskim vještacima, a imajući u vidu razdob­lje u kojem se spis nalazio
na vještače­nju, kao i či­njenicu da je sud bio potpuno neaktivan od 14.
studenoga 1997. godine do 1. ožujka 2002. godine (četiri (4) godine, tri (3)
mjeseca i šesnaest (16) dana), Ustavni sud je ocijenio da Općinski sud u
Zagrebu predmetni postupak nije vodio učinkovito i sukladno načelu
ekonomičnosti postupka.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnosite­lj
ustavne tužbe, kao tužite­lj u sudskom postupku, prema utvrđe­nju Ustavnog
suda, uzrokovao je mirova­nje postupka od 28. svib­nja 2004. godine.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Polazeći
od či­njenice da se predmet neprekidno nalazi u postupku pred sudom prvog stup­nja,
a imajući u vidu postupa­nje nadležnog suda u razmatranom, pravno relevantnom
razdob­lju, Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi u dosadaš­njem tijeku
postupka ukazivale na složenost sudskog predmeta, a koje bi opravdale
dugotrajnost postupa­nja u tom predmetu.

6. Sukladno utvrđe­njima Suda, opisanim u točki 5.
obrazlo­že­nja ove odluke, Ustavni sud ocje­njuje da je nerazumno dugim traja­njem
sudskog postupka radi naknade štete, koji se vodi pred Općinskim sudom u
Zagrebu pod brojem: P-5709/04, povrijeđeno ustavno pravo podnosite­lja da
zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o ­nje­govim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Iz tih razloga, na teme­lju odredbi članka 63.
stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

8. Na temelju odredbe članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdob­lje, uz iznimnu moguć­nost uvažava­nja nerazumno dugog
razdob­lja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđiva­nju visine naknade, teme­ljem članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažava­nje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) teme­lji se na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-451/2004
Zagreb, 22. rujna 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 141/2004-2502