## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-45/1994. od 17. lipnja 1994.

### NN 49/1994 (24.6.1994.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-45/1994. od 17. lipnja 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić, mr.
Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen
Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi Hrvatske stranke prava zastupanoj po
Dobroslavu Paragi kao predsjedniku i ustavnoj tužbi Dobroslava Parage osobno
podnesenoj po punomoćnici mr. Blanki Tuđen-Mazuth, odvjetnici iz Zagreba,
na sjednici održanoj dana 17. lipnja 1994. godine, donio je ovu

## ODLUKU

I.

Usvaja se ustavna tužba.

II.

Ukidaju se:

- rješenje Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-11631/93 od 6.
siječnja 1994. godine,

- presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-12216/93 od 6. siječnja
1994. godine.

III.

Predmeti se vraćaju Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

IV.

Ova odluka će se objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje: Ovom Sudu pravodobnu ustavnu tužbu podnio je Dobroslav
Paraga kao predsjednik u ime Hrvatske stranke prava te ujedno Dobroslav
Paraga osobno - nazivajući se predsjednikom Hrvatske stranke prava. Smatra
da su rješenjem Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-11631/93 od 6.
siječnja 1994. godine, rješenjem Ministarstva uprave Republike Hrvatske,
Klasa: UP/I-006-01/93-01/6, Urbroj: 515-04-02/1-93-2 od 28. rujna 1993.
godine, presudom Upravnog suda Republike Hrvatske broj Us-12216/93 od 6.
siječnja 1994. godine i Zaključkom Ministarstva uprave Republike Hrvatske,
Klasa: UP/I-006-01/93-01/7, Urbroj 51504-02/1-93 od 15. listopada 1993.
godine povrijeđena ustavna prava podnositelja ustavne tužbe, i to iz članaka
5, 6, 18,19 i 43. Ustava Republike Hrvatske. Naznačenim rješenjem broj:
Us-11631/93 Upravni sud odbacio je tužbu Hrvatske stranke prava zastupane
po Dobroslavu Paragi, jer smatra da prema članku 12. Zakona o upravnim
sporovima ("Narodne novine", broj 53/91. 9/92, 77/92) tužbu Upravnom
sudu u ime stranke protiv osporenog rješenja može podnijeti samo osoba
koja je tim rješenjem upisana kao ovlaštena za njeno predstavljanje i zastupanje.
Tako je Dobroslav Paraga po stajalištu Upravnog suda mogao jedino u svoje
ime podnijeti tužbu ako smatra da mu je upravnim aktom povrijeđeno kakvo
pravo ili neposredni osobni interes utemeljen na zakonu. Ustavna tužba
Dobroslava Parage je osnovana.

U pravu je Dobroslav Paraga kada navodi da su mu rješenjem Upravnog
suda Republike Hrvatske broj Us-11631/93 od 6. siječnja 1994. godine, kojom
je odbačena njegova tužba, povrijeđena ustavna prava iz članaka 18. i 19.
Ustava.

Naime, propis članka 18. Ustava jamči pravo na žalbu protiv pojedinačnih
akata donesenih u postupku prvog stupnja pred sudom ili drugim ovlaštenim
tijelom.

Pravo na žalbu može biti iznimno isključeno u slučajevima određenim
zakonom, ako je osigurana druga sudska zaštita.

Članak 19. Ustava propisuje da pojedinačni akti državne uprave i tijela
koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni na zakonu.

U stavku 2. tog članka određeno je da se zajamčuje sudska kontrola zakonitosti
pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti.

Nakon što je konačnim rješenjem Ministarstva uprave izvršena promjena
osobe ovlaštene za zastupanje i predstavljanje Hrvatske stranke prava,
tu političku stranku ubuduće može predstavljati i zastupati samo ta novo
upisana osoba, sve dok se eventualno taj upis ne ospori legalnim pravnim
sredstvima i u legalnoj proceduri. Ta je osoba jedino ovlaštena da u ime
te političke stranke podnosi tužbu Upravnom sudu Republike Hrvatske.

Inače, upravni spor se prema odredbi članka 23. Zakona o upravnim sporovima
("Narodne novine", broj 53/91) pokreće tužbom. Sadržaj tužbe
je određen odredbom članka 27. istog zakona.

Prema odredbi članka 29. stavak 1. tog Zakona, ako je tužba nepotpuna
ili nerazumljiva, predsjednik vijeća će pozvati tužitelja da u postavljenom
roku otkloni nedostatke tužbe. Pri tome će ga poučiti što i kako treba
učiniti, te ga upozoriti na posljedice koje će nastati ako ne postupi po
traženju suda. U konkretnoj tužbi, kojom je pokrenut upravni spor, kao
tužitelj je označena "Hrvatska stranka prava, Zagreb, Šenoina ulica
13. koju predstavlja predsjednik Dobroslav Paraga zastupan po punomoćnici
mr. Blanki Tuđen Mazuth, odvjetnici iz Zagreba". Kako je dakle Dobroslav
Paraga tu tužbu podigao u ime Hrvatske stranke prava, a iz sadržaja tužbe
se može izvesti zaključak da ju je podnio i u svoje osobno ime, odnosno
kao predsjednik stranke, jer smatra da je prema osporenom rješenju Ministarstva
uprave smijenjen kao dosadašnji predsjednik stranke, te da je to ubuduće
Anto Đapić, Ustavni sud smatra da je takva tužba u smislu članka 29. citiranog
Zakona nerazumljiva. I samo obrazloženje osporenog rješenja Upravnog suda
ukazuje na to da Upravnom sudu tužba nije bila razumljiva. Naime, dok se
u stavku 3. obrazloženja navodi "Sud smatra da je u ime stranke protiv
osporenog rješenja mogla podnijeti tužbu samo osoba koja je tim rješenjem
upisana kao ovlaštena za njeno predstavljanje", dotle se u posljednjem
stavku obrazloženja navodi da je Sud "odbacio tužbu kao nedopuštenu,
jer je očito da se upravnim aktom kojim se tužba osporava ne dira u pravo
tužiteljice ili njen interes utemeljen na zakonu (članak 12.)", što
je u suprotnosti sa odbačajem tužbe zbog razloga što je tužbu podnijela
neovlaštena osoba.

U takvoj situaciji kada je očito da je ta tužba nerazumljiva, Upravni
sud je povrijedio spomenutu odredbu članka 29. jer nije pozvao tužitelja
da otkloni nedostatke tužbe.

Propuštajući postupiti u smislu citiranog članka 28. Zakona o upravnim
sporovima, te odbacivši tužbu kao nedopuštenu, bez pokretanja postupka,
Upravni sud Republike Hrvatske uskratio je Dobroslavu Paragi ustavno pravo
iz članka 19. stavka 2. (na sudsku kontrolu osporenog rješenja) te ustavno
pravo iz članka 18. Ustava Republike Hrvatske (pravo na žalbu). Iz tih
razloga ustavna tužba Dobroslava Parage je osnovana, te je slijedom toga
Ustavni sud tužbu uvažio te ukinuo rješenje Upravnog suda Republike Hrvatske
broj Us-11631/93 od 6. siječnja 1994. godine. Suprotno navedenom stanu
presudom broj Us-12216/93 od 6. siječnja 1994. godine, Upravni sud Republike
Hrvatske je odlučujući o tužbi istog tužitelja prihvatio aktivnu legitimaciju
tužitelja što je suprotno stajalište od onog u citiranom rješenju Upravnog
suda (Us-11631/93), pa ustavna prava Dobroslava Parage u odnosu na tu odluku
nisu povrijeđena.

No, ta presuda po svom sadržaju, značaju pravnim učincima ne može opstati
sama za sebe, nego je vezana za sudbinu rješenja broj Us-11631/93. Zbog
toga je u pogledu ove presude odlučeno jednako kao i o rješenju. Ukidanjem
osporenog rješenja i presude Upravnog suda samo po sebi ne utječe na opstojanost
upisa osobe ovlaštene za zastupanje i predstavljanje Hrvatske stranke prava
nego se otvara mogućnost da zainteresirana osoba ostvari pod zakonskim
pretpostavkama sudsku kontrolu zakonitosti upravnog akta. Navodi ustavne
tužbe o povredi ustavnih prava iz članaka 5, 6. i 43. Ustava Republike
Hrvatske nisu utemeljeni,

niti je povreda tih prava po tužitelju bilo čime dovedena u pitanje.
Iz iznesenih razloga valjalo je odlučiti kao u izreci. Objava ove odluke
u "Narodnim novinama" temelji se na odredbi članka 20. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 13/91).

Broj : U-III-45/1994.

Zagreb, 17. lipnja 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 49/1994-848