## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-315/2008-4 od 15. rujna 2010.

### NN 126/2010 (12.11.2010.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-315/2008-4 od 15. rujna 2010.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3285

PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u Vijeću sastavljenom od sudaca mr. sc. Marije Kriletić kao predsjednice Vijeća, Borisa Markovića i Lidije Rostaš-Beroš kao članova Vijeća, te sudske savjetnice Sande Jeromele Kurick kao zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Autoprometno poduzeće d.d. iz Požege, zastupano po predsjedniku Uprave Ivanu Križanoviću, protiv zaključka tuženog Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, klasa: UP/I-030-02/2006-01/39, urbroj: 580-02-07-64-182 od 12. prosinca 2007., radi tržišnog natjecanja, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 15. rujna 2010.,

presudio je

Tužba se odbija.

Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim zaključkom tuženog tijela u rješenju koje je donijelo tuženo tijelo, klasa: UP/I-030-02/2006-01/39, urbroj: 580-02-07-62-152 od 24. rujna 2007., ispravljena je greška u obrazloženju rješenja na način kako je to navedeno u izreci osporenog zaključka.

Tužitelj u tužbi pobija osporeni zaključak iz razloga propisanih odredbom članka 10. stavka 1. točke 1. i 3. Zakona o upravnim sporovima. Smatra da tuženo tijelo nije utvrdilo sve činjenice koje su od važnosti za donošenje pravilnog i zakonitog akta odnosno da je povrijeđeno načelo materijalne istine. Ističe da je u tužbi koja je zaprimljena pod brojem Us-10710/07, isticao da kao svjedok na usmenoj raspravi nije saslušan svjedok Juraj Šnidarić, predsjednik Ceha prijevoznika, pa je očigledno nakon primitka njegove tužbe tuženo tijelo donijelo osporeni zaključak. Navodi da iz izreke predmetnog zaključka nije razvidno da li je navedenom svjedoku upućen poziv na usmenu raspravu, već je jednostavno izbrisan, dok iz spisa predmeta proizlazi da se tuženo tijelo na raspravi dana 8. svibnja 2007. obvezalo pozvati navedenog svjedoka, koji je svoj izostanak opravdao, na raspravu za dan 29. svibnja 2007., nakon čega se isti više ne spominje. Smatra da bez iskaza navedenog svjedoka nije moguće utvrditi pravo stanje stvari, pa je povrijeđeno načelo materijalne istine, pri čemu nije opravdano pozivanje tuženog tijela na načelo ekonomičnosti. Slijedom navedenog tužitelj predlaže da Sud poništi osporeni zaključak.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ostaje kod razloga navedenih u obrazloženju osporenog rješenja i ističe da tužitelj i ovu tužbu i tužbu podnesenu protiv rješenja od klasa: UP/I-030-02/2006-01/39, urbroj: 580-02-07-62-152 od 24. rujna 2007. temelji na očitoj omašci u pisanju teksta, čime dokazuje da nema stvarnih argumenata, već koristi procesne mogućnosti za odgodu pravomoćnosti rješenja od 24. rujna 2007. i predmetnog zaključka.

Tuženo tijelo predlaže da Sud tužbu odbije kao neosnovanu.

Tužba nije osnovana.

Prema odredbi članka 219. stavka 1. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj: 53/91 i 103/96 – Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske) propisano je da tijelo koje je donijelo rješenje, odnosno službena osoba koja je potpisala ili izdala rješenje, može u svako vrijeme ispraviti greške u imenima ili brojevima, pisanju ili računanju, te druge očite netočnosti u rješenju ili njegovim ovjerenim prijepisima. Ispravak greške proizvodi pravni učinak od dana od kojeg proizvodi pravni učinak rješenje koje se ispravlja.

Stavkom 2. istog članka Zakona propisano je da se o ispravku donosi poseban zaključak. Bilješka o ispravku upisuje se u izvornik rješenja, a ako je to moguće i u sve ovjerene prijepise dostavljene strankama. Bilješke potpisuje službena osoba koja je potpisala zaključak o ispravku.

Iz predmetnog zaključka razvidno je da se u konkretnom slučaju radi o ispravku greške u obrazloženju rješenja tuženog tijela, klasa: UP/I-030-02/2006-01/39, urbroj: 580-02-07-62-152 od 24. rujna 2007., na način da je izostavljen Juraj Šnidarić, predsjednik Ceha prijevoznika, za kojeg je omaškom navedeno odnosno samo konstatirano da je saslušan među ostalim svjedocima na usmenoj raspravi.

Što se tiče tužbenih navoda tužitelja valja reći da isti nisu od utjecaja na drugačije rješenje ove upravne stvari jer se tužba tužitelja mogla odnositi samo na zaključak o ispravku greške. Naime, tužbom se ne može pobijati rješenje koje se ispravlja, a što tužitelj upravo u tužbi čini.

Također se napominje da je tužitelj protiv rješenja koje se u konkretnom slučaju ispravlja, podnio tužbu ovome Sudu pod brojem Us-10710/07. U navedenoj tužbi tužitelj je isticao da je pogrešno u obrazloženju rješenja navedeno da je saslušan svjedok Juraj Šnidarić, predsjednik Ceha prijevoznika, Hrvatske obrtničke komore, te je o navedenom prigovoru ocijenjeno presudom Us- 10643/07-4 od 15. rujna 2010.

Slijedom navedenog prigovori tužitelja izneseni u tužbi nisu od utjecaja na drugačije rješenje ove upravne stvari.

Trebalo je temeljem odredbe članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92) tužbu odbiti kao neosnovanu.

Objava presude u »Narodnim novinama« temelji se na odredbi članka 59. stavka 2. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja.

Broj: Us-315/2008-4

Zagreb, 15. rujna 2010.

Predsjednica Vijeća
mr. sc. Marija Kriletić, v. r.

Presuda, NN 126/2010-3285