## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-333/2004 od 17. lipnja 2004. godine

### NN 93/2004 (9.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-333/2004 od 17. lipnja 2004. godine

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1769

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potoč­njak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom R. S. iz V. G., Đ. D. iz Z. i B. S. iz Z.,
zastupanih po punomoćnici H. S., odvjetnici u Z., na sjednici održanoj 17.
lipnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti presudu u pred­metu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: Pr-2974/94 u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst), određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 - pročišćeni tekst) podnositeljicama
ustavne tužbe i to:

– R. S.
iz V. G., D. Z. 11, u iznosu od 11.700,00 kuna;

– Đ. D.
iz Z., K. 13, u iznosu od 11.700,00 kuna; te

– B. S.
iz Z., B. 7, u iznosu od 11.700,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke II. izreke ove odluke bit će isplaćena iz    državnog proračuna u roku od tri mjeseca
od dana podnošenja zahtjeva podnositeljica Ministarstvu financija Republike
Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositeljice ustavne tužbe, na temelju članka 63. Ustav­nog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijele su 23. veljače 2004. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u
Zagrebu, smatrajući da im je povrijeđeno ustavno pravo na suđe­nje u razumnom
roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu, broj: Pr-2974/94
utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnositeljica, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana 7. prosinca 1994. godine podnositeljice su
Općinskom sudu u Zagrebu podnijele tužbu protiv tuženika G.-L. d.d. Z., radi
poništenja odluke o rasporedu na drugo radno mjesto, te isplate razlike plaće.

Do 5. studenoga 1997. godine sud je održao nekoliko
ročišta te odredio provesti dokaz financijskim vještačenjem.

Rješenjima od 28. travnja i 11. svibnja 1998. godine
sud je pozvao podnositeljice na uplatu predujma za financijsko vještače­nje,
što su one učinile 20. svibnja 1998. godine.

Dana 29. svibnja 1998. godine sud je pozvao vještaka
radi preuzimanja spisa i izrade nalaza i mišljenja.

Dana 1. rujna 1999. godine vještak je dostavio u spis
pismeni nalaz i mišljenje koje je zatim dostavljeno strankama. Podneskom od 27.
rujna 1999. godine podnositeljice su stavile svoje primjedbe na nalaz i
mišljenje vještaka.

Sljedeće ročište održano je 8. ožujka 2000. godine na
kojem se vještak očitovao na primjedbe.

Dana 16. ožujka 2000. godine podnositeljice su ponovo
dostavile u spis raniji podnesak od 5. lipnja 1998. godine kojim su
specificirale tužbeni zahtjev.

Rješenjem od 12. travnja i 21. studenoga 2000. godine
sud je pozvao podnositeljice na uplatu predujma za dopunsko vještače­nje.

Rješenjem od 8. siječnja 2001. godine sud je pozvao
vještaka na izradu dopunskog nalaza što je isti učinio 12. ožujka 2001. godine.

Podneskom
od 20. travnja 2001. godine podnositeljice su izvijestile sud da nemaju
primjedbi na nalaz i mišljenje vještaka, dok je tuženik na ročištu održanom 17.
prosinca 2002. godine stavio svoje primjedbe na nalaz i mišljenje vještaka.

Podneskom
od 10. travnja 2003. godine podnositeljice su se djelomično suglasile s
primjedbama tuženika.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju Općinskog suda u Zagrebu od 30. travnja 2004. godine navodi se
kronologija postupanja u predmetu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbama
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu broj: Pr-2974/94 Ustavni sud je utvrdio
da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe
članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 7. prosinca 1994. godine, tužbom podnositeljica
protiv tuženika G.-L. d.d. Z., radi poništenja odluke o rasporedu na drugo
radno mjesto, te isplate razlike plaće.

Ustavna
tužba podnesena je dana 3. veljače 2004. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu traje ukupno devet (9) godina, jedan (1) mjesec
i dvadeset šest (26) dana.

Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine –Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu:
Europska konvencija) čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske
konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na
članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem prav­nom poretku Republike
Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 3. veljače 2004. godine
(to jest do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosišest (6)
godina, dva (2) mjeseca i dvadeset osam (28) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno
relevantnom, razdoblju potpuna neaktivnost suda trajala od 20. travnja 2001. do
17. prosinca 2002. godine, što iznosi jednu (1) godinu, sedam (7) mjeseci i
dvadeset sedam (27) dana, te ponovo od 10. travnja 2003. godine pa do
podnošenja ustavne tužbe dana 3. veljače 2003. godine, što iznosi devet (9)
mjeseci i dvadeset tri (23) dana.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljice
ustavne tužbe, kao tužiteljice u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog
suda, u pravno relevantnom razdoblju, nisu pridonijele duljini trajanja sudskog
postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda, ne radi se o složenom pred­metu.

5.5. DRUGE OKOLNOSTI OD
UTJECAJA NA DULJINU SUDSKOG POSTUPKA

Ustavni
sud utvrđuje da je zastoj u postupku trajao od 29. svibnja 1998. do 1. rujna
1999. godine, što iznosi jednu (1) godinu, tri (3) mjeseca i jedan (1) dan,
radi izrade nalaza i mišljenja financijskog vještaka.

6.
Ustavni sud utvrđuje da postupak u predmetu broj: Pr-2974/94, koji se vodi pred
Općinskim sudom u Zagrebu traje preko devet godina, te se postupak i dalje vodi
pred sudom prvog stupnja iako je riječ o radnom sporu koji je žurne prirode.
Odugovlačenje postupka je posljedica okolnosti koje se mogu pripisati
neučinkovitom postupanju Općinskog suda u Zagrebu, te dugim razdobljem izrade
vještačkog nalaza i mišljenja. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno
ustavno pravo podnositeljica da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud
u razumnom roku odluči o njihovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji
se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-333/2004
Zagreb, 17. lipnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak,** v.r.

Odluka, NN 93/2004-1769