## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3101/2008 od 24. siječnja 2013.

### NN 18/2013 (15.2.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3101/2008 od 24. siječnja 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

319

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić i Davor Krapac, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo I. D. iz K., kojeg zastupa G. B., odvjetnica u S., na sjednici održanoj 24. siječnja 2013. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se:

– presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-5738/2004-7 od 10. siječnja 2008. i

– rješenje Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva Republike Hrvatske klasa: UP-II-361-03/01-02/466, urbroj: 531-04/1-04-3 od 1. travnja 2004.

III. Predmet se vraća Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja Republike Hrvatske na ponovni postupak.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM REPUBLIKE HRVATSKE

1. Postupak u ovom predmetu pokrenut je ustavnom tužbom I. D. iz K. (u daljnjem tekstu: podnositelj) nakon upravnog postupka koji se je vodio pred nadležnim upravnim tijelima, a koji je pravomoćno okončan pred Upravnim sudom Republike Hrvatske.

Podnositelj osporava sljedeće odluke donesene u tom postupku:

– presudu Upravnog suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Upravni sud) broj: Us-5738/2004-7 od 10. siječnja 2008.(u daljnjem tekstu: presuda Upravnog suda);

– rješenje Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva Republike Hrvatske (sada Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja, u daljnjem tekstu: Ministarstvo) klasa: UP-II-361-03/01-02/466, urbroj: 531-04/1-04-3 od 1. travnja 2004. (u daljnjem tekstu: rješenje Ministarstva),

– građevnu dozvolu Dubrovačko-neretvanske županije, Ureda za prostorno uređenje, stambeno-komunalne poslove, graditeljstvo i zaštitu okoliša, Ispostave u Korčuli klasa: UP-I-361-03/01-02/24, urbroj: 2117-05/4-3-01-3 od 11. srpnja 2001. (u daljnjem tekstu: građevna dozvola ili rješenje prvostupanjskog tijela).

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka zatražen je na uvid spis predmeta Upravnog suda broj: Us-5738/2004 i spis prvostupanjskog upravnog tijela, Ureda za prostorno uređenje, stambeno-komunalne poslove, graditeljstvo i zaštitu okoliša Županije Dubrovačko-neretvanske, Ispostave u Korčuli klasa: UP-I-361-03/01-02/24.

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

3. U konkretnom slučaju, podnositelj ustavnom tužbom osporava presudu Upravnog suda koja je donesena u sudskom postupku (upravnom sporu) koji je pokrenut tužbom podnositelja ustavne tužbe protiv rješenja Ministarstva od 1. travnja 2004.

Tim je rješenjem Ministarstva odbačena kao nepravodobna podnositeljeva žalba podnesena protiv građevne dozvole prvostupanjskog upravnog tijela kojim je nakon provedenog upravnog postupka, investitorima, M. i U. M. iz K. izdana građevna dozvola u svrhu rekonstrukcije-nadogradnje stambene građevine u Korčuli, označene kao kat. čest. zgr. br. 1019 k.o. Korčula.

3.1. Uvidom u dostavljeni spis prvostupanjskog upravnog tijela utvrđeno je slijedeće:

– da je građevnu dozvolu podnositelj ustavne tužbe primio putem pošte 17. srpnja 2001.,

– da je zadnji dan zakonom predviđenog roka za izjavljivanje žalbe bio 2. kolovoza 2001.,

– da je 2. kolovoza 2001. podnositelj žalbu (ovjerenu administrativnom taksom) i s prilozima (njih 5) osobno predao prvostupanjskom tijelu na adresi Šetalište Frana Kršinića djelatnici prvostupanjskog tijela B. V.,

– da je djelatnica prvostupanjskog upravnog tijela B. V., kao voditelj pododsjeka Ureda za prostorno uređenje, stambeno komunalne poslove, graditeljstvo i zaštitu okoliša Ispostave Korčula, potpisala građevnu dozvolu, odnosno da je bila djelatnik prvostupanjskog upravnog tijela kod kojeg se vodio prvostupanjski postupak radi izdavanja građevne dozvole i koje je nakon okončanog postupka izdalo građevnu dozvolu investitorima,

– da je B. V., kao djelatnica prvostupanjskog upravnog tijela na predaji žalbi (svim primjercima) napisala datum primitka, te primitak žalbe potvrdila podnositelju na njegovom primjerku žalbe svojim potpisom i pečatom,

– da je dopisom klasa: UP/I-361-03/01-02/24, urbroj: 2117-05/4-3-01-4 od 10. kolovoza 2001., prvostupanjsko upravno tijelo Ministarstvu dostavilo žalbu podnositelja. U dopisu je navedeno sljedeće:

»(...)

U privitku Vam dostavljamo žalbu I. D. iz K., S. N., izjavljenu protiv građevne dozvole broj klasa: UP-I-361-03/01-02/24, ur. broj: 2117-05/4-3-01-3 od 11. srpnja 2001.

Žalba je dopuštena, pravovremena i izjavljena od ovlaštene osobe.

U prilogu se dostavlja cijeli spis.

P. O. privremenog predstojnika

VODITELJ PODODSJEKA

ZA GRADITELJSTVO

B. V. d.i.a.

(...)«

– da je 21. listopada 2001. podnositelj ustavne tužbe putem prvostupanjskog tijela dostavio dopunu žalbe,

– da je rješenjem klasa: UP-II-361-03/01-02/466, urbroj: 531-04/1-04-3 od 1. travnja 2004. Ministarstvo odbacilo podnositeljevu žalbu kao nepravodobnu,

– u obrazloženju rješenja Ministarstvo ističe:

»(...)

Iz podataka u spisu vidi se da je žalitelj I. D. primio predmetnu građevnu dozvolu 18.7.2001. o čemu dokaz prileži spisu – njegov potpis na poštanskoj dostavnici, što dakle znači da je zadnji dan zakonom predviđenog roka za izjavljivanje žalbe bio 2.8.2001. godine.

Na žalbi žalitelja koja prileži spisu je samo naznačeno da je primljena 2.8.2001. godine, bez ikakve naznake da je ta žalba zaprimljena u prijemnoj kancelariji nadležnog tijela (nema čak ni potpis osobe koja je žalbu zaprimila).

Prema Uputstvu o izvršenju Uredbe o uredskom poslovanju ('Narodne novine', br. 49/87, 38/88) točkom 1. al. 7. pisarnica je posebno organizirana služba u tijelu uprave ili organizacije u kojoj se vrše uredski poslovi, pored ostalih i zaprimanje i upisivanje akata.

Isto tako prema Uredbi o unutarnjem ustrojstvu ureda državne uprave u županijama ('Narodne novine', br. 21/02), te čl. 65. Zakona o općem upravnom postupku podnesak se predaje tijelu nadležnom za primitak podneska.

Obzirom na iznijeto ne može se uzeti pravodobna žalba koja nije zaprimljena na zakonom propisan način, pa i bez obzira da li je to bilo u žalbenom roku od 15 dana.

Kako u konkretnom slučaju nema nikakvog dokaza da je žalba žalitelja zaprimljena na gornji način po ocjeni ovog nadleštva ne može se uzeti da je pravodobna. Dopuna žalbe koju je žalitelj uputio putem ovog Ministarstva, a koja je u nadležnoj Službi Ministarstva zaprimljena 26.10.2001. je upućena izvan zakonom predviđenog roka, pa se ne može uzeti kao žalba koja bi bila pravodobna.

(...)«

– da 7. srpnja 2004. podnositelj podnosi Upravnom sudu tužbu protiv rješenja Ministarstva u kojoj ističe:

»(...)

I. D. je žalbu na to Rješenje osobno odnio dana 02.08.2001 u isti ured i od istog ureda dobio je potvrdu da je žalbu predao 02.08.2001. godine. Potvrda o primitku žalbe ovjerena je pečatom tog ureda i potpisom osobe iz tog ureda, koja se zove B. V., dipl. arh., i djelatnice Ureda za prostorno uređenje, stambeno komunalne poslove, građevinarstvo i zaštite okoliša – ISPOSTAVA KORUČULA, a koja je i POTPISALA prvostupanjsko rješenje s funkcijom VODITELJA ODSJEKA ZA GRADITELJSTVO.

(...)«

– da je odlučujući o tužbi podnositelja protiv navedenog rješenja Ministarstva, Upravni sud u postupku ocjene zakonitosti osporenog akta u upravnom sporu, odbio tužbu podnositelja kao neosnovanu navodeći u obrazloženju presude sljedeće:

»(...)

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ostaje u cijelosti kod navoda danih u obrazloženju osporenog rješenja i predlaže da se tužba odbije. Napominje da se u spisu osim žalbe izjavljene protiv građevne dozvole na kojoj je oznaka primitka 2. kolovoza 2001. godine, bez prijemnog štambilja i potpisa službene osobe, nalazi i žalba s naznakom primitka 2. kolovoza 2001. godine, pet priloga i taksenim markama, koja također nije zaprimljena u pisarnici prvostupanjskog tijela. Spisu je naknadno dostavljen preslik prve stranice žalbe na kojoj je naznačeno da je primljena dana 2. kolovoza 2001. godine, sa šest priloga i koja je ovjerena pečatom i potpisom službene osobe prvostupanjskog tijela. Tuženo tijelo ističe da u spisu ne postoji takva žalba. Napominje da sve i kad bi se radilo o žalbi zaprimljenoj u uredu prvostupanjskog tijela, što ovdje nije slučaj, prema Uputstvu o izvršenju Uredbe o uredskom poslovanju ne može se uzeti kao pravodobna žalba koja nije zaprimljena u službi u kojoj se vrše uredski poslovi – primanje i upisivanje akata, sukladno Uredbi o uredskom poslovanju, te članku 65. Zakona o općem upravnom postupku.

(...)

Odredbom članka 233. stavka 1. toga Zakona propisano je da se žalba neposredno predaje ili šalje poštom tijelu koje je donijelo prvostupanjsko rješenje.

Spisu predmeta, dostavljenog ovom, Sudu uz odgovor na tužbu, prileži dostavnica iz koje proizlazi da je tužitelj pobijanu građevnu dozvolu zaprimio dana 18. srpnja 2001. godine.

Uvidom u žalbu tužitelja izjavljenu protiv predmetne građevne dozvole razvidno je da ista ne sadrži prijemni štambilj nadležnog tijela, odnosno dokaz da je zaprimljena u prijemnoj kancelariji nadležnog tijela, slijedom čega Sud prihvaća stajalište tuženog tijela da žalba nije izjavljena na zakonom propisani način, pa se stoga ne može smatrati da je izjavljena u zakonskom roku.

(...)«

– da je 9. lipnja 2008. dopisom klasa: 360-01/08-01/84, urbroj. 2117/1-09/3-08-2 B. V. dala očitovanje u kojem navodi:

»(...)

1. U predmetnom spisu o izdavanju građevinske dozvole postoji primjerak žalbe od dana 1.08.2001. godine, taksiran s 50,00 kn biljega, te s napomenom da je ista zaprimljena 2.08.2001. godine, s pet priloga.

Prijemnog pečata nema iz razloga što je žalitelj donio žalbu osobno u prostorije tadašnjeg Ureda za prostorno uređenje, stambeno komunalne poslove, graditeljstvo i zaštitu okoliša na adresi Šet. Frana Kršinića, Korčula, a prijemna kancelarija (koja je imala prijemi pečat), je bila na drugoj adresi, Trg braće Radića 1, Korčula.

Na primjerak žalbe koja je ostala stranci, stavljen je i potpis i pečat tijela graditeljstva. Kopija iste bila je priložena spisu, koji je dostavljen Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva – Zagreb, radi pokrenutog upravnog spora.

2. Potvrđujem da sam ja, B. V., kao upravni savjetnik u Uredu za prostorno uređenje, stambeno komunalne poslove, graditeljstvo i zaštitu okoliša, Ispostave u Korčuli, napisala bilješku o prijemu žalbe, dana 2.08.2001. godine, odnosno da je ista zaprimljena u roku.

Također se napominje da je u popisu akata u predmetnom spisu (na košuljici) upisan datum prijema žalbe, 2.08.2001. godine.

3. Način zaprimanja je ovisio u tom vremenu o načinu dostave, odnosno da li je to bilo osobno u prostor tijela graditeljstva ili putem pošte.

U prilogu se dostavlja i kopija upisnika koji je vođen u Uredu, na adresi Šet. Frana Kršinića, s naznakom o primitku žalbe, dana 2.08.01. godine.

(...)«

III. PRIGOVORI PODNOSITELJA

4. Podnositelj ustavne tužbe smatra da su mu osporenom presudom Upravnog suda i rješenjem Ministarstva, povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 26. i 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

U ustavnoj tužbi podnositelj uglavnom ponavlja razloge navedene u tužbi Upravnom sudu, te ističe sljedeće:

»(...)

I sud i drugostupanjsko tijelu donijeli su odluke suprotno zakonskim propisima na koje su se pozivala jer je žalba tužitelja protiv prvostupanjske odluke bila podnesena pravovremeno pa se na istu nije mogla primjeniti zakonska odredba na koju se pozivao sud i drugostupanjsko tijelo.

Da je žalba tužitelja bila uistinu pravovremena utvrdilo je svojim očitovanjem i prvostupanjsko tijelo ali tek nakon donošenja pobijane odluke Upravnog suda Republike Hrvatske i to baš dana 9.6.2008.god. mada je trebao biti utvrđeno i u tijeku postupka koji je prethodio donošenju pobijane presude.

(...)

Upravni sud Republike Hrvatske utvrđuje da žalba tužitelja nije sadržavala prijemni štambilj nadležnog tijela te da zato smatra da žalba nije data na propisani način.

Međutim, iz očitovanja prvostupanjskog tijela od dana 9.6.2008.god. proizlazi da je način zaprimanja ovisilo o načinu dostave, odnosno da li je to bilo osobno u prostorije prvostupanjskog tijela ili putem pošte. Ali je svakako evidencija obavljana i u upisnik koji se vodio kod Ureda, na adresi Korčula, Šet. Frana Kršinića te je u popisu akata u predmetnom spisu (na košuljici) upisan datum prijema žalbe.

Iz narečenog je razvidno da je tužitelj predavajući svoju žalbu prvostupanjskom tijelu postupio kao i svi ostali građani kada su to činili na isti način, odnosno kada su dostave obavljali osobno prvostupanjskom tijelu.

Kako je, pak, sud osobnu dostavu tužitelja prvostupanjskom tijelu smatra kao neurednu a kod drugih građana u takvim slučajevima to nije bilo, onda se ukazuje kao osnovano da je sud povrijedio ustavno pravo tužitelja na jednakost pred zakonom jer je Zakonom o općem upravnom postupku dozvoljena i osobna dostava žalbe prvostupanjskom tijelu za drugostupanjsko.

(...)«

Slijedom navedenog podnositelj predlaže usvajanje ustavne tužbe i ukidanje osporene presude Upravnog suda, te rješenja upravnih tijela.

IV. MJERODAVNO PRAVO

5. Za ocjenu osnovanosti ustavne tužbe mjerodavni su članci 64. stavak 2., 65., 230., 233., 234. stavci 1.-3. i 239. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91. i 103/96.; u daljnjem tekstu: ZUP), te članak 6. Uredbe o uredskom poslovanju (»Narodne novine« broj 38/87., 42/88. i 75/93.), te odredbe Uputstva za izvršavanje Uredbe o uredskom poslovanju (»Narodne novine« broj 38/88.) koje su bile na snazi u vrijeme izjavljivanja žalbe.

5.1. Mjerodavne odredbe ZUP-a glase:

»Članak 64.

(...)

(2) Podnesci se, u pravilu, predaju neposredno ili šalju poštom pismeno (...)

Članak 65.

Podnesak se predaje organu nadležnom za primitak podneska, a može se predati svakoga radnog dana u toku radnog vremena. (...)«

»Članak 230.

1) Žalba se podnosi u roku od petnaest dana, ako zakonom nije drugačije određeno.

2) Rok za žalbu za svaku osobu i za svaki organ kojima se rješenje dostavlja računa se od dana dostave rješenja.«

»Članak 233.

1) Žalba se neposredno predaje ili šalje poštom organu koji je donio prvostepeno rješenje.

2) Ako je žalba predana ili poslana neposredno drugostepenom organu, on je odmah šalje organu prvog stupnja.

3) Žalba predana ili poslana neposredno drugostepenom organu u pogledu roka smatra se kao da je predana prvostepenom organu.

»Članak 234.

1) Organ prvog stupnja ispituje da li je žalba dopuštena, pravovremena i izjavljena od ovlaštene osobe.

2) Nedopuštenu, nepravovremenu ili od neovlaštene osobe izjavljenu žalbu organ prvog stupnja odbacit će svojim rješenjem.

3) Pravovremenost žalbe koja je predana ili poslana neposredno drugostupanjskom organu organ prvog stupnja cijeni prema danu kad je predana odnosno poslana drugostepenom organu.

(...)«

»Članak 239.

1) Ako je žalba nedopuštena, nepravovremena ili izjavljena od neovlaštene osobe, a prvostepeni je organ propustio da je zbog toga odbaci, odbacit će je organ koji je nadležan za rješavanje o žalbi.

(...)«

5.2. Članak 6. Uredbe o uredskom poslovanju glasi:

»Članak 6.

Uredski poslovi u organima uprave i organizacijama obavljaju se, u pravilu, u posebno organiziranoj službi pisarnici. (...)«

5.3. Točkama 1. alinejom 7., 2., 3. i 7. Uputstva za izvršavanje Uredbe o uredskom poslovanju propisano je:

»(...)

– pisarnica je posebno organizirana služba u organu uprave ili organizaciji u kojoj se vrše uredski poslovi: primanje i pregled akata, razvrstavanje, raspoređivanje, upisivanje i dostava u rad akata, otpremanje i razvođenje akata i njihovo stavljanje u arhivu, te čuvanje;

(...)

2. Primanja akta i drugih pošiljki (podnesaka i drugih akata, novčanih pisama, paketa, telegrama i dr.) vrši se, u pravilu, na određenom mjestu u pisarnici.

Iznimno za unutrašnje organizacione jedinice koje vode poseban urudžbeni zapisnik odnosno upisnik predmeta upravnog postupka ili imaju osnovane odgovarajuće baze dokumenata u slučaju automatske obrade dokumenata, rukovodilac organa uprave ili organizacije može odrediti da se akti upućeni ovim organizacionim jedinicama primaju u tim jedinicama.

3. Pošiljke se primaju u redovno radno vrijeme, a prima ih određeni radnik pisarnice.

(...)

7. Na zahtjev stranke koja neposredno predaje akt mora se izdati potvrda o primitku akta. Primitak akta se potvrđuje sastavljanjem otiska prijamnog štambilja na kopiju zahtjeva ili na posebni papir. U otisak prijemnog štambilja unosi se datum predaje, klasifikacijska oznaka i urudžbeni broja akta (upravnog i neupravnog). Potvrdu potpisuje radnik koji je akt primio.

(...)«

V. OCJENA USTAVNOG SUDA

6. Ustavni sud u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama podnositelja povrijeđeno njegovo ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li nadležna tijela, odnosno sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.

Ustaljeno je stajalište Ustavnog suda da je zadaća u prvom redu nadležnih tijela državne i javne vlasti da tumače i primjenjuju pravo. Uloga Ustavnog suda ograničena je na ispitivanje jesu li učinci takvog tumačenja, odnosno primjene prava suglasni s Ustavom i jesu li u konkretnom slučaju doveli do povrede ustavnih prava podnositelja ustavne tužbe. U postupcima pokrenutim ustavnom tužbom Ustavni sud se u pravilu ne upušta u ispitivanje činjenica, jer njegova zadaća nije bavljenje pogreškama o činjenicama ili o pravu, osim ako i u mjeri u kojoj te pogreške mogu povrijediti ljudska prava i temeljne slobode zajamčene Ustavom.

Ustavna tužba je osnovana.

7. Polazeći od sadržaja ustavne tužbe, kao i razloga osporavanja osporene presude Upravnog suda, te rješenja Ministarstva Ustavni sud u ovom predmetu polazi od članka 29. stavka 1. Ustava koji glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, (...)«

Sadržaj ustavnog prava na pravično suđenje ograničen je na jamstva pravičnog suđenja pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje povreda u postupcima pred sudovima te na temelju toga, sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, ocjenjuje je li postupak bio vođen na način koji je podnositelju osiguravao pravično suđenje.

Ustavni sud ističe da je njegova nadležnost, vezana uz ispitivanje jesu li nadležni sudovi i druga nadležna tijela pravilno protumačili i primijenili pravo, ograničena.

Slijedom navedenog, sagledavajući postupak koji je prethodio ustavnosudskom kao jedinstvenu cjelinu, Ustavni sud utvrđuje da je vođen na način koji podnositelju nije osiguravao pravično suđenje.

U konkretnom slučaju Upravni sud je, provodeći sudsku kontrolu zakonitosti pojedinačnog akta u upravnom sporu, ocijenio rješenje Ministarstva zakonitim, smatrajući da iz činjenice što žalba izjavljena po podnositelju ustavne tužbe ne sadrži prijemni štambilj nadležnog tijela, odnosno dokaz da je zaprimljena u prijemnoj kancelariji nadležnog tijela, proizlazi zaključak da ona nije izjavljena na zakonom propisani način, te da se stoga može smatrati izjavljenom izvan zakonskog roka.

7.1. Međutim, Ustavni sud smatra potrebnim istaknuti da je u provedenom postupku pred Ministarstvom, kao i u postupku pred Upravnim sudom, utvrđeno da je podnositelj ustavne tužbe svoju žalbu predao zadnji dan zakonom određenog roka od 15 dana djelatnici prvostupanjskog tijela koje je rješavalo u prvostupanjskom postupku i koje je donijelo osporeno prvostupanjsko rješenje, u konkretnom slučaju, građevnu dozvolu.

Također, Ustavni sud utvrđuje je da je u postupku bilo kao nesporno utvrđeno da je djelatnica kojoj je podnositelj predao žalbu ujedno i djelatnica koja je rješavala odnosno potpisala prvostupanjsko rješenje. Ustavni sud utvrđuje da je i nesporno da je ista djelatnica podnositeljevu žalbu dopisom proslijedila Ministarstvu, kao nadležnom drugostupanjskom upravnom tijelu, na odlučivanje, a nakon što je suglasno članku 234. ZUP-a utvrdila da je žalba dopuštena, pravodobna i izjavljena od ovlaštene osobe (vidi točku 3.1. obrazloženja ove odluke).

7.2. Slijedom navedenog, ocjena je Ustavnog suda, da je uslijed pretjerano formalističkog pristupa nadležnog drugostupanjskog upravnog tijela, žalba podnositelja u konkretnom slučaju odbačena. Ustavni sud utvrđuje da je žalba podnositelja odbačena samo iz razloga jer nije zaprimljena u tijelu koje je suglasno Uredbi o unutarnjem ustrojstvu ureda državne uprave u županijama određeno za primanje podnesaka stranaka, odnosno iz razloga što nije bila ovjerena prijamnim štambiljem, a kako je to određeno Uredbom o uredskom poslovanju. Prema ocjeni Ustavnog suda takvim formalističkim pristupom, uslijed kojeg su drugostupanjsko tijelo, a potom i Upravni sud, ocijenili da žalba nije pravodobna odnosno izjavljena u zakonskom roku u konkretnom slučaju nije bilo mjesta. To stoga jer je iz okolnosti konkretnog slučaja nesporno utvrđeno da je podnositeljeva žalba zaprimljena u prostorijama prvostupanjskog upravnog tijela od strane djelatnice toga tijela koja je prijam žalbe podnositelju potvrdila (ovjerila) svojim potpisom i pečatom tog prvostupanjskog tijela. Naposljetku, ista je djelatnica prvostupanjskog tijela podnositeljevu žalbu ocijenila pravodobnom, dopuštenom i izjavljenom od ovlaštene osobe, te ju je stoga uputila na meritorno rješavanje nadležnom drugostupanjskom tijelu, odnosno u konkretnom slučaju Ministarstvu. Također, Ustavni sud ističe da iz izjave djelatnice prvostupanjskog tijela, koja je dana nakon donošenja presude Upravnog suda, proizlazi da je takav način zaprimanja pismena na tom području bio uobičajeni način zaprimanja pismena kod osobne dostave, a kao što je to učinjeno i u konkretnom slučaju s podnositeljevom žalbom.

7.3. Ustavni sud ističe da iako navedeni način primanja pismena prema svemu navedenom i prema ocjeni drugostupanjskog tijela i Upravnog suda, nije sukladan mjerodavnim odredbama ZUS-a, Uredbi o uredskom poslovanju i Uputstvu za izvršavanje Uredbe o uredskom poslovanju, prema ocjeni Ustavnog suda, očiti propust djelatnice prvostupanjskog tijela (da podnositelju ustavne tužbe dade odgovarajuću uputu, odnosno da eventualno po zaprimanju podnositeljevog podneska – žalbe, isti odmah dostavi odgovarajućem odjelu unutar istog prvostupanjskog tijela) ne može biti na štetu podnositelja ustavne tužbe, koji je svoj podnesak – žalbu predao nadležnom tijelu u zakonom propisanom roku.

7.4. Slijedom navedenog, ocjena je Ustavnog suda da je podnositelju osporenim drugostupanjskim rješenjem i presudom Upravnog suda povrijeđeno ustavno pravo na pravično suđenje.

8. Članak 26. Ustava propisuje da su svi državljani Republike Hrvatske i stranci jednaki pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti. Navedena ustavna odredba nije mjerodavna u ovom slučaju (stajalište Ustavnog suda izraženo u odluci broj: U-III-884/2004, »Narodne novine« broj 2/05.).

9. Na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99. 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), odlučeno je kao u točkama I., II. i III. izreke.

10. Odluka o objavi (točka IV. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-3101/2008

Zagreb, 24. siječnja 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 18/2013-319