## Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-10744/2011-4 od 13. siječnja 2012.

### NN 22/2012 (23.2.2012.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-10744/2011-4 od 13. siječnja 2012.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

614

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Ljiljane Karlovčan-Đurović, predsjednice vijeća, Ane Berlegi Fellner i mr. sc. Ivice Kujundžića, članova vijeća te sudske savjetnice Lidije Ravlić, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Ivana Lončara iz Splita, Vinkovačka 8, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, Zagreb, Jurišićeva 13, klasa: UP-I-344-08/11-01/814, urbroj: 376-05/MP-11-04 /DB) od 26. rujna 2011., u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 13. siječnja 2012.

presudio je

I. Tužba se uvažava.

Poništava se rješenje Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP-I-344-08/11-01/814, urbroj. 376-05/MP-11-04 /DB) od 26. rujna 2011.

II. Ova presuda objavit će se u Narodnim novinama.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženog tijela odbacuje se zahtjev za rješavanje spora korisnika Lončar Ivana s prebivalištem u Splitu, Vinkovačka 8. kao nepravovremen.

Tužitelj u tužbi u bitnom navodi da osporeno rješenje nije zakonito i da je nepravilno izveden zaključak iz utvrđenog činjeničnog stanja u pogledu nepravovremenosti. Tužitelj ističe da je točno da je dana 29. kolovoza 2011., podnio zahtjev za rješavanje spora HAKOM-u između tužitelja i B-net operatera javnih komunikacijskih usluga sukladno odredbama Zakona o elektroničkim komunikacijama i Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Navodi da je točno da je dana 24. veljače 2011. uputio žalbu Povjerenstvu za žalbe B-net operatera iz koje je razvidno da se radi o spornom iznosu penala od 423,04 kn koji tužitelj nije platio iz razloga navedenih u žalbi. Tužitelj posebno ističe da na predmetnu žalbu nije dobio nikakav pisani odgovor što je posebno naglasio u zahtjevu za rješavanje spora HAKOM-u. Tužitelj također naglašava da nije točna činjenica primitka odluke povjerenstva operatera koja je navodno donesena dana 29. ožujka 2011., na koju činjenicu se poziva HAKOM u obrazloženju svoga rješenja donesenog 26. rujna 2011. Sukladno navedenom tužitelj predlaže da Sud tužbu uvaži i poništi osporeno rješenje.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ističe da se tužitelj dana 30. kolovoza 2011., obratio HAKOM-u sa zahtjevom za rješavanje spora u postupku protiv operatera javnih komunikacijskih usluga B-ent Hrvatska d.o.o. Ističe da sukladno članku 57. stavku 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama u slučaju spora između krajnjih korisnika usluga i operatera, krajnji korisnik usluga može podnijeti zahtjev za rješavanje spora u roku od 30 dana od dana dostavljanja pisanog odgovora Povjerenstva za pritužbe operatera javnih komunikacijskih usluga. Dakle, da bi HAKOM mogao pokrenuti postupak rješavanja spora potrebno je postojanje formalnih pretpostavki za pokretanje postupka, a što je između ostalog i okončan postupak pred operaterom te poštivanje rokova podnošenja prigovora, reklamacije i konačno zahtjeva za rješavanjem spora. Tuženo tijelo dalje navodi da je u konkretnom slučaju nesporno da je tužitelj podnio zahtjev za rješavanje spora dana 30. kolovoza 2011., te da neosnovano navodi kako je zahtjev podnio u propisanom roku. Naime, iz preslike odgovora Povjerenstva za pritužbe potrošača B-net Hrvatska d.o.o. razvidno je da je isti datiran s danom 29. ožujka 2011., a da operateri sukladno članku 50. stavku 13. Zakona o elektroničkim komunikacijama nemaju obvezu slanja preporučenih odgovora krajnjim korisnicima, a u konkretnom slučaju je od datuma navedenog u odgovoru do datuma podnošenja zahtjeva za rješavanje spora prošlo više od 4 mjeseca, dok propisani rok iznosi 30 dana. Tuženo tijelo dalje navodi da je u predmetnom slučaju pravilno utvrdilo činjenično stanje nepostojanja formalnih pretpostavki za pokretanje postupka i meritorno odlučivanje o sporu, te je na tako pravilno utvrđeno činjenično stanje pravilno primijenilo zakon i odbacilo zahtjev za rješavanje spora tužitelja zbog nepostojanja formalnih pretpostavki za vođenje postupka. Sukladno navedenom predlaže tužbu kao neosnovanu odbiti.

Tužba je osnovana.

Odredbom članka 50. stavka 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08.) propisano je da preplatnik može operateru javnih komunikacijskih usluga podnijeti prigovor na iznos kojim je zadužen za pruženu uslugu, te prigovor na kakvoću pružene usluge. Stavkom 2. citiranog članka Zakona, propisano je da prigovor iz stavka 1. ovog članka pretplatnik podnosi u pisanom obliku operateru javnih komunikacijskih usluga koji provodi postupak rješavanja prigovora. Prigovor mora sadržavati činjenice i dokaze na kojima se temelji. Prigovor iz stavka 1. ovoga članka pretplatnik može podnijeti u roku od 30 dana od dana dospijeća računa za pružene usluge, ako se radi o prigovoru na iznos kojim je zadužen za pruženu uslugu, ili u roku od 30 dana od dana pružanja usluge ako se radi o prigovoru na kakvoću pružene usluge (stavak 3.). Stavkom 4. članka 50. istog Zakona, propisano je da u slučaju podnošenja prigovora iz stavka 1. ovoga članka operater javnih komunikacijskih usluga mora provjeriti iznos zaduženja za pruženu uslugu ili kakvoću pružene usluge, te na temelju izvršene provjere potvrditi iznos zaduženja ili ga prilagoditi točnom iznosu.

Nadalje, stavkom 11. članka 50. Zakona o elektroničkim telekomunikacijama propisano je da je operator javnih komunikacijskih usluga obvezan dostaviti pisani odgovor pretplatniku o utemeljenosti podnesenog prigovora iz stavka 1. ovoga članka u roku od najviše 15 dana od dana podnošenja prigovora. Stavkom 12. citiranog članka Zakona propisano je da na pisani odgovor operatera iz stavka 11. ovoga članka pretplatnik ima pravo podnijeti pritužbu (reklamaciju) Povjerenstvu za pritužbe potrošača pri operateru javnih komunikacijskih usluga u roku od 30 dana od dana dostavljanja pisanog odgovora. Povjerenstvo za pritužbe potrošača obvezno je dostaviti pisani odgovor pretplatniku u roku od 30 dana od dana zaprimanja njegove pritužbe.

Člankom 51. Zakona o elektroničkim komunikacijama propisano je da u slučaju spora između pretplatnika i operatera javnih komunikacijskih usluga u vezi s iznosom zaduženja iz članka 50. stavka 4. ovoga Zakona i u vezi s iznosom naknade štete iz članka 50. stavka 9. ovoga Zakona pretplatnik može, prije podnošenja tužbe nadležnom sudu ili pokretanjem drugog sudskog postupka podnijeti zahtjev za rješavanje spora Agenciji u roku od 30 dana od dana dostavljanja pisanog odgovora Povjerenstva za pritužbe potrošača iz članka 50. stavka 12. ovoga Zakona.

Iz podataka spisa predmeta, dostavljenih ovom Sudu uz odgovor na tužbu, kao i obrazloženja osporenog rješenja proizlazi da je tužitelj podnio dana 30. kolovoza 2011., zahtjev za rješavanje spora u postupku protiv operatera javnih komunikacijskih usluga B-net Hrvatska d.o.o.

Nadalje, iz podataka spisa predmeta također je razvidno da je tuženo tijelo zahtjev za rješavanje spora odbacilo kao nepravovremen uz obrazloženje da nije poštovana procedura podnošenja prigovora, odnosno da je odluka povjerenstva donesena dana 29. ožujka 2011., koja odluka sadrži uputu o pravnom lijeku, a obzirom da je zahtjev za rješavanje spora HAKOM-u podnesen dana 30. kolovoza 2011., da je, u konkretnom slučaju, propušten rok od 30 dana za podnošenje zahtjeva za rješavanje spora Hrvatskoj agenciji za poštu i elektroničke komunikacije.

Međutim, iz obrazloženja osporenog rješenja nije razvidno kada je tužitelj zaprimio pisani odgovor Povjerenstva za pritužbe potrošača, niti o istome u spisu prileži dokaz, a ovo imajući u vidu da rok od 30 dana za podnošenje zahtjeva za rješavanje spora počinje teći od dana dostavljanja pisanog odgovora Povjerenstva za pritužbe potrošača, sukladno citiranoj odredbi članka 51. stavka 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Stoga nije razvidno iz kojih razloga tuženo tijelo smatra da je navedeni zahtjev za rješavanje spora izjavljen po proteku roka od 30 dana od dana dostavljanja pisanog odgovora povjerenstva za pritužbe potrošača.

S obzirom na sve navedeno, Sud nije mogao otkloniti prigovore tužitelja iznesene u tužbi, zbog čega je osporenim rješenjem, prema ocjeni ovoga Suda, povrijeđen zakon na štetu tužitelja.

Trebalo je stoga na temelju članka 39. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91., 9/92. i 77/92.) tužbu uvažiti i osporeno rješenje poništiti, s time da tuženo tijelo donese novo rješenje pridržavajući se prema odredbi članka 62. istog članka Zakona pravnog shvaćanja Suda i njegovih primjedaba u pogledu postupka.

Odluka o objavi presude utemeljena je na odredbi članka 14. stavka 7. Zakona o elektroničkim telekomunikacijama.

Broj: Us-10744/2011-4

Zagreb, 13. siječnja 2012.

Predsjednica vijeća
Ljiljana Karlovčan-Đurović, v. r.

Presuda, NN 22/2012-614