### NN 40/2016 (30.4.2016.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3327/2013 od 7. travnja 2016.

40 30.04.2016 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3327/2013 od 7. travnja 2016.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1058

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Mario Jelušić, Antun Palarić, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Oto Filipović iz Kaptola, kojeg zastupa Oleg Uskoković, odvjetnik iz Odvjetničkog društva Uskoković & partneri sa sjedištem u Varaždinu, na sjednici održanoj 7. travnja 2016. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se presuda Županijskog suda u Slavonskom Brodu, Stalne službe u Požegi broj: Kž-26/13-4 od 19. ožujka 2013.

III. Predmet se vraća Županijskom sudu u Slavonskom Brodu, Stalnoj službi u Požegi na ponovni postupak.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Dopuštenu i pravodobnu ustavnu tužbu podnio je Oto Filipović iz Kaptola (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Oleg Uskoković, odvjetnik iz Odvjetničkog društva Uskoković & partneri sa sjedištem u Varaždinu.

Podnositelj u ustavnoj tužbi tvrdi da su mu presudom Županijskog suda u Slavonskom Brodu, Stalne službe u Požegi broj: Kž-26/13-4 od 19. ožujka 2013. (u daljnjem tekstu: drugostupanjska presuda) povrijeđena ljudska prava i temeljne slobode zajamčene člancima 14. stavkom 2., 29. stavkom 1. i 31. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

Drugostupanjskom presudom odbijena je podnositeljeva žalba protiv presude Općinskog suda u Požegi broj: K-58/06-24 od 10. rujna 2012. (u daljnjem tekstu: prvostupanjska presuda). Prvostupanjskom je presudom podnositelj proglašen krivim za počinjenje kaznenog djela protiv sigurnosti platnog prometa i poslovanja – zlouporabom ovlasti u gospodarskom poslovanju iz članka 292. stavka 2. u svezi sa člankom 292. stavkom 1. Kaznenog zakona (»Narodne novine« broj 110/97., 27/98. – ispravak, 50/00. – odluka USRH, 129/00., 51/01., 111/03., 190/03. – odluka USRH, 105/04., 84/05. – ispravak, 71/06., 110/07., 152/08., 57/11., 77/11. – odluka USRH, 143/12. – čl. 36. Zakona o pravnim posljedicama osude, kaznenoj evidenciji i rehabilitaciji; u daljnjem tekstu: KZ/97). Podnositelju je na temelju članka 292. stavka 2. u svezi s člankom 57. stavkom 4. točkom b) KZ-a/97 izrečena kazna zatvora u trajanju od 11 (jedanaest) mjeseci te je, na temelju članka 67. KZ-a/97 primijenjena uvjetna osuda, tako da se izrečena kazna zatvora neće izvršiti ako u roku od (2) dvije godine ne počini novo kazneno djelo.

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

2. U donošenju drugostupanjske presude je kao član vijeća sudjelovao sudac Nenad Vlašić, koji je kao istražni sudac obavljao istražne radnje u razmatranom predmetu. Navedeni je sudac 7. listopada 2004. ispitao podnositelja (kao okrivljenika) te je nakon toga istoga dana donio rješenje broj: Kio-18/04-12 (kojim je odredio provođenje istrage protiv podnositelja) te ispitao četvero svjedoka i izdao nalog broj: Kio-18/04-23 od 21. siječnja 2005. za provođenje knjigovodstveno-financijskog vještačenja.

III. PRIGOVORI PODNOSITELJA

3. Podnositelj je u ustavnoj tužbi u bitnome naveo da je u donošenju drugostupanjske presude kao član vijeća sudjelovao sudac Nenad Vlašić, koji je kao istražni sudac obavljao istražne radnje u istom kaznenom postupku protiv podnositelja te da u drugostupanjskoj presudi nije utvrđen »eventualni pravni kontinuitet u nekoj ... odredbi Kaznenog zakona iz NN 125/11 te 144/12« usprkos činjenice što je članak 246. tog zakona, koji je stupio na snagu između donošenja prvostupanjske i drugostupanjske presude, propisao kazneno djelo zlouporabe povjerenja u gospodarskom poslovanju.

IV. MJERODAVNO PRAVO

4. U konkretnom slučaju mjerodavno pravo predstavljaju odredbe članka 36. stavka 1. točke 4. i članka 367. stavka 1. točke 2. Zakona o kaznenom postupku (»Narodne novine« broj 110/97., 27/98., 58/99., 112/99., 58/02., 143/02. i 115/06.; u daljnjem tekstu: ZKP/97), koje glase:

»Članak 36.

(1) Sudac ili sudac porotnik isključen je od obavljanja sudske dužnosti:

(...)

4) ako je u tome kaznenom predmetu obavljao istražne radnje ili je sudjelovao u odlučivanju o prigovoru protiv optužnice ili je sudjelovao u postupku kao tužitelj, branitelj, zakonski zastupnik ili opunomoćenik oštećenika odnosno tužitelja, ili je ispitan kao svjedok ili vještak.

(...)«

»Članak 367.

(1) Bitna povreda odredaba kaznenog postupka postoji:

(...)

2) ako je na glavnoj raspravi sudjelovao sudac ili sudac porotnik koji se morao izuzeti (članak 36. stavak 1),

(...)«

V. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Članak 29. stavak 1. Ustava u relevantnom dijelu glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično ... odluči o ... sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

5.1. U konkretnom slučaju u donošenju osporene drugostupanjske presude sudjelovao je (kao jedan od tri člana drugostupanjskog sudskog vijeća) sudac Nenad Vlašić, koji je kao istražni sudac obavljao istražne radnje u istom kaznenom postupku protiv podnositelja.

5.2. Ustavni sud ističe da se u pogledu pitanja nepristranosti suda primjenjuje subjektivno i objektivno mjerilo.

Subjektivno mjerilo znači ispitivanje je li sudac imao neki osobni razlog pristranosti u konkretnom predmetu ili osobnu predrasudu. U ovom predmetu nema ničega što bi ukazivalo na subjektivnu pristranost navedenog suca.

Objektivno mjerilo znači ispitivanje da li sud kao takav i njegov sastav, jamče dovoljno sigurnosti da bi isključili svaku opravdanu sumnju u pogledu nepristranosti suda. To je važno imati u vidu pri ispitivanju objektivne nepristranosti, jer sudovi upravo time što nastupaju kao nepristrani pridonose povjerenju javnosti koje je nužno u demokratskom društvu.

U pogledu objektivne nepristranosti, Ustavni sud je, kao što je prethodno navedeno, utvrdio da je sudac koji je sudjelovao u donošenju osporene drugostupanjske presude, u istom predmetu kao istražni sudac obavljao istražne radnje pa ga članak 36. stavak 1. točka 4. ZKP-a/97 isključuje od daljnjeg obavljanja sudačke dužnosti u istom predmetu. Ta okolnost dovodi u ozbiljnu sumnju njegovu objektivnu nepristranost u odlučivanju u postupku povodom izjavljene žalbe jer je riječ o činjenici koju je zakonodavac predvidio kao razlog za izuzeće dotičnog suca iz daljnjeg postupka bez potrebe dokazivanja ugrožavanja njegove nepristranosti u konkretnom slučaju.

Ustavni sud prethodno navedeno postupanje, koje predstavlja apsolutno bitnu povredu odredaba kaznenog postupka (usprkos tome što članak 367. stavak 1. točka 2. ZKP-a/97 izričito govori samo u sudjelovanju na glavnoj raspravi suca ili suca porotnika koji se morao izuzeti), ocjenjuje ustavnopravno neprihvatljivim, čime je podnositelju povrijeđeno pravo na suđenje od strane nepristranog suda, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

6. Zbog utvrđenja povrede ustavnog prava podnositelja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, Ustavni sud nije razmatrao eventualnu povredu drugih ustavnih prava koje je podnositelj istaknuo u ustavnoj tužbi.

Ustavni sud pri tome posebno naglašava da će drugostupanjski sud, odlučujući ponovno o podnositeljevoj žalbi u sastavu koji isključuje ozbiljnu sumnju u njegovu pristranost, biti u prilici ocijeniti podnositeljeve navode iz ustavne tužbe da u drugostupanjskoj presudi nije utvrđen »eventualni pravni kontinuitet u nekoj ... odredbi Kaznenog zakona iz NN 125/11 te 144/12« usprkos činjenice što je članak 246. tog zakona, koji je stupio na snagu između donošenja prvostupanjske i drugostupanjske presude, propisao kazneno djelo zlouporabe povjerenja u gospodarskom poslovanju.

7. Slijedom navedenog, na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), odlučeno je kao u izreci.

Odluka o objavi (točka IV. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-3327/2013

Zagreb, 7. travnja 2016.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
dr. sc. Snježana Bagić, v. r.