## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U/I-183/1990od 14. veljače 1991.

### NN 12/1991 (16.3.1991.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U/I-183/1990od 14. veljače 1991.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, na sjednici 14. veljače 1991. godine,
donio je ovu

## ODLUKU

1. Ukida se odredba stava 2. člana 6. u dijelu kojim se korisnikom usluge
smatra stambena zgrada kao pravna osoba i odredba stava 2. člana 8. Odluke
Skupštine općine Dubrovnik o načinu plaćanja i izvršenju obaveze plaćanja
cijena nekih komunalnih usluga ("Službeni glasnik" općine Dubrovnik,
broj 2/86).

2. Ova Odluka objavit će se u "Narodnim novinama" i u "Službenom
glasniku" općine Dubrovnik.

Obrazloženje

U dijelu odredbe stava 2. člana 6. Odluke navedene u izreci propisano
je da je korisnik komunalne usluge za opskrbu vodom stambena zgrada kao
pravna osoba. Odredbom stava 2. člana 8. iste odluke propisano je da vodovodnu
instalaciju od zajedničkoga do zasebnog vodomjera održava davalac usluge
na teret stanara. Postupak za ocjenu ustavnosti i zakonitosti navedenih
odredaba pokrenut je rješenjem Suda donesenim na sjednici 27. studenoga
1990. godine. U ocjenjivanju osporene odredbe stava 2. člana 6. Sud je
pošao od odredaba Zakona o komunalnim djelatnostima ("Narodne novine",
broj 15l79). Prema odredbi stava 1. člana 23. Zakona cijenu za pruženu
uslugu komunalnoj organizaciji plaća korisnik te usluge. Takav odnos korisnika
i komunalne organizacije uspostavlja se samo s onim organizacijama koje
obavljaju komunalne djelatnosti individualne potrošnje utvrđene odredbom
stava 1. člana 19. Zakona. To su djelatnosti kojima se pružaju usluge poznatim
korisnicima odnosno korisnicima koji se mogu pojedinačno utvrditi kako
je izričito propisano navedenom zakonskom odredbom. Opsrkba vodom je, tu
nema dvojbe, djelatnost individualne potrošnje, kojom se u stambenoj zgradi
opskrbljuju stanari i korisnici stana u vlasništvu građana i zakupci poslovnih
prostorija. Oni su stoga kao korisnici ove komunalne usluge i obveznici
plaćanja te usluge komunalnoj organizaciji a ne stambena zgrada. Kako je,
dakle, korisnika usluge a time i obveznika plaćanja utvrdio Zakon, Skupština
općine Dubrovnik je osporenom odredbom prekoračila ovlaštenje dano joj
odredbom člana 23. stava 2. Zakona. Sud je utvrdio da ni odredbama Zakona
o stambenim odnosima ("Narodne novine", br. 51/85. i 42/86) nije
propisano da stambena zgrada, u ime i na račun stanara, plaća navedenu
komunalnu uslugu. U ocjeni osporene odredbe stava 2. člana 8. Odluke Sud
je pošao od odredaba stava 2. ćIana 42. Zakona o stambenim odnosima prema
kojima se sredstvima stanarine osigurava, između ostalog, i održavanje
zajedničkih dijelova i uređaja u stambenoj zgradi u koje spada i vodovodna
mreža u zgradi. U zgradi u kojoj postoje posebni vodomjeri za svaki stan
zajednički je uređaj i vodovodna instalacija sve do vodomjera za svaki
stan. Stoga se općinskom odlukom ne može propisati da će se ova vodovodna
instalacija održavati na teret stanara, kao što je to učinjeno osporenom
odredbom. Iz ovih razloga Sud je odlučio kao u izreci.

Broj: U/I-183/1990.

Zagreb,14. veljaće 1991.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 12/1991-361