## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-3252/2005 od 13. veljače 2008.

### NN 26/2008 (29.2.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-3252/2005 od 13. veljače 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**896**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Jasna Omejec i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo R. M. iz V., na sjednici
održanoj 13. veljače 2008. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Pravodobna i dopuštena ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja Upravnog
suda Republike Hrvatske broj: Us-1069/05-6 od 16. ožujka 2005., kojim je
odbačena podnositeljeva (tužitelj u upravnom sporu radi imenovanja zamjenika
županijskog državnog odvjetnika) žalba, podnijeta protiv odluke
Državnoodvjetničkog vijeća broj: DOVO-52/04 od 11. siječnja 2005. godine.
Navedenom odlukom, donesenom na temelju članka 94. Zakona o državnom
odvjetništvu (»Narodne novine«, broj 51/01., 58/06. i 16/07.), za zamjenicu
državnog odvjetnika u Županijskom državnom odvjetništvu u Vukovaru imenovana je
D. K. I., zamjenica općinskog državnog odvjetnika u B. M.
2. Podnositelj smatra da su osporenim rješenjem Upravnog suda povrijeđene
ustavne odredbe članaka 5. stavka 2. i 19. stavka 1. Ustava te pravo na pošteno
suđenje, zajamčeno člankom 6. stavkom 1. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99.,
8/99. – pročišćeni tekst, 14/02. i 1/06., u daljnjem tekstu: Europska
konvencija).
U ustavnoj tužbi navodi da je postupao u skladu s uputom o pravnom lijeku, danoj
u osporenoj odluci, u kojoj je navedeno pravo na pokretanje upravnog spora pred
Upravnim sudom Republike Hrvatske. Odbacivanjem tužbe iz formalnih razloga,
smatra da je Upravni sud povrijedio njegovo pravo na sudsku zaštitu, zajamčeno
člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije.
Od Ustavnog suda Republike Hrvatske traži usvajanje ustavne tužbe i ukidanje
osporenog rješenja Upravnog suda Republike Hrvatske.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. U postupku pokrenutom ustavnom tužbom, na temelju odredbe članka 62. stavka
1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u
postupku odlučivanja o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog
kažnjivog djela povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu,
ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje
i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg
postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.
4. U osporenom rješenju Upravni sud Republike Hrvatske je ocijenio da osporena
odluka Državnoodvjetničkog vijeća od 11. siječnja 2005. ne predstavlja upravni
akt u smislu odredbe članka 6. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«,
broj 53/91, 9/92 i 77/92, u nastavku: ZUS) pa se protiv te odluke ne može voditi
upravni spor.
Odredbom članka 114. Zakona o državnom odvjetništvu (»Narodne novine«, broj
51/01, u nastavku: Zakon) određeno je:
*Protiv odluke o stegovnoj odgovornosti stranke može se pokrenuti upravni spor.*Odredbom članka 118. stavka 5. Zakona određeno je:
Protiv odluke o razrješenju zamjenik državnog odvjetnika može pokrenuti upravni
spor.
Upravni sud je u osporenom rješenju utvrdio da odredba članka 105. Zakona, koja
se odnosi na imenovanje zamjenika državnog odvjetnika, za razliku od navedenih
odredbi članaka 114. i 118. stavka 5. Zakona, ne propisuje da se protiv odluke o
imenovanju zamjenika državnog odvjetnika može pokrenuti upravni spor.
Upravni sud je ocijenio da je protiv osporene odluke Državnoodvjetničkog vijeća
podnositelj mogao Upravnom sudu Republike Hrvatske podnijeti samo zahtjev na
temelju odredbe članka 66. Zakona o upravnim sporovima.
Upravni sud je obrazložio da su upravni spor protiv konačnog upravnog akta i
zaštita Ustavom zajamčenih prava i sloboda čovjeka i građanina protiv konačnog
pojedinačnog akta, protiv kojeg nije osigurana druga pravna zaštita, dva
različita pravna puta ostvarivanja sudske zaštite pred Upravnim sudom Republike
Hrvatske. Konačni pojedinačni akti ne mogu se, kroz ta dva različita pravna
puta, osporavati iz istih razloga.
Kako je u konkretnom slučaju podnositelj u tužbi Upravnom sudu osporavao
zakonitost odluke Državnoodvjetničkog vijeća, ne navodeći i povredu nekog
Ustavom zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina, ocjena je Upravnog suda
Republike Hrvatske da tužba podnositelja nije dopuštena.
5. Ustavni sud je ocijenio da podnositelju u postupku pred Upravnim sudom
Republike Hrvatske nisu povrijeđena prava iz članka 6. stavka 1. Europske
konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda jer Upravni sud
Republike Hrvatske nije postupao suprotno pravnim stajalištima, koja je u
primjeni odredbe članka 6. stavka 1. Konvencije na konkretne slučajeve ustanovio
Europski sud za ljudska prava.
Člankom 66. ZUS određeno je:
*O zahtjevu za zaštitu Ustavom zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina,
ako je takva sloboda ili pravo povrijeđeno konačnim pojedinačnim aktom, a nije
osigurana druga sudska zaštita, odlučuje sud nadležan za upravne sporove
odgovarajućom primjenom ovoga zakona.*
Ustavni sud napominje da je u svojoj dosadašnjoj praksi utvrdio pravilo da
protiv odluke o imenovanju zamjenika državnog odvjetnika postoji sredstvo pravne
zaštite pred upravnim sudom (zahtjev iz članka 66. ZUS), koje mora biti
iscrpljeno prije no što se Ustavnom sudu podnose ustavna tužba (rješenje broj:
U-III-4364/2005 od 19. prosinca 2005.).
6. Odredbe članaka 5. stavka 2. i 19. stavka 1. Ustava ne sadrže ustavna prava u
smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.
7. Slijedom navedenog, na temelju članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno je
kao u točki I. izrjeke.
8. Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona
(točka II. izreke).

Broj: U-III-3252/2005
Zagreb, 13. veljače 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 26/2008-896
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)