## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1882/2004 od 12. listopada 2004.

### NN 151/2004 (29.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1882/2004 od 12. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2639

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice
Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi mldb. T. Lj., zastupane
po zakonskoj zastupnici A. S., obje iz K., na sjednici održanoj 12. listopada
2004. godine, donio je

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Karlovcu dužan je donijeti odluku u pred­metu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: P-499/03 (raniji broj: P-1712/98...) u
najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od
prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), podnositeljici ustavne tužbe mldb. T. Lj., zastupanoj po zakonskoj
zastupnici A. S., obje iz K., određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnoga prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 9.750,00 kuna.

IV. Naknada iz točke II. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela je dana 5. veljače 2004. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom
u Karlovcu, smatrajući da joj je povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u
razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općinskog suda u Karlovcu, broj: P-499/03,
utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Dana
14. listopada 1998. godine podnositeljica je Općin­skom sudu u Karlovcu
podnijela tužbu protiv tuženika Đ. Lj. radi uzdržavanja.

Pripremno
ročište održano je dana 18. siječnja 1999. godine.

Dana
19. ožujka 1999. godine sud je izdao privremenu mjeru koja je ukinuta rješenjem
Županijskog suda u Karlovcu od 12. svibnja 1999. godine.

Daljnja ročišta pred Općinskim sudom u Karlovcu održana
su dana 14. rujna 1999., 14. studenoga 2000., te 19. veljače 2001. godine, kada
je glavna rasprava zaključena i donijeta prvostupanjska presuda.

Rješenjem Županijskog suda u Karlovcu od 13. lipnja
2001. godine prvostupanjska presuda je ukinuta, te je predmet vraćen Općinskom
sudu u Karlovcu na ponovno suđenje.

Ročišta pred sudom prvog stupnja održana su 12.
prosinca 2001., te 5. i 13. veljače 2002. godine kada je donijeta presuda, koja
je ukinuta rješenjem Županijskog suda u Karlovcu dana 12. veljače 2003. godine.

Ročište pred Općinskim sudom u Karlovcu održano je
11. rujna 2003. godine.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZADRU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u Karlovcu da se izjasni o navodima
ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u Karlovcu od 30. srpnja
2004. godine navodi se kronologija postupanja u predmetu te se duljina postupka
i neaktivnost tog suda obrazlaže bolešću suca i opterećenošću suda.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...).«

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj
tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i
obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Karlovcu, broj:
P-499/03 Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 14. listopada 1998. godine tužbom podnositeljice
protiv tuženika Đ. Lj., radi uzdržavanja.

Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99.
– pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu:
Europska konvencija) čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjega prav­nog
poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1.
Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje«, koja između ostalog
propisuje:

»Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.«

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine).

Ustavna tužba podnesena je dana 21. svibnja 2004.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud
utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno pet (5) godina, sedam (7) mjeseci i jedanaest (11) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da se u razmatranom razdoblju postupak najprije vodio pred
Općinskim sudom u Karlovcu u trajanju od dvije (2) godine, četiri (4) mjeseca i
pet (5) dana, pri čemu je neaktivnost suda trajala od 14. rujna 1999. godine do
14. studenoga 2000. godine što iznosi jednu (1) godinu i dva (2) mjeseca. Nakon
toga postupak se vodio pred Županijskim sudom u Karlov­cu u trajanju od oko tri
(3) mjeseca, te je predmet vraćen Općinskom sudu u Karlovcu koji je novu
presudu donio nakon proteka oko sedam (7) mjeseci. Potom je postupak ponovo vođen
pred Županijskim sudom u Karlovcu u trajanju od oko jedne (1) godine. Postupak
se ponovo vodi pred sudom prvog stupnja u trajanju od oko jedne (1) godine i
sedam (7) mjeseci.

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJICE
U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog
suda, nije pridonijela duljini trajanja sudskog postupka.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda, ne radi se o složenom pred­metu.

6. U
povodu isticanja prvostupanjskog suda o opterećenosti brojem predmeta te
objašnjenja da su zastoji u postupku izazvani bolešću raspravnog suca Ustavni
sud utvrđuje da se pozivanje na organizacijske ili kadrovske probleme suda ne
bi moglo smatrati opravdanim razlogom za nerazumno dugo trajanje sudskog
postupka.

Napominje
se da je Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio
da su države-ugovornice obvezne organizirati svoje pravne poretke na način koji
omogućava sudovima da ispune zahtjeve propisane člankom 6. stavkom 1. Europske
konvencije, opetovano ističući naročitu važnost tog zahtjeva za pravilno i
uredno vođenje sudskih postupaka (v., primjerice, presude Europskog suda u
predmetima *Bucholoz protiv Njemačke* od 6. svibnja 1981., *Guincho
protiv Portugala* od 10. srpnja 1984., *Union Alimentaria Sanders SA*
od 7. srpnja 1989., Brigandi protiv Italije od 19. veljače 1991. i dr.).

Ustavni
sud utvrđuje da parnični postupak radi uzdržavanja koji se sada vodi pod
brojem: P-499/03 pred Općinskim sudom u Karlovcu traje preko šest godina. Iako
je postupanje Županijskog suda u Karlovcu udovoljilo zahtjevu za suđenjem u
razumnom roku, isto se ne bi moglo reći za postupanje Općinskog suda u Karlovcu
koji je uzrokovao više zastoja u postupku. Imajući u vidu neučinkovito
postupanje Općinskog suda u Karlovcu, okolnost da se postupak i nadalje vodi
pred sudom prvog stupnja, a osobito cijeneći vrlo veliku važnost postupka za
malodobnu podnositeljicu jer je riječ o postupku radi plaćanja njenog uzdržavanja,
Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njenim pravima
ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud određuje imajući u vidu
sve okolnosti svakoga pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8.
Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1882/2004
Zagreb, 12. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 151/2004-2639