## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-4087/2003 od 24. svibnja 2006.

### NN 70/2006 (26.6.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-4087/2003 od 24. svibnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1695**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom R. P. iz N. S., D. K. iz S. K. i
L. P. iz N. S., koje zastupa N. C., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 24.
svibnja 2006., jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukidaju se:
– rješenje Županijskog suda u Koprivnici broj: Gž-1088/03
od 16. rujna 2003.
– rješenje Općinskog suda u Koprivnici broj: Ovr-1613/01 od 12. kolovoza 2003.
– rješenje Županijskog suda u Koprivnici broj: Gž-583/03 od 20. svibnja 2003.
– rješenje Općinskog suda u Koprivnici broj: Ovr-1613/01 od 23. siječnja 2003.
– rješenje Županijskog suda u Koprivnici broj: Gž-505/02 od 23. travnja 2002.
te se predmet vraća Općinskom sudu u Koprivnici na ponovni postupak.
III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv rješenja Županijskog suda u Koprivnici
broj: Gž-1088/03 od 16. rujna 2003., kojim je odbijena žalba podnositelja i
potvrđeno rješenje Općinskog suda u Koprivnici broj: Ovr-1613/01 od 12. kolovoza
2003.
Navedenim prvostupanjskim rješenjem podnositelji su, kao ovrhovoditelji,
odbijeni s dijelom zahtjeva za isplatu kamata na dosuđene iznose glavnih
potraživanja za razdoblje od 3. lipnja 1992. do 5. listopada 1996.
2. U ustavnoj tužbi podnositelji izrijekom ističu da je u konkretnom slučaju
došlo do pogrešne primjene materijalnog prava i da im je time povrijeđeno
ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 14. stavka 2. Ustava.
Kako navode, ovršna isprava (presuda Općinskog suda u Novom Sadu broj: P-3638/88
od 15. listopada 1990.) postala je pravomoćna 17. srpnja 1991., a ovršna 6.
rujna 1991. pa je ovršenik C. o. d.d. Z. već bio u zakašnjenju u vrijeme
stupanja na snagu Uredbe Vlade Republike Hrvatske o provođenju Rezolucije Vijeća
sigurnosti UN broj: 757 (»Narodne novine«, broj 32/92.), Naredbe za provođenje
Rezolucije Vijeća sigurnosti UN broj: 757 u području financija (»Narodne
novine«, broj 32/92.) te Uredbe o provođenju rezolucija Vijeća sigurnosti UN u
svezi sankcija protiv tzv. SRJ (»Narodne novine«, broj 41/93.).
Smatraju da stoga nije bilo mjesta primjeni navedenih akata. Pored toga,
podnositelji ističu da su navedeni akti podzakonske pravne snage i njima se ne
može derogirati zakon, a i ne odnose se na tijek zakonskih zateznih kamata kad
je dužnik u zakašnjenju s ispunjenjem novčane tražbine.
Predlažu ukidanje prvostupanjskog i drugostupanjskog osporenog rješenja.

*Ustavna tužba je osnovana.*
3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojima je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i područnu
(regionalnu) samoupravu.
Ustavni sud u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, u granicama zahtjeva
istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i
obvezama podnositelja povrijeđeno njegovo ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu,
ne upušta u pitanje jesu li sudovi ili nadležna tijela pravilno i potpuno
utvrdili činjenično stanje. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od
čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.
4. Uvidom u sve odluke donesene u konkretnom ovršnom postupku, Ustavni sud je
utvrdio sljedeće:
Ovršna isprava – presuda Općinskog suda u Novom Sadu broj: P-3638/88 od 15.
listopada 1990., donesena je u parničnom postupku kojeg su vodili podnositelji
ustavne tužbe protiv »C. o.« d.d. Z., radi naknade štete.
Presuda je postala pravomoćna 17. srpnja 1991., a ovršna 6. rujna 1991.
Podnositelji, kao ovrhovoditelji, pokrenuli su ovršni postupak ovršnim
prijedlogom od 19. listopada 2001., zatraživši isplatu dosuđenih iznosa glavnice
s kamatama tekućim kako je to određeno ovršnom ispravom.
Rješenjem o ovrsi broj: Ovr-1613/01 od 4. ožujka 2002. usvojen je ovršni
prijedlog i određena ovrha.
Protiv tog rješenja žalbu je izjavio ovršenik te je doneseno drugostupanjsko
rješenje od 23. travnja 2002., kojim se rješenje o ovrsi potvrđuje u dijelu koji
se odnosi na ovrhu glavnice, a ukida se u dijelu koji se odnosi na ovrhu kamata
te se u tom dijelu predmet vraća na ponovno odlučivanje prvostupanjskom sudu. U
obrazloženju drugostupanjskog rješenja navedeno je da prvostupanjski sud nije
utvrdio okolnosti vezane uz primjenu Uredbe Vlade Republike Hrvatske o
provođenju Rezolucije Vijeća sigurnosti UN broj: 757, Naredbe za provođenje
Rezolucije Vijeća sigurnosti UN broj: 757 u području financija, Uredbe o
provođenju rezolucija Vijeća sigurnosti UN u svezi sankcija protiv tzv. SRJ te
Zakona o privremenom neprimjenjivanju Zakona o provođenju rezolucija Vijeća
sigurnosti UN u svezi sa sankcijama protiv tzv. SRJ (»Narodne novine«, broj
80/96), to jest da nije utvrdio ima li ovrhovoditelj (podnositelj) pravo na
zatezne kamate za razdoblje od 3. lipnja 1992. do 5. listopada 1996., s obzirom
na vremensko važenje navedenih propisa, koji zabranjuju, unutar tog razdoblja,
bilo kakva plaćanja pravnim i fizičkim osobama u tzv. SRJ.
U ponovljenom prvostupanjskom postupku doneseno je 23. siječnja 2003. novo
rješenje broj: Ovr-1613/01, kojim je sud ponovno odredio ovrhu kamata (osim u
neznatnom dijelu u kojemu su ovrhovoditelji u međuvremenu odustali) i tijek
kamata odredio na istovjetan način kao u rješenju o ovrsi od 4. ožujka 2002.,
zauzevši stajalište da se zabrana plaćanja ne odnosi na ispunjenje obveza
utemeljenih na pravomoćnim i ovršnim sudskim odlukama.
U povodu žalbe ovršenika, novim drugostupanjskim rješenjem od 20. svibnja 2003.
ponovno je ukinuto prvostupanjsko rješenje u dijelu koji se odnosi na tijek
kamata u razdoblju od 3. lipnja 1992. do 5. listopada 1996.
U ponovljenom postupku doneseno je novo prvostupanjsko rješenje broj: Ovr-1613/01
od 12. kolovoza 2003., koje se osporava ustavnom tužbom. Tim rješenjem
prvostupanjski sud je odbio ovrhovoditelje sa zahtjevom za isplatu kamata kroz
razdoblje od 3. lipnja 1992. do 5. listopada 1996. Rješenje je, sukladno
prethodnom drugostupanjskom ukidnom rješenju, obrazloženo stajalištem da je
ovršenik u mogućnosti izvršiti isplatu tek počevši od 5. listopada 1996., kao
dana stupanja na snagu Zakona o privremenom neprimjenjivanju Zakona o provođenju
rezolucija Vijeća sigurnosti UN u svezi sa sankcijama protiv tzv. SRJ.
Povodom žalbe ovrhovoditelja (podnositelja), navedeno rješenje je potvrđeno s
jednakim obrazloženjem te se to drugostupanjsko rješenje od 16. rujna 2003.
također osporava ustavnom tužbom.
5. Ustavni sud je na temelju izloženog utvrdio da je prvostupanj­sko rješenje,
koje se osporava ustavnom tužbom, broj: Ovr-1613/01 od 12. kolovoza 2003.
doneseno protivno postupovnim odred­bama Ovršnog zakona (»Narodne novine«, broj
57/96., 29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04. i 88/05., u daljnjem tekstu:
OZ), a drugostupanjski sud osporenim rješenjem broj: Gž-1088/03 od 16. rujna
2003. propustio je tu povredu sankcionirati. Istovjetne povrede sadrže i sva
prethodno donesena rješenja u konkretnom ovršnom postupku, izuzevši rješenje o
ovrsi broj: Ovr-1613/01 od 4. ožujka 2002.
Odredbama članka 46. OZ (Zakon o izmjenama i dopunama OZ, »Narodne novine«, broj
29/99.), koji je bio na snazi u vrijeme donošenja svih rješenja u konkretnom
ovršnom postupku, bilo je propisano sljedeće:
*(1) Protiv rješenja o ovrsi ovršenik može izjaviti žalbu, ako ovim Zakonom nije
drukčije određeno.
(2) Ovršenik može izjaviti žalbu osobito:
(...)
10. ako je na temelju činjenice koja je nastala u vrijeme kad je ovršenik nije
više mogao istaknuti u postupku iz kojega potječe odluka, odnosno ako je na
temelju činjenice koja je nastala nakon zaključenja sudske ili upravne nagodbe
ili sastavljanja javnobilježničke isprave, trajno ili za određeno vrijeme,
odgođeno, zabranjeno, izmijenjeno ili na drugi način onemogućeno ispunjenje
tražbine,
(...)*
Člankom 48. stavkom 1. OZ bilo je propisano:
*Ako je žalba izjavljena zbog razloga iz članka 46. stavka 2. točke 7. i 9. do
11. ovoga Zakona, sud prvoga stupnja dostavit će žalbu ovrhovoditelju radi
očitovanja u roku od osam dana. Ako ovrhovoditelj ospori osnovanost tih razloga,
odnosno ako se ne očituje u roku od osam dana, sud prvoga stupnja prihvatit će
žalbu ako ovršenik njezinu osnovanost dokaže javnom ili javno ovjerovljenom
privatnom ispravom, odnosno ako su činjenice na kojima se temelji općepoznate
ili se mogu utvrditi primjenom pravila o zakonskim predmnjevama. U suprotnom,
sud prvoga stupnja donijet će posebno rješenje kojim će ovršenika uputiti da u
roku od petnaest dana pokrene parnicu radi proglašenja ovrhe nedopuštenom.*
Sukladno citiranim odredbama OZ, nadležni sud prvog stupnja, koji je donio
rješenje o ovrsi broj: Ovr-1613/01 od 4. ožujka 2002., bio je dužan, po
zaprimanju žalbe ovršenika, koja je podnesena i iz razloga navedenih u članku
46. stavku 2. točki 10. OZ, postupiti sukladno citiranoj odredbi članka 48.
stavka 1. OZ, odnosno uputiti ovršenika na pokretanje parnice radi utvrđenja
nedopuštenosti ovrhe u odnosu na sporne zatezne kamate.
Prvostupanjski sud, međutim, nije postupio na zakonom propisani način, a
drugostupanjski sud je prvostupanjsko rješenje ukinuo zbog razloga vezanih uz
primjenu materijalnog prava, ne osvrćući se pritom na propust prvostupanjskog
suda u primjeni mjerodavnih postupovnih odredaba. Na istovjetan način
postupljeno je i u dva ponovna postupka koja su uslijedila te je u oba, u okviru
ovršnog postupka, odlučivano o dopuštenosti ovrhe kamata, bez upućivanja
ovršenika na pokretanje parnice, u kojoj bi nadležni parnični sud meritorno
odlučio o utjecaju propisa o zabrani novčanih transakcija prema SRJ na prava,
odnosno obveze stranaka.
6. Na navedeni način u konkretnom ovršnom postupku počinjena je bitna povreda
postupovnih odredaba, što je imalo za posljedicu da su se sudovi prvog i drugog
stupnja, u ovršnom postupku, upustili u primjenu materijalnog prava, koje može
biti mjerodavno za odluku o glavnoj stvari, i time djelomično stavili izvan
pravne snage ovršnu ispravu.
Ovršni postupak po svojoj pravnoj naravi nije postupak u kojemu se odlučuje o
glavnoj stvari pa se u ovršnom postupku odluka o glavnoj stvari, sadržana u
pravomoćnoj i ovršnoj sudskoj presudi (ovršnoj ispravi), ne može ni mijenjati
niti ukidati u cijelosti ili djelomično, već se mora izvršiti.
7. Slijedom izloženog, ocjenjujući razloge ustavne tužbe sa stajališta članka
14. stavka 2. Ustava, na čiju povredu podnositelji ustavne tužbe ukazuju,
Ustavni sud je utvrdio da su sudovi, donoseći osporena rješenja, proizvoljno
primijenili materijalno pravo. Navedeno je, prema stajalištu Ustavnog suda,
posljedica propuštanja primjene mjerodavnog postupovnog prava.
Ustavni sud je iz navedenih razloga prihvatio navode podnositelja da im u
konkretnom slučaju nije osigurana jednakost pred zakonom, zajamčena člankom 14.
stavkom 2. Ustava.
Ocijenjeno je da je podnositeljima povrijeđeno i ustavno pravo zajamčeno
odredbom članka 29. stavka 1. Ustava, prema kojoj svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni, neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama.
8. Zbog izloženog, a na temelju odredaba članaka 73., 74. i 76. stavaka 1. i 2.
Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.
9. Objava odluke (točka III. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-4087/2003
Zagreb, 24. svibnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 70/2006-1695
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)