### NN 70/2019 (24.7.2019.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2167/2018 od 23. svibnja 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1477

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela Ruža Cipetić iz Zagreba, koju zastupa Jadranka Matić, odvjetnica u Velikoj Gorici, na sjednici održanoj 23. svibnja 2019. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem P-1897/19 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe Ruži Cipetić određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava na razumnu duljinu postupka zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 26.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. ove izreke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Ruža Cipetić iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositeljica) podnijela je 5. lipnja 2018. ustavnu tužbu smatrajući joj je zbog dugotrajnosti postupka koji se vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem P-4527/09 (ranije broj: P-3308/2005) povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.)

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) dostavljen je spis Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: P-1897/2019.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Parnični postupak pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud), pod brojem P-3308/05, pokrenut je 6. travnja 2005. tužbom Branke Zobec (u daljnjem tekstu: tužiteljica) protiv tuženika Petra Strgara radi pobijanja dužnikovih pravnih radnji.

Podneskom od 18. travnja 2005. tužiteljica je preinačila tužbu te je uz postojeći tužbeni zahtjev istaknula još jedan.

Podneskom od 25. srpnja 2005. tužiteljica je preinačila tužbu tako da je umjesto nje u parnicu stupila podnositeljica (njezina majka).

Tužba je dostavljena tuženiku na odgovor 30. siječnja 2006.

Odgovor na tužbu tuženik je dostavio prvostupanjskom sudu 24. veljače 2006.

Podneskom od 20. ožujka 2006. podnositeljica se očitovala na tuženikov odgovor na tužbu.

Na ročištu održanom 4. travnja 2007. prvostupanjski sud naložio je podnositeljici da u roku od 60 dana obavijesti sud da li je spor riješen mirnim putem.

Podneskom od 5. studenog 2007. podnositeljica je izvijestila sud da rješavanje spora mirnim putem nije uspjelo.

Nakon toga prvostupanjski sud održao je ročište 12. prosinca 2007.

Podneskom od 25. siječnja 2008. tuženik je predložio da se što prije saslušaju stranke radi eventualnog mirnog rješenja spora i sklapanja nagodbe koju je predložila podnositeljica.

Podneskom od 22. veljače 2008. podnositeljica je dopunila tužbeni zahtjev.

Podneskom od 25. veljače 2008. tuženik se očitovao na dosadašnji tijek postupka.

Prvostupanjski sud održao je ročište 4. travnja 2008. te 23. travnja 2008. kada je na prijedlog podnositeljice prekinut postupak do 1. kolovoza 2008. te se tuženik obvezao do 1. kolovoza 2008. postupiti po rješenju prvostupanjskog suda broj: Ovr-551/07 od 19. listopada 2007. i rješenju Grada Zagreba od 15. studenog 2007.

Podneskom od 29. rujna 2008. podnositeljica je predložila nastavak postupka jer tuženik nije postupio po rješenjima radi kojih je prekinut postupak.

Podneskom od 9. listopada 2008. podnositeljica je snizila vrijednost spora.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: P-3308/05 od 9. travnja 2009. postupak je nastavljen te mu je dodijeljen novi broj (P-4527/09).

Na ročištu održanom 13. travnja 2011. podnositeljici je dodijeljen rok od 30 dana radi uređenja tužbenog zahtjeva.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: Z-11407/08 od 28. listopada 2011. dozvoljena je zabilježba spora koji se vodi pod brojem P-3308/05 na nekretninama tuženika upisanim u zemljišnoknjižni uložak broj 1166 k.o. Gornje Vrapče.

Podneskom od 8. veljače 2012. podnositeljica je uz postavljeni tužbeni zahtjev postavila alternativni tužbeni zahtjev.

Na ročištu održanom 19. ožujka 2012. zbog izmjene raspravnog suca glavna rasprava je počela iznova te je ista zaključena,a ročište za objavu presude zakazano je za 30. ožujka 2012.

Na ročištu održanom 4. svibnja 2012. uzeta je izjava o imovnom stanju podnositeljice te je podnositeljica oslobođena plaćanja sudskih pristojbi.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: P-4527/09-29 od 28. prosinca 2012. preotvorena je glavna rasprava.

Podneskom od 15. siječnja 2013. podnositeljica je ispravila tužbeni zahtjev.

Na ročištu održanom 22. siječnja 2013. podnositeljica je predložila da u parnicu na strani tužiteljice stupi i Branka Zobec kao jedinstveni suparničar.

20. veljače 2013. podnesak je dostavila Branka Zobec kao jedinstveni suparničar – umješač.

Podnositeljica je 16. studenog 2017. podnijela zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku te je predložila ukoliko sud predmet ne riješi u određenom roku da joj se isplati naknada za povredu prava na suđenje u razumnom roku.

Podnositeljica je 16. studenog 2017. podnijela i ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona koja je zaprimljena pod brojem U-IIIA-4712/2017, navodeći da joj je trajanjem parničnog postupka povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

Na ročištu održanom 17. studenog 2017. podnositeljica je podneskom dopunila tužbeni zahtjev, dopušteno je Branki Zobec miješanje u parnicu kao umješaču na strani podnositeljice te je zaključena glavna rasprava.

Podneskom od 21. studenog 2017. podnositeljica je uložila primjedbe na raspravni zapisnik od 17. studenog 2017. te je zatražila preotvaranje rasprave.

Presudom i rješenjem prvostupanjskog suda broj: P-4527/09-45 od 18. prosinca 2017. (u daljnjem tekstu: prvostupanjska odluka) djelomično je odbijen tužbeni zahtjev podnositeljice, a djelomično je utvrđeno da je dio tužbenog zahtjeva povučen.

Rješenjem Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: Su-Gzp I-225/17 od 19. prosinca 2017. odbijen je zahtjev podnositeljice za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku te zahtjev za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku.

Rješenjem Ustavnog suda broj: U-IIIA-4712/2017 od 1. ožujka 2018. odbačena je ustavna tužba podnositeljice.

2. siječnja 2018. protiv prvostupanjske odluke umješač je izjavio žalbu, a podnositeljica je podnijela prijedlog za ispravak prvostupanjske presude i žalbu.

Rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Su-Gžzp I-1/18-2 od 18. svibnja 2018. odbijena je, kao neosnovana, žalba podnositeljice i potvrđeno je rješenje Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: Su-Gzp I-225/17 od 19. prosinca 2017.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: P-4527/09-48 od 16. studenog 2018. ispravljena je prvostupanjska odluka.

Spis je 17. siječnja 2019. otpremljen Županijskom sudu u Varaždinu.

Rješenjem Županijskog suda u Varaždinu, Stalna služba u Koprivnici broj: Gž-172/2019-3 od 12. ožujka 2019. djelomično su odbijene žalbe umješača i podnositeljice, a djelomično su žalbe uvažene kao osnovane te je prvostupanjska presuda u dijelu pod točkama I.2., I.3. i II. izreke ukinuta i predmet je vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak se vodi pred prvostupanjskim sudom pod brojem: P-1897/2019.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

6.1. U konkretnom slučaju podnositeljica je koristila pravno sredstvo koje joj je bilo na raspolaganju na temelju ZoSud-a/13, odnosno koristila je zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i zahtjev za isplatu naknade za povredu prava na suđenje u razumnom roku.

Zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i zahtjev za isplatu naknade za povredu prava na suđenje u razumnom roku predsjednica Općinskog građanskog suda u Zagrebu odbila je rješenjem broj: Su-Gzp I-225/17 od 19. prosinca 2017., a koje rješenje je potvrđeno rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Su-Gžzp I-1/18-2 od 18. svibnja 2018.

7. Budući da je podnositeljica koristila pravna sredstva koja su joj bila na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

8. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud posebno razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositeljice od 6. travnja 2005. do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

1) Duljina sudskog postupka

9. Tužba radi pobijanja dužnikovih pravnih radnji podnesena je prvostupanjskom sudu 6. travnja 2005.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak nije okončan te se vodi pred prvostupanjskim sudom.

Ustavni sud utvrđuje da parnični postupak u konkretnom slučaju od podnošenja tužbe prvostupanjskom sudu (6. travnja 2005.) do donošenja ove odluke (23. svibnja 2019.) traje ukupno četrnaest (14) godina, jedan (1) mjesec i sedamnaest (17) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

10. Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

11. Postupak se najprije vodio pred prvostupanjskim sudom te je prvostupanjska odluka donesena protekom dvanaest (12) godina. Valja ukazati na neaktivnost prvostupanjskog suda, koja je doprinijela duljini ovog postupka.

Od podnesene tužbe (6. travnja 2005.) do zakazane prve glavne rasprave (4. travnja 2007.) prošlo je skoro dvije godine, a nakon što je podnositeljica podneskom od 29. rujna 2008. predložila nastavak postupak prvostupanjski sud je 9. travnja 2009., dakle protekom šest (6) mjeseci nastavio postupak.

Zatim, nakon što je rješenjem od 9. travnja 2009. nastavljen postupak do dana zakazane glavne rasprave (13. travnja 2011.) proteklo je dvije (2) godine. Kada je prvostupanjski sud 19. ožujka 2012., u skoro pa sedmoj godini trajanja postupka zaključio glavnu raspravu i odredio ročište za objavu presude, ne samo da nije objavio presudu nego mu je trebalo oko 9 mjeseci da preotvori glavnu raspravu. Nakon ročišta održanog 22. siječnja 2013. protekom četiri (4) godine prvostupanjski sud je zakazao ročište 17. studenog 2017.

Nadalje, nakon što su podnositeljica i umješač podnijeli žalbe 2. siječnja 2018. predmet je otpremljen na Županijski sud u Varaždinu nakon jedne (1) godine.

Sukladno navedenom, iako su u postupku održana brojna ročišta ocjena je Ustavnog suda da prvostupanjski sud nije postupao učinkovito.

U povodu žalbe umješača i podnositeljice Županijski sud Varaždinu, Stalna služba u Koprivnici rješenjem broj: Gž-172/2019-3 od 12. ožujka 2019. djelomično je ukinuo prvostupanjsku odluku i predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak se vodi pred prvostupanjskim sudom pod brojem: P-1897/19.

4) Ponašanje podnositeljice ustavne tužbe

12. Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljica tijekom trajanja postupka u manjoj mjeri pridonijela duljini trajanja tog postupka na način da nije u roku od 60 dana određenom rješenjem prvostupanjskog suda od 4. travnja 2007. obavijestila sud da li je spor riješen mirnim putem već protekom pet (5) mjeseci nakon isteka roka. Nadalje, podnositeljici je rješenjem prvostupanjskog suda od 13. travnja 2011. dodijeljen rok od 30 dana radi uređenja tužbenog zahtjeva, a po tom rješenju podnositeljica je postupila nakon devet (9) mjeseci. Unatoč navedenom ocjena je Ustavnog suda da podnositeljica u razmatranom razdoblju nije pridonijela duljini trajanja postupka u mjeri koja bi opravdala trajanje postupka pred prvostupanjskim sudom.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

13. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neučinkovito postupanje prvostupanjskog suda kao i okolnost da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljici povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njenim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

14. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednica Općinskog građanskog suda dužna dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

15. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

16. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-2167/2018

Zagreb, 23. svibnja 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.