## Pravilnik o mjerama za suzbijanje i iskorjenjivanje bjesnoće kod životinja

### NN 32/2000 (24.3.2000.), Pravilnik o mjerama za suzbijanje i iskorjenjivanje bjesnoće kod životinja

# MINISTARSTVO POLJOPRIVREDE I ŠUMARSTVA

**676**

Na temelju članka 41. stavka 5. Zakona o veterinarstvu
(»Narodne novine«, br. 70/97.), ministar poljoprivrede
i šumarstva donosi

## PRAVILNIK

### O MJERAMA ZA SUZBIJANJE I ISKORJENJIVANJE BJESNOĆE KOD ŽIVOTINJA

Članak 1.

Ovim se Pravilnikom propisuju mjere za suzbijanje i iskorjenjivanje
bjesnoće kod životinja.

Članak 2.

Radi suzbijanja bjesnoće kod životinja obvezan je popis,
označavanje i zaštitno cijepljenje pasa protiv bjesnoće,
jedanput godišnje.

Zaštitno cijepljenje iz stavka 1. ovog članka provodi
se na psima starijim od tri mjeseca.

Članak 3.

Nakon postavljanja sumnje da je životinja bijesna veterinar
nadležne ovlaštene veterinarske organizacije mora obaviti
klinički pregled životinje radi utvrđivanja opravdanosti
sumnje na bjesnoću.

Ako veterinar nadležne ovlaštene veterinarske organizacije
klinički potvrdi sumnju na bjesnoću nadležni
veterinarski ured županije ili grada mora odmah narediti
eutanaziju životinje i slanje materijala na laboratorijsko
pretraživanje u Hrvatski veterinarski institut.

Pregledu iz stavka 1. ovog članka podliježe i svaka
životinja koju je bolesna životinja mogla zaraziti.

Članak 4.

Klinički zdravi psi i mačke koji ozlijede ljude
moraju se promatrati tijekom 10 dana. U tom vremenu obavit će
se tri klinička pregleda: prvoga, petoga i desetog dana.

Nakon postavljanja sumnje na bjesnoću glava ili lešina
životinje moraju se poslati na laboratorijsko pretraživanje.

Članak 5.

Životinja se smatra bijesnom ako se laboratorijskom pretragom
tehnikom imunofluorescentnih protutijela ili biološkim pokusom
na miševima utvrdi bjesnoća.

Biološki pokus na miševima obvezan je u slučaju
prvog utvrđivanja bjesnoće u jedne vrste životinja
na području općine ili grada, te prema potrebi i
u drugim slučajevima.

Članak 6.

Kad se utvrdi bjesnoća i dok traje opasnost od bjesnoće,
u zaraženom i ugroženom području moraju se narediti
ove mjere:

1. zatvaranje životinja za koje se sumnja da su bijesne;

2. zatvaranje pasa mlađih od tri mjeseca;

3. držanje pasa i mačaka pod kontrolom, pri čemu
psi moraju biti označeni i držani na povocu i s brnjicom;

4. zabrana prometa pasa i mačaka;

5. provjera postupaka što ih je poduzeo držatelj životinja
i utvrđivanje mogućeg kontakta zaražene životinje
s drugim životinjama, na koje se bjesnoća može
prenijeti ili s ljudima;

6. zaštitno cijepljenje pasa, a prema potrebi i drugih na
bjesnoću primljivih životinja;

7. eutanazija necijepljenih pasa i mačaka, te pasa i mačaka
lutalica;

8. organizirano prorjeđivanje populacije lisica, a po potrebi
i drugih divljih životinja;

9. eutanazija životinja oboljelih od bjesnoće i životinja
koje je ugrizla bijesna životinja, a životinje cijepljene
protiv bjesnoće koje je ugrizla bijesna životinja stavljaju
se pod pojačani nadzor u trajanju od 6 mjeseci, u kojem
razdoblju je vlasnik životinje dužan veterinarskoj organizaciji
prijaviti promjene zdravstvenog stanja nadziranih životinja;

10. eutanazija životinja koje su bile u dodiru sa bijesnom
životinjom, tj. sa na bjesnoću sumnjivom životinjom
ili cijepljenje tih životinja, ako na njima nema ugriza (osim
necijepljenih pasa i mačaka) i njihovo držanje u karanteni
šest mjeseci;

11. eutanazija životinja za koje se sumnja da su bijesne,
a promijenile su ponašanje svojstveno svojoj vrsti;

12. zabrana iznošenja životinjskih proizvoda, životinjskih
sirovina i predmeta kojima se bjesnoća može prenijeti
iz zaraženog dvorišta i drugih mjesta;

13. zabrana skidanja kože s lešina pasa, mačaka,
lisica, vukova i ostalih krznaša.

Članak 7.

Iznimno od odredbe članka 6. točke 3. ovog Pravilnika,
izvan naseljenih mjesta mogu se slobodno kretati: psi čuvari
stada na ispaši uz stado, službeni psi policije i oružanih
snaga Republike Hrvatske, psi spasilačkih ekipa i psi vodiči
slijepih osoba, ako je nakon cijepljenja proteklo vrijeme stvaranja
imuniteta.

Članak 8.

Iznimno od odredbe članka 6. točke 13. ovog Pravilnika,
skidanje kože s lešina pasa, mačaka, lisica,
vukova i ostalih krznaša, dopušteno je uz ove uvjete:

1. osoba koja skida kožu s lešina navedenih životinja
mora biti zaštitno cijepljena protiv bjesnoće, bez
povreda na glavi i rukama, te educirana za obavljanje tog posla;

2. osoba koja skida kožu s lešine životinje mora
imati zaštitnu odjeću, obuću, rukavice, masku,
te raspolati odgovarajućim priborom za uzimanje materijala
za laboratorijske pretrage: skalpelom, škarama, nožem,
dlijetom, čekićem, pilom, bocama za uzimanje, pakiranje
i slanje materijala, te sredstvima za dezinfekciju;

3. vreća s kožom mora se čuvati u posebnoj prostoriji
do dobivanja rezultata pretrage iz članka 4., stavka 2.
ovoga Pravilnika. Ako je rezultat pretrage pozitivan odnosno životinja
bijesna, vreća se zajedno s kožom uništava, a
ako je rezultat pretrage negativan odnosno životinja zdrava,
dopušta se stavljanje kože u promet.

Članak 9.

Pri utvrđivanju bjesnoće divljači, lov te divljači
može se zabraniti na određeno vrijeme.

Članak 10.

Uz naređenu mjeru zaštitnog cijepljenja životinja
protiv bjesnoće istovremeno se određuju i vrste životinja
koja će se cijepiti, rok u kojem se cijepljenje treba obaviti,
vrijeme cijepljenja i vrsta cjepiva.

Članak 11.

Dezinfekcija prostorija i prostora u kojima se nalazi bijesna
ili na bjesnoću sumnjiva životinja, te pribora koji
je bio u dodiru s takvom životinjom, obavlja se svakodnevno,
do ubijanja životinja ili do prestanka promatranja na bjesnoću
sumnjive životinje, nakon čega se obavlja završna
dezinfekcija.

Članak 12.

Na izložbama i svim drugim oblicima okupljanja pasa i mačaka
mogu sudjelovati samo psi i mačke s potvrdom o obavljenom
zaštitnom cijepljenju protiv bjesnoće, ako je nakon
cijepljenja proteklo vrijeme stvaranja imuniteta, a što se
dokazuje posjedovanjem Internacionalne svjedodžbe o cijepljenju
potvrđene od strane nadležne ovlaštene veterinarske
organizacije.

Članak 13.

Smatra se da je bjesnoća prestala ako su obavljene sve naređene
mjere, ako je obavljena završna dezinfekcija i ako je od
tada prošlo tri mjeseca, za koje vrijeme nije utvrđen
ni jedan slučaj bjesnoće životinja na tom području.

Članak 14.

Na dan stupanja na snagu ovog Pravilnika prestaje važiti
Pravilnik o mjerama za suzbijanje i iskorjenjivanje bjesnoće
kod životinja (»Narodne novine«, broj 69/91.).

Članak 15.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 322-01/00-01/12
Urbroj: 525-1-00-1
Zagreb, 21. veljače 2000.

Ministar
poljoprivrede i šumarstva
**mr. sc. Božidar Pankretić,** v. r.

Pravilnik, NN 32/2000-676