## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1272/2005 od 19. siječnja 2006.

### NN 16/2006 (13.2.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1272/2005 od 19. siječnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**408**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednica Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi D. B. S. iz R., koju zastupa T. S.,
odvjetnik iz R., na sjednici održanoj 19. siječnja 2006. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Rijeci dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: Gž-5314/05
(parnični spis Općinskog suda u Rijeci poslovni broj: P-430/04, odnosno raniji
broj: P-5987/99) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest mjeseci,
računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe D. B. S. iz
R., P. 36, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. –
pročišćeni tekst) u iznosu od 7.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica ustavne tužbe na temelju
članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu:
Ustavni zakon) podnijela je 16. ožujka 2005. ustavnu tužbu smatrajući da joj je
nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka pred redovnim sudovima povrijeđeno
ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Zbog navedenog podnositeljica predlaže da
Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu, odredi Općinskom sudu u Rijeci primjereni rok
za donošenje odluke o tužbenom zahtjevu podnositeljice, kao i da podnositeljici
odredi primjerenu naknadu zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom
roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom podnositeljice, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće
činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom
u Rijeci tužbom podnositeljice 23. kolovoza 1999. protiv društva N.-F. d.o.o.
K. radi utvrđenja nedopuštenosti otkaza, vraćanja na rad i isplate;

– podneskom od 4. rujna 2001. tuženik je
predložio zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– prvo ročište za glavnu raspravu održano je 5.
rujna 2001. na kojemu je sud tuženiku naložio da dostavi pismeni odgovor na
tužbu;

– na ročištu održanom 9. svibnja 2002. sud je
odredio provođenje dokaza saslušanjem podnositeljice i zakonskog zastupnika
tuženika kao stranaka u postupku;

– na ročištu održanom 6. lipnja 2002. proveden
je dokaz saslušanjem podnositeljice te je zbog nedolaska zakonskog zastupnika
tuženika sud ponovno naložio provođenje dokaza njegovim saslušanjem;

– ročište zakazano za 15. srpnja 2002. odgođeno
je zbog nedolaska zakonskog zastupnika tuženika;

– ročište zakazano za 3. listopada 2002.
odgođeno je zbog nedolaska zakonskog zastupnika tuženika;

– na ročištu održanom 14. studenoga 2002. sud je
proveo dokaz saslušanjem zakonskog zastupnika tuženika;

– ročište zakazano za 4. prosinca 2002. odgođeno
je zbog bolesti raspravnog suca;

– sljedeće ročište održano je 22. siječnja 2003.
godine;

– na ročištu održanom 19. veljače 2003. glavna
rasprava je zaključena;

– prvostupanjskom odlukom broj: P-5987/99 od 19.
veljače 2003. u cijelosti je usvojen tužbeni zahtjev podnositeljice;

– protiv navedene odluke tuženik je 7. listopada
2003. izjavio žalbu;

– odlukom Županijskog suda u Rijeci broj: Gž-3193/03 od 17. prosinca 2003. prvostupanjska odluka je u
cijelosti ukinuta i predmet je vraćen na ponovno suđenje;

– podneskom od 30. lipnja 2004. podnositeljica
je predložila zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– podneskom od 23. rujna 2004. podnositeljica je
predložila zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– podneskom od 12. listopada 2004.
podnositeljica je predložila zakazivanje ročišta za glavnu raspravu;

– na ročištu održanom 14. travnja 2005. sud je
odredio provođenje dokaza saslušanjem podnositeljice;

– na ročištu održanom 9. svibnja 2005. sud je
saslušao podnositeljicu te zaključio glavnu raspravu;

– odlukom broj: P-430/04, objavljenom na ročištu
10. svibnja 2005., sud je u cijelosti usvojio tužbeni zahtjev podnositeljice;

– protiv navedene odluke tuženik je 2. lipnja
2005. izjavio žalbu te je predmet dostavljen Županijskom sudu u Rijeci na
odlučivanje, gdje se vodi pod brojem: Gž-5314/05.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

S obzirom da se u konkretnom slučaju radi o
radnom sporu, ukazuje se i na odredbu članka 434. Zakona o parničnom postupku
(»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.), kojom je
propisano da će sud u postupku u parnicama iz radnog odnosa uvijek obraćati
osobitu pažnju na potrebu hitnog rješavanja radnih sporova.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja
i preslike predmetnog spisa, Ustavni sud utvrdio je da su se u konkretnom
slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 23. kolovoza 1999.
pred Općinskim sudom u Rijeci.

Ustavna tužba podnijeta je 16. ožujka 2005., a
do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do
dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao pet (5) godina, šest (6) mjeseci
i dvadeset (20) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju parnični postupak
najprije se vodio pred Općinskim sudom u Rijeci, koji je od radnji koje su
relevantne za odlučivanje o pravima ili obvezama podnositelja održao više
ročišta za glavnu raspravu, saslušao podnositeljicu i zakonskog zastupnika
tuženika te donio odluku o tužbenom zahtjevu podnositeljice.

U povodu žalbe tuženika protiv prvostupanjske
odluke spis je dostavljen višem sudu na odlučivanje, koji je svojom odlukom u
cijelosti ukinuo prvostupanjsku odluku i predmet vratio na ponovni postupak.

U ponovnom postupku, u pravno relevantnom
razdoblju, prvostupanjski sud nije poduzeo niti jednu radnju.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud utvrđuje da podnositeljica, kao
tužiteljica u parničnom postupku, nije doprinijela duljini parničnog postupka.
Naprotiv, podnescima je požurivala zakazivanje ročišta za glavnu raspravu.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju
ne radi o složenoj pravnoj stvari.

5. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da
trajanje radnog spora, kao hitnog parničnog postupka, dulje od pet (5) godina,
a da postupak nije pravomoćno okončan, ne udovoljava zahtjevu suđenja u
razumnom roku.

Navedeno imajući u vidu važnost koji ovaj
postupak ima za podnositeljicu, kao i činjenicu da je, sagledavajući postupak kao
cjelinu, prvostupanjski sud neefikasno održavao ročišta i bio potpuno neaktivan
u razdoblju dužem od tri (3) godine (od 23. kolovoza 1999. do 5. rujna 2001. te
u razdoblju od 30. prosinca 2003., kad je primio odluku višeg suda do 14.
travnja 2005.).

S obzirom da se u konkretnom slučaju radi o
radnom sporu, kao hitnom postupku, Ustavni sud ocjenjuje da je prvostupanjski
sud bio dužan voditi osobitu pažnju na hitnost rješavanja ove pravne stvari.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je
podnositeljici povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni i nepristrani
sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, zajamčeno odredbom
članka 29. stavka 2. Ustavnog zakona.

6. Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je
odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud određuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

9. Predsjednik Općinskog suda u Rijeci dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1272/2005

Zagreb, 19. siječnja
2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 16/2006-408