## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1303/2003 od 2. listopada 2003.

### NN 173/2003 (31.10.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1303/2003 od 2. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2530

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlučiva­nje o ustavnim tužbama,
u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­njski,
Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić, Nevenka Šernhorst i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom S. T. iz T., koje­g zastupa T.
F., odvjetnik u O., na sjednici održanoj dana 2. listopada 2003. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazlože­nje
```

1.
Ustavna tužba podnijeta je protiv presude Županijskog suda u Osijeku, broj:
Gž-3352/02-2 od 13. ve­ljače 2003. godine.

Podnosite­lj
je tužbenim zahtjevom tražio od suda obvezati tuženu Republiku Hrvatsku na
isplatu iznosa od 24.000,00 kuna s pripadajućim zakonskim kamatama, na ime
naknade štete za oduzeto vozilo.

Presudom
Općinskog suda u Osijeku, broj: P-1262/01-13 od 18. listopada 2002. godine
tužbeni zahtjev podnosite­lja je odbijen kao neosnovan. Protiv prvostupa­njske
presude podnosite­lj je izjavio žalbu koja je osporavanom presudom u cijelosti
odbijena kao neosnovana.

Iz obrazlože­nja sudskih presuda proizlazi da
podnosite­lj nije bio vlasnik oduzetog vozila, a niti prijevoznik, pa da stoga
nije bio ovlašten potraživati naknadu štete u konkretnom slučaju.

2. U ustavnoj tužbi podnosite­lj u bitnome ponav­lja
ospo­ravajuće razloge isticane u žalbenom postupku. Smatra da su osporavanom
presudom, uslijed pogrešno i nepotpuno utvrđenog či­njeničnog sta­nja, te
pogrešne primjene postupovnog i materijalnog prava, povrijeđena ustavna prava
iz članka 14. stavka 2. i članka 48. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske.

3. Zak­ljučno, cijeneći osporavanu presudu
nezakonitom, podnosite­lj predlaže Sudu podnesenu ustavnu tužbu usvojiti te
osporavanu presudu ukinuti.

4. Za potrebe ovosudnog postupka pribav­ljen je spis
Općinskog suda u Osijeku, broj: P-1262/01.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

5. Prema odredbama članka 62. stavka 1. i stavka 2.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem tekstu: Ustavni zakon), svatko može po
iscrp­ljiva­nju dopuštenog pravnog puta podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu
ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice
lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima,
kojim je odlučeno o ­nje­govim pravima i obvezama ili o sum­nji ili optužbi
zbog kaž­njivog djela, povrijeđeno ­ljudsko pravo ili teme­ljna sloboda
zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i područnu (re­gionalnu)
samoupravu.

Ustavna tužba nije pravno sredstvo u sustavu redovnih
ili izvanrednih pravnih lijekova ne­go poseban institut za ocjenu pojedinačnih
akata tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (re­gionalne)
samouprave i pravnih osoba s javnim ovlastima radi zaštite ­ljudskih prava i
teme­ljnih sloboda zajamčenih Ustavom.

Slijedom navedenog, Ustavni sud, tijekom postupka
pruža­nja ustavnosudske zaštite, na teme­lju či­njeničnog sta­nja utvrđenog u
postupku iz koje­ga je proizašla osporavana odluka i unutar zahtjeva istaknutog
u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučiva­nja o pravima i obvezama
došlo do ustavno nedo­puštenog posiza­nja u ­ljudska prava i teme­ljne slobode.

6. Ovaj Sud smatra potrebnim istaknuti da se
osporavajući razlozi podnosite­lja izneseni u ustavnoj tužbi iscrp­ljuju u
žalbenim razlozima propisanim člankom 353. stavkom 1. Zakona o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91, 91/92 i 112/99). Na osporavajuće
razloge podnosite­lja isticane u ustavnoj tužbi već je odgovorio Županijski sud
u Osijeku va­ljano obraz­loživši razloge za donoše­nje svoje presude.

7. Člankom 14. stavkom 2. Ustava jamči se jednakost
svih pred zakonom.

U spornoj pravnoj situaciji presuđivala su tijela
sudbene vlasti unutar svoje nadležnosti utvrđene zakonom. Iz predmeta spisa i
priložene dokumentacije razvidno je da je prvostupa­njsko tijelo provelo
dokazni postupak sukladno prijedlozima stranaka, dok je drugostupa­njski sud
meritorno odgovorio na žalbene navode podnosite­lja. Također je razvidno da je
podnosite­lj bio u moguć­nosti pratiti postupak i sudjelovati u postupku uz
odgo­varajuću stručnu pomoć. Ujedno, podnosite­lj je bio u mogućnosti
poduzimati sve zakonom dopuštene postupovne rad­nje i ulagati pravni lijek.
Osporavana odluka va­ljano je obrazložena, donesena pravovremeno i u skladu s
mjerodavnim odredbama postupovnog i materijalnog prava Republike Hrvatske.

Iz navedenog je utvrđeno kako osporavanom presudom
pod­nosite­lju nije povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 14. stavkom 2.
Ustava.

8. Člankom 48. stavkom 1. Ustava jamči se pravo
vlasništva.

Ustavni sud navedeno pravo na ustavnopravnoj razini
štiti na način da priječi tijelima državne vlasti ograničava­nje ili oduzima­nje
tog prava, osim ako je ograničava­nje ili oduzima­nje zasnovano na zakonu. U
slučaju zadira­nja u vlasništvo od strane drugih pravnih subjekata (fizičkih
ili pravnih osoba) radi se, u pravilu, o imovinskim sporovima privatnog prava.
Ustavni sud ispituje i takvu odluku sudbene i druge vlasti kada ocijeni da je
osporena odluka, prosuđujući je kroz zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih
sloboda zajamčenih Ustavom, uteme­ljena na nepravilnom ili nepri­hvat­ljivom
pravnom stajalištu.

Međutim, u konkretnom slučaju nadležna tijela sudbene
vlasti nisu odlučivala o postoja­nju prava vlasništva podnosite­lja, jer on na
oduzetom vozilu nije bio stvarnopravni ovlaštenik tog prava. Iz navedenog je
utvrđeno da podnosite­lju osporavanom presudom nije povrijeđeno niti ustavno
pravo sadržano u članku 48. stavku 1. Ustava.

9. Slijedom sve­ga iznijetoga, utvrdivši da podnosite­lju
osporavanom presudom Županijskog suda u Osijeku nisu povrijeđena ustavna prava
sadržana u članku 14. stavku 2. i članku 48. stavku 1. Ustava, na teme­lju
odredaba članka 73. i članka 75. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točki I.
izreke.

Točka II. izreke uteme­ljena je na odredbama članka
29. stav­ka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1303/2003
Zagreb, 2. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 173/2003-2530