### NN 113/2022 (30.9.2022.), Presuda Upravnog suda u Rijeci, poslovni broj: 5 Us I-297/2022-30 od 20. lipnja 2022.

Upravni sud u Rijeci

1675

PRESUDA

Upravni sud u Rijeci, po sucu Vedranu Juričiću, dipl. iur., uz sudjelovanje zapisničarke Monike Puharić, u upravnom sporu tužitelja Z. P. iz D., M. H. 1, zastupanog po opunomoćenici T. Ž., odvjetnici u R., S. 9, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, uz sudjelovanje zainteresirane osobe H. t. d.d., Zagreb, R. F. M. 9, radi rješavanja spora između korisnika i operatera, 20. lipnja 2022.,

presudio je

Poništava se rješenje Hrvatske regulatorne agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-07/13-01/79, urbroj: 376-04/ŽK-15-14(DM) od 12. kolovoza 2015., te se predmet vraća tuženiku na ponovni postupak.

Obrazloženje

1. Odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: ­U-III-4547/2019 od 15. veljače 2022. godine ukinuta je presuda ovoga Suda posl. br. Us I-1441/2015-11 od 23. listopada 2017. godine kojim je odbijena tužba tužitelja izjavljena protiv rješenja Hrvatske regulatorne agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344- 07/13-01/79, urbroj: 376-04/ŽK-15-14(DM) od 12. kolovoza 2015.

2. Prethodno citiranim aktom tuženika odbijen je zahtjev tužitelja za prijenosom broja i isplatom naknade za nepravovremeni prijenos brojeva.

3. U obrazloženju svoje odluke Ustavni sud navodi kako slijedi cit.:

»Sudovi su osporenim presudama, kojima su potvrdili rješenjem HAKOM-a od 12. kolovoza 2015., ocijenili da je postupanje H.T.d.d., kojim nije prihvaćen zahtjev podnositelja za prijenos pretplatničkog broja iz nepokretne mreže tog operatera u mrežu drugog operatera bilo utemeljeno na članku 18. stavku 2. točci k. Pravilnika o prenosivosti broja (zato što je taj zahtjev podnio podnositelj osobno, a nije osobno bio u pretplatničkom odnosu, već je pretplatnik bio obrt B. u vlasništvu podnositelja). Slijedom toga ocijenjeno je da nisu ispunjene niti pretpostavke za naknadu štete od H.T. d.d. zbog nepravovremenog prenošenja broja u drugu mrežu.

Glede prigovora podnositelja kojima je osporavao postupanje H.T. d.d. kojim je odbijen zahtjev za prijenos pretplatničkog ugovora po predmetnoj fiksnoj liniji sa pretplatnika obrt B. u vlasništvu podnositelja na podnositelja osobno kao privatnog korisnika, sudovi su ocijenili da ti prigovori i navodi nisu od utjecaja niti mogu biti relevantni pri ispitivanju osnovanosti postupanja društva H. T. d.d. glede zahtjeva za prijenos broja u drugu mrežu.

Ustavni sud ocjenjuje da su takvi odgovori sudova na tvrdnje podnositelja neodgovarajući te da sudovi nisu uložili dostatan napor da sagledaju okolnosti podnositeljevog zahtjeva u cjelini.

Naime, sudovi su iznoseći stajalište »da je predmet ovog spora ocjena zakonitosti odluke tuženika u inspekcijskom postupku u kojem je ocijenjeno postupanje zainteresirane osobe povodom zahtjeva tužitelja za prijenos broja u mrežu drugog operatora« (vidi t. 2.8.) potpuno zanemarili da je predmetni inspekcijski postupak nad društvom H.T. d.d. 2013. godine pokrenut kako bi se proveo ne samo nadzor nad zakonitošću postupanja tog društva pri odbijanju zahtjeva za prijenos broja u drugu mrežu, već upravo i nad postupanjem po prethodnom zahtjevu podnositelja za prijenos ugovora sa obrta na njega osobno.

Osim toga, iz činjenica i okolnosti predmeta jasno proizlazi da je upravo odbijanjem zahtjeva za prijenos broja s obrta na podnositelja osobno kao privatnog korisnika (koje postupanje podnositelj cijelo vrijeme osporava tvrdeći da u Općim uvjetima H.T.d.d. nije bilo temelja za takvo postupanje) podnositelj postupanjem H.T. d.d. doveden u situaciju da ne ispunjava pretpostavke pod kojima mu se može odobriti zahtjev za prijenos broja u drugu mrežu. Stoga se u okolnostima konkretnog slučaja opravdanostpostupanja po zahtjevu za prijenos broja u drugu mrežu ne može ispitati bez da se ispitaju I prigovori o opravdanosti prethodnog postupanja H.T. d.d. koje je odredilo ishod odluke o drugom zahtjevu.

U tom smislu sudovi su zanemarili i da je nakon pokretanja inspekcijskog postupka H. T. d.d. udovoljio zahtjevu podnositelja odobrivši mu prijenos broja na njega, tj. podnositelja kao privatnog korisnika, a za napomenuti je i da je u rješenju HAKOM-a od 9. siječnja 2014. navedeno da je H. T. d.d. »trebao prihvatiti zahtjev za prijenos pretplatničkog odnosa već kod podnošenja prvog zahtjeva za prijenos pretplatničkog odnosa korisnika, jer je tada bio u tijeku ovršni odnosno parnični postupak pred sudom glede rješavanja duga Obrt Z. P.-B. na broju 098257873 te se isti dug nije trebao vezati uz zahtjev za prijenos pretplatničkog odnosa za telefonski broj 051 811288« (vidi t. 2.2.). Pored toga, uz nespornu činjenicu da je obrt B., na koji je telefonski broj inicijalno glasio, prestao postojati još 2009. godine, logički je teško moguće istovremeno voditi ovršni postupak protiv ovdje podnositelja kao fizičke osobe zbog mogućeg duga za telefonski račun, i istovremeno zabranjivati prijenos broja jer da isti glasi na obrt. Ako je dug temeljem telefonskog broja prešao na osobu, morao je prijeći i broj.

Slijedom navedenog, Ustavni sud ocjenjuje da sudovi nisu u skladu sa zahtjevima prava na pravično suđenje odgovarajuće razmotrili i odgovorili na tvrdnje podnositelja koje su bile bitne za rješavanje njegovog predmeta, i koje su bile jasno prezentirane sudu tijekom cijelog postupka (usporedi s, primjerice, predmetima ESLJP-a Donadzé protiv Gruzije, br. 74644/01, presuda od 7. ožujka 2006., § 35.; te Ajdarić protiv Hrvatske, br. 20883/09, presuda od 13. prosinca 2011., § 51.; Stüker protiv Njemačke, br. 58718/15, presuda od 20. travnja 2021., § 49. i odlukom Ustavnog suda broj: 1145/2019 od 16. rujna 2021.).

Ustavni sud stoga zaključuje da su prethodno analizirane manjkavosti sudski postupak u cjelini učinile nepravičnim te da je došlo do povrede prava na pravično suđenje zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustavom i člankom 6. stavkom 1. Konvencije za zaštitu ljudskih prava I temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02., 1/06. i 13/17.).«

4. Iako se Sud ne slaže s pravnim shvaćanjem Ustavnog suda, istog je, htio ne htio, dužan uvažiti pa je stoga, temeljem odredbe čl. 58. st. 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« br. 20/10, 143/12, 152/14, 94/16, 29/17, 110/21; dalje ZUS), odlučeno kao u dispozitivu.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude dopuštena je žalba Visokome upravnom sudu Republike Hrvatske. Žalba se podnosi putem ovog Suda u dovoljnom broju primjeraka za sud i sve stranke u sporu, u roku od 15 dana od dana dostave presude.

Žalba odgađa izvršenje pobijane presude (članak 66. stavak 5. ZUS-a).

Poslovni broj: 5 Us I-297/2022-30

Rijeka, 20. lipnja 2022.

Sudac
 Vedran Juričić, dipl. iur., v. r.