## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-660/1999. od 7. lipnja 2001.

### NN 58/2001 (29.6.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-660/1999. od 7. lipnja 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

954

Ustavni sud Republike Hrvatske u Vijeću petorice za odlu­čiva­nje o
ustavnim tužbama, sudac Petar Klarić, predsjednik Vije­ća, te suci Jurica Malčić,
Ivan Matija, Že­ljko Potoč­njak i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući
povodom ustavne tužbe F. G. iz Z., koje­g zastupa punomoćnik I. Š., odvjetnik
iz Z., na sjednici Vijeća održanoj 7. lip­nja 2001. godine, donio je
jednoglasno s­lje­deću

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja i ukidaju se:

– presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-7596/1996-6 od 8.
trav­nja 1999. godine i

– rješe­nje Ministarstva unutar­njih poslova Republike Hrvat­ske, broj:
511-01-42-UP/I-3/3315/1-1996 od 23. kolovoza 1996. godine.

II. Predmet se vraća Ministarstvu unutar­njih poslova Republike Hrvatske
na ponovni postupak.

Obrazlože­nje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude
Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-7596/1996-6 od 8. trav­nja 1999.
godine i rješe­nja Ministarstva unutar­njih poslova Republike Hrvat­ske, broj:
511-01-42-UP/I-3/3315/1-1996 od 23. kolovoza 1996. godine.

Osporenim rješe­njem
Ministarstva unutar­njih poslova Repub­like Hrvatske, odbijen je zahtjev
podnosite­lja ustavne tužbe za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo s obrazlože­njem
da ne ispu­njava pretpostavku iz članka 8. stavka 1. točke 5. Zakona o
hrvatskom držav­ljanstvu (»Narodne novine«, broj 53/91, 28/92 i 113/93), jer se
uvidom u kaznenu evidenciju nije moglo zak­ljučiti da poštuje pravni poredak
Republike Hrvatske.

Presudom Upravnog
suda Republike Hrvatske, odbijena je u upravnom sporu tužba podnosite­lja izjav­ljena
protiv navedenog rješe­nja. U obrazlože­nju te presude Upravni sud navodi da je
iz oslobađajuće presude Općinskog suda u Z., broj: K-333/96 od 18. srp­nja
1996., razvidno da je podnosite­lj osuđen presudom Općinskog suda u Z., broj:
K-328/94 od 13. srp­nja 1994., zbog če­ga se nije moglo zak­ljučiti da on poštuje
pravni poredak Republike Hrvatske.

2. Podnosite­lj
smatra da su osporenim odlukama povrijeđene odredbe članka 3. i članka 14.
stavka 2. Ustava.

3. U obrazlože­nju
ustavne tužbe podnosite­lj navodi da je stalno nasta­njen i da obav­lja obrt u
Republici Hrvatskoj te da je ­nje­gova supruga hrvatska držav­ljanka. Iznosi da
je pravomoćnom presudom, na koju se poziva Upravni sud, osuđen za bagatelno
kazneno djelo i da presuda ne upućuje na zak­ljučak da ne poštuje pravni
poredak Republike Hrvatske. Tu presudu podnosite­lj dostav­lja uz ustavnu tužbu.
Predlaže da Ustavni sud ukine osporene odluke.

4. Tijekom
postupka pribav­ljen je spis predmeta Upravnog suda Republike Hrvatske, broj:
Us-7596/1996 i spis predmeta Ministarstva unutar­njih poslova Republike
Hrvatske, broj: 511-01-52-UP/I-3/3315/1-1996.

*Ustavna tužba je
osnovana.*

5. Odredbom članka
18. stavka 1. Ustava jamči se pravo na žalbu protiv pojedinačnih pravnih akata,
donesenih u postupku prvog stup­nja pred sudom ili drugim ovlaštenim tijelom.
Odred­bom članka 14. stavka 2. Ustava svima je zajamčena jednakost pred
zakonom, dok članak 26. Ustava jamči svim građanima i strancima jednakost pred
sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti.

Iz navedenih
ustavnih jamstava proizlazi pravo stranke da bude upoznata s razlozima odlučiva­nja
u konkretnoj stvari. Uskratom razloga za odbija­nje zahtjeva krši se ustavno
pravo jednakosti pred zakonom. Nesum­njivo je da su stranke u postupku, koje ne
znaju razloge zbog kojih im je zahtjev odbijen, u nejednakom položaju prema
onima kojima su ti razlozi poznati, jer ne mogu va­ljano štititi svoja prava.

6. U obrazlože­nju
rješe­nja Ministarstva unutar­njih poslova Republike Hrvatske, kojim je odbijen
podnosite­ljev zahtjev za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo, navedeno je da
podnosite­lj ne ispu­njava jedan od uvjeta za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo,
jer se na teme­lju uvida u kaznenu evidenciju nije moglo zak­ljučiti da poštuje
pravni poredak Republike Hrvatske (članak 8. stavak 1. točka 5. Zakona o
hrvatskom držav­ljanstvu). U obrazlože­nju osporenog rješe­nja nisu navedene či­njenice
koje je to tijelo utvrdilo uvidom u kaznenu evidenciju podnosite­lja, niti je
navedeno u čemu se sastoji nepoštiva­nje pravnog poretka.

Okolnost, da je
Upravni sud Republike Hrvatske u obrazlože­nju osporene presude naveo razlog
zbog koje­g smatra da je pod­no­site­ljev zahtjev pravilno odbijen, nije mogla
u konkretnom slu­čaju otkloniti navedeni nedostatak u rješe­nju Ministarstva
unu­tar­njih poslova Republike Hrvatske. Naime, Upravni sud Republike Hrvatske
može i sam utvrditi či­njenično sta­nje, ali pod pretpostavkama i na način
predviđen u članku 39. stavcima 3. i 4. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne
novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92), no te odredbe u ovom slučaju nisu primije­njene.

7. Slijedom
navedenog, Ustavni sud Republike Hrvatske je utvrdio da su osporenim odlukama
podnosite­lju ustavne tužbe povrijeđena ustavna prava iz članka 14. stavka 2., članka
18. stav­ka 1. i članka 26. Ustava.

Podnosite­lj u
ustavnoj tužbi ukazuje i na povredu odredbe članka 3. Ustava. Tom odredbom utvrđene
su najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske koje su teme­lj za tumače­nje
Ustava. Navedena odredba načelnog je karaktera i kao takva ne predstav­lja va­ljanu
osnovu za podnoše­nje ustavne tužbe u smislu odredbe članka 59. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99).

8. Stoga je, teme­ljem
odredbe članka 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, odlučeno
kao u izreci.

Broj:
U-III-660/1999
Zagreb, 7. lipnja 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 58/2001-954