## Ustavni zakon o ljudskim pravima i slobodama i o pravima etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici Hrvatskoj

### NN 34/1992 (17.6.1992.), Ustavni zakon o ljudskim pravima i slobodama i o pravima etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici Hrvatskoj

# ZAKONODAVNO-PRAVNA KOMISIJA SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 41. Ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustavnog
zakona o ljudskim pravimai slobodama i o pravima etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina u Republici Hrvatskoj ("Narodne novine",
br. 27/92.), Zakonodavno-pravna komisija Sabora Republike Hrvatske na sjednici
3. lipnja 1992. godine utvrdila je pročišćeni tekst Ustavnog zakona o ljudskim
pravima i slobodama i o pravima etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina
u Republici Hrvatskoj.

Pročišćeni tekst Ustavnog zakona o ljudskim pravima i slobodama i o
pravima etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici Hrvatskoj
obuhvaća Ustavni zakon o ljudskim pravima i slobodama i o pravima etničkih
i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici Hrvatskoj ("Narodne
novine". br. 65/91.) te njegove izmjene i dopune objavljene u "Narodnim
novinama", br. 27/92. u kojima je naznačeno vrijeme njihova stupanja
na snagu.

Klasa: 016-02/91-01/02

Zagreb, 3. lipnja 1992.

Predsjednik Zakonodavno-pravne komisije Sabora Republike Hrvatske

**Ante Klarić, dipl. iur., v. r.**

---

Sabor Republike Hrvatske, temeljem članka 3., 14 i 15 Ustava Republike
Hrvatske u želji:

da zaštiti i osigura ostvarivanje prava čovjeka i nacionalnih prava
na najvišoj razini dostignutoj u demokratskim sredinama suvremene međunarodne
zajednice,

da omogući građanima manje brojnih etničkih i nacionalnih zajednica
ili manjina odnosno građanima iste vjerske, rasne ili jezične pripadnosti
slobodno razvijanje njihovih posebnosti u okviru večinske zajednice građana
ili večinskih zajednica bez zloupotreba bilo od večine bilo od manjine,

u skladu sa željom da Republika Hrvatska bude moderna, otvorena, demokratska
članica obitelji europskih i svjetskih država, u kojoj se njezini građani
u uživanju njihovih građanskih, političkih i drugih prava neće dijeliti
po osnovi nacionalnosti, jeziku, vjeri, naslijeđenim ili prirodno uzrokovanim
ljudskim obilježjima,

imajući na umu napore u međunarodnoj zajednici, posebice Europske zajednice
i Mirovne konferencije o Jugoslaviji u Haagu radi rješenja otvorenih pitanja
nastalih raspadom Jugoslavije i stvaranjem novih država na njezinu prostoru,
odlučio je donijeti

## USTAVNI ZAKON

### o ljudskim pravima i slobodama i o pravima etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici Hrvatskoj

### (pročišćeni tekst)

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Republika Hrvatska u skladu sa:

- Ustavom Republike Hrvatske,

- načelima Povelje Ujedinjenih naroda,

- Općom deklaracijom o pravima čovjeka, Međunarodnim paktom o građanskim
i političkim pravima, Međunarodnim paktom o ekonomskim, socijalnim i kulturnim
pravima,

- Završnim aktom Konferencije o sigurnosti i suradnji u Europi, Pariškom
poveljom za Novu Europu i drugim dokumentima KESS-a koji se odnose na prava
čovjeka, osobito Dokumentom kopenhaškog sastanka KESS-a o ljudskoj dimenziji
i Dokumentom moskovskog sastanka KESS-a o ljudskoj dimenziji,

- Konvencijom Vijeća Europe za zaštitu prava čovjeka i temeljnih sloboda,
te protokolima uz tu Konvenciju,

- Međunarodnom konvencijom o ukidanju svih oblika rasne diskriminacije,
Konvencijom o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida, Konvencijom o
pravima djeteta,

obvezuje se na poštivanje i zaštitu nacionalnih i drugih temeljnih prava
i sloboda čovjeka i građanina, vladavine prava i svih ostalih najviših
vrednota svog ustavnog i međunarodnoga pravnog poretka, svim svojim državljanima.

II. LJUDSKA PRAVA I SLOBODE

Članak 2.

Republika Hrvatska priznaje i štiti ljudska prava i slobode, a posebice:

a) pravo na život (članak 21. Ustava Republike Hrvatske);

b) pravo da osobe ne budu izvrgnute mučenju ili nehumanom ili ponižavajućem
postupku (članak 23. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske);

c) pravo da osobe ne budu izvrgnute ropstvu ili prisilnom radu (članak
23. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske);

d) pravo na slobodu i osobnu nepovredivost (članak 22. Ustava Republike
Hrvatske):

e) pravo na pravično i javno saslušanje sa strane nepristranog suda
i pravnoj određenosti kažnjivih djela i kazni (članak 29. i 31. Ustava
Republike Hrvatske);

f) pravo na poštivanje osobnog i obiteljskog života, doma i pisama (članak
35. i 37. Ustava Republike Hrvatske);

g) slobodu misli, savjesti i vjeroispovijedi (članak 38. i 40. Ustava
Republike Hrvatske);

h) pravo na slobodu izražavanja (članak 38. Ustava Republike Hrvatske);

i) pravo na slobodu mirnog okupljanja i slobodu udruživanja (članak
42. i 43. Ustava Republike Hrvatske);

j) pravo na rad i slobodu rada (članak 54. stavak 1. Ustava Republike
Hrvatske);

k) pravo na sklapanje braka i stvaranje obitelji (članak 62. Ustava
Republike Hrvatske);

l) pravo na djelotvoran pravni lijek određen zakonom i dostupan svim
osobama čija su ljudska prava prekršena (članak 18. Ustava Republike Hrvatske)
i

lj) sva ostala prava predviđena u međunarodnim instrumentima i člankom
1. ovoga zakona, ovisno jedino o iznimkama i ograničenjima izloženim u
tim instrumentima, te bez diskriminacije po spolu, rasi, boji kože, jeziku,
vjeroispovijedi, političkom i drugom uvjerenju, nacionalnom i društvenom
porijeklu, povezanosti s nacionalnom manjinom, vlasništvu, statusu naslijeđenom
rođenjem ili po nekoj drugoj osnovi (članak 14. i 17. stavak 3. Ustava
Republike Hrvatske).

Članak 3.

Republika Hrvatska štiti ravnopravnost etničkih i nacionalnih zajednica
ili manjina i potiče njihov svestrani razvoj.

Članak 4.

Republika Hrvatska pomaže razvoj odnosa izmedu etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina sa narodom u njihovoj matičnoj državi radi unapređivanja
njihova nacionalnog, kulturnog i jezičnog razvoja.

Etničke i nacionalne zajednice ili manjine imaju pravo na samoorganiziranje
i udruživanje radi ostvarivanja svojih nacionalnih i drugih interesa u
skladu s Ustavom i ovim zakonom.

III. KULTURNA AUTONOMIJA I DRUGA PRAVA ETNIČKIH I NACIONALNIH
ZAJEDNICA ILI MANJINA

Članak 5.

Etničke i nacionalne zajednice ili manjine u Republici Hrvatskoj imaju
pravo na kulturnu autonomiju (članak 15. Ustava Republike Hrvatske).

Članak 6.

Republika Hrvatska obvezuje se da će pripadnicima svih etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina osigurati:

a) puno poštivanje načela nediskriminacije kako je predviđeno međunarodnim
instrumentima iz članka 1. ovoga zakona;

b) pravo zaštite od svake djelatnosti koja može ili koja bi mogla ugroziti
njihov opstanak;

c) pravo na identitet, kulturu, vjeroispovijest, javno i privatno korištenje
jezika i pisma te obrazovanje;

d) zaštitu ravnopravnog sudjelovanja u javnim poslovima kao npr. uživanje
političkih i ekonomskih sloboda u društvenoj sferi, pristup medijima, te
na polju obrazovanja i općenito kulturnih pitanja;

e) pravo odlučivanja kojoj etničkoj i nacionalnoj zajednici ili manjini
građanin ili građanka žele pripadati te uživanje svih prava u svezi s tim
izborom, bilo pojedinaćno. bilo u udruženju s drugim osobama. To se pravo
posebice odnosi na slučajeve braka izmedu osoba koje pripadaju različitim
etničkim i nacionalnim zajednicama ili manjinama, bez štete za osobe u
pitanju.

Načela iz stavka 1. ovoga članka primjenjuju se također u korist Hrvata
u općinama gdje oni čine brojčanu večinu u odnosu na jednu ili više drugih
etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina.

Članak 7.

Pripadnici svih etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici
Hrvatskoj mogu slobodno upotrebljavati, u privatnom i javnom životu, svoj
jezik i pismo.

U općinama u kojima pripadnici etničke i nacionalne zajednice ili manjine
čine večinu u ukupnom broju stanovnika u službenoj uporabi će biti uz hrvatski
jezik i latinično pismo i jezik i pismo te etničke i nacionalne zajednice
ili manjine.

Članak 8.

Jedinice lokalne samouprave mogu utvrditi službenu uporabu dvaju ili
više jezika i pisama vodeći računa o broju pripadnika i interesima etničkih
i nacionalnih zajednica ili manjina.

Članak 9.

Slobodan je posjed i uporaba znamenja i simbola etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina.

Kod službene uporabe znamenja i simbola etničkih i nacionalnih zajednica
ili manjina obvezatno se uz njih ističu odgovarajuća znamenja i simboli
Republike Hrvatske.

Ako se izvodi himna ili svečana pjesma etničke i nacionalne zajednice
ili manjine, obvezatno se prije izvodi himna Republike Hrvatske.

Statutom jedinice lokalne samouprave može se propisati način korištenja
nacionalne zastave i simbola etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina.

Članak 10.

Pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina mogu slobodno
organizirati informativnu i izdavačku djelatnost na vlastitome jeziku i
pismu.

Republika Hrvatska i tijela lokalne samouprave financijski pomažu ostvarivanje
prava iz stavka 1. ovoga članka sukladno svojim mogućnostima.

Članak 11.

Pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina mogu slobodno
osnivati kulturna i druga društva radi očuvanja nacionalnog i kulturnog
identiteta. Ta društva su autonomna, a Republika i tijela lokalne samouprave
financijski pomažu njihov rad prema svojim mogućnostima.

Članak 12.

Republika Hrvatska štiti spomeničko blago i cjelokupnu kulturnu baštinu
etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina.

Članak 13.

Kotarevi u kojima su pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica ili
manjina u večini imaju poseban položaj koji se uređuje statutom u skladu
s ovim zakonom.

Odgoj i obrazovanje

Članak 14.

Odgoj i obrazovanje pripadnika etničkih i nacionalnih zajednica ili
manjina u Republici Hrvatskoj obavlja se u dječjim vrtićima i školama na
njihovom jeziku i pismu, prema posebnim programima u kojima je primjereno
sadržana njihova povijest, kultura i znanost, ukoliko to žele.

Odgoj i obrazovenje iz stavka 1. ovoga članka u dijelu koji nije u svezi
s nacionalnom pripadnošću polaznika provodi se u opsegu i sadržaju propisanom
po nadležnom tijelu Republike Hrvatske za područje školstva.

Školski program čije izučavanje predstavlja svezu s nacionalnom pripadnošću
polaznika utvrđuje tijelo iz stavka 2. ovoga članka na prijedlog Ureda
Vlade Republike Hrvatske za međunacionalne odnose.

Članak 15.

U gradovima i drugim naseljenim mjestima izvan područja kotareva s posebnim
statutom (članak 21.), u kojima etničke i nacionalne zajednice ili manjine
čine relativnu večinu stanovništva, ako to dopušta broj polaznika, ustanovit
će se zasebna školska ustanova ili zasebna školska odjeljenja s nastavom
na jeziku i pismu te etničke i nacionalne zajednice ili manjine, ukoliko
to žele.

U slučaju da se ne mogu, zbog malog broja polaznika, formirati škole
ili odjeljenja po kriterijima iz stavka 1. ovoga članka, organizirat će
se u okviru zasebnog školskog odjeljenja nastava predmeta čiji je program
u svezi s nacionalnom pripadnošću polaznika (jezik i književnost, povijest
i dr.) koju će održavati učitelji i profesori iste nacionalne pripadnosti
kao i polaznici ako to žele roditelji polaznika.

U gradovima i naseljenim mjestima izvan područja kotareva s posebnim
statutom, iz kojih je u drugom svjetskom ratu i poslije drugog svjetskog
rata autohtono stanovništvo ostalih etničkih i nacionalnih zajednica ili
manjina bilo protjerano u matične zemlje ili se vodila politika iseljavanja
u matične zemlje, može se uvesti u školsku nastavu fakultativno učenje
stranog jezika, od IV razreda osnovnog do kraja srednjoškolskog obrazovanja,
kao strani jezik, jezik te etničke i nacionalne zajednice ili manjine,
neovisno na postotak koji te etničke i nacionalne zajednice ili manjine
imaju u stanovništvu na tom području.

U gradovima i naseljenim mjestima izvan područja kotareva s posebnim
statutom, u cilju zaštite kolektivnih prava autohtonih etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina, poduzimat će se mjere posebne zaštite u sudjelovanju
u javnim poslovima, obrazovanju, kulturi, duhovnom i vjerskom životu te
pristupu javnim medijima bez obzira na njihov udjel u ukupnom stanovništvu.

Mjere iz stavka 4. ovog članka poduzimat će se sve do ponovne uspostave
sustava vlastitih organizacija radi njegovanja i unapređivanja nacionalnih
posebnosti, kulture i odgojno-obrazovnih institucija manjinskih zajednica
u prijašnjem opsegu.

Članak 16.

Republika Hrvatska osigurava financijska sredstva uz sredstva općine
u potrebnom obujmu radi ostvarenja programa utvrđenih u članku 14. ovoga
zakona.

Članak 17.

Pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina mogu osnivati
privatne vrtiće, škole i druga učilišta.

IV. PROPORCIONALNO SUDJELOVANJE U PREDSTAVNIČKIM I DRUGIM TIJELIMA

Članak 18.

Pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina koje sudjeluju
u stanovništvu Republike Hrvatske s više od 8% imaju pravo na zastupljenost
razmjerno svom udjelu u ukupnom stanovništvu u Saboru i Vladi Republike
Hrvatske te tijelima vrhovne sudbene vlasti.

Pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina čiji je udio
u stanovništvu Republike Hrvatske manji od 8% imaju pravo izabrati ukupno
pet zastupnika u Zastupnički dom Sabora Republike Hrvatske.

Zastupnici iz stavka 2. ovoga članka predstavnici su svih etničkih i
nacionalnih zajednica ili manjina koji su ih izabrali i dužni su štititi
njihove interese.

Način izbora i opoziva zastupnika iz stavka 1. i 2. ovoga članka uredit
će se zakonom i drugim propisima kojima se uređuju izbori u Republici Hrvatskoj.

Zastupljenost etničke i nacionalne zajednice ili manjine iz stavka 1.
ovoga članka u drugim tijelima državne vlasti Republike Hrvatske osigurava
se zakonom o ustrojstvu državne vlasti.

Članak 19.

Pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina imaju pravo
na zastupljenost u tijelima lokalne samouprave razmjerno svom udjelu u
ukupnom stanovništvu određene jedinice lokalne samouprave.

Pravo iz stavka 1. ovoga članka osigurava se zakonom kojim se uređuje
lokalna samouprava i statutom jedinice lokalne samouprave.

Članak 20.

U svrhu provedbe odredaba ovoga zakona o pravu etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina na kulturu, obrazovanje, pristup javnim medijima
i ostvarivanje njihovog razmjernog udjela u javnim službama i drugim institucijama
u ovim područjima, Vlada Republike Hrvatske ima Ured za međunacionalne
odnose.

Za područje jedne ili više općina, odnosno kotara u kojima broj pripadnika
etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina i njihov interes to zahtijeva,
Vlada Republike Hrvatske osnovat će područni ured za međunacionalne odnose.

V. KOTAREVI (PODRUČJA) S POSEBNIM SAMOUPRAVNIM (AUTONOMNIM)
POLOŽAJEM

Članak 21.

Kotarevi (područja) s posebnim samoupravnim (autonomnim) položajem (u
daljem tekstu: "kotarevi s posebnim statutom") u kojima pripadnici
pojedine etničke i nacionalne zajednice ili manjine, prema popisu stanovništva
iz 1981. godine, čine natpolovičnu večinu imaju unutar sustava lokalne
samouprave Republike Hrvatske, poseban statut.

Ustrojstvo kotareva s posebnim statutom ne smije biti u suprotnosti
s ustavnim uređenjem Republike Hrvatske kao jedinstvene i nedjeljive države.

Na kotareve s posebnim statutom i općine u njihovom sastavu primjenjuju
se odredbe zakona o lokalnoj samoupravi, ukoliko ovim zakonom nije drugačije
određeno.

Članak 22.

Područja kotareva iz članka 21., stavak 1. su područja koja čine općine:
Dvor, Glina, Hrvatska Kostajnica, Vojnić, Vrginmost, Benkovac, Donji Lapac,
Gračac, Knin, Obrovac i Titova Korenica.

Granice općina iz stavka 1. ovoga članka su utvrđene Zakonom o područjima
općina u Republici Hrvatskoj ("Narodne novine", br. 39/62., 5/63.,
13/65., 54/65., 27/67., 6/68., 20/68., 21/68., 30/70., 44/70., 11/73.,
6/74., 42/74., 1/75., 9/78., 31/80., 40/81., 5/86.. 27/88. i 47/90.) i
to odredbama citiranoga zakona koje su bile na snazi 30. svibnja 1990.
godine.

Općine iz prethodnog stavka i to: općine Knin, Obrovac, Benkovac, Gračac,
Titova Korenica i Donji Lapac - čine autonomni kotar Knin, a općine: Glina,
Vrginmost, Hrvatska Kostajnica, Dvor na Uni i Vojnić - čine autonomni kotar
Glina.

Članak 23.

Skupština kotara i općine s posebnim statutom i njeno izvršno vijeće
bira se odnosno imenuje se temeljem načela razmjerne zastupljenosti stanovnika
obzirom na njihovu etničku i nacionalnu odnosno manjinsku pripadnost.

Načelo iz stavka 1. ovoga članka primjenjuje se i na tijela ustanova,
kao i tijela s javnim ovlastima, te namještenike koji su zaposleni u njima.

Članak 24.

Propisi i odluke koje donosi skupština kotara i općine s posebnim statutom
i njena izvršna i druga tijela moraju štititi nacionalna prava, položaj
i interese Hrvata te pripadnika drugih etničkih i nacionalnih zajednica
ili manjina koje žive na njenom području.

Članak 25.

U kotarevima i općinama s posebnim statutom Hrvati i ostali stanovnici
imaju ista prava i obveze kao i pripadnici etničkih i nacionalnih zajednica
ili manjina koji čine večinu stanovništva na području kotara i općine s
posebnim statutom, te i sva posebna prava i obveze koja se ovim zakonom
utvrđuju za pripadnike etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina.

Djelokrug i ustrojstvo kotara s posebnim statutom

Izvorni djelokrug

Članak 26.

Kotar s posebnim statutom samostalan je u odlučivanju i upravljanju
poslovima iz izvornog djelokruga utvrđenog ovim zakonom.

U izvornom djelokrugu kotara s posebnim statutom je:

1. usklađivanje racionalnog korištenja i uređenja prostora i prostornog
razvoja na području kotara;

2. poticanje razvoja gospodarskih djelatnosti, u skladu s općom gospodarskom
politikom Republike;

3. briga za zadovoljavanje zajedničkih interesa stanovništva na području
kotara s posebnim položajem u izgradnji i održavanju infrastrukturne mreže
i drugih komunalnih objekata i djelatnosti od važnosti za kotar;

4. zaštita prirode i okoliša na području kotara;

5. ostvarivanje uvjeta za zadovoljavanje zajedničkih interesa građana
u području kulture, a osobito čuvanja i zaštite kulturnog blaga od interesa
za etničku i nacionalnu zajednicu ili manjinu, poticanje kulturne i znanstvene
djelatnosti, osnivanje i održavanje muzeja, znanstvenih i drugih knjižnica,
kazališta i glazbenih sastava koji njeguju tradicije te etničke i nacionalne
zajednice ili manjine;

6. ostvarivanje uvjeta za zadovoljavanje potreba stanovništva u zdravstvenoj
i klimatsko-rehabilitacijskoj zaštiti te socijalnoj skrbi koja zahtijeva
solidarno zadovoljavanje, u skladu s posebnim propisima;

7. osiguravanje uvjeta za zadovoljavanje zajedničkih interesa stanovništva
kotara u srednjoškolskom obrazovanju te znanosti i upotrebi suvremene tehnologije;

8. osiguravanje javnog reda i mira te sigurnosti prometa na području
kotara;

9. posebna briga o ostvarivanju ljudskih, građanskih i etničkih prava
svih stanovnika te posebna zaštita stanovnika koji se etnički i nacionalno
razlikuju od večinske etničke i nacionalne zajednice ili manjine;

10. osnivanje službi i organizacija kotara s posebnim statutom za obavljanje
poslova iz izvornog djelokruga

Članak 27.

Općine u sastavu kotara samostalno odlučuju u upravljanju poslovima
iz izvornog djelokruga kotara koje im prenese skupština kotara.

Članak 28.

Tijela kotara s posebnim statutom neposredno izvršavaju zakone i propise
središnjih tijela državne vlasti (preneseni djelokrug), osim ukoliko je
za obavljanje tih poslova ustanovljeno područno tijelo državne vlasti Republike
Hrvatske.

U poslovima iz prenesenog djelokruga tijela kotara djeluju temeljem
uputa Vlade i središnjih tijela državne uprave Republike Hrvatske.

Za zakonito i stručno obavljanje poslova iz stavka 1. ovoga članka odgovorni
su predsjednik skupštine kotara i predsjednik izvršnog vijeća skupštine
kotara.

Kotarska tijela i službe

Članak 29.

Tijela kotara s posebnim statutom su:

- skupština kotara,

- izvršno vijeće skupštine kotara,

- predsjednik skupštine kotara i

- kotarski (okružni) sud.

Nadležnost skupštine kotara

Članak 30.

Skupština kotara s posebnim statutom osobito:

- razmatra i odlučuje o svim pitanjima od značenja za politički, gospodarski,
kulturni i društveni život i razvoj područja kotara;

- donosi planove razvoja, urbanističke i druge prostorne planove kad
je na to zakonom ovlaštena; kotarski proračun i završni račun, osniva kotarske
fondove, donosi odnosno potvrđuje financijske planove i završne račune
kotarskih fondova;

- osniva javna i druga poduzeća i ustanove od kotarskog značenja:

- osniva zdravstvene, socijalne, kulturne, znanstvene i školske ustanove
kotarskog značenja;

- bira, imenuje i razrješava, u skladu sa zakonom i statutom, predsjednika
skupštine i njegovog zamjenika, predsjednika radnih tijela, direktore i
ravnatelje javnih poduzeća i druge osobe određene zakonom;

- osniva kotarske službe i organizacije koje obavljaju poslove od interesa
za kotar.

Propisi, opći akti i odluke

Članak 31.

Skupština kotara samostalno donosi slijedeće propise i opće akte:

- Statut kotara,

- kotarski proračun i završni račun,

- odluku o osnivanju kotarskih fondova i završne račune kotarskih fondova,

- odluku o osnivanju javnih poduzeća, te kotarskih ustanova za područje
školstva, zdravstva, znanosti, socijalne skrbi i športa,

- planove razvoja i urbanističke planove.

Kotarska skupština ima ovlaštenja donositi propise, u skladu sa zakonom
u slijedećim oblastima:

1. uređenja kotarskih ureda i njihovih namještenika,

2. zaštitu i očuvanje povijesne i umjetničke narodne baštine,

3. lokalnih običaja i navika te kulturnih ustanova,

4. zaštite okoliša,

5. obrta i kučne djelatnosti,

6. sajmova i tržnica,

7. preventivne djelatnosti i prve pomoći u općim nesrećama,

8. rudnika, kamenoloma, mineralnih i termalnih voda.

9. lova i ribolova,

10. parkova za zaštitu flore i faune, osim nacionalnih parkova.

11. održavanje prohodnosti lokalnih puteva, vodovoda i javnih radova
od kotarskog značenja,

12. komunikacija i transporta od kotarskog interesa,

13. turizma i hotelijerstva,

14. agrikulture, šuma, stanica za obranu od tuče, melioracije,

15. pomoći i dobrotvorstva,

16. dječjih vrtića,

17. školske izgradnje.

Kotarska skupština donosi i druge propise i opće akte te odluke na koje
je ovlaštena zakonom.

Članak 32.

Sastav kotarske skupštine, njenog izvršnog vijeća, na čin izbora, djelokrug
i način rada, utvrđuje skupština kotara statutom kotara u skladu s ovim
zakonom, zakonom o lokalnoj samoupravi i izbornim zakonom.

Članak 33.

Odbornici skupštine kotara s posebnim statutom poslije verifikacije
mandata polažu prisegu čiji sadržaj utvrđuje Sabor Republike Hrvatske.

Članak 34.

Predsjednika skupštine kotara bira i razrješava skupština kotara, a
potvrđuje Vlada Republike Hrvatske.

Predsjednik skupštine Kotara predstavlja kotar s posebnim statutom i
predstavnik je vlasti Republike Hrvatske u kotaru s posebnim statutom.

Članak 35.

Propisi i odluke koje donosi skupština kotara s posebnim statutom moraju
u cijelosti poštivati suverenitet, neovisnost i međunarodni subjektivitet
Republike Hrvatske.

Ustavni sud Republike Hrvatske može pokrenuti postupak za utvrđivanje
ustavnosti i zakonitosti propisa donesenih od skupštine kotara s posebnim
statutom i provedbenih propisa njenog izvršnog vijeća te drugih tijela
koja se po odredbama ovoga zakona mogu osnivati na njegovom području u
skladu s Ustavom i zakonima Republike Hrvatske.

Članak 36.

Izvršna tijela skupštine kotara s posebnim statutom i tijela koja imaju
javne ovlasti, provode propise Republike Hrvatske, županije u čijem su
sastavu i skupštine kotara.

U slučaju dvojbe koje propis se ima primijeniti, odlučuje Ustavni sud
Republike Hrvatske.

Sudsku kontrolu zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela
koja imaju javne ovlasti iz stavka 1. ovoga članka obavlja Upravni sud
Republike Hrvatske.

Kotarske službe

Članak 37.

Skupština kotara, u skladu sa zakonom i statutom kotara, osniva kotarske
službe i organizacije za obavljanje upravnih i stručnih poslova iz izvornog
djelokruga kotara s posebnim statutom.

Na radna prava i položaj zaposlenih (namještenika) u kotarskim službama
i organizacijama primjenjuju se opći propisi o radnim odnosima.

Aktom o osnivanju kotarskih službi i organizacija iz stavka 1. ovoga
članka uredit će se način upravljanja te postupak i način utvrđivanja odgovornosti
čelnika službi odnosno organizacija predsjedniku skupštine kotara i predsjedniku
izvršnog vijeća.

Kotarski (okružni) i općinski sud

Članak 38.

Na područjima s posebnim samoupravnim statutom osnivaju se općinski
i kotarski (okružni) sudovi. Općinski sudovi osnivaju se za područje jedne
ili više općina. a kotarski (okružni) za područje kotara.

Općinski sudovi sude i u predmetima izvornog djelokruga kotara.

Kotarski (okružni) sudovi sude i u drugom stupnju o predmetima iz izvornog
djelokruga kotara.

Sudovi iz stavka 2. i 3. imaju posebne odjele za odlučivanje o predmetima
iz izvornog djelokruga.

Članak 39.

Suce posebnog odjela iz prethodnog članka bira i razrješava na prijedlog
općinske, odnosno kotarske skupštine Republičko sudbeno vijeće.

Ako Republičko sudbeno vijeće ne prihvati prijedlog skupštine kotara
ili općine za izbor i razrješenje suca iz stavka 1. ovoga članka, dužno
je obrazložiti svoju odluku.

Suci općinskog i kotarskog suda prije stupanja na dužnost polažu prisegu
kao i suci svih drugih sudova Republike Hrvatske.

Članak 40.

Nacionalni sastav sudaca i namještenika općinskih i kotarskih (okružnih)
sudova mora odgovarati nacionalnom sastavu stanovništva na području općine,
odnosno kotara s posebnim statutom.

Članak 41.

Odluke sudova iz članka 38. donose se u ime Republike Hrvatske.

Protiv drugostepene pravomoćne odluke posebnog odjela kotarskog (okružnog)
suda može se uložiti izvanredni pravni lijek Vrhovnom sudu Republike Hrvatske,
a ako je odlukom povrijeđeno jedno od Ustavom i ovim zakonom utvrđeno ljudsko
pravo i sloboda može, se podnijeti tužba Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Članak 42.

Sukob nadležnosti s posebnim odjelom općinskih ili kotarskih (okružnih)
sudova rješava Vrhovni sud Republike Hrvstske.

Policijska uprava

Članak 43.

U kotaru s posebnim statutom osniva se policijska uprava.

Policijska uprava obavlja sve poslove zaštite javnog reda i mira na
području kotara s posebnim statutom, poslovesigurnosti prometa, poslove
vođenja javnih evidencija, kao i izdavanje uvjerenja i svjedodžbi iz tih
evidencija i druge unutarnje poslove povjerene im zakonom.

Policijskoj upravi iz stavka 2. ovoga članka može se zakonom povjeriti
obavljanje i drugih poslova, osim poslova zaštite ustavnog poretka, osiguranja
i kontrole prelaženja državne granice.

Članak 44.

Nacionalni sastav zaposlenih u policijskoj upravi mora odgovarati nacionalnom
sastavu stanovništva na području kotara s posebnim statutom.

U gradovima i drugim naseljenim mjestima nacionalni sastav policijskih
djelatnika mora odgovarati nacionalnom sastavu stanovništva.

Članak 45.

Načelnika policijske uprave imenuje i razrješava Vlada Republike Hrvatske
na prijedlog skupštine kotara s posebnim statutom.

Ostale čelnike i ovlaštene osobe policijske uprave imenuje i razrješava
ministar unutarnjih poslova na prijedlog skupštine kotara s posebnim statutom.

Tijela iz stavka 1. i 2. ovoga članka imenovat će predložene osobe ukoliko
ispunjavaju zakonom i drugim propisom određene uvjete za izbor, imenovanje
odnosno postavljenje.

Povjerenik Vlade Republike Hrvatske

Članak 46.

Vlada Republike Hrvatske za kotar s posebnim statutom imenuje svog povjerenika.

Povjerenik Vlade predstavlja Vladu Republike Hrvatske pred tijelima
kotara s posebnim statutom, obavještava Vladu o provođenju odluka Vlade
Republike Hrvatske kao i odredaba ovoga zakona i drugih propisa kojima
su uređena prava etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina.

Članak 47.

Na prijedlog Vlade Republike Hrvatske Predsjednik Republike Hrvatske
može raspustiti skupštinu kotara s posebnim statutom i njeno izvršno vijeće
ako ova svojim odlukama i drugim aktima krše:

- Ustav i zakone Republike Hrvatske, a posebno ako se time onemogućava
ostvarivanje ustavnih i zakonskih prava građana ili ih se dovodi u neravnopravni
položaj,

- suverenitet i teritorijalnu cjelovitost Republike Hrvatske.

U slučajevima iz stavka 1. ovoga članka skupština kotara može pokrenuti
u roku od 48 sati postupak za ocjenu ustavnosti i zakonitosti odluke Predsjednika
Republike kod Ustavnog suda Republike Hrvatske.

Do odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske skupština kotara i njeno
izvršno vijeće mogu donositi samo odluke koje ne trpe odgodu ili zbog čijeg
bi nedonošenja mogle nastupiti štetne posljedice većih razmjera.

Članak 48.

Kad je temeljem odredbe prethodnog članka raspuštena skupština kotara
ili njeno izvršno vijeće, novi izbori za skupštinu kotara moraju se održati
u roku od tri mjeseca od odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske, odnosno
novo izvršno vijeće mora biti izabrano u roku od 30 dana.

Odgoj i obrazovanje

Članak 49.

Odgoj i obrazovanje pripadnika etničke i nacionalne zajednice ili manjine
u kotarima s posebnim statutom, ukoliko to žele, obavlja se u dječjim vrtićima
i školama na njihovom jeziku i pismu prema posebnim programima u kojima
je primjereno sadržana njihova povijest, kultura i znanost.

Odgoj i obrazovanje pripadnika hrvatskog naroda u kotarima s posebnim
statutom obavlja se u posebnim vrtićima i školama ili posebnim odjelima
škola i vrtića na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu.

Odgojne i nastavne ustanove iz stavka 1. i 2. ovoga članka financiraju
se u opsegu i prema mjerilima koja su na snazi na cijelom području Republike
Hrvatske.

Članak 50.

Na području kotara s posebnim statutom nastavni program u školama provodi
se u dijelu koji nije u svezi s nacionalnom pripadnošću polaznika u opsegu
i sadržaju propisanom od tijela Republike Hrvatske za područje školstva.

Školski program čije izučavanje predstavlja svezu s nacionalnom pripadnošću
polaznika utvrđuje se u skladu s odredbom iz članka 14., stavka 3. ovoga
zakona.

Ostale odredbe

Članak 51.

Toponimi u naseljima u kotarevima s posebnim statutom ispisuju se u
prvom redu hrvatskim jezikom i latiničnim pismom, a u drugom redu jezikom
i pismom etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina.

VI. IMOVINA I FINANCIRANJE OPĆINA I KOTAREVA S POSEBNIM STATUTOM

Članak 52.

Sve pokretnine i nekretnine, osim onih koje su po odredbama posebnih
zakona vlasništvo Republike Hrvatske, a koje pripadaju općinama i kotarevima
s posebnim statutom kao i prava koja im pripadaju, vlasništvo su općina
i kotareva s posebnim statutom.

Vlasništvo iz stavka 1. ovoga članka, prava i obveze kao i udjeli i
ostalih ovlaštenika, moraju se evidentirati u javnim knjigama.

Članak 53.

Prihodi općina i kotareva s posebnim statutom su:

1. prihodi od nepokretnih i pokretnih stvari u njihovom vlasništvu,

2. prihodi od poduzeća, agencija, ustanova i drugih organizacija u njihovom
vlasništvu,

3. posebni općinski i kotarski porezi i takse, u skladu s posebnim zakonom,

4. prihodi od prodaje nepokretnih i pokretnih stvari u njihovom vlasništvu,

5. darovi, nasljedstva i legati,

6. pomoć i dotacije Republike Hrvatske predviđene državnim proračunom
odnosno posebnim zakonom i drugi prihodi utvrđeni zakonom.

Članak 54.

Prihodi i rashodi općine i kotara s posebnim statutom utvrđuju se u
godišnjem proračunu.

Na izradu, donošenje, izvršenje, izmjene, privremena financiranja, stalnu
rezervu i posebne račune općine i kotara s posebnim statutom, zaključni
račun godišnjeg proračuna kao i na pozajmljivanje i davanje na zajam primjenjuju
se propisi o financiranju javnih potreba.

Članak 55.

Skupština općine i kotara s posebnim statutom nadzire sveukupno materijalno
i financijsko poslovanje.

U svrhu provođenja nadzora nad poslovanjem iz stavka 1. ovoga članka
skupština općine, odnosno kotara može u skladu sa statutom, izabrati nadzorni
odbor. Nadzor se obavlja najmanje četiri puta godišnje i jedanput nenajavljeno.

O rezultatima nadzora izvješćuje se skupština općine, odnosno kotara
i Povjerenik Vlade Republike Hrvatske.

Članak 56.

Raspodjela imovine, prihoda i rashoda izmedu općina i kotara s posebnim
statutom uređuje se ugovorom između kotara i općina u njihovom sastavu.

Članak 57.

Središnje tijelo državne uprave nadležno za poslove financija nadzire
zakonitost materijalnog i financijskog poslovanja kotara s posebnim statutom,
odnosno općine u sastavu kotara.

Tijelo iz stavka 1. ovoga članka obustavit će od izvršenja, poništiti
odnosno ukinuti nezakoniti akt materijalnog odnosno financijskog poslovanja
općine, odnosno kotara i pokrenuti postupak protiv odgovorne osobe.

VII. MEĐUNARODNI NADZOR I SURADNJA

Članak 58.

Republika Hrvatska će sklopiti međunarodni ugovor radi nadzora nad provedbom
odredaba ovoga zakona o kotarima s posebnim statutom.

Međunarodno tijelo ustanovljeno temeljem ugovora iz stavka 1. ovoga
članka stalno će nadzirati primjene odredbi o kotarima s posebnim statutom.

Tijelo iz stavka 2. ovoga članka podnosit će izvješća i preporuke svim
zainteresiranim stranama.

Republika Hrvatska provest će preporuke tijela iz prethodnog stavka.

U slučaju spora o provođenju preporuke zatražit će se odluka Suda za
prava čovjeka.

Članak 59.

Republika Hrvatska surađivat će i savjetovati se, izravno ili putem
mješovitih odbora, sa vladama i institucijama zainteresiranih država radi
što potpunijeg ostvarivanja prava čovjeka i prava etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina.

VIII. SUDSKA ZAŠTITA

Članak 60.

Svaki građanin Republike Hrvatske može se obratiti Sudu za prava čovjeka
nakon iscrpljivanja svih raspoloživih unutarnjih pravnih lijekova u predmetima
iz područja ljudskih prava i sloboda i prava i položja etničkih i nacionalnih
zajednica ili manjina koja su zajamćena Ustavom Republike Hrvatske, međunarodnim
ugovorima koji obvezuju Republiku Hrvatsku, ovim zakonom ili drugim zakonima
koji su na snazi u Republici Hrvatskoj.

Dok se ne osnuje Sud za prava čovjeka na temelju ugovora između svih
država nastalih na području bivše SFR Jugoslavije, ustanovljuje se Privremeni
sud za prava čovjeka.

Privremeni sud iz prethodnog stavka sastoji se od predsjednika i četiri
člana koji su visokomoralnog karaktera i koji moraju posjedovati kvalifikacije
što se traže za izbor u visoku sudsku službu ili su priznati pravni stručnjaci.
Predsjednika i dva člana bira Predsjedništvo Europske zajednice iz reda
državljana svojih članica, a dva člana bira Sabor Republike Hrvatske između
svojih državljana.

Članak 61.

Općina i kotar s posebnim statutom može podnijeti Ustavnom sudu Republike
Hrvatske ustavnu tužbu, ao smatra da su aktom ili radnjom tijela državne
vlasti Republike Hrvatske, povrijeđene slobode i prava čovjeka i etničkih
i nacionalnih zajednica ili manjina zajamčenih ovim zakonom.

IX. KAŽNJIVE RADNJE

Članak 62.

Zabranjeno je i kažnjivo po kaznenom zakonu Republike Hrvatske svako
djelovanje, poticanje, organiziranje ili pomaganje djelatnosti koje bi
mogle ugroziti opstanak neke etničke i nacionalne zajednice ili manjine,
izazvati nacionalnu mržnju, dovesti do diskriminacije ili stavljanja u
neravnopravan položaj.

X. ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 63.

Kada su ovim Ustavnim zakonom opće zakonodavstvo i ovlasti predviđeni
ili se primjenjuju na područjima koje on uređuje, ne smiju se primjenjivati
na način koji bi narušavao osnovni sadržaj ljudskih prava i sloboda i prava
nacionalnih ili etničkih zajednica ili manjina koja su zaštićena ovim Ustavnim
zakonom.

Članak64.

U skladu sa člankom 134. Ustava Republike Hrvatske i ovim zakonom, ne
mijenja se niti ukida ni jedno od prava koje je Republika Hrvatska neposredno
ili kao pravni sljednik bivše SFRJ preuzela ili će preuzeti međunarodnim
ugovorima (Osimski sporazum i dr.) niti ograničuje njihovo ostvarivanje.

Članak 65.

Uz priuzdrža.j načela kodificiranih člancima 34. - 38. Bečke konvencije
o pravu ugovora iz 1948. godine, odredbe ovog Ustavnog zakona primjenjivat
će se i tumačiti u skladu sa sporazumima koji su sklopljeni s Organizacijom
ujedinjenih naroda.

Pročišćeni tekst, NN 34/1992-896
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)