## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske br. U-III-152/2003 od 8. srpnja 2003.

### NN 112/2003 (16.7.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske br. U-III-152/2003 od 8. srpnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1548

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice
za odlučiva­nje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Petar Klarić, predsjednik
Vijeća, te suci Ivan Matija, Že­ljko Potoč­njak, Agata Račan, Nevenka Šernhorst
i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući u postupku pokrenutom ustavnom tužbom
B. B. iz O., zastupanog po punomoćniku D. O., odvjetniku iz O., na sjednici
Vijeća održanoj dana 8. srp­nja 2003. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazlože­nje

1. Ustavna tužba je
podnijeta protiv presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Kž-276/99 od
30. listopada 2002. godine, kojom je djelomično prihvaćena žalba državnog
odvjetnika, a istodobno je i po službenoj dužnosti preinačena presuda Županijskog
suda u Osijeku, broj: K-39/91 od 4. ve­ljače 1999. godine. Presudom Vrhovnog
suda Republike Hrvatske odbijena je optužba protiv optuženih A. Z. i podnosite­lja
ustavne tužbe da bi uporabom sile izvršili bludnu rad­nju na naročito ponižavajući
način, čime da bi počinili kazneno djelo bludne rad­nje iz članka 193., u svezi
s člankom 188. stavcima 1. i 2. Kaznenog zakona (»Narodne novine«, broj 110/97,
27/98, 50/00 – odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-I-241/2000,
129/2000 i 51/2001). Prvostupa­njska presuda je preinačena i u dijelu izreke u
odluci o kazni, dok je u preostalom dijelu prvostupa­njska presuda potvrđena.

Prvostupa­njskom presudom podnosite­lj ustavne
tužbe je proglašen krivim da je počinio kaznena djela iz članka 79. stavaka 1.
i 2. Kaznenog zakona te kazneno djelo iz članka 193. u svezi s člankom 188.
stavkom 2. Kaznenog zakona. Podnosite­lju ustavne tužbe izrečena je jedinstvena
kazna zatvora u traja­nju od tri godine.

2. Podnosite­lj smatra
da su mu navedenim odlukama povrijeđena ustavna prava zajamčena odredbama članaka
18. stavka 1. i 29. stavaka 1. i 2. alineje 6. Ustava Republike Hrvatske te
ustavne odredbe članaka 3., 5. stavka 2. i 117. stavka 3. Ustava.

Podnosite­lj u ustavnoj
tužbi iznosi žalbene razloge navodeći da su utvrđe­nja sudova u kaznenom
postupku nelogična, a da bitne okolnosti kritičnog događaja u postupku nisu
utvrđene. Či­njenično sta­nje smatra pogrešno i nepotpuno utvrđenim te pogrešno
primije­njenim materijalno pravo. Za provedeni kazneni postupak podnosite­lj
ističe da je »nepravičan«.

Od Ustavnog suda
Republike Hrvatske traži usvaja­nje ustavne tužbe i ukida­nje osporenih
presuda.

*Ustavna tužba
nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka
62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem tekstu: Ustavni zakon),
svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim
aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (re­gionalne)
samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o ­nje­govim
pravima i obvezama ili o sum­nji ili optužbi zbog kaž­njivog djela, povrijeđeno
­ljudsko pravo ili teme­ljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno
pravo na lokalnu i područnu (re­gionalnu) samoupravu (u da­lj­njem tekstu:
ustavno pravo).

Ustavni sud, u postupku
u povodu ustavne tužbe, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje
je li u postupku odlučiva­nja o pravima i obvezama pojedinca došlo do nedopuštenog
posiza­nja u Ustavom zaštićena ­ljudska prava i teme­ljne slobode. Pritom se
Ustavni sud, u pravilu, ne upušta u pita­nje jesu li upravna tijela i sudovi
pravilno i potpuno utvrdili či­njenično sta­nje i ocijenili dokaze. Za Ustavni
sud relevantne su samo one či­njenice od čije­g postoja­nja ovisi ocjena o
povredi ustavnog prava.

4. U pogledu navoda
ustavne tužbe o povredi prava na žalbu, propisanog odredbama članka 18. stavka
1. Ustava, Ustavni sud Republike Hrvatske utvrđuje da isti nisu osnovani jer se
o svim razlozima žalbe podnosite­lja ustavne tužbe, izjav­ljene protiv presude Županijskog
suda u Osijeku, izjasnio i iste obrazložio Vrhovni sud Republike Hrvatske.

5. Pravo na pravično suđe­nje
u postupovnom smislu, zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava, bilo bi
povri­jeđeno ako stranci u postupku nije bila dana mogućnost da bude saslušana
i da, u okviru zakona, sudjeluje u postupku, ako joj nije dana mogućnost da
iznosi či­njenice i predlaže dokaze, a nadležni sud se nije izjasnio o ­njenim
navodima važnim za odlučiva­nje, ako pojedinačni akt, protivno zakonu, nije
obrazložen te da stranci na drugi način nije omogućeno pravično suđe­nje pred
nadležnim tijelom ustanov­ljenim zakonom.

U materijalnopravnom
smislu, ovo ustavno pravo bilo bi povrijeđeno ako sud ne bi uzeo u obzir propis
koji je očigledno mjerodavan ili bi mjerodavan propis na grubi način bio pogrešno
shvaćen, a što bi moglo izazvati sum­nju da su osporene presude donijete samovo­ljno
te ako bi sud bez ikakvih ili bez va­ljanih razloga odstupio od usta­ljene
prakse.

Člankom 29. stavkom 2. alinejom 6. Ustava
Republike Hr­vat­ske zajamčeno je da u slučaju sum­nje ili optužbe zbog kaž­njivog
djela osum­njičenik, okriv­ljenik ili optuženik ima pravo da ispituje ili dade
ispitati svjedoke optužbe i da zahtijeva da se osigura nazočnost i ispitiva­nje
svjedoka obrane pod istim uvjetima kao i svjedoka optužbe.

Budući da su kazneni postupak protiv podnosite­lja
proveli nadležni sudovi u skladu s odgovarajućim zakonskim odredbama
materijalnog i postupovnog kaznenog prava, Ustavni sud je ocije­nio da
podnosite­lju nisu povrijeđena ustavna prava zajamčena od­red­bama članka 29.
stavaka 1. i 2. alineje 6. Ustava.

6. Podnosite­lj ukazuje i na povredu ustavnih
odredaba članaka 3., 5. stavka 2. i 117. stavka 3. Ustava. Međutim, te odredbe
ne sadrže ustavna prava u smislu odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.

7. Stoga je, na teme­lju odredbi članaka 73. i
75. Ustavnog zakona, odlučeno kao u izreci.

8. Odluka o objavi odluke teme­lji se na odredbi
članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-152/2003
Zagreb, 8. srp­nja 2003.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 112/2003-1548