### NN 40/2016 (30.4.2016.), Presuda Upravnog suda u Splitu broj: 3UsI-2833/13-10 od 29. ožujka 2016.

UPRAVNI SUD U SPLITU

1061

PRESUDA

Upravni sud u Splitu, po sucu Leandri Mojtić te Ljiljani Lijić zapisničarki, u upravnom sporu tužiteljice Sanje Šunjić iz Splita, A. B. Šimića 15, protiv tuženika Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije koju zastupa generalna opunomoćenica Marina Ljubić Karanović, uz sudjelovanje zainteresirane osobe Tele 2 d.o.o., Zagreb, Ulica grada Vukovara 269 D, u postupku rješavanja spora između pretplatnika i operatora javnih komunikacijskih usluga Tele 2 d.o.o., Zagreb, nakon održane usmene i javne rasprave zaključene 18. ožujka 2016., a objavljene 29. ožujka 2016.

presudio je

Obrazloženje

Osporavanom odlukom tuženika klasa: UP/I-344-08/13-01/1030, urbroj: 376-05/BI-13-4 (IM) od 31. listopada 2013., odbijen je prigovor korisnice Sanje Šunjić iz Splita, ovdje tužiteljice, izjavljen na obračun elektroničkih komunikacijskih usluga po računu za travanj 2013. godine koji je izdao operator javnih komunikacijskih usluga Tele 2 d.o.o. Zagreb, Ulica grada Vukovara 269 D, kao neosnovan.

Protiv osporavane odluke tužiteljica je pravodobno podnijela tužbu kojom osporava zakonitost i pravilnost Odluke tuženika donesene povodom prigovora na ispostavljeni račun za mjesec travanj 2013. jer da se u postupku koji je prethodio aktu nije postupilo prema pravilima postupka, a osobito što da činjenično stanje nije pravilno utvrđeno, odnosno da je iz utvrđenih činjenica izveden nepravilan zaključak u pogledu činjeničnog stanja. Tužiteljica u tužbi opisuje kronologiju predmetne upravne stvari te u bitnom navodi da je u podnesenom prigovoru osporila račun za mjesec travanj 2013. jer da je operator Tele 2 d.o.o., sukladno čl. 24. Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti komunikacijskih mreža i usluga (»Narodne novine«, broj: 154/11) nije pravovremeno obavijestio da je zabilježena prekomjerna potrošnja. Nadalje navodi da operator Tele 2 d.o.o. u svom odgovoru na prigovor tvrdi da su navodno odaslali poruke u kojima da tužiteljicu obavještavaju o tome da je iskoristila ukupan iznos uključen u minimalnu mjesečnu potrošnju, kao i drugu poruku u kojoj je obavještavaju o dvostrukom iznosu potrošnje, a koje tvrdnje da nisu u potpunosti točne jer da nije istina da su joj pravovremeno poslali poruku, odnosno da iste poruke u kojoj je obavještavaju o dvostrukom prekoračenju potrošnje, nije pravovremeno primila na svoj mobitel, a što da su i sami priznali u svom odgovoru na prigovor navodeći da su detaljnom provjerom utvrdili da su navedene poruke stigle sa zakašnjenjem i da su zato izvršili umanjenje računa za mjesec travanj u iznosu od 65,48 kuna. Navodi da je sporna poruka stigla 6. svibnja 2013., što znači cijelih 15 dana nakon prekoračenja dvostruke potrošnje, a kada je Agencija utvrđivala činjenično stanje da je propustila pravilno utvrditi nepobitnu činjenicu koju da je i sam operater priznao u svom dopisu, a koji dopis da je priložila uz zahtjev. Da je Agencija mogla od Tele 2 zatražiti izlist poruka koje su stigle na broj tužiteljičinog mobitela u tom periodu i nedvojbeno utvrditi da su sporne poruke zaprimljene sa zakašnjenjem od 15 dana. Da je jedna činjenica da su navedene sporne poruke, možda, kako to Tele2 tvrdi, odaslane pravovremeno, ali da je nesporna činjenica da su te poruke na tužiteljičinom mobitelu zaprimljene tek 6. svibnja 2013. te da joj je službenica Tele2 službe za korisnike objasnila da nekada imaju problem u dostavi odaslanih poruka te da one pravovremeno ne stignu do korisnika. Slijedom svega navedenog da je razvidno da je Agencija propustila pravilno utvrditi činjenično stanje radi čega predlaže da sud poništi osporavanu Odluku tuženog tijela.

Tuženo tijelo u svom odgovoru na tužbu od 19. studenog 2011. u cijelosti je osporilo navode tužbe i tužbenog zahtjeva, predlažući da sud odbije podnesenu tužbu kao neosnovanu budući da je uvidom presliku odaslanih obavijesti (log datoteka o poslanim obavijestima), koju je Tele 2 dostavio kao dokaz na predmetnu okolnost, nesporno utvrđeno da je poruka o prekomjernoj potrošnji zaprimljena (received) 22. travnja 2013. godine u 15:31:12 sati, a ne 6. svibnja 2013., kako da to tvrdi tužiteljica. U odnosu na tužbeni navod, koji se odnosi na priznanje Tele2, tuženo tijelo je navelo da je uvidom u drugostupanjski odgovor na prigovor od 4. srpnja 2013. utvrđeno da se Tele2 ispričao i objasnio da se radi o pogrešnoj informaciji navedenoj u prvostupanjskom odgovoru vezano uz kašnjenje obavijesti te da su naknadnom provjerom utvrdili kako je obavijest odaslana u objektivno najkraćem mogućem roku te da je u dopisu Tele2 od 28. kolovoza 2013. navedeno da je umanjenje računa za mjesec travanj 2013. u iznosu od 65,48 kn izvršeno zbog centralnog umanjivanja računa korisnicima u slučajevima potrošnje podatkovnog prometa u odnosu na prethodna obračunska razdoblja, a ne zbog obavijesti o prekomjernoj potrošnji. Nadalje je navelo da tužiteljica paušalno osporava odluku HAKOM-a zbog ne postupanja prema pravilima postupka, a da pritom izričito ne navodi na koje postupanje bi se to odnosilo. Stoga, da je osporavana odluka zakonita te da je donesena u okviru zakonskih ovlasti tuženog tijela, radi čega je predložilo da sud odbije tužbu tužiteljice kao neosnovanu.

Rješenjem ovog suda poslovni broj 3UsI-2833/13-6 od 28. siječnja 2016. pozvana je zainteresirana osoba Tele 2 d.o.o. Zagreb, da sudjeluje u ovom sporu te mu je dostavljena tužba tužitelja, kao i odgovor na tužbu tuženika, na očitovanje a sve u skladu s odredbom članka 19. st. 3. ZUS-a.

Zainteresirana osoba ovom sudu nije dostavila odgovor na tužbu niti se uključila u predmetni upravni spor.

Na ročištu koje je pred ovim sudom održano 18. ožujka 2016. u odsutnosti uredno pozvane tužiteljice te uredno pozvane zainteresirane osobe, koji svoj izostanak nisu opravdali, opunomoćenica tuženika je ustrajala u navodima sadržanim u odgovoru na tužbu ističući kako tuženo tijelo u postupku rješavanja spora može odlučivati samo u okviru ovlasti koje su mu dane Zakonom o elektroničkim komunikacijama i podzakonskim propisima te da je u konkretnom slučaju utvrđeno da je operator ispunio svoju obvezu dok da svoje navode tužiteljica ničim nije dokazala. Također je istakla da operator temeljem odredbe čl. 24. Pravilnika navedenog u odluci mora uputiti samo jednu obavijest o prekomjernoj potrošnji te da je iz ispisa prometa koji je operator dostavio razvidno da je tužiteljica i nakon zaprimljene SMS obavijesti ostvarila dodatni promet te da navedenim člankom nije propisan način na koji operatori obavještavaju korisnike već da isto ovisi o vrsti usluge i vrsti uređaja koji koristi.

Sud je izveo dokaze pregledom i čitanjem isprava priloženih spisu, kao i dostavljenog spisa tuženog tijela te svih isprava koje su istome priložene te je zaključio raspravljanje u predmetnoj upravnoj stvari.

Na temelju razmatranja svih činjeničnih i pravnih pitanja, nakon provedenog postupka i održane usmene i javne rasprave, sud je utvrdio da tužbeni zahtjev tužiteljice nije osnovan.

Predmet ovog upravnog spora je ocjena zakonitosti osporavanog rješenja tuženog tijela kojim je odbijen prigovor korisnice Sanje Šunjić, ovdje tužiteljice, izjavljen na obračun elektroničkih komunikacijskih usluga po računu za travanj 2013. godine koji je izdao operator javnih komunikacijskih usluga Tele 2 d.o.o., ovdje zainteresirana osoba.

Među strankama je nesporno da je operator javnih komunikacijskih usluga Tele 2 d.o.o. Zagreb, Ulica grada Vukovara 269 D, ovdje zainteresirana osoba, tužiteljici izdala račun broj 12363909 za razdoblje od 01.04.2013. – 30.04.2013. na ukupan iznos od 511,74 kn u kojem, računu je, između ostalog, sadržan i iznos od 52,38 kn koji zajedno s PDV-om iznosi 65,48 kn, a koji iznos se odnosi na podatkovnu potrošnju te za koji iznos podatkovne potrošnje sadržan u predmetnom računu je tužiteljica pravodobno podnijela prigovor.

Među strankama također nije sporno da je zainteresirana osoba, nakon zaprimljenog prigovora, tužiteljici umanjila iznos izdanog računa za mjesec travanj 2013. i to upravo za iznos od 65,48 kn.

Među strankama je sporno je li operator javnih komunikacijskih usluga Tele 2 d.o.o. Zagreb, ovdje zainteresirana osoba, postupila protivno odredbi čl. 24. Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, odnosno je li propustio tužiteljicu pravodobno upozoriti o učinjenoj prekomjernoj potrošnji, a kako to tvrdi tužiteljica.

Odredbom članka 24. Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (»Narodne novine«, broj: 154/2011, dalje Pravilnik) propisna je zaštita od prekomjerne potrošnje, zlouporaba i prijevara u javnoj elektroničkoj komunikacijskoj mreži pa je tako stavkom 1. istog članka, propisano da u svrhu zaštite krajnjeg korisnika svojih usluga, operatori javnih komunikacijskih usluga moraju:

1. nadzirati uobičajeno ponašanje krajnjih korisnika prigodom uporabe javnih komunikacijskih usluga, te ih u najkraćem mogućem roku upozoriti o svakom neuobičajenom i iznenadnom povećanju troška korištenja javnih komunikacijskih usluga tijekom svakog pojedinačnog obračunskog razdoblja. Upozorenje krajnjem korisniku uslijedit će ako je trošak korištenja javnih komunikacijskih usluga dvostruko veći od prosječnog iznosa računa za javne komunikacijske usluge u prethodna tri (3) mjeseca, osim ako nije drugačije utvrđeno odlukom Agencije;

2. u slučajevima kada krajnji korisnik koristi uslugu u razdoblju manjem od tri (3) mjeseca korisnika u najkraćem mogućem roku upozoriti u trenutku kada ukupan trošak korištenja javnih komunikacijskih usluga bude dvostruko veća od ugovorenog iznosa minimalne mjesečne potrošnje odnosno mjesečne naknade;

3. operator javnih komunikacijskih usluga u slučaju opravdane sumnje na zlouporabu u korištenju javnih komunikacijskih usluga krajnjem korisniku može obustaviti pružanje usluge ako je navedeno korištenje četverostruko veće od prosječnog iznosa računa za javne komunikacijske usluge u prethodna tri (3) mjeseca.

Stavkom 2. istog članka je propisano da operator javnih komunikacijskih usluga u slučaju iz stavka 1. točke 3. ovog članka može tek nakon upozorenja krajnjem korisniku obustaviti pružanje usluge, pri čemu ponovno uključenje može biti uvjetovano prijevremenom uplatom novčanog iznosa koji predstavlja nedospjela potraživanja za tekuće obračunsko razdoblje.

Stavkom 3. istog članka je propisano da ako operator javnih komunikacijskih usluga nije krajnjeg korisnika pravovremeno upozorio o prekomjernoj potrošnji, krajnji korisnik je dužan platiti iznos dugovanja do trenutka kada su se ispunili uvjeti za obavješćivanjem krajnjeg korisnika o prekomjernoj potrošnji i od trenutka kada ga je operator obavijestio.

Stavkom 4. istog članka, je propisano da ako operator javnih komunikacijskih usluga nije krajnjeg korisnika uopće upozorio o prekomjernoj potrošnji, krajnji korisnik je dužan platiti iznos dugovanja do trenutka kada su se ispunili uvjeti za obavješćivanjem krajnjeg korisnika o prekomjernoj potrošnji.

Stavkom 5. istog članka, je propisano da u slučaju kada krajnji korisnik koristi uslugu u razdoblju manjem od tri (3) mjeseca operator javnih komunikacijskih usluga će krajnjem korisniku naplatiti iznos koji predstavlja dvostruki ugovoreni iznos minimalne mjesečne potrošnje odnosno mjesečne naknade.

Iz stanja i sadržaja spisa tuženog tijela koji je ovom sudu dostavljen uz odgovor na tužbu razvidno je i kao nesporno utvrđeno da je nakon što je tužiteljica pravodobno podnijela prigovor na izdani račun operatora Tele 2 d.o.o., ovdje zainteresirane osobe, tuženo tijelo HAKOM kao nacionalna regulatorna pravna osoba s javnim ovlastima koja između ostalog rješava i prigovore korisnika u vezi s pružanjem usluga, prigovore korisnika na iznose kojima su zaduženi za pružene usluge, prigovore na kakvoću pruženih usluga te zbog povreda odredaba pretplatničkog ugovora, provelo postupak u skladu s odredbom čl. 51. stavkom 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama(»Narodne novine«, broj: 73/08, 90/11, 133/12, 80/13, dalje ZEK) te odredbama Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj: 47/09, dalje ZUP-a).

Razvidno je da je HAKOM od operatora Tele 2 d.o.o. dopisom od 3. kolovoza 2013. godine zatražio očitovanje i dostavu dokaza kako bi se utvrdilo jesu li u konkretnom slučaju, a s obzirom na podneseni prigovor korisnice, ovdje tužiteljice, ispunjene obveze iz članka iz članka 24. st. 1. toč. 1. i čl. 27. st. 3. Pravilnika. Da je Tele 2 d.o.o. u svom očitovanju naveo naveo kako je korisnica u navedenom mjesecu ostvarila prijenos u količini od 102,67 MB, te da je isti iznos naplaćen sukladno cjeniku Tele 2 za tarifni model Knock – out; da je korisnica obaviještena o prekomjernoj potrošnji i o iskorištenosti ugovorenog iznosa tarifnog paketa sukladno članku 24. stavak 1. točka 1. i članku 27. stavak 3. te da je uz očitovanje dostavljen i dokaz o upućivanju SMS poruka (preslika odaslanih obavijesti, log datoteke o poslanim obavijestima), a iz kojeg preslika je vidljivo da je poruka o prekomjernoj potrošnji korisnici, ovdje tužiteljici, poslana 22. travnja 2013. u 15:31:12 h, a poruka o iskorištenosti ugovorenog iznosa tarifnog paketa istoga dana u 01:31:02 h.

Nadalje je razvidno da je Tele 2 u svom očitovanju naveo da su obavijesne poruke upućene korisnici u objektivno najkraćem mogućem roku te da je korisnica i nakon zaprimljene obavijesti o prekomjernoj potrošnji ostvarila dodatnu potrošnju u iznosu od 411,05 kn te da su korisnici usluge naplaćene sukladno korisničkom Cjeniku za tarifni model Knock-out.

Također je razvidno da je korisnici naknadno umanjen račun u iznosu od 65,48 kuna zbog povećane potrošnje podatkovnog prometa u odnosu na prethodna obračunska razdoblja, o čemu je korisnica obaviještena SMS-om 9. svibnja 2013. u 15:15:49 h.

Slijedom naprijed navedenih utvrđenja, ocjenjujući zakonitost osporavanog rješenja, po ocjeni ovog suda u konkretnom slučaju nije povrijeđen zakon na štetu tužiteljice već je na pravilno utvrđeno činjenično stanje pravilno primijenjeno materijalno pravo.

Naime, odredbom čl. 27. Pravilnika propisano je informiranje krajnjih korisnika pa je tako stavkom 3. istog članka, propisano da su operatori javnih komunikacijskih usluga obvezni svoje krajnje korisnike pravovremeno i besplatno obavijestiti o iskorištenosti ugovorenog iznosa tarifnog paketa, tarifnog modela i tarifne opcije sukladno onome što su krajnji korisnici ugovorili.

Kako je iz stanja i sadržaja spisa razvidno i kao nesporno utvrđeno da je operator Tele 2 d.o.o. korisnicu Sanju Šunjić, ovdje tužiteljicu, obavijestio o iskorištenosti tarifnog ugovornog iznosa, što je razvidno iz preslika odaslane obavijesti, log datoteka o poslanoj obavijesti, a koja poruka je poslana korisnici dana 22. travnja 2013. u 01:31:02 h, to je pravilna ocjena Povjerenstva da je Tele 2 ispunio svoju obvezu, a potom i Odluka HAKOM-a sadržana u Odluci klasa: UP/I-344-08/13-01/1030, urbroj: 376-05/BI-13-4 (IM) od 31. listopada 2013., kojom je odbijen kao neosnovan prigovor korisnice Sanje Šunjić iz Splita, ovdje tužiteljice, izjavljen na obračun elektroničkih komunikacijskih usluga po računu za travanj 2013., koju Odluku tužiteljica neosnovano osporava podnošenjem predmetne tužbe.

Slijedom navedenog, valjalo je primjenom odredbe čl. 57. st. 2. ZUS-a odbiti tužbeni zahtjev tužitelja te odlučiti kao u izreci.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude dopuštena je žalba o kojoj odlučuje Visoki upravni sud Republike Hrvatske. Žalba se podnosi ovom sudu u roku od 15 dana od dana dostave ove presude, u dovoljnom broju primjeraka za sud i sve stranke u sporu. Žalba odgađa izvršenje pobijane presude (članci 66., 66.a i 70. ZUS-a).

Broj: 3UsI-2833/13-10

Split, 29. ožujka 2016.

Sudac

Leandra Mojtić, v. r.

40 30.04.2016 Presuda Upravnog suda u Splitu broj: 3UsI-2833/13-10 od 29. ožujka 2016.