## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3594/2005 od 31. listopada 2006.

### NN 128/2006 (27.11.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3594/2005 od 31. listopada 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2844**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te
suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec,
Željko Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Vice Vukojević i
Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi G. P.a iz V. G., S. Č., kojeg zastupa
A. J., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 31. listopada 2006. godine, donio
je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: Pn-4395/05 (Pn-6000/94, Pn-3752/96, Pn-2207/00,
Pn-5728/02 i Pn-5702/03) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6)
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe G. P. iz V. G., Š. 32, S. Č., određuje se primjerena
naknada u iznosu 10.500,00 kuna zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst).
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon) podnositelj je podnio 31. kolovoza 2005. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Postupak je započet podnošenjem tužbe radi naknade štete Općinskom sudu u
Zagrebu 12. rujna 1994. godine.
Do 5. studenoga 1997. godine održana su ukupno sedam (7) ročišta i donijeta
presuda kojom je djelomično usvojen tužbeni zahtjev, a koju je ukinuo
drugostupanjski sud.
Presudom Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pn-3752/96 od 23. lipnja 1997. godine
poništena je izjava o namirenju sklopljena između podnositelja i tužene.
Nakon 5. studenoga 1997. godine provedene su sljedeće radnje:
– drugostupanjski je sud rješenjem, broj: Gž-7826/97-2 od 26. svibnja 1998.
godine, ukinuo prvostupanjsku presudu,
– sljedeće je ročište održano 2. veljače 1999. godine, kad je prvostupanjski sud
presudom, broj: Pn-4869/98 od 2. veljače 1999. godine poništio izjavu o
namirenju,
– drugostupanjski je sud rješenjem, broj: Gž-7925/99-2 od 7. ožujka 2000.
godine, u cijelosti ukinuo prvostupanjsku presudu i predmet vratio na ponovno
suđenje,
– sljedeće je ročište održano 9. lipnja 2000. godine kada je zbog izmjene
raspravnog suca glavna rasprava započeta iznova,
– novo je ročište održano 1. veljače 2001. godine., koje je odgođeno radi
dostave adrese svjedoka,
– ročište zakazano za 15. svibnja 2001. godine odgođeno je zbog nedolaska
svjedoka,
– ročište zakazano za 19. lipnja 2001. godine također je odgođeno zbog nedolaska
svjedoka,
– ročište zakazano za 16. listopada 2001. godine je odgođeno zbog toga što
tuženik nije dostavio sudu spis AOP-P-536/94,
– na ročištu održanom 3. prosinca 2001. saslušan je svjedok i sudski vještak,
– presudom broj: Pn-2207/00-65 od 3. prosinca 2001. godine odbijen je tužbeni
zahtjev podnositelja,
– drugostupanjski sud ukida rješenjem, broj: Gžn-413/02-2 od 1. listopada 2002.
godine, prvostupanjsku presudu i predmet vraća na ponovno suđenje,
– na ročištu održanom 18. veljače 2003. godine saslušane su stranke i odbijen je
prijedlog za novim medicinskim vještačenjem,
– presudom broj: Pn-5728/02-72 od 18. veljače 2003. godine odbijen je tužbeni
zahtjev podnositelja,
– rješenjem broj: Gžn-1162/03-2 od 23. rujna 2003. godine drugostupanjski sud
ukida prvostupanjsku presudu i predmet vraća na ponovno suđenje,
– na ročištu održanom 17. svibnja 2004. godine dopunski je saslušan tužitelj,
– novo ročište održano je 19. listopada 2004. godine kada su saslušani svjedoci,
– na ročištu održanom 15. studenoga 2004. godine rasprava je zaključena,
– na ročištu održanom 2. prosinca 2004. godine, presudom broj: Pn-5702/03-84
odbijen je tužbeni zahtjev podnositelja,
– drugostupanjski sud ukida rješenjem broj: Gžn-897/05-2 od 3. svibnja 2005.
godine prvostupanjsku presudu i predmet vraća na ponovno suđenje,
– ročište zakazano za 16. ožujka 2006. godine preloženo je za 20. travnja 2006.
godine koje nije održano zbog bolesti suca,
– ročišta su održana 25. svibnja 2006., 7. srpnja 2006., 1. rujna 2006.,
– sljedeće je ročište zakazano za 23. listopada 2006. godine,
– spis se nalazi u kalendaru prvostupanjskog suda do 25. studenoga 2006. godine.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*
4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak započeo je 12. rujna 1994. godine kada je podnositelj podnio
tužbu protiv S. o. d.d. iz R. Općinskom sudu u Zagrebu, radi naknade štete.
Međutim, duljina postupka ne uzima se u razmatranje od tog dana, već od 5.
studenoga 1997. godine, kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije
za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7, 11,
12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne
novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. –
ispravak i 14/02., u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja
Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči između ostalog i pravo na suđenje u
razumnom roku.
Ustavna tužba podnijeta je dana 31. kolovoza 2005. godine, a do toga dana
postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno deset (10) godina, jedanaest
(11) mjeseci i devetnaest (19) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije, pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
sedam (7) godina, devet (9) mjeseci i dvadeset i sedam (27) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju parnični postupak se vodio pred Općinskim sudom u
Zagrebu, koji je od radnji relevantnih za odlučivanja o pravima ili obvezama
podnositelja, održao šesnaest (16) ročišta, odredio i proveo saslušanje
stranaka, predloženih svjedoka i proveo vještačenje.
Povodom žalbi uloženih od strane podnositelja ili tuženika drugostupanjski je
sud pet (5) puta ukinuo prvostupanjsku presudu i predmet vratio na ponovno
odlučivanje.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda da podnositelj kao tužitelj u parničnom postupku nije
doprinio duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da je riječ o relativno složenom predmetu, s obzirom na
činjenicu da je u postupku saslušano više svjedoka i da je izvršeno vještačenje.
Međutim, ta složenost nije od takvog značenja da bi opravdavala trajanje
postupka više od deset godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud je utvrdio da se postupak vodio u ukupnom trajanju duljem od
deset (10) godina, a unutar kojeg razdoblja je tijekom ustavnosudskog postupka
utvrđeno da je sud bio aktivan, ali s obzirom na veliki broj provedenih ročišta
koja su rezultirala donošenjem odluka koje su sve ukinute od strane
drugostupanjskog suda i vraćene na ponovno odlučivanje, rad prvostupanjskog suda
može se ocijeniti neefikasnim.
Slijedom navedenog, sagledavajući parnični postupak kao jednu jedinstvenu
cjelinu, a imajući u vidu njegovo dugo trajanje, iako je riječ o relativno
složenom predmetu, Ustavni sud je utvrdio da je dugim trajanjem i neefikasnim
provođenjem parničnog postupka podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.
Polazeći od navedenog, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo podnositelju
na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.
7. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.
8. Objava ove odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka
1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3594/2005
Zagreb, 31. listopada 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik
**dr. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 128/2006-2844
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)