## Rješenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja klasa: UP/I-430-01/2010-01/01, urbroj: 580-03-10-17-03 od 11. ožujka 2010.

### NN 42/2010 (8.4.2010.), Rješenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja klasa: UP/I-430-01/2010-01/01, urbroj: 580-03-10-17-03 od 11. ožujka 2010.

AGENCIJA ZA ZAŠTITU TRŽIŠNOG NATJECANJA

1082

Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, na temelju članka 7. i članka 14. stavka 2. Zakona o državnim potporama (»Narodne novine« broj 140/05), te članka 96. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« broj 47/09), u upravnom postupku donošenja odobrenja na Uredbu o provedbi jamstvenih mjera za gospodarski oporavak i razvitak, pokrenutom na zahtjev Ministarstva financija Republike Hrvatske, na temelju odluke sa 36. sjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, održane 11. ožujka 2010., donosi sljedeće

RJEŠENJE

I.1.1. Utvrđuje se da se državna jamstva iz Glave II. Uredbe o provedbi jamstvenih mjera za gospodarski oporavak i razvitak ne odnose na državnu potporu iz Zakona o državnim potporama.

I.1.2. Ministarstvo financija u obvezi je dostaviti Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja Izvješće o svakoj provedenoj aukciji za dodijeljena državna jamstva odnosno Izvješće o dodjeli kredita svakom pojedinom korisniku iz točke I.1.1. izreke ovog rješenja. To Izvješće treba sadržavati:

A. Podatke o poduzetniku, korisniku jamstva:

1. Naziv, adresa i OIB poduzetnika:

2. Povezana društva poduzetnika:

3. Stupanj kreditne kvalitete poduzetnika (sukladno članku 7. stavak 2. Uredbe):

4. Područje i Odjeljak iz Odluke o Nacionalnoj klasifikaciji djelatnosti (»Narodne novine« broj 56/07) prema pretežitoj djelatnosti poduzetnika:

5. Ukoliko je poduzetnik dio grupe ili holdinga navesti društvo majku koja drži većinski udio/dionice u poduzetniku:

6. Stupanj kreditne kvalitete društva majke ukoliko je riječ o društvu kćeri.

B. Dokaz da se poduzetnik ne smatra poduzetnikom u teškoćama, dostavom podataka o:

1. Ukupnom prihodu:

2. Ukupnim rashodima:

3. Dobit/Dohodak:

4. Kapital i rezerve:

5. Ukupan iznos aktive:

6. Dugotrajna imovina:

7. Kratkotrajna imovina:

8. Dugoročne obveze:

9. Kratkoročne obveze:

10. Neto sadašnja vrijednost projekta:

11. Pokazatelj pokrića duga (minimalno 1, 2:1):

12. Novčani tijek od:

a) poslovnih aktivnosti:

b) investicijskih aktivnosti:

c) financijskih aktivnosti:

13. Dodijeljene državne potpore:

a) davatelj:

b) program/pojedinačna potpora:

c) namjena potpore:

d) iznos i datum dodjele:

14. Broj zaposlenih:

a) na dan 31. prosinca:

b) prosječan broj zaposlenih na temelju sati rada:

Podaci se odnose na 2008., 2009. i zadnje izvještajno razdoblje u 2010. godini.

C. Podaci o kreditu i jamstvu dodijeljenom poduzetniku:

1. Naziv i adresa banke kreditora:

2. Iznos glavnice kredita:

3. Instrumenti osiguranja plaćanja kredita (navesti instrumente osiguranja i njihov procijenjeni iznos u kunama):

4. Kredit se odnosi na:

a) investicije:

b) obrtna sredstva:

c) reprogram:

5. Ročnost kredita:

6. Efektivna kamatna stopa kredita:

7. Iznos jamstva:

8. Godišnja naknada za jamstvo:

9. Tromjesečna naknada za jamstvo:

10. Iznos jednokratne naknade (0,25 posto) na iznos jamstva i datum naplate:

11. Datum od kada se računa da je jamstvo dodijeljeno:

– Rok izvršenja: nakon proteka petnaest (15) dana od dana kad Hrvatska banka za obnovu i razvitak u ime i za račun Republike Hrvatske sklopi ugovor o jamstvu s korisnikom kredita i poslovnom bankom.

I.1.3. Ministarstvo financija u obvezi je dostaviti Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja Izvješće o dodijeljenim jamstvima po pojedinom poduzetniku za svaku godinu trajanja jamstva nakon isteka svakog razdoblja od četiri tromjesečja koje sadrži sljedeće podatke:

1. Naziv, adresa i OIB poduzetnika:

2. Neotplaćeni iznos glavnice kredita pokrivenog državnim jamstvom prilikom dodjele odnosno na početku svakog obračunskog razdoblja (tromjesečja):

3. Iznos godišnje/tromjesečne naknade za jamstvo:

4. Naplaćeni iznos naknade za svako tromjesečje:

5. Iznos protestiranog jamstva:

6. Iznos naplaćenog jamstva temeljem instrumenata osiguranja ukoliko je jamstvo protestirano

7. Ukupan iznos viška ili manjka (uključena i jednokratna naknada) ukoliko je jamstvo protestirano:

– Rok izvršenja: petnaest (15) dana nakon isteka svakog razdoblja od četiri tromjesečja za cijelo razdoblje važenja državnog jamstva.

II. 1.1. Naknadno se uvjetno odobravaju državna jamstva iz Glave III. Uredbe o provedbi jamstvenih mjera za gospodarski oporavak i razvitak jer predstavljaju državnu potporu koja je sukladna Zakonu o državnim potporama.

II.1.2. Utvrđuje se sljedeći uvjet za provedbu državne potpore iz točke II.1. izreke ovog rješenja i rok za njegovu provedbu:

– Ministarstvo financija u obvezi je dostaviti Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja Izvješće o dodijeljenim jamstvima po pojedinom korisniku za svaku godinu trajanja jamstva koje sadrži sljedeće podatke:

1. Naziv, adresa i OIB poduzetnika:

2. Stupanj kreditne kvalitete (sukladno članku 13. Uredbe):

3. Dokaz da poduzetnik nije bio u teškoćama na dan 1. srpnja 2008.:

4. Namjena kredita (investicije, obrtna sredstva, reprogram):

5. Iznos glavnice kredita i način izračuna visine kredita (sukladno članku 11. Uredbe):

6. Efektivna kamatna stopa kredita:

7. Ročnost kredita:

8. Iznos jamstva:

9. Iznos obračunate i naplaćene naknade iz članka 13. stavka 2. Uredbe po svakom tromjesečju:

10. Iznos jednokratne naknade (0,25 posto) na iznos jamstva i datum naplate:

11. Datum od kada se računa da je jamstvo dodijeljeno:

12. Očitovanje o kumulaciji potpora temeljem članka 17. Zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak (»Narodne novine« broj 20/2010):

– Rok izvršenja: 31. listopada tekuće godine za svaku godinu trajanja jamstva

III. Ovo rješenje bit će objavljeno u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. ZAHTJEV ZA POKRETANJE POSTUPKA

Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja (dalje: Agencija) zaprimila je 3. ožujka 2010., od Ministarstva financija Republike Hrvatske (dalje: Ministarstvo financija) prijedlog Uredbe o provedbi jamstvenih mjera za gospodarski oporavak i razvitak (dalje: prijedlog Uredbe) s obrazloženjem. Dopunjen tekst prijedloga Uredbe dostavljen je 4. ožujka 2010. putem elektroničke pošte.

Dostavljeni prijedlog Uredbe predstavlja prijedlog akta koji sadrži državne potpore iz članka 11. stavka 1. Zakona o državnim potporama (»Narodne novine« broj 140/05; dalje: ZDP) jer ga usvaja Vlada Republike Hrvatske (dalje: Vlada RH). Iz članka 11. stavka 4. ZDP-a proizlazi da se prijedlozi akata koji sadrže prijedlog državne potpore ne mogu donijeti bez odobrenja Agencije. Međutim, Vlada RH usvojila je Uredbu o provedbi jamstvenih mjera za gospodarski oporavak i razvitak (dalje: Uredba), bez odobrenja Agencije, na sjednici održanoj 4. ožujka 2010. Uredba je objavljena u »Narodnim novinama« broj 30/2010.

Međutim, Agencija može, primjenom članka 14. stavka 2. ZDP-a donijeti naknadno odobrenje državne potpore, ako utvrdi da je predmetna državna potpora sukladna propisima o državnim potporama. Naknadno odobrenje Agencija može donijeti uz navođenje posebnih uvjeta i rokova za provedbu državne potpore.

II. PROPISI PRIMIJENJENI TIJEKOM POSTUPKA PRED AGENCIJOM

Osim ZDP-a i Uredbe o državnim potporama (»Narodne novine« broj 50/06), Agencija je primijenila i Odluku o objavljivanju pravila privremenog okvira za mjere državnih potpora kojima se podupire pristup financiranju u trenutnoj financijskoj i gospodarskoj krizi (»Narodne novine« broj 56/09; dalje: Odluka o privremenom okviru), u kojoj je sadržano Priopćenje Komisije o privremenom okviru Zajednice za mjere državne potpore kojima se podupire pristup financiranju u trenutnoj financijskoj i gospodarskoj krizi (Službeni list Europske unije, C 16/01, od 7. travnja 2009., str. 1.-15.) i Odluku o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava (»Narodne novine« broj 39/09) u kojoj je sadržana Obavijest Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o Europskoj zajednici u području državnih potpora u obliku jamstava (Službeni list Europske unije, C 244, od 25. rujna 2008.).

Također, Agencija, sukladno članku 6. stavku 4. ZDP-a, primjenjuje na odgovarajući način kriterije koji proizlaze iz primjene pravila o državnim potporama koja proizlaze iz članka 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europskih zajednica i njihovih država članica (»Narodne novine« broj 14/01, 14/02, 1/05 i 7/05; dalje: SSP), te su slijedom navedenog u postupku primijenjene i izmjene Privremenog okvira Zajednice za mjere državne potpore kojima se podupire pristup financiranju u trenutnoj financijskoj i gospodarskoj krizi (dalje: izmjene Privremenog okvira), objavljene u Službenom listu Europske unije, C 303, od 15. prosinca 2009.

III. OPIS UREDBE

1. Uredba je donesena na temelju članka 19. Zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak (»Narodne novine« broj 20/2010; dalje: Zakon) u kojem je navedeno da će Vlada RH donijeti propise kojima se propisuje najviši udio kredita u jamstvenom fondu, osnovne elemente ponude banke i kriterije za dodjelu jamstvene kvote, postupak ocjene zaprimljenih ponuda banaka, dodjeljivanje jamstvene kvote bankama, uvjete za sudjelovanje na aukcijama te kriterije i način davanja jamstva, te način i rokove izvješćivanja Ministarstva financija.

2. Uredbom se, kako to članak 1. propisuje, uređuju uvjeti za sudjelovanje na aukcijama, osnovni elementi ponude banke i kriteriji za dodjelu jamstvene kvote, postupak ocjene zaprimljenih ponuda banaka, dodjeljivanje jamstvene kvote bankama, kriteriji i način davanja jamstva za korisnike kredita koji nisu u teškoćama i za korisnike kredita koji su u teškoćama nakon 1. srpnja 2008. godine, način i rokovi izvješćivanja Ministarstva financija te vrste, visina, način utvrđivanja i rokovi plaćanja naknada koju plaćaju banke u ime korisnika kredita. Aukcije, sukladno članku 2. stavku 1. Uredbe, u ime i za račun Republike Hrvatske provodi Hrvatska banka za obnovu i razvitak (dalje: HBOR), a na aukcijama se nadmeću banke s važećim odobrenjem za rad u Republici Hrvatskoj.

Aukcija se provodi na način da poziv na aukciju na svojim internetskim stranicama objavljuje HBOR uz prethodnu suglasnost ministra financija. Poslovna banka koja se javlja na aukciju razvrstava plasmane korisnika kredita u rizične skupine, procjenjuje sposobnost poduzetnika, dogovara instrumente osiguranja za cjelokupni iznos kredita i razvrstava poduzetnike s obzirom na njegovu kreditnu kvalitetu sukladno članku 7. i 13. Uredbe.

HBOR provodi ocjenu zaprimljenih ponuda te odabirom najboljih ponuda dodjeljuje iznos jamstvene kvote poslovnim bankama. Kriterij za odabir najboljih ponuda je, između ostalog, postotak rizika koji je banka spremna preuzeti i visina kamatne marže.

Nakon odabira ponuda, HBOR s poslovnom bankom u roku od 15 dana potpisuje okvirni ugovor o dodjeli jamstvene kvote.

Banka je obvezna u roku od 45 dana od dana aukcije HBOR-u dostaviti popis kredita za koje se traži jamstvo, nakon čega HBOR provjerava je li krediti s popisa zadovoljavaju sve propisane uvjete predviđene Uredbom.

Ukoliko krediti s popisa kojega je dostavila poslovna banka zadovoljavaju sve propisane uvjete, HBOR o tome obavještava poslovnu banku koja s korisnikom kredita potpisuje ugovor i jedan primjerak ugovora dostavlja HBOR-u. Obvezni sadržaj ugovora propisan je člankom 27. Uredbe.

Nakon što HBOR odbori jamstvenu kvotu poslovnoj banci i odobri jamstvo za svaki ugovor o kreditu, HBOR u ime i za račun Republike Hrvatske sklapa ugovor o jamstvu s korisnikom kredita i poslovnom bankom.

Jamstva odobrena korisnicima kredita dijele se na dvije vrste: jamstva za korisnike kredita koji nisu u teškoćama opisana u Glavi II. Uredbe i jamstva za ostale korisnike kredita koji nisu bili u teškoćama prije 1. srpnja 2008. opisana u Glavi III. Uredbe.

Davatelj državne potpore u obliku jamstva po ovoj Uredbi smatra se Ministarstvo financija.

U cilju razmatranja postupka dodjele jamstva opisanih u Glavi II. i Glavi III. Uredbe, potrebno je osim Zakona uzeti u obzir i Opće odredbe iz Glave I. Uredbe, postupak davanja jamstva opisan u Glavi IV. Uredbe te Obrazloženje pojedinih odredbi koje se nalazi u privitku prijedloga Uredbe.

2.1. Glava II. Uredbe – kriteriji i način davanja jamstva za korisnike kredita koji nisu u teškoćama

U članku 4. stavku 3. Uredbe navedeno je da korisnici kredita ostvaruju pravo na jamstvo sukladno odredbama Uredbe i pravilima o državnim potporama u obliku jamstava (točka 3.4. pod nazivom Programi jamstava sadržana u Odluci o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava). Točka 3.4. rečene Odluke odnosi se na programe jamstava koji isključuju postojanje državne potpore.

Sveukupni iznos jamstva koji se može dodijeliti poduzetnicima koji nisu u teškoćama je 1 milijarda kuna.

2.1.1. Kako se državna jamstva ne bi smatrala potporom moraju biti ispunjeni sljedeći uvjeti koji proizlaze iz točke 3.4. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava:

a) Korisnici jamstava (poduzetnici) ne smiju biti u teškoćama,

b) Jamstvo mora biti povezano s određenom financijskom transakcijom, u fiksnom iznosu, vremenski ograničeno i ne može pokrivati više od 80 posto iznosa zajma,

c) Program mora biti temeljen na realnoj ocjeni rizika koji se očituje u visini premije i moraju biti dani detaljni kriteriji iz kojih je vidljivo da je program samofinancirajući,

d) Visina premije mora se preispitati barem jednom godišnje i sukladno tome potrebno je prilagoditi premije,

e) Visina premije mora odgovarati zbroju visine premije za rizik i visine naknade administrativnih troškova za vođenje programa.

Primjenom navedenih uvjeta utvrđeno je sljedeće:

2.1.1.1. Ispunjenje uvjeta pod točkom a)

U članku 4. stavku 1. Uredbe navedeno je da se jamstva daju korisnicima kredita koji nisu u teškoćama na zadnji službeni izvještajni dan prije podnošenja zahtjeva za odobrenje kredita.

U obrazloženju prijedloga Uredbe navedeno je da se poduzetnici u teškoćama određuju na način kako je to predviđeno Odlukom o objavljivanju pravila o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje («Narodne novine« broj: 20/07).

Nadalje, iz Uredbe proizlazi da se rizični krediti neće odobravati (neće se odobravati krediti poduzetnicima koji imaju kreditnu kvalitetu ispod BB-), a u članku 3. stavku 1. Uredbe navedeno je da jamstvo za pojedinačni kredit može iznositi najviše 50 posto iznosa glavnice kredita, ali ne više od 60 milijuna kuna. To znači da poslovna banka preuzima dio rizika od najmanje 50 posto kreditne obveze, tako da se sukladno tome, može smatrati da korisnik kredita neće biti poduzetnik u teškoćama.

U članku 5. Uredbe dani su dodatni kriteriji za ocjenu iz kojih bi trebalo proizaći da se poduzetnik ne nalazi u teškoćama, navedene kriterije kao i svu ostalu dokumentaciju provjerava poslovna banka, a prilikom zaprimanja ponuda za aukciju HBOR još jednom kontrolira sve navedena podatke. Minimalno utvrđeni kriteriji u članku 5. Uredbe, mogu se smatrati graničnim uvjetima, jer neispunjenjem takvih minimalnih uvjeta, poduzetnici nakon malog poremećaja na tržištu, mogu zapasti u teškoće. Osim toga, takvi isti kriteriji su zadani i u Glavi III. Uredbe koja predviđa dodjelu državnih potpora temeljem Odluke o privremenom okviru, odnosno i onim poduzetnicima koji su zapali u teškoće nakon 1. srpnja 2008.

Prema tome, poslovna banka i HBOR bi prilikom ocjene je li se radi o poduzetniku u teškoćama, dodatne minimalne kriterije iz članka 5. Uredbe trebali uzimati u obzir samo nakon detaljne provjere svih ostalih relevantnih podataka iz kojih se može ocijeniti da se ne radi o poduzetniku u teškoćama.

Dakle, ovaj uvjet može se smatrati ispunjenim jedino ukoliko se kao dovoljna uzme odredba iz članka 4. stavka 1. Uredbe, odnosno da je u potpunosti u provedbi, prilikom odobravanja kredita/jamstva vidljivo da se ne radi o poduzetniku u teškoćama sukladno Odluci o objavljivanju pravila o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje (»Narodne novine« broj 20/07) te da se poštuje rangiranje poduzetnika s obzirom na kreditnu kvalitetu.

2.1.1.2. Ispunjenje uvjeta pod točkom b)

U članku 3. stavku 1. Uredbe navedeno je da jamstvo za pojedinačni kredit može iznositi najviše 50 posto iznosa glavnice kredita, ali ne više od 60 milijuna kuna.

U stavku 2. istog članka navedeno je da se iznimno, jamstvo za obveze korisnika kredita, može dati i u iznosu višem od 60 milijuna kuna, ali ne više od 50 posto iznosa glavnice kredita o čemu odlučuje Vlada RH na prijedlog ministra financija. Ova odredba predstavlja diskrecijsko pravo Vlade RH, a koje se odnosi samo na povećanje iznosa kredita. U kojim slučajevima i koji kriteriji moraju biti zadovoljeni da Vlada RH iskoristiti svoje diskrecijsko pravo u Uredbi nije navedeno, osim što je u obrazloženju prijedloga Uredbe vrlo općenito navedeno da će Vlada RH, ukoliko se radi o projektima koji generiraju iznadprosječnu dodanu vrijednost i zapošljavanje, odobriti i viši iznos jamstva.

U članku 4. stavak 2. Uredbe navedeno je da ukupni iznos jamstava iznosi do 1 milijarde kuna. U članku 38. navedeno je da Vlada RH može promijeniti ovaj iznos za provedbu jamstvenih mjera za korisnike kredita koji nisu u teškoćama.

U članku 17. stavku 3. Uredbe navedeno je da u slučaju naplate danog jamstva, a po otkazu ugovora o kreditu, banka dužna, u skladu sa svojim općim aktima, provesti postupak naplate potraživanja Republike Hrvatske s osnova naplaćenog jamstva, zajedno s naplatom svog potraživanja. Banka je dužna iz iznosa dobivenih naplatom od korisnika kredita i iz instrumenata osiguranja, namiriti sebe i Republiku Hrvatsku, proporcionalno iznosima podjele rizika.

U članku 18. stavku 2. navedeno je da najdulja dopuštena ročnost kredita iznosi 10 godina.

Ne uzimajući u obzir nejasnoće iz članka 3. stavka 2. Uredbe, ovaj uvjet može se smatrati ispunjenim, jer jamstvo pokriva na pari passu osnovi do 50 posto pojedinačnog kredita, a kredit se može odobriti na rok ne duži od 10 godina.

2.1.1.3. Glede ispunjenja uvjeta pod točkom c) i e)

Dodjela jamstava iz Glave II. Uredbe koja ne predstavljaju državnu potporu trebala bi se temeljiti na realnoj ocjeni rizika tako da premije koje plaćaju korisnici zajma, ovaj program jamstva čine samofinacirajućim. Kako bi bilo vidljivo da se radi o samofinancirajućem programu i realnoj procjeni rizika, premije jamstva moraju biti naplaćene u skladu s tržišnim cijenama.

To znači da je potrebno ocijeniti rizik svakog novog jamstva, na osnovi svih mjerodavnih čimbenika (kvaliteta zajmoprimca, osiguranja, trajanje jamstva, itd.). Na osnovi analize rizika potrebno je odrediti klase rizika, jamstvo je potrebno klasificirati u jednu od tih klasa rizika i potrebno je naplatiti odgovarajuću premiju jamstva na iznos dodijeljenog jamstva.

Kako bi premije bile u skladu s tržišnim cijenama, zaračunate premije moraju pokrivati uobičajene rizike vezane uz izdavanje jamstva, administrativne troškove programa, kao i godišnju naknadu za adekvatni kapital, čak i ako on uopće nije prikupljen, što je uobičajeni slučaj kod državnih jamstava.

Što se tiče pokrića administrativnih troškova, oni bi trebali uključivati barem troškove posebne početne ocjene rizika, kao i troškove nadzora i upravljanja rizikom vezane uz dodjelu i upravljanje jamstvom.

Što se tiče naknade za kapital, a da bi se izbjegli godišnji gubici proizašli iz jamstava potrebno je državi nadoknaditi rizik koji preuzima, tako da premije za jamstva moraju pokrivati i naknadu za adekvatni kapital.

Prema točki 3.4. f) Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava smatra se da ovaj kapital treba iznositi 8 posto nedospjelih jamstava, te da premija rizika kao naknada za kapital iznosi barem 4 posto i da takva premija mora biti uključena u premiju za jamstva. To znači da godišnja premija, kao naknada za kapital, treba iznositi 0,32 posto i treba biti uključena u ukupnu premiju za jamstva. Da bi se utvrdio točan iznos premije koja se odnosi na naknadu za kapital, uobičajeno je da se uzmu u obzir podaci protestiranih jamstava u odnosu na trenutno aktivna jamstva iz prijašnjih godina (razdoblje od 10 do 15 godina).

U članku 6. stavku 1. Uredbe navedeno je da su jamstva za kredite namijenjene poduzetnicima koji nisu u teškoćama, a sami krediti namijenjeni su za financiranje novih investicija i dovršenje već započetih investicija, koji u strukturi mogu sadržavati i kredite potrebne za održivost investicije uključujući financiranje dijela obrtnih sredstava i reprogramiranje kredita danih za investicije i obrtna sredstva, ugovorenih nakon 1. srpnja 2008. godine.

U članku 7. stavku 1. Uredbe navedeno je da će se za svaku godinu trajanja jamstva na nedospjeli iznos glavnice kredita za koju je dano jamstvo plaćati naknada (premija za jamstvo).

U stavku 2. istog članka korisnici kredita, djelomično pokrivenog jamstvom, svrstani su, s obzirom na stupanj kreditne kvalitete i visinu plaćanja naknade (premije za jamstvo), u rasponu od 1 do 4, što odgovara tabeli iz točke 3.3. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava pod nazivom »Vrednovanje pojedinačnih jamstava za male i srednje poduzetnike«. Na taj način jamstva se mogu dodijeliti temeljem kreditne kvalitete, sukladno ocjeni Standard & Poor’s, korisnicima koji su razvrstani od najviše kvalitete (AAA) do korisnika čija je sposobnost plaćanja osjetljiva na nepovoljne okolnosti (BB-). Za korisnike ispod kreditne kvalitete BB– nije moguće dodjeljivati jamstva. Također, navedeno je da za se korisnike kredita koji nemaju kreditnu povijest ili ocjenu zasnovanu na bilančnom pristupu naknada (premija za jamstvo) utvrđuje u iznosu od 3,8 posto godišnje na iznos jamstva.

U stavku 3. istog članka navedeno je da za dana jamstva banka, u ime korisnika kredita, plaća i jednokratnu naknadu u iznosu 0,25 posto na iznos jamstva, a najmanje 500,00 (petsto) kuna. Naknada se naplaćuje prije ili istodobno s davanjem jamstva za pokriće troškova obrade zahtjeva za davanje jamstava i prihod je HBOR-a.

U članku 17. stavak 1. i 2. Uredbe navedeno je da poslovna banka procjenjuje kreditnu sposobnost korisnika kredita, te procjenjuje i dogovara instrumente osiguranja i to za cjelokupni iznos kredita, sukladno dobroj bankarskoj praksi.

Na temelju prispjelih ponuda od strane poduzetnika, poslovna banka nominira najviše tri zahtjeva po pojedinoj aukciji i listu poduzetnika sa svom potrebnom dokumentacijom dostavlja HBOR-u koji u ime i za račun Republike Hrvatske, sukladno članku 22. Uredbe, provodi ocjenu zaprimljenih ponuda i donosi odluku kojoj će poslovnoj banci (bankama) dodijeliti jamstvenu kvotu.

U članku 31. Uredbe dan je način obračuna i plaćanja naknade (premije za jamstvo), koja će se plaćati kvartalno i to unaprijed, odnosno u kvartalu koji prethodi kvartalu za koji se plaća naknada.

U člancima 34., 35. i 36. Uredbe utvrđeni su slučajevi ukoliko, eventualno, dođe do protestiranja danih jamstava. HBOR je odgovoran za postupak povrata sredstava s osnove protestiranih (naplaćenih) jamstava, a sam postupak naplate od korisnika provodi poslovna banka.

Prilikom ocjenjivanja uvjeta pod točkom c) i točkom e) vidljivo je da je iznos godišnje naknade (premije za jamstvo) određen u iznosima koji se odnose na male i srednje poduzetnike odnosno da se na taj način određena godišnja premija »sigurne luke« ne može automatski primijeniti i na velike poduzetnike.

U obrazloženju koje se nalazi u privitku prijedloga Uredbe, stoji da se navedene naknade mogu primijeniti i na velike poduzetnike, te da mali i srednji poduzetnici čine 99 posto registriranih gospodarskih subjekata u Republici Hrvatskoj pa je za očekivati kako će većina korisnika kredita biti upravo takvi poduzetnici. Pored navedenog, uvažavajući raspon i vezanje visine naknade za kreditnu kvalitetu korisnika kredita, navedene se naknade mogu primijeniti kao tržišne i na velike poduzetnike. Naime, na tržištu Republike Hrvatske ne postoji usporediv proizvod temeljem kojeg bi se mogla formirati preciznija 'tržišna' cijena. Bankarska jamstva nisu isto što i državno jamstvo. Štoviše, upravo bankarski propisi sadržani u odlukama Hrvatske narodne banke drugačije cijene državno jamstvo kao instrument osiguranja od bankarskog jamstva. U tom smislu, navedena premija, prema navodima Ministarstva financija, odražava tržišno oblikovanu cijenu. Uredbom je predviđeno davanje jamstava za korisnike kredita do kreditne kvalitete BB– sukladno Standard & Poor's, te stoga stopa premije ne prelazi 2 posto godišnje na iznos jamstva, osim u slučaju korisnika kredita koji nemaju kreditnu povijest ili ocjenu zasnovanu na bilančnom pristupu, za koje se naknada utvrđuje u iznosu od 3,8 posto godišnje na iznos jamstva.

U obrazloženju koje se odnosi na uvjete koji moraju biti ispunjeni kako bi program bio samofinancirajući, odnosno za jamstvo određena tržišna cijena, navodi se kako navedene premije opisane u članku 7. stavku 2. Uredbe koje se nalaze u rasponu od 0,4 posto do 3,8 posto i jednokratna naknada u iznosu od 0,25 posto na iznos jamstva, propisana člankom 7. stavkom 3. Uredbe, jamče samofinancirajući karakter programa koji pokriva i administrativne troškove.

S obzirom na kreditni potencijal, samo se iz jednokratne naknade u iznosu od 0,25 posto na iznos jamstva, dodijeljenih sukladno Glavi II. Uredbe planira naplatiti do 2,5 milijuna kuna. Pored navedenoga, naplaćivat će se godišnja premija na iznos jamstva u rasponu od 0,4 posto do 3,8 posto. Ako se uzme prosječna premija od 1 posto godišnje, proizlazi da će se godišnje, za slučaj da se iskoristi cjelokupni predviđeni jamstveni potencijal, naplatiti 10 milijuna kuna. Također, člankom 8. stavkom 1. Uredbe propisuje se preispitivanje visine naknada jednom godišnje s ciljem zadržavanja razine rizika koja pokriva uobičajene rizike vezane uz davanje jamstava.

Sukladno točki 3.4. (f) Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava, adekvatni kapital u pravilu iznosi 8 posto, osim kada se radi o korisnicima kredita (poduzetnicima) čija ocjena odgovara:

1) ocjeni AAA/AA– (Aaa/Aa3), iznos kapitala koji se treba nadoknaditi može se smanjiti na 2 posto neotplaćenih jamstava;

2) ocjeni A+/A– (A1/A3), iznos kapitala koji je potrebno nadoknaditi može se smanjiti na 4 posto neotplaćenih jamstava.

U obrazloženju Prijedloga Uredbe Ministarstvo financija dalje navodi da Uredba ne predviđa odobravanje jamstava poduzetnicima ispod kreditne kvalitete BB-. Posljedično, za očekivati je da će veliki dio plasmana pripadati upravo u kategoriju za koju je potrebno osigurati adekvatni kapital od 2,0 odnosno 4,0 posto (u svakom slučaju u prosjeku manje od 8 posto – što je unaprijed teško predvidjeti). Za slučaj da se predvidi portfelj od srednje rizičnosti, u rasponu od AAA do BB-, kako je utvrđeno Uredbom, moglo bi se predvidjeti iznos kapitala od oko 4 posto.

Naknada za kapital u ovom slučaju (budući da nije predviđeno primanje kapitala/novčanog priloga) treba se sastojati samo od premije rizika, a premija rizika mora se platiti za prikladan iznos kapitala, a to je u ovom slučaju na oko 4 posto.

U točki 3.4. f) Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava navedeno je da uobičajena premija rizika za temeljni kapital iznosi barem 400 baznih bodova (odnosno 4 posto). Ministarstvo financija ističe kako navedena premija rizika odgovara premiji uobičajenoj u vrijeme donošenja navedene Obavijesti Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o Europskoj zajednici u području državnih potpora u obliku jamstava (2008/C 155/02) odnosno 20. lipnja 2008. kad je osnovna referentna stopa u »euro-zoni« iznosila 5,19 posto, a jednogodišnji EURIBOR 5,429 posto. Navedena Obavijest Komisije sadržana je u Odluci o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava. Danas osnovna referentna stopa iznosi 1,24 posto, a jednogodišnji EURIBOR 1,214 posto. Stoga je nerealno uzimati ovako visoku stopu premije rizika (cijene rizičnosti su se u međuvremenu na tržištu drastično smanjile).

Računajući uz danas važeće premije rizika (pokazatelj je jednogodišnji EURIBOR), naknada za kapital računala bi se primjenom sljedeće formule: 4 posto x 1,214 posto što iznosi 0,049 posto nedospjelog iznosa.

Budući da je Uredbom propisano kako se, pored naknade na glavnicu kredita u rasponu od 0,4 posto do 3,8 posto, naplaćuje još i 0,25 posto na iznos jamstva, može se smatrati kako je istim obuhvaćen trošak naknade za kapital od 0,049 posto nedospjelog iznosa kredita.

Nadalje, Ministarstvo financija navodi da mali i srednji poduzetnici čine 99 posto registriranih gospodarskih subjekata u RH pa je za očekivati je kako će većina korisnika kredita biti upravo oni. Stoga valja uzeti u obzir i odredbe točke 3.5. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava u kojoj je navedeno da se programi temeljem kojim se dodjeljuju jamstva u korist malih i srednjih poduzetnika mogu u načelu također smatrati samofinancirajućima i ne predstavljaju državnu potporu ako se primjenjuju minimalne premije »sigurne luke« navedene u točki 3.3. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava i ako su temeljene na ocjenama poduzetnika. Osim navedenih i drugi uvjeti izloženi u točki 3.4. (a, (b, (c i (g rečene Odluke također moraju biti ispunjeni, a za uvjete iz točke 3.4. (d, (e i (f rečene Odluke smatra se da su ispunjeni korištenjem minimalnih godišnjih premija izloženih u točki 3.3. rečene Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava.

Agencija je razmatrajući da li su ispunjeni svi uvjeti da se dodjela jamstava iz točke Glave II. Uredbe temelji na realnoj ocjeni rizika koji se očituje u visini premije, odnosno propisivanju kriterija iz kojih je vidljivo da je program samofinancirajući, uzela u obzir uvjete pod kojima će poslovne banke odobravati kredite, a koji su navedeni u članku 21. stavak 2. Uredbe. Naime, jamstvo ne sadrži potporu kada je cijena plaćena za jamstvo barem toliko visoka kao što su premije za jamstva na financijskim tržištima. Ako iznos premije jamstva nije moguće naći na financijskim tržištima, ukupan financijski trošak zajamčenog zajma, uključujući kamatnu stopu zajma i premiju jamstva, mora se usporediti s tržišnom cijenom sličnog zajma bez jamstva. Međutim, iz Uredbe nije vidljivo po kojoj će najvišoj kamatnoj stopi poslovne banke odobravati kredite, nego je samo utvrđeno da će banke obračunavati naknadu za obradu zahtjeva za odobrenje kredita u iznosu ne većem od 1 posto glavnice kredita i da će naknada za rezervaciju sredstava iznositi do 0,25 posto godišnje.

Uzevši u obzir objašnjenje Ministarstva financija da je s obzirom na kreditnu kvalitetu poduzetnika realno za očekivati da će biti potrebno osigurati adekvatni kapital u iznosu od 4 posto, a ne 8 posto što predstavlja uobičajenu vrijednost, te da premija rizika za takav kapital iznosi 4 posto, proizlazi da bi godišnji troškovi kapitala, koji bi se trebali zaračunati u ukupno premiju za jamstvo, trebali godišnje iznositi 0,16 posto što je daleko više od 0,049 posto kako je to izračunalo Ministarstvo financija.

S obzirom na to da ne postoje usporedni podaci s financijskog tržišta kao i povijesni podaci koji bi ukazivali koji je postotak realan prilikom određivanja naknade (premije za jamstvo), a da bi se dodjela jamstava koja se ne smatraju državnom potporom mogla smatrati samofinancirajućom, Agencija može samo utvrditi da je naknada za rezervaciju sredstava koju obračunavaju poslovne banke veća od naknade za adekvatni kapital koju zaračunava država.

Budući da iz dodjele jamstva po ovom programu nisu isključeni veliki poduzetnici ne može se smatrati da su uvjeti u potpunosti ispunjeni, jer nisu dostavljeni podaci o tržišnoj cijeni jamstva (o čemu je potrebno voditi računa prilikom dodjele jamstva) i ispunjenju svih uvjeta koji bi program trebali učiniti samofinancirajućim.

2.1.1.4. Ispunjenje uvjeta pod točkom d)

Uvjet pod ovom točkom može se smatrati ispunjenim, jer je u članku 8. Uredbe navedeno da će se visina naknada iz članka 7. ove Uredbe preispitati godišnje na temelju stvarne stope gubitaka u ekonomski prihvatljivom vremenskom razdoblju s ciljem zadržavanja razine koja pokriva uobičajene rizike vezane uz davanje jamstva, te da će Ministarstvo financija na temelju analize koju provodi HBOR, ukoliko to bude potrebno, predložiti Vladi RH izmjenu visine naknade.

2.2. Glava III. Uredbe – Kriteriji i način davanja jamstva za ostale korisnike kredita

U Glavi III. Uredba predviđa dodjelu jamstava sukladno Odluci o privremenom okviru, odnosno točki 4.3. Odluke o privremenom okviru koja propisuje potpore u obliku jamstava. Ukupan iznos jamstava po ovom programu iznosi 1 milijarda kuna.

Iz točke 4.3.2. Odluke o privremenom okviru koja je sastavni dio točke 4.3. pod nazivom Potpore u obliku jamstva proizlazi da će se takve državne potpore smatrati usklađenim sa člankom 4. stavkom 3. točkom c) ZDP-a ako budu ispunjeni svi sljedeći opisani uvjeti:

2.2.1. za male i srednje poduzetnike dodjeljuje se sniženje od najviše 25 posto premije koja se plaća za nova jamstva dodijeljena sukladno s odredbama sigurne luke kako to proizlazi iz Obavijesti Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora u EZ-u o državnim potporama u obliku jamstva koja je objavljena u Odluci o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstva. Odredbe o sigurnoj luci opisane su u točki 3.3. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstva i u Prilogu Odluke o privremenom okviru.

2.2.2. za velike poduzetnike dodjeljuje se sniženje od najviše 15 posto godišnje premije za nova jamstva, a izračun se primjenjuje isto kao i kod malih i srednjih poduzetnika.

Uvjeti pod 2.2.1. i 2.2.2. su obvezatni samo u smislu da sniženje premije za jamstvo ne može iznositi više od navedenog, međutim, u konkretnom slučaju davatelj potpore nije primijenio navedena sniženja.

Vezano uz naknadu (premije za jamstva) utvrđenu u članku 13. Uredbe predviđeno je plaćanje naknade na dio glavnice kredita za koju je dano jamstvo koju u ime korisnika plaća banka. Naknada se plaća kvartalno, a njena visina određena je sustavom rangiranja poduzetnika sukladno Standard & Poor's preuzetim iz točke 3.3. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstva. Naknada se plaća u rasponu od 0,4 posto za poduzetnike kreditne kvalitete AAA, do 2 posto za poduzetnike kreditne kvalitete BB-. Za poduzetnike koji nemaju kreditnu povijest, odnosno koji su osnovani nakon 1. siječnja 2008. naknada iznosi 3,8 posto godišnje. Osim navedenih godišnjih naknada, banka u ime korisnika plaća i jednokratnu naknadu u iznosu od 0,25 posto od iznosa jamstva, a najmanje petsto (500) kuna.

2.2.3. najveći zajam ne prelazi ukupni godišnji iznos plaća korisnika (uključujući socijalne naknade, kao i trošak osoblja koje radi na lokaciji poduzetnika, iako je osoblje službeno zaposleno kod podizvođača) za 2008. U slučaju poduzetnika osnovanih nakon 1. siječnja 2008., najveći zajam ne smije prijeći procijenjeni godišnji iznos plaća za prve dvije godine poslovanja.

U izmjenama Privremenog okvira utvrđeno je da se samo za investicijske kredite iznos zajma može odrediti na godišnjem prosjeku bruto plaća u EU 27, a zadnji podatak je da mjesečna bruto-plaća po zaposlenom iznosi 3.028 eura.

Navedeni uvjet djelomično je ispunjen, jer je određivanje visine kredita na osnovi visine bruto-plaće koja se utvrđuje u iznosu od 3,028 eura moguće samo za investicijske kredite, što ne proizlazi iz članka 11. stavka 4. Uredbe, odnosno navedena odredba može se tumačiti da će se primjenjivati i na kredite za obrtna sredstva.

2.2.4. jamstva su dodijeljena najkasnije do 31. prosinca 2010.

Iz članka 3. stavka 4. Uredbe proizlazi da je navedeni uvjet ispunjen, jer se jamstva daju zaključno do 31. prosinca 2010.

2.2.5. jamstvo ne prelazi 90 posto vrijednosti zajma za vrijeme trajanja zajma.

U članku 3. stavku 1. Uredbe navedeno je da jamstvo za pojedinačni kredit može iznositi najviše 50 posto glavnice kredita, te se smatra da je navedeni uvjet ispunjen.

2.2.6. jamstvo se može odnositi i na zajmove za ulaganja i na zajmove za obrtni kapital.

Iz članka 12. stavka 1. Uredbe proizlazi da je navedeni uvjeti ispunjen

Kumulacija potpora proizlazi iz članka 17. stavka 2. Zakona u kojem je navedeno da se jamstva dodijeljena sukladno Zakonu mogu kumulirati s ostalim sukladnim državnim potporama, ali najviše do iznosa predviđenog za pojedinu kategoriju državne potpore sukladno pravilima o državnim potporama, što u potpunosti odgovara točki 4.7. Odluke o privremenom okviru.

3. Osim analize jamstava opisane u prethodnoj točki III. 2 obrazloženja ovog rješenja izvršen je i uvid u ostale odredbe Uredbe koji nisu neposredno vezani uz samu vrstu jamstava na koja se primjenjuju pravila o državnim potporama odnosno Odluka o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava i Odluka o privremenom okviru ovog rješenja. Nakon izvršene analize utvrđeno je sljedeće.

3.1. Iako članak 8. stavak 2. Zakona propisuje mogućnost dodjele kredita za financiranje obrtnih sredstava i na rok kraći od 3 godine, Uredba u članku 18. stavku 2. propisuje provedbu aukcije samo za kredite ročnosti od 3 do 5 godina, te 5 do 10 godina. A u članku 21. stavku 2. Uredbe predviđene su visine naknade za obradu zahtjeva za odobrenje kredita koji ne spominje naknadu za odobrenje kredita čija je ročnost manja od 3 godine. Iz navedenog je razvidno da, bez obzira na zakonsku mogućnost, krediti ročnosti do 3 godine, neće se dodjeljivati, jer njihovu dodjelu ne propisuje Uredba kao provedbeni akt.

3.2. U vezi provjere ispunjenih kriterija iz članka 5. stavka 2. i članka 10. stavka 1., 2. i 3. Uredbe, od strane banke potrebno je istaknuti da iz članka 10. stavka 2. Zakona proizlazi da se jamstva ne daju poduzetnicima koji nemaju uređen dug prema državi. Naime, u Općem poreznom zakonu («Narodne novine« br. 147/2008) u članku 120. predviđeno je da Vlada RH na prijedlog ministra financija može donijeti odluku o prodaji ili otpisu poreznog duga iz porezno-dužničkog odnosa što bi se moglo smatrati da poduzetnik nema obveza prema državi s osnove poreznog duga. S obzirom da se otpis poreznog duga, u principu, smatra operativnom državnom potporom koja se poduzetnicima odobrava kada zapadnu u teškoće, takvim poduzetnicima se ne bi mogla odobriti jamstva temeljem Zakona i Uredbe.

3.3. Iz točke 2.3. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava, proizlazi da korist od državne potpore u obliku jamstva, osim korisnika zajma, za čiju dodjelu je Uredbom strogo uređen postupak kako je to opisano u točkama III.2.1. i III.2.2. obrazloženja ovog rješenja, može se smatrati i zajmodavac, odnosno u konkretnom slučaju poslovna banka, a naročito se to odnosi na mogućnost reprogramiranja kredita koji nisu bili odobreni uz državno jamstvo, a temeljem ove Uredbe takvi krediti će biti reprogramirani uz jamstvo koje pokriva do 50 posto glavnice kredita. Međutim, u ovom slučaju mogućnost da dodijeljena državna jamstva predstavljaju potporu i zajmodavcu, odnosno poslovnoj banci je isključena, jer se postupak odabira najpovoljnije banke provodi transparentno putem aukcije. Nakon provedene aukcije, kako je to propisano, HBOR provodi ocjenu zaprimljenih ponuda sukladno kriterijima propisanim člankom 22. Uredbe.

Također, činjenica da državna jamstva ne predstavljaju državnu potporu zajmodavcu proizlazi iz članka 6. stavka 5. i članka 12. stavka 5. Uredbe iz kojih proizlazi da je za kredite ugovorene nakon 1. srpnja 2008. koji se reprogramiraju banka dužna korisniku kredita osigurati povoljnije uvjete (duži rok i niža kamatna stopa) nego po kreditu koji se reprogramira.

IV. ODLUKA VIJEĆA ZA ZAŠTITU TRŽIŠNOG NATJECANJA

Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja (dalje: Vijeće) na svojoj 36. sjednici, održanoj 11. ožujka 2010., razmatralo je Uredbu.

Vijeće je razmatrajući odredbe Uredbe utvrdilo da Uredba predviđa dodjelu jamstava temeljem dva različita programa i to programa jamstva koji u sebi ne sadrži državnu potporu te programa jamstava za ostale korisnike koji u sebi sadrži državni potporu. Članak 3. stavak 2. ZDP-a propisuje da se programom državne potpore u smislu ZDP-a smatra akt na temelju kojeg se, bez potrebe za dodatnim provedbenim mjerama, unaprijed neodređenim korisnicima državne potpore dodjeljuju pojedinačne državne potpore.

1. U odnosu na dodjelu jamstava koja se ne smatraju državnom potporom iz Glave II. Uredbe, a koja se dodjeljuju poduzetnicima koji nisu u teškoćama na zadnji službeni izvještajni dan prije podnošenja zahtjeva za odobrenje kredita, Vijeće je utvrdilo da dodjela ove vrste jamstava nije izričito predviđena Zakonom, iako način njihove dodjele Uredba detaljno propisuje.

Vijeće je primjenjujući odredbe točke 3.4. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku državnih jamstava koja propisuje uvjete prema kojima se državno jamstvo ne smatra državnom potporom, na Glavu II. Uredbe zaključilo sljedeće:

a) Uvjet prema kojem korisnici kredita ne smiju biti u teškoćama na zadnji službeni izvještajni dan prije podnošenja zahtjeva za odobrenje kredita, može se smatrati ispunjenim ako se prilikom odobravanja kredita/jamstva u potpunosti poštuje pravilo da nije riječ o poduzetniku u teškoćama, te da se poštuje rangiranje poduzetnika kako je to i opisano u točki III.2.1.1.1. obrazloženja ovog rješenja.

b) Uvjet da jamstvo mora biti povezano s određenom financijskom transakcijom, u fiksnom iznosu, vremenski ograničeno i ne može pokrivati više od 80 posto iznosa zajma ispunjen je kao što je to i opisano u točki III.2.1.1.2. obrazloženja ovog rješenja.

c) Uvjet da se visina naknade mora preispitati barem jednom godišnje i te ukoliko je potrebno, ovisno o stopi ostvarenog gubitka u programu, povećati iznos naknade, smatra se ispunjenim, kako je to opisano u točki III.2.1.1.4. obrazloženja ovog rješenja

d) Uvjeti da dodjela jamstava treba biti utemeljena na realnoj ocjeni rizika koji se očituje u visini premije te uvjeti iz kojih mora biti vidljivo da je program samofinancirajući i da visina premije mora odgovarati zbroju visine premije za rizik i visine naknade administrativnih troškova za vođenje programa dodjele državnih jamstava, opisani pod točkom III.2.1.1.3. obrazloženja ovog rješenja, Vijeće je sagledalo u kontekstu činjenice da Agenciji za velike poduzetnike nisu dostupni usporedni i povijesni podaci iz kojih bi nedvojbeno proizlazilo da je naknada iz članka 7. Uredbe (premija za jamstvo) realna tržišna cijena rizika u koju je uključena i cijena rizika za adekvatni kapital, te administrativni troškovi za velike poduzetnike.

Bez obzira na činjenicu da će se tek u postupku provedbe moći utvrditi jesu li uvjeti opisani pod točkom c) i e) opisani u točki III.2.1.1.3. obrazloženja ovog rješenja u cijelosti ispunjeni, državna jamstva iz Glave II. Uredbe kojom se dodjeljuju poduzetnicima koji nisu u teškoćama, ne predstavlja državnu potporu, stoga je odlučeno kao u točki I.1.1. izreke ovog rješenja.

Vijeće je donijelo odluku da državna jamstva iz Glave II. Uredbe ne predstavljaju državnu potporu premda odredbe ovog propisa, a niti njegovo obrazloženje ne sadrže nedvojbene i pouzdanje podatke da se uvjet iz točke a) opisan u točki III.2.1.1.1. obrazloženja ovog rješenja i uvjeti iz točke d) opisani u točki III.2.1.1.3. obrazloženja ovog rješenja smatraju ispunjenim. Navedenu odluku Vijeće je donijelo sukladno točki 6. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava, koja omogućuje da se za jamstva za koja je donesena odluka o nepostojanju potpore, a posebno za programe za koje između ostalog ne postoje povijesni podaci, zatraži dostava izvješća čiji sadržaj ovisi o svakom zasebnom slučaju. Učestalost i sadržaj izvješća također ovisi o svakom slučaju posebno.

Uzimajući u obzir opisanu mogućnost iz točke 6. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava Vijeće je odlučilo da je radi utvrđenja jesu li u postupku provedbe ispunjena dva prethodno navedena uvjeta, od Ministarstva financija potrebno zatražiti dostavu svih podataka iz kojih bi poglavito bilo vidljivo da jamstva nisu dodjeljivana poduzetnicima u teškoćama te da su obračunata i naplaćena naknada dovoljne da bi se utvrdilo da je za jamstvo plaćena tržišna cijena rizika i da se dodjela jamstava sukladno Glavi II. Uredbe može smatrati samofinancirajućom za svaku godinu trajanja jamstva.

Slijedom navedenog odlučeno je kao u točki I.1.2. izreke ovog rješenja kojim je naloženo Ministarstvu financija da Agenciji dostavi Izvješća o svakoj provedenoj aukciji za dodijeljena državna jamstva iz Glave II. Uredbe koja sadrže detaljne podatke o korisniku jamstva, podatke iz kojih proizlazi da se poduzetnik ne smatra poduzetnikom u teškoćama za 2008., 2009. i dostupne podatke za 2010.; te podatke o kreditu i jamstvu dodijeljenom poduzetniku iz kojih je vidljivo da su ispunjeni svi traženi uvjeti iz točke 3.4. Odluke o objavljivanju pravila o državnim potporama u obliku jamstava, u roku od petnaest (15) dana nakon što HBOR u ime i za račun Republike Hrvatske sklopi ugovor o jamstvu s korisnikom kredita i poslovnom bankom.

Također, budući da učestalost i sadržaj obveze izvještavanja o jamstvima za koje je donesena odluka da ne predstavljaju državnu potporu ovisi o svakom pojedinom slučaju, kako to proizlazi iz točke 6. Odluke o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava, Vijeće je također odlučilo naložiti Ministarstvu financija da Agenciji dostavi Izvješće o dodijeljenim jamstvima po pojedinom poduzetniku za svaku godinu trajanja jamstva, a rok za dostavu rečenog Izvješća Agenciji je petnaest (15) dana nakon svakog isteka razdoblja od četiri tromjesečja, kako je to odlučeno u točki I.1.3. izreke ovog rješenja.

2. U odnosu na državna jamstva iz Glave III. Uredbe koja se dodjeljuju poduzetnicima koji nisu bili u teškoćama na dan 1. srpnja 2008., Vijeće je utvrdilo da predstavljaju državnu potporu iz članka 3. stavka 1. ZDP-a. Iz navedenog članka proizlazi da su državne potpore stvarni i potencijalni rashodi ili umanjeni prihodi države dodijeljeni od davatelja državne potpore koji narušavaju ili bi mogli narušiti tržišno natjecanje davanjem prednosti na tržištu korisniku državne potpore, bez obzira na oblik državne potpore, u mjeri u kojoj to može utjecati na ispunjenje međunarodno preuzetih obveza Republike Hrvatske iz SSP-a.

Svoju odluku Vijeće temelji na sljedećim činjenicama: državna jamstva dodjeljuje u ime Republike Hrvatske HBOR; jamstva mogu predstavljati potencijalni rashod države; jamstva donose ekonomsku prednost poduzetnicima koju oni ne bi ostvarili kroz svoje redovno i normalno poslovanje; riječ je o selektivnoj mjeri jer će se državna jamstva odobravati samo određenim poduzetnicima; prilikom odobravanja istih postoji mogućnost narušavanja tržišnog natjecanja davanjem prednosti na tržištu korisniku državne potpore osobito u mjeri u kojoj to može utjecati na ispunjenje međunarodno preuzetih obveza Republike Hrvatske iz SSP-a.

Člankom 4. stavkom 1. ZDP-a propisana je opća zabrana davanja državnih potpora koje narušavaju ili bi mogle narušiti tržišno natjecanje davanjem prednosti na tržištu korisniku državne potpore bez obzira na oblik državne potpore u mjeri u kojoj to može utjecati na ispunjenje međunarodno preuzetih obveza Republike Hrvatske iz SSP-a, dok su člankom 4. stavkom 2. i 3. ZDP-a propisana izuzeća od opće zabrane.

U točki 4.1. Odluke o privremenom okviru potvrđena je ozbiljnost sadašnje financijske krize i njen utjecaj na cjelokupno gospodarstvo država članica Europske unije. Nadalje, navedeno je da je, u cilju otklanjanja teškoća u gospodarstvu, neke kategorije državnih potpora potrebno opravdati na određeno vremensko razdoblje kako bi na taj način bile sukladne sa člankom 87. stavkom 3. točkom b) Ugovora o osnivanju Europske zajednice koji odgovara članku 4. stavku 3. točki c) ZDP-a, iz kojeg proizlazi da se sukladnim ZDP-u mogu smatrati državne potpore namijenjene provedbi značajnih međunarodnih projekata ili otklanjanju ozbiljnih poteškoća u gospodarstvu.

Kako bi se na državna jamstva iz Glave III. Uredbe moglo primijeniti izuzeće iz članka 4. stavka 3. točke c) ZDP-a moraju biti ispunjeni uvjeti iz točke 4.3. Odluke o Privremenom okviru. Koji su opisani u točki III.2.2. obrazloženja ovog rješenja. Vijeće je odlučilo, kao što je to i opisano u točki III.2.2. obrazloženja ovog rješenja da su svi uvjeti, osim uvjeta opisanog u točki III.2.2.3. koji je djelomično ispunjen, ispunjeni, stoga je primjenom članka 14. stavka 2. ZDP-a, koji omogućuje davanje naknadnog odobrenja uz navođenje posebnih uvjeta i rokova za provedbu državne potpore, odlučeno kao u točki II.1.1. izreke ovog rješenja.

Osim navedene zakonske mogućnosti iz članka 14. stavka 2. ZDP-a koja omogućuje davanje naknadnog odobrenja uz navođenje posebnih uvjeta i rokova potrebnih za provedbu državne potpore, iz točke 6. Odluke o privremenom okviru proizlazi mogućnost traženja dodatnih podataka u vezi s dodijeljenim potporama, a sve u cilju provjere jesu li ispunjeni uvjeti utvrđeni sukladno odluci kojom se odobravaju potpore predviđene Odlukom o privremenom okviru.

Slijedom ovlasti iz članka 14. stavka 2. ZDP-a i točke 6. Odluke o privremenom okviru, Vijeće je odlučilo da je predmetnim rješenjem potrebno naložiti Ministarstvu financija da Agenciji dostavi detaljno Izvješće o dodijeljenim jamstvima po pojedinom poduzetniku za svaku godinu trajanja jamstva, kao dokaz da su ispunjeni svi uvjeti opisani u točki III.2.2. obrazloženja ovog rješenja a koji se poglavito odnose na podatke o poduzetniku, njegovom financijskom položaju, ročnosti, iznosu, namjeni i kamatnoj stopi kredita, iznosu naknada koje su plaćene, iznosu jamstva, očitovanje o kumulaciji državnih potpora i sl., najkasnije do 31. listopada tekuće godine za svaku godinu trajanja jamstava. Stoga je odlučeno kao u točki II.1.2. izreke ovog rješenja.

Rješenja Agencije iz članka 14. stavka 2. ZDP-a, objavljuju se, sukladno članku 18. ZDP-a u »Narodnim novinama«.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Ovo rješenje je konačno u upravnom postupku. Protiv ovog rješenja žalba nije dopuštena, ali nezadovoljna stranka može pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom Republike Hrvatske u roku od trideset (30) dana od dana dostave ovog rješenja.

Klasa: UP/I 430-01/2010-01/01

Urbroj: 580-03-10-17-03

Zagreb, 11. ožujka 2010.

Predsjednica Vijeća za
zaštitu tržišnog natjecanja
mr. sc. Olgica Spevec, v. r.

Rješenje, NN 42/2010-1082