## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2421/2003. od 28. siječnja 2004.

### NN 15/2004 (4.2.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2421/2003. od 28. siječnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

464

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice
Vu­kojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi N. J. iz Z., koju
zastupa V. P., odvjetnica iz Z., na sjednici održanoj 28. siječnja 2004.,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku
u pred­metu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Gžn-1138/02 u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Us­tav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst), podnositeljici ustavne tužbe, N. J. iz Z., određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu od 5.000,00
kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna, u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositeljice za njezinu isplatu Ministarstvu financija.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnijeta je temeljem odredaba članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narod­ne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Us­tav­ni zakon), jer podnositeljica smatra da
postupak koji je tužbom Općinskom sudu u Zagrebu pokrenula 27. veljače 1995., a
od 7. rujna 2002. je u žalbenom stadiju pred Županijskim sudom u Zagrebu,
predugo traje, čime joj je povrijeđeno pravo na pošteno suđenje u razumnom roku
iz članka 29. stavka 1. Ustava Repub­like Hrvatske.

Podnositeljica predlaže da Sud odredi Županijskom
sudu u Zagrebu rok od tri mjeseca za donošenje odluke u predmetu poslovni broj:
Gžn-1138/02. Ujedno predlaže da joj Sud odredi primjerenu naknadu u iznosu od
10.000,00 kuna.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog u
članku 29. stavku 1. Ustava:

– podnositeljica je tužbom podnesenom 27. veljače
1995. pred Općinskim sudom u Zagrebu pokrenula postupak radi naknade štete;

– prvo ročište za glavnu raspravu zakazano je za 9.
siječnja 1996., na koju je pristupio podnositeljičin punomoćnik i zastupnik tužene,
pa je radi saslušanja podnositeljice osobno, sljedeća rasprava zakazana za 2.
travnja 1996.;

– ročište zakazano za 2. travnja 1996. odgođeno je
zbog bolesti suca;

– sljedeće ročište zakazano je za 13. listopada
1997., no odgođeno je za 9. veljače 1998. zbog neuredne dostave za tuženu;

– na ročištu održanom 2. veljače 1998. naloženo je
podnositeljici da u roku 30 dana u spis podnese određeni dokaz i specificira
pravni temelj za naknadu štete koju potražuje tužbenim zahtjevom, a sljedeće ročište
zakazano je za 11. svibnja 1998.;

– ročište zakazano za 11. svibnja 1998. odgođeno je
za 5. ožujka 1999. zbog neiskazane dostave za tuženu;

– na ročištu održanom 5. ožujka 1999. saslušan je
svjedok te je riješeno da se obavi uvid u spis istoga suda, broj: Ps-427/95, a
iduća rasprava zakazat će se pismeno;

– sljedeće, posljednje ročište održano je 21. veljače
2002., i doneseno je rješenje da se u tom predmetu postupak prekida do pravomoćnog
okončanja predmeta Ps-37/01;

– protiv rješenja od 21. veljače 2002.,
podnositeljica je izjavila žalbu 27. veljače 2002., a spis sa žalbom dostavljen
je Županijskom sudu u Zagrebu 7. rujna 2002.

OČITOVANJE ŽUPANIJSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
temelju članka 69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je 21.
listopada 2003. zatražio od Županijskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima
ustavne tužbe.

U očitovanju
Županijski sud u Zagrebu od 25. studenoga 2003. opisuje redoslijed rada opisan
u točki 2. ovog obrazloženja te navodi da je od primitka spisa u sud drugog
stupnja do 25. studenoga 2003. proteklo oko godinu i pol dana, kao i da se radi
o najopterećenijem drugostupanjskom sudu u Republici Hrvat­skoj.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Za
ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske i članka 63. Us­tav­nog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Razmatrajući navode ustavne tužbe i dostavljenog očitovanja Županijskog suda u
Zagrebu, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za njegovo postupanje u smislu odredaba članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 27. veljače
1995. godine podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Zagrebu. Ustavna tužba
podnesena je 3. srpnja 2003. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak trajao ukupno osam (8) godina, četiri (4) mjeseca i četiri
(4) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu:
Europska konvencija) stupio je na snagu 5. studenoga 1997.

Od dana
stupanja na snagu, Europska konvencija čini, temeljem članka 140. Ustava
Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske.

Pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od 5. studenoga 1997. Pravo na donošenje sudske odluke u
razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000.,
izmjenama članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 113/00). Iz navedenih razloga ispitivanje razumnosti trajanja sudskih
postupaka prije 5. studenoga 1997., u pravilu, nije predmet ustavnosudskih
postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom
poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni
kao ustavno.

Ustavni
sud je ocijenio da se u ovom slučaju, pravno relevantnim razdobljem za povredu
prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka smatra razdoblje od 5.
studenoga 1997. (kada su odredbe Konvencije postale dio unutarnjeg pravnog
poretka Republike Hrvatske) do 3. srpnja 2003. (dana podnošenja ustavne tužbe
podnositeljice), što ukupno iznosi pet (5) godina, sedam (7) mjeseci i
dvadesetosam (28) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

Pregledom
sudskog spisa predmeta utvrđeno je da je prvostupanjski sud u vremenu od gotovo
sedam godina zakazao devet ročišta, nakon čega je donio rješenje kojim je postupak
prekinuo, a u povodu žalbe protiv tog prvostupanjskog rješenja, drugostupanjski
sud još nije odlučio, čime je ukupno trajanje postupka dostiglo osam godina i
deset mjeseci.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJA
U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku nije pridonijela duljini
sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz
spisa predmeta je razvidno da dosadašnji tijek sudskog postupka ukazuje da se u
konkretnom slučaju ne radi o osobito složenoj sudskoj stvari, jer je parnični
postupak pokrenut radi naknade štete, za čije utvrđivanje nije potrebno
provesti obiman dokazni postupak ni vještačenja.

5.5. DRUGE OKOLNOSTI OD UTJECAJA NA DULJINU

SUDSKOG
POSTUPKA

U
povodu isticanja nadležnog drugostupanjskog suda o opterećenosti brojem
predmeta, Ustavni sud utvrđuje da se pozivanje na organizacijske ili kadrovske
probleme suda ne bi moglo smatrati opravdanim razlogom za nerazumno dugo
trajanje sud­skog postupka.

Napominje se da je Europski sud za ljudska prava u više
svojih presuda izrijekom utvrdio da su države-ugovornice obvezne organizirati
svoje pravne poretke na način koji omogućava sudovima da ispune zahtjeve
propisane člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije, opetovano ističući naročitu
važnost tog zahtjeva za pravilno i uredno vođenje sudskih postupaka (v.,
primjerice, presude Europskog suda u predmetima *Bucholoz protiv Njemačke* od
6. svibnja 1981., *Guincho protiv Portugala* od 10. srpnja 1984., *Union
Alimentaria Sanders SA* od 7. srpnja 1989., *Brigandi protiv Italije*
od 19. veljače 1991. i dr.).

6. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da je
nera­zum­no dugim trajanjem sudskog postupka u konkretnom slučaju, povrijeđeno
ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanov­ljeni, neovisni i nepristrani
sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stav­kom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7.
Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti te posebno sveukupno vrijeme
trajanja sudskog postupka, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog
zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama
III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku
Ustavni sud, u pravilu, određuje za razmatrano, pravno relevantno razdoblje.

Pri
utvrđivanju visine naknade temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, imajući pritom u vidu i vrstu
postupka o kojem se radi, a napose značaj koji postupak ima za podnositelja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući
da je Ustavni sud ovlašten temeljem članka 63. stav­ka 2. Ustavnog zakona u
svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za donošenje sudske odluke, na visinu
naknade u konkretnom slučaju utjecala je i činjenica da je Županijskom sudu u
Zagrebu određen kratak rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu
poslovni broj: Gžn-1138/02, čime se na najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha
samog sudskog postupka.

9.
Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, na temelju odredaba članaka
73. i 75. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u izreci.

10. Odluka
o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2421/2003

Zagreb,
28. siječnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 15/2004-464