## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1222/2004. od 17. rujna 2004.

### NN 135/2004 (29.9.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1222/2004. od 17. rujna 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2399

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučiva­­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­­njski,
Mario Kos, Ivan Mrko­­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi E. V. iz H., koju zastupa mr. sc. B. V., odvjetnik
iz S., na sjednici održanoj 17. rujna 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski
sud u Starom Gradu, otok Hvar, dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi
pred tim sudom pod brojem: P-30/96 u najkraćem mogućem roku, ali ne du­ljem od šest
(6) mjeseci, računajući od prvoga iduće­g dana nakon dana objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na teme­­lju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst), podnosite­­ljice ustavne tužbe E.V. iz H., O. 11, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu
od 6.600,00 (šest tisuća šest stotina) kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnoše­­nja
zahtjeva podnosite­­ljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za ­­njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narod­ne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustav­ni zakon), podnijela je 2. trav­nja 2004.
godine ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja sudske odluke u razumnom roku.

Predlaže da Ustavni sud odredi rok za donoše­nje
presude u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u Starom Gradu pod brojem
P-30/96 te da odredi primjerenu naknadu podnosite­ljici zbog povrede ustavnog
prava iz članka 29. stavka 1. Ustava, koju je počinio Općinski sud u Starom
Gradu ne odlučivši o pravima i obvezama podnosite­ljice u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Starom Gradu broj: P-30/96,
utvrdio s­ljedeće či­­njenice koje su pravno relevantne za odlučiva­­nje o
povredi ustav­nog prava podnosite­­ljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske:

– tužbu
Općinskom sud u Starom Gradu podnosite­ljica je podnijela 12. ve­ljače 1996.
godine, a radi utvrđe­nja i diobe bračne tečevine,

– nakon
što je održano pripremno ročište 25. svib­nja 1997. godine, održana su ročišta
26. svib­nja 1997. godine i 3. srp­nja 1997. godine,

– 14.
listopada određeno je vještače­nje po vještaku građevin­ske struke, a koji
nalaz je zaprim­ljen u sudu 18. ožujka 1998. godine,

– 25. ožujka
1998. godine Općinski sud u Starom Gradu, rješe­njem broj: P-30/96-25, na
prijedlog podnosite­ljice ustavne tužbe, određuje privremenu mjeru kojom tuženiku
zabra­njuje raspolaga­nje određenim nekretninama,

– ročište
zakazano za 5. svib­nja 1998. godine se odgađa,

– Županijski
sud u Splitu, rješe­njem Gž-925/98 od 15. lip­nja 1998. godine, odbacuje žalbu
tuženika na rješe­nje o određiva­nju privremene mjere,

– odgađa
se ročište zakazano za 4. rujna 1998. godine,

– dana
11. studenoga 1998. godine Sud donosi rješe­nje kojim se određuje dopunsko vještače­nje
po vještaku građevinske struke

– potom
su odgođena ročišta zakazana za 3. prosinca 1999. i 26. siječ­nja 2000. godine,
a održana ročišta zakazana za 17. ožujka 2000., 5. svib­nja 2000., 11. rujna
2000., 20. listopada 2000. i 28. studenoga 2000. godine,

–
podnescima od 12. ve­ljače 2002., 21. svib­nja 2002., 10. listopada 2002. i 24.
rujna 2003. godine, podnosite­ljica požuruje rješava­nje predmetnog spora i
dopu­njuje tužbeni zahtjev,

– rješe­njem
broj: P-30/96 od 24. svib­nja 2004. godine Sud određuje vještače­nje po vještaku
ekonomske struke.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U STAROM GRADU

3. Na
teme­­lju članka 69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio
od Općinskog suda u Starom Gradu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

Preslika
spisa predmeta Općinskog suda u Starom Gradu broj: P-30/96 dostav­ljena je uz očitova­nje
suda u kojem je izložen tijek postupka naveden u prethodnoj točki obrazlože­nja.
Među­tim, prema miš­lje­nju tog suda, razlog dugotrajnosti postupka nije
neefikasan rad suda jer je iz preslika spisa vid­ljivo da se radi o složenom
predmetu te da u bitnom dijelu nije pos­ljedica neažurnosti suda ne­go spleta
objektivnih pa i subjektivnih okolnosti na koje se nije moglo utjecati.
Slijedom navedenog nalazi da su navodi podnosite­ljice ustavne tužbe
neosnovani.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Mjerodavno pravo u ovom sudskom postupku sadržano je u odredbama članka 29.
stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članku 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5. Razmatra­njem razloga ustavne tužbe podnosite­ljice
i uvidom u spis Općinskog suda u Starom Gradu, Ustavni sud je utvrdio da su se
u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za ­nje­govo postupa­nje u smislu odredbe
članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže s­­ljedećim utvrđe­­njima.

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­­njski parnični postupak započeo je 12. ve­ljače
1996. godine podnoše­njem tužbe podnosite­­ljice ustavne tužbe protiv tuženika
radi utvrđe­nja bračne tečevine. Ustavna tužba podnijeta je 2. trav­nja 2004.
godine, a do tog dana sudski postupak nije okončan pa Ustavni sud utvrđuje da
postupak u ovom predmetu traje ukupno osam (8) godina, jedan (1) mjesec i
dvadeset jedan (21) dan.

Pravo
na donoše­­nje sudske odluke u razumnom roku čini dio unutar­­nje­ga pravnog
poretka Republike Hrvatske od dana stupa­­nja na snagu Zakona o potvrđiva­­nju
Konvencije za zaštitu ­ljud­skih prava i teme­ljnih sloboda i protokola broj:
1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ­ljudskih prava i teme­lj­nih sloboda
(»Narod­ne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročiš­će­ni tekst
i 8/99 – ispravak, u da­lj­njem tekstu: Europska konvencija), a to je 5.
studenoga 1997. godine.

Ustavni
sud je u konkretnom slučaju ocijenio da se pravno relevantnim razdob­ljem s
aspekta povrede prava na razumnu du­ljinu traja­nja sudskog postupka smatra
razdob­lje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana stupa­­nja na snagu
Zakona o potvrđiva­­nju Konvencije) do 21. ve­­ljače 2003. godine (to jest do
dana podnoše­­nja ustavne tužbe), što ukupno iznosi šest (6) godina, četri (4)
mjeseca i dvadeset sedam (27) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno relevantnom razdob­­lju, Općinski
sud u Starom Gradu, od rad­nji koje su relevantne za odlučiva­nje o pravima i
obvezama stranaka u tom postupku, je održao pet ročišta za glavnu raspravu,
odredio provođe­nje dopunskoga građevinskog vještače­nja te odredio provođe­nje
vještače­nja po vještaku ekonomske struke.

Međutim,
nakon 28. studenoga 2000. godine nije održano niti jedno ročište, a vještače­nje
po vještaku ekonomske struke odre­đeno je tek 24. svib­nja 2004. godine, dakle
gotovo četiri godine nakon što je održano ročište u predmetnom sporu.

Također
niti nakon više od osam godina postupka nije donesena prvostupa­njska presuda.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U
SUDSKOM POSTUPKU)

Podnosite­ljica
ustavne tužbe, kao tužite­ljica u sudskom postupku, prema utvrđe­nju Ustavnog
suda, nije pridonijela dužini traja­nja sudskog postupka te je u više navrata
požurivala zakaziva­nje ročišta (podnesci 12. ve­ljače 2002. i 24. rujna
2003.).

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

U
konkretnom predmetu radi se o složenoj sudskoj stvari jer je riječ o postupku
diobe bračne tečevine, u kojem postupku je zahtijevano utvrđe­nje či­njenica važnih
za razrješe­nje spora, koje je iziskivalo sasluša­nje veće­g broja svjedoka,
kao i prikup­lja­nje određenih podataka i provođe­nje vještače­nja. Međutim,
razlog složenosti postupka ne opravdava dužinu traja­nja tog postupka, u kojemu
niti nakon osam godina nije donesena prvostupa­njska presuda, pri čemu je
osobito važna či­njenica potpune neaktivnosti suda u razdob­lju od gotovo četiri
godine.

6.
Sukladno navedenom, Ustavni sud ocje­njuje da je nerazumno dugim nepostupa­njem
Općinskog suda u Starom Gradu povrijeđeno ustavno pravo podnosite­ljice da
zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o ­njezinim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

7.
Imajući u vidu sve navedene či­njenice i okolnosti te posebno neučinkovitost
suda prvog stup­nja, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
donijeta je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke, čime se na
najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samoga sudskog postupka.

8.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama
III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdob­lje, uz iznimnu moguć­nost uvažava­nja nerazumno dugog
razdob­lja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja.

Pri
utvrđiva­nju visine naknade, teme­ljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažava­nje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

9.
Odluka o objavi (točka V. izreke) teme­lji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-1222/2004
Zagreb, 17. rujna 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 135/2004-2399