## Zakon o radnim odnosima

### NN 25/1992 (29.4.1992.), Zakon o radnim odnosima

# ZAKONODAVNO-PRAVNA KOMISIJA SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 38. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnim
odnosima ("Narodne novine", br. 19/92.) Zakonodavno-pravna komisija
Sabora Republike Hrvatske na sjednici održanoj 8. travnja 1992. utvrdila
je pročišćeni tekst Zakona o radnim odnosima.

## Pročišćeni tekst

### Zakona o radnim odnosima obuhvaća Zakon o radnim odnosima ("Narodne novine", br.19/90.) te njegove izmjene i dopune objavljene u "Narodnim novinama" br.19/1992. u kojima je naznačeno vrijeme njihova stupanja na snagu.

Klasa: 110-01/92-02/02

Zagreb, 8. travnja 1992.

Predsjednik Zakonodavno-pravne komisije Sabora Republike Hrvatske

**Vladimlr Šeks, dipl. iur., v. r.**

---

## ZAKON

### o radnim odnosima

(pročišćeni tekst)

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Odredbe ovoga zakona odnose se na radne odnose u poduzeću, u organizaciji
društvenih djelatnosti, banci i drugoj financijskoj organizaciji, organizaciji
za osiguranje, zadruzi i drugim oblicima suradnje i zajedničkog poslovanja
sa stranim osobama (u daljnjem tekstu: organizacija).

Odredbe ovoga zakona odnose se i na radne odnose kod radnih ljudi koji
samostalno obavljaju djelatnost osobnim radom odnosno osobnim radom i sredstvima
u vlasništvu gradana odnosno kod građansko pravnih i fizičkih osoba, u
poljoprivrednom gospodarstvu, predstavništvu stranih firmi i diplomatskim
konzularnim predstavništvima (u daljnjem tekstu: poslodavac).

Odredbe ovoga zakona odnose se i na radne odnose u državnoj upravi,
pravosudu, udruženjima gradana, političkim strankama, drugim institucijama
i zajednicama te na osobe u službi oružanih snaga Republike Hrvatske, ako
drugim zakonom nije drugačije određeno.

Radni odnos radnika, za kojeg je zakonom utvrđeno da se u organizaciji
uređuje općim aktom, kod poslodavca se uređuje kolektivnim ugovorom odnosno
ugovorom o zapošljavanju.

II. ZASNIVANJE RADNOG ODNOSA

Način zasnivanja radnog odnosa

Članak 2.

Radnik zasniva radni odnos na dan stupanja na rad na temelju odluke
o izboru ndnosno ugovoru o zapošljavanju.

Ugovorom o zapošljavanju utvrđuje se radno mjesto, dan stupanja na rad,
trajanje radnog odnosa, pokusni rad, plaća te naknade plaće radnika, radno
vrijeme i odmori, otkazni rok te druga prava, obveze i odgovornosti radnika
i organizacije odnosno poslodavca.

Ako radnik ne počne raditi određenog dana, smatra se da nije zasnovao
radni odnos, ako općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom nije drugačije
određeno.

Članak 3.

Radni odnos ne može se zasnovati izmedu bračnih drugova za obavljanje
poslova u domaćinstvu.

Članak 4.

Opčim aktom, odnosno ugovorom o zapošljavanju može se utvrditi da radnik
koji u svom poslu koristi podatke koji predstavljaju poslovnu tajnu ili
posebna znanja u području tehničkih i proizvodnih dostignuća u organizaciji
odnosno kod poslodavca za vrijeme trajanja radnog odnosa

ne može raditi u dopunskom radu ili u ugovornom odnosu u drugoj organizaciji
ili kod drugog poslodavca, niti ove podatke i znanja koristiti u vlastitom
poduzeću odnosno radnji, niti kao svoje sporedno zanimanje, ako bi to za
organizaciju odnosno poslodavca predstavljalo nelojalnu konkurenciju.

Uvjeti za zasnivanje radnog odnosa

Članak 5.

Ispunjavanje uvjeta za zasnivanje radnog odnosa dokazuje se radnom knjižicom
ili drugom javnom ispravom, a može se dokazivati i na drugi način.

Uvjet opće zdravstvene sposobnosti i uvjet posebne zdrastvene sposobnosti
za obavljanje poslova s posebnim uvjetima rada, dokazuje se uvjerenjem
nadležne organizacije zdravstva.

Uvjerenje o općoj zdravstvenoj sposobnosti vrijedi šest mjeseci.

Smatra se da opću zdravstvenu sposobnost ima radnik u slučaju kada od
prestanka radnog odnosa do zasnivanja radnog odnosa nije proteklo više
od šest mjeseci.

U slučaju iz stavka 4. ovoga članka organizacija odnosno poslodavac
mogu zahtijevati da se radnik podvrgne liječničkom pregledu radi ustanovljenja
opće zdravstvene sposobnošti.

Troškove utvrđivanja opće i posebne zdravstvene sposobnosti snosi organizacija
odnosno poslodavac.

Republički organ uprave nadležan za zdravstvo uz suglasnost republičkog
organa uprave nadležnog za rad propisuje sadržaj i način vršenja pregleda
za utvrđivanje zdravstvene sposobnosti radnika, sadržaj uputnice za pregled,
kao i sadržaj i način izdavanja uvjerenja o rezultatima pregleda.

Članak 6.

Natječaj za izbor radnika s posebnim ovlaštenjima i odgovornostima u
društvenom poduzeću i organizaciji društvenih djelatnosti obvezno se ponavlja
svake četiri godine, ako zakonom ili općim aktom nije određen kraći rok.

Članak 7.

Radno iskustvo kao poseban uvjet za zasnivanje radnog odnosa ne može
se odrediti u trajanju dužem od jedne godine, a za osobito složena i odgovorna
radna mjesta najviše do pet godina.

Članak 8.

Prije zasnivanja radnog odnosa može se obaviti provjeravanje stručnih
i drugih rsdnih sposobnosti na način utvrđen u općem aktu, odnosno kolektivnom
ugovoru.

Pokusni rad, čije se trajanje utvrđuje općim aktom odnosno kolektivnim
ugovorom, može se produžiti najduže onoliko vremena koliko je radnik bio
opravdano odsutan.

Radnik može otkazati radni odnos za trrijeme pokusnog rada bez otkaznog
roka s time da je dužan obavijestiti organizaciju odnosno poslodavca najmanje
tri dana prije raskida radnog odnosa.

Organizacija odnosno poslodavac dužan je postupak provjere stručnih
i radnih sposobnosti radnika na pokusnom radu urediti općim aktom, odnosno
ugovorom o zapošljavanju.

Zasnivanje radnog odnosa na određeno vrijeme

Članak 9.

Ako se prema objavljenim uvjetima ne prijavi ni jedan kandidat ili se
prijave kandidati koji ne ispunjavaju uvjete, radni odnos može se zasnovati
na određeno vrijeme do šest mjeseci s osobom koja ne ispunjava uvjete.

Radni odnos ne može se zasnovati u skladu sa stavkom 1. ovoga članka
s osobom koja ne ispunjava uvjete koji su utvrđeni radi zaštite zdravlja
i života radnika.

Članak 10.

Za obavljanje sezonskih poslova radni odnos se može zasnovati na određeno
vrijeme u trajanju do najviše osam mjeseci u jednoj kalendarskoj godini.

Članak 11.

Radni odnos može se zasnovati na određeno vrijeme u slučaju privremenog
povećanja opsega rada.

Radni odnos iz stavka 1. ovoga članka može trajati samo onoliko vremena
koliko traje privremeno povećanje opsega rada, ali ne duže od godine dana.

Članak 12.

Radni odnos zasnovan na određeno vrijeme za rad na određenom projektu
traje do završetka projekta, ali ne duže od pet godina.

Članak 13.

Radni odnos na određeno vrijeme može se zasnovati s radnikom na plovnom
objektu u svrhu kompletiranja popune posade broda.

Radni odnos iz stavka 1. ovoga članka može trajati onoliko vremena koliko
traje određeno putovanje ili određeno vrijeme prema odredbama ugovora o
zapošljavanju, odnosno općeg akta, ali ne duže od godine dana.

Članak 14.

Radni odnos na određeno vrijeme može se zasnovati radi potrebe zamjene
odsutnog radnika koji prestaje danom povratka na rad zamjenjivanog radnika.

Radnik iz stavka 1. ovoga članka može nastaviti rad u radnom odnosu
na neodređeno vrijeme ako do isteka zamjene prestane radni odnos radniku
kojeg je zamjenjivao, ukoliko ispunjava uvjete i uspješno obavlja poslove
radnog mjesta za čije obavljanje je zasnovao radni odnos na određeno vrijeme.

Članak 15.

Radni odnos može se zasnovati bez javnog objavljivanja:

- s učenikom, odnosno studentom koji je putem natječaja i na temelju
zaključenog ugovora uspostavio s organizacijom odnosno poslodavcem međusobna
prava i obveze, ako je u skladu s preuzetim obvezama završio određeni stupanj
obrazovanja i usmjerenja;

- s radnikom koji se preuzima zbog toga što je za njegovim radom prestala
potreba u drugoj organizaciji odnosno kod drugog poslodavca;

- na određeno vrijeme kada obavljanje određenih poslova ne trpi odlaganje,
do zasnivanja radnog odnosa s radnikom na temelju javnog oglašavanja, ali
ne duže od 60 dana:

- na određeno vrijeme kada potreba za obavljanjem poslova ne traje duže
od 60 dana;

- s radnikom koji je u istoj ili prethodnoj kalendarskoj godini obavljao
sezonske poslove u istoj organizaciji ili kod istog poslodavca;

- u drugim slučajevima utvrđenim zakonom.

Pripravnici

Članak 16.

Organizacija odnosno poslodavac može zasnovati radni odnos s osobom
koja je završila stručno obrazovanje radi njenog osposobljavanja za samostalni
rad u zanimanju za koje se školovala (radni odnos pripravnika).

Organizacija, odnosno poslodavac je dužna uvjete za zasnivanje radnog
odnosa s pripravnikom utvrditi općim aktom odnosno ugovorom o zapošljavanju.

Radi osposobljavanja za samostalan rad, pripravnik može biti upućen
na praksu i u drugu organizaciju odnosno kod drugog poslodavca.

Pripravnički staž-traje najduže godinu dana, ako zakonom nije drugačije
određeno.

Nakon proteka pripravničkog staža, pripravnik polaže stručni ispit,
ako je to propisano posebnim zakonom. Provjeravanje znanja pripravnika,
koji po zakonu ne polažu stručni ispit vrši se u slučajevima i na način
propisan općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom.

Članak 17.

Izuzetno osoba koja je završila stručno obrazovanje može se bez zasnivanja
radnog odnosa, radom kod organizacije odnosno poslodavca osposobljavati
za samostalni rad u zanimanju za koje se školovala (volonterski rad) na
radnim mjestima za koja je zakonom utvrđena obveza polaganja stručnog ispita.

Ukoliko zakonom nije utvrđena obveza polaganja stručnog ispita, organizacija
odnosno poslodavac može primiti radi osposobljavanja za samostalni rad
bez zasnivanja radnog odnosa osobe koje su završile najmanje VI. stupanj
stručnog obrazovanja.

Osobama iz stavka 1. i 2. ovoga članka organizacija odnosno poslodavac
dužni su osigurati prava za slučaj povrede na radu i profesionalnog oboljenja.

Vrijeme provedeno na volonterskom radu priznaje se u pripravnički staž
i radno iskustvo koje je utvrđeno kao uvjet za zasnivanje radriog odnosa.

III. PRAVA, OBVEZE I ODGOVORNOSTI IZ RADNOG ODNOSA

Raspoređivanje radnika

Članak 18.

Radnik može biti privremeno raspoređen, bez svog pristanka na radno
mjesto koje ne odgovara njegovom stupnju stručne spreme u slučajevima privremenog
povećanja odnosno smanjenja opsega posla, zastoja u obavljanju određenih
poslova, iznenadnog kvarenja sirovina, kvara na sredstvima za rad, zamjene
odsutnog radnika, obavljanja poslova za vrijeme remonta ili za vrijeme
prekida u opskrbi energijom i u slučaju drugih izvanrednih okolnosti iz
kojih proizlazi potreba takvog rasporeda, ali ne duže od tri mjeseca.

Radnik iz stavka 1. ovoga članka ostvaruje pravo na plaću radnog mjesta
s kojeg je raspoređen, ako je to za njega povoljnije.

Članak 19.

Radnik se može bez njegovog pristanka rasporediti iz jednog u drugo
mjesto rada.

Uvjeti rasporeda radnika iz jednog u drugo mjesto rada utvrđuju se kolektivnim
ugovorom, općim aktom odnosno ugovorom o zapošljavanju.

Prestanak potrebe za radom radnike

Članak 20.

Organizacija, odnosno poslodavac može utvrditi prestanak potrebe za
radom radnika zbog tehnoloških, organizacijskih i ekonomskih razloga.

Prestanak potrebe za radom radnika može biti privremen ili trajan.

Članak 21.

Organizacija odnosno poslodavac može utvrditi da je privremeno prestala
potreba za radom radnika ukoliko mu ne može osigurati obavljanje poslova
na koje je raspoređen u vremenu do šest mjeseci.

U slučaju iz stavka 1. ovoga članka organizacija, odnosno poslodavac
može privremeno, a najduže do šest mjeseci:

- rasporediti radnika na drugo radno mjesto neovisno o stupnju stručne
spreme;

- rasporediti radnika u drugu organizaciju ili kod drugog poslodavca,
neovisno o stupnju stručne spreme;

- uputiti radnika na rad u inozemstvo putem nadležnog organa za zapošljavanje
u inozemstvu;

- uputiti radnika na čekanje, za koje vrijeme radnik ima pravo na naknadu
plaće u visini utvrđenoj kolektivnim ugovorom, odnosno općim aktom, a najmanje
u visini minimalne plaće;

- uvesti rad sa skraćenim radnim vremenom za koje vrijeme radnik ima
pravo na plaću prema stvarno izvršenom radu i pravo na naknadu plaće za
razliku do punog radnog vremena u visini utvrđenoj alinejom 4. stavka 2.
ovoga članka.

Pri donošenju odluke iz stavka 2. ovoga članka poslovodni organ, odnosno
poslodavac uzima u obzir: uspješnost u radu, posebna znanja i sposobnosti,
stručnu spremu, dužinu radnog staža i socijalni status radnika.

Članak 22.

Poslovodni organ u organizaciji, odnosno poslodavac dužan je prije donošenja
odluke iz članka 21. ovoga zakona zatražiti i razmotriti mišljenje sindikata
ili predstavnika radnika.

Članak 23.

Organizacija, odnosno poslodavac može utvrditi da je trajno prestala
potreba za radom radnika ukoliko mu ne može osigurati obavljanje poslova
na koje je raspoređen, u vremenu dužem od šest mjeseci.

Odluku iz stavka 1. ovoga članka u organizaciji donosi poslovodni organ,
odnosno poslodavac.

Članak 24.

Prije donošenja odluke o trajnom prestanku potrebe za radom radnika
nadležni organ u organizaciji, odnosno poslodavac dužan je izraditi program
rješavanja viška radnika.

Nadležni organ u organizaciji, odnosno poslodavac dužan je organima
sindikata ili predstavnicima radnika omogućiti sudjelovanje u izradbi programa
iz stavka 1. ovoga članka.

Nadležni organ sindikata ili predstavnici radnika sudjeluju u izradbi
programa rješavanja viška radnika davanjem mišljenja i prijedloga o kojima
je nadležni organ u organizaciji, odnosno poslodavac obvezan dati očitovanje
prilikom utvrđivanja programa.

Kolektivnim ugovorom može se utvrditi način i postupak rješavanja međusobnih
odnosa izmedu organizacije, odnosno poslodavca i sindikata ili predstavnika
radnika na izradbi programa rješavanja viška radnika.

Članak 25.

Program rješavanja viška radnika između ostalog treba sadržavati:

- objektivno i stručno utvrđene razloge nastanka viška radnika;

- mogućnost promjene organizacije i procesa rada u organizaciji, odnosno
poslodavca;

- mogućnost povremenog smanjenja ili oslobađanja pojedinih vrsta materijalnih
obveza organizacija, odnosno poslodavca u skladu sa zakonom;

- mogućnost rssporeda radnika na drugo radno mjesto;

- mogućnost zapošljavanja radnika u drugoj organizaciji, odnosno kod
drugog poslodavca:

- mogućnost dokvalifikacije ili prekvalifikacije radnika prema potrebama
organizacije, odnosno poslodavca;

- mogućnost obavljanja rada sa skraćenim radnim vremenom do 36 sati
tjedno, koje se računa kao puno radno vrijeme.

Ukoliko radniku nije moguće osigurati zaposlenje primjenom mjera iz
stavka 1. ovoga članka Programom se može utvrditi da je za njegovim radom
trajno prestala potreba.

Prilikom utvrđivanja za kojim radnicima je trajno prestala potreba uzimaju
se u obzir slijedeći kriteriji: uspješnost u radu, posebna znanja i sposobnosti,
stručna sprema, dužina radnog staža i socijalni status radnika.

Članak 26.

Poslovodni organ organizacije, odnosno poslodavac dužan je o razlozima
trajnog prestanka potrebe za radom i o Programu rješavanja viška radnika
obavijestiti radnike i Zavod za zapošljavanje.

Obavijest iz stavka 1. ovoga članka ima se dostaviti u pismenom obliku,
najkasnije 30 dana nakon donošenja Programa

Rad duži od punog radnog vremena

Članak 27.

Radnik je dužan raditi duže od punog radnog vremena u slučaju:

- potresa, poplave, odrona zemljišta, suše, erupcije prirodnih plinova
i tekučina, provale oblaka, snježne lavine i drugih elementarnih nepogoda,

- požara, eksplozije i ionizirajućeg zračenja,

- zaraze i epidemije koje dovode u opasnost živote ili zdravlje ljudi
ili u većem opsegu ugrožavaju stočni ili biljni fond i druga materijalna
dobra.

- zagađivanja vode, namirnica i drugih predmeta za ljudsku i stočnu
ishranu u većem opsegu.

- saobraćajnog ili drugog udesa kojima su ugroženi životi ili zdravlje
ljudi ili materijalna dobra većeg opsega.

- potrebe utovara ili istovara robe i stvari,

- potrebe da se bez odlaganja izvrše određeni poslovi odnosno radni
zadaci koji se po propisima ili po naredbi organa društveno-političke zajednice
moraju izvršiti u određenom roku,

- da se završi proces rada čije se trajanje nije moglo predvidjeti,
a čije bi obustavljanje ili prekidanje nanijelo značajnu materijalnu štetu
(izvođenje naučnog eksperimenta, analize ili istraživanje u laboratoriju
ili na terenu),

- da se završe određeni neodložni montažerski i remontni radovi, tehnološki
procesi i druge složene radnje u građevinarstvu ikomunalnim djelatnostima,
saobraćaju i vezama, rudarstvu i industriji ili da se završe neodložni
poslovi i mjere na energetskim postrojenjima,

- da se saobraćajno sredstvo dovede do mjesta odredišta ili poduzmu
neodložne mjere za sigurnost saobraćaja, putnika i robe,

- da se zamijeni iznenadno odsutni radnik u procesu rada u neprekidnom
trajanju (u saobraćaju i vezama, radu na visokim pećima, generatorima,
vodenim crpkama, kotlovskim i sličnim postrojenjima, rad nastavnika, odgajatelja
i zdravstvenih radnika, rad stražara, vatrogasaca i drugi slični poslovi
o kojima ovisi sigurnost ljudi i imovine),

- da se spriječi kvarenje sirovina i materijala ili otkloni kvar na
sredstvima za rad ili izvrše drugi neodložni poslovi kad bi njihovo neizvršavanje
nanijelo štetu organizaciji, poslodavcu ili društvenoj zajednici (prerada,
uskladištenje ili otprema robe podložne kvaru, sprečvanje ili otklanjanje
štetnog djelovanja iznenadnih atmosferskih promjena, otklanjanje kvarova
na strojevima i uređajima),

- da se izvrše poslovi za potrebe oružanih snaga, općenarodne obrane
i društvene samozaštite,

- kad je potrebno bez odlaganja zapoćeti ili izvršiti hitnu medicinsku
ili veterinarsku intervenciju ili drugu neodložnu zdravstvenu radnju i
mjeru, koja se po propisima ili po naredbi organa društveno-političke zajednice
mora izvršiti.

Uvođenje rada dužeg od punog radnog vremena nije dopušteno ako se posao
može obaviti odgovarajućom organizacijom, podjelom rada, rasporedom radnog
vremena ili zaposlenjem novih radnika.

Članak 28.

Izuzetno republički organ uprave nadležan za rad na prijedlog republičkog
organa uprave nadležnog prema djelatnosti organizacije odnosno poslodavca
može odobriti uvođenje rada dužeg od punog radnog vremena radi obavljanja
poslova ćije je hitno izvršenje od posebnog društvenog interesa.

Članak 29.

Rad duži od punog radnog vremena uveden u skladu sa člankom 27. i 28.
ovoga zakona ne podliježe obvezi preraspodjele s tim da ne može trajati
duže od 10 sati tjedno i obvezno se uzima u obzir pri određivanju radnikovih
prava (povećani udio u sredstvima za plaću, godišnji odmor i dr.) u skladu
s općim aktom, odnosno kolektivnim ugovorom.

Dežurstva u pojedinim djelatnostima uređuju se posebnim zakonima, odnosno
kolektivnim ugovorima.

Preraspodjela radnog vremena

Članak 30.

Kod preraspodjele radnog vremena rad duži od 42 sata u tjednu ne smatra
se posebnim uvjetom rada.

Članak 31

Razdoblje preraspodjele radnog vremena ne može biti duže od 60 dana,
a u pomorskom i riječnom saobraćaju najviše 90 radnih dana u toku kalendarske
godine.

Ako radniku koji obavlja rad u preraspodjeli radnog vremena prestane
radni odnos prije isteka razdoblja u kojem se vrši preraspodjela radnog
vremena, na njegov zahtjev sati rada mogu se preračunati na puno radno
vrijeme i priznati u staž osiguranja ili mu se računaju kao rad duži od
punog radnog vremena.

Članak 32.

Radniku koji provede na sezonskim poslovima neprekidno najmanje dva
mjeseca u godini i pri tome ostvari veći broj sati od punog radnog vremena,
mogu se na njegov zahtjev ovi sati rada preračunati na radne dane s punim
radnim vremenom.

Preračunavanjem sati rada iz stavka 1. ovoga članka radnik može ostvariti
staž od najviše dvanaest mjeseci u jednoj kalendarskoj godini. ·

U slučaju preračunavanja sati rada iz stavka 1. ovoga članka radnik
nema pravo na uvećanu plaću po osnovi rada dužeg od punog radnog vremena.

Skraćeno radno vrijeme

Članak 33.

Kolektivnim ugovorom zaključenim za pojedine djelatnosti, osim za organizacije
od posebnog društvenog interesa, može se utvrditi kraće radno vrijeme od
42 sata u tjednu, ali ne kraće od 36 sati.

Ukoliko kolektivnim ugovorom nije utvrđeno kraće radno vrijeme, organizacija
odnosno poslodavac može uvesti radno vrijeme kraće od 42 sata u tjednu,
ali ne kraće od 36 sati, kada se rad odvija u tri ili četiri smjene po
prethodno pribavljenoj suglasnosti republičkog organa uprave prema djelatnosti
organizacije odnosno poslodavca.

Organizacije od posebnog društvenog interesa mogu uvesti kraće radno
vrijeme ad 42 sata u tjednu, ali ne kraće od 36 sati ukoliko se time osigurava
efikasnije korištenje sredstava rada i radnog vremena po prethodno pribavljenoj
suglasnosti republičkog organa uprave prema djelatnosti organizacije.

Članak 34.

Radniku koji radi na osobito teškim, napornim i za zdravlje štetnim
poslovima radno vrijeme skraćuje se razmjerno štetnom utjecaju na njegovo
zdravlje odnosno radnu sposobnost.

Postupak utvrđivanja osobito teških, napornih i za zdravlje štetnih
poslova pokreće se na zahtjev organizacije odnosno poslodavca ili sindikata.

Odobrenje za rad sa skraćenim radnim vremenom po određenim radnim mjestima
daje ministar rada, socijalne skrbi i obitelji, po prethodno pribavljenom
mišljenju organizacije za medicinska istraživanja i medicinu rada

Republički organ uprave nadležao za rad pravilnikom će propisati metodologiju
po kojoj se utvrđuju osobito teški, naporni i po zdravlje štetni poslovi
na kojima radnici rade kraće radno vrijeme od punog radnog vremena.

Radnik koji obavlja osobito teške, naporne i za zdravlje štetne poslove
ne može raditi duže od punog radnog vremena niti u dopunskom radu.

Članak 35.

Radno vrijeme skraćeno u skladu s člankom 33. i 34. izjednačava se s
punim radnim vremenom.

Nepuno radno vrijeme

Članak 36.

Općim aktom odredit će se radna mjesta na kojima je radno vrijeme kraće
od punog radnog vremena za rad na poslovima manjeg opsega kad se objektivno
ne zahtijeva puno radno vrijeme.

Radni odnos s nepunim radnim vremenom može se zasnovati i na radnim
mjestima na kojima rade radnici s pravom na kraće radno vrijeme.

Ukoliko priroda posla i organizacija rada to omogućava, nadležni organ
organizacije odnosno poslodavac može odobriti radniku koji radi s punim
radnim vremenom na njegov zahtjev da radi kraće od punog radnog vremena.

Radnik kojemu je u skladu sa stavkom 3. ovoga članka odobreno da radi
kraće od punog radnog vremena, ima pravo i obveze radnika koji radi puno
radno vrijeme i ostvaruje ih u opsegu koji ovisi o dužini radnog vremena,
doprinosu u radu i rezultatima reda, u skladu s općim aktom odnosno kolektivnim
ugovorom.

Dopunski rad

Članak 37.

Radnik u radnom odnosu, koji radi u jednoj organizaciji ili više organizacija
odnosno kod jednog poslodavca ili više poslodavaca s punim radnim vremenom,
može raditi najviše do jedne trećine punoga radnog vremena u drugoj organizaciji
odnosno kod poslodavca pod slijedećim uvjetima :

- da se na oglas odnosno natječaj, koji se ponavlja svakih šest mjeseci,
nije prijavio nezaposleni radnik ili zaposleni radnik s nepunim radnim
vremenom,

- da se dopunski rad ne obavlja za vrijeme utvrđenog dnevnog radnog
vremena radnika koji radi s punim radnim vremenom,

- da je o dopunskom radu radnik obavijestio organizaciju odnosno poslodavca
gdje je radnik u radnom odnosu s punim radnim vremenom.

Poslovi posldvodnog organa ne mogu se obavljati u dopunskom radu.

Ako organizacija odnosno poslodavac ne ponovi oglas odnosno natječaj
u roku iz stavka 1. alineja 1. ovoga članka, istekom toga roka prestaje
dopunski rad radnika.

Noćni rad

Članak 38.

Rad u vremenu izmedu 22 sata i šest sati idućeg dana, a u poljoprivredi
između 22 sata i pet sati idućeg dana smatra se noćnim radom.

Općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom može se utvrditi da se noćnim
radom smatra i rad izvan vremena utvrđenog u stavku 1. ovoga članka.

Ako je rad organiziran u smjenama mora se osigurati periodična izmjena
smjena, tako da pojedini radnik radi noću uzastopno najviše jedan tjedan.

Odmori i dopusti

Članak 39.

Radnik ima u svakoj kalendarskoj godini pravo na godišnji odmor u trajanju
od 18 do najviše 30 radnih dana.

Izuzetno godišnji odmor radnika koji rade pod posebnim uvjetima rada
može trajati i preko 30 ali ne više od 45 radnih dana.

Kao rad pod posebnim uvjetima smatra se rad na poslovima i radnim zadacima
na kojima je zbog njihove težine i štetnosti po zdravlje radnika priznato
pravo na staž osiguranja s povećanim trajanjem ili pravo na rad sa skraćenim
radnim vremenom, rad u zemljama s teškim klimatskim uvjetima života i rada
kao i rad na radnim mjestima na kojima se rad obavlja uz izuzetna psihofizička
naprezanja u skladu s općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom.

Članak 40.

Godišnji odmor odnosno prvi dio godišnjeg odmora koji je prekinut ili
nije korišten zbog bolesti ili porodiljskog dopusta u kalendarskoj godini
radnik ima pravo iskoristiti do 30. lipnja naredne godine, pod uvjetom
da je radio najmanje šest mjeseci u godini koja prethodi godini u kojoj
se vratio na rad.

Članak 41.

Raspored korištenja godišnjeg odmora utvrđuje nadležni organ organizacije,
odnosno poslodavac u skladu, s općim aktom, odnosno kolektivnim ugovorom.

Radnik mora najmanje trideset dana prije korištenja biti obaviješten
o rasporedu i trajanju godišnjeg odmora na način propisan općim aktom,
odnosno kolektivnim ugovorom.

Na zahtjev radnika koji ima pravo na godišnji odmor duži od trideset
dana mora se omogućiti korištenje godišnjeg odmora u dva dijela.

Izuzetno, može se općim aktom dnosno kolektivnim ugovorom odrediti da
član posade broda ili radnik na radu u inozemstvu može godišnji odmor prenijeti
u narednu kalendarsku godinu.

Jedan član godišnjeg odmora radnik ima pravo koristiti po želji, uz
obvezu da o tome obavjjesti organizaciju, odnono poslodavca u roku određenom
općim aktom, odnosno kolektivnim ugovorom.

Ukoliko je rad organiziran u manje od šest radnih dana u tjednu, u pogledu
određivanja trajanja godišnjeg odmora smatra se da je radno vrijeme raspoređeno
na šest radnih dana.

Članak 42.

U slučaju prestanka radnog odnosa, radnik ima pravo koristiti godišnji
odmor na koji je stekao pravo ako organizacija odnosno poslodavac kod kojeg
prelazi na rad ne preuzme obvezu da mu omogući korištenje odmora osim ako
mu radni odnos prestaje:

-povodom izjave da ne želi raditi i da prekida radni odnos te prestane
raditi prije isteka vremena u kojem ima pravo i obvezu raditi,

- po njegovu zahtjevu na temelju sporazuma određenog dana zbog čega
nije iskoristio godišnji odmor,

- zbog teže povrede radnih obveza,

- po sili zakona zbog izrečene zabrane obavljanja određenih poslova;
odnosno radnih zadataka, zbog stupanja na izdržavanje kazne zatvora ili
zbog izrečene mjere sigurnosti, odgojne ili zaštitne mjere.

Ne smatra se prekidom rada za stjecanje prava na godišnji odmor ako
se radnik zaposli u roku od osam dana od prestanka prethodnog radnog odnosa.

Vrijeme provedeno na odsluženju odnosno dosluženju vojnog roka ne smatra
se prekidom rada za stjecanje prava na godišnji odmor.

Članak 43.

Radnik ima pravo na dopust od sedam radnih dana uz naknadu plaće za
osobne potrebe u vezi sa stupanjem radnika u brak,u slučaju porođaja člana
uže obitelji, teže bolesti ili smrti člana uže obitelji i u drugim slučajevima
utvrđenim općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom.

Općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom može se utvrditi pravo radnika
na više od sedam radnih dana dopusta uz naknadu plaće ako se za istog radnika
u toku iste godine izuzetno ponovi slučaj potrebe dopusta iz stavka 1.
ovoga članka kao i za potrebe u vezi sa stručnim osposobljavanjem, usavršavanjem
ili polaganjem stručnih ispita.

Radnik ima pravo na dopust uz naknadu plaće kada je na temelju odluke
organizacije, odnosno poslodavca upućen na obrazovanje, osposobljavanje,
usavršavanje ili specijalizaciju.

U pogledu stjecanja prava iz radnog odnosa vrijeme plaćenog dopusta
smatra se vremenom provedenim na radu.

Članak 44.

Općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom može se utvrditi pravo radnika
na dopuste bez naknade u trajanju do trideset dana u jednoj kalendarskoj
godini.

Radniku se može odobriti doput bez naknade plaće u trajanju preko trideset
dana u jednoj kalendarskoj godini zbog potrebe obrazovanja, osposobljavanja,
usavršavanja ili specijalizacije kao i u drugim slučajevima utvrđenim općim
aktom, odnosno kolektivnim ugovorom.

Za vrijeme neplaćenog dopusta dužeg od 30 dana, radnikova prava i obveze
iz radnog odnosa miruju ako zakonom nije drugačije određeno.

Članak 45.

Vrijeme korištenja slobodnih dana po osnovi dobrovoljnog davalaštva
krvi utvrđuje poslovodni organ ili radnik s posebnim ovlaštenjima i odgovornostima
odnosno poslodavac.

Članak 48.

Akoo zbog prirode posla ili izuzetne potrebe radnik radi na dane praznika
ili na druge dane, za koje je zakonom određeno da se ne radi pored naknade
radnik ima pravo i na plaću uvećanu u skladu s općim aktom odnosno kolektivnim
ugovorom.

Rad na dane praznika ili na druge dane za koje je zakonom određeno da
se ne radi u okviru punog dnevnog radnog vremena ne smatra se radom dužim
od punog radnog vremena.

Zaštita materinstva

Članak 47.

Za vrijeme trudnoće, porođaja i njege djeteta radnica obvezno koristi
porodiljski dopust od 180 dana neprekidno (obvezni porodiljski dopust)

Ako je dijete prerano rođeno, produžuje se dopust za toliko vremena
za koliko je dijete prerano rođeno.

Članak 48.

Nakon isteka obveznog porodiljskog dopusta jedan od roditelja djeteta
ima pravo raditi polovicu radnog vremena do navršene jedne godine života
djeteta ili koristiti dodatni porodiljski dopust do jedne godine života
djeteta.

Dodatni porodiljski dopust ima pravo umjesto majke koristiti otac djeteta
ako njeguje dijete i ako su se roditelji tako sporazumjeli, pod uvjetom
da majka za to vrijeme radi s punim radnim vremenom.

Otac djeteta može koristiti pravo na dodatni porodiljski dopust u slučaju
smrti majke, ako ona napusti dijete, ili ako je iz opravdanih razloga spriječena
koristiti se tim pravom neovisno o tome da li je majka u radnom odnosu
ili je zaposlena s radnim vremenom kraćim od punog radnog vremena ili samostalno
obavlja djelatnosti osobnim radom, odnosno osobnim radom i sredstvima u
vlasništvu građana.

Nakon isteka dodatnog porodiljskog dopusta majka ima pravo da ne radi
dok dijete ne navrši tri godine života, za koje vrijeme joj prava i obveze
koje se stječu na radu i po osnovi rada miruju.

Članak 49.

Za vrijeme korištenja porodiljskog dopusta do navršene jedne godine
života djeteta roditelj ima pravo na naknadu plaće prema propisima o zdravstvenom
osiguranju.

Za vrijeme rada sa skraćenim radnim vremenom do godine dana života djeteta,
odnosno dok dijete ne navrši tri godine života, roditelj djeteta ima za
polovinu radnog vremena pravo na plaću u skladu s općim aktom, kolektivnim
ugovorom, odnosno ugovorom o zapošljavanju, te pravo na naknadu plaće za
preostalo radno vrijeme po propisima o zdrastvenom osiguranju.

Republički organi uprave nadležan za zdravstvo će propisati potanje
kriterije za stjecanje prava ne rad sa skraćenim radnim vremenom zbog njege
djeteta do tri godine života kojemu je potrebna pojačana njega

Članak 50.

Jedan od roditelja teže hendikepiranog djeteta ima pravo raditi polovicu
punog radnog vremena sve dok ta potreba postoji.

Roditelj koji radi sa skraćenim radnim vremenom u skladu sa stavkom
1. ovoga članka ima pravo na naknadu plaće u visini razlike izmedu plaće
koju ostvaruje radeći skraćeno radno vrijeme i piše koju bi ostvario radnik
u punom radnom vremenu. Naknada plaće osigurava se iz sredstava socijalne
zaštite.

Ministar rada, socijalne skrbi i obitelji propisat će kriterije, načina
i postupak za stjecanje prava na rad sa skraćenim radnim vremenom zbog
njege teže hendikepiranog djeteta te način i obračun isplate naknade plaće.

Roditelju koji radi skraćeno radno vrijeme u skladu sa stavkom 1. ovoga
članka ne može se odrediti da radi noću, prekovremeno niti dulje od punog
radnog vremena.

Roditelj teže hendikepiranog djeteta dok radi skraćeno radno vrijeme
mora biti raspoređen iz jednog mjesta u drugo mjesto prema članku 19. ovoga
zakona samo uz vlastiti pristanak.

Po prestanku potrebe rada sa skraćenim radnim vremenom roditelj nastavlja
raditi puno radno vrijeme na radnom mjestu na kojem je ranije radio, a
u slučaju da je to radno mjesto ukinuto rasporedit će se na radno mjesto
koje odgovara njegovoj stručnoj spremi određene vrste zanimanja.

Članak 51.

Pravo iz članke 47. do 50. pod jednakim uvjetima koriste i usvojitelji
djeteta (usvojiteljski dopust), a pravo iz članka 47. do 49. pod jednakim
uvjetima koriste i osobe koje njeguju djete.

Jedan od usvojitelja djeteta mlađeg od sedam godina života ima pravo
na usvojiteljski dopust od 270 dana neprekidno od dana usvojenja djeteta
pod uvjetom da bračni drug usvojitelja nije roditelj djeteta.

Za vrijeme korištenja prava iz stavka 2. ovog članka usvojitelj ostvaruje
naknadu plaće po propisima zdravstvenog osiguranja .

Članak 52.

Porodiljski dopust, dodatni porodiljski dopust, skraćeno radno vrijeme
roditelja, odnosno usvojitelja djeteta te

dopust radi usvojenja smatra se punim radnim vremenom i priznaje u staž
osiguranja.

Članak 53.

Po isteku porodiljskog i dodatnog porodiljskog dopusta te dopusta radi
usvojenja osoba koja je koristila ova prava raspoređuje se na radno mjesto
ne kojem je radila prije korištenja prava, u slučaju ukidanja takvog radnog
mjesta rasporedit će se na drugo radno mjesto koje odgovara njenoj stručnoj
spremi određene vrste zanimanja.

Članak 54.

Radnica za vrijeme trudnoće i dojenja koja radi na radnom mjestu na
koje se u toku trudnoće, odnosno dojenja ne smije raspoređivati u smislu
odredaba zakona kojim je regulirana zaštita na radu, privremeno se raspoređuje
na drugo odgovarajuće radno mjesto i za to vrijeme zadržava pravo na plaću
radnog mjesta na kojem je radila prije privremenog rasporeda, ako je to
za radnicu povoljnije.

Članak 55.

Radnica koja radi u industriji i gradevinarstvu može raditi noću uz
prethodnu suglasnost republičkog organa uprave nadležnog za rad, koji prethodno
pribavlja mišljenje republičkog odbora odgovarajućeg sindikata Hrvatske
gospodarske komore.

Zaštita omladine

Članak 56.

Radniku mlađem od 18 godina ne može se odrediti da radi na naročito
težim fizičkim poslovima, na poslovima pod zemljom ili pod vodom i na drugim
poslovima koji su u smislu propisa o zaštiti na radu utvrđeni kao poslovi
koji s povećanom opasnosću štetno utječu na zdravlje radnika i njegov psihofizički
razvoj.

Članak 57.

Radniku mlađem od 18 godina može se kao puno radno vrijeme općim aktom
odnosno kolektivnim ugovorom utvrditi pravo na kraće radno vrijeme, ali
ne kraće od 38 sati tjedno.

Godišnji odmor radnika mlađih od 18 godina ne može biti kraći od 25
radnih dana

Članak 58.

Radnicima mlađim od te godina koji rade na području industrije, građevinarstva
ili prometa može se odrediti da rade noću po postupku utvrđenom za odobravanja
noćnog rada radnice.

Zaštita invalidnih osoba i radnika s umanjenom zdravstvenom i radnom
sposobnošću.

Članak 59.

Radnik kod kojeg nastupi smanjenje zdravstvene sposobnosti ima pravo
raditi na svojem ili drugom odgovarajućem radnom mjestu, ako prema preostaloj
rednoj sposobnosti može poslove tog radnog mjesta obavljati bez profesionalne
rehabilitacije.

Radnik kome je smanjena zdravstvena ili radna sposobnost, smatra se
sposobnim za obavljanje poslova radnog mjesta za koje je rehabilitacijom
osposobljen.

Radniku iz stavka 1. i 2. ovog članka te radniku kod kojeg postoji opasnost
od nastupanja invalidnosti organizacija odnosno poslodavac je dužan osigurati
raspored na odgovarajuće radno mjesto ili prelazak na rad u drugu organizaciju
na takvo radno mjesto u okviru složenih oblika udruživanja organizacija
odnosno poslodavca.

Članak 60.

Radniku kojem je zbog invalidnosti nadležni organ odredio vrijeme kraće
od punog radnog vremena ne može se tako određeno radno vrijeme povećati.

Plaće i naknade

Članak 61.

Radnik ima pravo na plaću u visini utvrđenoj kolektivnim ugovorom, općim
aktom i ugovorom o zapošljavanju, a koja ne može biti manja od minimalne
plaće.

Kolektivnim ugovorom utvrđuju se kriteriji za određivanje i usklađivanje
minimalne plaće, visina minimalne plaće te propisuju uvjeti i postupak
ostvarivanja prava na minimalnu plaću.

Sudionici u zaključivanju i potpisnici općih kolektivnih ugovora iz
članka 94. ovoga zakona utvrđuju visinu minimalne plaće za istovjetnu Republiku
Hrvatsku.

Plaća se isplaćuje dva puta mjesečno, a kolektivnim ugovorom, općim
aktom ili ugovorom o zapošljavanju, može se utvrditi isplata i u kraćim
vremenskim razmacima.

Članak 62. ž

Radnici imaju pravo na minimalnu plaću kad organizacija, odnosno poslodavac
nije u mogućnosti svojim poslovanjem radnicima osigurati plaću u visini
utvrđenoj općim aktom, odnosno ugovorom o zapošljavanju.

Minimalna plaća pripada radniku razmjerno vremenu provedenom na radu.

Kao vrijeme provedeno na radu smatra se takoder i vrijeme odmora i drugi
slučajevi odsustvovanja s rada kad radnik ima pravo na naknadu plaće iz
sredstava organizacije odnosno poslodavca kao i prekid rada zbog nestanka
pogonske energije i sl.

Članak 63.

Radnik ima pravo na naknadu plaće za vrijeme prekida rada do kojeg je
došlo bez njegove krivnje, ako nije moguće da se radom u slobodne dane
ili dane tjednog odmora u narednih trideset dana nadoknadi izgubljeno radno
vrijeme.

Ako radnik nije prethodnog dana ili ranije obaviješten da se određenog
dana neće raditi, a to je obzirom na razlog prekida rada bilo moguće, pripada
mu naknada plaće za vrijeme prekida rada i nije dužan da radom u slobodne
dane ili dane tjednog odmora nadoknadi izgubljeno radno vrijeme. Visina
naknade određuje se općim aktom,odnosno kolektivnim ugovorom.

Radnik koji odbije raditi, jer nisu provedene propisane mjere zaštite
na radu uslijed ćega mu prijeti neposredna opasnost po život ili zdravlje
·ima pravo na naknadu plaće u skladu sa općim aktom, odnosno kolektivnim
ugovorom za vrijeme dok se ne provedu propisane mjere zaštite na radu,
ako za to vrijeme nije raspoređen na drugo odgovarajuće radno mjesto.

Ako ovakvim ili drugim zakonom, općim aktom, kolektivnim ugovorom ili
ugovorom o zapošljavanju nije drugačije određeno radnik ima pravo na naknadu
u vezi s korištenjem pojedinih prava iz radnog odnosa u visini prosječne
plaće isplaćene mu u prethodna tri mjeseca.

IV. ODG0VORNOST RADNIKA

Disciplinska odgovornost

Članak 64.

Radnik odgovara samo za one povrede radne obveze koje su prije nego
što ih je učinio bile zakonom općim aktom ili kolektivnim ugovorom, predviđene
i za koje je bila predviđena disciplinska mjera.

Članak 65.

Disciplinski postupak je hitan.

Disciplinski organ dužan je zahtjev za pokretanje postupka razmotriti
i uzeti u postupak u roku od 15 dana od dana kad je zahtjev podnijet.

Članak 66.

Disciplinske mjere primjenjuju se uzimajući u, obzir stupanj odgovornosti
radnika, uvjete pod kojima je radnik počinio povredu radne obveze, prijašnji
rad i ponašanje, odnosno izvršenje radnih obveza radnika, težinu povrede
i njezine posljedice, značenje djelatnosti u kojoj radnik radi, materijalne
i socijalne prilike radnika i druge okolnosti kojima se osigurava prvenstveno
odgojni utjecaj na radnika naročito mlađeg.

Članak 67.

Izvršenje mjere prestanka radnog odnosa može se odgoditi za vrijeme
koje ne može biti kraće od šest mjeseci ni duže od jedne godine.

Udaljenje radnika

Članak 68.

Radnik može biti privremeno udaljen sa radnog mjesta pod slijedećim
uvjetirna:

1. ako je zatečen u vršenju teže povrede radne obveze,

2. ako je protiv njega pokrenut postupak zbog toga što je neispunjenjem
svojih radnih obveza poremetio proces rada,

3. ako je izvršenom težom povredom radne obveze poremetio međusobne
odnose radnika. ž

Radnik iz stavka 1. ovoga članka raspoređuje se na drugo radno mjesto
bez obzira na njegov stupanj stručne spreme. Za vrijeme udaljenja s radnog
mjesta odnosno poslova i radnih zadataka radnik ostvaruje plaću u skladu
s radnim mjestom. odnosno poslovima i radnim zadacima koje obavlja.

Članak 69.

Radnik može biti privremeno udaljen iz organizacije i s rada kod poslodavca
u slijedećim slučajevima:

1. ako je protiv njega pokrenut postupak zbog toga što je neispunjenjem
svojih radnih obveza teže povrijedio zajedničke interese drugih radnika
organizaije odnosno poslodavca,

2. ako je protiv njega podnesena krivična prijava zbog krivičnog djela
učinjenog na radu ili u vezi s radom,

3. ako ugrožava svoj ili život drugih radnika ili osoba na radu ili
društvenu imovinu veće vrijednosti odnosno imovinu poslodavca,

4. ako svojim ponašanjem ugrožava osobni integritet poslodavca, odnosno
članova njegove uže obitelji,

5. kada je zatečen pod utjecajem alkohola ili opojnih droga.

Za vrijeme privremenog udaljenja iz organizacije, odnosno s rada kod
poslodavca radniku se može zabraniti ulazak u krug organizacije, odnosno
na·mjestu rada organizacije, odnosno poslodavca izuzev u slučajevima vođenja
disciplinskog postupka.

Za vrijeme privremenog udaljenja iz organizacije, odnosno s rada kod
poslodavca radniku pripada naknada plaće u visini određenoj općim aktom,
odnosno kolektivnim ugovorom. ali ne manje od jedne trećine, odnosno ako
radnik uzdržava obitelj najmanje od jedne polovine osobnog dohotka radnika
iz prethodnog tromjesečja ako općim aktom, odnosno kolektivnim ugovorom
nije drukčije određeno.

Članak 70.

Privremeno udaljenje iz članka 68. i 69. ovog zakona može trajati najduže
do donošenja konačne odluke o radnikovoj odgovornosti za povredu radne
obveze zbog koje je udaljen, odnosno do isteka roka zastare za pokretanje
i vođenje disciplinskog postupka. Smatra se da je radnik privremeno udaljen
iz organizacije, odnosno od poslodavca kad se nalazi u pritvoru.

Članak 71.

Ako radnik bude oslobođen od odgovornosti pripada mu razlika između
naknade plaće za vrijeme privremenog udaljenja iz organizacije i prosječne
plaće koju je ostvario u prethodnom tromjesečju prije udaljenja, a u slučaju
privremenog udaljenja od obavljanja poslova i radnih zadataka, odnosno
sa radnog mjesta pripada mu razlika izmedu plaće koju je ostvario za vrijeme
udaljenja i prosječne plaće koju je ostvario u protekla tri mjeseca prije
udaljenja.

Članak 72.

Ako je radnik u pritvoru,organ koji je odredio pritvor dužan je o tome
obavijestiti njegovu organizaciju, odnosno poslodavca u roku od tri dana.

Za vrijeme pritvora radnik ima pravo na naknadu plaće u visini jedne
trećine, odnosno ako uzdržava obitelj jedne polovine mjesečne plaće iz
prethodnog tromjesečja.

Radniku pripada razlika od punog iznosa plaće i ostala prava koja se
ostvaruju na temelju rada, a ako je krivični postupak pravomoćnom odlukom
obustavljen ili ako je radnik pravomoćnom presudom oslobođen optužbe ili
je optužba odbijena, ali ne zbog nenadležnosti suda.

Naknadu iz stavka 1. i 2. ovoga članka prima radnik od organizacije,
odnosno poslodavca na teret Republike.

Republički organ uprave nadležan za rad propisat će način isplate i
refundacije naknade iz stavka 1. i 2. ovoga članka.

V. PRESTANAK RADNOG ODNOSA

Članak 73.

U slučaju da organizacija odnosno poslodavac otkazuju radni odnos, radnik
ima pravo i dužnost ostati na radu do isteka otkaznog roka, koji ne može
biti duži od šest mjeseci,

Dužina otkaznog roka utvrđuje se općim aktom, kolektivnim ugovorom.
odnosno ugovorom o zapošljavanju.

Ako općim aktom, kolektivnim ugovorom, odnosno ugovorom o zapošljavanju
nije drugačije određeno ili ako se ne postigne sporazum između radnika
i organizacije, odnosno poslodavca otkazni rok je 30 dana.

Članak 74.

Otkazni rok je obvezan u slijedećim slučajevima: 1. kada radnik pismeno
izjavi da želi raskinuti radni odnos,

2. kad nadležni organ utvrdi u roku od jedne godine od dana zasnivanja
radnog odnosa da je radnik zasnovao radniodnos suprotno odredbi zakona,općeg
akta,odnosno kolektivnog ugovora,

3. kad radniku prestaje radni odnos zbog trajnijeg i većeg smanjenja
opsega posla kod poslodavca,

4. kad radnik odbije prekvalifikaciju ili dokvalifikaciju za obavljanje
poslova drugbg radnog mjesta.

Članak 75.

Za vrijeme otkaznog roka organizacija, odnosno poslodavac je dužan omogućitk
radniku da radi traženja novog zaposlenja odsustvuje s rada najmanje četiri
sata tjedno.

Za vrijeme odsustvovanja s rada iz stavka 1. ovoga članka radnik ima
pravo na naknadu plaće.

Ako radnik po odluci organizacije, odnosno poslodavca prestane s radom
prije isteka otkaznog roka organizacija odnosno poslodavac mu je dužan
isplatiti naknadu plaće za razdoblje do isteka otkaznog roka.

Ako je radnik u toku otkaznog roka pozvan na vojnu vježbu ili na dosluženje
vojnog roka otkazni rok se zaustavlja uz radnikov pristanak danom primitka
poziva i nastavlja se po povratku radnika s vježbe, odnosno dosluženja
vojnog roka. U tom slučaju radniku ne može prestati radni odnos prije isteka
14 dana od dana povratka radnika s vježbe odnosno dosluženja vojnog roka.

Članak 76.

Nadležni organ organizacije, odnosno poslodavac može odlučiti da radnik
koji je navršio 40 godina staža osiguranja ili 65 godina života ostane
u radnom odnosu pod slijedećim uvjetima:

- ako se objavom potrebe za radnikom, odnosno natječajem ne može osigurati
radnik koji ispunjava tražene uvjete;

- ako je radnik započeo određeni projekt ili obavlja posebne poslove
koje je potrebno dovršiti, a angažiranjem novog izvršioca bi se nepotrebno
produžilo izvršavanje poslova odnosno projekta, ali ne duže od jedne godine:

- ako je radnik navršio 65 godina života, a nema 15 godina mirovinskog
staža može ostati u radnom odnosu dok ne navrši 15 godina mirovinskog staža.

U slučaju iz stavka 1. alineja 1. ovoga članka organizacija odnosno,
poslodavac dužni su prijaviti potrebu za radnikom, odosno objaviti natječaj
svakih šest mjeseci.

Radniku iz stavka 1. alineje 1. ovoga članka prestaje radni odnos, ako
se po objavi potrebe za radnikom, odnosno na raspisan natječaj javi kandidat
koji ispunjava uvjete za rad na tom radnom mjestu, neovisno o tome da li
je prijavljeni kandidat izabran, kao i ako organizacija odnosno poslodavac
ne prijavi potrebu za radnikom odnosno ne raspiše natječaj prema stavu
2. ovoga članka.

Članak 77.

Radnik kojem nije moguće trajno osigurati posao u organizaciji radni
odnos ne može prestati prije isteka roka utvrđenog kolektivnim ugovorom,
općim aktom ili ugovorom o zapošljavanju; ali ne prije isteka roka od 4
mjeseca od dana usvajanja programa iz članka 25. ovoga zakona.

Radniku hojem nije moguće trajno osigurati posao kod poslodavca (članak
1. stavak 2.) radni odnos ne može prestati prije isteka roka utvrđenog
kolektivnim ugovorom ili ugovorom o zapošljavanju, ali ne prije isteka
roka od 4 mjeseca od dana usvajanja programa iz članka 25. ovoga zakona

Članak 78.

Zbog trajnog prestanka potrebe za radom radnika radni odnos ne može
prestati:

- radniku za vrijeme služenja vojnog roka ili sudjelovanja u mobiliziranim
jedinicama obrane Republike Hrvatske;

- radniku koji je zbog bolesti privremeno nesposoban za rad;

- trudnici, odnosno ocu ili majci za vrijeme korištenja porodiljskog
dopusta;

- samohranom roditelju odnosno usvojitelju s djetetom do 7 godina života;

- roditelju, odnosno usvojitelju koji uzdržava troje ili više maloljetne
djece;

- radniku kojem do stjecanja na mirovinu nedostaje 5 godina radnog staža
ili godina života;

- roditelju s teže hendikepiranim djetetom koji zbog toga radi sa skraćenim
radnim vremenom;

- sindikalnom povjereniku i predstavniku radnika u organima upravljanja
za vrijeme obavljanja dužnosti i godinu dana po prestanku iste.

Članak 79.

Radniku invalidu koji ne ispunjava uvjete za invalidsku ili starosnu
mirovinu može prestati radni odnos zbog prestanka potrebe za njegovim radom
samo uz njegovu suglasnost ili ako mu se osigura zasnivanje radnog odnosa
na neodređeno vrijeme u drugoj organizaciji ili kod drugog poslodavca.

Organizacije i poslodavci dužni su invalidima rada, posebice invalidima
obrambenog rata Republike Hrvatsker, osigurati posebnu zaštitu u ostvarivanju
prave na zaposlenje.

Obveza je organizacije i poslodavca da u sistematizaciji i organizaciji
rada na svakih 50 zaposlenih radnika osiguraju mogućnost zaposlenja ili
raspoređivanja jednog radnika - invalida rada.

Članak 80.

Radniku kome nedostaje do pet godina mirovinskog staža za ostvarivanje
prava na starosnu mirovinu može prestati radni odnos zbog trajnog prestanka
potrebe za njegovim radom ako mu se dokupi mirovinski staž.

Uvjete, način i visinu doprinosa za dokup staža osigu ranja utvrđuje
nadležni organ i republičkog fonda mirovinskog i invalidskog -osiguranja
; radnika Hrvatske.

Odredba stavka 1.ovoga članka ne primjenjuje se na stjecanje prava na
prijevremenu starosnu mirovinu.

Članak 81.

Radniku prestaje radni odnos danom konačnosti odluke :

- ako odbije jedno od prava iz članha 21., 25., 79., i 80;

- ako odbije potpisati ugovor o zapošljavanju sačinjen u skladu sa zakonom,
kolektivnim ugovorom, odnosno općim aktom.

VI. ZAŠTITA PRAVA RADNIKA

Članak 82.

Sve odluke o ostvarivanju prava, obveze i odgovornosti radnika obvezno
se u pismenom obliku dostavljaju radniku s poukom o pravnom lijeku.

Članak 83.

Podnošenje zahtjeva za zaštitu prava radnika ne zadržava izvršenje odluke
o privremenom rasporedu radnika na drugo radno mjesto ili u drugu radnu
organizaciju odnosno drugom poslodavcu, radu dužem od punog radnog vremena,
o privremenom udaljenju,o prestanku radnog odnosa ako radnik ne udovolji
na probnom radu, ako je izostao s posla pet radnih dana uzastopce i odluke
kojom se utvrđuje plaća.

Članak 84.

Ako povodom zahtjeva za zaštitu prava nadležnom sudu odluka o izboru
bude poništena radni odnos radnika koji je po konačnoj odluci stupio na
rad prestaje danom dostavljanja pravomoćne odluke organizaciji, odnosno
poslodavcu.

Ako je odluka o izboru i zasnivanju radnog odnosa poništena jer izabrani
radnik ne ispunjava uvjete za zasnivanje radnog odnosa nadležni organ,
odnosno poslodavac dužan je ponoviti postupak odlučivanja o izboru između
ostalih kandidata koji ispunjavaju uvjete.

Članak 85.

Radnik i organizacija odnosno poslodavac mogu sporazumno povjeriti odlučivanje
u sporu o pravu, obvezi ili odgovornosti iz radnog odnosa arbitru ili arbitražnom
vijeću.

Odluka arbitra ili arbitražnog vijeća je konačna i ima snagu izvršne
isprave.

Sporazumom o iznošenja spora arbitru ili arbitražnom vijeću iz stavka
1. ovoga članka utvrđuje se arbitar, odnosno sastav arbitražnog vijeća,
postupak i ostala pitanja mjerodavna za donošenje odluke.

Kolektivnim ugovorom može se osnovati stalna arbitraža koja će na osnovi
sporazuma stranaka u sporu odlučivati o ostvarivanju pojedinačnih prava
i odgovornosti iz radnog odnosa

Članak 86.

Poslovodni organ u društvenom poduzeću i organizaciji društvenih djelatnosti
dužan je jednom godišnje podnijeti nadležnom organu upravljanja izvještaj
o stanju na području ostvarivanja i zštite prava radnika

Sindikat ima pravo, ukoliko ocijeni da je poslovodni organ prekoračio
ili zloupotrebio ovlaštenja čime je počinio težu povredu radne dužnosti,
da pred nadležnim organom upravljanja inicira pokretanje disciplinskog
postupka .

VII. SINDIKATI, POSLODAVCI I KOLEKTIVNI UGOVORI

Članak 87.

Radnici se slobodno učlanjuju u sindikate radi ostvarivanja, promicanja
i zaštite svojih prava i interesa.

Radnik ne smije biti doveden u nepovoljniji položaj radi pripadanja
ili nepripadanja sindikatu ili radi sudjelovanja u aktivnostima sindikata.

Članak 88.

Organizacije i poslodavci se slobodno organiziraju radi ostvarivanja
i zaštite svojih prava te promicanja kolektivnog pregovaranja, odnosno
zaključivanja kolektivnih ugovora.

Članak 89.

Organizacija, odnosno poslodavac dužna je sindikalnom povjereniku staviti
na raspolaganje informacije koje mogu biti potrebne za vršenje njihovih
fuhkcija te omogućiti uvid u isprave u vezi s ostvarivanjem i zaštitom
prava iz radnog odnosa.

Organizacija, odnosno poslodavac dužna je omogućiti sindikalnom povjereniku
pristup svim radnim mjestima u organizaciji, odnosno kod poslodavca kada
je taj pristup potreban da bi mogao obavljati svoje sindikalne funkcije.

Sindikalni povjerenik ima pravo prisustvovati raspravama u disciplinskom
postupku·i sjednicama organa upravljanja na kojima se odlučuje o ostvarivanju
i zaštiti prava iz radnog odnosa.

Članak 90.

Sindikalnom povjereniku organizacije odnosno poslodavac mora osigurati
uvjete za nesmetano obavljanje aktivnosti koje se odnose na prava i interese
radnika. Sindikalni povjerenik dužan je svoju aktivnost obavljati tako
da ne utječe na umanjivanje ukupnog poslovanja organizacije, odnosno poslodavca

Sindikalnom povjereniku treba omogućiti da aktivnosti iz stavka 1. ovoga
članka obavlja u radnom vremenu u opsegu koji zavisi od veličine i načina
organiziranja organizacije i od broja radnika, a naknadu plaće, kako je
to utvrđeno kolektivnim ugovorom.

Sindikalnog povjerenika za vrijeme obavljanja njegove funkcije, kao
i po njezinom prestanku, u roku utvrđenom kolektivnim ugovorom zbog sindikalne
aktivnosti, a bez suglasnosti sindikata nije moguće:

- rasporediti na drugo radno mjesto, u drugu organizaciju ili k drugom
poslodavcu,

- uvrstiti medu višak radnika,

- ili na drugi način postavljati u manje povoljan ili podređen položaj.

Sindikalnom povjereniku zbog sindikalne aktivnosti ne smije se snižavati
plaća, niti protiv njega povesti disciplinski postupak ili postupak za
naknadu štete.

Članak 91.

Organizacija, odnosno poslodavac dužna je omogućiti odsustvovanje s
rada sindikalnom povjereniku koje mu je potrebno radi pohađanja sindikalnih
sastanaka, tečajeva, osposobljavanja seminara, kongresa i konferencija.

VIII. KOLEKTIVNI UGOVORI

Članak 92.

Kolektivnini ugovorom organizacije, odnosno poslodavci ili njihova udruženja
sa jedne strane te sindikati ili predstavnici radnika, s druge strane sporazumno
utvrđuju medusobna prava i obveze na temelju rada i radnih odnosa.

Strane u kolektivnim pregovorima dužne su postupati savjesno i sporna
pitanja rješavati prvenstveno mirnim putem.

Članak 93 .

Kolektivni ugovor primjenjuje se neposredno i obvezuje sindikat i organizaciju,
odnosno poslodavca odnosno njihova udruženja koji su ga zaključili te organizaciju
odnosno poslodavce i radnike u čije su ime zaključeni.

Kolektivnim ugovorom ne mogu se utvrditi manja prava i nepovoljniji
uvjeti rada od prava i uvjeta rada utvrđenih zakonom, a za slučaj postojanja
takvih odredbi, primjenjivat će se odredbe zakona.

Odluke i akti kojima se odlučuje o pravu, obvezi i odgovornosti radnika
ne smiju biti u suprotnosti s kolektivnim ugovorom, osim ako su povoljniji
za radnike.

Ako organizacija, odnosno poslodavac obavlja više djelatnosti u nedostatku,
preciznijih odredaba kolektivnog ugovora, na njih se primjenjuju odredbe
kolektivnog ugovora one djelatnosti u kojoj je radno angažirana većina
zaposlenih radnika.

Članak 94.

Kolektivni ugovori zaključuju se na razini Republike, grane, djelatnosti,
odnosno organizacije, odnosno poslodavca.

Na razini Republike Hrvatska gospodarska komora i sindikalni savezi
odnosno sindikalne centrale zaključuju Opći kolektivni ugovor.

Na razini Republike Vlada Republihe Hrvatske i sindikati zaključuju
Opći kolektivni ugovor za javne djelatnosti i javna poduzeća.

Na razini strukovnih grupa, gospodarskih grana i djelatnosti Hrvatska
gospodarsha komora i Savez Hrvatskih obrtnika koji predstavljaju fizičke
osobe članove Komore i sindikati zaključuju posebne kolektivne ugovore.

Za pojedine javne djelatnosti (školstvo, znanost, kultura, zdravstvo,
uprava, pravosuđe i dr.) kolektivne ugovore zaključuju nadležna ministarstva
i sindikati.

Na razini upravni odbor odnosno drugi odgovarajući organ upravljanja
utvrđen zakonom odnosno statutom organizacije, odnosno poslodavca i sindikata.

Za javna poduzeća u vlasništvu županija, Grada Zagreba ili općine kolektivni
ugovor mogu zaključiti odgovarajući izvršni organi vlasti i sindikati.

Za javna poduzeća koja pripadaju istovjetnoj ili sličnoj djelatnosti
može se zaključiti kolektivni ugovor izmedu nadležnog ministarstva i sindikata.

Na razini javnog poduzeća može se zaključiti i kolektivni ugovor između
upravnog odbora i sindikata.

Članak 95.

U slučaju organiziranja dva ili više sindikata pravo zastupanja radnika
u kolektivnim pregovorima određuje se zajedničkim dogovorom i suglasnošću
svih zainteresiranih sindikata.

Ako zastupanje radnika nije određeno u smislu stavka 1. ovoga članka
pravo zastupanja u kolektivnim pregovorima osigurava se izjašnjavanjem
radnika onog sindikata koji je odbio dogovor i suglasnost s ostalim zainteresiranim
sindikatima.

Članak 96.

Kolektivni ugovori registriraju se u Ministarstvu rada, socijalne skrbi
i obitelji.

Ako Ministarstvo rada, socijalne skrbi i obitelji ocijeni da pojedine
odredbe ugovora nisu u skladu sa zsaonom, Općim kolektivnim ugovorom, odnosno
odgovarajućom međunarodnom konvencijom upozorit će na to potpisnike ugovora
i odrediti rok za usklađivanje.

Rok iz stavka 2. ovoga članka ne može biti duži od 15 dana.

Ako potpisnici kolektivnog ugovora u propisanom roku ne dostave obavijest
o uklanjanju nedostataka ili odbijaju iste ukloniti, registrirat će se
ugovor, a ministar rada, socijalne skrbi i obitelji može pred nadležnim
organom pokrenuti postupak za uklanjanje nedostataka.

Ako organ nadležan za registriranje kolektivnih ugovora isti ne registrira
u roku od 30 dana od dana podnošenja zahtjeva smatrat će se da je ugovor
registriran slijedećeg dana po isteku tog roka.

Članak 97.

Ministar rada, socijalne skrbi i obitelji u dogovoru sa potpisnicima
Općeg kolektivnog ugovora može na zahtjev drugih zainteresiranih sindikata
i poslodavaca posebnim aktom odobriti primjenu Općeg kolektivnog ugovora
i na podnositelja zahtjeva.

Ministar rada, socijalne skrbi i obitelji može, na zahtjev iz stavka
1. ovoga članka posebnim aktom odrediti primjenu Općeg kolektivnog ugovora
na sve zaposlene u Republici Hrvatskoj, ako:

- potpisnici kolektivnog ugovora predstavljaju preko 50% zaposlenih
u Republici Hrvatskoj,

- ako primjena Općeg kolektivnog ugovora nije protivna Ustavu, zakonu,
kao i općim interesima Republike Hrvatske.

Članak 98.

Registrirani kolektivni ugovori objavljuju se na odgovarajući način.

Ministarstvo rada, socijalne skrbi i obitelji donijet će Uputu o načinu
upisa, vođenja registra kolektivnih ugovora i o načinu objave registriranih
kolektivnih agovora.

IX. NADZOR NAD OSTVARIVANJEM PRAVA RADNIKA

Članak 99.

Nadzor nad primjenom ovog i drugih zakona i propisa o radnim odnosima.
općih aketa i kolektivnih ugovora kojima se uređuju prava,obveze i odgovornosti
i radnog odnosa obavlja inspekcija rada.

Radnik ima pravo da se radi ostvarivanja i zaštite svojih prava obrati
nadležnom organu inspekcije rada u roku od 30 dana od dostave odluke kojom
je povrijeđeno njegovo pravo, odnosno od dana kada je saznao za povredu
prava uprotivnom, organ inspekcije odbacit će prijedlog radnika kao nepravovremen.

Članak 100.

Na zahtjev radnika koji smatra da je povrijeđeno njegovo pravo iz radnog
odnosa, nadležni organ inspekcije rada posredovat će kod organizacije,
odnosno poslodavca.

Ako organ inspekcije rada ocijeni da je povrijeđeno pravo radnika donijet
će rješenje kojim se privremeno odgađa izvršenje odluke organizacije odnosno
poslodavca.

Ako je već izvršenom odlukom organizacije, odnosno poslodavca povrijeđeno
pravo radnika organ inspekcije rada će donijeti rješenje, kojim neređuje
izvršenje određene obveze u pogledu ostvarivanja povrijeđenog ili uskraćenog
prava radnika.

Pri donošenju rješenja iz stavka 2. ovoga članka organ inspekcije rada
po službenoj dužnosti pazi na prekluziju prava radnika.

U rješenju iz stavka 2. i 3. ovoga članka organ inspekcije rada upozorit
će radnika da je rješenje privremenog karaktere i da prestaje važiti, ako
radnih u zakonskom roku ne pokrene spor pred nadležnim organom odnosno
sudom:

Žalba protiv rješenja nadležnog organa inspekcije rada ne zadržava izvršenje
rješenja.

Protiv konačnog rješenja organa inspekcije rada ne može se pokrenuti
upravni spor.

Rješenje iz stavka 2. i 3. ovoga članka prestaje važiti donošenjem pravomoćne
odluke po zahtjevu radnika, odnosno protekom roka za podnošenje tužbe sudu.

X. POSEBNE ODREDBE

Radna knjižica

Članak 101.

Radna knjižica je javna isprava.

U radnu knjižicu se upisuju slijedeći podaci:

- o organu hoji je izdao radnu hnjižicu mjesto i datum izdavanja, te
serijski i registarski broj radne knjižice

- osobni podaci radnika

- o radnikovoj stručnoj spremi i vrsti zanimanja te dodatnim zanimanjima
i sposobnostima

- o kretanju radnika u radnom odnosu

- o privremenoj nezaposlenosti radnika

- o radu radnika u inozemstvu

- o posebnim oblicima radnog odnosa

- o dokupu staža osiguranja

- o isplaćenoj otpremnini

- drugi podaci određeni propisima

Članak 102.

Prilikom zasnivanja radnog odnosa radnik prodaje organizaciji, odnosno
poslodavcu radnu knjižicu.

O preuzimanju radne knjižice iz prethodnog stavka ovoga članka organizacija
odnosno poslodavac izdaju radniku potvrdu.

Prilikom prestanka radnog odnosa organizacija, odnosno poslodavac dužni
su radniku vratiti radnu knjižicu.

Organizacija odnosno poslodavac dužni su predati radniku radnu knjižicu
i prije prestanka radnog odnosa na njegov pismeni zahtjev.

Ako je radniku prestao radni odnos, a organizacija odnosno poslodavac
nisu u mogučnosti da mu vrate radnu knjižicu dužni su dostaviti radnu knjižicu
organu opčinske uprave nadležnom za rad prema mjestu prebivališta radnika,
a ako je ono nepoznato organu općinske uprave nadležnom za rad prema mjestu
izdavanja radne knjižice.

Ćlanak 103.

Radniku se izdaje nova radna knjižica, ako u prethodno izdanoj radnoj
knjižici nema mjesta za unošenje novih podataka ako je ona izgubljena ili
tako oštećena da upisani podaci nisu jasno vidljivi.

Troškove izdavanja nove radne knjižice snosi radnih, a ako je radna
knjižica izgubljena, oštećena ili pogrešno ispunjena krivnjom organizacije,
odnosno poslodavca troškove izdavanja nove radne knjižice snosi organizacija,
odnosno poslodavac.

Članak 104.

Radnu knjižicu izdaje organ općinske uprave nadležan za rad prerxia
sjedištu organizacije, odnosno poslodavea s hojim radnik zasniva radni
odnoš ili organ općinske uprave nadležan za rad prema mjestu prebivališta
radniha.

Radna knjižica izdaje se na pismeni zahtjev osobe koja je navršila četrnsest
godina života.

Organ republičke uprave nadležan za rad propisat će postupak davanja
radnih knjižica, način upisivanja podataka u radnu knjižicu, evidenciju
izdanih radnih knjižica, postupak zamjene i izdavanje nove radne knjižice,
sadržaj, format i način izrade radne knjižice te način prodaje i određivanje
cijene radne knjižice i odrediti organizaciju ovlaštenu za štampanje radnih
knjižica.

Radni odnos pomoraca

Članak 105.

Ugovor o zaposlenju pomorca odnosno odluka o izboru radnika-pomorca
za obavljenje poslova u svojstvu člana posade broda u pomorskom saobraćaju
i pomorskom ribarstvu i njegova pismena izjava o prihvaćanju prava i obveza
u radnom odnosu, podnosi se na registraciju općinskorri organu uprave nadležnom
za rad i radne odnose prema sjedištu organizacije, odnosno poslodavca u
roku od osam dana nakon stupanja radnika na rad.

Republički organ uprave nadležan za rad propisivat će sadržaj i način
registracije iz stavka 1. ovoga članka.

Rad na izdvojenim mjestima rada

Članak 106.

Organizacija odnosno poslodavac može s radnikom zasnovati radni odnos
za obavljanje poslova u njegovim prostorijama ili na drugom mjestu koje
se nalazi van prostorija organizacija odnosno poslodavac u skladu s općim
aktom odnosno kolektivnim ugovorom.

Općim aktom utvrđuje se naročito organizacija i uvjeti rada na tim radnim
mjestima: raspored radnog vremena, najmanja količina rada radnika, način
vrednovanja rada, slučajevi u kojima radnici koji rade na izdvojenim mjestima
rada mogu upotrebljavati vlastita sredstva kao i način plaćanja naknade
za korištenje tih sredstava.

Rad izvan prostorija organizacije, odnosno poslodavca ne može se organizirati
ukoliko se radi o poslovima koji su opasni po život ili štetni po zdravlje
radnika i drugih osoba iz njegove okoline.

Radni odnos s temelja udruživnja rada poljoprivrednika

Članak 107.

Radni odnos poljoprivrednika koji je svoj rad, zemljište i sredstva
rada udružio u zadruzi ili drugim oblicima udruživanja ili se neposredno
ili preko zadruge povezuje u proizvodnju ili prometu s organizacijom, odnosno
poslodavcem i s njim trajnije surađuje, zasniva se u skladu sa općim aktom
odnosno kolektivnim ugovorom kojim se određuje naročito:

1. uvjeti za zasnivanje radnog odnosa ovisno o planovima proizvodnje
i poslovanja u koje je uključena i proizvodnja na temelju udruživanja zemljišta
i drugih sredstava rada poljoprivrednika i udruživanja njegova osobnog
rada,

2. uvjeti u pogledu stupnja udruženosti rada i sredstava poljoprivrednika
(vrijeme udruživanja rada, vrijeme udruživanja zemljišta, sredstava rada,
odnosno drugih sredstava, količina, odnosno drugih sredstava koja se udružuju,
imovinsko-pravni odnosi i dr.),

3. uvjeti u pogledu doprinosa ostvarivanju i povećavanju dohotka s tim
da u radnom odnosu poljoprivrednik ostvaruje dohodak najmanje u visini
kojom osigurava zajamčeni dohodak određen zakonom,

4. posebni način ostvarivanja pojedinih prava, obveze i odgovornosti,
bez obveza primjene odredaba ovoga zakona o rasporedu radnog vremena o
odmorima i dopustima, o uvjetima i postupku prekidanja radnog odnosa o
pravima u vezi s prestankom radnog odnosa i, dr.

Radni odnos u smislu odredaba ovoga članka može se zasnivati bez objavljivanja
oglasa odnosno natječaja.

Članak 108.

Pod uvjetinia iz općeg akta odnosno kolektivnog ugovora može se radni
odnos s temelja udruživanja rada i sredstava rada poljoprivrednika, zasnovati
s jednim ili više članova istog poljoprivrednog domaćinstva.

Radni odnošss temelja udruživanja rada i sredstava rada poljoprivrednika
može se zasnivati na određeno vrijeme bez obzira na odredbe zakona kojima
je zasnivanje takvog radnog odnosa ograničeno za određene slučajeve.

Članak 109.

Radni odnos ne smije se zasnovati s poljoprivrednikom za obavljanje
poslova hoji su opasni po život ili zdravlje radnika i njegove obitelji
ili okoline, osim ako se opasnost pri radu može otkloniti upotrebom zaštitnih
sredstava. U tom slučaju radniku se mora staviti na raspolaganje zaštitna
sredstva u skladu s propisima o zaštiti na radu.

Rad po ugovoru

Članak 110.

Organizacija odnosno poslodavac mogu za obavljanje privremenih i povremenih
poslova, koji ne traju dulje od četrdeset dana u jednoj kalendarskoj godini
zaključiti ugovor.

Ugovor za obavljanje povremenih ili privremenih poslova ne može se zaključiti
s osobom koja ima manje od 15 godina života.

Ugovor za obavljanje povremenih ili privremenih poslova zaključuje se
u pismenom obliku, obvezno sadrži naznaku privremenih i povremenih poslova,
način i rok izvršenja privremenih i povremenih poslova, te visinu novčane
naknade za obavljanje privremenih i povremenih poslova.

Članak 111.

Osoba koja je zaključila ugovor o obavljanju privremenih i povremenih
poslova dužna je ugovorene poslove obaviti osobno ili sa članovima svoje
obitelji prema uputama i nalozima nadležnog organa organizacije odnosno
poslodavca.

Organizacija, odnosno poslodavac dužni su osigurati potrebnu zaštitu
na radu pri obavljanju privremenih i povremenih poslova.

Osoba iz stavka 1. ovoga članka ima pravo na osiguranje za slučaj nesreće
na poslu i profesionalnog oboljenja po propisima o mirovinskom i invalidskom,
odnosno zdravstvenom osiguranju.

Obveznik uplate doprinosa iz stavka 3. ovoga članka je organizacija,
odnosno poslodavac.

Prava radnika izabranih na funkcije ili upućenih na određene poslove

Članak 112.

Radnik izabran odnosno imenovan na javnu ili drugu društvenu funkciju,
čije obavljanje zahtijeva da privremeno prestane raditi u organizaciji,
odnosno kod poslodavca sva prava, obveze i odgovornosti iz radnih odnosa
ostvaruje u organu odnosno organizaciji u kojoj obavlja funkciju.

Po prestanku obavljanja funkcije iz stavka 1. ovoga članka radnik ima
pravo da se vrati u istu organizaciju, odnosno kod poslodavca u roku 30
dana na radno mjesto koje odgovara njegovoj stručnoj spremi određene vrste
zanimanja.

Do povratka u organizaciju, odnosno k poslodavcu kod kojeg je ranije
radio, radnik sva prava, obveze i odgovornosti iz radnog odnosa ostvaruje
u organu, odnosno organizaciji u kojoj je obavljao funkciju.

Članak 113.

Radnik kojemu po prestanku javne ili druge društvene funkcije nedostaje
do 6 mjeseci staža osiguranja za stjecanje prava na starosnu mirovinu može
nastaviti ostvarivati prava iz radnog odnosa u organu, odnosno organizaciji
u kojoj je obavljao funkciju dok ne ispuni jedan od uvjeta za starosnu
mirovinu prema propisima o mirovinskom i invalidskom osiguranju.

Članak 114.

Radnik koji se po prestanku javne ili druge društvene funkcije ne može
vratiti u organizaciju, odnosno kod poslodavca jer oni više ne postoje
f nemaju pravnog slijednika može nastaviti ostvarivati prava iz radnog
odnosa u organu u jsojemu je obavljao funkciju najviše do 6 mjeseci od
dana prestanka funkcije.

Članak 115.

Pravo da·se vrati na rad na radno mjesto koje odgovara njegovu stupnju
stručne spreme određene vrste zanimanja ima radnik kojeg je nadležni organ
uputio na rad u inozemstvo u slijedećim slučajevima:

- u vlastito ili mješovito poduzeće

- u diplomatsko ili konzularno predstavništvo ili međunarodnu organizaciju

- radi obavljanja poslova za potrebe radniha zaposlenih u inozemstvu
i njihovih obitelji

- u predstavništva Hrvatske gospodarske komore. Pravo da se vrati na
rad ima i bračni drug radnika upućenog u inozemstvo u slučajevima iz stavka
1. ovoga članka ako je potrebno da privremeno prestane raditi zbog boravka
u inozemstvu s bračnim drugom.

Radnik koji prestane s radom zbog odlaska u hrvatsku vojsku ili policiju
radi obrane Republike Hrvatske ima pravo vratiti se u istu organizaciju,
odnosno kod poslodavca na radno mjesto koje odgovara njegovoj stručnoj
spremi i određenoj vrsti zanimanja.

XI. KAZNENE ODREDBE

Članak 116.

Novčanom kaznom od 5.000 do 50.000 hrvatskih dinara kaznit će se za
prekršaj organizacija i đruštveno pravna osoba ili poslodavac:

1. ako nije zasnovao radni odnos sa radnikom u smislu članka 2. ovoga
zakona,

2. ako zasnuje radni odnos na određeno vrijeme suprotno članku 9. stavak
2.

3. ako zasnuje radni odnns na određeno vrijeme u trajanju dužem od zakonom
utvrđenog (članak 9. do 14.),

4. ako pripravnički staž utvrdi u trajanju dužem od godinu dana odnosno
vremena utvrđenog zakonom (članak 16. stavak 4.),

5. ako primi na osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa osobe za
koje nije utvrđena obveza polaganja stručnog ispita ili osobe koje imaju
stručnu spremu nižu od VI stupnja (članak 17.),

6. ako postupi suprotno odredbama članka 24. 25. 78. i 79,

7. ako radnik radi duže od punog radnog vremena suprotno propisanim
uvjetima i slučajevima (članak 27. i 28)

8. ako rad duži od punog radnog vremena ne uzme u obzir prilikom određivanja
radnikovih prava (članak 29.),

9. ako radniku koji radi u preraspodjeli radnog vremena ili na sezonskim
poslovima ne preračuna to vrijeme na puno radno vrijeme (članak 31. stavak
2 i članak 32. stavak 1:),

10. ako započne raditi skračeno radno vrijeme ili odredi radniku da
radi skraćeno radno vrijeme bez suglasnosti nadležnog republičkog organa
(članak 33. i 34.),

11. ako radniku kojem je skraćeno radno vrijeme zbog obavljanja osobito
teških, napornih i za zdravlje štetnih poslova odredi da radi duže od punog
radnog vremena ili ga primi u dopunski rad (članak 34. stavak 5.), .

12. ako primi u dopunski rad radnika suprotno utvrđenim uvjetima (članak
37.),

13. ako ne osigura periodičnu izmjenu smjena tako da radnik može raditi
uzastopno noću, najviše jedan tjedan (članak 38.),

14. ako ne osigura radniku korištenje godišnjeg odmora u skladu s odredbama
ovoga zakona (članak 42.),

15. ako radniku ne isplati naknadu plaće u slučajevima kada mu ta naknada
pripada po odredbama ovoga zakona,

16. ako radnici za vrijeme trudnoće ili dok doji dijete ne osigura raspored
na odgovarajuće poslove (članak 54.).

17. ako se roditelju teže hendikepiranog djeteta koji radi skraćeno
radno vrijeme odredi da radi noću, prekovremeno, duže ·od toga vremena
ili ga rasporedi u drugo mjesto rada (članak 50. stavak 4. i 5.),

18. ako roditelju teže hendikepiranog djeteta po prestanku rada sa skraćenim
radnim vremenom ne osigura raspored na odgovarajuće poslove s punim radnim
vremenom (članak organa i ne osigura roditelju teže hendikepiranog djeteta
rad sa skraćenim radnim vremenom (članak 50. stavak 1. i 3.),

20. ako radniku koji zbog invalidnosti radi kraće radno vrijeme odredi
da radi duže od tog vremena (članak 60.).

21. ako radniku ne isplati propisanu minimalnu plaću (članak 82.),

22. ako ne postupi po rješenju nadležnog organa inspekcije rada (članak
100. stavak 2. i 3.),

23. ako radniku prilikom prestanka radnog odnosa ili na njegov zahtjev
ne preda radnu knjižicu (članak 102. stavak 3. i 4.).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se odgovorna osoba u
organizaciji i drugoj društvenoj pravnoj i građansko pravnoj osobi s novačnom
kaznom od 2.500 do 7.500 hrvatskih dinara.

Članak 117.

Novčanom kaznom od 4.000 do 40.000 hrvatskih dinara kaznit će se za
prekraj organizacija i društveno pravna osoba ili poslodavac:

1. ako natječaj za izbor radnika s posebnim ovlaštenjima i odgovornostima
u društvenom poduzeću i organizaciji društvenih djelatnosti ne ponovi u
roku određenom zakonom ili općim aktom (članak 8.),

2. ako radno iskustvo odredi u trajanju dužem od jedne godine,
a za osobito složena i odgovorna radna mjesta u trajanju dužem od pet godina
(Članak 7.),

3. ako radniku uskrati dopust uz naknadu plaće odnosno bez naknade u
slučajevima utvrđenim općim aktom odnosno kolektivnim ugovorom (članak
43. i 44.),

4. ako radniku ne omogući da ostane na radu do isteka otkaznog roka
(članak 73. 74. i 76. stavak 4.),

5. ako ne omogući radniku za vrijeme otkaznog roka odsustvovanje s rada
zbog traženja novog zaposlenja (članak 75.),

6. ako zadrži radnika na radu nakon što je navršio 40 godina staža ili
45 godina života suprotno slučajevima utvrđenim člankom 76. ovoga zakona.

7. ako ne objavi potrebu za radnikom svakih šest mjeseci (članak 77.
stavak 2.),

8. ako radniku ne dostavi odluku kojom mu se utvrđuje ostvarivanje prava,
obveze i odgovornosti (članak 82.).

9. ako dovodi u nepovoljniji položaj radnika zbog pripadanja ili nepripadanja
sindikatu ili radi sudjelovanja u aktivnostima sindikata (članak 87. stavak
2.),

10. ako sindikalnom povjereniku ne omogući vršenje sindikalnih funkcija
(članak 89. i 91.),

11. ako ne zaključi ugovor o obavljanju privremenih ili povremenih poslova
ili ga zaključi suprotno zakonu i općem aktu (članak 110 i 111.).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
u organizaciji i drugoj društveno pravnoj i građansko pravnoj osobi novčnom
kaznom od 1.500 do 6.000 hrvatskih dinara

XII. PRIJELA ZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 118.

Organizacija je dužna opće akte uskladiti s odredbama Zakona o radnim
odnosima ("Narodne novine", br. 19/90.) u roku tri mjeseca od
dana stupanja na snagu toga zakona

Članak 119.

Na dan stupsnja na snagu Zakona o radnim odnosima ("Narodne novine";
br.ž 19/90.) prestaje važiti Zakon o radnim odnosima radnika u udruženom
radu ("Narodne novine", br.11/78., 42/82., 49/85., 27/87. i 27/88.)
i Zakon o radnim odnosima radnika zaposlenih kod radnih ljudi koji samostalno
obavljaju djelatnost osobnim radom sredstvima u vlasništvu građana te kod
građanskih pravnih i fizičkih osoba ("Narodne novine", br. 20/77.,
25/79. i 10/83.).

Članak 120.

Kolektivni ugovor o radnim odnosima radnika zaposlenih kod radnih ljudi
koji samostalno obavljaju djelatnost osobnim radom sredstvima u vlasništvu
građana, kod građanskih pravnih i fizičkih osoba, poljoprivrednika, odnosno
poljoprivrednih domaćinstava i u predstavništvima stranih tvrtki ("Narodne
novine". br. 21/85) primjenjuje se do zsključenja kolektivnih ugovora
prema Zakonu o osnovnim pravima iz radnog odnosa ("Službeni list SFRJ",
br. 60/89.) i odredbama Zakona o radnim odnosima ("Narodne novine".
br.19/90.).

Ukoliko se u smislu stavka 1. ovoga članka ne zaključe kolektivni ugovori,
do tada veći kolektivni ugovor mora se uskladiti s odredbema Zakona o radnim
odnosima ("Narodne novine", br. 19/90.)

Članak 121.

Do donošenja odgovarajućih propisa po odredbama Zakona o radnim odnosima
("Narodne novine", br.19/90.) primjenjivat će se:

1. Uputstvo o radnoj knjižici ("Narodne novine". br. 12/83.),

2. Uputstvo o načinu isplate i refundacije osobnog dohotka za vrijeme
pritvora ("Narodne novine", br. 47/78.).

3. Uputstvo o načinu registracije kolektivnih ugovora i načinu vođenja
rggistra ugovora o zapošljavanju ("Narodne novine", br. 11/85),

4. Pravilnik o utvrđivanju opće i posebne zdravstvene sposobnosti radnika
i sposobnosti radnika za obavljanje poslova s posebnim uvjetima rada ("Narodne
novine", 3/84.)

5. Pravilnik o metodologiji po kojoj će radnici utvrđivati osobito teške,
naporne i po zdravlje štetne poslove odnosno radne zadatke ("Narodne
novine", br. 32/86.),

6. Pravilnik o kriterijima za utvrđivanje neophodne pojačane majčine
njege djeteta do tri godine života ("Narodne novine"; 4/81.

7. Pravilnik o sadržaju i načinu registracije odluke o izboru radnika
- pomorca za člana posade broda i njegove pismene izjave o prihvaćanju
prava i obaveza u radnom odnosu ("Narodne novine", br. 35/79,),

Članak 122.

Suglasnosti izdane u smislu članka 41a. Zakona o radnim odnosima radnika
u udruženom radu ("Narodne novine", br. 32/82.) radi provedbe
eksperimentalnog radnog vremena važe do 31. prosinca 1980.

Članak 123.

Nadležna zajednica mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske,
dužna je opći akt iz članka 23. Zakona o radnim odnosima ("Narodne
novine", br.19/90.) donijeti u roku 30 dana od dana stupanja na snagu
toga zakona.

Članak 124.

Kriterije, postupak i način stjecanja prava na rad sa skraćenim radnim
vremenom zbog njege teže hendikepiranog djeteta republički organ uprave
nadležan za poslove socijalne zaštite dužan je propisati u roku od 30 dana
od dana stupanja na snagu Zakona o radnim odnosima ("Narodne novine".
br. 19/90.).

Članak 125.

Ministarstvo rada, socijalne skrbi i obitelji donijet će Uputu o postupku
registriranja kolektivnih ugovora po odredbama Zskona o izmjenama i dopunama
Zakona o radnim odnosima ("Narodne novine". br. 19/92.).

Članak 126.

Vlada Republike Hrvatske, na prijedlog Ministarstva rada, socijalne
skrbi i obitelji, a polazeći od raspoloživog društvenog proizvoda, životnih
i drugih troškova te drugih čimbenika koji određuju materijalnu mogućnost,
utvrđivat će i javno objavljivati svaka tri mjeseca iznos minimalne mjesećne
plaće do zaključenja kolektivnog ugovora a najkasnije do 31. prosinca 1992.
godine.

Članak 127.

Nakon stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnim
odnosima ("Narodne novine". br. 18/92.) prava i pravni odnosi
utemeljeni na propisima koji određuju pojam i kategoriju zajamćenog dohotka,
do izmjene tih propisa, ostvarivat će se po odredbama Zakona o izmjenama
i dopunama Zakona o radnim odnosima ("Narodne novine". br. 19/92.)
o minimalnoj plaći.

Članak 128.

Postupci za ostvarivanje prava i obveza zapoćetih prije stupanja na
snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnim odnosima ("Narodne
novine", br.19/82.) dovršit će se po tim propisima.

Članak 129.

Odredbe Zakona o osnovnim pravima iz radnog odnosa ( "Narodne novine",
br. 34/91.) primjenjivat će se ako nisu u suprotnosti s odredbama Zakona
o izmjenama i dopunama Zakona o radnim odnosima ("Narodne novine".
br. 19/92.).

Članak 130.

U članku 89. stavku 1. Zakona o osnovnim pravima iz radnog odnosa riječi
: "9.000.000 do 45.000.000 dinara" zamjenjuju se riječima: "5.000
do 50.000 hrvatskih dinara", a u stavku 2. i 3. riječi: "2.000.000
do 10.000.000 dinara." zamjenjuju se riječima: "1..500 do 6.000
hrvatskih dinara".

U članku 90. stavku 1. riječi: "5.000.000 do 25.000.000 dinara"
zamjenjuju se riječima: "4.000 do 40.000 hrvatskih dinara", a
u stavku 2. i 3. riječi: "1.000.000 do 5.000.000 dinara" zamjenjuju
se riječima: "1.500 do 6.000 hrvatskih dinara".

Zakon, NN 25/1992-590
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)