## Presuda Upravnog suda u Zagrebu broj: UsI-3391/13-9 od 9. listopada 2014.

### NN 125/2014 (27.10.2014.), Presuda Upravnog suda u Zagrebu broj: UsI-3391/13-9 od 9. listopada 2014.

UPRAVNI SUD U ZAGREBU

2394

PRESUDA

Upravni sud u Zagrebu, po sucu toga suda Željki Zrilić Ježek, kao sucu pojedincu, uz sudjelovanje Mirele Gašpert Bertić, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Stanka Milasa i Patricie Milas, oboje na adresi, Zagreb, Trg Vladka Mačeka 4, protiv tuženika Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, radi rješavanja spora između pretplatnika i operatora, nakon održane javne i usmene rasprave, 9. listopada 2014.,

presudio je

Odbija se tužbeni zahtjev za poništavanje odluke Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-08/12-01/1848, urbroj: 376-05/GK-13-09/DB) od 12. lipnja 2013.

Obrazloženje

Osporenom odlukom Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-08/12-01/1848, urbroj: 376-05/GK-13-09/DB) od 12. lipnja 2013. odbijen je prigovor tužitelja na račun za mjesec rujan 2012. izdan od Hrvatskog Telekoma d.d., Savska cesta 32, Zagreb, kao neosnovan.

Tužitelji u tužbi navode da je tuženik pobijanu odluku donio protivno članku 51. i 52. Zakona o općem upravnom postupku, jer tužiteljima, prije sjednice tuženikova Povjerenstva, održane 28. ožujka 2013., nije omogućio izjašnjavanje o svim okolnostima i činjenicama koje je iznio Hrvatski Telekom d.d. (u nastavku HT d.d.), u njegovom odgovoru od 18. siječnja 2013.

Nastavno navode da su s HT d.d. 15. lipnja 2012. sklopili ugovor temeljem Cjenika za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži (u nastavku Cjenik HT-a) i Općih uvjeta poslovanja HT d.d., koji su važili 15. lipnja 2012. Zato, Cjenik HT-a od 13. kolovoza 2012. nema, niti može imati, povratno djelovanje u ovom predmetu. Niti se, na temelju Cjenika HT-a, nastalih nakon 15. lipnja 2012 mogu i smiju utvrđivati prava i obveze tužitelja prema HT d.d. U odgovoru HT d.d. na zahtjev tužitelja, HT d.d. nije predlagao utvrđenje prava i obveze tužitelja prema HT d.d. primjenom točke 1.3.6.4. iz njegova cjenika. Niti u dostavljenom presliku iz Cjenika HT-a, koji se nalazi u predmetu tuženika, ima točka 1.3.6.4. A kako je tuženik, u pobijanoj odluci, samovoljno primijenio točku 1.3.6.4. iz Cjenika HT-a od nepoznatog nadnevka nastanka, pogrešno je utvrdio odlučne činjenice i pobijanu odluku utemeljio na Cjeniku kojega nije moguće identificirati, a niti provjeriti pravilnost njegove primjene, što je učinilo pobijanu odluku nezakonitom.

HT d.d. nije poricao korištenje tužitelja linijom broj 01/3703390 i dodanom linijom za broj 01/3758861 nakon 15. lipnja 2012. Niti je HT d.d. u svojim pismenima, upućenim tužiteljima ili tuženiku, navodio da tužitelji nisu korisnici dodatne linije za broj 01/3758861, odnosno da tužitelji, poslije 15. lipnja 2012. nisu zadržali uslugu u kombinaciji s dodatnom linijom. Zbog toga tuženikovo zaključivanje u pobijanoj odluci da tužitelji prelaskom s ISDN priključka na HALO uslugu nisu zadržali uslugu u kombinaciji s dodatnom linijom, te da su zbog toga dužni HT d.d. platiti naknadu temeljem Cjenika HT-a od 13. kolovoza 2013., predstavlja pogrešno utvrđenje odlučnih činjenica i bitnu povredu članka 41. stavak 1., 3. i 4. Zakona o elektroničkim komunikacijama i članka 9. stavka 2. Zakona o općem upravnom postupku na štetu tužitelja.

Prilikom donošenja odluke od 12. lipnja 2013. tuženik nije izvršio uvid u dokaze koje su tužitelji privinuli uz svoj zahtjev za rješavanje spora i podnesak od 14. svibnja 2013., iako su se ti dokazi nalazili u tuženikovu predmetu prije donošenja pobijane odluke. Imena i prezimena tužitelja jesu specifična obilježja njihova fizičkog, psihološkog, mentalnog, gospodarskog, kulturnog i socijalnog identiteta. Zasnivajući pretplatnički odnos s HT d.d., tužitelji nisu HT d.d. dali suglasnost da njihova prezimena prikuplja, snima, sprema, prilagođava, otkriva, koristi i objavljuje odvojeno od imena, kako je to HT d.d. učinio u ispravama koje se nalaze u tuženikovu predmetu klasa: UP/I-344-08/12-01/1848. Radi toga što tuženi ove činjenice nije uzeo u obzir prilikom donošenja pobijane odluke, pobijanom odlukom je pogrešno utvrdio odlučne činjenice i na pogrešno utvrđeno činjenično stanje pogrešno primijenio odrednice članka 6. Zakona o zaštiti osobnih podataka, te članka 12. stavka 1. točka 11. i članka 17. stavka 3. u svezi s člankom 51. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Slijedom navedenog, predlaže usvojiti tužbeni zahtjev i poništiti osporenu odluku, utvrditi nepostojanje obveza tužitelja da operatoru Hrvatski Telekom d.d. temeljem njegova računa broj: 5007098564-157-2 za 09/2012 od 30 rujna 2012. isplati »naknadu promjene teh. sa ISDN u HALO u iznosu od 80,00 kn, uvećano za porez na dodanu vrijednost, po stopi od 25%, što iznosi 20,00 kn, odnosno ukupno 100,00 kn, te naložiti operatoru Hrvatski Telekom d.d. da tužiteljima vrati iznos od 100,00 kn, tako što će taj iznos, sa zakonskim zateznim kamatama, propisanim sukladno članku 29. Zakona o obveznim odnosima, počevši od 19. lipnja 2013., pa do dana isplate, isplatiti tužiteljici Patricii Milas, iz Zagreba, Trg Vladka Mačeka 4, OIB: 22823414920, na njen račun broj IBAN HR 9323600003217169178, koji se vodi u Zagrebačkoj banci d.d. Zagreb, a sve to pod prijetnjom ovrhe.

Tuženik je dostavio odgovor na tužbu u kojem ističe da u konkretnom slučaju tužitelj iznosi prigovor na račun za mjesec rujan 2012. te u tužbi i dalje ostaje kod svog prigovora na naplatu naknade za prelazak na ISDN u HALO u iznosu od 80,00 kn (+PDV), za koju tvrdi da je trebala biti besplatna, te prigovor na način ispisa naziva pretplatnika. Uvidom u zahtjev za zasnivanje pretplatničkog odnosa (zahtjev za Halo usluge) od 15. lipnja 2012., dostavljenog od samih tužitelja, razvidno da su isti ugovorili zamjenu postojećeg ISDN telefonskog priključka za Halo uslugu te svojim potpisom potvrdili da su upoznati s uvjetima korištenja odabranog korisničkog paket/tarifne opcije i Općim uvjetima T-Coma za usluge priključenja, pristupa i javne govorne usluge u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži za krajnje korisnike, te ih u cijelosti prihvaćaju. Uz navedeni zahtjev tužitelji prilažu i presliku cjenika, koji je važio u vrijeme sklapanja pretplatničkog ugovora. Međutim, isti pritom apsolutno zanemaruju članka 8. stavak 1. Općih uvjeta T-Coma za usluge priključenja, pristupa i javne govorne usluge u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži za krajnje korisnike, kojim je propisano da su cijene usluga koje T-Com naplaćuje temeljem općih uvjeta određene važećim cjenikom. T-Com je ovlašten mijenjati cjenik, objaviti ga i učiniti dostupnim, što znači da se izmjenom cjenika stavlja van snage prethodni cjenik, te su u trenutku nastanka troška, isti obračunava sukladno novom cjeniku.

Obzirom da je sporni račun nastao u rujnu 2012. tuženik ističe kako je valjalo utvrditi koji cjenik se primjenjivao u tom trenutku. Uvidom u presliku cjenika, koji je bio na snazi od 13. kolovoza 2012. razvidno je u točki 9., kako naknada za ponovno priključenje na nacionalnu nepokretnu mrežu T-Comaa pretplatničke terminalne opreme u svrhu ponovno korištenja telefonske (HALO) linije (odnosno ponovnog korištenja korisničkog paketa), po priključku/kanalu uz otkazivanje i vraćanje T-Comu postojeće ISDN pretplatničke terminalne opreme (odnosno postojećeg ISDN korisničkog paketa), po priključku/kanalu, jednokratno, na istoj adresi s PDV-om iznosi 80,00 kn (+PDV). Dakle, navodi tužitelja o besplatnoj naknadi za prelazak sa ISDN u HALO su apsolutno paušalni i neutemeljeni, tim više što su isti pristali na uvjete, a time i cijene pružanja usluga T-Coma, te su prije potpisivanja pretplatničkog ugovora, osobito kao odvjetnici, trebali upotrijebiti dužnu pažnju i upoznati se s odredbama ugovora koji potpisuju, pa tako i mogućnostima izmjene cjenika. Pritom nisu dostavili dokaz kojim bi uopće potvrdili svoje navode da bi im traženi prijelaz bio besplatan.

Nadalje tuženik je pregledom uvjeta za pružanje usluge utvrdio kako tužitelji nisu korisnici dodatne linije, nego imaju uslugu Office Fax sa brojem 01/3758 861. Office Fax zasebna je usluga, faks broj i mogućnost definiranja do pet korisničkih e-mail adresa, a usluga dodatne linije je dostupna u dva tehnička oblika: Dodatna linija1 (analogna oprema), koja omogućava spajanje analognog telefona i Dodatna linija2 (IP oprema), koja omogućava spajanje IP telefona. Slijedom navedenog, i u slučaju ovog prigovora, koji iznose tužitelji, je razvidno kako se nisu upoznali s uvjetima korištenja usluge koju su tražili i koristili.

Navod tužitelja kako je tuženik pogrešno utvrdio činjenično stanje, te na pogrešno utvrđeno činjenično stanje pogrešno primijenio zakonske odredbe, kao rezultat što nije uzeo u obzir da je operator koristio prezimena tužitelja odvojeno od imena je apsolutno irelevantna za sporni iznos zaduženja. Tuženik je tijekom postupka prikupio svu potrebnu i postojeću dokumentaciju temeljem koje može odlučivati u postupku. Dodatno, detaljne odredbe o postupanju s podacima korisnika dio su Općih uvjeta T-Coma za usluge priključenja, pristupa i javne govorne usluge u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži, odnosno pretplatničkog ugovora. Ujedno, operator je dostavio preslike ispisa računa, iz kojih je razvidno da su ispravljeni i ispostavljeni sukladno potpisanom zahtjevu pretplatnika.

Podneskom od 18. rujna 2014. tužitelji izvješćuju sud o činjenicama, nastalim na strani tužitelja nakon podnošenja tužbe. Tužitelj: Stanko Milas, zbog odlaska u mirovinu s danom 1. siječnja 2014., rješenjem Hrvatske odvjetničke komore, br. 10331/2013 od 5. prosinca 2013. brisan je iz imenika odvjetnika Hrvatske odvjetničke komore 31. prosinca 2013., a Patricia Milas, imenovana preuzimateljicom ureda. Dok je rješenjem, Hrvatske odvjetničke komore, br. ZOU-35/95, 10779/13 od 20. prosinca 2013. Zajednički odvjetnički ured Stanko Milas i Patricia Milas, u Zagrebu, Trg Vladka Mačeka 4, s danom 31. prosinca 2013., brisan iz imenika Zajedničkih odvjetničkih ureda Hrvatske odvjetničke komore, a Patricia Milas samostalno nastavila obavljati odvjetničku djelatnost u Zagrebu, Trg Vladka Mačeka 4.

Nastavno, tužitelji se očituju i na odgovor na tužbu tuženika, te ističu kako tuženik neutemeljeno predlaže primjenu odredbi Zakona o elektroničkim komunikacijama, (objavljenih u Narodnim novinama, broj: 133/12. i 80/13., u nastavku teksta ZEK-a), jer zakonodavatelj, odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim komunikacijama (objavljenim u »Narodnim novinama«, broj: 132/12. i 80/13.), nije propisao njihovo povratno djelovanje.

Navodi tuženika, na stranici 2. odgovora na tužbu, nisu pisani jednostavnim jezikom, razumljivim prosječnom korisniku usluga, za razumijevanje kojeg nije potrebno posebno obrazovanje.

Tuženik u odgovoru na tužbu neistinito navodi, da su tužitelji 15. lipnja 2012. tražili zasnivanje pretplatničkog odnosa s operatorom T-Comom, jer tužitelji tada nisu tražili, niti su moglo tražiti, zasnivanje pretplatničkog odnosa. Razlog je, što su bili pretplatnici i korisnici usluga operatora T-Coma, koji s priključkom mogu prijeći na HALO uslugu. Osim toga, 15. lipnja 2012., Gordana Antunović, kao opunomoćenica T-Coma ponudila je tužiteljima besplatan prijelaz s ISDN priključka na HALO uslugu u kombinaciji s uslugom dodatna linija, a oni su odlučili i priopćiti operatoru: T-Comu prihvat ponuđenog besplatnog prijelaza. Zato, tužitelji ničim nisu utjecali, niti su mogli utjecati, na operatorov izbor, uporabu i popunjavanje obrasca 15. lipnja 2012. Niti je operator T-Com tijekom radnji prijelaza bio ovlašten sam mijenjati ponuđene radne uvjete i način priključenja pretplatničke terminalne opreme na nacionalnu nepokretnu mrežu operatora T-Coma. Koji sadržaj je u obrascu: »Zahtjev za Halo usluge«, od 15. lipnja 2012., unaprijed otisnut, a što je vlastoručno upisala i potpisala Gordana Antunović, kao opunomoćenica tuženika T-Coma, razvidno je iz sadržaja obrasca koji se nalazi u dostavljenom upravnom spisu. Zatim jer razvidno da u unaprijed otisnutom sadržaju obrasca, a niti rukom pisanom popunjavanju sadržaja toga obrasca, nema navoda iz kojih bi bilo razvidno da operator T-Com ima pravo, u računu za mjesec rujan 2012., od tužitelja potraživati ili naplatiti »Naknadu promjene teh. sa ISDN u HALO u iznosu od 80,00 kn uvećano za porez na dodanu vrijednost, po stopi od 25% što iznosi 20,00 kn, odnosno ukupno 100,00 kn«.

U sadržaju operaterova T-Comova cjenika za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži za poslovne korisnike, koji je bio na snazi 15. lipnja 2012., niti u onome koji je izmijenjen 13. kolovoza 2012. nema opisa stavke za obavljene usluge koji glasi: »Naknada za promjene teh. sa IDSL u HALO«, čija bi jedinična cijena bez PDV-a bila 80,00 kn, a s PDV-om 100,00 kn«, niti stavke koja bi bila označena kao točka 9. toga cjenika. Niti se operaterovi T-Comovi cjenici za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži za poslovne korisnike, mogu tumačiti i primjenjivati kako to navodi tuženik u odgovoru na tužbu, jer je predložena primjena u odgovoru na tužbu protivna članku 319. i 320. Zakona o obveznim odnosima, članku 42-a, stavku 7. ZEK-a, članku 97. odnosno 50. Zakona o zaštiti potrošača, članku 6. Općih uvjeta poslovanja Hrvatskog Telekoma d.d. za pružanje usluga u javnoj nepokretnoj komunikacijskoj mreži, koji su bili na snazi u vrijeme odlučivanja tužitelja za prijelaz s ISDN priključka na HALO uslugu u kombinaciji s uslugom dodatna linija, te stavci: 1.1.13. Cjenika za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži za poslovne korisnike operatora T-Coma, koji je bio na snazi u vrijeme ugovaranja i izvedbe prijelaza.

Tužitelji ističu da kad bi tuženikovi navodi, u odgovoru na tužbu bili pisani sukladno članku 41. stavku 2 ZEK-a, oni bi u cijelosti, bili neutemeljeni na odrednicama članka 42. stavak 7. ZEK-a, jer operator T-Com, nakon 12. rujna 2012., pretplatniku, korisniku usluga, a niti tužiteljima, niti po njihovoj odluci, nije izvodio nikakve radove, promjene, prijelaze ili sl. Niti se za izvedene promjene, prijelaze ili slično do 12. rujna 2012. u računu za mjesec rujan 2012 može ili smije primijeniti cjenik usluga od 13. kolovoza 2012., kako to navodi tuženik u odgovoru na tužbu, jer je takva primjena protivna odrednicama članka 42a. stavka 7. ZEK-a.

Nadalje tužitelji navode da operaterov, T-Comov cjenik za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži za poslovne korisnike od 13. kolovoza 2012. nije napisan, niti objavljen, tako da bi prosječni korisnik usluga, u njegovom sadržaju mogao pronaći točku 9., kako je navodi tuženik u odgovoru na tužbu, u alineji 4. odozgo, na stranici 2. Zato tužitelji poriču istinitost tuženikovih navoda u cijelosti.

Tužitelji ističu da i prije 15. lipnja 2012. i poslije 30. rujna 2012. tužitelji su na operaterovoj T-Comovoj osnovnoj i dodatnoj liniji bili korisnici dodatnih usluga: CLIP – prikaz broja pozivatelja. U vremenskom razdoblju od 15. lipnja 2012. do 30. rujna 2012. i osnovna i dodatna linija bile su izvedene i aktivirane tako da su na njih bili spojeni analogni telefoni i druga pretplatnička oprema tužitelja bez posebnih radnji operatora T-Coma. Nakon donošenja pobijane odluke tuženika, tužitelji su 19. lipnja 2013. operatoru T-Comu temeljem te odluke isplatili iznos od 100,00 kn, čime je tužiteljima nastala materijalna šteta.

Radi ocjene zakonitosti osporavanog rješenja, Sud je izvršio uvid u spis tuženika i isprave priložene spisu, te je uzeo u obzir provedene dokaze i činjenice utvrđene u postupku donošenja osporavane odluke, kao i dokaze provedene u ovom upravnom sporu.

Sud je 2. listopada 2014. održao usmenu i javnu raspravu, te je time strankama, u skladu s odredbom članka 6. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj: 20/10., 143/12.) dana mogućnost izjasniti se o zahtjevima i navodima drugih stranaka, te o svim pitanjima koja su predmet ovog upravnog spora.

Na temelju razmatranja svih činjeničnih i pravnih pitanja, Sud je ocijenio tužbeni zahtjev tužitelja neosnovanim.

Člankom 41. stavak 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« broj: 73/08., 90/11., 133/12. – dalje u tekstu: ZEK) propisano je da se prava i obveze iz pretplatničkog odnosa između operatora javnih komunikacijskih usluga i pretplatnika tih usluga uređuju njihovim međusobnim ugovorom (u daljnjem tekstu: pretplatnički ugovor).

Stavkom 2. ovog članka ZEK-a propisano je da pretplatnički ugovor i opći uvjeti poslovanja iz članka 42. ovoga Zakona moraju biti pisani jednostavnim jezikom, razumljivim prosječnom korisniku usluga, za razumijevanje kojeg nije potrebno posebno obrazovanje.

Stavkom 3. istog članka ZEK-a propisano je da operatori javnih komunikacijskih usluga moraju temeljiti pretplatničke ugovore na općim uvjetima poslovanja i cjeniku usluga, u skladu s odredbama članka 42. i 42.a ovoga Zakona. Svaki krajnji korisnik usluga ima pravo sklopiti pretplatnički ugovor na temelju objavljenih općih uvjeta poslovanja iz članka 42. i cjenika usluga iz članka 42.a ovoga Zakona.

Stavkom 4. ovog članka ZEK-a propisano je da sastavni dio pretplatničkog ugovora čine opći uvjeti poslovanja, uvjeti korištenja usluga i cjenik usluga za koje se taj ugovor sklapa. Pretplatnički ugovor mora sadržavati odredbe koje su utvrđene posebnim zakonom kojim je uređena zaštita potrošača, te drugim posebnim propisima. Obvezno trajanje pretplatničkog ugovora ne može biti dulje od dvije godine, pri čemu operatori javnih komunikacijskih usluga moraju nuditi i pretplatničke ugovore u trajanju od jedne godine. Ugovori sklopljeni putem sredstava daljinske komunikacije ili elektroničke trgovine, kao i ugovori sklopljeni izvan poslovnih prostora operatora, moraju sadržavati odredbe u skladu s posebnim propisima.

Uvidom u priloženi spis predmeta razvidno je da su tužitelji podnijeli tuženiku zahtjev za rješavanje spora radi iznosa s kojim je operator – HRVATSKI TELEKOM d.d. Zagreb, Savska 32, zadužio korisnika i kakvoće pruženih usluga, navodeći da se supotpisom pisanog zahtjeva za promjenom ISDN u HALO usluge operatora od 15. lipnja 2012., operator obvezao da će tužiteljima u zakonskom roku promijenili priključenje njegove terminalne opreme na nacionalnu nepokretnu mrežu operatora, te da će te promjene izvesti nenaplatno sukladno pisanom zahtjevu i operaterovom cjeniku za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži za poslovne korisnike, strana 8. br. 1.1.13. stavak 2. tako da pretplatnik izmjenom može koristiti HALO i ADSL uslugu do 4 Mbit/s download i 512 Kbit/s upload.

Tužitelji u predmetnom zahtjevu ističu da operator nije u zakonskom roku promijenio priključenje korisnikove terminalne opreme sukladno pisanom zahtjevu od 15. lipnja 2012., već je tek 5. rujna 2012. omogućio korisniku korištenje HALO usluge i pismom od 25. listopada 2012. izvijestio tužitelje da će neodređenog dana korisniku omogućiti korištenje ADSL usluge do 4 Mbit/s downolad i 512 Kbit/s, te ističu da su u operatorovu računu br. 5007098564-157-2 za 09/2012. od 30. rujna 2012. tužitelji neosnovano zaduženi za plaćanje naknade za promjenu teh. sa ISDN u HALO u iznosu od 80,00 kn, uvećano za porez na dodanu vrijednost po stopi od 25%, što iznosi 20,00 kn, odnosno ukupno 100,00 kn i mjesečnu naknadu ADSL 4/512, a također da na tom računu operator nije imao pravo sam određivati kako će napisati naziv pretplatnika.

Uvidom u zahtjev za Halo usluge od 15. lipnja 2012. razvidno je da je popunjen obrazac kojim tužitelji traže zamjenu postojećeg ISDN telefonskog priključka za HALO uslugu, za ISDN telefonski broj 01/3703390, te da svojim potpisom potvrđuju točnost i potpunost podataka navedenih u tom Zahtjevu, potvrđuju da su upoznati s uvjetima korištenja odabranog pretplatničkog paketa/tarifne opcije i Općim uvjetima T-Coma za usluge priključenja, pristupa i javne govorne usluge u nepokretnoj telekomunikacijskog mreži za krajnje korisnike, te ih u cijelosti prihvaćaju.

Uvidom u priloženi spis predmeta razvidno je da je po telefonskom priključku 01/3703390 izvršena promjena iz ISDN u HALO dana 5. rujna 2012., te je mjesečna naknada zaračunata adekvatno broju dana korištenja paketa, a naplata promjene iz ISDN u HALO naplaćena je sukladno Cjeniku za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži za poslovne korisnike (strana 88. br. 1.3.5.4. stavka 9).

Podneskom od 30. siječnja 2013. operator HT d.d. očitovao se tuženiku na način da tužiteljima nije na vrijeme realiziran zahtjev za promjenu tehnologije zbog sistemske greške, ali je naknadno izvršena promjena 5. rujna 2012., zbog čega je odlukom Povjerenstva, a sukladno zahtjevu za promjenu sa ISDN na Halo usluge od 16. lipnja 2012. tužiteljima storniran dio mjesečne naknade za priključak 01/3703390 po računu 5007098564 za mjesece lipanj, srpanj i kolovoz 2012. za svaki u iznosu od 48,75 kn, a za rujan 2012. iznos od 8,14 kn. Vezano za ADSL uslugu navode da je tužiteljima bila aktivna brzina 4 Mb/256kb prije promjene sa ISDN u Halo, te obavještavaju da je u tijeku migracija postojećih ADSL korisnika koji imaju brzinu 4/256kbs na povećanje uploud-a od 512kbit/s. U svezi naziva na računu obzirom se na zadnjem slovu prezimena dogodio prijelom na S, obavještavaju da je u tijeku otklanjanje problema, a da su tužiteljima dostavljeni novi računi sa ispravljenim nazivom. U prilogu dostavljaju i presliku Cjenika za javne govorne usluge u nepokretnoj mreži, datum zadnje promjene 13. kolovoza 2012..

Uvidom u presliku cjenika operatora, zadnja izmjena 13. kolovoza 2012. razvidno je da je na str. 139 od 150., u toč. 1.3.6.4., alineja 9. iskazana naknada za ponovno priključenje na nacionalnu nepokretnu mrežu T-Coma pretplatničke terminalne opreme u svrhu ponovno korištenja telefonske linije (odnosno ponovnog korištenja korisničkog paketa), po priključku/kanalu, uz otkazivanje i vraćanje T-Comu postojeće ISDN korisničkog paketa), po priključku/kanalu, jednokratno, na istoj adresi u iznosu od 80,00 kn (cijena bez PDV-a), odnosno 100,00 kn (cijena s PDV-om), dok je na str. 7/150 navedeno da se za prelazak sa ISDN na Halo usluge korisnicima koji se odluče prijeći s ISDN priključka na HALO uslugu u kombinaciji s uslugom Dodatna linija, neće naplaćivati jednokratna naknada za promjenu načina priključenja pretplatničke terminalne opreme na nacionalnu nepokretnu mrežu T-Coma.

Iz priloženog spisa predmeta vidljivo je da tužitelji nisu korisnici dodatne linije, nego da pored telefonskog priključka 01/3703390 koriste i Office fax uslugu sa brojem 01/3758861, s mjesečnom naknadom u iznosu od 29,00 kn, koja usluga je zasebna usluga.

Sukladno svemu navedenom, prema ocjeni ovoga Suda, činjenično stanje je pravilno i potpuno utvrđeno, te je pravilno primijenjen i materijalni propis, o čemu je tuženik detaljno iznio razloge u osporenoj odluci a koje prihvaća i ovaj Sud.

Naime, nesporno je da su tužitelji 15. lipnja 2012. potpisali zahtjev za Halo uslugu za ISDN telefonski broj 01/3703390, te potpisom istog prihvaćaju Opće uvjete T-Coma za usluge priključenja, pristupa i javne govorne usluge u nepokretnoj telekomunikacijskog mreži za krajnje korisnike, te potvrđuju da su upoznati sa važećim Uvjetima korištenja tarifnog paketa, odnosno modela.

Nastavno, nesporno je da operator nije na vrijeme izvršio promjenu korisnikove terminalne opreme zbog sistemske greške, već je korištenje Halo usluge omogućeno dana 5. rujna 2012., zbog čega je pravilno odlukom Povjerenstva storniran dio mjesečnih naknada po računu 5007098564, kako je naprijed navedeno, ali je ostala obveza tužitelja platiti jednokratnu naknadu za promjenu tehnologije sa ISDN u HALO u ukupnom iznosu od 100,00 kn, na računu za mjesec rujan 2012., sukladno važećem Cjeniku operatora – sa zadnjom izmjenom 13. kolovoza 2012. koji je pravilno primijenjen budući je aktivacije usluge izvršena 5. rujna 2012., a nesporno je da tužitelj nije korisnik dodatne linije, pa da se predmetna jednokratna naknada ne bi plaćala.

Tužitelj je na održanoj raspravi predložio provesti dokaz saslušanjem djelatnice T-Coma koja je nudila uslugu prijelaza iz ISDN u HALO na okolnost da je ista besplatna. Sud je odbio predloženi dokaz kao nesvrsishodan, budući da se zahtjev tužitelja za prelaskom sa ISDN u HALO procjenjuje sukladno potpisanom Zahtjevu tužitelja, Općim uvjetima i važećem Cjeniku operatora.

Nadalje, tužitelj tužbenim zahtjevom neosnovano potražuje i povrat iznosa od 100,00 kn, uvećano za zakonske zatezne kamate, budući je odluka tuženika ocijenjena zakonitom.

Također valja navesti da je tužitelju omogućeno sudjelovanje u postupku, jer je iz zabilješke od 10. svibnja 2013. razvidno da je tužitelj izvršio uvid u spis i presliku spisa, klasa: UP/I-344-08/12-01/1848, u prostorijama tuženika, te su se očitovali podneskom od 14. svibnja 2013., pa se ne mogu prihvatiti tužbeni navodi kojima se odluka tuženog tijela osporava zbog povrede odredbi postupka.

Slijedom svega navedenog, temeljem odredbe članka 55. stavak 3. a u svezi s člankom 57. stavak 1. Zakona o upravnim sporovima, odlučeno je kao u izreci ove presude.

Temeljem članka 14. stavak 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« broj: 73/08., 90/11., 133/12.) ova presuda će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Broj: UsI-3391/13-9

Zagreb, 9. listopada 2014.

Sutkinja

Željka Zrilić Ježek, v. r.

125 27.10.2014 Presuda Upravnog suda u Zagrebu broj: UsI-3391/13-9 od 9. listopada 2014.

Presuda, NN 125/2014-2394