## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-5199/2005 od 20. lipnja 2007.

### NN 73/2007 (16.7.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-5199/2005 od 20. lipnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2314

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjed­nica Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio D. B. iz S., kojeg zastupa
M. K., odvjetnica u S., na sjednici održanoj 20. lipnja 2007. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Županijski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: Gž-2750/07 (predmet Općinskog
suda u Sinju broj: P-587/05, raniji broj: P-368/91) u najkraćem mogućem roku,
ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave
ove odluke u »Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02.i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe D. B. iz S., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 16.000,00 kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna,
u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelj ustavne tužbe je, na temelju odredbe članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.
– pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnio 27. prosinca 2005.
ustavnu tužbu zbog duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Parnični postupak pokrenut je 29. srpnja 1991. pred Općinskim sudom u Sinju
tužbom podnositelja, uz prijedlog za izdavanje privremene mjere, protiv
tuženika D. z. – S., radi poništenja odluke.

U
razdoblju do 5. studenoga 1997. sud je održao više ročišta, proveo je dokaz
saslušanjem predstavnika tuženika, utvrdio je mirovanje postupka, zatim je na
prijedlog podnositelja nastavio postupak, te je ponovno utvrdio da su se
ispunili uvjeti za mirovanje postupka i rješenjem broj: P-368/91 od 21.
prosinca 1992. je utvrdio da se tužba smatra povučenom. U povodu žalbe
podnositelja predmet je dostavljen Okružnom sudu u Splitu na odlučivanje koji
je žalbu odbio kao neosnovanu. Protiv drugostupanjske odluke podnositelj je
podnio reviziju koju je Vrhovni sud Republike Hrvatske prihvatio, te je
drugostupanjsku i prvostupanjsku odluku ukinuo i predmet vratio sudu prvog
stupnja na ponovni postupak. U ponovnom postupku sud je održao jedno (1)
ročište i rješenjem od 14. studenoga 1994. naložio je punomoćniku podnositelja
da dostavi ovjerenu punomoć za zastupanje, protiv kojeg rješenja je podnositelj
izjavio žalbu, te je predmet dostavljen Županijskom sudu u Splitu na
odlučivanje. Viši sud ukinuo je prvostupanjsko rješenje. U nastavku postupka
održana su dva (2) ročišta, te je sud zaključio glavnu raspravu.

U
razdoblju nakon 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje u postupku:

–
protiv prvostupanjske odluke broj: P-447/94 od 13. listopada 1997., tuženik je
16. lipnja 1998. izjavio žalbu, a odgovor na žalbu podnositelj je sudu dostavio
8. srpnja 1998.;

–
odlukom broj: Gž-1844/98 od 29. studenoga 2002.
Županijski sud u Splitu u cijelosti je ukinuo prvostupanjsku odluku i predmet
vratio sudu prvog stupnja na ponovni postupak;

–
na ročištu održanom 7. ožujka 2003. tuženiku je naložena dostava dokumentacije;

–
na ročištu održanom 3. travnja 2003. sud je odredio da će se od tuženika
zatražiti dostava dokumentacije, što je sud i učinio dopisom od 4. travnja
2003.;

–
nalogu suda tuženik je udovoljio podneskom od 17. travnja 2003.;

–
na ročištu održanom 23. travnja 2003. glavna rasprava je odgođena, a na ročištu
održanom 9. lipnja 2003. sud je glavnu raspravu zaključio;

–
protiv odluke suda broj: P-47/03 od 9. lipnja 2003. tuženik je 25. srpnja 2003.
izjavio žalbu te je predmet dostavljen višem sudu na odlučivanje;

–
odlukom broj: Gž-2910/03 od 6. veljače 2004.
Županijski sud u Splitu u cijelosti je ukinuo prvostupanjsku odluku i predmet
vratio sudu prvog stupnja na ponovni postupak i odlučivanje;

–
iduća ročišta održan su 7. svibnja 2004., 4. lipnja 2004., 25. kolovoza 2004.,
30. rujna 2004., 12. studenoga 2004., 26. studenoga 2004. i 8. prosinca 2004.
na kojem je glavna rasprava zaključena;

–
ročište za objavu odluke održano je 23. prosinca 2004., te je protiv odluke
broj: P-85/04 tuženik 4. veljače 2005. izjavio žalbu;

–
odlukom broj: Gž-1252/05 od 6. listopada 2005.
Županijski sud u Splitu usvojio je žalbu tuženika, ukinuo je u cijelosti
prvostupanjsku odluku i predmet vratio sudu prvog stupnja na ponovni postupak;

–
na ročištu održanom 3. veljače 2006. sud je odredio provođenje dokaza
saslušanjem svjedoka;

–
na ročištu održanom 15. ožujka 2006. sud je saslušao pristiglog svjedoka;

–
iduće ročište održano je 7. travnja 2006. na kojem je saslušan svjedok, te je
glavna rasprava zaključena;

–
na ročištu održanom 21. travnja 2006. sud je preotvorio
glavnu raspravu te je odredio provođenje dokaza saslušanjem svjedoka;

–
na ročištu održanom 10. svibnja 2006. sud je saslušao svjedoka, te je odredio
da će se od Ureda za obranu u Sinju zatražiti određeni podaci;

–
na ročištu održanom 24. kolovoza 2006. sud je glavnu raspravu zaključio, a
ročište za objavu odluke održano je 8. rujna 2006.;

–
protiv odluke broj: P-587/05 od 8. rujna 2006. podnositelj je 2. travnja 2007.
izjavio žalbu, te je predmet dostavljen Županijskom sudu u Splitu na
odlučivanje, gdje se vodi pod brojem: Gž-2750/07.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.

Također
ističe se da se u konkretnom slučaju radi o postupku u parnicama iz radnih
odnosa za koji je Zakonom o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91.,
91/92., 112/99., 88/01. i 117/03) propisano da će sud uvijek obraćati osobitu
pažnju na potrebu hitnog rješavanja radnih sporova.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični
postupak pokrenut je 29. srpnja 1991. pred Općinskim sudom u Sinju tužbom
podnositelja.

Duljina
postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju
stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak;
u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na
Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon
o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine
– Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj
13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine
– Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U
članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno
djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom
roku ispita njegov slučaj.

Ustavna
tužba podnesena je 27. prosinca 2005., a do tog dana postupak nije pravomoćno
okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe
postupak trajao ukupno četrnaest (14) godina, četiri (4) mjeseca i dvadeset
devet (29) dana, a od dana stupanja na snagu Konvencije do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao osam (8) godina, jedan (1) mjesec i dvadeset
jedan (21) dan.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U
pravno relevantnom razdoblju parnični postupak najprije se vodio pred
Županijskim sudom u Splitu koji je, odlučujući o žalbi tuženika, ukinuo
prvostupanjsku odluku i predmet vratio na ponov­ni
postupak i odlučivanje.

U
ponovnom postupku prvostupanjski sud održao je više ročišta za glavnu raspravu,
tuženiku je naložio dostavu dokumentacije, te je glavnu raspravu ponovno
zaključio. U povodu žalbe tuženika izjavljene protiv odluke suda, predmet je
ponovno dostavljen višem sudu na odlučivanje, koji je prvostupanjsku odluku
ponovno ukinuo i predmet vratio sudu prvog stupnja na ponovni postupak.

U
ponovnom postupku održano je više ročišta, te je glavna rasprava zaključena i
odlučeno je o tužbenom zahtjevu podnositelja, međutim predmet je u povodu žalbe
tuženika dostavljen višem sudu na odlučivanje. Viši sud ponovno je usvojio
žalbu tuženika, ukinuo je prvostupanjsku odluku i predmet vratio sudu prvog
stupnja na ponovni postupak.

U
daljnjem postupku, a nakon podnošenja ustavne tužbe, sud je održao više
ročišta, odredio je i proveo dokaz saslušanjem svjedoka, zaključio je i preotvorio glavnu raspravu, te je glavnu raspravu opet
zaključio i odlučio o zahtjevu podnositelja. U povodu žalbe podnositelja
izjavljene protiv prvostupanjske odluke, predmet je dostavljen Županijskom sudu
u Splitu na ponovno odlučivanje.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, u pravno relevantnom razdoblju,
nije doprinio duljini sudskog postupka.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da se u konkretnom predmetu ne radi o složenoj pravnoj stvari.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud ocjenjuje da se konkretni parnični postupak u pravno relevantnom
razdoblju vodio preko osam (8) godina, odnosno ukupno preko petnaest (15)
godina, što, ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku. Navedeno naročito
imajući u vidu da se radi o postupku koji je hitne naravi.

Slijedom
navedenog, a sagledavajući postupak kao jednu jedinstvenu cjelinu,
neučinkovitost redovnih sudova kao i činjenicu da postupak i nakon petnaest
(15) godina, iako je riječ o hitnom postupku, nije pravomoćno okončan, Ustavni
sud utvrđuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom
ustanovljeni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama, zajamčeno odredbom članka 29. stavka 2. Ustavnog zakona.

6.
Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, u smislu odredbe članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke
ove odluke.

7.
Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom
roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog
predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u
Republici Hrvatskoj.

Sukladno
odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i
IV. izreke ove odluke.

8.
Predsjednik Županijskog suda u Splitu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

9.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-5199/2005

Zagreb,
20. lipnja 2007.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec, v. r.**

Ostalo, NN 73/2007-2314