## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-3452/2009-4 od 24. studenoga 2010.

### NN 25/2011 (28.2.2011.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-3452/2009-4 od 24. studenoga 2010.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

534

PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca Dubravke Markt kao predsjednice vijeća, Smiljana Mikuša i Borisa Markovića kao članova vijeća, te više sudske savjetnice Biserke Špoljar kao zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja HT-Hrvatske telekomunikacije d.d., Zagreb, zastupanog po direktorici Sektora za korporativne regulatorne poslove Maji Mandić, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-08/09-01/05, urbroj: 376-04-09-02 MB od 19. veljače 2009., radi pružanje telekomunikacijskih usluga, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 24. studenog 2010.,

presudio je

I. Tužba se odbija.

II. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Točkom I. izreke osporenog rješenja nalaže se tužitelju, trgovačkom društvu HT-Hrvatske telekomunikacije d.d., Zagreb, da omogući propuštanje poziva prema numeraciji usluga s dodanom vrijednosti kod pristupnog operatora za druge operatore usluga s dodanom vrijednosti u mreži trgovačkog društva H1 Telekom d.d., Split, dok navedene pravne osobe ne sklope novi ugovor o uzajamnom pružanju obračuna i naplate usluga s dodanom vrijednosti.

Točkom II. izreke osporenog rješenja obvezuje se tužitelj, trgovačko društvo HT- Hrvatske telekomunikacije d.d., izvršiti nalog iz točke I. danom dostave rješenja te se o izvršenju istog obvezuje pisanim putem obavijestiti Hrvatsku agenciju za poštu i elektroničke komunikacije, dok se točkom III. izreke osporenog rješenja određuje da će u slučaju nepostupanja po rješenju, nadzornik elektroničkih komunikacija izreći odgovornoj osobi u trgovačkom društvu HT –Hrvatske telekomunikacije d.d. upravnu mjeru izraženu u novčanom iznosu u visini do 20-tostruke prosječne plaće u Republici Hrvatskoj u proteklom tromjesečju. Svaka slijedeća upravna mjera izriče se u dvostrukom iznosu.

Tužitelj u tužbi prigovara zakonitosti osporenog rješenja iz razloga pogrešne primjene zakona, odnosno propisa donesenog na temelju zakona, iz razloga što je pobijani akt donesen od strane nenadležnog organa, što se u postupku koji je prethodio nije postupalo prema pravilima postupka, što činjenično stanje nije pravilno utvrđeno te što je iz utvrđenih činjenica izveden nepravilan zaključak u pogledu činjeničnog stanja. U bitnom ističe da tužena Agencija nije nikada temeljem odredbe članka 66. stavak 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama donijela odluku kojom se tužitelju određuje obveza u svrhu osiguravanja povezanosti između krajnjih korisnika usluga te određivanje tehničkih i provedbenih uvjeta kojima se osigurava redoviti rad mreže, pa smatra da slijedom toga nije ni moglo doći do kršenja tih obveza, tj. predmetne odredbe navedenog Zakona. Ukazuje da mu je obveza pristupa i međusobnog povezivanja detaljno propisana člankom 128. stavak 2. Zakona o elektroničkim komunikacijama te detaljnije definirana u Standardnoj ponudi za usluge međusobnog povezivanja HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za telekomunikacijske operatore i davatelja usluga s dozvolom za pružanje javne govorne usluge u nepokretnoj mreži u Republici Hrvatskoj, te je ista obveza određena tužitelju ex lege. Kako je tužitelj još 2005. godine proglašen sukladno Zakonu o telekomunikacijama operatorom sa znatnijom tržišnom snagom na tržištu međusobnog povezivanja za područje Republike Hrvatske te mu je takav status potvrđen i odlukom prednika tuženika od 20. srpnja 2007. godine, a Standardna ponuda tužitelja odobrena odlukom pravnog prednika tuženika od 7. rujna 2007. godine i ista primijenjena u potpunosti u praksi, tužitelj smatra da njegova regulatorna obveza pristupa i međusobnog povezivanja proizlazi iz samog zakona, a ne iz odluke Agencije. Nadalje ističe da se nadzornik elektroničkih komunikacija upustio u donošenje odluke o nametanju obveze operatoru po članku 66. stavak 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama, a za što nije bio nadležan jer je za donošenje takve odluke nadležno Vijeće Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, sukladno članku 20. i 21. rečenog Zakona. Navodi također da je u postupku povrijeđeno načelo saslušanja stranaka propisano člankom 8., te odredbe članka 143. stavak 1. i 3. Zakona o općem upravnom postupku, odnosno članka 17. stavka 5. Zakona o elektroničkim komunikacijama. Povrede navedenih odredaba postupka, a koje su dovele do grube povrede načela saslušanja stranaka i načela materijalne istine, dovele su do pogrešnog utvrđivanja činjeničnog stanja, uslijed čega je izveden nepravilan zaključak u pogledu činjeničnog stanja. Dodaje da je i nesporna činjenica da je tužitelj blokirao promet svojih krajnjih korisnika prema brojevima usluga s dodanom vrijednosti u mreži operatora H1 Telekom d.d., ali je tuženik propustio utvrditi razloge uslijed kojih je blokada prometa nastupila, odnosno je li blokada prometa izvršena protupravno. Tužitelj tvrdi da je do blokade prometa došlo isključivo iz razloga nepridržavanja ugovornih obveza od strane operatora H1 Telekom d.d. U svezi naprijed navedenog tužitelj obrazlaže pružanje usluge međusobnog povezivanja s operatorom H1 Telekom d.d., koje je regulirano temeljem »Standardne ponude«, Ugovorom o međusobnom povezivanju od 9. svibnja 2005. godine, Dopunom 5. Ugovora od 1. svibnja 2008. godine i istovremeno sklopljenim Ugovorom o obračunu i naplati usluga s dodanom vrijednosti. Ukazuje na članak 10. stavak 3. Ugovora o obračunu i naplati koji daje pravo tužitelju da promijeni način obračuna naplate prometa svojih krajnjih korisnika prema brojevima usluga s dodanom vrijednosti u mreži H1 Telekom d.d. u slučaju izmjene uvjeta obračuna i naplate s dodanom vrijednosti, i to na način da će isti biti na odgovarajući način primijenjeni, i na odnos između ugovornih strana reguliran Ugovorom o obračunu i naplati, a što će ugovorne strane potvrditi sklapanjem novog Ugovora o pružanju usluga obračuna i naplati usluga s dodanom vrijednosti. Tužitelj je nove uvjete obračuna i naplate usluga s dodanom vrijednosti u formi Posebnih uvjeta pružanja usluga obračuna i naplate uveo s danom 1. siječnja 2009. godine, koja primjena Posebnih uvjeta je predviđena i za H1 Telekom d.d. Međutim, suprotno ugovorenom i usprkos pozivanju tužitelja na poštivanje ugovornih obveza, H1 Telekom d.d. je odbio sklopiti novi ugovor s tužiteljem kojim bi se potvrdile novonastale promjene. Uzimajući u obzir članke 295., 296., 319. – 332. Zakona o obveznim odnosima, tužitelj smatra da se kod predmetne ugovorne odredbe članka 10. stavka 3. Ugovora o obračunu i naplati radi o valjanoj preuzetoj obvezi na promjenu u praksi izmijenjenih uvjeta koju H1 Telekom d.d. nije poštivao. S obzirom na takvo ponašanje druge ugovorne strane tužitelj je bio prisiljen blokirati promet na koji se novi uvjeti za obračun i naplatu odnose, tj. na promet prema brojevima usluga s dodanom vrijednosti u mreži H1 Telekom d.d. Budući da je tuženik u potpunosti propustio utvrditi je li blokada prometa bila protupravna, to je osporeno rješenje nezakonito. Slijedom svih navoda tužitelj predlaže da Sud sukladno članku 62. Zakona o upravnim sporovima donese presudu kojom će poništiti osporeni upravni akt u cijelosti.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ostaje kod razloga navedenih u obrazloženju osporenog rješenja i predlaže da se tužba odbije kao neosnovana.

Tužba nije osnovana.

Analizirajući podatke spisa predmeta Sud nalazi da je u pravilno provedenom postupku tuženik, kao nadležno tijelo, potpuno i pravilno utvrdio činjenično stanje i na temelju istog pravilno primijenio materijalno pravo.

Naime, odredbom članka 113. stavak 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj: 73/08) propisano je da stručni nadzor nad primjenom ovog Zakona i propisa donesenih na temelju ovog Zakona, kojima je uređeno obavljanje djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga na tržištu, ostvarivanje regulatornih obveza operatora sa značajnom tržišnom snagom, adresiranje i numeriranje, uporaba i kontrola radiofrekvencijskog spektra, gradnja, postavljanje, održavanje i korištenje elektroničkih komunikacijskih mreža, elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme, radijskih postaja i RiTT opreme, mjerenje i ispitivanje u svrhu utvrđivanja uzroka smetnja te poduzimanje mjera za njihovo uklanjanje, obavlja Agencija, dok je stavkom 2. istog članka Zakona propisano da poslove stručnog nadzora iz stavka 1. ovog članka provode nadzornici elektroničkih komunikacija, koji su ovlašteni radnici stručne službe Agencije.

Člankom 114. stavkom 1. točkom 17. navedenog Zakona propisano je da je u obavljanju stručnog nadzora nadzornik ovlašten (između ostalog), narediti uklanjanje drugih utvrđenih nepravilnosti, nedostataka ili propusta u primjeni ovog Zakona i propisa donesenih na temelju ovog Zakona, dok je stavkom 6. istog članka Zakona određeno, ako nadzornik u obavljanju stručnog nadzora utvrdi povredu odredaba ovog Zakona ili propisa donesenih na temelju ovog Zakona, obvezan je donijeti rješenje ili poduzeti druge propisane mjere.

Ovdje valja imati u vidu i odredbu članka 17. stavka 5. Zakona o elektroničkim komunikacijama kojom je propisano da iznimno, u obavljanju stručnog nadzora, nadzornik elektroničkih komunikacija može, ako utvrdi povredu odredaba ovog Zakona ili propisa donesenih na temelju ovog Zakona, donijeti rješenje i bez saslušanja stranaka.

Iz podataka spisa predmeta razvidno je da je tužena Hrvatska agencija za poštu i elektroničke komunikacije 13. veljače 2009. godine zaprimila zahtjev trgovačkog društva H1 Telekom d.d., Split, za donošenje odluke o obvezi propuštanja poziva, a u svezi s obaviješću tužitelja, trgovačkog društva HT-Hrvatske telekomunikacije d.d. o namjeri obustave propuštanja poziva prema cijeloj 060 numeraciji u mreži H1.

U provedenom postupku nadzora utvrđene su nepobitne činjenice, tj. da je ukupno 65 brojeva Markot.Tel. d.o.o. preneseno iz mreže HT Hrvatske telekomunikacije u mrežu H1 Telekom, da je na snazi Ugovor o međusobnom povezivanju sklopljen između HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. i H1 Telekom d.d. Split, te Ugovor o uzajamnom pružanju obračuna i naplate usluga s dodanom vrijednosti između HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. i H1 Telekom d.d. da je HT –Hrvatske telekomunikacije d.d. ponudio H1 Telekom d.d., sklapanje izmjene Ugovora o uzajamnom pružanju obračuna i naplate usluga s dodanom vrijednosti na način da se u njega unesu odredbe Posebnih uvjeta za obračun i naplatu usluga s dodanom vrijednosti, ali da isti nikad nije potpisan od strane H1 Telekom d.d. Nije sporno da je iz tog razloga tužitelj HT – Hrvatske telekomunikacije d.d., onemogućio promet prema svim 060 brojevima operatora usluga s dodanom vrijednosti Markot.Tel. d.o.o. u mreži H1 Telekom d.d., osim prema brojevima koji se koriste za humanitarne akcije na numeraciji 060 9XXX.

Također, utvrđeno je da je HT – Hrvatske telekomunikacije prema Odluci Vijeća Hrvatske agencije za telekomunikacije (pravnog prednika Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije) proglašen operatorom sa znatnijom tržišnom snagom na mjerodavnim tržištima, uključujući i tržište međusobnog povezivanja, te da se temeljem članka 128. stavka 2. Zakona o elektroničkim komunikacijama, do završetka postupaka iz stavka 1. istog članka i određivanja, zadržavanja, izmjene ili ukidanja regulatornih obveza operatorima sa značajnijom tržišnom snagom u skladu s odredbama Zakona o elektroničkim komunikacijama na HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. primjenjuju sve regulatorne obveze koje su određene ili propisane tom operatoru na temelju propisa koji su važili do stupanja na snagu Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Nadzornik se u svom rješenju pravilno pozvao na Standardnu ponudu za usluge međusobnog povezivanja HT – Hrvatskih telekomunikacija d.d. za telekomunikacijske operatore i davatelje usluga s dozvolom za pružanje javne govorne usluge u nepokretnoj mreži u Republici Hrvatskoj, koja je odobrena odlukom Vijeća Agencije i u kojoj je detaljnije regulirana obveza HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. na ostvarivanje pristupa svojoj mreži i međusobnog povezivanja. HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. je dužan postupati po Standardnoj ponudi, a ugovori o međusobnom povezivanju sklopljeni s drugim operatorima, pa tako i s H1 Telekom d.d. moraju biti u skladu sa Standardnom ponudom. Odredbe Standardne ponude određuju uvjete međusobnog povezivanja koje HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. nudi ovlaštenim operatorima kako bi se krajnjim korisnicima HT – Hrvatske telekomunkacije omogućilo komuniciranje s korisnicima usluga operatora. Standardna ponuda u članku 13. daje pravo HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. prekinuti uslugu međusobnog povezivanja samo u slučaju da operator ne podmiri bilo koji dospjeli, a ne sporeni račun za bilo koji iznos T-COM- ove usluge međusobnog povezivanja.

Odredbom članka 66. stavak 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama određena je obveza međusobnog povezivanja mreža, u svrhu osiguravanja povezanosti između krajnjeg korisnika usluga, dok je stavkom 3 istog članka propisano pravo operatora javnih komunikacijskih mreža, a na zahtjev drugih operatora i javnih komunikacijskih mreža, i obveza međusobnog pregovaranja o međupovezivanju u svrhu pružanja javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga, kako bi se osiguralo pružanje i međusobno djelovanje tih usluga.

Kako u konkretnom slučaju nije bilo riječi o neplaćanju računa od strane operatora H1 Telekom d.d., nije bilo niti razloga za prekid usluge međusobnog povezivanja, odnosno blokiranja prometa prema svim 060 brojevima operatora usluga s dodanom vrijednosti Markot.Tel. d.o.o. u mreži H1 Telekom d.d. Nadzornik je potpuno ispravno zaključio kako razlog kojeg je HT – Hrvatske telekomunikacije naveo, a to je neprihvaćanje Posebnih uvjeta od strane H1 Telekom d.d. u pogledu obračuna i naplate usluga s dodanom vrijednosti u mreže operatora H1 Telekom d.d., nije mogao biti razlog za prekid prometa prema 060 brojevima u mreži H1 Telekom d.d. Ovo tim više što je nakon provođenja ovog nadzora, dana 9. travnja 2009. godine nadzornik donio još jedno rješenje kojim je zabranio HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. primijeniti odredbe Posebnih uvjeta pružanja usluga obračuna i naplate za usluge s dodanom vrijednosti, u odnosu na operatore s kojima ima sklopljen Ugovor o međusobnom povezivanju (a takav operator je H1 Telekom d.d.), za pozive prema uslugama s dodanom vrijednosti u mreži operatora, sve do postizanja dogovora između HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. i operatora i sklapanja Ugovora o pružanju usluga obračuna i naplate uslugama s dodanom vrijednosti. U slučaju spora oko ugovornih odredaba, bilo koja od ugovornih strana mogla se sa svojim zahtjevom obratiti nadležnom regulatornom tijelu ili Trgovačkom sudu u Zagrebu.

S obzirom na navedeno Sud ocjenjuje da navodima tužbe nije dovedena u sumnju pravilnost osporenog rješenja, pa istim zakon nije povrijeđen na štetu tužitelja.

Trebalo je stoga, temeljem odredbe članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92) tužbu odbiti kao neosnovanu.

Sukladno članku 14. stavku 7. Zakona o elektroničkim komunikacijama ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Broj: Us-3452/2009-4

Zagrebu, 24. studenoga 2010.

Predsjednica vijeća
Dubravka Markt, v. r.

Presuda, NN 25/2011-534