## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3182/2008 od 28. siječnja 2009.

### NN 18/2009 (11.2.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3182/2008 od 28. siječnja 2009.

**USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

413

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku koji je pokrenuo S. A. iz Z., kojeg zastupa N. J., odvjetnik u S., na sjednici održanoj 28. siječnja 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem Kž-277/08 (predmet Županijskog suda u Splitu broj: K-7/97) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, S. A. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 20.900,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj ustavne tužbe je na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) 4. veljače 2008. podnio ustavnu tužbu radi duljine kaznenog postupka koji se, u povodu njegove žalbe, vodi pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem Kž-277/08.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

– podnositelj je 9. listopada 1996. lišen slobode i priveden 10. listopada 1996. istražnom sucu Županijskog suda u Splitu, koji je 11. listopada 1996. na zahtjev Županijskog državnog odvjetništva u Splitu donio rješenje broj: KIO-94/96-2 o provođenju istrage protiv njega (i još dvoje suokrivljenika) zbog tri kaznena djela razbojništva, te mu je (kao i suokrivljenicima) određen pritvor u trajanju od mjesec dana

– u razdoblju do 5. studenoga 1997. provedena je istraga (proširena na još jedno kazneno djelo razbojništva) u kojoj je podnositelju više puta produžavan pritvor (sve do 6. veljače 1997. kada je rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Kv-35/97 pušten na slobodu), saslušano više svjedoka i okrivljenici, provedena prepoznavanja okrivljenika i neuropsihijatrijsko vještačenje, te je 4. veljače 1997. Županijsko državno odvjetništvo u Splitu Županijskom sudu u Splitu podnijelo optužnicu protiv podnositelja kao drugookrivljenika (i još jednog okrivljenika) zbog kaznenog djela razbojništva, koja je postala pravomoćna 20. svibnja 1997. kada je rješenjem istog Suda broj: Kv-64/97 odbijen podnositeljev prigovor protiv nje

– predmet je na Županijskom sudu u Splitu dobio broj: K-7/97, te je 24. travnja 2001. dostavljen na uvid Općinskom sudu u Splitu za potrebe predmeta broj: P-219/97, a vraćen je Županijskom sudu u Splitu 6. studenoga 2001. godine

– glavna rasprava zakazana za 23. siječnja 2002. nije održana, već je bez obrazloženja odgođena na neodređeno vrijeme unatoč nazočnosti svih stranaka

– glavna rasprava zakazana za 28. rujna 2006. nije održana zbog nenazočnosti prvooptuženika te je doneseno rješenje da će se sljedeća glavna rasprava održati 4. listopada 2006., na koju će se prvooptuženik prisilno dovesti, no ista toga dana ponovno nije održana zbog nenazočnosti prvooptuženika

– 10. listopada 2006. prvooptuženiku je određen pritvor rješenjem broj: Kv-823/06, te je 12. listopada 2006. naloženo izdavanje tjeralice protiv njega

– na ročištu održanom 13. prosinca 2006. prvooptuženik je predložio ukidanje pritvora, koji je istog dana, rješenjem broj: Kv-1031/06, ukinut

– na glavnoj raspravi održanoj 27. veljače 2007. izveden je dokaz ispitivanjem sudskog vještaka neuropsihijatrija

– glavna rasprava zakazana za 22. ožujka 2007. odgođena je zbog nenazočnosti pozvanih svjedoka

– glavna rasprava zakazana za 29. svibnja 2007. nije održana jer je prvooptuženik otkazao punomoć svojoj dotadašnjoj braniteljici, a optužen je za kazneno djelo za koje mora imati branitelja, te mu je istog dana rješenjem broj: K-7/97 postavljen branitelj po službenoj dužnosti

– glavna rasprava zakazana za 22. listopada 2007. nije održana zbog nenazočnosti svjedoka

– na ročištu održanom 28. siječnja 2008. glavna rasprava je završena te je donesena presuda broj: K-7/97, kojom je podnositelj oslobođen od optužbe

– protiv prvostupanjske presude Županijsko državno odvjetništvo u Splitu podnijelo je žalbu 12. veljače 2008., a prvooptuženik 19. veljače 2008., te se u trenutku donošenja odluke Ustavnog suda nalazio na odlučivanju pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem Kž-277/08.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositelj je 9. listopada 1996. lišen slobode i priveden 10. listopada 1996. istražnom sucu Županijskog suda u Splitu, koji je 11. listopada 1996. na zahtjev Županijskog državnog odvjetništva u Splitu donio rješenje broj: KIO-94/96-2 o provođenju istrage protiv njega.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavni sud utvrđuje da je do dana donošenja njegove odluke postupak u ovom predmetu trajao ukupno dvanaest (12) godina, tri (3) mjeseca i devetnaest (19) dana, te da je od dana stupanja na snagu Konvencije do dana donošenja ove odluke trajao jedanaest (11) godina, dva (2) mjeseca i dvadeset tri (23) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Do podnošenja ustavne tužbe donesena je prvostupanjska presuda.

U trenutku podnošenja ustavne tužbe, postupak se u povodu žalbi vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(OKRIVLJENIKA U KAZNENOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao drugookrivljenik u kaznenom postupku, nije doprinio duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema ocjeni Ustavnog suda u konkretnom slučaju radi se o relativno složenoj pravnoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio preko jedanaest (11) godina, te da preko devet (9) godina nije održana niti jedna glavna rasprava s time da je jedna rasprava u tom razdoblju bez obrazloženja odgođena na neodređeno vrijeme unatoč nazočnosti svih stranaka. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, Ustavni sud je utvrdio da je podnositelju dugim trajanjem kaznenog postupka, usprkos činjenici što je riječ o predmetu koji je relativno složene naravi, povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke najkasnije osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3182/2008

Zagreb, 28. siječnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 18/2009-413