### NN 21/2016 (9.3.2016.), Presuda Upravnog suda u Osijeku broj: 2 UsI-1734/15-6 od 1. ožujka 2016.

21 09.03.2016 Presuda Upravnog suda u Osijeku broj: 2 UsI-1734/15-6 od 1. ožujka 2016.

UPRAVNI SUD U OSIJEKU

601

PRESUDA

Upravni sud u Osijeku, po sucu Berislavu Babiću, uz sudjelovanje zapisničarke Adele Franc, u upravnom sporu tužitelja Stjepana Tibana iz Beljevine, Zelena 20, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, R. F. Mihanovića 9, Zagreb, radi rješavanja spora između korisnika i operatera, 1. ožujka 2016.

presudio je

Odbija se tužbeni zahtjev tužitelja kojim traži poništavanje rješenja tuženika klasa: UP/I-344-08/15-01/1142, urbroj: 376-05/SD-15-04(IM) od 11. studenoga 2015.

Obrazloženje

Osporavanom odlukom tuženika odbačen je zahtjev tužitelja za rješavanje spora s operatorom javnih komunikacijskih usluga OT – Optima Telekom d.d., Bani 75/A, Buzin, kao nepravodoban.

Tužitelj u tužbi navodi kako prigovara postupanju OT – Optima Telekoma, jer su unatoč usmenom i pismenom dogovoru te mimo njegove volje, od prethodnog operatera, aktivirali opcije konferencijske veze i prikaza broja pozivatelja, iako je s istima dogovorio da mu navedene usluge ne aktiviraju. Ukazuje kako u dokumentaciji stoji da može nazvati besplatan broj službe za korisnike, a što je u nekoliko navrata i učinio, međutim unatoč uvjeravanju, naplaćene su mu predmetne usluge. Ističe kako ne zna što znači opcija konferencijska veza, a ona mu je aktivirana bez njegovog znanja. Nije ispoštovao rok od 30 dana za podnošenje prigovora, jer ga na isti nitko nije upozorio. Zadnji račun u iznosu od 562,51 kn nije htio platiti, jer se isti odnosi na usluge čiju aktivaciju ne želi. Na kraju navodi kako je zaprimio opomenu pred ovrhu i to zbog navedenog računa te da je račun platio isključivo kako bi izbjegao daljnje komplikacije u postupku.

U odgovoru na tužbu tuženik navodi kako ostaje kod osporavane odluke iz razloga navedenih u odluci te predlaže sudu odbiti tužbeni zahtjev kao neosnovan. Dodaje kako je nesporno da je tužitelj svoj prigovor podnio izvan zakonom propisanog roka pa zbog toga nisu ispunjeni uvjeti za pokretanje spora pred tuženikom te je zbog toga i zahtjev odgovarajuće odbačen.

Dana 23. veljače 2016. pred ovim sudom je održana rasprava na koju su pristupili uredno pozvani tužitelj i opunomoćenice tuženika.

Na istoj raspravi tužitelj je ostao kod svih navoda tužbe te je predložio poništavanje osporavane odluke tuženika.

Opunomoćenice tuženika su na raspravi izjavile da ostaju kod odgovora na tužbu i svih navoda iz istoga.

Tijekom dokaznoga postupka sud je izvršio uvid u spis, spis tuženika te u sve isprave koje prileže istome.

Na temelju razmatranja svih činjeničnih i pravnih pitanja, a prema odredbi članka 55. stavka 3. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj: 20/10., 143/12. i 152/14., nastavno: ZUS), sud je utvrdio da tužbeni zahtjev nije osnovan.

Uvidom u spis tuženika, razvidno je da je tužitelj 13. kolovoza 2015. OT– Optima Telekom uputio pisani prigovor glede ispostavljenog računa za mjesec lipanj 2015. te na obračun usluga na svim računima od prosinca 2013. do lipnja 2015., a u svezi s uslugama koje se odnose na prikaz broja, konferencijsku vezu i povratni upit, a koji prigovor je zaprimljen 17. kolovoza 2015. kod navedenog operatera.

U svezi s navedenim prigovorom OT – Optima Telekom je u svom prvostupanjskom odgovoru od 25. rujna 2015. odbacila prigovor kao nepravovremen, budući da nisu ispunjeni uvjeti za pokretanje postupka.

Zatim je tužitelj 25. listopada 2015. kod tuženika podnio zahtjev za rješavanje spora s operatorom javnih komunikacijskih usluga OT – Optima Telekom.

Nadalje, iz stanja spisa tuženika proizlazi da je sporni račun za mjesec lipanj 2015., imao dan dospijeća s 10. srpnja 2015., a da je tužitelj svoj prigovor na isti izjavio 13. kolovoza 2015. te da je isti kod OT – Optima Telekom zaprimljen 17. kolovoza 2015.

Člankom 50. stavak 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj: 73/08., 90/11., 133/12., 80/13. i 71/14., nastavno: ZEK) propisano je da krajnji korisnik usluga ima pravo podnijeti operatoru javnih komunikacijskih usluga prigovor u vezi s pružanjem usluga, prigovor na iznos kojim je zadužen za pruženu uslugu, prigovor na kakvoću pružene usluge te prigovor zbog povrede odredaba pretplatničkog ugovora. Stavkom 2. istoga članka propisano je da prigovor iz stavka 1. ovoga članka krajnji korisnik usluga podnosi u pisanom obliku operatoru javnih komunikacijskih usluga, koji provodi postupak rješavanja prigovora. Prigovor mora sadržavati činjenice i dokaze na kojima se temelji. Stavkom 3. točkom 1. istoga članka propisano je da krajnji korisnik usluga može podnijeti prigovor iz stavka 1. ovoga članka na iznos kojim je zadužen za pruženu uslugu u roku od 30 dana od dana dospijeća računa za pružene usluge.

Člankom 51. stavak 1. ZEK propisano je da u slučaju spora između krajnjeg korisnika usluga i operatora javnih komunikacijskih usluga u vezi s pružanjem usluga, iznosom kojim je zadužen za pruženu uslugu, kakvoćom pružene usluge ili prigovorom zbog povrede odredaba pretplatničkog ugovora krajnji korisnik usluga može podnijeti zahtjev za rješavanje spora Agenciji u roku od 30 dana od dana dostavljanja pisanog odgovora povjerenstva za pritužbe potrošača iz članka 50. stavka 13. ovoga Zakona.

Uzimajući u obzir prethodno opisano činjenično stanje i citirane zakonske odredbe, ovaj sud je stajališta kako je tijekom upravnog postupka, odnosno upravnog spora nesporno utvrđeno da je u konkretnom slučaju dan dospijeća spornog računa za lipanj 2015., bio dan 10. srpnja 2015. pa da je shodno tome tužitelj imao pravo podnijeti prigovor u vezi spornog računa, najkasnije do 10. kolovoza 2015. Nesporno je i kako je predmetni prigovor kod operatera zaprimljen 17. kolovoza 2015. te stoga nisu ispunjene pretpostavke za pokretanje postupka, budući je prigovor podnesen izvan roka od 30 dana, a kako to propisuje članak 50. stavak 3. točka 1. ZEK. U svezi navedenog, tužitelj je propustio podnijeti prigovor i u odnosu na račune za vremensko razdoblje od prosinca 2013. do svibnja 2015.

Na kraju je potrebno istaknuti kako navodi tužitelja o pokretanju ovršnog postupka od strane operatera, a radi prisilne naplate spornog računa, nisu predmet odlučivanja u postupku kod tuženika te stoga isti nisu relevantni za ovaj upravni spor.

Sud smatra da je tuženik pravilnom primjenom materijalnog prava i na temelju pravilno utvrđenog činjeničnog stanja odbacio zahtjev tužitelja, pri čemu nije povrijedio zakon na njegovu štetu.

Slijedom navedenoga, primjenom članka 57. stavka 1. ZUS tužbeni zahtjev tužitelja valjalo je odbiti kao neosnovan.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude dopuštena je žalba Visokom upravnom sudu Republike Hrvatske. Žalba se podnosi putem ovog suda, u dovoljnom broju primjeraka za sud i sve stranke u sporu, u roku od 15 dana od dana dostave presude. Žalba odgađa izvršenje pobijane presude (članak 66. stavak 5. ZUS).

Broj: 2 UsI-1734/15-6

Osijek, 1. ožujka 2016.

Sudac
Berislav Babić, v. r.