## Zakon o medicinsko-biokemijskoj djelatnosti

### NN 121/2003 (29.7.2003.), Zakon o medicinsko-biokemijskoj djelatnosti

# HRVATSKI SABOR

1709

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O MEDICINSKO-BIOKEMIJSKOJ DJELATNOSTI

Proglašavam
Zakon o medicinsko-biokemijskoj djelatnosti, koji je donio Hrvatski sabor na
sjednici 17. srp­nja 2003.

Broj:
01-081-03-2667/2
Zagreb, 23. srp­nja 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O MEDICINSKO-BIOKEMIJSKOJ DJELATNOSTI

I.
OPĆE ODREDBE

Članak
1.

Ovim se
Zakonom uređuju načela, način organiziranja i provođenja medicinsko-biokemijske
djelatnosti, kao dijela zdravstvene djelatnosti od interesa za Republiku
Hrvatsku koja se obav­lja kao javna služba i koju obavljaju diplomirani inženjeri
medicinske biokemije pod uvjetima i na način propisan ovim Zakonom.

II.
MEDICINSKO-BIOKEMIJSKA DJELATNOST

Članak
2.

Medicinsko-biokemijska
djelatnost jest jedna od zdravstvenih dijagnostičkih djelatnosti koje
analiziraju biološki materijal (krv, mokraća, stanica, tkivo, likvor) sa svrhom
ranog otkrivanja bolesti, prepoznavanja rizičnih čimbenika bolesti,
postavljanja dijagnoze, praćenja tijeka liječenja i ishoda bolesti koristeći
biokemijske, imunokemijske, molekularno biološke i fizikalne ana­litičke
tehnike te informacijsku tehnologiju.

Medicinsko-biokemijska
djelatnost pruža laboratorijske zdravstvene usluge na razini primarne,
specijalističko-konzilijarne i tercijarne zdravstvene zaštite.

Članak
3.

Načela
medicinsko-biokemijske djelatnosti su:

–
stalno održavanje i podizanje kvalitete medicinsko-biokemijskih usluga u
interesu zdravlja pacijenta,

–
poštivanje prava pacijenata, promicanje dostojanstvenog, odgovornog i
profesionalnog ponašanja diplomiranih inženjera medicinske biokemije,

–
poštivanje pravila struke i Kodeksa etike i deontologije medicinskih
biokemičara.

Članak
4.

Medicinsko-biokemijska
djelatnost obavlja se:

a) u
medicinsko-biokemijskim laboratorijima:

1.
općim medicinsko-biokemijskim laboratorijima,

2.
specijalističkim medicinsko-biokemijskim laboratorijima,

3.
subspecijalističkim medicinsko-biokemijskim laboratorijima,

4.
kliničkim medicinsko-biokemijskim laboratorijima.

b) uz
bolesnika

c) u
liječničkim ordinacijama.

Način
obavljanja medicinsko-biokemijske djelatnosti uz bolesnika i u liječničkim
ordinacijama na prijedlog Hrvatske komore medicinskih biokemičara (u daljnjem
tekstu: Komora) i uz prethodno pribavljeno mišljenje Hrvatske liječničke komore
propisat će pravilnikom ministar nadležan za zdravstvo.

III.
OSNIVANJE I ORGANIZIRANJE MEDICINSKO-BIOKEMIJSKE DJELATNOSTI

Članak 5.

Medicinsko-biokemijska djelatnost osniva se i organizira
u mreži i izvan mreže zdravstvene djelatnosti sukladno zakonu.

Članak 6.

Organizacijski oblici medicinsko-biokemijskog
laboratorija su:

– medicinsko-biokemijski laboratorij u sastavu
zdravstvene ustanove,

– samostalni opći ili specijalistički medicinsko-biokemijski
laboratorij u kojem se obavlja medicinsko-biokemijska djelatnost kao privatna
praksa.

Članak 7.

Medicinsko-biokemijski laboratorij mora imati
voditelja.

Voditelj je odgovoran za zakonit i stručni rad
medicinsko-bio­kemijskog laboratorija.

Voditelj mora biti diplomirani inženjer medicinske
biokemije koji ispunjava uvjete iz članka 12. stavka 2. ovoga Zakona.

Voditelj općeg medicinsko-biokemijskog laboratorija,
uz uvjete iz stavka 3. ovog članka, mora imati i najmanje 3 godine radnog
iskustva.

Voditelj specijalističkog medicinsko-biokemijskog
laboratorija, uz uvjete iz stavka 3. ovoga članka, mora biti specijalist
medicinske biokemije.

Voditelj subspecijalističkog medicinsko-biokemijskog
laboratorija, uz uvjete iz stavka 3. ovoga članka, mora biti specijalist uže
specijalnosti medicinske biokemije ili specijalist medicinske biokemije.

Voditelj kliničkog medicinsko-biokemijskog
laboratorija uz uvjete iz stavka 3. ovoga članka, mora biti specijalist
medicinske biokemije najmanje s doktoratom znanosti.

Članak 8.

Ministar nadležan za zdravstvo, na prijedlog Komore,
propisat će pravilnikom vrste pretragakoje obavljaju
medicinsko-biokemijski laboratoriji.

Članak 9.

Komora vodi registar medicinsko-biokemijskih
laboratorija.

IV.
MEDICINSKI BIOKEMIČARI

Članak
10.

Medicinsko-biokemijski
zdravstveni radnici su:

–
diplomirani inženjer medicinske biokemije,

–
diplomirani inženjer medicinske biokemije specijalist,

–
diplomirani medicinski biokemičar specijalist uže specijalnosti.

Medicinsko-biokemijsku
djelatnost mogu obavljati medicinski biokemičari, s time da u obavljanju
medicinsko-biokemijske djelatnosti sudjeluju: zdravstveni tehničari
laboratorijskog smjera više ili srednje stručne spreme i zdravstveni suradnici.

Članak 11.

Zdravstveni tehničari laboratorijskog smjera više ili
srednje stručne spreme mogu u radu u smjeni ili dežurstvu, laboratorijskim
jedinicama, ordinacijama liječnika obiteljske (opće) medicine i uz bolesnika
samostalno obavljati hitne pretrage sukladno Pravilniku o kategorizaciji
medicinsko-biokemijskih pretraga Hrvatske komore medicinskih biokemičara.

Članak 12.

Diplomirani inženjer medicinske biokemije (u daljnjem
tekstu: medicinski biokemičar) jest zdravstvenih radnik koji se bavi primjenom
biokemijskih, hematoloških, molekularno-bioloških i kemijskih istraživanja u
biološkom materijalu u svrhu utvrđivanja uzroka bolesti, održavanja zdravlja,
prevencije bolesti i praćenja uspjeha liječenja.

Opći uvjeti za obavljanje medicinsko-biokemijske
djelatnosti su:

– diploma Farmaceutsko-biokemijskog fakulteta u
Republici Hrvatskoj za zvanje diplomiranog inženjera medicinske biokemije ili
nostrificirana strana diploma o završenom odgovarajućem sveučilišnom
dodiplomskom studiju,

– položen stručniispit,

– državljanstvo Republike Hrvatske,

– znanje hrvatskoga jezika,

– upis u registar Komore i

– odobrenje za samostalan rad.

Iznimno od odredbe stavka 2. podstavka 3. ovoga
članka, stranci mogu obavljati medicinsko-biokemijsku djelatnost u Republici
Hrvatskoj prema propisima koji uređuju rad stranaca u Republici Hrvatskoj.

Posebni uvjeti za obavljanje medicinsko-biokemijske
djelatnosti su specijalizacija, odnosno uža specijalizacija iz medicinske
biokemije.

Članak 13.

Medicinski biokemičar može započeti s radom u struci
nakon upisa u registar medicinskih biokemičara Komore i stjecanja odobrenja za
samostalan rad. Upis u registar Komore obavlja na temelju pisanog zahtjeva
medicinskog biokemičara, koji udovoljava uvjetima propisanim odredbama članka
12. stav­ka 2. podstavka 1., 2., 3., 4. i 6., odnosno stavka 3. istoga članka
ovoga Zakona.

Članak 14.

Uz registar medicinskih biokemičara Komora vodi i
druge upisnike i evidencije.

Komora vodi posebne upisnike za pripravnike,
specijalizante, specijaliste i uže specijaliste, za dodatno osposobljavanje
medicinskih biokemičara i disciplinski upisnik.

Registar medicinskih biokemičara, upisnici i
evidencije koje vodi Komora javne su knjige.

Izvaci iz registra medicinskih biokemičara, upisnika
i evidencija koje vodi Komora te potvrde izdane na temelju podataka iz tih evidencija
javne su isprave.

Sadržaj i podatke koji se upisuju u registar
medicinskih biokemičara, druge upisnike i evidencije propisuje općim aktom
Komora.

V.
ODOBRENJE ZA SAMOSTALAN RAD I TRAJNO STRUČNO USAVRŠAVANJE MEDICINSKIH
BIOKEMIČARA

Članak 15.

Pravo na
samostalan rad ima medicinski biokemičar kojem je dano odobrenje za samostalan
rad.

Odobrenje
za samostalan rad (licencu) medicinskom bioke­mičaru daje, odnosno uskraćuje
upravnim aktom tijelo određeno Statutom Komore.

Protiv
upravnog akta iz stavka 2. ovoga članka nije do­puštena žalba, već se može
pokrenuti upravni spor.

Vrste
odobrenja za samostalan rad su: odobrenje za samostalan rad medicinskog
biokemičara, odobrenje za samostalan rad medicinskog biokemičara specijalista i
odobrenje za samostalan rad specijalista uže specijalnosti.

Uvjete
za davanje odobrenja za samostalan rad medicinskih biokemičara propisuje općim
aktom Komora.

Članak
16.

Medicinski
biokemičari imaju pravo i obvezu stručno se usavršavati radi održavanja i
unapređivanja kvalitete medicinsko-biokemijske zdravstvene djelatnosti.

Medicinski
biokemičari obvezni su svakih šest godina proći provjeru stručnosti pri Komori
u cilju obnavljanja odobrenja za samostalan rad na poslovima
medicinsko-biokemijske zdravstvene djelatnosti.

Uvjete
za obnavljanje odobrenja za samostalan rad medicinskih biokemičara propisuje
općim aktom Komora.

Na
postupak obnavljanja i oduzimanja odobrenja za samostalan rad medicinskih
biokemičara primjenjuju se odredbe članka 15. stavka 2. i 3. ovoga Zakona.

Članak
17.

Komora
može medicinskom biokemičaru privremeno ili trajno oduzeti odobrenje za
samostalan rad.

Odobrenje
se privremeno oduzima na vrijeme do godinu dana, odnosno dok traju razlozi na
temelju kojih je odobrenje oduzeto.

Odobrenje
se oduzima privremeno:

– ako
medicinski biokemičar nije uspješno prošao provjeru znanja ili nije pristupio
provjeri znanja te ako je upućen na dodatno stručno usavršavanje,

– ako
se utvrdi da medicinski biokemičar svojim radom ugrožava zdravlje i život
bolesnika,

– ako
je medicinskom biokemičaru odlukom suda Komore, pravomoćnom odlukom redovnog
suda ili odlukom drugog tijela privremeno zabranjeno obavljanje
medicinsko-biokemijske dje­lat­nosti,

– ako
medicinski biokemičar obavlja poslove zdravstvene zaštite protivno važećim
propisima,

– ako
se utvrdi da medicinski biokemičar iz drugih razloga ne ispunjava uvjete za
obavljanje zdravstvene djelatnosti.

Odobrenje
se oduzima trajno:

– ako
je medicinskom biokemičaru odlukom suda Komore, pravomoćnom sudskom odlukom ili
odlukom drugog tijela trajno zabranjeno obavljanje medicinsko-biokemijske
djelatnosti.

VI.
MEDICINSKA DOKUMENTACIJA

Članak
18.

Medicinski
biokemičar je dužan voditi točnu, iscrpnu i datiranu medicinsku dokumentaciju u
skladu s propisima o evidencijama na području zdravstva, koja u svakom trenutku
može pružiti dostatne podatke. Medicinski biokemičar je obvezan tu
dokumentaciju na zahtjev predočiti ministarstvu nadležnom za zdravstvo,
tijelima državne uprave u skladu s posebnim propisima,Komori ili
sudbenoj vlasti.

VII.
PRETRAGA MEDICINSKO-BIOKEMIJSKOG LABORATORIJA

Članak
19.

Pretragu
medicinsko-biokemijskog laboratorija može odrediti samo pisanim nalogom nadležni
sud ako su za to ispunjeni uvjeti propisani zakonom.

Kada se
odredi pretraga medicinsko-biokemijskog laboratorija, sud će o tome odmah
obavijestiti Komoru, odnosno njezino povjerenstvo na čijem se području nalazi
laboratorij u kojem treba obaviti pretragu.

Pravo
je medicinskog biokemičara da on ili njegov zastupnik i obvezatno dva svjedoka,
od kojih jedan može biti i predstavnik Komore budu nazočni pri pretrazi
medicinsko-biokemijskog laboratorija.

Kod
pretrage medicinsko-biokemijskog laboratorija ne smije biti povrijeđena tajnost
medicinsko-biokemijske dokumentacije i predmeta na štetu pacijenata. Pregled
medicinsko-biokemijskog laboratorija ograničit će se na pregled samo onih
dokumenata i predmeta koji su u izravnoj vezi s kaznenim djelom zbog kojeg se
vodi postupak.

Dokazi
pribavljeni u protivnosti s odredbama ovoga članka ne mogu se upotrijebiti u
postupku protiv medicinskog bio­ke­mičara i njegovih pacijenata.

VIII.
HRVATSKA KOMORA MEDICINSKIH BIOKEMIČARA

Članak
20.

Hrvatska
komora medicinskih biokemičara samostalna je i neovisna strukovna organizacija
sa svojstvom pravne osobe i jav­nim ovlastima.

Članak
21.

U Komoru
se obvezno učlanjuju medicinski biokemičari, koji obavljanjem
medicinsko-biokemijske djelatnosti rade na području Republike Hrvatske na
neposrednim poslovima zdravstvene zaštite.

U
Komoru se mogu učlaniti i drugi medicinski biokemičari s položenim stručnim
ispitom.

Članak
22.

Komora
obavlja sljedeće javne ovlasti:

1. vodi
registar medicinskih biokemičara u Republici Hrvat­skoj,

2.
daje, obnavlja i oduzima odobrenja za samostalan rad,

3.
obavlja stručni nadzor nad radom medicinskih bioke­mičara,

4.
određuje najnižu cijenu rada medicinskih biokemičara koji obavljaju privatnu
praksu,

5. odobrava pojedinačne cijene
medicinsko-biokemijskih uslu­ga medicinskih biokemičara koji obavljaju privatnu
praksu.

Članak 23.

Komora obavlja sljedeće poslove:

1. donosi etički kodeks medicinskih biokemičara i
medicinske deontologije,

2. prati i nadzire provođenje pravila etike i
deontologije u medicinsko-biokemijskoj djelatnosti i poduzima odgovarajuće
mjere u slučaju njihovog kršenja,

3. daje stručna mišljenja kod pripreme propisa od
utjecaja na razvoj zdravstvene struke,

4. daje prijedlog plana potrebnih kadrova ministru
nadležnom za zdravstvo,

5. sudjeluje pri utvrđivanju standarda i normativa
medicinsko-biokemijskih usluga,

6. pruža zaštitu građanima u ostvarivanju prava s obzirom
na kakvoću, sadržaj i vrstu medicinsko-biokemijske usluge koja im se pruža,

7. surađuje sa zdravstvenom inspekcijom Ministarstva
zdrav­s­tva,

8. daje mišljenje o kvaliteti dijagnostičkih testova,
reagencija, pribora i opreme koji podliježu registraciji,

9. organizira dodatno usavršavanje za proširenje
djelatnosti unutar struke s obzirom na nove dijagnostičko-terapijske metode, te
trajnu izobrazbu svojih članova,

10. propisuje uvjete stručnog usavršavanja
medicinskih biokemičara zbog proširenja djelatnosti,

11. prati i analizira problematiku te brine za
usklađivanje razvoja medicinsko-biokemijske djelatnosti,

12. daje mišljenje ministru nadležnom za zdravstvo u
postupku osnivanja, preseljenja i prestanka rada medicinskih biokemičara u
privatnoj praksi te početka i prestanka rada zdravstvenih ustanova s obzirom na
utvrđenu mrežu zdravstvene djelatnosti te stručne i ekonomske interese svojih
članova,

13. daje mišljenje za rad medicinskih biokemičara u
svojoj struci izvan punog radnog vremena,

14. zastupa interese svojih članova kod sklapanja
ugovora s Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje i drugim osigu­ravajućim
društvima,

15. propisuje način oglašavanja i način isticanja
naziva privatne prakse,

16. daje suglasnost na cijene medicinsko-biokemijskih
usluga dobrovoljnog zdravstvenog osiguranja,

17. daje prethodno mišljenje na akt Hrvatskog zavoda
za zdravstveno osiguranje kojim se utvrđuje način provođenja plana i programa
mjera zdravstvene zaštite, formiranje cijena zdravstvene zaštite i drugih osnova
za sklapanje ugovora sa zdravstvenim ustanovama i privatnim zdravstvenim
radnicima koji čine mrežu zdravstvene djelatnosti,

18. brine za pravnu pomoć svojim članovima,

19. brine se o materijalnim i drugim interesima
svojih članova,

20. koordinira odnose među članovima te aktivno
sudjeluje u rješavanju eventualno nastalih sporova među njima,

21. obavlja i druge poslove određene zakonom.

Članak
24.

Tijela
Komore su: Skupština, Izvršni odbor, Predsjednik, Područna vijeća, sud Komore,
i druga tijela utvrđena statutom i općim aktima Komore.

Ustrojstvo,
nadležnost, sastav, način izbora, prava i dužnosti tijela Komore uređuju se
statutom i drugim općim aktima Komore.

Članak
25.

Skupština
Komore donosi statut uz suglasnost ministra nadležnog za zdravstvo.

Statutom
se uređuje organizacija i djelokrug Komore, prava i obveze članstva, tijela
Komore, izvori financiranja, opći akti, stručne službe, zaštita prava članova
te druga pitanja značajna za medicinsko-biokemijsku djelatnost i Komoru.

Članak
26.

Komora
obavještava ministarstvo nadležno za zdravstvo, druga tijela državne uprave te
nadležna tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave,
samoinicijativno ili na njihov zahtjev o stanju i problemima
medicinsko-biokemijske djelatnosti i medicinsko-biokemijskog zvanja i o mjerama
koje bi trebalo poduzeti radi unapređenja medicinsko-biokemijske djelatnosti,
zvanja i zdravstvene zaštite građana.

Komora
surađuje s državnim tijelima i tijelima lokalne i područne (regionalne)
samouprave u rješavanju pitanja značajnih za ostvarivanje zadataka i rješavanje
problema medicinsko-biokemijskog zvanja.

Članak
27.

Za
ostvarivanje svojih ciljeva i izvršavanje zadaća Komora stječe sredstva:

- od
upisnine,

- od
članarine,

- iz
drugih prihoda ostvarenih djelatnošću Komore.

Iz državnog
proračuna Republike Hrvatske osiguravaju se sredstva za izvršavanje poslova
koje Komora obavlja na temelju javnih ovlasti utvrđenih odredbom članka 22.
točke 3. ovoga Zakona.

Članak
28.

Policija,
državno odvjetništvo i sudovi obavještavaju o svim postupcima koji se vode
protiv medicinskih biokemičara ministarstvo nadležno za zdravstvo i Komoru.

Dužnost
je Komore da izvijesti tijela iz stavka 1. ovoga članka i ministarstvo nadležno
za zdravstvo o svim postupcima koji se vode protiv medicinskih biokemičara, a
koji imaju elemente kaznenog dijela.

IX.
DISCIPLINSKA ODGOVORNOST

Članak
29.

Medicinski biokemičari – članovi Komore odgovaraju za
teže i lakše povrede dužnosti i ugleda medicinsko-biokemijske struke pred
disciplinskim tijelima Komore, određenim statutom.

Teža povreda je svako narušavanje dužnosti, ugleda i
Kodeksa medicinsko-biokemijske etike i deontologije koja ima teže značenje s
obzirom na ugroženost pacijenta, prirodu povrijeđene dužnosti, visinu
materijalne štete ili druge posljedice te s obzirom na okolnosti pod kojima je
radnja izvršena ili propuštena.

Lakša
povreda je narušavanje dužnosti, ugleda i Kodeksa medicinsko-biokemijske etike
i deontologije koja je manjeg značenja.

Općim aktom Komore pobliže se utvrđuje što se smatra
težom, odnosno lakšom povredom dužnosti, ugleda i Kodeksa
medicinsko-biokemijske etike i deontologije.

Članak 30.

Za učinjene lakše povrede dužnosti i ugleda
medicinsko-biokemijskog zvanja, odnosno Kodeksa medicinsko-biokemijske etike i
deontologije izriču se ukor i novčana kazna.

Za učinjene teže povrede dužnosti i ugleda
medicinsko-biokemijskog zvanja, odnosno Kodeksa medicinsko-biokemijske etike i
deontologije izriču se opomena koja se objavljuje u glasilu Komore, privremeno
oduzimanje odobrenja za samostalan rad ili trajno oduzimanje odobrenja za
samostalan za rad.

Za učinjene povrede dužnosti i ugleda
medicinsko-biokemijskog zvanja, odnosno Kodeksa medicinsko-biokemijske etike i
deontologije uz kazne može se izreći i mjera upućivanja na dodatno obvezatno
stručno usavršavanje.

Članak 31.

Novčana kazna može se izreći za lakšu povredu u
visini od 1.000,00 do 2.000,00 kuna, a za tešku povredu od 3.000,00 do 5.000,00
kuna.

Članak 32.

Disciplinski postupak pokreće disciplinsko tijelo
određeno statutom, po službenoj dužnosti ili na zahtjev tijela Komore određenog
općim aktom Komore ili na zahtjev ministra nadležnog za zdravstvo.

Članak 33.

Pravo na podnošenje žalbe u disciplinskom postupku za
teže povrede dužnosti i ugleda medicinsko-biokemijske struke ima i ministar
nadležan za zdravstvo.

Članak 34.

U disciplinskom postupku protiv medicinskog
biokemičara –člana Komore na odgovarajući način primjenjuju se odredbe kaznenog
materijalnog i postupovnog zakonodavstva.

Članak 35.

Pravomoćne odluke disciplinskih tijela Komore kojima
su izrečene novčane kazne izvršne su isprave i Komora je ovlaštena tražiti
njihovo prisilno izvršenje.

Članak 36.

Protiv drugostupanjske odluke kojom je izrečena
disciplinska mjera privremenog ili trajnog oduzimanja odobrenja za samostalan
rad dopuštena je tužba Upravnom sudu Republike Hrvatske.

Članak 37.

Pokretanje postupka zastarijeva u roku od jedne
godine od saznanja tužitelja Komore za učinjenu povredu, odnosno u roku od
dvije godine od izvršenog djela.

Zastara vođenja postupka nastaje u roku od tri godine
od pokretanja postupka. Zastarijevanje se prekida svakom procesnom radnjom,
koja se poduzima radi vođenja postupka.

Zastara
izvršenja kazne, odnosno mjere nastaje protekom dvije godine od konačnosti
odluke, kojom je ta kazna, odnosno mjera izrečena. Zastarijevanje se prekida
svakom radnjom, koja se poduzima radi izvršenja kazne, odnosno mjere.

Pokretanje
i vođenje postupka za povrede koje imaju obilježja kaznenih djela zastarijeva
po propisima kaznenog materijalnog prava.

X.
STRUČNI NADZOR

Članak 38.

Komora obavlja stručni nadzor nad radom
medicinsko-biokemijskih laboratorija, medicinskih biokemičara te nad obav­ljanjem
medicinsko-biokemijske djelatnosti uz bolesnika i u liječničkim ordinacijama.

Članak 39.

Stručni nadzor organizira Povjerenstvo za stručni
nadzor medicinsko-biokemijskih laboratorija (u nastavku teksta: Povjerenstvo)
koje imenuje Izvršni odbor Komore.

Povjerenstvo obavlja sljedeće poslove:

1. izrađuje prijedlog liste medicinskih biokemičara
koji će provoditi stručni nadzor,

2. donosi stručne kriterije po kojima će se provoditi
stručni nadzor,

3. izrađuje godišnji plan stručnog nadzora,

4. vodi evidenciju o provedenom stručnom nadzoru i
pred­loženim, odnosno poduzetim mjerama,

5. sačinjava godišnje izvješće o stručnom nadzoru,

6. koordinira provođenje stručnog nadzora sa
zdravstvenom inspekcijom ministarstva nadležnog za zdravstva,

7. obavlja i druge poslove u skladu sa Statutom i
općim aktima Komore.

Članak 40.

Izvršni odbor Komore imenuje medicinske biokemičare
za provođenje stručnog nadzora.

Stručni nadzor provode medicinski biokemičari koji
ispunjavaju sljedeće uvjete:

- specijalist medicinske biokemije,

- najmanje 5 godina specijalističkog iskustva.

Za stručni nadzor nad specijalističkim i
subspecijalističkim medicinsko-biokemijskim laboratorijima, medicinski
biokemičar koji provodi stručni nadzor mora imati najmanje isti stupanj zvanja
kao voditelj medicinsko-biokemijskog laboratorija, odnosno medicinski
biokemičar čiji se rad stručno nadzire.

Članak 41.

Stručni nadzor može biti redoviti i izvanredni.

Redoviti stručni nadzor provodi se jedanput godišnje
u svim medicinsko-biokemijskim laboratorijima prema utvrđenom planu.

Godišnji plan stručnog nadzora donosi Izvršni odbor
Komore.

Izvanredni stručni nadzor provodi se u slučaju
prijave na rad medicinsko-biokemijskog laboratorija, odnosno medicinskog
biokemičara ili zdravstvenog tehničara odnosno drugih zdravstvenih radnika koji
rade na medicinsko-biokemijskim poslovima uz bolesnika ili u liječničkim
ordinacijama od strane korisnika.

Izvanredni
stručni nadzor može se provesti i na temelju drugog saznanja koje ukazuje na
potrebu izvanrednog nadzora.

Povjerenstvo
rješenjem pokreće postupak izvanrednog struč­nog nadzora.

Članak
42.

Stručni
nadzor, u pravilu, provodi medicinski biokemičar s popisa medicinskih
biokemičara.

Zdravstvena
ustanova, medicinsko-biokemijski laboratoriji, odnosno jedinice iz članka 4.
ovoga Zakona, diplomirani inženjeri medicinske biokemije i drugi zdravstveni
radnici, kod kojih se obavlja nadzor, dužni su medicinskom biokemičaru koji
obavlja nadzor omogućiti obavljanje nadzora i pružiti potrebne podatke i
obavijesti.

Članak
43.

Stručnim
nadzorom su obuhvaćeni:

–
organizacija medicinsko-biokemijskog laboratorija,

–
stručne kvalifikacije voditelja laboratorija,

–
stručne kvalifikacije laboratorijskog osoblja,

– opis
poslova, dužnosti i odgovornosti laboratorijskog osob­lja,

–
poslovanje medicinsko-biokemijskog laboratorija,

–
stručni program rada medicinsko-biokemijskog laboratori­ja,

–
standardni laboratorijski postupci (predanalitički, analitički i
poslijeanalitički)

–
unutarnja analitička kontrola kvalitete,

–
vanjska procjena kvalitete,

–
knjiga pritužbi korisnika (liječnika i bolesnika),

–
trajno usavršavanje medicinskih biokemičara,

–
trajno usavršavanje zdravstvenih tehničara,

–
arhiviranje laboratorijske dokumentacije,

–
sigurnost i zdravlje (sigurnost na radu, opće mjere zaštite laboratorijskog
osoblja, zbrinjavanje biološkog i drugog otpada),

–
ostali vidovi nadzora po potrebi u pojedinim slučajevima.

Članak
44.

Stručni
nadzor najavljuje se pisano ravnatelju zdravstvene ustanove i voditelju
medicinsko-biokemijskog laboratorija, medicinskom biokemičaru koji obavlja
privatnu praksu odnosno drugom zdravstvenom radniku koji radi na medicinsko
biokemijskim poslovima uz bolesnika ili u liječničkoj ordinaciji najmanje sedam
dana prije provođenja stručnog nadzora.

Iznimno,
može se provesti stručni nadzor bez najave, kada to zahtijeva hitnost.

Članak 45.

Medicinski
biokemičar, koji provodi stručni nadzor vodi zapisnik. Zapisnik mora sadržavati
stručno mišljenje, nalaz i prijedlog mjera.

Ostale
podatke koje mora sadržavati zapisnik iz stavka 1. ovoga članka propisuje
Komora.

Članak
46.

Ravnatelj
zdravstvene ustanove, voditelj medicinsko-biokemijskog laboratorija, medicinski
biokemičar koji obavlja privatnu praksu, medicinski biokemičar, odnosno drugi
zdravstveni radnik koji radi na medicinsko-biokemijskim poslovima uz bolesnika
ili u liječničkoj ordinaciji nad čijim radom se provodi stručni nadzor ima
pravo uvida u zapisnik i pravo na prigovor, koji se unosi u zapisnik.

Članak 47.

U
slučaju nalaza značajnih nedostataka u stručnom radu medicinsko-biokemijskog
laboratorija, odnosno medicinskog biokemičara ili drugog zdravstvenog radnika
koji radi na medicinsko-biokemijskim poslovima uz bolesnika ili u liječničkoj
ordinaciji, medicinski biokemičar, koji provodi stručni nadzor, prilikom
nadzora usmeno će naložiti izvršenje potrebnih mjera za otklanjanje utvrđenih
stručnih nedostataka.

Usmeno
rješenje mora se unijeti u zapisnik o obavljenom nadzoru.

Medicinski
biokemičar koji obavlja stručni nadzor dužan je izdati pisani otpravak rješenja
u roku od osam dana od dana upisa izrečene mjere na zapisnik o obavljenome
nadzoru.

Članak
48.

Medicinski
biokemičar koji obavlja stručni nadzor donosi rješenje o mjerama za uklanjanje
utvrđenih stručnih nedostataka.

Protiv
rješenja iz stavka 1. ovoga članka ravnatelj zdravstvene ustanove, voditelj
medicinsko-biokemijskog laboratorija, medicinski biokemičar koji obavlja
privatnu praksu, medicinski biokemičar, odnosno drugi zdravstveni radnik koji
radi na medicinsko-biokemijskim poslovima uz bolesnika ili u liječničkoj
ordinaciji nad čijim radom je proveden stručni nadzor, ima pravo prigovora
Izvršnom odboru Komore u roku od 15 dana po primit­ku rješenja.

Prigovor
ne odlaže izvršenje rješenja.

Odluka
po prigovoru iz stavka 2. ovoga članka je konačna.

Protiv
odluke iz stavka 4. ovoga članka može se pokrenuti upravni spor.

Ako se
prilikom obavljanja stručnog nadzora utvrde nedostaci iz nadležnosti
zdravstvene inspekcije, Komora će o tome odmah obavijestiti zdravstvenu
inspekciju ministarstva nadležnog za zdravstvo.

Članak 49.

Komora
će pobliže odrediti način obavljanja stručnog nadzora nad radom
medicinsko-biokemijskih laboratorija i medicinskih biokemičara općim aktom koji
donosi uz suglasnost ministra nad­ležnog za zdravstvo.

Način
provedbe stručnog nadzora nad obavljanjem medicinsko-biokemijske djelatnosti uz
bolesnika i u liječničkim ordinacijama Komora će pobliže odrediti općim aktom
koji donosi uz suglasnost Hrvatske liječničke komore i ministra nadležnog za
zdravstvo.

XI.
NADZOR NAD RADOM KOMORE

Članak
50.

Nadzor
nad zakonitošću rada Komore u obavljanju njezinih javnih ovlasti provodi
ministarstvo nadležno za zdravstvo.

U
provođenju nadzora iz stavka 1. ovoga članka ministarstvo nadležno za zdravstvo
može od Komore tražiti odgovarajuća izvješća i podatke.

Izvješća
i podatke iz stavka 2. ovoga članka Komora je dužna dostaviti ministru nadležnom
za zdravstvo u roku od 30 dana ili u istom roku izvijestiti o razlozima zbog
kojih nije u mogućnosti dostaviti.

Komora
je obvezna ministru nadležnom za zdravstvo podnijeti godišnje izvješće o radu
iz područja javnih ovlasti do 1. ožujka za prethodnu godinu.

XII.
ARBITRAŽA

Članak
51.

Medicinski
biokemičari – članovi Komore mogu rješavanje međusobnog spora u obavljanju
svoje djelatnosti sporazumno povjeriti arbitraži Komore.

Imenovanje
arbitra ili arbitražnoga vijeća te druga pitanja arbitražnoga postupka, uređuje
općim aktom Komora.

Članak
52.

U
sporazumu o iznošenju spora pred arbitražu stranke spora će odrediti pitanje
koje iznose pred arbitražu.

Arbitraža
može odlučiti samo o pitanju koje su pred nju iznijele stranke spora.

Članak
53.

Odluka
arbitraže o tužbenom zahtjevu ima prema strankama snagu pravomoćne presude redovitog
suda.

Odluka
arbitraže može se pobijati pred sudom u skladu sa posebnim zakonom.

XIII.
KAZNENE ODREDBE

Članak
54.

Novčanom
kaznom u iznosu od 5.000,00 do 50.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
zdravstvena ustanova ako:

1.
obavlja medicinsko-biokemijsku djelatnost protivno od­red­bi članka 4. ovoga
Zakona,

2.
medicinsko-biokemijski laboratorij nema voditelja ili voditelj ne ispunjava
uvjete iz članka 7. ovoga Zakona,

3. u
medicinsko-biokemijskom laboratoriju obavljaju se pretrage protivno članku 8. ovoga
Zakona,

4.
onemogući obavljanje stručnog nadzora ili ne pruži potrebne podatke i
obavijesti (članak 42.).

Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se novčanom kaznom u iznosu od
5.000,00 do 10.000,00 kuna i odgovorna osoba u zdravstvenoj ustanovi.

Za
prekršaj iz stavka 1. točke 1., 3. i 4. kaznit će se novčanom kaznom u iznosu
od 5.000,00 do 10.000,00 kuna i medicinski biokemičar, odnosno drugi
zdravstveni radnik.

Članak
55.

 Novčanom kaznom u iznosu od 5.000,00 do
10.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj medicinski biokemičar ako:

1.
započne samostalno raditi kao diplomirani inženjer medicinske biokemije na
poslovima medicinsko-biokemijske djelatnosti, a nema odobrenje za samostalan
rad i nije upisan u registar diplomiranih inženjera medicinske biokemije pri
Komori (članak 13.),

2.
obavlja medicinsko-biokemijsku djelatnost, a nema ob­nov­ljeno odobrenje za
samostalan rad (članak 16.),

3. ako
se diplomirani inženjer medicinske biokemije ne učlani u Komoru, a radi na
području Republike Hrvatske na neposrednim poslovima zdravstvene zaštite
obavljanjem medicinsko-
-biokemijske djelatnosti (članak 21. stavak 1.).

Članak 56.

Novčanom kaznom u iznosu od 5.000,00 do 10.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj doktor medicine ako u privatnoj liječničkoj
ordinaciji obavlja medicinsko-biokemijsku djelatnost protivno odredbi članka 4.
ovoga Zakona.

Članak 57.

Novčanom kaznom u iznosu od 5.000,00 do 10.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj inženjer laboratorijske medicine i zdravstveni
tehničar laboratorijskog smjera ako u radu u smjeni ili dežurstvu,
laboratorijskim jedinicama, ordinacijama liječnika obiteljske (opće) medicine i
uz bolesnički krevet samostalno obav­ljaju pretrage protivno odredbi članka 11.
ovoga Zakona.

Članak 58.

Tko pruža protivno ovome Zakonu medicinsko-biokemijske
usluge, kaznit će se novčanom kaznom do stopedeset dnevnih dohodaka ili kaznom
zatvora do šest mjeseci.

Tko kazneno djelo iz stavka 1. ovoga članka počini uz
nagradu ili radi zarade, kaznit će se novčanom kaznom do stopedeset dnevnih dohodaka
ili kaznom zatvora do jedne godine.

XIV.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 59.

Stupanjem na snagu ovoga Zakona Hrvatska komora
medicinskih biokemičara osnovana na temelju Zakona o zdravstvenoj zaštiti
(»Narodne novine«, br. 75/93., 11/94., 1/97. – pročišćeni tekst, 111/97.,
95/00. i 129/00.), nastavlja s radom.

Članak 60.

Komora je dužna uskladiti svoj Statut s odredbama
ovoga Zakona u roku od tri mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Ostale opće akte Komora je dužna uskladiti s ovim Zakonom
i Statutom u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 61.

Ministar nadležan za zdravstvo pravilnike za čije je
donošenje ovlašten ovim Zakonom, donijet će u roku od šest mjeseci od dana
stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 62.

Postupci pred tijelima Komore koji su u tijeku na dan
stupanja na snagu ovoga Zakona nastavit će se prema aktima na temelju kojih je
postupak započet.

Članak 63.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave
u »Narodnim novinama«.

Klasa: 500-01/03-01/04
Zagreb, 17. srpnja 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora **Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 121/2003-1709