## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-114/1992. od 16. ožujka 1994.

### NN 25/1994 (29.3.1994.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-114/1992. od 16. ožujka 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske na sjednici 16 ožujka 1994. donio je
ovo

## RJEŠENJE

1. Pokreće se postupak za ocjenu ustavnosti odredaba članaka 3. i 5.
Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji ("Narodne novine". br. 43/92
- proč. tekst, 94/93).

2. Ne prihvaća se prijedlog za ocjenu ustavnosti - odredaba članaka
4, 62. i 63. Zakona o telekomunikacijama ("Narodne novine", br.18/78,
1/83, 8/84, 21/87 i 42/90) - odredaba članaka 64, 69. i 72. Zakona o sustavima
veza (preuzet člankom 1. stavak I. točka 3. Zakona o preuzimanju saveznih
zakona iz oblasti prometa i veza, koji se u Republici Hrvatskoj primjenjuju
kao republićki propisi, "Narodne novine", br. 53/91).

3. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Odredbom članka 3. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji (dalje: Zakon
o HRT) odredeno je da Javno poduzeće Hrvatska radiotelevizija (dalje: HRT)obavlja
poslove proizvodnje, emitiranja, prijenosa i odašiljanja tri radijska i
tri televizijska programa od značenja za Republiku, te da obavlja izgradnju,
razvijanje i održavanje republićke mreže objekata odašiljača i veza za
odašiljanje, prijenos i prijem tih programa. A odredbom članka 5. ovog
Zakona utvrđuje da HRT emitira, prenosi i odašilje radijske programe na
tri, odnosno četiri mreže (dvije za SV i UKV područje, a dvije za UKV područje)
a televizijske programe na tri mreže za VHV i UHV područje.

Građanska inicijativa za slobodu javne riječi iz Zagreba predlaže da
se pokrene postupak za ocjenu ustavnosti ovih odredaba. Smatra da se dodjeljivanjem
svih raspoloživih frekvencija HRT-u, uspostavlja državni monopol nad najpopularnijim
sredstvom informiranja. Istodobno onemogućeno je osnivanje drugih ustanova
javnog priopćavanja, pa su ove odredbe suprotne članku 38. st. 2. i članku
49. st. 2. Ustava Republike Hrvatske. Također su suprotne i aktima Savjeta
Europe o slobodi izražavanja i informiranja. koje je Sabor Republike Hrvatske
prihvatio i time uključio u pravni sustav Republike.

Ocjenu ustavnosti odredaba navedenih u točki 1. izreke predložila je
i Televizija Rijeka - Televisione Fiume, Rijeka. Ustavni sud Republike
Hrvatske prihvatio je ove prijedloge. Odredba članka 38. stavak 1. Ustava
Republike Hrvatske, izrijekom jamći slobodu mišljenja i izražavanja misli.
Stavkom 2. ove ustavne norme utvrdeno je da sloboda izražavanja misli obuhvaća,
medu ostalim i slobodu osnivanja ustanova javnog priopćavanja.

Ustavna sloboda garantirana člankom 38. Ustava Republike Hrvatske razrađena
je u zakonodavstvu Republike. Tako Zakon o javnom informiranju ("Narodne
novine", br. 22/92) u odredbi članka 3. utvrđuje da je javno informiranje
slobodno. Sloboda javnog informiranja prema istom zakonskom članku obuhvaća
osobito slobodu izražavanja misli, slobodu prikupljanja, istraživanja.
objaljivanja, širenja i primanja informacija, te slobodu osnivanja podzeća
i ustanova novinsko-nakladnićke radiodifuzne i filmsko-informativne djelatnosti.
Nadalje posebno se naglašava da se, među ostalim, proizvodnjom i emitiranjem
radio i televizijskog programa. mogu baviti građani i pravne osobe, teda
radijsku i televizijsku postaju mogu osnovati poduzeća i ustanove radio-difuzne
djelatnosti

Nadalje, Sabor Republike Hrvatske je svojim Zaključkom od 7. prosinca
1990. prihvatio akte Savjeta Europe o slobodi izražavanja i informiranja
("Narodne novine". br. 7/91). To su rezolucije. deklaracije i
preporuke Savjetodavne skupštine Europe i Parlamentarne skupštine savjeta
Europe. koje se, kao i odredbe članka 49. Ustava Republike Hrvatske, zalažu
za zabranu monopola nad sredstvima javnog priopćavanja. Zalažu se i za
slobodno osnivanje ustanova za emitiranje radijskih i televizijskih programa.

Imajući u vidu navedena ustavna i zakonska opredjeljenja i opredjeljenja
prihvaćena međunarodnim ugovorima, činjenica da se osporenim odredbama
sve raspoložive i radijske i televizijske frekvencije, odobrene Republici
Hrvatskoj, dodjeljuju državnom poduzeću HRT, dovodi u pitanje njihovu sukladnost
sa Ustavom i pravnim sustavom Republike Hrvatske. Tijekom postupka će se
ispitati da li je u postojećim uvjetima kad su Republici Hrvatskoj odobrene
četiri radijske, odnosno tri televizijske frekvencije moguće osigurati
takve tehničke pretpostavke, koje bi potencijalnim interesentima mogle
osigurati osnivanje radijskih i televizijskih postaja, te da li se oni
mogu uključiti u postojeće frekvencije. Budući da je ovaj Sud ocijenio
da navodi predlagača upućuju na osnovanu sumnju u povredu ustavnih sloboda
zajamčenih člancima 38. i 49. Ustava Republike Hrvatske, odlućio je kao
u točki 1. izreke.

Televizija Rijeka - Televisione Fiume iz Rijeke predlaže pokretanje
postupka za ocjenu ustavnosti odredaba navedenih pod točkom 2. izreke.
Ustavni sud nije prihvatio ovaj prijedlog.

Odredbama navedenim pod toč. 2. al.1. izreke odreduje se način utvrdivanja
Plana veza Republike Hrvatske - što znači svake vrste prijenosa i prijema
emisija, znakova, signala, pismenih priopćenja, slika, znakova i dr. što
uključuje pojam telekomunikacije. Utvrduje se, nadalje, nosilac poslova
izgradnje. razvoja i održavanja radio-difuznih objekata i dr., kako za
područje Republike tako i za manje lokalitete, te odreduje da HRT osigurava
prijem radio-difuznih emisija na području Republike Hrvatske, a lokalna
radiodifuzna stanica za područje općine.

Odredbama navedenim pod 1. 2. al. 2. utvrđuje se mogućnost dodjele radio
frekvencija iz radiofrekvencijskih pojaseva što se međunarodnim ugovorima
koji obvezuju Republiku Hrvatsku raspodjeljuju pojedinim službama, nadležnost
republičkog organa za izdavanje dozvola za radiostanicu i određivanje podataka.
koji se prilažu uz zahtjev za izdavanje te dozvole. Osim što je ustvrdio
da su navedene odredbe suprotne Ustavu Republike Hrvatske, predlagatelj
ovu tvrdnju nije argumentirao. niti je učinio vjerojatnim sumnju u ustavnost
osporenih zakonskih odredaba. Osnove za sumnju u suprotnost ovih odredaba
sa Ustavom Republike Hrvatske nije našao ni ovaj Sud. Stoga je odlućeno
kao u točki 2. izreke ovog rješenja. Točka 3. izreke temelji se na članku
20. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne
novine", br. 13/91).

Broj: U-I-114/1892.

Zagreb, 18. ožujka 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Rješenje, NN 25/1994-429