## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2987/2006 od 12. studenoga 2008.

### NN 141/2008 (5.12.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2987/2006 od 12. studenoga 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3966

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Jasna Omejec i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo I. K. iz Ž., kojeg zastupa K. G., odvjetnik u Ž., na sjednici održanoj 12. studenoga 2008. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9595/2004-4 od 18. svibnja 2006. godine i predmet se vraća Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je podnio ustavnu tužbu protiv rješenja Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9595/2004-4 od 18. svibnja 2006., kojim je odbačena njegova tužba izjavljena protiv rješenja Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti klasa: UP/II-562-03/04-1601/82, urbroj: 519-04/2-04-4 od 11. listopada 2004. godine.

Iz obrazloženja osporenog rješenja proizlazi da je drugostupanjsko rješenje od 11. listopada 2004. podnositelj primio 22. listopada 2004., a tužbu je protiv toga rješenja podnio Upravnom sudu putem pošte u Ž. 23. studenoga 2004. godine. Slijedom navedenog, Upravni sud Republike Hrvatske je pozivom na odredbu članka 30. stavka 1. točke 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 53/91., 9/92. i 77/92., daljnjem tekstu ZUS) tužbu podnositelja odbacio kao nepravodobnu.

2. U ustavnoj tužbi podnositelj ističe da je u konkretnom slučaju povrijeđen zakon na njegovu štetu. Smatra da su osporenim aktom povrijeđena njegova ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 26. i 29. stavkom 1., kao i odredbe članaka 3. i 5. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelj ističe da je rješenje Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti klasa: UP/II-562-03/04-1601/82, ur. broj: 519-04/2-04-4 od 11. listopada 2004. godine, osobno primio 25. listopada 2004. godine. Zadnji dan roka za izjavljivanje tužbe istjecao je 24. studenoga 2004., a podnositelj je tužbu predao putem pošte u Ž. 23. studenoga 2004. godine.

Slijedom iznesenog, cijeneći osporeno rješenje nezakonitim, podnositelj predlaže usvojiti ustavnu tužbu, ukinuti osporeno rješenje, te predmet vratiti Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

Ustavna tužba je osnovana.

3. U postupku pokrenutom ustavnom tužbom na temelju odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.-pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.

4. U konkretnom slučaju, podnositelj zahtijeva ustavnosudsku zaštitu u vezi s upravnosudskim postupkom tijekom kojeg je njegova tužba odbačena kao nepravodobna.

Članak 24. stavak 1. ZUS-a glasi:

Tužba se podnosi u roku od 30 dana od dana dostave upravnog akta stranci koja je podnosi.

5. Uvidom u osporeno rješenje i dostavljenu dokumentaciju utvrđeno je da je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti donijelo rješenje klasa: UP/II-562-03/04-1601/82, ur. broj: 519-04/2-04-4 dana 11. listopada 2004. godine. Navedeno rješenje podnositelj je zaprimio 25. listopada 2004. godine, što je razvidno iz Uvjerenja klasa: 034-04/06-01/1010, ur. broj: 2196-01/2-01-06-2 od 28. kolovoza 2006., koje je izdao Ured državne uprave u Vukovarsko-srijemskoj županiji, Ispostava Županja. Rok za izjavljivanje tužbe Upravnom sudu Republike Hrvatske protiv tog rješenja istjecao je 24. studenoga 2004. godine.

Podnositelj je tužbu Upravnom sudu Republike Hrvatske predao putem pošte u Ž. 23. studenoga 2004. godine, a što je razvidno i s prijamnog štambilja Upravnog suda Republike Hrvatske, gdje je i navedeno da je pošiljka poslana preporučeno poštom 23. studenoga 2004. godine.

Nakon razmatranja navedenih činjeničnih utvrđenja, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelj svoju tužbu protiv rješenja Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti klasa: UP/II-562-03/04-1601/82, ur. broj: 519-04/2-04-4 od 11. listopada 2004., izjavio u roku propisanom člankom 24. stavkom 1. Zakona o upravnim sporovima, te da je njegova tužba osporenim rješenjem Upravnog suda Republike Hrvatske pogrešno odbačena kao nepravodobna.

6. Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju osporenim rješenjem Upravnog suda Republike Hrvatske podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje, propisano odredbom članka 29. stavka 1. Ustava, koji glasi:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

Pitanje osiguranja djelotvornog pravnog lijeka jedno je od temeljnih procesnih jamstava u svim pravnim postupcima, koje je zbog svog iznimnog značenja zajamčeno Ustavom kao temeljno ljudsko pravo. Ustavni sud u ustavnosudskom postupku utvrđuje je li tijekom postupka pred nadležnim sudom počinjena povreda takvog značenja da upravnosudski postupak kao jedinstvenu cjelinu čini nepravičnim za podnositelja.

Ustavni sud je ocijenio da je u konkretnom slučaju Upravni sud Republike Hrvatske bio dužan na nesumnjiv način utvrditi točan dan kada je podnositelj zaprimio drugostupanjsko rješenje, kako bi mogao utvrditi je li tužba izjavljena protiv toga rješenja pravodobna. Slijedom navedenog, sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, Ustavni sud ocjenjuje da postupak koji je prethodio ustavnosudskom postupku nije bio vođen na način da je podnositelju osigurano pravično suđenje.

7. Slijedom navedenog, na temelju odredaba članaka 73. i 76. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci.

8. Odluka o objavi iz točke III. izreke temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2987/2006

Zagreb, 12. studenoga 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 141/2008-3966