### NN 91/2022 (8.8.2022.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2210/2022 od 14. srpnja 2022.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1408

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Rajko Mlinarić, zamjenik predsjednice Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Mario Jelušić, Josip Leko i Davorin Mlakar, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Josip Giljanović iz Splita, na sjednici održanoj 14. srpnja 2022. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Porezna uprava, Područni ured Split, Ispostava Kaštela dužna je donijeti odluku u ponovljenom postupku nakon donošenja rješenja Ministarstva financija, Samostalnog sektora za drugostupanjski upravni postupak klasa: UP/II-410-20/22-01/28, ur. broj: 513-04-22-3 od 16. ožujka 2022., u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od trideset (30) dana, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.), podnositelju ustavne tužbe Josipu Giljanoviću, Put Skalica 35, 21000 Split određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 7.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Josip Giljanović iz Splita (u daljnjem tekstu: podnositelj), podnio je 11. travnja 2022. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) smatrajući da mu je trajanjem upravnog postupka koji se vodi pred Ministarstvom financija (u daljnjem tekstu: Ministarstvo) povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona, Ustavnom sudu dostavljeni su spis Ministarstva financija, Samostalnog sektora za drugostupanjski upravni postupak (u daljnjem tekstu: drugostupanjsko upravno tijelo) klasa: UP/II-410-20/22-01/28 i spis Upravnog suda u Splitu broj: Usl-3816/2021.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. U konkretnom slučaju upravni postupak vodi se radi poreza na promet nekretnina.

Rješenjem Porezne uprave, Područnog ureda Split, Ispostave Kaštela (u daljnjem tekstu: prvostupanjsko upravno tijelo) klasa: UP/I-410-20/2017-001/00086, ur. broj: 513-007-17-11-2017-0004 od 1. prosinca 2017. podnositelju je naloženo plaćanje poreza na promet nekretnina u iznosu od 24.475,43 kuna.

Podnositelj je 2. siječnja 2018. izjavio žalbu na porezno rješenje od 1. prosinca 2017.

Rješenjem drugostupanjskog upravnog tijela poništeno je porezno rješenje od 1. prosinca 2017. te je predmet vraćen prvostupanjskom upravnom tijelu na ponovni postupak.

U ponovljenom postupku rješenjem prvostupanjskog upravnog tijela klasa: UP/I-410-20/2017-001/86, ur. broj: 513-07-29-10-20-6 od 14. listopada 2020. naloženo je podnositelju plaćanje poreza na promet nekretnina u iznosu od 7.500,00 kuna.

Podnositelj je 29. siječnja 2021. izjavio žalbu na porezno rješenje od 14. listopada 2020.

Podnositelj je 18. listopada 2021. Ustavnom sudu podnio ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona.

Rješenjem Ustavnog suda broj: U-IIIA-5672/2021 od 17. studenoga 2021. odbačena je ustavna tužba podnositelja jer je utvrđeno da podnositelj u ustavnoj tužbi nije dokazao da je u prethodnom postupku iskoristio sva dopuštena pravna sredstva protiv nerazumne duljine postupka koja su mu bila na raspolaganju u skladu s člankom 105. stavkom 2. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« broj 47/09.) i člankom 24. stavkom 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 20/10., 143/12., 152/14., 94/16. – odluka i rješenje USRH broj: U-I-2753/2012 i dr. i 29/17.).

Podnositelj je 14. prosinca 2021. podnio Upravnom sudu u Splitu tužbu zbog šutnje uprave te se predmet pred tim sudom vodio pod brojem Usl-3816/2021.

Rješenjem Upravnog suda u Splitu broj: Usl-3816/2021-2 od 16. prosinca 2021. pozvano je drugostupanjsko upravno tijelo dostaviti odgovor na tužbu.

Podneskom od 5. travnja 2022. drugostupanjsko upravno tijelo dostavilo je Upravnom sudu u Splitu rješenje klasa: UP/II-410-20/22-01/28, ur. broj: 513-04-22-3 od 16. ožujka 2022. kojim je odlučeno o žalbi podnositelja na način da je žalba uvažena, poništeno porezno rješenje od 14. listopada 2020. i predmet vraćen prvostupanjskom upravnom tijelu na ponovni postupak.

Rješenjem Upravnog suda u Splitu broj: Usl-3816/2021-6 od 7. travnja 2022. obustavljen je upravni spor. Predmetno rješenje dostavljeno je podnositelju po punomoćniku 8. travnja 2022. Podnositelj na navedeno rješenje nije izjavio žalbu.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak je u tijeku pred prvostupanjskim upravnim tijelom.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. U odnosu na dopuštenost ustavne tužbe zbog dugotrajnosti upravnog postupka i upravnog spora Ustavni sud izrazio je stajališta u odluci broj: U-IIIA-4885/2005 od 20. lipnja 2007. (»Narodne novine« broj 67/07.) i rješenju broj: U-IIIA-1527/2013 od 7. veljače 2017. (»Narodne novine« broj 29/17.).

U odluci broj: U-IIIA-4885/2005 Ustavni sud izrazio je sljedeća stajališta:

»4.2. Ustavni sud ocjenjuje, međutim, da sredstva pravne zaštite protiv šutnje administracije vrlo često nisu djelotvorna za ubrzanje samih upravnih postupaka, što jasno pokazuje upravna praksa u Republici Hrvatskoj, pa se i dosadašnje pravno stajalište Ustavnog suda u tom pitanju mora promijeniti.

Ustavni sud stoga utvrđuje da i neaktivnošću, odnosno neučinkovitošću tijela državne uprave, drugih državnih tijela i pravnih osoba s javnim ovlastima, kad u upravnim stvarima odlučuju o pravima, obvezama ili pravnim interesima stranaka u upravnom postupku, promatranom zajedno s trajanjem započetog upravnog spora, može doći do povrede članka 29. stavka 1. Ustava i članka 6. stavka 1. Konvencije u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu odlučivanja o pravima i obvezama stranaka. Trajanje samog upravnog spora pred Upravnim sudom Republike Hrvatske, naime, ne pokazuje stvarno trajanje ‘spornog’ razdoblja odlučivanja o konkretnoj upravnoj stvari.

Stoga se ubuduće pri odlučivanju o eventualnoj povredi članka 29. stavka 1. Ustava i članka 6. stavka 1. Konvencije, u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, u obzir treba uzimati razdoblje trajanja upravnog spora zajedno s razdobljem trajanja prethodnog upravnog postupka u istoj upravnoj stvari, s tim da se ono računa od dana kada je nastao ‘spor’ u smislu članka 6. stavka 1. Konvencije.

(…)

Na kraju se posebno napominje da – u situacijama u kojima je moguće koristiti sredstva pravne zaštite protiv šutnje administracije – Ustavni sud neće razmatrati duljinu ‘spornog’ dijela prethodno okončanog upravnog postupka ako se podnositelji izrijekom ne pozovu na njegovo nerazumno trajanje i ujedno ne dokažu da su u tom postupku koristili sredstva pravne zaštite protiv šutnje administracije.«

6.1. U rješenju broj: U-IIIA-1527/2013 Ustavni sud je, u odnosu na dopuštenost ustavne tužbe, zauzeo sljedeće stajalište:

»2.1. Nadalje, Ustavni sud primjećuje da je ustavna tužba podnesena nakon stupanja na snagu Zakona o sudovima (‘Narodne novine’ 28/13. i 33/15.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13) koji u glavi VI. naslova ‘Zaštita prava na suđenje u razumnom roku’ propisuje novi, drugačiji, model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na razdoblje prije njegova stupanja na snagu (14. ožujka 2013.).

Novi model uređenja ustavnog prava na suđenje u razumnom roku obuhvaća dva pravna sredstva zaštite: zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i zahtjev za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku (članak 64. stavak 1. točke 1. i 2. ZoSud-a/13.).

Člankom 65. stavkom 1. ZoSud-a/13 propisano je da se zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku podnosi sudu pred kojim se postupak vodi, dok o zahtjevu odlučuje predsjednik suda odnosno njegov zamjenik (stavak 2. članka 65. ZoSud-a/13).

Iz ustavne tužbe ne proizlazi da su podnositelji iskoristili pravna sredstva iz članka 64. Zakona o sudovima (‘Narodne novine’ broj 28/13., 33/15. i 82/15.).

3. Ustavni sud podsjeća na svoje stajalište izraženo u rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (‘Narodne novine’ broj 8/15.) prema kojem je, pored općih postupovnih pretpostavki koje mora ispunjavati svaka ustavna tužba, pretpostavka za odlučivanje o ustavnoj tužbi u kojoj je istaknuta povreda ustavnog prava na suđenje u razumnom roku na temelju članka 63. Ustavnog zakona, u pravilu i ta da je podnositelj koristio sva dopuštena pravna sredstva protiv nerazumne duljine postupka.«

7. U konkretnom slučaju podnositelj je 14. prosinca 2021. podnio Upravnom sudu u Splitu tužbu zbog šutnje uprave.

Rješenjem Upravnog suda u Splitu broj: Usl-3816/2021-6 od 7. travnja 2022. obustavljen je upravni spor jer je drugostupanjsko upravno tijelo rješenjem klasa: UP/II-410-20/22-01/28, ur. broj: 513-04-22-3 od 16. ožujka 2022. odlučilo o žalbi podnositelja na način da je žalba uvažena, poništeno porezno rješenje od 14. listopada 2020. i predmet vraćen prvostupanjskom upravnom tijelu na ponovni postupak.

7.1. Uvažavajući činjenicu da je konkretnom slučaju podnositelj koristio tužbu zbog šutnje uprave, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

8. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i nadležnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina upravnog postupka

9. Predmetni postupak započeo je donošenjem rješenja prvostupanjskog upravnog tijela klasa: UP/I-410-20/2017-001/00086, ur. broj: 513-007-17-11-2017-0004 od 1. prosinca 2017. kojim je podnositelju naloženo plaćanje poreza na promet nekretnina u iznosu od 24.475,43 kuna.

9.1. Razmatrano razdoblje započelo je 2. siječnja 2018. kada je podnositelj izjavio žalbu na porezno rješenje od 1. prosinca 2017. jer je tada nastao »spor« u smislu članka 29. stavka 1. Ustava. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u razmatranom razdoblju vodio od 2. siječnja 2018. do dana donošenja ove odluke (14. srpnja 2022.) i traje četiri (4) godine, šest (6) mjeseci i dvanaest (12) dana.

2) Složenost upravnog predmeta

10. Ustavni sud ocjenjuje da je u konkretnom slučaju nije riječ o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnih upravnih tijela

11. Postupak se najprije vodio pred prvostupanjskim upravnim tijelom u kojem je doneseno porezno rješenje 1. prosinca 2017. koje je rješenjem drugostupanjskog upravnog tijela poništeno te je predmet vraćen prvostupanjskom upravnom tijelu na ponovni postupak.

U ponovljenom postupku rješenjem prvostupanjskog upravnog tijela od 14. listopada 2020. podnositelju je naloženo plaćanje poreza na promet nekretnina u iznosu od 7.500,00 kuna te je rješenjem drugostupanjskog upravnog tijela od 16. ožujka 2022. poništeno porezno rješenje od 14. listopada 2020. i predmet vraćen prvostupanjskom upravnom tijelu na ponovni postupak.

U razmatranom razdoblju postupak se vodio pred prvostupanjskim i drugostupanjskim upravnim tijelom te se u trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak vodi pred prvostupanjskim upravnim tijelom.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

12. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj nije pridonio duljini trajanja postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

13. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka više od četiri (4) godine, okolnost da postupak još uvijek nije okončan i da je u tijeku pred prvostupanjskim upravnim tijelom, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog prvostupanjskom upravnom tijelu

14. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je voditelj Porezne uprave, Područnog ureda Split, Ispostave Kaštela dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja odluke u ponovljenom postupku nakon donošenja rješenja Ministarstva financija, Samostalnog sektora za drugostupanjski upravni postupak klasa: UP/II-410-20/22-01/28, ur. broj: 513-04-22-3 od 16. ožujka 2022., najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

15. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

16. Objava ove odluke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-2210/2022
 Zagreb, 14. srpnja 2022.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Zamjenik predsjednice Vijeća
 mr. sc. Rajko Mlinarić, v. r.