## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IV-591/1999 od 23. prosinca 1999.

### NN 145/1999 (27.12.1999.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IV-591/1999 od 23. prosinca 1999.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu dr. sc. Smiljko Sokol,
predsjednik Suda te suci dr. Velimir Belajec, Marijan Hranjski
dr. iur., dr. sc. Petar Klarić, Jurica Malčić,
mr. sc. Ivan Matija, Ivan Mrkonjić dr. iur., dr. sc. Jasna
Omejec, Emilija Rajić, Milan Vuković dr. iur., rješavajući
o zahtjevu Dragutina Resa iz SAD, zastupanog po Branislavu Janjaninu
i mr. Carmen Cvirn, odvjetnicima iz Zagreba, na sjednici održanoj
dana 23. prosinca 1999. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Zahtjev se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Dragutin Res iz SAD, putem svojih punomoćnika podnio je
zahtjev i dopunu zahtjeva za rješavanje pozitivnog sukoba
nadležnosti između upravne i sudbene vlasti. Smatra da
takav sukob postoji budući da se kod Općinskog suda
u Zagrebu, pod brojem: P-2992/97, protiv podnositelja kao tuženika,
vodi parnični postupak po tužbi tužitelja Mate
i Marinka Babića iz Zagreba, radi priznanja prava vlasništva
i izdavanja tabularne isprave, dok se kod upravnog tijela vodi
postupak za priznanje vlasništva iste nekretnine po zahtjevu
Mate i Marinka Babića, podnijetog temeljem odredbi članka
18. Zakona o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske
komunističke vladavine (»Narodne novine«, br.
92/96, nastavno: Zakon o naknadi).

Odredbom članka 18. stavka 1. citiranog Zakona propisano
je da se pravni poslovi, koje su prijašnji vlasnici sklopili
protivno propisima kojima je bio zabranjen promet građevinskim
zemljištem u društvenom vlasništvu, smatraju valjanim
ukoliko nemaju drugih nedostataka koji ih čine ništavim
ili pobojnim.

Prema stavku 2. osobi koja je na temelju stavka 1. tog članka
stekla pravo korištenja na neizgrađenom građevinskom
zemljištu, pravo vlasništva priznat će na njezin
zahtjev Županijski ured za imovinskopravne poslove.

Iz pribavljenog spisa Gradskog ureda za imovinskopravne poslove,
Odjela za upravno-pravne poslove, Drugi odsjek, klasa: UP/I-942-01/97-05/19,
urbroj: 251-05-12-97-3, razvidno je da su Marinko i Mato Babić
29. siječnja 1997. godine podnijeli zahtjev tražeći
od upravnog tijela donošenje rješenja kojim im se priznaje
pravo vlasništva zemljišta k.č.br. 8147/6 upisano
u z.k.ul. 15506 k.o. Grad Zagreb. Svoj zahtjev temelje na odredbama
članka 18. Zakona o naknadi pri čemu navode da su
s Dragutinom Resom dana 21. prosinca 1995. godine zaključili
ugovor o zajedničkom građenju, ali da se zapravo radi
o kupoprodaji zemljišta. Kako je 1. siječnja 1997.
godine stupio na snagu Zakon o naknadi, smatraju da su se stekli
uvjeti za zaključenje formalnog kupoprodajnog ugovora,
no podnositelj je odbio potpisati formalni kupoprodajni ugovor
i primiti dužan iznos. Iz tih razloga su podnijeli zahtjev
upravnom tijelu.

Iz pribavljenog spisa Općinskog suda u Zagrebu, broj: P-2992/97,
razvidno je da su tužitelji Mato i Marinko Babić podnijeli
tužbu radi izdavanja tabularne isprave sposobne za upis prava
vlasništva tužitelja na nekretnine k.č.br. 8147/6,
upisane u z.k.ul.br. 15506 k.o. Grad Zagreb, pri čemu navode
da su s podnositeljem zaključili ugovor o zajedničkom
građenju, a takav je ugovor zaključen kako bi se zaobišla
tada postojeća zabrana raspolaganja zemljištem u društvenom
vlasništvu na kojem je podnositelj imao pravo korištenja.
Tužbeni zahtjev opravdavaju činjenicom da podnositelj,
tražeći povišenje cijene za prodano zemljište,
odbija izdati tabularnu ispravu.

Rješenjem broj: Gž-6725/98 od 18. svibnja 1999. godine,
Županijski sud u Zagrebu odbio je žalbu podnositelja
podnijetu protiv rješenja Općinskog suda u Zagrebu,
broj: P-2992/97 od 29. lipnja 1998. godine, kojim je odbijen prigovor
podnositelja o apsolutnoj nenadležnosti suda. Županijski
sud je ocijenio da, budući podnositelj osporava opstojnost
ugovora između stranaka, tužiteljima u parničnom
postupku ostalo je da opstojnost navedenog ugovora utvrđuju
sudskim putem, a što će predstavljati prethodno pitanje
za rješavanje pitanja vlasništva u upravnom postupku.
Pritom se pozvao na odredbu članka 73. Zakona o naknadi,
kojom je propisano da ako među strankama u postupku za donošenje
rješenja iz članka 69. tog Zakona, postoji spor glede
činjenica od kojih zavisi neko njihovo pravo ili spor o
tome postoji li neko pravo, nadležni Županijski ured
može prekinuti postupak i uputiti stranke da pokrenu parnicu
ili drugi postupak pred nadležnim tijelom.

Podneskom od 28. svibnja 1998. godine tužitelji Mato i Marinko
Babić preinačili su tužbu i precizirali tužbeni
zahtjev kojim traže utvrđenje da je ugovor sklopljen
dana 21. prosinca 1995. godine, s aneksom istom ugovoru, između
tužitelja i tuženika u pogledu neizgrađenog građevinskog
zemljišta k.č.br. 8147/6, z.k.ul. 15506 k.o. Grad
Zagreb, pravno valjani kupoprodajni ugovor zbog čega se
nalaže tuženiku izdati tužiteljima tabularnu ispravu
sposobnu za upis prava vlasništva na navedenoj nekretnini
u zemljišnoj knjizi.

Zahtjev nije dopušten.

Člankom 77. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, br. 99/99, nastavno: Ustavni zakon)
propisana je nadležnost i postupanje Ustavnog suda za slučaj
ako državna tijela različitih grana vlasti (zakonodavna,
izvršna ili sudbena) prihvaćaju nadležnost u istom
predmetu (pozitivni sukob nadležnosti). Zbog toga se u povodu
svakog zahtjeva za rješavanje sukoba nadležnosti postavlja
temeljno pitanje radi li se o istom predmetu.

Identitet predmeta određuje se po personalnom i stvarnom kriteriju,
to jest po strankama u postupku i sadržaju njihovih zahtjeva.

U osobnom smislu u konkretnom slučaju ne radi se o identičnim
predmetima jer su stranke u parnici Mato i Marinko Babić,
tužitelji, i Dragutin Res, tuženik, a u upravnom predmetu
samo Mato i Marinko Babić.

Identiteta nema ni s obzirom na sadržaj predmeta koji se
vode pred sudom i upravnim tijelom.

Pred sudom se, po preinačenoj tužbi tužitelja
traži utvrđenje da je ugovor sklopljen dana 21. prosinca
1995. godine, s aneksom istom ugovoru, između tužitelja
i tuženika u pogledu neizgrađenog građevinskog zemljišta
k.č.br. 8147/6, upisano u z.k.ul. 15506 k.o. Grad Zagreb,
pravno valjani kupoprodajni ugovor zbog čega se nalaže
tuženiku da tužiteljima izda tabularnu ispravu sposobnu
za upis prava vlasništva tužitelja na navedenoj nekretnini
u zemljišnoj knjizi.

Pred upravnim tijelom traži se priznanje vlasništva
u smislu odredbe članka 18. Zakona o naknadi.

Točna je konstatacija Županijskog suda da je predmet
parničnog postupka spor o postojanju prava koje je od prejudicijelnog
značaja u upravnom postupku, to jest Mati i Marinku Babiću
priznat će se pravo vlasništva samo ako se utvrdi da
sporni ugovor ima značenje kupoprodajnog ugovora i da je
valjan u smislu odredbe članka 18. Zakona o naknadi. Ovo
prejudicijelno pitanje moglo bi, eventualno, riješiti i samo
upravno tijelo u upravnom postupku, no to ne može spriječiti
protivnike podnositelja da to pitanje kao glavno pitanje postave
pred nadležnim sudom.

Kad se zahtjevi u dva različita predmeta (sudskom i upravnom)
međusobno odnose kao glavno pitanje i pitanje koje je prejudicijelno
za rješenje glavnog pitanja, onda u tom slučaju nema
istovjetnosti predmeta, pa nema ni sukoba nadležnosti. Zbog
toga svako od spomenutih državnih tijela treba samostalno
riješiti pitanje osnovanosti zahtjeva o kome odlučuje.

Slijedom navedenog, Ustavni sud je, utvrdivši da u konkretnom
slučaju pozitivnog sukoba nadležnosti nema, na temelju
odredbe članka 31. Ustavnog zakona, riješio kao u
izreci.

Objava rješenja temelji se na odredbi članka 28. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IV-591/1999
Zagreb, 23. prosinca 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Smiljko Sokol,** v. r.

---

Rješenje, NN 145/1999-2240