## Zakon o zaštiti i spašavanju

### NN 174/2004 (10.12.2004.), Zakon o zaštiti i spašavanju

# Hrvatski sabor

3011

Na teme­lju članka 88. Ustava
Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O ZAŠTITI I SPAŠAVANJU

Proglašavam Zakon o zaštiti i
spašava­nju, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 26. studenoga 2004.
godine.

Broj: 01-081-04-3670/2
Zagreb, 30. studenoga 2004.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O ZAŠTITI I SPAŠAVANJU

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Zakonom uređuje sustav
zaštite i spašavanja gra­đa­na, materijalnih i drugih dobara u katastrofama i
većim nesre­ća­ma; način upravljanja, rukovođenja i koordiniranja u aktiv­nos­tima
zaštite i spašavanja u katastrofama i većim nesrećama; prava, obveze,
osposobljavanje i usavršavanje sudionika zaštite i spašavanja; zadaće i ustroj
tijela za rukovođenje i koordiniranje u aktivnostima zaštite i spašavanja u
katastrofama i većim nesre­ćama, način uzbunjivanja i obavješćivanja,
provođenje mobilizacije za potrebe zaštite i spašavanja te nadzor nad provedbom
ovoga Zakona.

Ovim
se Zakonom propisuju ograničenja vlasničkih i drugih stvarnih prava na
nekretninama i pokretninama radi zaštite života i zdravlja ljudi.

Članak 2.

Zaštita i spašavanje od interesa
je za Republiku Hrvatsku te uživa njezinu osobitu skrb.

Zaštita i spašavanje ostvaruju
se djelovanjem operativnih snaga zaštite i spašavanja u jedinicama lokalne i
područne (regionalne) samouprave te na razini Republike Hrvatske.

Jedinice lokalne i područne
(regionalne) samouprave, u okviru svojih prava i obveza utvrđenih Ustavom i
zakonom, uređuju i planiraju, organiziraju, financiraju i provode zaštitu i
spašavanje.

Vlada Republike Hrvatske
odgovorna je za upravljanje i učinkovito funkcioniranje sustava zaštite i
spašavanja u katastrofama.

Članak 3.

Pojedini pojmovi, uporabljeni u
ovome Zakonu, imaju sljedeće značenje:

*– »akcident«* je nesreća koja je vezana uz tehničko-tehno­loški
proces ili promet te svojim posljedicama prelazi okvire tehničko-tehnološkog
postrojenja u kojem je nesreća nastala,

*– »hitna situacija«* je svaka situacija u kojoj fizička ili prav­na osoba
ima neodgodivu potrebu za žurnom pomoći hitnih službi (vatrogasaca, policije,
hitne pomoći, medicinskog centra za krizna stanja i slično),

*– »incident«* je nesreća koja
obuhvaća područje vezano uz tehničko-tehnološki proces, a svojim posljedicama
ostaje unutar okvira tehničko-tehnološkog postrojenja u kojem je nesreća
nastala,

*– »katastrofa«* je svaki
prirodni ili tehničko-tehnološki doga­đaj koji, na području Republike Hrvatske,
opsegom ili intenzitetom ili neočekivanošću ugrozi zdravlje ili ljudske živote
ili imovinu veće vrijednosti ili okoliš, a čiji nastanak nije moguće spriječiti
ili posljedice otkloniti redovitim djelovanjem nadležnih tijela državne uprave
i postojećih operativnih snaga zaštite i spašavanja s područja jedinice lokalne
i područne (regionalne) samouprave na kojem je događaj nastao, neovisno o tome
je li proglašena elementarna nepogoda. Katastrofom, u smislu ovoga Zakona,
smatraju se i posljedice nastale ratnim razaranjem i terorizmom,

*– »koordiniranje«* je
osiguravanje vremenske i prostorne usklađenosti djelovanja svih sudionika u
aktivnostima zaštite i spašavanja od katastrofa i većih nesreća po etapama
provođenja zadaća, kao i njihovo pravodobno informiranje,

*– »mobilizacija«* je
ujedinjenje postupaka i aktivnosti kojima se operativne snage zaštite i
spašavanja prevode u stanje pripravnosti za organizirano uključivanje u
provođenje mjera i aktivnosti sustava zaštite i spašavanja,

*– »nesreća«* je događaj koji je prouzročen iznenadnim djelovanjem
prirodnih sila, tehničko-tehnoloških ili drugih faktora te ugrožava zdravlje
ili život ljudi i/ili životinja, odnosno uzrokuje štetu na materijalnim i/ili
drugim dobrima i/ili okolišu,

*– »otklanjanje posljedica«* su sve aktivnosti koje se poduzimaju tijekom
katastrofe i/ili otklanjanja štetnih posljedica prouzročenih katastrofom radi
žurne normalizacije života na području na kojem je događaj nastao,

*– »prevencija«* su sve mjere i aktivnosti kojima se smanjuje ili
sprječava mogućnost nastanka prijetnje, odnosno smanjuju posljedice katastrofe,

*– »prijetnja«* je stanje koje bi moglo izazvati nesreću i/ili
katastrofu,

*– »pripravnost«* je pravodobno poduzimanje svih aktivnosti kojima se
povećava i unaprjeđuje učinkovitost postojećih ope­ra­tiv­nih i ostalih zakonom
utvrđenih snaga i sredstava za reagiranje u katastrofi,

*– »pružanje pomoći drugim
državama«* je upućivanje materijalnih
sredstava te upućivanje pripadnika operativnih snaga i potrebne tehničke opreme
u druge države pogođene katastrofom,

*– »reagiranje u katastrofi«* su sve aktivnosti koje sudionici zaštite i spašavanja
provode neposredno prije nastanka i u tijeku katastrofe,

*– »rukovođenje«* je usmjeravanje pojedinaca, dijelova sustava i
sustava zaštite i spašavanja u cjelini prema ostvarivanju pos­tavljenih ciljeva
(izvršna funkcija upravljanja),

*– »sustav zaštite i
spašavanja«* je oblik pripremanja i
sudjelovanja sudionika zaštite i spašavanja u reagiranju na katastrofe i veće
nesreće, te ustrojavanja, pripremanja i sudjelovanja operativnih snaga zaštite
i spašavanja u prevenciji, pripravnosti, reagiranju na katastrofe i otklanjanju
mogućih uzroka i posljedica katastrofa,

*– »upravljanje«* je
određivanje temeljnog cilja sustava zaštite i spašavanja, plansko povezivanje
dijelova sustava i njihovih zadaća u jedinstvenu cjelinu radi izvršenja
globalne zadaće i pos­tavljanje strategije za postizanje tog cilja i izvršenje
zadaće,

*– »veća nesreća«* je događaj
iz podstavka 7. ovoga članka koji svojim mogućim razvojem može poprimiti
značajke katastrofe jer, zbog intenziteta i razvoja tijela i službe koje se na
području njezina nastanka bave zaštitom i spašavanjem kao redovitom
djelatnošću, ne mogu spriječiti širenje ili pravodobno otkloniti posljedice,

*– »zapovijedanje«* je oblik
rukovođenja postavljen na principima jednonadređenosti i subordinacije u
dodjeljivanju zadaća te pri izvršavanju mjera i aktivnosti sustava zaštite i spašavanja.

Članak
4.

Katastrofu
proglašava Vlada Republike Hrvatske, na prijed­log ravnatelja Državne uprave za
zaštitu i spašavanje (u daljnjem tekstu: Uprava).

Kada
je proglašena katastrofa, rukovođenje operativnim snagama i koordiniranje
drugih sudionika zaštite i spašavanja preuzima Uprava.

Članak 5.

Sudionici zaštite i spašavanja
su:

– fizičke i pravne osobe,

– izvršna i predstavnička tijela
jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave,

– središnja tijela državne
uprave.

 Izvršni dio sustava zaštite i spašavanja su operativne snage iz
članka 7. ovoga Zakona.

 Operativne snage zaštite i spašavanja dužne su u obavljanju
redovitih djelatnosti planirati mjere i poduzimati aktivnosti radi otklanjanja
ili umanjenja mogućnosti nastanka katastrofe i veće nesreće te prilagođavati
obavljanje redovite djelatnosti postojećim okolnostima u slučaju nastanka
katastrofe i veće nesreće.

II. TEMELJNE ZADAĆE SUSTAVA
ZAŠTITE I SPAŠAVANJA

Članak 6.

Temeljne zadaće sustava zaštite
i spašavanja su prosudba mogućih ugrožavanja i posljedica, planiranje i
pripravnost za reagiranje, reagiranje u zaštiti i spašavanju u slučaju
katastrofa i većih nesreća te poduzimanje potrebnih aktivnosti i mjera za
otklanjanje posljedica radi žurne normalizacije života na području na kojem je
događaj nastao, a ostvaruju se:

– praćenjem i prosudbom
aktivnosti od nastanka i razvoja katastrofe i veće nesreće,

– prevencijom, organiziranjem i
pripremanjem aktivnosti i mjera kojima je svrha povećati i unaprijediti
pripravnost po­stojećih operativnih i institucionalnih snaga za reagiranje u
katastrofama i većim nesrećama,

– trajnim organiziranjem,
pripremanjem, osposobljavanjem, uvježbavanjem i usavršavanjem sudionika zaštite
i spašavanja,

– uzbunjivanjem građana i
priopćavanjem uputa o ponašanju glede moguće prijetnje,

– obavješćivanjem sudionika
zaštite i spašavanja o prijetnjama te mogućnostima, načinima, mjerama i
aktivnostima zaštite i spašavanja,

– aktiviranjem operativnih
snaga,

– ostvarivanjem zadaća zaštite i
spašavanja u suradnji s nad­ležnim tijelima drugih država i međunarodnih
organizacija, na temelju sklopljenih međunarodnih ugovora.

III. OPERATIVNE SNAGE

Članak 7.

Operativne snage sastoje se od:

– službi i postrojbi pravnih
osoba i središnjih tijela državne uprave koje se zaštitom i spašavanjem bave u
svojoj redovitoj djelatnosti,

– vatrogasnih zapovjedništava i
postrojbi,

– službi i postrojbi Uprave,

– zapovjedništava zaštite i
spašavanja,

– službi, zapovjedništava i
postrojbi civilne zaštite.

Članak 8.

U aktivnostima zaštite i
spašavanja, usklađeno s dijelovima operativnih snaga, sudjeluju i Oružane snage
Republike Hrvatske i policija.

Sudjelovanje Oružanih snaga
Republike Hrvatske i policije u aktivnostima zaštite i spašavanja usklađuju
Ministarstvo obrane, Ministarstvo unutarnjih poslova i Uprava.

Članak 9.

Operativnim snagama na razini
lokalne i područne (regionalne) samouprave rukovode i zapovijedaju
zapovjedništva zaštite i spašavanja tih jedinica, a na razini Republike
Hrvatske rukovodi i koordinira Uprava.

Članove zapovjedništva zaštite i
spašavanja jedinica lokalne samouprave imenuje općinski načelnik,
gradonačelnik, predsjednik predstavničkog tijela u jedinicama lokalne
samouprave u kojima se na temelju posebnog zakona ne bira općinski
načelnik/gradonačelnik, članove zapovjedništva jedinica područne (regionalne)
samouprave imenuje župan, a članove zapovjedništva Uprave imenuje Vlada
Republike Hrvatske, na prijedlog ravnatelja Uprave.

Dijelovi
sustava zaštite i spašavanja, u slučajevima nepos­red­ne prijetnje od nastanka
katastrofe ili veće nesreće, aktiviraju se na zahtjev općinskog načelnika,
gradonačelnika, predsjednika predstavničkog tijela u jedinicama lokalne
samouprave u kojima se na temelju posebnog zakona ne bira općinski
načelnik/gradonačelnik, na zahtjev župana, ili na temelju Odluke ravnatelja
Uprave.

Članak
10.

Postrojbama
za obavješćivanje i uzbunjivanje, koje su sastav­ni dio operativnih snaga
Uprave, smatraju se pričuvne motrilačke postaje i postrojbe za uzbunjivanje.

Obavljanje
dužnosti u postrojbama iz stavka 1. ovoga članka smatra se obavljanjem dužnosti
u civilnoj zaštiti.

Članak
11.

Ravnatelj
Uprave donosi propise o mobilizaciji i načinu angažiranja i djelovanja
operativnih snaga te o njihovom rukovo­đenju, zapovijedanju i koordiniranju u
katastrofama i većim nesrećama.

Mobilizirani
pripadnik operativnih snaga ima obvezu odazvati se na mobilizacijski poziv, ili
u slučaju neodazivanja opravdati svoje neodazivanje najkasnije u roku od tri
dana od dana primitka mobilizacijskog poziva.

Mobilizirani
pripadnik operativnih snaga ima obvezu sudjelovati u aktivnostima zaštite i
spašavanja do trenutka dok ne dobije zapovijed o demobilizaciji.

Članak
12.

Ustroj
i način obavljanja redovite djelatnosti operativnih snaga u incidentima i
akcidentima uređuje se posebnim propisima.

Način
obavljanja redovite djelatnosti Hrvatske gorske službe spašavanja uredit će se
posebnim zakonom.

IV. PRAVA I OBVEZE SUDIONIKA ZAŠTITE I SPAŠAVANJA

1. Prava i obveze građana

Članak 13.

Svaka osoba dužna je skrbiti za
svoju osobnu sigurnost i zaštitu te provoditi mjere osobne i uzajamne zaštite
od prijetnji i posljedica katastrofa.

Pod mjerama osobne i uzajamne
zaštite podrazumijevaju se osobito samopomoć i prva pomoć, premještanje osoba,
zbrinjavanje djece, bolesnih i nemoćnih osoba, kao i druge mjere zaštite i
spašavanja koje ne trpe odgodu.

Provedba
mjera osobne i uzajamne zaštite temelji se na načelu solidarnosti i uzajamne
pomoći građana.

Članak
14.

Svaka
osoba dužna je provoditi propisane mjere zaštite i spašavanja te sudjelovati u
zaštiti i spašavanju, pod uvjetima propisanim zakonom.

Članak 15.

Svaki građanin Republike
Hrvatske ima pravo i obvezu osposobljavati se za zaštitu i spašavanje pod
uvjetima propisanim zakonom i podzakonskim propisima.

Članak 16.

Svaka osoba ima pravo na
cjelovitu i pravodobno informaciju o svim prijetnjama od nastanka katastrofa te
mogućnostima, načinima, mjerama i aktivnostima zaštite i spašavanja.

Članak 17.

Svaka osoba koja uoči prijetnju
od nastanka nesreće, veće nesreće ili katastrofe ili njezin nastanak, dužna je
o tome bez odgode izvijestiti Centar 112 ili drugo nadležno tijelo, služeći se
najpogodnijim načinom i najbržim sredstvom prijenosa informacije.

2. Prava i obveze pravnih osoba

Članak
18.

Pravne
osobe dužne su organizirati zaštitu i spašavanje od prijetnji i posljedica
nesreća, većih nesreća i katastrofa i provoditi pripreme, poduzimati mjere
pripravnosti i aktivnosti u katastrofama i otklanjanju posljedica te izvršavati
druge obveze propisane ovim Zakonom, drugim propisima i svojim općim aktima.

Članak
19.

Pravne
osobe dužne su zaposlenike upoznati s planiranim mjerama pripravnosti i
aktivnosti u katastrofama i većim nesrećama i otklanjanju posljedica.

Pravne
osobe iz članka 22. stavka 1. ovoga Zakona imaju obvezu opremiti i osposobiti
za djelovanje operativnim planom utvrđeni broj zaposlenika i omogućiti njihovo
sudjelovanje u operativnim snagama, na poziv nadležnog tijela, pod uvjetima
propisanim zakonom.

Članak
20.

Vlasnici
i korisnici stambenih, poslovnih, javnih i drugih objekata dužni su poduzeti
propisane mjere zaštite i spašavanja koje mogu spriječiti nastalu prijetnju
koja ugrožava sigurnost, zdravlje i živote ljudi te osigurati uvjete za
provedbu osobne i uzajamne zaštite osoba i zajedničke imovine u tim objektima.

Vlasnici
i korisnici objekata iz stavka 1. ovoga članka dužni su na tim objektima, na
zahtjev Uprave, dopustiti postavljanje instalacija i uređaja za uzbunjivanje
građana.

Članak
21.

Vlasnici
i korisnici objekata u kojima se okuplja veći broj ljudi, kao što su škole,
prometni terminali, sportske dvorane i stadioni, veliki trgovački centri,
velika proizvodna postrojenja i slično, dužni su uspostaviti i održavati
odgovarajući sustav uzbunjivanja građana te ga povezati s jedinstvenim Državnim
centrom 112.

Članak
22.

Pravne
osobe koje se bave takvom vrstom djelatnosti koja svojom naravi može ugroziti
život ili zdravlje ljudi ili okoliš, te osobito pravne osobe čija je djelatnost
vezana uz opskrbu energijom i vodom, kao i pravne osobe iz članka 25. ovoga Zakona,
dužne su uspostaviti i održavati sustav uzbunjivanja građana u svojoj okolini.

Pravne osobe iz stavka 1. ovoga
članka imaju obvezu izrade operativnih planova zaštite i spašavanja, sukladno
metodologiji koju propisuje ravnatelj Uprave.

Članak 23.

Pravne osobe koje imaju stručne
timove i postrojbe za zaštitu i spašavanje dužne su ih, u slučaju katastrofe
ili veće nesreće, staviti na raspolaganje Upravi.

Za sudjelovanje u aktivnostima
zaštite i spašavanja iz stavka 1. ovoga članka, pravna osoba ima pravo na
naknadu stvarnih troškova.

Članak 24.

Vatrogasna, meteorološka,
hidrološka i seizmološka služba, služba za traganje i spašavanje na moru,
udruge građana i druge pravne osobe registrirane za obavljanje poslova u
području hidrosustava, elektroenergetskih sustava, zaštite okoliša,
graditeljstva, vodoprivrede, poljodjelstva, šumarstva, industrije, pomorstva,
prometa, tehničke kulture, održavanja puteva i komunalnih djelatnosti,
zdravstva i veterinarske djelatnosti te stručne službe koje u okviru područja svoje
nadležnosti utvrde prijetnju za nastanak katastrofe i veće nesreće, dužne su
podatke o takvoj prijetnji kojima raspolažu odmah dostaviti Upravi.

Članak 25.

Pravne osobe koje proizvode,
prevoze, prerađuju, skladište ili u tehnološkom procesu postupaju s opasnim
tvarima, dužne su obavještavati nadležne službe zaštite i spašavanja o vrstama
i količinama opasnih tvari kojima raspolažu, na vlastiti poticaj ili na njihov
zahtjev, te davati tim službama podatke i informacije važne za zaštitu i
spašavanje, bez naknade.

Članak 26.

U pripremi i provedbi aktivnosti
i mjera u zaštiti i spaša­vanju, obvezni su sudjelovati Hrvatska gorska služba
spašavanja, Hrvatski Crveni križ, Hrvatska vatrogasna zajednica, Hrvatska
zajednica tehničke kulture, kinološke, speleološke i druge udruge i pravne
osobe, te ustanove koje osniva Vlada Repub­like Hrvatske s ciljem sudjelovanja
u aktivnostima zaštite i spašavanja, kada to zatraži Uprava.

Za sudjelovanje u aktivnostima
zaštite i spašavanja iz stavka 1. ovoga članka, udruge i druge pravne osobe
imaju pravo na naknadu stvarnih troškova.

Članak 27.

Podaci potrebni za izradu
procjene ugroženosti, koje su prav­ne osobe iz članka 24. i članka 25. ovoga
Zakona dužne bez naknade dostavljati Upravi, tajni su podaci i štite se
sukladno odredbama posebnih propisa, a Uprava ih ne može koristiti za druge
svrhe izuzev za potrebe zaštite i spašavanja.

3. Prava i obveze tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave

Članak 28.

U ostvarivanju prava i obveza u
području zaštite i spašava­nja, predstavnička tijela jedinice lokalne i
područne (regionalne) samouprave:

–
najmanje jednom godišnje, ili pri donošenju proračuna, razmatraju stanje
zaštite i spašavanja te donose smjernice za organizaciju i razvoj sustava
zaštite i spašavanja na svom području,

–
utvrđuju izvore i način financiranja sustava zaštite i spašavanja na svom
području,

–
usvajaju procjenu ugroženosti i donose planove zaštite i spašavanja,

–
donose opće akte kojima propisuju mjere, aktivnosti i poslove u provođenju
zaštite i spašavanja,

–
obavljaju i druge poslove zaštite i spašavanja utvrđene zakonom.

Članak 29.

U ostvarivanju prava i obveza u
području zaštite i spaša­va­nja, izvršna tijela jedinice lokalne i područne
(regionalne) samo­uprave za svoje područje:

– predlažu predstavničkim
tijelima iz članka 28. ovoga Zakona nacrte procjene ugroženosti i planova
zaštite i spašavanja,

– pripremaju prijedloge općih
akata kojima propisuju mjere, aktivnosti i poslove u provođenju zaštite i
spašavanja,

– utvrđuju operativne snage i pravne
osobe od interesa za zaštitu i spašavanje, uz suglasnost Uprave,

– osiguravaju opremanje,
osposobljavanje i usavršavanje operativnih snaga koje su jedinice lokalne i
područne (regionalne) samouprave osnovale na temelju procjene ugroženosti,

– osiguravaju uvjete za
premještanje, zbrinjavanje, skla­nja­nje i druge aktivnosti i mjere u zaštiti i
spašavanju ljudi i imovine,

– osiguravaju uvjete za
otklanjanje posljedica katastrofa,

– obavljaju i druge poslove
zaštite i spašavanja utvrđene zakonom.

Za provedbu obveza propisanih
stavkom 1. ovoga članka odgovoran je župan, gradonačelnik, općinski načelnik,
odnosno predsjednik predstavničkog tijela u jedinicama lokalne samouprave u
kojima se na temelju posebnog zakona ne bira općinski načelnik/gradonačelnik.

Članak 30.

U slučaju neposredne prijetnje
od nastanka katastrofe ili veće nesreće na području jedne općine/grada,
općinski načelnik, grado­načelnik, odnosno predsjednik predstavničkog tijela u
jedinicama lokalne samouprave u kojima se na temelju posebnog zakona ne bira
općinski načelnik/gradonačelnik, ima pravo i obvezu mobilizirati sveukupne
ljudske i materijalno-tehničke potencijale s pod­ručja te jedinice lokalne
samouprave, sukladno planu zaštite i spašavanja.

Kada
je općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno predsjednik predstavničkog tijela
u jedinicama lokalne samouprave u kojima se na temelju posebnog zakona ne bira
općinski načelnik/gradonačelnik, uposlio sve kapacitete i mogućnosti s područja
jedinice lokalne samouprave, upućuje županu zahtjev za dopunsku pomoć s
područja županije.

U
slučaju neposredne prijetnje od nastanka katastrofe ili veće nesreće na
području jedne županije, župan ima pravo i obvezu mobilizirati sveukupne
ljudske i materijalno-tehničke potencijale s područja te jedinice područne
(regionalne) samouprave, sukladno planu zaštite i spašavanja.

Svi
mobilizirani sukladno stavku 1. ovoga članka imaju pravo na naknadu stvarnih
troškova iz proračuna jedinice lokalne samouprave, a svi mobilizirani sukladno
stavku 3. ovoga članka imaju pravo na naknadu stvarnih troškova iz proračuna
jedinice područne (regionalne) samouprave.

Kada
su uposleni svi kapaciteti i ukupne mogućnosti jedinice područne (regionalne)
samouprave, župan upućuje ravnatelju Uprave zahtjev za dopunsku pomoć.

4. Obveze središnjih tijela
državne uprave

Članak 31.

Središnja tijela državne uprave
u okviru djelokruga i nadležnosti utvrđenih zakonom, osiguravaju učinkovito
funkcioniranje sustava zaštite i spašavanja, a osobito:

– za vlastite potrebe planiraju
i osiguravaju sredstva i opremu za potrebe zaštite i spašavanja,

– izrađuju i dostavljaju Upravi
procjenu ugroženosti u dijelu koji se odnosi na područje njihove nadležnosti,

– dužni su osigurati
odgovarajuću osposobljenost djelatnika i poduzimaju mjere i aktivnosti potrebne
za učinkovito izvršavanje službe središnjeg tijela državne uprave u situacijama
katastrofe i veće nesreće,

– obavljaju i druge poslove
utvrđene zakonom.

Odredbe članka 18. i 19. ovoga
Zakona odgovarajuće se primjenjuju i na središnja tijela državne uprave.

Članak 32.

Čelnici središnjih tijela
državne uprave odgovorni su za provođenje odredbi ovoga Zakona koje se odnose
na obveze tijela državne uprave, a osobito za:

–
pravodobnu pripremu i davanje Upravi informacija od važ­nosti za zaštitu i spašavanje,

–
pravodobno i stručno obavljanje poslova koji su u njihovoj nadležnosti, a u
izravnoj su vezi sa zaštitom i spašavanjem,

–
određivanje pravnih osoba koje u području nadležnosti središnjih tijela državne
uprave sudjeluju u zaštiti i spašavanju,

–
pravodobno i stručno obavljanje drugih poslova zaštite i spašavanja, određenih
zakonom i drugim propisima.

Popis
pravnih osoba iz stavka 1. podstavka 3. ovoga članka čelnici središnjih tijela
državne uprave dostavljaju Upravi.

5. Prava i obveze Vlade Republike Hrvatske

Članak 33.

U slučaju katastrofe Vlada
Republike Hrvatske ima pravo:

– zapovijediti mobilizaciju svih
raspoloživih kapaciteta u Republici Hrvatskoj, koji su neophodni radi zaštite
od neposredne prijetnje, te za zaštitu od nastanka katastrofe, odnosno za
spašavanje stanovništva i materijalnih dobara te okoliša u katastrofama,

– osnovati Krizni stožer, kao
svoje savjetodavno, stručno i operativno tijelo,

– donijeti odluku o traženju
međunarodne pomoći.

U slučaju katastrofe Vlada
Republike Hrvatske ima obvezu:

– poduzeti sve neophodne mjere i
aktivnosti kako bi se izvršila pravodobna i učinkovita zaštita i spašavanje,

– izvijestiti Predsjednika
Republike Hrvatske i Hrvatski sabor o vrsti, uzroku i opsegu katastrofe, o
poduzetim mjerama i aktivnostima zaštite i spašavanja te o procjenama vezanim
uz mogući daljnji razvoj situacije.

V. DRŽAVNA  UPRAVA ZA ZAŠTITU I SPAŠAVANJE

Članak 34.

U katastrofama i većim nesrećama
Uprava rukovodi opera­tiv­nim snagama i koordinira djelovanje drugih sudionika
u aktivnostima zaštite i spašavanja, provodi njihovo pravodobno informiranje,
nadzire provedbu propisanih mjera i aktivnosti u zaštiti i spašavanju te
provodi mobilizaciju za potrebe sustava zaštite i spašavanja u mirnodopskim
katastrofama i većim nesrećama.

Ukoliko,
na temelju prosudbe ravnatelja Uprave, događaj ima obilježja veće nesreće,
ravnatelj Uprave može i bez primljenog zahtjeva iz članka 30. stavka 5. ovoga
Zakona donijeti odluku o angažiranju službi i postrojbi Uprave, radi
sprječavanja nastanka katastrofe.

U
slučaju kada događaj od trenutka nastanka ima obilježja katastrofe, ravnatelj
Uprave ima obvezu, sukladno potrebama, u aktivnosti zaštite i spašavanja
uključiti službe i postrojbe Uprave, odnosno druge snage zaštite i spašavanja,
sukladno planu zaštite i spašavanja za područje Republike Hrvatske.

Članak
35.

Uz
poslove utvrđene Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne
uprave, Uprava obavlja i sljedeće poslove, a osobito:

–
obavlja procjenu rizika od nastanka katastrofe i veće nesreće prema području,
uzroku ili subjektu, te je nositelj izrade procjene ugroženosti i planova
zaštite i spašavanja jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave,

–
izdaje obvezne upute za upravljanje rizikom svim sudionicima zaštite i
spašavanja,

–
prati i analizira stanje u području zaštite i spašavanja te predlaže Vladi
Republike Hrvatske mjere za poboljšanje stanja i usmjeravanje razvoja sustava
zaštite i spašavanja,

–
u jedinstvenom informacijskom sustavu prikuplja, raš­čla­njuje i usmjerava
podatke o prijetnjama i posljedicama katastrofa i većih nesreća,

–
vodi jedinstvenu informacijsku bazu podataka o operativnim snagama, sredstvima
i poduzetim mjerama u području zaštite i spašavanja,

–
predlaže Vladi Republike Hrvatske procjenu ugroženosti i Plan zaštite i
spašavanja Republike Hrvatske,

–
neposredno provodi mobilizaciju službi i postrojbi Uprave te operativnih snaga
zaštite i spašavanja,

–
koordinira, rukovodi i izravno zapovijeda operativnim snagama u katastrofama i
većim nesrećama,

–
usmjerava i usklađuje djelovanje operativnih snaga u području zaštite i
spašavanja,

–
obavlja poslove obavješćivanja i uzbunjivanja stanovništva i koordinira
jedinstveni sustav uzbunjivanja u Republici Hrvat­skoj,

–
obavlja inspekcijski nadzor operativnih snaga,

–
donosi programe osposobljavanja i usavršavanja, te osposobljava i usavršava
sudionike zaštite i spašavanja,

–
organizira i provodi vježbe sudionika zaštite i spašavanja, radi provjere
njihove osposobljenosti,

–
predlaže vrste i količine državnih robnih zaliha potrebnih za zaštitu i
spašavanje,

–
ispituje opremu i sredstva za zaštitu i spašavanje, utvrđuje potrebe i podnosi
prijedlog za donošenje hrvatskih normi u tom području,

–
surađuje s gospodarstvom i znanstvenim institucijama u raz­voju tehnologije i
opreme za zaštitu i spašavanje,

–
surađuje s nadležnim tijelima drugih država i među­narod­nih organizacija u
zaštiti i spašavanju,

–
obavlja poslove promidžbe i nakladničke djelatnosti iz područja zaštite i
spašavanja,

– obavlja i druge poslove
utvrđene zakonom.

Ravnatelj Uprave propisat će
način i postupak uzbunjivanja stanovništva.

Vlada Republike Hrvatske
propisat će jedinstvene znakove za uzbunjivanje.

Članak 36.

Radi posebnih zasluga u razvoju
sustava zaštite i spašavanja te iskazane osobne požrtvovnosti u provedbi
zaštite i spašavanja stanovništva i materijalnih dobara, sudionicima zaštite i
spašavanja Uprava može dodijeliti priznanja i nagrade.

Ravnatelj uprave propisat će
mjerila i postupak dodjele nagrada i priznanja te izgled i sadržaj predložaka
priznanja iz stavka 1. ovoga članka.

VI. JEDINSTVENI OPERATIVNO-

-KOMUNIKACIJSKI CENTAR ZA HITNE SLUŽBE

Članak 37.

Jedinstveni
operativno-komunikacijski centar (u daljnjem tekstu: Centar 112), zaprima sve
pozive vezane uz hitne situacije, nesreće i prijetnje od nastanka katastrofe te
putem sredstava veze, na temelju standardnih operativnih postupaka, žurno
izvješćuje sve nadležne službe i koordinira djelovanje po pozivu.

Centar
112 djeluje kao jedinstveni komunikacijski centar za sve vrste hitnih
situacija.

Službena
priopćenja o prijetnjama od katastrofa ili većih nesreća, o opsegu tih
prijetnji te aktivnostima i mjerama u zaštiti i spašavanju koje se poduzimaju
daje Uprava.

Ravnatelj
Uprave, uz suglasnost ministara nadležnih za poslove zdravstva, unutarnjih
poslova, obrane, mora, prometa i veza, propisuje standardne operativne postupke
iz stavka 1. ovoga članka.

Članak
38.

Radi
učinkovitog prikupljanja obavijesti o događajima iz članka 37. stavka 1. ovoga
Zakona, u javnoj telefonskoj mreži Republike Hrvatske koristi se besplatni
pozivni broj 112, kao jedinstveni europski broj za hitne službe.

Obavijest
o telefonskom broju 112 i znaci za uzbunjivanje moraju biti istaknuti na
vidljivom mjestu na svim javnim ustanovama i stambenim zgradama.

Mediji
koji posreduju u javnom informiranju te subjekti iz članka 24. ovoga Zakona
dužni su u slučaju potrebe besplatno ustupiti korištenje vlastite
telekomunikacijske mreže i sustava veza za prijenos signala i obavijesti u
slučaju opasnosti.

Članak
39.

Davatelji
telekomunikacijskih usluga dužni su omogućiti korisnicima javne telefonske
mreže u Republici Hrvatskoj bes­platno pozivanje telefonskih brojeva za hitne
službe, kao i jedinstvenoga europskog broja za hitne službe s bilo kojega
telefonskog uređaja.

Davatelji
telekomunikacijskih usluga dužni su Centru 112 dostaviti podatak o telefonskom
broju s kojeg je upućen poziv i o lokaciji s koje je poziv upućen.

VII. PLANIRANJE

Članak 40.

Planovi zaštite i spašavanja
donose se radi utvrđivanja organizacije aktiviranja i djelovanja sustava
zaštite i spašavanja, zadaća i nadležnosti, ljudskih snaga i potrebnih
materijalno--tehničkih sredstava te mjera i postupaka za provedbu zaštite i
spašavanja u katastrofi i većoj nesreći.

Planovi zaštite i spašavanja
donose se na temelju procjene ugroženosti od pojedinih vrsta prijetnji i rizika
koji mogu izazvati nastanak katastrofe i veće nesreće.

Metodologiju za izradu procjene
ugroženosti i planova zaštite i spašavanja donosi ravnatelj Uprave, uz
prethodno pribav­ljeno mišljenje središnjih tijela državne uprave nadležnih za
pos­love zdravstva, unutarnjih poslova, obrane, mora, prometa i veza.

Plan zaštite i spašavanja
Republike Hrvatske dio je Plana obrane Republike Hrvatske.

Članak 41.

Planom zaštite i spašavanja
osobito se utvrđuju:

– vrste rizika i prijetnji,

– postupci i mjere za
sprječavanje ili ublažavanje katastrofe,

– operativne snage za provedbu
zaštite i spašavanja,

– ljudski resursi i
materijalno-tehnička sredstava koje je moguće angažirati za dopunu redovitih
snaga zaštite i spašavanja,

– provedba pripravnosti i način
aktiviranja operativnih snaga,

–
odgovornost i ovlaštenja za postupanje te način rukovođenja, koordiniranja i
zapovijedanja u zaštiti i spašavanju,

–
djelovanje operativnih snaga i drugih sudionika zaštite i spašavanja,

–
način održavanja reda i sigurnosti pri intervencijama u zaštiti i spašavanju,

–
način otklanjanja posljedica,

–
način osiguravanja financijskih sredstava za provedbu plana,

–
druge mjere i aktivnosti potrebne za provedbu zaštite i spašavanja.

Postojeći
planovi zaštite i spašavanja jedinica lokalne i područne (regionalne)
samouprave i drugih pravnih osoba te postojeći državni planovi zaštite od
pojedinih vrsta ugrožavanja (požara, poplava, ekoloških nesreća i sl.) sastavni
su dio planova zaštite i spašavanja.

Članak
42.

Operativne
planove zaštite i spašavanja pravnih osoba koje imaju obvezu njihove izrade,
sukladno članku 22. stavku 2. ovoga Zakona, donosi tijelo utvrđeno općim aktom
pravne osobe.

Članak
43.

Pravne
su osobe dužne, na zahtjev Uprave, dostaviti podatke potrebne za izradu
procjene ugroženosti i planova zaštite i spašavanja.

Nadležna
tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave te središnjih tijela
državne uprave dužna su surađivati s Upravom u svezi izrade i usklađivanja
procjene ugroženosti i planova zaštite i spašavanja.

VIII. STANDARDNI OPERATIVNI
POSTUPCI

Članak 44.

Radi organizirane i usklađene
provedbe zaštite i spašavanja, ravnatelj Uprave propisat će način zajedničkog
djelovanja operativnih snaga (standardni operativni postupci) u katastrofama.

Standardni operativni postupci
iz stavka 1. ovoga članka propisuju se na temelju postojećih planova zaštite i
spašavanja središnjih tijela državne uprave, jedinica lokalne i područne
(regionalne) samouprave i drugih pravnih osoba od pojedinih vrsta ugroženosti
(požara, poplava, potresa, ekoloških nesreća i sl.) i na temelju Plana zaštite
i spašavanja Republike Hrvatske.

IX. OSPOSOBLJAVANJE I
USAVRŠAVANJE ZA ZAŠTITU I SPAŠAVANJE

Članak 45.

Građani se za zaštitu i
spašavanje educiraju i osposobljavaju putem:

– redovitog sustava odgoja i
obrazovanja,

– sustava i programa
informativno-promotivnog i obrazovnog djelovanja,

– programa osposobljavanja koje
provode humanitarne organizacije i udruge građana koje se bave određenim
oblicima zaštite i spašavanja,

– pripreme i provedbe
odgovarajućih vježbi zaštite i spašavanja.

Članak 46.

Osposobljavanje i usavršavanje
operativnih snaga za zaštitu i spašavanje provodi Uprava i druge pravne osobe
koje ispunjavaju propisane uvjete.

Ravnatelj Uprave propisat će
programe i načine osposobljavanja i usavršavanja, načine i uvjete provjere
znanja u području zaštite i spašavanja te uvjete koje trebaju ispunjavati
pravne osobe iz stavka 1. ovoga članka.

X. MEĐUNARODNA SURADNJA U
ZAŠTITI I SPAŠAVANJU

Članak 47.

Međunarodnom suradnjom, u smislu
ovoga Zakona, smatra se osobito:

– priprema i provedba
međunarodnih ugovora iz područja zaštite i spašavanja,

–
razmjena informacija s nadležnim tijelima drugih država i međunarodnih
organizacija o zaštiti i spašavanju,

–
izravna komunikacija s nadležnim tijelima drugih država i međunarodnih
organizacija u svezi s traženjem i provedbom prijama i/ili pružanja žurne
pomoći,

–
koordinacija prelazaka državnih granica tijekom primanja i/ili pružanja
međunarodne pomoći,

–
usklađivanje djelovanja međunarodnih snaga u zaštiti i spašavanju na području
Republike Hrvatske,

–
priprema i provedba međunarodnih konferencija, seminara, tečajeva, radionica i
vježbi za zaštitu i spašavanje.

Članak 48.

Vlada Republike Hrvatske, na
prijedlog ravnatelja Uprave, donosi odluku o pružanju međunarodne pomoći u
katastrofama.

Iznimno, ako stanje u državi
pogođenoj katastrofom ne trpi odgodu pružanja žurne pomoći, ravnatelj Uprave
može donijeti odluku o pružanju nepovratne materijalne pomoći do visine
vrijednosti koju utvrdi Vlada Republike Hrvatske.

Ravnatelj Uprave dužan je Vladi
Republike Hrvatske, u roku od osam dana od dana upućivanja međunarodne pomoći,
podnijeti izvješće o pruženoj žurnoj pomoći iz stavka 2. ovoga članka.

Za pripadnike Oružanih snaga
Republike Hrvatske, policije, civilne zaštite te državne službenike i
namještenike, za vrijeme dok izvršavaju zadaće zaštite i spašavanja vezane uz
pružanje međunarodne pomoći drugim državama, primjenjuju se odredbe Zakona o
sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije, civilne
zaštite te državnih službenika i namješ­tenika u mirovnim operacijama i drugim
aktivnostima u inozemstvu.

Članak 49.

U akcije zaštite i spašavanja
koje se provode u drugim drža­vama mogu se uputiti samo obučeni i prethodno
osposobljeni pripadnici operativnih snaga zaštite i spašavanja.

Pripadnici operativnih snaga
mogu biti upućeni kao pomoć u druge države isključivo uz dobrovoljni pristanak,
koji daju u pisanom obliku.

Pripadnici operativnih snaga
koji se upućuju kao pomoć u druge države, obvezno su osigurani od povreda i
stradavanja za vrijeme obavljanja dužnosti izvan teritorija Republike Hrvatske,
na način utvrđen propisima kojima se utvrđuje upućivanje u mirovne misije
pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije i civilne zaštite.

Osobama
iz stavka 2. ovoga članka, za vrijeme angažiranja izvan teritorija Republike
Hrvatske, pripada novčana naknada.

Vlada
Republike Hrvatske utvrđuje visinu naknade iz stavka 4. ovoga članka.

Članak 50.

Vlada
Republike Hrvatske na prijedlog ravnatelja Uprave, propisat će način i postupak
prelaska granice prilikom primanja i/ili upućivanja žurne pomoći u zaštiti i
spašavanju.

Uprava,
u suradnji s nadležnim tijelima Republike Hrvatske i drugih država te
međunarodnih organizacija, usklađuje prelazak državnih granica, odnosno tranzit
preko trećih zemalja, za žurnu pomoć koju Republika Hrvatska prima i/ili
upućuje drugim državama.

XI. INSPEKCIJSKI NADZOR

Članak 51.

Inspekcijski nadzor nad
primjenom odredbi ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju njega provode
inspektori zaštite i spašavanja Uprave.

Inspektori
zaštite i spašavanja provode inspekcijski nadzor zajedno s Inspektoratom
obrane, sukladno posebnom zakonu.

U
provedbi inspekcijskog nadzora inspektor zaštite i spašavanja ima pravo
naložiti da se:

–
donese procjena ugroženosti, odnosno planovi zaštite i spašavanja,

–
osnuju operativne snage za koje se, na temelju procjene ugroženosti i planova
za pojedine vrste opasnosti, utvrdi potreba,

–
popune operativne snage, sukladno procjeni ugroženosti i planovima za pojedine
vrste opasnosti,

–
postojeće postrojbe operativnih snaga opreme sukladno posebnim propisima koje
donosi ravnatelj Uprave,

– pripadnici operativnih snaga
osposobe po propisanom programu,

– u objektima namijenjenim
obavljanju zadaća zaštite i spašavanja (skloništima, skladištima i sl.) otklone
uočene neis­prav­nosti i nedostaci,

– izvrše i druge obveze u skladu
s ovim Zakonom.

Članak 52.

U provedbi inspekcijskog nadzora
inspektor zaštite i spašavanja vodi postupak, donosi rješenja i poduzima mjere
u okviru svojih prava i obveza utvrđenih ovim Zakonom i propisima donesenim na
temelju njega.

 Protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka može se izjaviti žalba
Povjerenstvu za žalbe Uprave u roku od 15 dana.

Žalba iz stavka 2. ovoga članka
odgađa izvršenje rješenja.

Članak 53.

U
slučajevima potrebe žurne i neodgodive provedbe mjera zaštite i spašavanja kada
nije moguće na drugi način zaštititi živote i zdravlje ljudi, odnosno
materijalna dobra veće vrijednosti (građevine, kulturnu baštinu i slično),
državni službenik Uprave s posebnim ovlastima i odgovornostima, može usmeno
naložiti da se:

–
mobilizira svaki punoljetni građanin Republike Hrvatske, izuzev žena starijih
od 60 godina, muškaraca starijih od 65 godina, trudnica, majki i samohranih
roditelja, odnosno skrbnika s jednim djetetom ili više djece mlađe od 10 godina,
pripadnika oružanih snaga RH i policije te osoba s radnom obvezom, radi
izvršenja žurnih i neodgodivih mjera ili aktivnosti u zaštiti i spašavanju od
katastrofa,

–
uz pisanu potvrdu privremeno oduzme osobno ili teretno vozilo, radni stroj i
sl.,

–
privremeno ograniči pravo posjeda nekretnine ili njezinog dijela radi prolaza
ili smještaja mehanizacije,

–
privremeno smjeste stradale ili evakuirane osobe, ili izbjeglice, u dijelu
stambenog objekta koji vlasnik ne koristi za vlastite potrebe, a smještaj može
trajati najdulje do 30 dana,

–
privremeno smjeste evakuirana kulturna dobra,

–
poduzmu i druge mjere čije bi odgađanje provedbe izazvalo ugrožavanje ljudi i
imovine znatne vrijednosti.

Radna
mjesta državnog službenika s posebnim ovlastima i odgovornostima utvrdit će
Vlada Republike Hrvatske Uredbom o unutarnjem ustrojstvu Državne uprave za
zaštitu i spašavanje.

Državni
službenik Uprave s posebnim ovlastima i odgovornostima dužan je za usmene
naloge iz stavka 1. podstavka 1. ovoga članka izdati mobilizacijski poziv u
pisanom obliku, najkasnije u roku od 24 sata od izdavanja usmenog naloga.

Državni
službenik uprave s posebnim ovlastima i odgovornostima dužan je za usmene
naloge iz stavka 1. podstavka 2. \_ 4. ovoga članka donijeti rješenje u pisanom
obliku, najkasnije u roku 24 sata od izdavanja usmenog naloga.

Protiv
rješenja iz stavka 4. ovoga članka može se izjaviti žalba Povjerenstvu za žalbe
Uprave u roku 15 dana od dana primitka rješenja.

Žalba
ne odgađa izvršenje rješenja.

Povjerenstvo
za žalbe iz stavka 5. ovoga članka imenuje rav­natelj Uprave.

Članak 54.

Mobilizirani građanin iz članka
53. stavka 1. podstavka 1. ovoga Zakona, dužan je sudjelovati u zaštiti i
spašavanju od trenutka kad mu je državni službenik Uprave s posebnim ovlastima
i odgovornostima dao usmeni nalog do trenutka dobivanja zapovijedi o
demobilizaciji, na način i pod uvjetima propisanim ovim Zakonom i propisima
donesenim na temelju njega.

Za
vrijeme sudjelovanja u zaštiti i spašavanju mobilizirani građanin ima pravo na
naknadu troškova za prijevoz sredstvima javnog prometa, smještaj i prehranu kao
i stvarnih troškova nastalih kao posljedica mobilizacije.

Osobe
iz stavka 1. ovoga članka, koje nisu osigurane po drugim osnovama iz propisa o zdravstvenom
i mirovinskom osiguranju, ako u vrijeme obavljanja dužnosti u zaštiti i
spašavanju budu ozlijeđene, razbole se ili postanu invalidi, a ozljeda, bolest
ili invalidnost nastupi kao izravna i isključiva posljedica obav­ljanja
dužnosti u zaštiti i spašavanju, imaju pravo na zdravstveno i mirovinsko
osiguranje sukladno posebnim propisima.

Osobe
iz stavka 1. ovoga članka, koje su osigurane prema propisima o zdravstvenom i
mirovinskom osiguranju kao osobe u radnom odnosu ili prema drugoj osnovi, a koje
u vrijeme obav­ljanja dužnosti u zaštiti i spašavanju budu ozlijeđene, razbole
se ili postanu invalidi, imaju prava iz zdravstvenog i mirovinskog osiguranja
kao da su pretrpjele ozljedu na radu, ukoliko je ozljeda, bolest ili
invalidnost nastala kao izravna i isključiva posljedica obavljanja dužnosti u
zaštiti i spašavanju.

Vlada
Republike Hrvatske propisat će visinu i uvjete za isplatu naknade iz stavka 2.
ovoga članka.

Članak
55.

Vlasniku
ili korisniku kojemu je imovina privremeno zauzeta radi provedbe mjera zaštite
i spašavanja, ili koji je privremeno ograničen u izvršavanju svoga vlasničkoga
prava, pripada pravo na naknadu po tržišnoj vrijednosti, a ako je pri tome
imovina oštećena ili uništena i pravo na naknadu štete.

Način
i postupak utvrđivanja naknade za privremeno zauzetu nekretninu provodi se
sukladno propisima o izvlaštenju, po tržišnim cijenama.

Vlada
Republike Hrvatske propisat će način utvrđivanja naknade za privremeno oduzete
pokretnine, sukladno tržišnoj vrijednosti.

Članak
56.

Ravnatelj
Uprave propisat će izgled i sadržaj službene značke, poveza i iskaznice kojom
se utvrđuje identitet inspektora zaštite i spašavanja i drugoga državnog
službenika Uprave s posebnim ovlastima i odgovornostima te način njena
izdavanja.

XII. FINANCIRANJE

Članak
57.

U
državnom proračunu osiguravaju se sredstava za:

–
rad Uprave,

–
pružanje pomoći drugim državama pogođenim katastrofama,

–
naknadu troškova djelovanja u zaštiti i spašavanju koje naloži ili kojima
izravno rukovodi Uprava,

–
druge troškove sukladno ovom Zakonu.

XIII. KAZNENE ODREDBE

Članak 58.

Novčanom kaznom od 10.000,00 do
40.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako:

1. ne organizira zaštitu i
spašavanje ili ne provodi odgovarajuće pripreme (članak 18.),

2. ne upozna zaposlenike s
planiranim aktivnostima i mjerama u zaštiti i spašavanju, ne opremi ili ne
osposobi potreban broj zaposlenika za djelovanje, odnosno ne osigura njihovo
sudjelovanje u zaštiti i spašavanju (članak 19.),

3. ne poduzme propisane mjere
zaštite i spašavanja (članak 20. stavak 1.),

4.
postupi suprotno zahtjevu Uprave (članak 20. stavak 2.),

5.
ne uspostavi sustav uzbunjivanja građana (članak 21. i članak 22. stavak 1.),

6.  ne izrade operativni plan zaštite i
spašavanja (članak 22. stavak 2.),

7.
ne stavi na raspolaganje Upravi stručne timove ili postrojbe za zaštitu i
spašavanje (članak 23. stavak 1.),

8.
ne dostavi podatke o prijetnji za nastanak katastrofe ili podatke i informacije
važne za zaštitu i spašavanje (članak 24., 25. i 27.),

9.
ne sudjeluje u pripremi i provedbi mjera u zaštiti i spašavanju (članak 26.),

10.
ne postupi sukladno usmenom nalogu državnog službenika Uprave s posebnim
ovlastima i odgovornostima (članak 53. stavak 1.).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga
članka kaznit će se novčanom kaznom od 2.000,00 do 5.000,00 i odgovorna osoba u
pravnoj osobi.

Članak 59.

Novčanom kaznom od 2.000,00 do
5.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj odgovorna osoba u jedinici lokalne i
područne (regionalne) samouprave zbog neizvršavanja obveza iz članka 28. i
članka 29. stavka 1. ovoga Zakona.

Članak 60.

Novčanom kaznom od 1.000,00 do
4.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj fizička osoba ako:

– se ne odazove na
mobilizacijski poziv i ne opravda svoje neodazivanje, odnosno ako bez
dopuštenja napusti izvršavanje zadaća u zaštiti i spašavanju prije nego dobije
zapovijed o demobilizaciji (članak 11. stavak 2. i 3.),

– ne provodi mjere zaštite i
spašavanja ili ne sudjeluje u zaštiti i spašavanju (članak 14.),

– ako bez opravdanog razloga ne
izvijesti Upravu ili drugo nadležno tijelo, služeći se najpogodnijim načinom i
najbržim sred­stvom izvješćivanja, o prijetnji od nastanka nesreće, veće
nesreće ili katastrofe ili da je ona već nastala (članak 17.),

– ne poduzme propisane mjere
zaštite i spašavanja (članak 20. stavak 1.),

– postupi suprotno zahtjevu
Uprave (članak 20. stavak 2.),

– ne postupi sukladno usmenom
nalogu inspektora zaštite i spašavanja ili drugoga državnog službenika Uprave s
posebnim ovlastima i odgovornostima (članak 53. stavak 1.).

XIV. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE
ODREDBE

Članak 61.

Vlada Republike Hrvatske donijet
će propise iz članka 35. stavka 3., članka 48. stavka 2, članka 49. stavka 5,
članka 50. stavka 1., članka 54. stavka 5. i članka 55. stavka 3. ovoga Zakona
u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Vlada
Republike Hrvatske, na prijedlog ravnatelja Uprave, donijet će Program
opremanja i tehničko-tehnološkog razvoja Uprave za srednjoročno razdoblje od
2005. do 2009. godine, u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.

Ravnatelj
Uprave, u okviru ovlasti utvrđenih zakonom, donosi pravilnike, naredbe,
obvezatne upute, odluke i druge izvršne akte za primjenu ovoga Zakona i drugih
propisa.

Ravnatelj
Uprave donijet će propise na temelju ovlasti iz ovoga Zakona u roku šest
mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak
62.

Stupanjem
na snagu ovoga Zakona Uprava preuzima na korištenje nekretnine, dijelove
nekretnina, pokretnine, ostalu opremu i sredstva te upisnike koje koristi i
vodi Uprava za zaštitu i spašavanje i druge ustrojstvene jedinice Ministarstva
unutarnjih poslova u obavljanju poslova vatrogastva i civilne zaštite te služba
motrenja i obavješćivanja Ministarstva obrane.

S
početkom rada Uprava preuzima državne službenike i namještenike Ministarstva
unutarnjih poslova i Ministarstva obrane sukladno preuzetim poslovima.

Ministarstvo
unutarnjih poslova, Ministarstvo obrane i Uprava dužni su u roku od tri mjeseca
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona izraditi plan preuzimanja.

Članak
63.

Do
donošenja rješenja o rasporedu na radna mjesta, na temelju Pravilnika o
unutarnjem redu Uprave, državni službenici i namještenici zadržavaju plaću i
ostala prava iz radnog odnosa, prema dosadašnjim propisima.

Na
državne službenike i namještenike, koji nakon donošenja Pravilnika o unutarnjem
redu uprave ne budu raspoređeni na radna mjesta utvrđena tim Pravilnikom,
primjenjuju se odredbe Zakona o državnim službenicima i namještenicima.

Članak
64.

Do
donošenja propisa za provedbu ovoga Zakona na odgovarajući način primjenjivat
će se odredbe:

1.
Uredbe o ustroju i djelovanju sustava motrenja i obavješ­ćivanja u Republici
Hrvatskoj (»Narodne novine«, br. 11/93.),

2. Odluke o metodologiji za
izradu planova obrane (»Narodne novine«, br. 43/97.),

3. Odluke o pripremi i načinu
provođenja mobilizacije tijela državne vlasti i pravnih osoba te službe
motrenja i obavješćivanja (»Narodne novine« br. 43/97.).

Članak 65.

Danom stupanja na snagu ovoga
Zakona prestaje važiti odred­ba članka 148. Zakona o obrani (»Narodne novine«,
br. 33/02. i 58/02.) u dijelu koji se odnosi na pitanja službe motrenja i
obavješćivanja.

Danom stupanja na snagu ovoga
Zakona, prestaju važiti odredbe članka 14., 21., 22. i 23., Zakona o zaštiti od
elementarnih nepogoda (»Narodne novine«, br. 73/97.), a ostale odredbe
primjenjivat će se ukoliko nisu u suprotnosti s odredbama ovoga Zakona.

Članak 66.

Subjekti iz članka 21. i članka
22. stavka 1. ovoga Zakona, dužni su uspostaviti sustav uzbunjivanja građana u
roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Pravne
osobe koje imaju operativne planove izrađene u skladu s Državnim planom za
zaštitu voda i Planom intervencija u zaštiti okoliša dužne su, u roku od 2
godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakona, navedene operativne planove
dopuniti s postupcima zaštite i spašavanja u skladu s ovim Zakonom.

Postojeći
Planovi zaštite i spašavanja iz članka 41. stavka 2. ovoga Zakona moraju se
uskladiti s odredbama ovoga Zakona u roku od dvije godine od dana stupanja na
snagu ovoga Zakona.

Sva
tijela i druge pravne osobe, koje imaju obvezu izrađivati procjenu ugroženosti,
dužne su procjenu ugroženosti uskladiti s odredbama ovoga Zakona u roku od
godine dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak
67.

Ovaj
Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
351-01/04-01/06

Zagreb, 26. studenoga 2004.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Vladimir Šeks,** v. r.

Zakon, NN 174/2004-3011