## Zakon o socijalnoj zaštiti (pročišćeni tekst)

### NN 10/1991 (6.3.1991.), Zakon o socijalnoj zaštiti (pročišćeni tekst)

# ZAKONODAVNO-PRAVNA KOMISIJA SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 103. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj
zaštiti ("Narodne novine", br. 42/90) Zakonodavno-pravna komisija
Sabora, na sjednici održanoj 15. veljače 1991, utvrdila je pročišćeni tekst
Zakona o socijalnoj zaštiti.

Pročišćeni tekst Zakona o socijalnoj zaštiti obuhvaća Zakon o socijalnoj
zaštiti ("Nlarodne novine", br. 28/83) te njegove izmjene i dopune
objavljene u "Narodnim novinama" br. 3/84, 55/86 i 42/90, u kojima
je naznačeno vrijeme njihova stupanja na snagu.

Klasa: 550-01/90-02/01

Zagreb, 15. veljače 1991.

Zamjenik predsjednika Zakonodavno-pravne komisije

Sabora Republike Hrvatske

**Ivan-Marijan Severinac, v. r.**

---

## ZAKON

### o socijalnoj zaštiti (pročišćeni tekst)

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Socijalna zaštita je organizirana društvena djelatnost u okviru koje
se ostvaruje društvena briga i interes za socijalnu sigurnost pojedinih
radnika, radnih ljudi i građana kojima je, pored svih drugih društvenih
mjera i regulativa za ostvarivanje ekonomske, socijalne i osobne sigurnosti
ljudi, potrebna posebna pomoć društvene zajednice.

Članak 2.

Za ostvarivanje Ustavom i zakonom zajamčenih prava i utvrđenih potreba
i interesa društva u oblasti socijalne zaštite osniva se Republički fond
socijalne zaštite (u daljem tekstu: Republički fond).

Članak 3.

Radnici, radni ljudi i građani odgovorni su za vlastitu socijalnu sigurnost
i socijalnu sigurnost osoba o kojima su dužni brinuti, a osobito o djeci
i invalidnim i starijim osobama, za humaniziranje svojih životnih i radnih
uvjeta, te za unapređivanje osobnih, obiteljskih i zdravstvenih uvjeta
života i u tu svrhu razvijaju samozaštitne aktivnosti i oblike solidarnosti.

Članak 4.

Djelatnost socijalne zaštite je od posebnog društvenog interesa.

Članak 5.

Djelatnost socijalne zaštite obavljaju organizacije socijalne zaštite.

Određene poslove socijalne zaštite, pod uvjetima i na način propisan
ovim zakonom, mogu obavljati poduzeća i građanske pravne osobe, te socijalni
i drugi stručni radnici i građani samostalno osobnim radom (u daljem tekstu:
drugi oblici organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne zaštite).

Članak 6.

Rad organizacije socijalne zaštite i drugih oblika organiziranja obavljanja
djelatnosti socijalne zaštite je javan.

Javnost se može isključiti u pojedinim postupcima kada je to zakonom
propisano.

Članak 7.

Organizacija socijalne zaštite može uz svoju osnovnu djelatnost, obavljati
sporednu privrednu i neprivrednu djelatnost, ako je to dio programa brige
i zaštite, te odgoja i osposobljavanja korisnika u posebnim uvjetima ili
ako služi racionalnijem obavljanju osnovne djelatnosti.

Članak 8.

U obavljanju djelatnosti organizacije socijalne zaštite i drugi oblici
organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne zaštite surađuju s korisnicima
socijalne zaštite i članovima njihovih obitelji, njihovim starateljima
i hraniteljima, građanima, mjesnim zajednicama, društvenim organizacijama
i udruženjima građana i organizacijama u oblasti zdravstva, društvene brige
o djeci predškolskog uzrasta, odgoja i obrazovanja i drugim.

Članak 9.

Smještajem osoba u drugu obitelj ili organizaciju socijalne zaštite
ne prestaju prava i dužnosti roditelja, staratelja i srodnika prema toj
osobi, utvrđena Zakonom o braku i porodičnim odnosima.

Smještajem osobe u drugu obitelj ili u organizaciju socijalne zaštite
ne mijenja se prebivalište te osobe.

Članak 10.

Prava iz socijalne zaštite ne mogu se prenositi na drugu osobu ni nasljeđivati,
niti mogu biti predmetom izvršenja.

II. ZADOVOLJAVANJE SOCIJALNO-ZAŠTITNIH POTREBA

1. Korisnici socijalne zaštite

Članak 11.

Korisnici socijalne zaštite su radnici, radni ljudi i građani utvrđeni
ovim zakonom, kao što su:

- maloljetne osobe bez roditeljskog staranja,

- osobe koje žive u nepovoljnim obiteljskim prilikama,

- materijalno neosigurane osobe,

- invalidne i druge osobe ometene u psihičkom ili fizičkom razvoju,

- osobe društveno neprihvatljivog ponašanja,

- duševno bolesne osobe i ovisnici o alkoholu i drugim sredstvima,

- osobe lišene slobode i njihove obitelji, kao i osobe otpuštene s institucionalnog
tretmana i njihove obitelji,

- ostale osobe kojima je, zbog posebnih okolnosti, potrebna socijalna
zaštita.

2. Oblici socijalne zaštite

Članak 12.

Oblici socijalne zaštite su mjere i akcije koje se poduzimaju u cilju
sprečavanja, uklanjanja i ublažavanja socijalno-zaštitnih potreba, te usluge
i novčana i druga materijalna davanja, kao što su:

- osposobljavanje za rad i privređivanje,

- usluge socijalnog i drugog stručnog rada,

- smještaj u druge obitelji,

- smještaj u organizacije socijalne zaštite,

- novčane pomoći (stalne, privremene, jednokratne i druge),

- pomoć i njega u kući, te

- ostali oblici socijalne zaštite utvrđeni zakonom.

Članak 13.

U okviru oblika socijalne zaštite iz članka 12. ovoga zakona utvrđuju
se prava i to:

- pravo na osposobljavanje za rad i privređivanje,

- pravo na usluge socijalnog i drugog stručnog rada, pravo na stalnu
novčanu pomoć,

- pravo na doplatak za pomoć i njegu,

- pravo samohranog nezaposlenog roditelja na novčanu pomoć za opremu
djeteta,

- pravo samohrane nezaposlene majke na smještaj u organizaciji socijalne
zaštite zajedno s djetetom.

Pravo na osposobljavanje za rad i privređivanje

Članak 14.

Pravo na osposobljavanje za rad i privređivanje ima osoba koja taj oblik
zaštite ne ostvaruje po drugoj osnovi, a ispunjava uvjete koje propiše
ministar rada i socijalne skrbi.

Korisnicima socijalne zaštite koji su stekli pravo na osposobljavanje
za rad i privređivanje na osnovi stavka 1. ovoga članka osigurava se stručno
osposobljavanje za samostalan život i rad odnosno prekvalifikacija ili
dokvalifikacija radi osposobljavanja za rad na drugom odgovarajućem poslu
s punim radnim vremenom na teret sredstava socijalne zaštite.

Ako je radi zapošljavanja korisnika socijalne zaštite nakon osposobljavanja
za rad i privređivanje potrebno adaptirati prostorije, strojeve, druge
uređaje i sredstva za rad i omogućiti korisniku prilagođavanje na tehnologiju
i uvjete rada, Republički fond sudjeluje u osiguravanju sredstava za te
potrebe u visini utvrđenoj ugovorom sa zainteresiranim poduzećem, poduzećem
za zapošljavanje invalida i drugim poslodavcima kojima se utvrđuje namjena,
i način korištenja sredstava.

Članak 15.

Korisnik koji se radi osposobljavanja za rad i privređivanje upućuje
izvan mjesta prebivališta ima pravo na novčanu pomoć za pokriće troškova
smještaja i prehrane odnosno novčanu pomoć za pokriće troškova prijevoza.

Članak 16.

Korisniku koji je stekao pravo na osposobljavanje za rad i privređivanje
prestaje to pravo:

- ako zbog nastalih promjena više ne ispunjava utvrđene uvjete na osnovi
kojih mu je priznato pravo,

- ako svojom krivnjom ne stupi na osposobljavanje u roku utvrđenom rješenjem
kojim mu je priznato pravo,

- ako samovoljno prekine započeto osposobljavanje.

Pravo na usluge socijalnog i drugog stručnog rada

Članak 17.

Pravo na usluge socijalnog i drugog stručnog rada imaju svi radnici,
radni ljudi i građani neovisno o materijalnim mogućnostima i korištenju
drugih oblika socijalne zaštite.

Članak 18.

Pod uslugom socijalnog i drugog stručnog rada prema ovom zakonu smatra
se stručni rad koji obavljaju organizacije socijalne zaštite kojim se radnicima,
radnim Ijudima i građanima osigurava zadovoljavanje raznih potreba i zaštita
njihovih prava i interesa, a naročito savjetovanje u obiteljskim i bračnim
problemima, organiziranje i osiguravanje određenih odgojnih sadržaja djeci
i omladini, organiziranje rada s djecom društveno neprihvatljivog ponašanja,
mjere i akcije na suzbijanju i sprečavanju ovisnosti o alkoholu i drugim
sredstvima, skitnje i drugih oblika društveno neprihvatljivog ponašanja
i zadovoljavanje drugih potreba u socijalnoj zaštiti radnika, radnih ljudi
i građana putem njihovog organiziranja u mjesnoj zajednici i u organizacijama
koje obavljaju privredne i društvene djelatnosti.

Pravo na stalnu novčanu pomoć

Članak 19.

Pravo na stalnu novčanu pomoć ima korisnik socijalne zaštite :

- koji nama neophodnih sredstava za uzdržavanje i

- koji je potpuno nesposoban za privređivanje.

Članak 20.

Smatra se da korisnik socijalne zaštite nema neophodno potrebnih sredstava
za uzdržavanje, ako prihod ostvaren s osnove radnog odnosa i drugi prihod
domaćinstva po jednom članu ne prelazi mjesečno iznos prihoda, u visini
30% od prosječnog mjesečnog čistog osobnog dohotka radnika u Republici
u prethodnom polugodištu i ako osim kuće i okućnice u površini do 2.000
četvornih metara, domaćinstvo nema drugog zemljišta.

Kao prihod ostvaren s osnova radnog odnosa uzima se prosječni mjesečni
iznos čistog osobnog dohotka, naknada i drugih primanja s osnova radnog
odnosa ostvarenim u prethodnom polugodištu. Kao prihod od mirovinskog i
invalidskog osiguranja uzima se prosječni mjesečni iznos mirovine isplaćen
u prethodnom polugodištu.

Kao drugi prihod domaćinstva iz stavka 1. ovoga članka uzima se osnovica
poreza iz prethodne godine.

Članak 21.

Smatra se da nema redovnih prihoda po osnovi zakonskog uzdržavanja korisnik
socijalne zaštite koji nije ostvario sredstva za uzdržavanje od osoba dužnih
za njegovo uzdržavanje.

Članak 22.

Kod utvrđivanja prihoda domaćinstva, prema ovom zakonu, ne uzimaju se
u obzir prohodi ostvareni na ime novčane naknade za tjelesno oštećenje,
doplatka za pomoć i njegu, doplatka za djecu, stipendija i kredita učenika
i studenata te prihod ostvaren od okućnice.

Članak 23.

Pod domaćinstvom korisnika socijalne zaštite prema ovom zakonu smatra
se zajednica života, privređivanja i trošenja ostvarenih prihoda svih članova
obitelji bez obzira na stupanj srodstva, kao i članova vanbračne zajednice,
ako se takva zajednica može izjednačiti s bračnom zajednicom.

Članak 24.

Potpuno nesposobnim za privređivanje prema ovom zakonu smatraju se osobe
čija je nesposobnost utvrđena po propisima o mirovinskom i invalidskom
osiguranju kao i:

- žene starije od 60 godina odnosno muškarci stariji od 65 godina,

- djeca do navršene 15 godine života, a ako su na usmjerenom obrazovanju
do završetka obrazovanja, a najdalje do navršene 19 godine života,

- osobe ometene u psihičkom ili fizičkom razvoju do osposobljavanja
za rad i privređivanje i uključivanje u rad.

Smatra se potpuno nesposobnim za privređivanje i samohrana nezaposlena
majka za vrijeme trudnoće i porođaja kao i samohrani nezaposleni roditelj
do navršene jedne godine života djeteta, a najdulje do navršene tri godine
života djeteta, ako je u interesu djeteta da mu se umjesto drugih oblika
socijalne zaštite, osigura neposredna roditeljska briga i njega.

Članak 25.

Visina stalne novčane pomoći utvrđuje se propisom ministra rada i socijalne
skrbi.

Stalna novčana pomoć korisnika socijalne zaštite bez ikakvog prihoda
ne može iznositi manje od 30 posto od prosječnog mjesečnog čistog osobnog
dohotka radnika u Republici u prethodnom polugodištu.

Kada više korisnika socijalne zaštite, koji žive u zajedničkom domaćinstvu
imaju pravo na stalnu novčanu pomoć, ta pomoć iznosi mjesečno najmanje:

- za dva člana domaćinstva 42% od prosječnog mjesečnog čistog osobnog
dohotka radnika u Republici u prethodnom polugodištu,

- za tri člana domaćinstva 54% od prosječnog mjesečnog čistog osobnog
dohotka radnika u Republici u prethodnom polugodištu,

- za četiri člana domaćinstva 66% od prosječnog mjesečnog čistog osobnog
dohotka radnika u Republici u prethodnom polugodištu.

Članak 26.

Stalna novčana pomoć dodjeljuje se u mjesečnom iznosu.

Korisniku socijalne zaštite koji ostvaruje prihode koji se uzimaju u
obzir kod utvrđivanja prava na stalnu novčanu pomoć dodjeljuje se ta pomoć
u visini razlike između mjesečnih prihoda po članu domaćinstva i iznosa
stalne novčane pomoći koji bi mu bio dodijeljen da takvih prihoda nema.

Članak 27.

Pravo na stalnu novčanu pomoć prestaje korisniku za vrijeme dok se nalazi
na izdržavanju kazne zatvora u neprekinutom trajanju dužem od 30 dana kao
i nakon tri mjeseca neprekidnog boravka u inozemstvu.

Pravo na doplatak za pomoć i njegu

Članak 28.

Pravo na doplatak za pomoć i njegu ima socijalno ugrožena osoba:

- kojoj je zbog trajnih promjena u zdravstvenom stanju prijeko potrebna
stalna pomoć i njega druge osobe jer sama ne može udovoljiti osnovnim životnim
zahtjevima;

- koja to pravo ne ostvaruje po drugoj osnovi, a prihod po članu domaćinstva
ne prelazi mjesečno iznos od 75% prosječnog mjesečnog čistog osobnog dohotka
radnika u Republici za pretposljednje tromjesečje, odnosno ako osoba živi
sama da joj prihod ne prelazi mjesečno iznos prosječnog mjesečnog čistog
osobnog dohotka radnika u Republici za pretposljednje tromjesečje;

- kojoj se potreba stalne pomoći i njega druge osobe ne može osigurati
organiziranim pružanjem usluga u okviru oblika socijalne zaštite pomoć
i njega u kući.

Pravo na doplatak za pomoć i njegu traje dok korisnik toga prava ispunjava
uvjete iz stavka 1. ovoga članka.

Iznimno od stavka 1. ovoga članka teže i teško invalidna osoba ima pravo
na doplatak za pomoć i njegu neovisno o prihodu domaćinstva.

Članak 29.

Prijeka potreba korisnika socijalne zaštite za stalnom pomoći i njegom
utvrđuje se po propisima o mirovinskom i invalidskom osiguranju.

Članak 30.

Doplatak za pomoć i njegu pripada korisniku u punom ili smanjenom iznosu,
ovisno o tome postoji li prijeka potreba pomoći i njege od druge osobe
u punom ili smanjenom opsegu.

Visinu doplatka za pomoć i njegu u punom i smanjenom iznosu, te vrstu
i stupanj invaliditeta u smislu članka 28. stavka 3. ovoga zakona propisuje
ministar rada i socijalne skrbi.

Pravo na novčanu pomoć za opremu djeteta

Članak 31.

Pravo na novčanu pomoć za opremu djeteta ima samohrani nezaposleni roditelj
korisnik prava na stalnu novčanu pomoć, ako pravo na novčanu pomoć za opremu
djeteta ne ostvaruje po drugoj osnovi.

Članak 32.

Visina novčane pomoći za opremu djeteta utvrđuje se propisom ministra
rada i socijalne skrbi.

Pravo samohrane nezaposlene majke na smještaj u organizaciju udruženog
rada socijalne zaštite.

Članak 33.

Samohrana nezaposlena majka ima pravo na smještaj u dom za djecu i omladinu
za vrijeme trudnoće i nakon porođaja za vrijeme do tri mjeseca života djeteta.

Uvjeti za ostvarivanje prava iz stavka 1. ovoga članka, trajanje smještaja
samohrane nezaposlene majke u domu za djecu i omladinu i prestanak prava
utvrđuju se propisom ministra rada i socijalne skrbi.

Samohrana nezaposlena majka dužna je za vrijeme boravka u domu obavljati
poslove i izvršavati zadatke utvrđene programom doma.

Pod uvjetima iz stavka 1. i 2. ovoga članka samohrana nezaposlena majka
može se smjestiti u drugu obitelj.

Smještaj u drugu obitelj

Članak 34.

Maloljetne osobe čiji se povoljan psihofizički razvoj i odgoj ne ostvaruje
u vlastitoj obitelji, kao i odrasle osobe nesposobne za samostalan život
mogu se radi zadovoljavanja njihovih socijalno-zaštitnih i drugih potreba
smjestiti u drugu obitelj pod uvjetima i na način propisan zakonom i propisom
ministra rada i socijalne skrbi.

Članak 35.

Maloljetna se osoba može smjestiti u drugu obitelj uz pristanak roditelja,
a ako je starija od 15 godina potreban je i njezin pristanak.

Odrasla osoba može se smjestiti u drugu obitelj samo uz njezin pristanak.

Za smještaj u drugu obitelj osobe pod starateljstvom potreban je pristanak
staratelja.

Članak 36.

Član obitelji koji preuzme brigu o smještenoj osobi (u daljem tekstu:
hranitelj) mora biti duševno i tjelesno zdrav i imati psihofizičke sposobnosti
potrebne za zaštitu, čuvanje, njegu, odgoj i zadovoljavanje drugih potreba
smještene osobe.

Članak 37.

Osoba se ne može smjestiti u drugu obitelj:

- u kojoj je jedan od bračnih drugova lišen roditeljskih prava,

- u kojoj su poremećeni obiteljski odnosi,

- u kojoj su neki članovi zajedničkog domaćinstva osobe društveno neprihvatljivog
ponašanja;

- u kojoj bi zbog bolesti kojeg člana zajedničkog domaćinstva bilo ugroženo
zdravlje smještene osobe.

Članak 38.

Obitelj u koju se smještavaju osobe u socijalno-zaštitnoj potrebi mora
imati povoljne stambene i druge uvjete koji omogućuju smještenoj osobi
stanovanje, pravilnu ishranu, učenje, odmor i zadovoljavanje drugih potreba
i interesa.

Članak 39.

Hranitelj je dužan u izvršavanju svojih ugovornih obveza radi ostvarivanja
svrhe smještaja postupiti po uputama centra za socijalni rad.

Članak 40.

Hranitelj ima pravo na naknadu.

Visinu naknade iz stavka 1. ovoga članka propisuje ministar rada i socijalne
skrbi.

Naknada iz stavka 1. ovoga članka ne smatra se osobnim dohotkom niti
drugim prihodom koji podliježe plaćanju poreza.

Članak 41.

O smještaju osobe u drugu obitelj kao i o prestanku smještaja odlučuje
centar za socijalni rad u općini na čijem području ta osoba ima prebivalište.

Centar za socijalni rad koji odlučuje o smještaju osobe u drugu obitelj
izvan područja na kojem djeluje vrši izbor obitelji u suradnji s centrom
za socijalni rad općine na području koje je prebivalište obitelji u koju
se smještava odnosna osoba.

Centar za socijalni rad koji je donio rješenje o smještaju osobe u drugu
obitelj dužan je centru za socijalni rad na čijem području je smještena
osoba dostaviti ugovor o smještaju i obavijestiti ga o prestanku smještaja
i o poduzimanju drugih mjera.

Članak 42.

Centar za socijalni rad koji je odlučio o smještaju maloljetne osobe
u drugu obitelj dužan je brinuti se da se ostvare uvjeti za što brži povratak
maloljetne osobe u vlastitu obitelj ili za njezino usvojenje i pružati
stručnu pomoć hranitelju.

Članak 43.

Centar za socijalni rad koji je odlučio o smještaju osobe u drugu obitelj
na svom području obavlja nadzor nad radom te obitelji.

Centar za socijalni rad na čijem je području smještena osoba u drugu
obitelj obavlja nadzor u suradnji s centrom za socijalni rad koji je odlučio
o smještaju.

Članak 44.

Centar za socijalni rad koji obavlja nadzor nad radom obitelji u kojoj
je smještena osoba, dužan je pratiti rad obitelji; utvrditi uvjete i prilike
pod kojima se ostvaruje smještaj i zadovoljavanje potreba smještene osobe,
osobito da li se smještaj, čuvanje, njega, prehrana i zadovoljavanje drugih
potreba smještene osobe ovisno o njezinoj dobi, zdravstvenom stanju i potrebama,
ostvaruje u skladu s odredbama ovoga zakona i ugovora o smještaju.

Nadzor nad radom obitelji u kojoj je smještena osoba obavlja se održavanjem
stalne veze sa smještenom osobom i s obitelji u koju je smještena putem
sastanaka i obilazaka najmanje svakih šest mjeseci, pružanjem pomoći u
vezi sa smještajem, čuvanjem, njegom, prehranom i zadovoljavanjem drugih
potreba smještene osobe, osposobljavanjem članova obitelji za pružanje
ugovorenih usluga i putem drugih pogodnih metoda, kao i predlaganjem i
poduzimanjem odgovarajućih mjera.

Članak 45.

Međusobni odnosi izmedu centra za socijalni rad i hranitelja uređuju
se pismenim ugovorom o smještaju.

Smještaj osobe u drugu obitelj prestaje istekom ugovorenog vremena trajanja
smještaja, otkazom ugovora o smještaju i sporazumom stranaka.

Otkaz ugovora o smještaju osobe u drugu obitelj daje se pismeno.

Članak 46.

Centar za socijalni rad koji je odlučio o smještaju osobe u drugu obitelj
donijet će rješenje o oduzimanju osobe od obitelji u koju je smještena,
ako postoji neposredna opasnost od nastupa nepovoljnih posljedica za smještenu
osobu ili su takve posljedice već nastupile.

U slučajevima iz stavka 1. ovoga članka centar za socijalni rad na čijem
je području osoba smještena u drugu obitelj donijet će rješenje o oduzimanju
osobe od obitelji u koju je smještena, ali je o tome dužan bez odlaganja
obavijestiti centar za socijalni rad koji je odlučio o smještaju.

Članak 47.

Odredbe članka 36. do 45. ovoga zakona primjenjuju se i u slučaju povjeravanja
maloljetnih osoba na čuvanje i odgoj, ako Zakonom o braku i porodičnim
odnosima nije drugačije određeno.

Smještaj u organizaciju socijalne zaštite

Članak 48.

Smještaj u organizaciju socijalne zaštite kao oblik socijalne zaštite
primjenjuje se kada je potrebno da se uslugama tih organizacija u cjelini
ili pojedinačno zadovoljavaju socijalno-zaštitne i druge potrebe korisnika
socijalne zaštite, a pod uvjetima koje propiše ministar rada i socijalne
skrbi.

Članak 49.

Odluku o smještaju korisnika socijalne zaštite u organizaciju socijalne
zaštite djece i omladine donosi centar za socijalni rad na osnovi mišljenja
stručnog tima, izvršne odluke suda ili organa starateljstva ili na osnovi
nalaza i mišljenja stručne komisije.

Članak 50.

Odluku o smještaju korisnika socijalne zaštite u organizaciju socijalne
zaštite odraslih i starijih osoba za kojega u cijelosti ili u dijelu troškove
smještaja snosi Republički fond donosi centar za socijalni rad.

Odluku o smještaju korisnika socijalne zaštite u zavod za socijalno-zdravstvenu
zaštitu donosi centar za socijalni rad na osnovi nalaza i mišljenja odgovarajuće
organizacije zdravstva odnosno liječničke komisije.

Korisnici - umirovljenici i druge odrasle i starije osobe koji sami
ili zajedno s drugom osobom snose troškove smještaja - primaju se na zahtjev
zainteresirane osobe.

Članak 51.

Prijem korisnika socijalne zaštite i njihovo otpuštanje vrši se na način
određen statutom organizacije socijalne zaštite.

Organizacija socijalne zaštite dužna je primiti korisnika socijalne
zaštite kojega, radi zadovoljavanja socijalno-zaštitnih i drugih potreba,
uputi centar za socijalni rad.

Članak 52

Izuzetno od odredbe članka 59. stavka 2. ovoga zakona organizacija socijalne
zaštite može uskratiti prijem korisnika socijalne zaštite u slučaju popunjenosti
kapaciteta, kao i u slučaju da s obzirom na svoju djelatnost, opremu i
stručne radnike nije u mogućnosti pružiti odgovarajuće usluge korisniku.

Članak 53.

Organizacija socijalne zaštite i centar za socijalni rad koji je donio
odluku o smještaju korisnika socijalne zaštite dužni su međusobno surađivati
i zajednički brinuti o korisniku i obavljati potrebne pripreme za otpust
korisnika, koji može uslijediti nakon što su stvoreni uvjeti za njegovo
adekvatno daljnje zbrinjavanje (povratak u vlastitu obitelj, usvojenje
ili primjenu drugog odgovarajućeg oblika zaštite) odnosno za privređivanje
i samostalni život.

Centar za socijalni rad je dužan, u svrhu utvrdivanja rezultata i ocjene
svrsishodnosti smještaja korisnika socijalne zaštite u organizaciju socijalne
zaštite najmanje jednom godišnje obići korisnika.

Članak 54.

Korisnici socijalne zaštite imaju pravo i dužnost da prema svojim sposobnostima
i mogućnostima doprinose ostvarivanju svrhe zbog koje su smješteni u organizaciju
socijalne zaštite.

Korisnici socijalne zaštite su dužni pridržavati se pravila ponašanja
u organizaciji socijalne zaštite u koju su smješteni.

Članak 55.

Korisnik socijalne zaštite koji sudjeluje u obavljanju rada u sporednoj
privrednoj ili neprivrednoj djelatnosti organiziranoj u organizaciji socijalne
zaštite, ima pravo na dio dohotka ostvare njegovim radom i doprinosom u
ostvarivanju dohotka.

Udio korisnika socijalne zaštite u dohotku organizacije socijalne zaštite
prema stavku 1. ovoga članka utvrđuje se općim aktom.

Članak 56.

Ako je daljnji boravak korisnika socijalne zaštite smještenog u organizaciju
socijalne zaštite odraslih i starijih osoba postao nemoguć zbog promjena
u psihofizičkim osobinama korisnika i nepostojanja uvjeta za odgovarajući
tretman kao i u slučaju kada mu je zbog povrede dužnosti izrečena mjera
prestanka boravka, organizacija socijalne zaštite u kojoj je smješten dužna
je najmanje tri mjeseca prije otpuštanja korisnika obavijestiti centar
za socijalni rad koji je donio odluku o njegovom smještaju u tu organizaciju,
radi smještaja u drugu organizaciju socijalne zaštite ili radi primjene
drugog oblika zaštite.

Članak 57.

Boravak korisnika socijalne zaštite iz članka 50. stavka 3. ovoga zakona
u organizaciji socijalne zaštite odraslih i starijih osoba prestaje:

- istekom vremena utvrđenog ugovorom,

- otkazom ugovora,

- sporazumom stranaka.

Za slučaj prestanka boravka korisnika socijalne zaštite prema stavku
1. ovoga članka, organizacija socijalne zaštite dužna je o tome obavijestiti
centar za socijalni rad prema mjestu prebivališta korisnika i srodnike
korisnika ili osobe koje su se obvezale plaćati za korisnika.

Ostvarivanje drugih oblilra socijalne zaštite

Članak 58.

Privremena, jednokratna i druga novčana pomoć su novčana davanja korisniku
socijalne zaštite radi zadovoljavanja njegovih socijalno-zaštitnih potreba
za kraće razdoblje odnosno trenutnih ili drugih specifičnih potreba korisnika.

Članak 59.

Privremena, jednokratna i druge novčane pomoći, pomoć i njega u kući
i ostali oblici socijalne zaštite ostvaruju se pod uvjetima i na način
utvrđen propisom ministra rada i socijalne skrbi.

Članak 60.

Pomoć i njega u kući je organizirano pružanje raznih usluga u kućanstvu
odraslim i starijim osobama za koje je to najsvrsishodniji oblik društvene
brige i zaštite putem organizirane prehrane, obavljanjem kućanskih poslova,
održavanjem osobne higijene i zadovoljavanjem drugih svakodnevnih potreba
korisnika socijalne zaštite.

3. Socijalna sigurnost staračkih poljoprivrednih domaćinstava

Članak 61.

Staračka poljoprivredna domaćinstva koja zbog nesposobnosti za privređivanje
svojih članova ne mogu obavljati poljoprivrednu djelatnost i ako ne ostvaruju
socijalnu sigurnost po drugoj osnovi, mogu, pod uvjetima propisanim ovim
zakonom, ostvariti pravo na stalnu novčanu pomoć i druge oblike socijelne
zaštite.

Staračkim poljoprivrednim domaćinstvom, prema ovom zakonu, smatra se
domaćinstvo kojemu je poljoprivreda jedino ili glavno zanimanje i osnovni
izvor prihoda.

Članak 62.

Članovi staračkog poljoprivrednog domaćinstva mogu, u svrhu ostvarivanja
socijalne sigurnosti prenijeti svoje zemljište i drugu imovinu u društveno
vlasništvo u korist poljoprivrednih i drugih organizacija udruženog rada
te drugih organizacija i zajednica.

Zemljište i druga imovina staračkog poljoprivrednog domaćinstva prenosi
se u društveno vlasništvo ugovorom.

Ugovorom iz stavka 2. ovoga članka utvrđuju se međusobna prava i obveze
staračkog poljoprivrednog domaćinstva i društvene pravne osobe koja preuzima
zemljište i drugu imovinu.

Na osnovi prijenosa zemljišta i druge imovine u društveno vlasništvo
staračko poljoprivredno domaćinstvo stječe pravo na posebnu novčanu naknadu,
pravo na zdravstvenu zaštitu i druga prava.

Posebna novčana naknada određuje se ovisno o prometnoj vrijednosti zemljišta
i druge imovine prenesene u društveno vlasništvo, na način određen ugovorom
iz stavka 2. ovoga članka.

Članak 63.

Obveznik isplate posebne novčane naknade i plaćanja doprinosa za osiguranje
zdravstvene zaštite članova staračkog poljoprivrednog domaćinstva je društvena
pravna osoba koja je subjekt ugovora o prijenosu zemljišta i druge imovine
u društveno vlasništvo.

Ugovorom iz stavka 2. članka 62. ovoga zakona može se ugovoriti isplata
posebne novčane naknade preko centra za socijalni rad pod uvjetom da se
centru, u skladu s ugovorom o prijenosu zemljišta i druge imovine u društveno
vlasništvo, osiguraju sredstva za te isplate.

Članak 64.

Prijenos prava vlasništva i predaja posjeda zemljišta prema članku 62.
ovoga zakona izvršit će se odmah po zaključivanju ugovora.

Članak 65.

Ako društvena pravna osoba iz stavka 1. članka 62. ovoga zakona ne preuzme
ponuđeno zemljište staračkog poljoprivrednog domaćinstva, dužna ga je,
u svrhu ostvarivanja prava staračkog poljoprivrednog domaćinstva na stalnu
novčanu pomoć i druge oblike socijalne zaštite, preuzeti općina na području
koje se nalazi to zemljište.

Ugovorom o prijenosu zemljišta, prema stavku 1. ovoga članka, općina
može preuzeti obvezu plaćanja posebne novčane naknade i drugih davanja
u korist staračkog poIjoprivrednog domaćinstva koje joj je zemljište predalo.

Članak 66.

Za obveze društvene pravne osobe iz ugovora o prijenosu zemljišta i
druge imovine staračkog poljoprivrednog domaćinstva u društveno vlasništvo
jamči općina na području koje se nalazi sjedište društvene pravne osobe.

Članak 67.

Članovi staračkog poljoprivrednog domaćinstva imaju pravo na stalnu
novčanu pomoć pod uvjetom:

- da osim kuće i okućnice, u površini utvrđenoj u članku 20. ovoga zakona,
nemaju drugog zemljišta.

- da su članovi domaćinstva nesposobni za privređivanje,

- da nemaju neophodno potrebna sredstva za uzdržavanje.

Članak 68.

Nesposobnost za privređivanje članova staračkih poljoprivrednih domaćinstava
i nepostojanje neophodno potrebnih sredstava za uzdržavanje, kao uvjeta
za ostvarivanje prava na stalnu novčanu pomoć te visina stalne novčane
pomoći utvrđuju se prema odredbama članka 20. do 27. ovoga zakona.

Članak 69.

U redovne prihode staračkog poljoprivrednog domaćinstva, osim prihoda
utvrđenih u stavku 2. članka 22. ovoga zakona, ne uzima se u obzir i posebna
novčana naknada do iznosa 30% od prosječnog mjesečnog čistog osobnog dohotka
radnika u Republici u prethodnom tromjesečju.

Članak 70.

Ako zbog bolesti članova staračkog poljoprivrednog domaćinstva ili zbog
drugih uzroka, nastane potreba za primjenom jednog od oblika socijalne
zaštite, tim se članovima neovisno o tome koja prava ostvaruje to domaćinstvo
po ovom zakonu osigurava odgovarajući oblik socijalne zaštite.

U slučaju iz stavka 1. ovoga članka staračko poljoprivredno domaćinstvo
dužno je, pod uvjetima i u visini koju propiše ministar rada i socijalne
skrbi, sudjelovati u snašanju dijela troškova primijenjenog oblika socijalne
zaštite sredstvima posebne novčane naknade koju ostvaruje prema članku
62. ovoga zakona i drugim prihodima.

4. Socijalna zaštita osoba kojima je, zbog posebnih okolnosti potrebna
socijalna zaštita

Članak 71.

Centar za socijalni rad općine na čijem se području zateknu osobe u
socijalno-zaštitroj potrebi zbog posebnih razloga kao što su elementarne
nepogode i sl. pruža tim osobama pomoć da bi se uklonila neposredna opasnost
za njihov život ili zdravlje.

Članak 72.

Centar za socijalni rad pruža pomoć maloljetnicima koji se zateknu izvan
mjesta svoga prebivališta, bez nadzora roditelja ili drugih odraslih osoba,
kao i drugim osobama koje se nisu u stanju brinuti o sebi.

5. Socijalna zaštita osoba nepoznatog prebivališta

Članak 73.

Osoba nepoznatog prebivališta ostvaruje socijalnu zaštitu putem centra
za socijalni rad osnovanom za područje općine na kojem se zatekla pod uvjetima
i na način utvrđen propisom ministra rada i socijalne skrbi.

6. Postupak za ostvarivanje socijalne zaštite

Članak 74.

O zahtjevima za ostvarivanje socijalne zaštite na osnovi ovoga zakona
rješava u prvom stupnju centar za socijalni rad.

Članak 75.

U postupku za ostvarivanje socijalne zaštite centar za socijalni rad
primjenjuje odredbe Zakona o općem upravnom postupku ako ovim zakonom nije
drugačije propisano.

U postupku iz stavka 1. ovoga članka centar za socijalni rad primjenjuje
metode socijalnog i drugog stručnog rada.

Članak 76.

Postupak za ostvarivanje socijalne zaštite pokreće se na zahtjev osobe
u socijalno-zaštitnoj potrebi, odnosno na zahtjev njezinog bračnog druga,
roditelja, staratelja ili hranitelja.

Centar za socijalni rad pokrenut će postupak po službenoj dužnosti na
vlastitu inicijativu ili povodom obavijesti građana, ovlaštenih organa,
organizacija i zajednica.

Članak 77.

Za odlučivanje o ostvarivanju socijalne zaštite mjesno je nadležan centar
za socijalni rad općine na području koje korisnik socijalne zaštite ima
prebivalište.

Ukoliko korisnik socijalne zaštite nema prebivališe u Jugoslaviji, mjesna
nadležnost se određuje po boravištu korisnika, a ako ni toga nema po posljednjem
prebivalištu odnosno boravištu korisnika socijalne zaštite u Jugoslaviji.

Ako se mjesna nadležnost ne može odrediti po stavku 1. i 2. ovoga članka,
postupak za ostvarivanje socijalne zaštite provodi centar za socijalni
rad određen u članku 73. ovoga zakona.

Članak 78.

Mjesna nadležnost za maloljetnu osobu određuje se prema prebivalištu
odnosno boravištu roditelja.

Za maloljetnu osobu čiji roditelji ne žive zajedno mjesna se nadležnost
određuje prema prebivalištu odnosno boravištu onoga roditelja, kod kojega
maloljetna osoba živi odnosno kojem je povjerena na čuvanje i odgoj.

Ako ni jedan od roditelja maloljetne osobe nije poznat ili ako nije
poznato njihovo prebivalište odnosno boraviše postupak za ostvarivanje
socijalne zaštite provodi centar za socijalni rad određen u članku 73.
ovoga zakona.

Članak 79.

Ako se izmijene okolnosti na osnovi kojih je po ovom zakonu bila određena
mjesna nadležnost centra za socijalni rad, postupak, s obzirom na izmijenjene
okolnosti, nastavlja nadležni centar.

Mjesna se nadležnost po ovom zakonu ne mijenja za vrijeme boravka odrasle
osobe ili maloljetne osobe bez roditeljskog staranja u organizaciji socijalne
zaštite ili u drugoj obitelji, dok je na profesionalnoj rehabilitaciji
izvan mjesta prebivališta ili iz sličnih razloga.

Članak 80.

Ako nastane spor o mjesnoj nadležnosti, centar za socijalni rad koji
je započeo postupak dužan je obaviti radnje u postupku koje ne trpe odlaganje.

Članak 81.

O sukobu mjesne nadležnosti između centara za socijalni rad odlučuje
Ministarstvo rada i socijalne skrbi.

Članak 82.

Kada je u vezi s ostvarivanjem prava i drugih oblika socijalne zaštite
djece i omladine ometene u psihičkom ili fizičkom razvoju i drugih osoba,
potrebno utvrditi postojanje, uzrok, vrstu i stupanj ometenosti u psihičkom
ili fizičkom razvoju, odnosno postojanje sposobnosti za osposobljavanje
za rad i privređivanje, način i trajanje toga osposobljavanja, nesposobnosti
za privređivanje, prijeku potrebu pomoći i njege te druge potrebe, nalaz
i mišljenje o tim činjenicama daje stručna komisija.

Stručnu komisiju iz stavka 1. ovoga članka, kao organ vještačenja u
prvostepenom postupku, osniva organ koga ovlasti skupština općine, a stručnu
komisiju koja daje nalaz i mišljenje u drugostepenom postupku osniva ministar
rada i socijalne skrbi.

Potanje propise o sastavu i radu stručnih komisija iz stavka 2. ovoga
članka, o sadržaju medicinske i druge dokumentacije, o sadržaju nalaza
i mišljenja, o potrebnim obrascima za postupanje stručnih komisija i o
vrsti i stupnju ometenosti u psihičkom ili fizičkom razvoju djece i omladine
donijet će ministar rada i socijalne skrbi.

Članak 83.

Postupak za ostvarivanje socijalne zaštite je hitan.

Centar za socijalni rad dužan je donijeti rješenje o zahtjevu najkasnije
u roku 15 dana, ako nije potrebno provoditi posebni ispitni postupak, a
u protivnom najkasnije u roku 30 dana po primitku zahtjeva odnosno od pokretanja
postupka po službenoj dužnosti.

Članak 84.

O žalbi protiv rješenja centra za socijalni rad u vezi s ostvarivanjem
socijalne zaštite rješava Ministarstvo rada i socijalne skrbi.

Žalba ne odlaže izvršenje rješenja.

Protiv konačnog rješenja o ostvarivanju prava na socijalnu zaštitu može
se voditi upravni spor.

Članak 85.

Pravo na socijalnu zaštitu pripada korisniku socijalne zaštite od dana
podnošenja zahtjeva, odnosno od dana pokretanja postupka po službenoj dužnosti.

Pravo na socijalnu zaštitu traje dok postoje uvjeti za korištenje tim
pravom.

Članak 86.

Korisnik socijalne zaštite dužan je u roku 15 dana prijaviti centru
za socijalni rad svaku promjenu koja utječe na postojanje ili promjenu
priznatog prava i drugog oblika socijalne zaštite.

Korisnik, koji ne podnese prijavu prema odredbi stavka 1. ovoga članka
ili podnese netočnu prijavu, dužan je nadoknaditi nastalu štetu.

Članak 87.

Centar za socijalni rad provodi izvršenje rješenja o priznavanju prava
i drugih oblika socijalne zaštite.

Članak 88.

Troškove postupka u vezi s ostvarivanjem socijalne zaštite snosi Republički
fond.

Za podneske, isprave, radnje i rješenja u postupku za ostvarivanje socijalne
zaštite ne plaća se taksa.

7. Postupak u okviru ovlaštenja organa starateljstva i drugih javnih
ovlaštenja

Članak 89.

Centar za socijalni rad rješava u prvom stupnju u okviru ovlaštenja
organa starateljstva i drugih javnih ovlašenja utvrđenih zakonom ili odlukom
skupštine općine donesene na osnovi zakona.

U okviru ovlaštenja organa starateljstva i drugih javnih ovlaštenja
centar za socijalni rad donosi pojedinačne upravne akte, primjenjuje upravne
mjere i obavlja upravne radnje.

U postupku za rješavanje u okviru ovlaštenja organa starateljstva i
drugih javnih ovlaštenja centar za socijalni rad primjenjuje odredbe Zakona
o općem upravnom postupku i odredbe ovoga zakona ako drugim zakonima nije
drugačije propisano.

Članak 90.

Postupak za rješavanje u okviru ovlaštenja organa starateljstva i drugih
javnih ovlaštenja pokreće se na način određen posebnim propisima.

Mjesna nadležnost centra za socijalni rad za rješavanje u okviru ovlaštenja
organa starateljstva i drugih javnih ovlaštenja utvrđuje se po Zakonu o
općem upravnom postupku, ako drugim zakonima nije drugačije propisano.

Članak 91.

Za rješavanje žalbi protiv rješenja koje centar za socijalni rad donese
u okviru ovlaštenja organa starateljstva i drugih javnih ovlaštenja, nadležno
je Ministarstvo rada i socijalne skrbi.

Žalba odlaže izvršenje prvostepenog rješenja, ako zakonom nije drugačije
propisano.

Protiv konačnog rješenja, donesenog u okviru ovlaštenja organa starateljstva
i drugih javnih ovlaštenja, može se voditi upravni spor.

Članak 92.

Centar za socijalni rad provodi izvršenje rješenja donesenih u okviru
ovlaštenja organa starateljstva.

III. UTVRĐIVANJE POTREBA I OSIGURAVANJE SREDSTAVA ZA OSTVARIVANJE
SOCIJALNE ZAŠTITE

1. Potrebe u oblasti soajalne zaštite i njihovo financiranje

Članak 93.

Potrebe i interesi društva u oblasti socijalne zaštite su socijalno-zaštitne
i druge socijalne potrebe socijalno ugroženog stanovništva i drugih osoba
koji socijalnu sigurnost ne ostvaruju iz vlastitih sredstava, kao što su:

- potrebe zaštite životnog standarda i druge socijalne potrebe maloljetnika
bez roditeljskog staranja i koji žive u nepovoljnim obiteljskim prilikama,
maloljetnika društveno neprihvatljivog ponašanja, invalidnih i drugih osoba
ometenih u psihičkom i fizičkom razvoju i osoba nesposobnih za rad i privređivanje
koje nemaju neophodno potrebna sredstva za uzdržavanje (potrebe materijalnog
zbrinjavanja do razine socijalnog minimuma, potrebe organiziranog stanovanja
i prehrane, te pomoći i njege, potrebe odgoja i osposobljavanja za rad
i privređivanje i druge potrebe radi otklanjanja nepovoljnih socijalnih,
materijalnih i obiteljskih uvjeta života),

- potrebe u vezi s organiziranim sprečavanjem nastajanja socijalnih
problema, otkrivanjem uzroka socijalno-zaštitnih potreba i otklanjanjem
i ublažavanjem stanja socijalno-zaštitnih potreba i socijalne ugroženosti,
te

- druge potrebe utvrđene zakonom

Članak 94.

Potrebe i interesi društva u oblasti socijalne zaštite jesu i:

- osiguranje izvršenja odgojnih mjera izrečenih maloljetnicima (pojačana
briga i nadzor, pojačana briga i nadzor uz boravak u odgojnoj ustanovi,
upućivanje u disciplinski centar za maloljetnike i upućivanje u odgojnu
ustanovu);

- osiguranje izvršenja mjera prema maloljetnicima (djeci) za koje je
ovlašten organ starateljstva;

- osiguranje izvršavanja poslova i zadataka centra za socijalni rad
utvrđenih u okviru ovlaštenja organa starateljstva i drugih javnih ovlaštenja;

- sudjelovanje u izgradnji, adaptaciji i opremanju objekata organizacija
socijalne zaštite u kojima se izvršavaju odgojne mjere upućivanje u disciplinski
centar za maloljetnike i upućivanje u odgojnu ustanovu.

Članak 95.

Oblike, opseg, kvalitetu i način zadovoljavanja potreba i interesa i
ostvarivanje prava u oblasti socijalne zaštite određenih zakonom utvrđuje
propisom ministar rada i socijalne skrbi.

Članak 96.

Sredstva za ostvarivanje prava, potreba i interesa u oblasti socijalne
zaštite utvrđenih zakonom osiguravaju se i doznačuju Republičkom fondu
iz proračuna Republike.

2. Stjecanje dohotka organizacije socijalne zaštite slobodnom razmjenom
rada

Članak 97.

Radnici u organizaciji socijalne zaštite stječu dohodak u okviru Republičkog
fonda u skladu s pravima, obvezama i odgovornostima utvrđenim propisom
ministra rada i socijalne skrbi, te prodajom usluga neposrednim korisnicima
čije potrebe u socijalnoj zaštiti zadovoljavaju, prodajom proizvoda i po
drugim osnovama u skladu sa zakonom.

Članak 98.

Cijenu usluga kao naknadu za pojedinačne usluge socijalne zaštite ili
za ostvarivanje ugovornog programa socijalne zaštite u cjelini utvrđuje
Republički fond.

Članak 99.

Aktom Republičkog fonda utvrđuje se program zadovoljavanja pojedinih
potreba u socijalnoj zaštiti, način zadovoljavanja tih potreba i subjekti
koji će ih pružanjem usluga i na drugi način zadovoljavati.

Akt iz stavka 1. ovoga članka donosi se do 30. studenoga godine koja
prethodi godini za koju se akt donosi.

Članak 100.

Na osnovi akta iz članka 99. ovoga zakona zaključuje se ugovor između
organizacija socijalne zaštite i Republičkog fonda najkasnije do 31. prosinca
godine koja prethodi godini za koju se ugovor zaključuje.

Ugovorom iz stavka 1. ovoga članka uređuju se: međusobna prava, obveze
i odgovornosti u odnosu na zadovoljavanje socijalno-zaštitnih i drugih
potreba korisnika sccijalne zaštite, vrsta, opseg i kvalitet usluga, te
broj usluga odnosno program socijalne zaštite i način izvršenja; cijena
usluga; način i rokovi za obračunavanje i plaćanje cijene usluga; odgovornost
za nepridržavanje preuzetih obveza u pogledu pružanja usluga; radno vrijeme
pojedinih radnih jedinica organizacija socijalne zaštite i druge specifičnosti
ovisno o kategoriji korisnika socijalne zaštite i njihovim potrebama; način
rješavanja sporova, te druga pitanja značajna za izvršenje ugovora.

Članak 101.

Kada u izvanrednim stanjima organizacija socijalne zaštite u društvenom
interesu obavi određenu akciju socijalne zaštite odnosno pruži određene
usluge koje nisu dogovorene ili predviđene programima socijalne zaštite,
troškove organizacije socijalne zaštite, ovisno o vrsti potreba, snosi
Republički fond odnosno društveno-politička zajednica.

Kada organ društveno-političke zajednice naredi organizaciji socijalne
zaštite da osim usluga utvrđenih dogovorenim programom obavi određeni zadatak
odnosno posao iz njezine djelatnosti dužan je osigurati sredstva odnosno
odrediti način na koji će se nadoknaditi troškovi te organizacije.

Članak 102.

Sredstva za zajedničke potrebe iz djelatnosti odgoja i obrazovanja,
zdravstva, mirovinskog i invalidskog osiguranja, zapošljavanja, društvene
brige o djeci predškolske dobi i drugih djelatnosti koje se zadovoljavaju
u organizacijama socijalne zaštite osiguravaju se u okviru tih djelatnosti.

Cijena usluga, kojom organizacija socijalne zaštite zadovoljava zajedničke
potrebe korisnika iz djelatnosti iz stavka 1. ovoga članka, utvrđuje se
u okviru jedinstvene cijene usluga te organizacije na način propisan za
utvrđivanje cijena usluga u tim djelatnostima.

Članak 103.

Sredstva za zajedničke socijalno-zaštitne potrebe koje se zadovoljavaju
u djelatnosti odgoja i obrazovanja, zdravstva, zapošljavanja, društvene
brige o djeci predškolske dobi i drugim djelatnostima osiguravaju se u
okviru Republičkog fonda.

Cijenu usluga iz stavka 1. ovoga članka utvrđuje Republički fond.

Članak 104.

Kada je obveznik plaćanja cijene usluga organizacija socijalne zaštite
korisnik ili druga fizička ili pravna osoba koja se obvezala plaćati cijenu
usluga za korisnika, odnosi između obveznika plaćanja cijene usluge, kao
naručioca usluga i organizacije socijalne zaštite kao davaoca usluga, uređuju
se ugovorom.

Ugovorom iz stavka 1. ovoga članka utvrđuje se osobito: korisnik, vrsta,
opseg i kvalitet usluga, cijena usluge, način obračunavanja cijene usluge
za slučaj privremene odsutnosti korisnika, te način i vrijeme plaćanja
cijene usluga.

IV. REPUBLIČKI FOND SOCIJALNE ZAŠTITE

Članak 105.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi putem Republičkog fonda

- ostvaruje politiku razvoja i unapređivanja socijalne zaštite koju
utvrđuje Sabor;

- utvrđuje program i način zadovoljavanja potreba u socijalnoj zaštiti;

- raspoređuje sredstva za osiguravanje ostvarivanja prava, potreba i
interesa u oblasti socijalne zaštite;

- utvrđuje cijene usluga socijalne zaštie;

- utvrđuje standarde i normative usluga socijalne zaštite;

- utvrđuje jedinstvenu nomenklaturu i klasifikaciju usluga socijalne
zaštite;

- uređuje druga pitanja i obavlja druge poslove iz djelokruga Republičkog
fonda.

Članak 106.

Republičkim fondom rukovodi direktor kojega imenuje Vlada Republike
Hrvatske na prijedlog ministra rada i socijalne skrbi.

Djelokrug, ovlaštenja i odgovornosti direktora Republičkog fonda utvrđuju
se propisom ministra rada i socijalne skrbi.

Članak 107.

Republički fond je pravna osoba s pravima, obvezama i odgovornostima
utvrđenim zakonom i propisom ministra rada i socijalne skrbi kojim se uređuje
naročito organizacija Republičkog fonda, prava, obveze i odgovornosti direktora
fonda, način obavljanja administrativno-stručnih, pravnih, analitičko-planskih
i drugih poslova u vezi s upravljanjem i korištenjem sredstava fonda i
druga pitanja od značaja za rad Republičkog fonda.

Članak 108.

Radi obavljanja stručno-administrativnih, pravnih analitičko-planskih
i njima sličnih poslova, Republički fond osniva stručnu službu.

Članak 109.

Republički fond u organizacijama socijalne zaštite kontrolira: ispravnost
podataka koje organizacije socijalne zaštite dostavljaju Republičkom fondu
i vode u svojim knjigovodstvenim i drugim evidencijama od značaja za međusobne
odnose Republičkog fonda i organizacije socijalne zaštite, zakonitost i
pravilnost ostvarivanja i korištenja sredstava koja Republički fond plaća
organizacijama socijalne zaštite za izvršenje programa socijalne zaštite.

U skladu s odredbom stavka 1. ovoga članka Republički fond kontrolira
poslovanje osoba koje samostalno osobnim radom obavljaju djelatnosti socijalne
zaštite kao i drugih oblika organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne
zaštite, kada sredstva ostvaruju u okviru Republičkog fonda.

Poslove kontrole iz stavka 1. i 2. ovoga članka za Republički fond obavljaju
radnici Republičkog fonda i druge osobe na osnovi pismenog ovlašenja direktora
Republičkog fonda.

Članak 110.

Izvještaj o svom radu, o provođenju zadovoljavanja potreba u oblasti
socialne zaštite i ostvarivanju prava korisnika socijalne zaštite o sredstvima
i rashodima Fonda za teritorij Republike i područja društveno-političkih
zajednica, Republički fond podnosi Ministarstvu rada i socijalne skrbi.

Nadzor nad radom i poslovanjem Republičkog fonda kao i nadzor nad zakonitošću
njegova rada obavlja Ministarstvo rada i socijalne skrbi.

V. ORGANIZIRANJE OBAVLJANJA DJELATNOSTI SOCIJALNE ZAŠTITE

1. Organizacije socijalne zaštite

Članak 111.

Organizacija socijalne zaštite osniva se radi pružanja usluga radnicima,
radnim Ijudima i građanima kojima se u cijelosti ili pojedinačno zadovoljavaju
potrebe u socijalnoj zaštiti i druge potrebe korisnika, kao što su određene
životne, odgojno-obrazovne, zdravstvene, kulturne, rekreacijske i druge
potrebe.

Organizacije socijalne zaštite osnivaju se u skladu s Programom razvoja
socijalne zaštite koji na prijedlog Ministarstva rada i socijalne skrbi
donosi Sabor Republike Hrvatske.

Članak 112.

Organizacija socijalne zaštite može se osnovati ako su osim općih uvjeta
propisanih za osnivanje radne organizacije ispunjeni i ovi uvjeti:

- da postoji trajnija potreba za obavljanje određene djelatnosti socijalne
zaštite,

- da su utvrđeni osnovni zadaci, dugoročni ciljevi i plan i program
rada na socijalnoj zaštiti u skladu s dugoročnim planovima razvoja zajednice
i dugoročnim planovima razvoja društveno-političke zajednice, kao cjeline;

- da je osiguran odgovarajući prostor i oprema za nesmetan rad koji
organizacija socijalne zaštite, prema odluci o osnivanju, treba obavljati;

- da su osigurani potrebni stručni i drugi radnici, ovisno o broju i
sastavu korisnika usluga, kao i o vrsti i opsegu usluga, u svrhu nesmetanog
rada organizacije socijalne zaštite, a radi ostvarivanja ciljeva zbog kojih
se osniva organizacija socijalne zaštite,

- da se osigurava racionalno korištenje društvenih sredstava.

Ministar rada i socijalne skrbi propisat će uvjete u pogledu prostora,
opreme i potrebnih stručnih i drugih radnika.

Članak 113.

Na osnivanje organizacije socijalne zaštite koja osim djelatnosti socijalne
zaštite obavlja i druge društvene djelatnosti primjenjuju se i uvjeti i
normativi propisani za osnivanje organizacija u tim djelatnostima.

Članak 114.

Osnivač organizacije socijalne zaštite dužan je pribaviti suglasnost
o opravdanosti osnivanja organizacije socijalne zaštite i mišljenje o stručnoj
opravdanosti investicija od Ministarstva rada i socijalne skrbi.

Članak 115.

Odredbe članka 114. ovoga zakona odgovarajuće se primjenjuju i u slučaju
izgradnje novog dijela organizacije socijalne zaštite ili proširenja njezine
djelatnosti, kao i u slučaju promjene djelatnosti.

Članak 116.

Organizacija socijalne zaštite može započeti s radom kada Ministarstvo
rada i socijalne skrbi na osnovi nalaza posebne komisije koju u tu svrhu
osniva, rješenjem, utvrdi da je udovoljeno propisanim uvjetima u pogledu
prostora, opreme i potrebnih stručnih i drugih radnika.

Ministar rada i socijalne skrbi dužan je u roku 30 dana od dana podnošenja
zahtjeva donijeti rješenje iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 117.

Organizacija socijalne zaštite može biti ukinuta:

- ako više ne postoji društvena potreba za obavljanje djelatnosti za
koju je osnovana, a ne postoji mogućnost da se reorganizira za obavljanje
druge djeatnosti socijalne zaštite.

- ako ne udovoljava zakonom propisanim uvjetima u pogledu prostora,
opreme i potrebnih stručnih i drugih radnika,

- ako ne postoje uvjeti za obavljanje njezine djelatnosti.

Prijedlog za ukidanje organizacije socijalne zaštite mogu podnijeti
druge organizacije socijalne zaštite, društveno-političke zajednice, Republički
fond i Ministarstvo rada i socijalne skrbi.

Predlagač je dužan zatražiti mišljenje o društveno-ekonomskoj i stručnoj
opravdanosti ukidanja organizacije socijalne zaštite od Ministarstva rada
i socijalne skrbi.

Odluku o ukidanju organizacije socijalne zaštite donosi skupština općine
na čijem je području sjedište organizacije.

Republički fond utvrđuje program socijalne zaštite korisnika socijalne
zaštite smještenih u organizaciji socijalne zaštite koja se ukida.

Članak 118.

Kad Ministarstvo rada i socijalne skrbi utvrdi da organizacija socijalne
zaštite ne udovoljava zakonom propisanim uvjetima za obavljanje djelatnosti,
odredit će rok u kojem je organizacija socijalne zaštite dužna udovoljiti
tim uvjetima.

Ako organizacija socijalne zaštite u određenom roku ne udovolji zakonom
propisanim uvjetima, organ iz stavka 1. ovoga članka obustavit će privremeno
njezin rad i predložiti skupštini općine na području koje je sjedište organizacije
socijalne zaštite da ukine tu organizaciju.

Ako skupština općine ne donese odluku iz stavka 2. ovoga članka u roku
od tri mjeseca od dana primitka prijedloga organa iz stavka 1. ovoga članka,
odluku o ukidanju organizacije socijalne zaštite donijet će Sabor.

Članak 119.

Organizacije socijalne zaštite u vezi s uvjetima korištenja komunalnih
usluga i električne energije izjednačavaju se s domaćinstvima.

Članak 120.

Organizacija socijalne zaštite dužna je na propisani način voditi evidenciju
o korisnicima, pruženim uslugama i o ostvarivanju brige i zaštite i o tome
dostavljati izvještaje.

Ministar rada i socijalne skrbi donosi propise iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 121.

Radi ostvarivanja što povoljnijih rezultata u izvršenju zajedničkih
poslova i radnih zadataka u organizaciji socijalne zaštite radnici mogu
organizirati rad po radnim jedinicama, grupama, radnim odjeljenjima i drugim
oblicima obavljanja rada.

Organizacije socijalne zaštite mogu pružati usluge korisnicima u okviru
poludnevnog ili cjelodnevnog boravka ili u obitelji korisnika.

Članak 122.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi vodi evidenciju organizacija socijalne
zaštite i drugih organizacija koje obavljaju djelatnost socijalne zaštite.

Članak 123.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi osniva Stručni savjet iz reda priznatih
socijalnih i drugih stručnih radnika i znanstvenih radnika radi proučavanja
problema, davanja stručnih mišljenja iz područja planiranja, programiranja
te drugih bitnih pitanja koja su od interesa za Republiku.

a) Centar za socijalni rad

Članak 124.

Centar za socijalni rad (u daljem tekstu: centar) osniva se kao organizacija
socijalne zaštite radi obavljanja poslova u vezi sa zadovoljavanjem potreba
radnika, radnih Ijudi i građana u socijalnoj zaštiti na području općine,
za obavIjanje poslova i zadataka utvrđenih zakonom ili odlukom skupštine
općine na temelju zakona u okviru ovlaštenja organa starateljstva i drugih
javnih ovlaštenja i za obavljanje stručno-analitičkih i drugih stručnih
poslova, za općinu, mjesne zajednice i druge organizacije i zajednice.

Članak 125.

Centar se osniva za područje općine, a može se osnovati i za područje
dvije ili više općina.

Centar za područje općine osniva skupština općine, a centar za područje
dviju ili više općina osnivaju zajedno skupštine općina za područje kojih
se centar osniva.

Centar osnovan za područje dvije ili više općina može organizirati rad
po radnim jedinicama u svakoj općini za koju je osnovan i osigurati stručni
timski rad.

Članak 126.

Za područje gradske zajednice općina osniva se jedan ili više centara.

Odluku o osnivanju centra za područje gradske zajednice općine, u smislu
stava 1. ovoga članka, donosi skupština gradske zajednice općina.

Članak 127.

Centar u obavljanju poslova osobito:

- djeluje na otkrivanju uzroka i stanja socijalno-zaštitne potrebe,

- primjenjuje i provodi odgovarajuće oblike socijalne zaštite i neposredno
pruža usluge socijalne zaštite,

- rješava u prvom stupnju o zahtjevima za ostvarivanje socijalne zaštite,

- vodi evidenciju i prikuplja dokumentaciju o korisnicima socijalne
zaštite, o primijenjenim oblicima socijalne zaštite i utrošenim materijalnim
sredstvima, izrađuje i podnosi izvještaje nadležnim organima,

- potiče, organizira i koordinira aktivnosti društvenih nosilaca socijalno-zaštitnih
funkcija na području općine u provođenju socijalne zaštite,

- sudjeluje u aktivnostima kojima se utječe na sprečavanje i suzbijanje
socijalnih problema, koordinira socijalno-zaštitne aktivnosti u općini
i pruža stručnu pomoć zainteresiranima,

- predlaže i potiče poduzimanje drugih mjera i akcija u oblastima društvenih
djelatnosti, društvenih organizacija i udruženja građana, mjesnih zajednica
i drugih u cilju sprečavanja i suzbijanja socijalnih problema.

Centar za socijalni rad organizira i provodi svoj rad u pravilu u timskom
radu u kojem sudjeluju socijalni radnik, pravnik, psiholog, pedagog, defektolog,
liječnik i drugi stručni radnici, ovisno o specifičnosti potreba korisnika
socijalne zaštite.

Članak 128.

U provođenju neposredne socijalne zaštite radnika, radnih Ijudi i građana
centar pruža usluge i surađuje s građanima, mjesnim zajednicama, društvenim
organizacijarna i udruženjima građana s organizacijama u privredi, zdravstvu,
odgoju i obrazovanju i drugim djelatnostima, sa stručnim službama u oblasti
zapošljavanja i mirovinskog i invalidskog osiguranja i drugima koji mogu
doprinijeti zadovoljavanju potreba u socijalnoj zaštiti.

Centar može obavljati i djelatnosti prihvatne stanice, disciplinskog
centra za maloljetnike, servisa za pružanje pomoći i njege u kući i druge
djelatnosti ukoliko na području općine za koju je osnovan ne postoje specijalizirane
organizacije socijalne zaštite za obavljanje tih djelatnosti.

Centar organizira i obavlja djelatnost savjetovališta za probleme braka
i obitelji, odgojne probleme maloljetnika, delinkvencije, skitnje, ovisnosti
o alkoholu i drugim sredstvima i druge probleme.

Centar u cilju socijalne rehabilitacije liječenih ovisinika o alkoholu
i drugim sredstvima, u suradnji s organizacijama zdravstva i drugih društvenih
djelatnosti, organizira rad u klubovima i drugim oblicima rada.

Članak 129.

Centar kao organ starateljstva obavlja poslove organa starateljstva
utvrđene Zakonom o braku i porodičnim odnosima i druge poslove i ovlaštenja
organa starateljstva utvrđene zakonom.

Centar obavlja poslove i u okviru drugih javnih ovlaštenja utvrđenih
zakonom i odlukom skupštine općine na osnovi zakona.

Članak 130.

Centar kao organ starateljstva u pripremanju, donošenju i provodenju
svojih rješenja, odnosno pojedinih mjera koristi oblike socijalne zaštite,
metode socijalnog i drugog stručnog rada kao i usluge socijalnih, zdravstvenih,
odgojno-obrazovnih i drugih organizacija.

Centar određene poslove u okviru javnih ovlaštenja iz nadležnosti organa
starateljstva obavlja putem stručnog tima sastavljenog od odgovarajućih
stručnjaka.

Članak 131.

Poslovodni organ centra može ovlastiti radnike centra, koji imaju stručnu
spremu pravne ili socijalne struke VII stupnja za rješavanje u upravnim
stvarima iz nadležnosti organa starateljstva.

Poslovodni organ centra može ovlastiti i druge radnike centra za poduzimanje
svih ili nekih radnji u postupku osim donošenja rješenja i takvih zaključaka
kojima se onemogućuje dalje vođenje postupka iz nadležnosti organa starateljstva.

Članak 132.

Centar u ostvarivanju zadataka iz nadležnosti organa starateljstva surađuje
s pravosudnim i drugim organima. građansko-pravnim osobama, s mjesnim zajednicama
kao i građanirna.

b) Zavodi za socijalni rad

Članak 133.

Radi unapređivanja djelatnosti socijalne zaštite, razvijanja istraživačkog
rada i osposobljavanja centra za socijalni rad i drugih organizacija socijalne
zaštite za ostvarivanje njihovih funkcija može se osnovati zavod za socijalni
rad.

c) Organizacije socijalne zaštite djece i omladine

Dom za djecu i omladinu

Članak 134.

Dom za djecu i omladinu pruža usluge zbrinjavanja i odgoja djeci i omladini
bez roditeljskog staranja i djeci i omladini čiji je razvoj ugrožen obiteljskim
prilikama.

Dom je dužan oslgurati da korisnici nastave školovanje u odgovarajućoj
organizaciji odgoja i obrazovanja i da redovito pohađaju školu i izvršavaju
druge obveze u školi kao i radne obveze, pružati korisnicima organiziranu
stručnu pomoć za uspješno savladavanje programa odgoja i obrazovanja i
organizirati različite oblike rada i života korisnika, te se brinuti o
zdravlju korisnika.

U domu za djecu iz stavka 1. ovoga članka može se organizirati posebna
radna zajednica za privremeni smještai trudnica i majki dojilja.

Dom je dužan utvrditi program radnih i drugih aktivnosti samohrane nezaposlene
majke za vrijeme boravka u domu.

Organizacija socijalne zaštite maloljetnika društveno neprihvatljivog
ponašanja

Članak 135.

Organizacija socijalne zaštite maloljetnika društveno neprihvatljivog
ponašanja osniva se kao:

- centar za odgoj,

- odgojni dom,

- disciplinski centar za maloljetnike, prihvatna stanica.

Članak 136.

Centar za odgoj osigurava maloljetnicima društveno-neprihvatljivog ponašanja
prihvat i dijagnosticiranje i pruža usluge zbrinjavanja, odgoja i radnog
osposobljavanja te odgovarajuće oblike stručne pomoći.

U centru za odgoj, u skladu s propisima o izvršavanju kaznenih i prekršajnih
sankcija, izvršavaju se odgojne mjere: upućivanje u disciplinski centar
za maloljetnike, pojačana briga i nadzor uz dnevni boravak u odgojnoj ustanovi
i upućivanje u odgojnu ustanovu.

Centar za odgoj u vezi s obavljanjem djelatnosti iz stava 1. i 2. ovoga
članka prati i proučava socijalne probleme maloljetnika na određenom području
te organizira i sudjeluje u provođenju mjera i akcija u svrhu sprečavanja
i suzbijanja delinkvencije, skitnje, ovisnosti o alkoholu i drugim sredstvima
i drugih oblika društveno-neprihvatljivog ponašanja maloljetnika.

U centru za odgoj može se organizirati savjetovalište.

Članak 137.

Odgojni dom pruža maloljetnicima društveno neprihvatljivog ponašanja
usluge zbrinjavanja, odgoja i radnog osposobljavanja te odgovarajuće oblike
stručne pomoći.

U odgojnom domu, u skladu s propisima o izvršavanju kaznenih i prekrašajnih
sankcija, izvršava se odgojna mjera upućivanja u odgojnu ustanovu.

Članak 138.

Organizacije iz članka 136. i 137. ovoga zakona dužne su osigurati da
korisnici nastave školovanje u odgovarajućoj organizaciji odgoja i obrazovanja
i da redovito pohađaju školu i izvršavaju druge propisane obveze u školi
kao i radne obveze i dužne su korisnicima pružati organiziranu pomoć za
uspješno savladavanje programa odgoja i obrazovanja i organizirati različite
oblike rada i života korisnika te se brinuti o zdravlju korisnika.

Članak 139.

Disciplinski centar za maloljetnike osigurava maloljetnicima društveno
neprihvatljivog ponašanja zbrinjavanje i odgoj.

U disciplinskom centru za maloljetnike, u skladu s propisima o izvršavanju
kaznenih i prekršajnih sankcija, izvršava se odgojna mjera upućivanja u
disciplinski centar za maloljetnike.

Disciplinski centar za maloljetnike dužan je osigurati da maloljetnici
redovito pohađaju školu i izvršavaju druge školske i radne obveze. pružati
maloljetnicima organiziranu pomoć za uspješno savladavanje programa odgoja
i obrazovanja i organizirati raznovrsne aktivnosti primjerene ličnosti
maloljetnika te učenjem i drugim korisnim radom koji odgovara sposobnostima
maloljetnika i drugim odgojnim sadržajima utjecati na njegovu ličnost i
na razvijanje osjećaja društvene odgovornosti i discipline.

Članak 140.

Prihvatna stanica osigurava djeci i omladini zatečenoj u lutanju ili
skitnji, kao i djeci i omladini kojima je potrebra hitna pomoć, prihvat,
kratkotrajni smještaj s prehranom i nadzorom za vrijeme dok se ne utvrdi
mogućnost za njihovo vraćanje roditeljima, hranitelju, staratelju, u organiziciju
u kojoj su bila smještena ili nadležnom centru za socijalni rad.

Organizacija za socijalnu zaštitu invalidnih i drugih osoba ometenih
u psihičkom ili fizičkom razvoju

Članak 141.

Organizacija socijalne zaštite invalidnih i drugih osoba ometenih u
psihičkom ili fizičkom razvoju osniva se kao :

- centar odnosno zavod za rehabilitaciju,

- centar za odgoj i obrazovanje,

- centar za radno-proizvodne aktivnosti invalidnih osoba.

Članak 142.

Centar odnosno zavod za rehabilitaciju osigurava invalidnim i drugim
osobama ometenim u psihičkom ili fizičkom razvoju dijagnosticiranje i pruža
usluge zbrinjavanja, njege, zdravstvene zaštite i odgovarajućih oblika
odgoja i obrazovanja i osposobljavanja u posebnim uvjetima te odgovarajuće
oblike stručne pomoći i organizira okupacijske, kulturno-zabavne, obrazovne,
sportske i druge aktivnosti u skladu s potrebama, psihofizičkim sposobnostima
i interesima korisnika.

Centar odnosno zavod za rehabilitaciju može organizirati posebne oblike
obavljanja rada putem malih domova (hosteli), grupnih stanova i radnih
jedinica za radnu okupaciju teže invalidnih osoba, za rehabilitaciju djece
predškolskog uzraste i drugih.

Centar odnosno zavod za rehabilitaciju može u okviru svoje djelatnosti
pojedine usluge pružati korisnicima u okviru poludnevnog ili cjelodnevnog
boravka ili u obitelji korisnika.

Članak 143.

Centar za odgoj i obrazovanje pruža djeci i omladini ometenoj u psihičkom
ili fizičkom razvoju usluge zbrinjavanja, odgoja i obrazovanja u posebnim
uvjetima, usmjeravanja i osposobljavanja i zdravstvene zaštite te odgovarajuće
oblike stručne pomoći.

U centru za odgoj i obrazovanje obavlja se odgoj i obrazovanje djece
i omladine s većim stupnjem ometenosti u psihičkom razvoju.

Članak 144.

U organizacijama socijalne zaštite iz članka 142 i 143. ovoga zakona
može se organizirati posebna radna jedinica za smještaj maloljetnika društveno
neprihvatljivog ponašanja ometenih u psihičkom ili fizičkom razvoju kojima
je izrečena odgojna mjera upućivanja u odgojnu ustanovu.

Organizacije socljalne zaštite iz članka 142. i 143. ovoga zakona u
vezi s djelatnosti koje obavljaju, prate i proučavaju pojave i probleme
djece i omladine ometene u psihičkom ili fizičkom razvoju te organiziraju
i sudjeluju u provođenju mjera i akcija za prevenciju, rano otkrivanje
i rehabilitaciju djece i omladine ometene u psihičkom ili fizičkom razvoju
u svrhu što uspješnijeg uključivanja u društvenu sredinu.

U okviru organizacija socijalne zaštite iz članka 142. i 143. ovoga
zakona može se organizirati savjetovalište.

Članak 145.

Centar za radno-proizvodne aktivnosti invalidnih osoba pruža invalidnim
osobama, koje zbog stupnja i vrste invalidnosti i općeg fizičkog stanja,
ne ispunjavaju opće uvjete za zasnivanje radnog odnosa, usluge zbrinjavanja,
usmjeravanja, osposobljavanja i zdravstvene zaštite te organizira radno-proizvodne
aktivnosti i druge okupacijske i rekreacijske aktivnosti.

Centar za radno-proizvodne aktivnosti invalidnih osoba može, u okviru
svoje djelatnosti, pružati usluge u okviru poludnevnog, cjelodnevnog, tjednog
i drugog programa, kao i u stanu invalidne osobe.

d) Organizacije socijalne zaštite odraslih i starijih osoba

Članak 146.

Organizacije socijalne zaštite odraslih i starijih osoba osnivaju se
kao:

- centar za društvenu brigu o starijim osobama,

- dom umirovljenika,

- prihvatilište za odrasle i starije osobe

Članak 147.

Centar za društvenu brigu o starijim osobama pruža umirovljenicima i
drugim odraslim i starijim osobama usluge organiziranog stanovanja, prehrane,
pomoći i njege, socijalnog rada, zdravstvene zaštite, odmora i rekreacije
i organizira okupacijske, kulturno-zabavne, obrazovne i druge aktivnosti
ovisno o potrebama, sposobnostima i željama korisnika.

Centar za društvenu brigu o starijim osobama pruža umirovljenicima i
drugim odraslim i starijim osobama i usluge poludnevnog ili cjelodnevnog
boravka, organizirane prehrane, pomoći i njege u kući, obavljanje drugih
kućanskih poslova, održavanje osobne higijene i zadovoljavanja drugih svakodnevnih
potreba korisnika.

U okviru centra za društvenu brigu o starijim osobama može se organizirati
kao radna jedinica savjetovalište za starije osobe i servis za pružanje
pomoći u kući.

Članak 148.

Radi ostvarivanja društvene brige o umirovljenicima i drugim odraslim
i starijim osobama može se za dio djelatnosti iz stavka 2. članka 147.
ovoga zakona osnovati kao organizacija za socijalnu zaštitu odraslih osoba:
centar za dnevni boravak i servis za pružanje pomoći u kući.

Članak 149.

Dom umirovljenika pruža umirovljenicima i drugim starijim osobama usluge
organiziranog stanovanja, prehrane, pomoći i njege, socijalnog rada, zdravstvene
zaštite, odmora i rekreacije te drugih aktivnosti i stručnog tretmana ovisno
o potrebama, sposobnostima i željama korisnika.

U okviru doma umirovljenika može se organizirati pružanje usluga poludnevnog
i cjelodnevnog boravka, organizirane prehrane umirovljenika i drugih starijih
osoba i druge usluge.

Članak 150.

Prihvatilište za odrasle i starije osobe vrši prihvat i upućivanje odraslih
i starijih osoba u mjesto prebivališta, u vlastitu ili drugu obitelj ili
u organizaciju socijalne zaštite u kojoj su ranije bile smještene te pruža
odraslim i starijim osobama usluge privremenog smještaja i opskrbe, vrši
dijagnosticiranje i predlaže centru za socijalni rad primjenu odgovarajućeg
oblika zaštite.

Prihvatilište za odrasle i starije osobe može se organizirati kao radna
jedinica centra za društvenu brigu o starijim osobama ili doma umirovljenika.

e) Zavod za socijalno-zdravstvenu zaštitu

Članak 151.

Zavod za socijalno-zdravstvenu zaštitu, kao specijalizirana organizacija
za socijalnu i zdravstvenu zaštitu:

- osoba koje zbog njihovog psihofizičkog stanja, potreba trajne pomoći
i njege i uvjeta u kojima žive ne mogu ostati u vlastitoj obitelji ili
u drugoj organizaciji socijalne zaštite, a kojima nije potrebno bolničko
liječenje pruža tim osobama usluge stalnog smještaja, prehrane, socijalnog
rada, zdravstvene zaštite, pomoći i njege, rehabilitacije i okupacijskih
uktivnosti,

- duševnih bolesnika, mentalno-retardiranih osoba, ovisnika o alkoholu
i drugim sredstvima i drugih korisnika pruža tim osobama usluge privremenog
smještaja, rehabilitacije (medicinske, psihosocijalne i radne) radi bržeg
uključivanja u prirodnu sredinu.

2. Organiziranje rada i radno vrijeme

Članak 152.

Organizacije socijalne zaštite općim aktom uređuju organizaciju rada,
a osobito dnevni raspored rada, radne jedinice i druge oblike obavljanja
rada, međusobne odnose u radu izmedu pojedinih radnih jedinica, način prijema
i otpusta korisnika i druga pitanja organiziranja rada.

Članak 153.

Raspored, početak i završetak radnog vremena organizacija socijalne
zaštite mora se, ovisno o oblicima i opsegu socijalne zaštite i uslugama
koje pružaju, uskladiti s potrebama radnika, drugih radnih Ijudi i građana
te životnih i drugih uvjeta sredine u kojoj žive i rade, tako da se radnicima
i drugim radnim ljudima omogući korištenje socijalne zaštite i izvan njihovog
radnog vremena i u tom cilju uvoditi dvokratno radno vrijeme, pomicanje
radnog vremena, rad u smjenama i slično.

Raspored, početak i završetak radnog vremena u organizacijama socijalne
zaštite utvrđuju, u skladu s potrebama i uvjetima iz stava 1. ovoga članka,
općim aktom organizacije socijalne zaštite uz suglasnost Ministarstva rada
i socijalne skrbi.

3. Odlučivanje o poslovima od posebnog interesa

Članak 154.

U odlučivanju u poslovima od posebnog društvenog interesa u organizaciji
socijalne zaštite sudjeluju predstavnici društveno-političke zajednice
na čijem je području sjedište organizacije.

Statutom organizacije socijalne zaštite utvrdit će se broj predstavnika
koje društveno-politička zajednica imenuje u organ upravljanja organizacije
i način njihova sudjelovanja u odlučivanju o poslovima od posebnog društvenog
interesa u toj organizaciji.

Društveno-politička zajednica daje suglasnost na odredbe statuta organizacije
socijalne zaštite kojima se uređuju pitanja iz stavka 2. ovoga članka.

4. Poslovodni organ

Članak 155.

U organizacijama socijalne zaštite postoji inokosni poslovodni ili kolegijalni
poslovodni organ.

Za inokosnog poslovodnog organa odnosno za predsjednika ili člana kolegijalnog
poslovodnog organa organizacije socijalne zaštite može biti imenovana osoba
koja ima stručnu spremu VII stupnja i najmanje pet godina radnog iskustva
na poslovima socijalne zaštite te koja ispunjava druge uvjete propisane
statutom.

Izuzetno za poslovodnog organa centra za socijalni rad može biti imenovan
i socijalni radnik VI stupnja stručne spreme koji ima 10 godina radnog
iskustva na poslovima socijalne zaštite, za poslovodnog organa organizacija
iz članka 134, 135. i 141. ovoga zakona može biti imenovan i socijalni
i prosvjetni radnik VI stupnja stručne spreme koji ima 10 godina radnog
iskustva na poslovima socijalne zaištite, a za poslovodnog organa organizacija
iz članka 146. i 151. ovoga zakona može biti imenovan i socijalni i zdravstveni
radnik VI stupnja stručne spreme koji ima 10 godina radnog iskustva na
poslovima socijalne zaštite.

Članak 156.

Skupština općine na čijem području je sjedište organizacije socijalne
zaštite daje suglasnost na imenovanje i razrješenje poslovodnog organa.

Ako skupština općine ne da suglasnost na imenovanje poslovodnog organa
u roku 60 dana raspisuje se ponovni natječaj.

Članak 157.

Poslovodni organ organizacije socijalne zaštite imenuje se na temelju
javnog natječaja, na prijedlog natječajne komisije.

Sastav natječajne komisije utvrđuje se općim aktom organizacije socijalne
zaštite.

Rad natječajne komisije je javan.

Mandat poslovodnog organa traje četiri godine.

Nakon isteka mandata ista osoba može biti ponovno imenovana na istu
funkciju.

5. Stručni organi

Članak 158.

U organizaciji socijalne zaštite osnivaju se stručni organi.

Stručni organ organizacije socijalne zaštite čine stručni radnici, radnik
na funkciji inokosnog poslovodnog organa odnosno radnici na funkciji kolegijalnog
poslovodnog organa i drugi radnici određeni statutom organizacije.

Članak 159.

Stručni organ organizacije socijalne zaštite razrađuje i predlaže program
rada i brine se o njegovom ostvarivanju.

Članak 160.

Statutom organizacije socijalne zaštite utvrđuje se broj i vrsta stručnih
organa i odreduje njihov sastav, djelokrug i način rada.

6. Socijalni i drugi stručni radnici

Članak 161.

Stručne poslove u organizaciji socijalne zaštite obavIjaju socijalni
radnici i drugi stručni radnici odgovarajućeg usmjerenja i stupnja stručne
spreme.

Posebnu stručnu spremu radnika za obavljanje stručnih poslova, u skladu
s propisom iz članka 112. ,stavka 2. ovoga zakona, kao i druge uvjete koje
moraju ispunjavati radnici utvrdit će organizacija socijalne zaštite svojim
općim aktom.

Članak 162.

Socijalni i drugi stručni radnici organizacije socijalne zaštite u svom
radu moraju ulagati svoje stručne sposobnosti i poštivati ličnost korisnika,
njegovo dostojanstvo i nepovredivost osobnog i obiteljskog života, čuvati
profesionalnu tajnu i postupati u skladu s načelima humanizma.

Profesionalnu tajnu predstavljaju činjenice koje se odnose na osobni
i obiteljski život određene osobe, kao i podaci o utvrđivanju vrste i stupnja
ometenosti u psihičkom ili fizičkom razvoju.

Članak 163.

Socijalni i drugi stručni radnici imaju pravo i dužnost da se obrazuju
i stručno usavršavaju u skladu sa zahtjevima i potrebama rada.

Radnici u organizacijama socijalne zaštite dužni su osigurati uvjete
za obrazovanje radnika u socijalnoj zaštiti i obrazovanje uz rad, u trajanju
i u razdobljima utvrđenim planom stručnog usavršavanja radnika.

Članak 164.

Osnovni oblici stručnog usavršavanja radnika jesu:

- individualno usavršavanje, koje se provodi putem njihovog samoobrazovanja,
i

- razni oblici kolektivnog usavršavanja.

Organizirani oblici usavršavanja obvezni su za sve radnike.

Način vrednovanja rezultata usavršavanja pojedinog radnika utvrđuje
organizacija socijalne zaštite svojim općim aktom.

Radniku koji uspješno završi pojedini oblik usavršavanja izdaje se o
tome uvjerenje.

Članak 165.

Plan stručnog usavršavanja radnika donosi organizacija socijalne zaštite
u kojoj radnik radi.

Organizacija socijalne zaštite donosi plan stručnog usavršavanja radnika
za jednogodišnje i višegodišnje razdoblje i dostavlja ga Republičkom fonudu,
kao dio svog programa rada.

Organizacija socijalne zaštite u skladu s planom usavršavanja svojih
radnika utvrđuje rokove u kojima je pojedini radnik obvezan sudjelovati
u određenim oblicima usavršavanja.

Organizacija socijalne zaštite dužna se brinuti o ostvarivanju plana
i programa usavršavanja svojih radnika i voditi evidenciju o njihovu sudjelovanju
u odgovarajućim oblicima usavršavanja.

Članak 166.

Individualno usavršavanje radnika čini osnovu njihova usavršavanja.

Organizacija socijalne zaštite osigurava potrebna sredstva i opremu,
stručnu literaturu i ostale materijale za individualno usavršavanje svojih
radnika.

Članak 167.

Prava, obveze i odgovornosti radnika u vezi s njegovim stručnim usavršavanjem
utvrđuju se općim aktom organizacije socijalne zaštite.

Članak 168.

Organizacija usmjerenog obrazovanja socijalnih radnika dužna je pružiti
stručnu pomoć organizaciji socijalne zaštite radi ostvarivanja programa
usavršavanja njezinih radnika.

Članak 169.

Radi stjecanja sposobnosti za samostalan rad nakon završenog obrazovanja
socijalni i drugi stručni radnici provode u organizacijama socijalne zaštite
obvezni pripravnički staž koji se sastoji od praktičnog rada i provjere
stručne osposobljenosti za samostalan rad.

Dio pripravničkog staža može se provesti i u specijaliziranim organima
i organizacijama u oblasti zdravstva, odgoja i obrazovanja, pravosuđa i
drugim.

Pripravnički staž traje jednu godinu.

Članak 170.

Nakon obavljenog obveznog pripravničkog staža socijalni i drugi stručni
radnik polaže stručni ispit pred ispitnom komisijom Ministarstva rada i
socijalne skrbi.

Nakon položenog stručnog ispita Ministarstvo rada i socijalne skrbi
izdaje uvjerenje o stručnoj osposobljenosti socijalnog i drugog stručnog
radnika za samostalan rad.

Članak 171.

Ovlašćuje se ministar rada i socijalne skrbi da propiše:

- sadržaj i način provođenja pripravničkog staža te način provjeravanja
i ocjenjivanja stručne osposobljenosti za samostalan rad,

- uvjete koje moraju ispunjavati organizacije socijalne zaštite u kojima
socijalni i drugi stručni radnici provode pripravnički staž,

- dio pripravničkog staža koji socijalni i drugi stručni radnici mogu
provesti u specijaliziranim organima i organizacijama.

Članak 172.

Pripravnici zasnivaju radni odnos na određeno vrijeme dok traje pripravnički
staž, ako općim aktom organizacije socijalne zaštite nije utvrđeno da će
se nakon uspješno završenog pripravničkog staža rasporediti na poslove
odnosno zadatke utvrđene tim aktima.

Članak 173.

Organizacije socijalne zaštite dužne su primati na pripravnički staž
socijalne i druge stručne radnike prema kriterijima utvrđenim općim aktom
u skladu s programom pripravničkog staža.

Organizacije socijalne zaštite dužne su općim aktom utvrditi najmanji
broj pripravničkih mjesta.

Program pripravničkog staža i broj pripravničkih mjesta utvrđuje ministar
rada i socijalne skrbi.

Članak 174.

Općim aktom organizacije socijalne zaštite, u skladu s odredbama ovoga
i drugih zakona utvrđuju se prava, obveze i odgovoronosti socijalnih i
drugih stručnih radnika, te prava i dužnosti korisnika u ostvarivanju socijalne
zaštite.

7. Ostali oblici organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne zaštite

Članak 175.

Poduzeća i građanske pravne osobe, te socijalni i drugi stručni radnici
i građani mogu, pod uvjetima i na način propisan ovim zakonom, obavljati
poslove koje prema ovom zakonu obavljaju organizacije socijalne zaštite,
osim poslova za obavljanje kojih se osnivaju centri za socijalni rad.

Članak 176.

Socijalni i drugi stručni radnik i građanin može obavIjati poslove socijalne
zaštite samostalno osobnim radom pod uvjetom:

- da ima odgovarajuću stručnu spremu,

- da je potpuno poslovno sposoban,

- da ima zdravstvenu sposobnost za obavljanje ove djelatnosti,

- da nije u radnom odnosu,

- da raspolaže odgovarajućim prostorom i opremom,

- da mu pravomoćnom sudskom presudom ili rješenjem o prekršaju nije
izrečena mjera sigurnosti ili zaštitna mjera zabrane obavljanja poslova
socijalne zaštite, zdravstvene zaštite ili odgoja i obrazovanja samostalno
osobnim radom dok ta mjera traje,

- da ne obavlja drugu djelatnost samostalno osobnim radom odnosno osobnim
radom i sredstvima u vlasništvu građana.

Članak 177.

Zahtjev za obavljanje poslova socijalne zaštite samostalno osobnim radom
podnosi se Ministarstvu rada i socijalne skrbi.

Odobrenje za početak rada organizacijskog oblika u kojem socijalni i
drugi stručni radnici i građani samostalno osobnim radom obavljaju poslove
socijalne zaštite izdaje Ministarstvo rada i socijalne skrbi kada utvrdi
da su ispunjeni za to propisani uvjeti.

Članak 178.

Socijalni i drugi stručni radnici i građani koji obavljaju poslove socijalne
zaštite samostalno osobnim radom mogu zaposliti najviše do 50 radnika.

Članak 179.

Socijalni i drugi stručni radnici i građani koji obavljaju poslove socijalne
zaštite samostalno osobnim radom dužni su:

- u obavljanju poslova socijalne zaštite primjenjivati metode socijalnog
i drugog stručnog rada, poštivati ličnost korisnika socijalne zaštite,
njegovo dostojanstvo i nepovredivost osobnog i obiteljskog života i čuvati
profesionalnu tajnu,

- podnositi prijave o bolestima u skladu s propisima o zaraznim bolestima,
nadležnoj higijensko-epidemiološkoj službi općine,

- voditi evidenciju o osobama kojima pružaju usluge socijalne zaštite
i o pruženim uslugama, i o tome podnositi izvještaje nadležnom organu,

- davati podatke o svojem radu na zahtjev nadležnog organa.

Članak 180.

Pravo na obavljanje poslova socijalne zaštite samostalno osobnim radom
prestaje·

1. odjavom,

2. po sili zakona i

3. rješenjem nadležnog organa

Članak 181.

Pravo na obavljanje poslova socijalne zaštite samostalno osobnim radom
prestaje po sili zakona ako osoba koja ima odobrenje za rad:

1. umre,

2. izgubi potpuno ili djelomično poslovnu sposobnost,

3. zasnuje radni odnos ili započne samostalno osobnim radom odnosno
osobnim radom i sredstvima u vlasništvu građana obavljati neku drugu djelatnost,

4. bude pravomoćnom sudskom presudom osuđena na kaznu zatvora duže od
šest mjeseci ili joj bude izrečena zaštitna mjera sigurnosti ili zaštitna
mjera zabrane obavljanja poslova socijalne zaštite, zdravstvene zaštite
ili odgoja i obrazovanja,

5. izgubi opću ili posebnu zdravstvenu sposobnost za obavljanje poslova,

6. više od tri mjeseca ne podmiruje dospjele obveze za opće društvene
ili zajedničke potrebe.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi rješenjem utvrđuje prestanak odobrenja
za obavljanje poslova socijalne zaštite samostalno osobnim radom.

Članak 182.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi donosi rješenje o prestanku odobrenja
za obavljanje poslova socijalne zaštite samostalno osobnim radom ako se
utvrđeni nedostaci u obavljanju poslova ne otklone u određenom roku.

Rješenje o prestanku odobrenja za obavljanje poslova organ iz stavka
1. ovoga članka može donijeti i u slučaju:

1. ako osoba kojoj je izdano odobrenje za obavljanje poslova ne obavlja
poslove osobno ili ako koristi rad drugih osoba protivno odobrenju,

2. ako osoba kojoj je izdano odobrenje prestane s radom bez dozvole
Ministarstva rada i socijalne skrbi,

3. ako ne postupi u skladu s člankom 179. ovoga zakona.

Članak 183.

Socijalni i drugi stručni radnici i građani koji obavljaju poslove socijalne
zaštite samostalno osobnim radom stječu dohodak i u okviru Republičkog
fonda pod uvjetima kao i organizacije socijalne zaštite u skladu s općim
aktom Republičkog fonda.

Članak 184.

Socijalni i drugi stručni radnici i građani koji samostalno osobnim
radom obavljaju poslove socijalne zaštite mogu privremeno obustaviti poslovanje
zbog bolesti, vojne obveze ili drugog opravdanog razloga.

O privremenoj obustavi poslova mora se obavijestiti općinski organ uprave
nadležan za poslove socijalne zaštite na čijem se području obavljaju ovi
poslovi.

Članak 185.

Uvjete u pogledu prostora, opreme i kadrova za obavljanje poslova socijalne
zaštite samostalno osobnim radom propisat će ministar rada i socijalne
skrbi.

VI. NADZOR NAD ZAKONITOSTI RADA

Članak 186.

Nadzor nad zakonitosti rada organizacija socijalne zaštite i drugih
oblika organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne zaštite obavlja Ministarstvo
rada i socijalne skrbi.

VII. NADZOR NAD STRUČNIM RADOM

Članak 187.

Nadzor nad stručnim radom je stalno sistemsko i organizirano praćenje
i unapređivanje stručnog rada organizacija socijalne zaštite te drugih
oblika organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne zaštite (u daljem
tekstu: nadzor nad stručnim radom).

Nadzor nad stručnim radom obuhvaća utvrđivanje stanja u pogledu:

- udovoljavanja propisanim normativima prostora, opreme i potrebnih
stručnih i drugih radnika,

- organizacije rada, rada pojedinih radnika i primijenjenih metoda rada,

- broja, vrste, opsega i kvalitete pruženih usluga socijalne zaštite.

Članak 188.

Nadzor nad stručnim radom obavlja se po jedinstvenoj metodologiji i
programu za cijelu Republiku.

Komisijski nadzor nad stručnim radom mora se obaviti najmanje jedanput
u tri godine.

Članak 189.

Nadzor nad stručnim radom obavlja se i na zahtjev nadležnog organa općine
na čijem području organizacija socijalne zaštite i drugi oblik organiziranja
obavljanja djelatnosti socijalne zaštite ima sjedište odnosno obavlja djelatnost,
te na prijedlog korisnika socijalne zaštite.

Članak 190.

Nadzor nad stručnim radom organizira i provodi Ministarstvo rada i socijalne
skrbi.

Nadzor nad stručnim radom provodi se putem pojedinih stručnjaka odnosno
komisije stručnjaka koji se imenuju s liste stručnjaka.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi određuje pojedinog stručnjaka ili
osniva komisiju stručnjaka za obavljanje nadzora nad stručnim radom.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi može provođenje nadzora nad stručnim
radom u pojedinim slučajevima povjeriti i odgovarajućoj organizaciji socijalne
zaštite ili drugoj organizaciji.

Članak 191.

Nadzor nad dijelom stručnog rada organizacija socijalne zaštite u vezi
s obavljanjem djelatnosti odgoja i obrazovanja i zdravstva obavlja se na
način propisan za obavljanje nadzora nad stručnim radom organizacija odgoja
i obrazovanja odnosno zdravstva.

Članak 192.

Pojedini stručnjak i komisija stručnjaka dužni su o obavljenom nadzoru
nad stručnim radom sačiniti izvještaj.

Izvještaj iz stava 1. ovoga članka mora sadržavati prikaz utvrđenug
stanja, prijedlog mjera koje bi trebalo poduzeti za otklanjanje utvrđenih
nedostataka i prijedlog rokova u kojima bi se ti nedostaci morali otkloniti.

Članak 193.

Ministarstvo rada i socijalne skrbi zabranit će obavljanje djelatnosti
organizaciji socijalne zaštite ili njezinoj radnoj jedinici i drugom obliku
organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne zaštite ako na temelju izvještaja
o obavljenom nadzoru nad stručnim radom utvrdi da su nedostaci u njihovu
radu takve naravi da bi obavljanje djelatnosti moglo uzrokovati štetne
posljedice za korisnike.

O donesenoj odluci Ministarstvo rada i socijalne skrbi obavijestit će
nadležnu općinsku skupštinu radi poduzimanja odgovarajućih mjera u okviru
njezine nadležnosti.

Članak 194.

Organizacija socijalne zaštite i drugi oblik organiziranja obavljanja
djelatnosti socijalne zaštite dužni su stručnjaku odnosno komisiji stručnjaka
određenim za obavljanje nadzora nad stručnim radom, na njihov zahtjev,
pružiti obavijesti i podatke potrebne za obavljanje nadzora i omogućiti
pregled i poduzimanje drugih radnji u vezi s obavljanjem nadzora.

Članak 195.

Organizacija socijalne zaštite i drugi oblik organiziranja obavljanja
djelatnosti socijalne zaštite dužni su poduzeti potrebne mjere za otklanjanje
utvrđenih nedostataka, te o tome obavijestiti Ministarstvo rada i socijalne
skrbi.

Članak 196.

Troškove nadzora nad stručnim radom snosi Ministarstvo rada i socijalne
skrbi, a u slučajevima iz članka 189. ovoga zakona te troškove snosi organizacija
socijalne zaštite i drugi oblik organiziranja obavljanja djelatnosti socijalne
zaštite u kojima je nadzor obavljen, a ako se utvrdi da nije postojao razlog
za obavljanje nadzora nad stručnim radom, troškove snosi podnosilac zahtjeva
za obavljanje toga nadzora.

Članak 197.

Organizacije socijalne zaštite obvezno organiziraju unutarnji nadzor
nad stručnim radom svojih radnika.

Članak 198.

Ministar rada i socijalne skrbi propisat će način obavljanja nadzora
nad stručnim radom, donijeti program nadzora nad stručnim radom i utvrditi
listu stručnjaka.

VIII. NAKNADA ŠTETE

Članak 199.

Korisnik koji je iz sredstava Republičkog fonda ostvario primanje dužan
je nadoknaditi štetu odnosno vratiti primljeni iznos:

- ako je na temelju neistinitih ili netočnih podataka za koje je znao
ili morao znati da su neistiniti, odnosno netočni ili je na drugi protupravan
način ostvario primanje na koje nije imao pravo ili je ostvario u većem
opsegu nego što mu pripada,

- ako je primanje ostvario uslijed toga što nije prijavio promjenu koja
utječe na gubitak ili opseg prava, a znao je odnosno morao znati za tu
promjenu.

Članak 200.

Republički fond ima pravo na povrat iznosa isplaćenih na ime socijalne
zaštite od osoba koje su po zakonu dužne uzdržavati korisnika socijalne
zaštite.

Članak 201.

Republički fond ima pravo na povrat iznosa isplaćenih na ime materijalnih
davanja i drugih oblika socijalne zaštite od korisnika socijalne zaštite
za slučaj da otuđi svoju imovinu, a za slučaj smrti korisnika ima pravo
na povrat isplaćenih iznosa od njegovih nasljednika.

Članak 202.

Republički fond na osnovi rješenja o priznavanju prava na socijalnu
zaštitu, ima pravo na zabilježbu potraživanja u zemljišnim knjigama na
nekretninama u vlasništvu korisnika socijalne zaštite.

IX. KAZNENE ODREDBE

Članak 203.

Novčanom kaznom od 10.000,00 do 50.000,00 dinara kaznit će se za prekršaj
organizacija socijalne zaštite:

1. koja iako ispunjava uvjete ne primi korisnika kojega uputi centar
za socijalni rad (članak Sl. stavak 2.),

2. koja ne vodi ili neuredno vodi propisanu evidenciju i ne dostavlja
propisane izvještaje (članak l20.),

3. koja ne osigura da korisnik - matoljetnik uredno pohađa školu i izvršava
druge propisane školske i radne obveze (članak 134, 138. i 139.),

4. koja ne omogući obavljanje nadzora nad njezinim stručnim radom, ne
pruži obavijesti i podatke potrebne za obavljanje nadzora i ne omogući
pregled i poduzimanje drugih radnji u vezi s obavljanjem nadzora (članak
194.),

5. koja u određenom roku ne poduzme mjere za otklanjanje utvrđenih nedostataka
nadzorom nad njezinim stručnim radom (članak 195.).

Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
u organizaciji socijalne zaštite novčanom kaznom od 2.000,00 do 20.000,00
dinara.

Za prekršaje iz stavka 1. točke 2. do 5. ovoga članka kaznit će se novčanom
kaznom od 2.000,00 do 20.000,00 dinara odgovorna osoba poduzeća i građanske
pravne osobe.

Članak 204.

Novčanom kaznom od 5.000,00 do 20.000,00 dinara kaznit će se za prekršaj
socijalni i drugi stručni radnik i građanin koji samostalno osobnim radom
obavlja poslove socijalne zaštite ako:

1. pruža usluge socijalne zaštite, a da nema odobrenje nadležnog organa
(članak 177. stavak 2),

2. zaposli više od 50 radnika (članak 178),

3. ne omogući nesmetano obavljanje nadzora nad stručnim radom, ne pruži
obavijesti i podatke potrebne za obavljanje nadzora i ne omogući pregled
i poduzimanje drugih radnji u vezi s obavljanjem nadzora (članak 194),

4. u određenom roku ne poduzme mjere za otklanjanje nedostataka utvrđenih
nadzorom nad stručnim radom (članak 195).

Članak 205.

Novčanom kaznom do 2.000,00 dinara kaznit će se radnik organizacije
socijalne zaštite i drugog oblika organiziranja obavljanja djelatnosti
socijalne zaštite koji povrijedi obvezu čuvanja profesionalne tajne (članak
162).

X. PRELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 206.

Do donošenja propisa iz članka 90. stavka 3. članka 160. stavka 2. i
članka 171. stavka 2. Zakona o socijalnoj zaštiti ("Narodne novine",
br. 28/83), primjenjivat će se Pravilnik o utvrđivanju, razvrstavanju i
evidenciji osoba sa smetnjama u psihofizičkom razvoju ("Narodne novine".
br. 49/73). Pravilnik o normativima prostora, opreme i potrebnih radnika
za radne organizacije u djelatnosti socijalne zaštite ("Narodne novine",
br. 31/80) i Pravilnik o vođenju evidencije i o dokumentaciji službe socijalne
zaštite ("Narodne novine", br. 31/75).

Članak 207.

Iznimno od odredbe članka 96. ovoga zakona u razdoblju od početka rada
Republičkog fonda pa do 31. prosinca 1880. godine sredstva za zadovoljavanje
potreba i interesa u oblasti socijalne zaštite iz članka 93. ovoga zakona
osiguravaju se Republičkom fondu plaćanjem doprinosa iz osobnih dohodaka
radnika i drugih radnih ljudi po stopama utvrđenim samoupravnim sporazumima
zaključenim u okviru samoupravnih interesnih zajednica socijalne zaštite
odnosno odlukama skupština općina važećim na dan 1. rujna 1990. godine,
a za zadovoljavanje potreba i interesa iz članka 94. ovoga zakona iz budžeta
općina za potrebe koje su se prema članku 121. Zakona o socijalnoj zaštiti
("Narodne novine", br. 28/83) financirale iz Budžeta Republike
za potrebe koje su se prema članku 122. Zakona o socijalnoj zaštiti ("Narodne
novine", br. 28/83) financirale iz Budžeta Republike.

Članak 208.

Samoupravne interesne zajednice socijalne zaštite, udružene samupravne
interesne zajednice socijalne zaštite i Savez samoupravnih interesnih zajednica
socijalne zaštite Hrvatske prestaju s radom danom stupanja na snagu, Zakona
o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj za štiti ("Narodne novine",
br. 42/90).

Republički fond počinje s radom danom stupanja na snagu Zakona o izmjenama
i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti ("Narodne novine", br.
42/90).

Republički fond sastavit će završne račune zajednica iz stavka 1. ovoga
članka te preuzeti sredstva, prava i obveze tih zajednica kao radnike njihovih
radnih zajednica izuzev radnika koje će prema članku 213. ovoga zakona
preuzeti općine.

Članak 209.

Propis kojim se uređuje organizacija Republičkog fonda iz članka 107.
ovoga zakona donijet će se najkasnije do 30. studenoga 1990.

Članak 210.

Propise iz članka 25. stavka 1., članka 32, 34. i 59. ovoga zakona kao
i propise kojima se utvrđuju oblici, opseg, kvaliteta i način zadovoljavanja
potreba i interesa i ostvarivanja prava u oblasti socijalne zaštite ministar
rađa i socijalne skrbi donijet će do 31. prosinca 1990.

Članak 211.

Do donošenja propisa ministra rada i socijalne skrbi kojim se utvrđuju
oblici opseg kvaliteta i način zadovoljavanja zajedničkih potreba društva
u oblasti socijalne zaštite i druga pitanja propisana ovim zakonom, shodno
će se primjenjivati samoupravni sporazumi i samoupravni opći akti samoupravnih
interesnih zajednica socijalne zaštite i Saveza samoupravnih interesnih
zajednica socijalne zaštite Hrvatske ako nisu u suprotnosti s ovim zakonom,
a korisnici socijalne zaštite koji su ostvarili prava i druge oblik socijalne
zaštite na osnovi tih akata zadržavaju ta prava i korištenje priznatih
im oblika socijalne zaštite dok ispunjavaju uvjete utvrđene tim aktima
u skladu s ovim zakonom.

Članak 212.

Republički fond uredit će način korištenja sredstava za zadovoljavanje
zajedničkih potreba društva u oblasti socijalne zaštite za razdoblje od
početka njegova rada do 31. prosinca 1990.

Članak 213.

U općini u kojoj na dan stupanja na snagu zakona o izmjenama i dopunama
zakona o socijalnoj zaštiti ("Narodne novine", br. 42/90) nije
osnovan centar za socijalni rad, poslove centra za socijalni rad iz članka
124. ovoga zakona, do njegovog osnivanja obavljat će općinski organ uprave
nadležan za poslove socijalne zaštite.

Općinski organ uprave nadležan za poslove socijalne zaštite dužan je
u obavljanju poslova centra za socijalni rad koristiti usluge stručnog
tima centra za socijalni rad osnovanog za susjednu općinu ili specijaliziranih
organizacija kao vještaka.

Općina iz stavka 1. ovoga članka dužna je od dana stupanja na snagu
Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti ("Narodne
novine", br. 42/90) osigurati obavljanje poslova iz djelokruga centra
za socijalni rad i u tu svrhu je dužna preuzeti radnike stručnih službi
samoupravnih interesnih zajednica socijalne zaštite koji su obavljali te
poslove na dan stupanja na snagu toga zakona.

Članak 214.

Organizacije socijalne zaštite dužne su uskladiti statut i druge opće
akte s ovim zakonom u roku 60 dana od dana stupanja na snagu zakona o izmjenama
i dopunama Zakona o socijalnoj zaštiti ("Narodne nvine", br.
42/90).

Pročišćeni tekst, NN 10/1991-314
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)