## Zakon o državnim službenicima i namještenicima

### NN 27/2001 (30.3.2001.), Zakon o državnim službenicima i namještenicima

# ZASTUPNIČKI DOM HRVATSKOGA SABORA

471

Na teme­lju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA I NAMJEŠTENICIMA

Proglašavam Zakon o državnim službenicima i na­mje­šteni­cima, koji je
donio Zastupnički dom Hrvatskoga sabora na sjednici 14. ožujka 2001.

Broj: 01-081-01-931/2
Zagreb, 26. ožujka 2001.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA I NAMJEŠTENICIMA

I.
OPĆE ODREDBE

Članak 1.

(1) Ovim se Zakonom uređuju prava, obveze, odgovornosti i način
utvrđivanja plaća državnih službenika i namještenika u tijelima državne uprave,
pravosudnim tijelima, kaznenim tijelima, stručnim službama Hrvatskoga sabora,
stručnim službama Vlade Republike Hrvatske, stručnim službama Ustavnog suda
Republike Hrvatske, stručnim službama Ureda pučkoga pravobranitelja, Državnom
uredu za reviziju, Uredu predsjednika Republike Hrva­t­ske i u drugim tijelima
koja se osnivaju za obavljanje državne službe (u nastavku teksta: državna
tijela).

(2) Državni službenici su osobe visoke, više ili srednje stručne spreme
u državnim tijelima, koji kao redovito zanimanje obavljaju poslove iz
djelokruga tih tijela utvrđenih Ustavom, zakonom, uredbom ili poslovnikom
donijetim na temelju Ustava i zakona (u nastavku teksta: državna služba).

(3) Državni službenici su i osobe visoke, više ili srednje stručne
spreme koji u državnim tijelima obavljaju informatičke poslove, opće i
administrativne poslove, planske, materijalno-financijske i računovodstvene
poslove i slične poslove.

(4) Namještenici su osobe srednje i niže stručne spreme koji u državnim
tijelima rade na pomoćno-tehničkim poslovima i ostalim poslovima (poslovi
vozača, grafičara, domara, elektromeha­ničara, telefonista, kuhara, portira,
čišćenja radnih prostorija i sl.) čije je obavljanje potrebno radi pravodobnog
i kvalitetnog obav­ljanja poslova iz djelokruga državnih tijela.

Članak 2.

(1) Prava, obveze i odgovornosti državnih službenika (u nastavku teksta:
službenici) i namještenika uređuju se zakonom i na temelju zakona donijetim
propisima.

(2) Na pitanja koja nisu uređena ovim Zakonom, posebnim zakonom, drugim
propisima donesenim na temelju Ustava i zakona, uredbom Vlade Republike
Hrvatske (u nastavku teksta: Vlada), primjenjuju se opći propisi o radu, odnosno
u skladu s njima sklopljeni kolektivni ugovori.

Članak 3.

(1) Službenici i namještenici se primaju i raspoređuju na rad­na mjesta
utvrđena pravilnikom o unutarnjem redu državnih tijela.

(2) Pravilnikom iz stavka 1. ovoga članka utvrđuju se radna mjesta u
državnom tijelu, opis poslova koji se obavljaju na radnim mjestima, stručni i
drugi uvjeti za raspored na radna mjesta, broj službenika i namještenika, te
druga pitanja sukladno zakonu.

(3) Državna tijela, osim tijela navedenih u stavku 4. i 5. ovoga članka
obvezno dostavljaju na prethodnu suglasnost pravilnik o unutarnjem redu
ministarstvu nadležnom za poslove opće uprave.

(4) Pravosudna tijela i kaznena tijela pravilnik o unutarnjem redu
dostavljaju na prethodnu suglasnost ministarstvu nadležnom za poslove
pravosuđa.

(5) Stručne službe Hrvatskoga sabora, Ured pučkog pravobranitelja, Ured
predsjednika Republike Hrvatske i Ustavni sud Republike Hrvatske dužni su
dostaviti pravilnik o unutarnjem redu za svoje stručne službe ministarstvu
nadležnom za poslove opće uprave.

Članak 4.

(1) Rješenja kojima se odlučuje o prijamu u državnu službu,
raspoređivanju na radno mjesto, te o drugim pravima, obvezama i odgovornostima
službenika, kao i o prestanku državne službe donosi ministar, odnosno drugi
čelnik državnog tijela (u nastavku teksta: čelnik tijela).

(2) Čelnik tijela posebnom odlukom može ovlastiti svog zamjenika ili
pomoćnika, ili jednog od nadređenih službenika, za donošenje svih ili samo
nekih rješenja iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Rješenja iz stavka 1. ovoga članka upravni su akti, ako ovim Zakonom
nije drukčije određeno.

Članak 5.

Zabranjeno je povlašćivanje i prikraćivanje službenika i namještenika u
njihovim pravima, a osobito zbog polititičke, nacionalne, rasne ili vjerske
pripadnosti, pripadnosti po spolu ili na temelju kojega drugog razloga
suprotnog Ustavom i zakonom utvrđenim pravima i slobodama.

Članak 6.

(1) U smislu ovoga Zakona radni staž je vrijeme provedeno u radnom
odnosu kao i vrijeme obavljanja samostalne djelatnosti, a koje se računa u mirovinski
staž kao staž osiguranja.

(2) Staž osiguranja s povećanim trajanjem je radni staž iz stav­ka 1.
ovoga članka samo u stvarnom trajanju.

(3) Radni staž u struci je radni staž iz stavka 1. ovoga članka ostvaren
na poslovima za koje se traži ista struka i stručna sprema.

II.
PRIJAM U DRŽAVNU SLUŽBU

a)
Uvjeti za prijam u državnu službu

Članak 7.

(1) Opći uvjeti za prijam osobe u državnu službu su:

1. punoljetnost,

2. odgovarajuća stručna sprema i

3. hrvatsko državljanstvo.

(2) Za prijam u državnu službu osobe koja je strani državljanin ili
osobe bez državljanstva, pored ispunjavanja uvjeta propisanih posebnim zakonom,
potrebno je prethodno odobrenje ministarstva nadležnog za poslove opće uprave.

(3) Osim uvjeta iz stavka 1. ovoga članka zakonom, uredbom o unutarnjem
ustrojstvu državnog tijela ili pravilnikom o unutarnjem redu državnog tijela
propisuju se posebni uvjeti za prijam i raspoređivanje službenika na pojedino
radno mjesto (određena stručna sprema i struka, radni staž u struci, položen
državni stručni ispit, posebne stručne vještine i znanja, posebna zdravstvena
sposobnost i dr.).

b)
Zapreke za prijam u državnu službu

Članak 8.

(1) Zapreka za prijam u
državnu službu, ako posebnim zakonom nije drukčije određeno, postoji za osobu
koja je pravomoćno osuđena:

a) za kazneno djelo protiv:

- slobode i prava
čovjeka i građanina,

- Republike
Hrvatske,

- vrijednosti
zaštićenih međunarodnim pravom,

- života i tijela,

- spolne slobode i
spolnog ćudoređa,

- braka, obitelji
i mladeži,

- opće sigurnosti
ljudi i imovine,

- imovine,

- sigurnosti
platnog prometa i poslovanja,

- pravosuđa,

- vjerodostojnosti
isprava,

- službene dužnosti,

b) na bezuvjetnu kaznu
zatvora u trajanju od najmanje tri godine.

(2) Odredbe stavka 1. ovoga
članka ne odnose se na osobu kod koje je sukladno odredbama Kaznenog zakona
nastupila rehabilitacija po sili zakona.

Članak 9.

(1) Zapreka za prijam u
državnu službu postoji za osobu koja obavlja samostalno profesionalnu ili
gospodarsku djelatnost, odnosno ima vlastiti obrt, koja je većinski vlasnik ili
član uprave, odnosno nadzornog odbora trgovačkog društva ili obavlja druge
djelatnosti, ako se prima u tijelo državne uprave koje je stvarno i mjesno
nadležno za obavljanje inspekcijskog nadzora ili nadzora nad zakonitošću rada
nad tim djelatnostima odnosno pravnim ili fizičkim osobama i ako se prima na
radno mjesto za obavljanje toga nadzora.

(2) Za pojedine službe mogu
se posebnim zakonom propisati i druge zapreke za prijam u državnu službu.

Članak 10.

(1) O okolnostima iz članka
9. ovoga Zakona daje se pisana izjava prilikom prijama u državnu službu.

(2) Kad se okolnosti iz
članka 9. ovoga Zakona steknu u tijeku trajanja službe, službenik je dužan u
roku 15 dana od nastupanja okolnosti izjasniti se o tome hoće li otkloniti
razloge zapreke ili napustiti državnu službu.

(3) Ako se službenik izjasnio
da će otkloniti razloge zapreke dužan je to učiniti u roku od 15 dana od dana
kada se o tome izjasnio.

(4) Ako službenik ne postupi
sukladno odredbi stavka 2. ovoga članka, prestaje mu služba po sili zakona
istekom roka u kojemu se je trebao izjasniti, odnosno ako ne postupi sukladno
odredbi stavka 3. ovoga članka, istekom roka za otklanjanje razloga zapreke.

c) Odlučivanje o potrebi prijama u državnu službu

Članak 11.

(1) O potrebi prijama u državnu službu odlučuje čelnik tijela u okviru
slobodnih radnih mjesta predviđenih pravilnikom o unutarnjem redu državnog
tijela.

(2) Sva državna tijela dostavljaju odluke o raspisivanju natje­čaja
odnosno oglasa ministarstvu nadležnom za financije, radi provjere jesu li za
prijam novog službenika ili namještenika državnom tijelu osigurana proračunska
sredstva.

(3) Radi provjere postoji li slobodno radno mjesto čija se popuna traži,
te ima li na raspolaganju službenika koji bi ispunjavali uvjete natječaja,
odluke o raspisivanju natječaja odnosno objavl­jivanju oglasa državna tijela,
osim tijela navedenih u stavku 4. ovoga članka, obvezno dostavljaju
ministarstvu nadležnom za po­slove opće uprave zajedno s dokazom da su
osigurana potrebna proračunska sredstva.

(4) Pravosudna i kaznena tijela odluku o raspisivanju natje­čaja odnosno
objavljivanju oglasa dostavljaju ministarstvu nadležnom za poslove pravosuđa
zajedno s dokazom da su osigurana potrebna proračunska sredstva.

Članak 12.

(1) Nadležna
državna tijela iz članka 11. stavka 2., 3. i 4. obavijestit će čelnika tijela u
roku od 15 dana od primitka odluke o raspisivanja natječaja da ne smije
natječajem popuniti radno mjesto:

– za koje u državnom proračunu nisu osigurana potrebna proračunska
sredstva,

– za koje se utvrdi da nije slobodno ili nije propisano pravil­nikom o
unutarnjem redu državnog tijela.

(2) Ministarstvo nadležno za poslove opće uprave odnosno ministarstvo
nadležno za poslove pravosuđa obavijestit će čelnika tijela u roku od 15 dana
od primitka odluke o raspisivanja nat­ječaja o službeniku koji je na
raspolaganju, a koji ispunjava uvjete natječaja.

(3) Čelnik tijela smije popuniti radno mjesto iz stavka 2. ovoga članka
putem natječaja, tek ukoliko na raspolaganju nema službenika koji ispunjava
uvjete natječaja. Ukoliko čelnik tijela ne dobije obavijest u roku od 15 dana
od primitka odluke o raspisivanju natječaja smatra se da je suglasnost data.

Članak 13.

(1) Ministarstvo nadležno za poslove opće uprave odnosno ministarstvo
nadležno za poslove pravosuđa ukinut će rješenje o prijamu u državnu službu,
ako je čelnik tijela donio rješenje unatoč obavijesti o zabrani popunjavanja
radnog mjesta zbog razloga iz članka 12. stavka 1. ovoga Zakona, te ako je
donio rješenje o prijamu u državnu službu radi popunjavanja radnog mjesta putem
natječaja, unatoč obavijesti o službeniku koji je na raspolaganju, a koji
ispunjava uvjete natječaja.

(2) Ukoliko je na temelju rješenja o prijamu, koje je doneseno unatoč
obavijesti o zabrani popunjavanja radnog mjesta zbog razloga iz članka 12.
stavka 1. i 2. ovoga Zakona, čelnik tijela do­nio i rješenje o rasporedu na
radno mjesto, ministarstvo nadležno za poslove opće uprave, odnosno
ministarstvo nadležno za poslove pravosuđa ukinut će i rješenje o rasporedu na
radno mjesto.

(3) Rješenje o ukidanju rješenja na temelju stavka 1. i 2. ovoga članka
može se donijeti u roku od jedne godine od dana kad je rješenje postalo konačno
u upravnom postupku.

d)
Natječaj

Članak 14.

Osobe se u državnu službu primaju putem natječaja, ako ovim Zakonom ili
posebnim zakonom nije drukčije određeno.

Članak 15.

(1) Natječaj se ne provodi kada se u državnu službu primaju:

– osobe koje se primaju u državnu službu na određeno vrijeme,

– osobe koje su po ugovoru o školovanju ili stipendiji u obvezi stupiti
u državnu službu.

(2) Natječaj se ne provodi u slučaju prijama u državnu službu osoba
zaposlenih u upravnim odjelima i službama jedinica lokalne, odnosno regionalne
(područne) samouprave ili pravnim osobama s javnim ovlastima.

(3) Za prijam u državnu službu iz stavka 2. ovoga članka zaključuje se
pisani sporazum između čelnika državnog tijela i čelnika upravnog odjela,
stručne službe ili pravne osobe s javnim ovlastima, uz prethodni pristanak
osobe koja se prima u državnu službu.

Članak 16.

(1) Natječaj se obvezno objavljuje u »Narodnim novinama«, a može se
objaviti i u jednom dnevnom ili tjednom listu.

(2) Natječaj mora sadržavati: naziv državnog tijela u koje se osobe
primaju, naziv radnog mjesta, opće i posebne uvjete za prijam u službu i
raspored na radno mjesto, isprave koje se trebaju priložiti kao dokaz o
ispunjavanju uvjeta, rok za podnošenje prijave i rok u kome će natjecatelji
biti obaviješteni o rezultatima natječaja. U natječaju se mora naznačiti da u
državnu službu ne može biti primljena osoba za čiji prijam postoje zapreke iz
članka 8. i 9. ovoga Zakona. Ako se stručne sposobnosti natjecatelja utvrđuju
putem provjere znanja i sposobnosti prije izbora ili probnim radom, ovi se
uvjeti moraju navesti u natječaju.

(3) Rok za podnošenje prijava na natječaj ne smije biti kraći od osam,
niti duži od 15 dana.

e)
Rješenje o prijamu u državnu službu

Članak 17.

(1) O izboru između natjecatelja koji ispunjavaju uvjete nat­ječaja
odlučuje se rješenjem o prijamu u državnu službu u kojemu se obvezno navode
stručna sprema i struka i ostvareni radni staž u struci osobe primljene u
državnu službu, vrijeme trajanja službe, te podaci o položenom državnom
stručnom ispitu, a ako se u državnu službu prima osoba koja nema položen
državni stručni ispit rok u kojem ga je osoba dužna položiti.

(2) Rješenje o prijamu u državnu službu donosi se najkasnije u roku od
60 dana od isteka roka za podnošenje prijava.

(3) Po raspisanom natječaju ne mora se izvršiti izbor, ali se u tom
slučaju donosi odluka o poništenju natječaja u roku iz stavka 2. ovoga članka.
Protiv odluke o poništenju natječaja nije dopu­šte­no ulaganje pravnih lijekova
i ona se mora dostaviti svim prijavljenim natjecateljima.

(4) Odluka o poništenju natječaja u roku iz stavka 2. ovoga članka
donosi se i u slučaju kada se na natječaj ne prijavi niti je­dan natjecatelj.

Članak 18.

(1) Rješenje o prijamu u državnu službu dostavlja se svim natjecateljima
u roku od 15 dana od donošenja rješenja.

(2) Natjecatelj koji nije primljen u državnu službu, ima pravo u roku od
15 dana od primitka rješenja iz stavka 1. ovoga članka pod­nijeti prigovor
čelniku tijela. Prigovor odgađa izvršenje rje­še­nja o prijamu u službu.

(3) Čelnik tijela dužan je odlučiti o prigovoru u roku od 15 dana od
dana isteka roka za podnošenje prigovora. Rješenje o prigovoru je konačno.

(4) Protiv rješenja o
prigovoru nezadovoljni natjecatelj ima pravo pokretanja upravnog spora u roku
od 30 dana od primitka rješenja kojim je odlučeno o prigovoru.

(5) Ako o prigovoru nije
odlučeno u roku iz stavka 3. ovoga članka, a ne odluči se ni nakon proteka
daljnjeg roka od sedam dana u kojem je zatraženo odlučivanje o prigovoru u
pisanom obliku, može se pokrenuti upravni spor kao da je prigovor odbijen.

(6) Konačna rješenja o
prijamu u državnu službu državna tijela dostavljaju ministarstvu nadležnom za
poslove opće uprave, a pravosudna i kaznena tijela ministarstvu nadležnom za
poslove pravosuđa.

f)
Probni rad

Članak 19.

(1) Osobe se u državnu službu na neodređeno vrijeme primaju uz obvezni
probni rad u trajanju od tri mjeseca.

(2) Službeniku koji na
probnom radu nije zadovoljio otkazuje se državna služba, o čemu se donosi
rješenje najkasnije u roku od osam dana od dana isteka probnog rada.

(3) Ukoliko se rješenje o
prestanku državne službe otkazom ne donese u roku iz stavka 2. ovoga članka,
smatra se da je službenik zadovoljio na probnom radu.

g)
Rješenje o rasporedu na radno mjesto

Članak 20.

(1) Po konačnosti rješenja o prijamu u državnu službu donosi se rješenje
o rasporedu na radno mjesto, kojim se utvrđuje radno mjesto, stručna sprema i
struka, ostvareni radni staž službenika, vrije­me trajanja službe, plaća
službenika, trajanje probnog rada, datum početka rada i rok u kojem državni
službenik mora položiti državni stručni ispit, ako ga nije položio.

(2) Osoba primljena u državnu službu postaje državni službenik danom
početka rada.

(3) Dan početka rada utvrđen rješenjem o rasporedu na radno mjesto može
se iz opravdanih razloga odgoditi za određeno vrije­me, o čemu se donosi
posebno rješenje.

(4) Ako osoba primljena u državnu službu ne počne raditi određenog dana,
čelnik tijela ukinut će rješenje o prijamu u državnu službu i rješenje o
rasporedu na radno mjesto te osobe i može izvr­šiti izbor između preostalih
natjecatelja koji ispunjavaju uvjete nat­ječaja.

(5) Konačna rješenja o rasporedu na radno mjesto državna tijela
dostavljaju ministarstvu nadležnom za poslove opće uprave, a pravosudna i
kaznena tijela ministarstvu nadležnom za poslove pravosuđa u roku od 15 dana po
njihovoj konačnosti.

h)
Državna služba na određeno vrijeme

Članak 21.

(1) Za obavljanje privremenih poslova ili poslova čiji se opseg
privremeno povećao, a koji nisu trajnijega karaktera, kao i radi zamjene duže
vrijeme odsutnoga službenika, osobe se mogu primati u državnu službu na
određeno vrijeme dok traju privremeni poslovi, odnosno do povratka odsutnoga
službenika.

(2) Prije donošenja odluke o potrebi prijama na određeno vri­je­me, pod
uvjetima iz članka 11. stavka 3. i članka 12. stavka 2. i 3. ovoga Zakona,
čelnik tijela dužan je provjeriti kod ministarstva nadležnog za poslove opće
uprave ima li službenika na raspolaganju koji bi ispunjavali uvjete radnog
mjesta čija se popuna traži.

(3) Državna služba na
određeno vrijeme za obavljanje privremenih poslova može trajati šest mjeseci i
može se produžiti, ali najviše za još šest mjeseci.

(4) Osobe se u državnu službu
na određeno vrijeme primaju putem oglasa, koji se objavljuje putem nadležne
službe za zapoš­ljavanje.

(5) Rok za podnošenje prijava
na oglas je osam dana. U pogledu sadržaja oglasa, roka za donošenje rješenja i
roka za obavješćivanje prijavljenih kandidata o izboru između prijavljenih
kandidata, primjenjuju se odredbe ovoga Zakona o natječaju.

(6) Za slobodno radno mjesto
na određeno vrijeme oglas se ne mora objaviti ako u državnom tijelu ima službenika
primljenih u državnu službu na određeno vrijeme koji ispunjavaju uvjete za to
radno mjesto.

(7) Državna služba na
određeno vrijeme ne može postati državna služba na neodređeno vrijeme, osim ako
to ovim Zakonom nije drukčije određeno.

III.
PRAVA I OBVEZE SLUŽBENIKA

Članak 22.

Službenici u državnim tijelima imaju pravo na sindikalno udruživanje
sukladno općim propisima o radu.

Članak 23.

(1) Protiv svih rješenja kojima se odlučuje o pravima ili obvezama iz
službe, službenik ima pravo podnošenja prigovora čelniku tijela u roku od 15
dana od dana primitka rješenja. Čelnik tijela dužan je o prigovoru odlučiti u
roku od 15 dana od dana njegova primitka.

(2) Protiv rješenja o prigovoru službenik ima pravo pokretanja upravnog
spora u roku od 30 dana od primitka rješenja kojim je odlučeno o prigovoru.

(3) Ako o prigovoru nije odlučeno u roku iz stavka 1. ovoga članka, a ne
odluči se ni nakon proteka daljnjeg roka od sedam dana u kojem je zatraženo
odlučivanje o prigovoru, u pisanom obliku, može se pokrenuti upravni spor kao
da je prigovor odbijen.

(4) Ako su
odredbama ovoga Zakona propisani drukčiji rokovi od rokova iz stavka 1. i 2.
ovoga članka primjenjuju se ti rokovi.

Članak 24.

(1) Službenik mora povjerene poslove obavljati savjesno, pridržavajući
se Ustava, zakona, drugih propisa i pravila struke te postupati po uputama
čelnika tijela odnosno nadređenog službenika.

(2) Službenik mora u radu
koristiti nova saznanja i raditi na usvajanju i primjeni najnovijih stručnih
dostignuća u okviru svoje struke, te se u tu svrhu trajno stručno usavršavati.

Članak 25.

Službenik koji upravlja
ustrojstvenom jedinicom državnog tijela (u daljnjem tekstu: nadređeni
službenik), osim odgovornosti za vlastiti rad, odgovoran je i za rad službenika
u ustrojstvenoj jedinici kojom upravlja, bez obzira na njihovu osobnu
odgovornost.

Članak 26.

(1) Službenik je dužan izvršavati naloge čelnika tijela i nadređenog
službenika.

(2) Službenik je ovlašten staviti pisanu primjedbu onome tko je izdao
nalog ako smatra da je nalog nezakonit, suprotan pravilima struke ili ako
ocijeni da izvršenje naloga može izazvati veću štetu. Ponovljeni nalog u
pisanom obliku službenik je dužan izvršiti, te je u tom slučaju oslobođen od
odgovornosti za posljedice njegovoga izvršenja.

(3) Ponovljeni pisani nalog, čije bi izvršenje predstavljalo kaz­neno
djelo, službenik je dužan i ovlašten zadržati od izvršenja i odmah staviti
pisanu primjedbu osobi koja je neposredno nadre­đena onome koji je nalog
potpisao, ili državnom tijelu ovlaštenom za nadzor ako je nalog potpisao čelnik
državnog tijela. Ako je nalog potpisao ministar ili drugi čelnik središnjeg
tijela državne uprave, službenik će staviti pisanu primjedbu Vladi.

(4) Za izvršenje pisanog naloga čije bi izvršenje predstavljalo kazneno
djelo, službenik odgovara zajedno s nadređenim službenikom ili čelnikom tijela
koji je nalog izdao, ukoliko nije postupio sukladno stavku 2. i 3. ovoga
članka.

(5) Službenik ne smije biti pozvan na odgovornost zbog primjedbe
stavljene prema stavku 2. i 3. ovoga članka.

Članak 27.

(1) Službenik je dužan čuvati službenu ili drugu tajnu utvr­đenu zakonom
ili drugim propisom. Obveza čuvanja službene ili dru­ge tajne traje i po
prestanku službe, a najduže pet godina od pre­stanka službe, ako posebnim
zakonom nije drukčije određeno.

(2) Čelnik državnog tijela može službenika osloboditi obveze čuvanja
službene ili druge tajne u sudskom ili upravnom postupku, ako se radi o
podacima bez kojih u tom postupku nije mo­gu­će utvrditi činjenično stanje i
donijeti zakonitu odluku.

Članak 28.

(1) Službenik može izvan redovnoga radnog vremena, po prethodno
pribavljenom pisanom odobrenju čelnika državnog tije­la, obavljati poslove ili
pružati usluge pravnoj ili fizičkoj osobi, samo ako nad tim djelatnostima,
odnosno nad radom te fizičke ili pravne osobe, državno tijelo u kojemu je u
službi ne obavlja nadzor ili ako takav rad nije zabranjen posebnim zakonom.

(2) Odobrenje iz stavka 1. ovoga članka nije potrebno za obja­vljivanje
stručnih članaka i drugih autorskih tekstova odnosno obavljanje poslova povremenog
predavača na seminarima i savjetovanjima.

(3) U odnosu na primanje darova, članstva u trgovačkim društvima,
upravama i nadzornim odborima trgovačkih društava i naknada za članstvo,
odgovarajuće se primjenjuju propisi kojima se uređuje sprječavanje sukoba
interesa u obnašanju javnih dužnosti, a nadzor provode čelnici tijela iz članka
1. stavka 1. ovoga Zakona.

Članak 29.

(1) Službenik se za vrijeme radnog vremena ne smije bez odo­brenja
nadređenog službenika udaljavati iz radnih prostorija, osim radi korištenja
dnevnog odmora, a u slučaju hitnog razloga svoje udaljavanje mora opravdati
odmah po povratku.

(2) U slučaju spriječenosti dolaska na rad službenik je dužan
obavijestiti nadređenog službenika o razlozima spriječenosti naj­kasnije u roku
od 24 sata od njihovoga nastanka, osim ako je to nemoguće učiniti iz
objektivnih razloga ili više sile, u kom slučaju je obavješćivanje dužan
izvršiti odmah po prestanku razloga koji su onemogućili obavješćivanje.

Članak 30.

(1) Službenik ima pravo na zaštitu u slučaju prijetnji, napada ili
drugih oblika ugrožavanja u obavljanju službe.

(2) Čelnik tijela i neposredno nadređeni službenik dužni su, po prijavi
službenika, njegovog sindikata ili nakon saznanja na dru­gi način o
ugrožavanju, poduzeti mjere za zaštitu službenika u nje­govom obavljanju
službe.

(3) Čelnik tijela i neposredno nadređeni službenik dužni su obavijestiti
službenika ili njegov sindikat o poduzetim mjerama, ako su te mjere poduzeli po
prijavi službenika, odnosno njegovog sindikata.

IV.
NADZOR NAD ZAKONITOŠĆU RJEŠENJA O PRAVIMA I OBVEZAMA SLUŽBENIKA

Članak 31.

(1) Ministarstvo nadležno za poslove opće uprave nadzire zakonitost
rješenja o prijamu u državnu službu, rasporedu na radno mjesto, premještaju,
stavljanju na raspolaganje te prestanku državne službe.

(2) Nadzor iz stavka 1. ovoga članka za službenike pravosudnih i
kaznenih tijela, provodi ministarstvo nadležno za poslove pravosuđa.

(3) U postupku nadzora primjenjuju se opći propisi kojima se uređuje
upravni postupak ukoliko pojedinim odredbama ovoga Zakona nije drukčije
određeno.

Članak 32.

(1) Ukoliko je protiv rješenja donijetog na temelju odredaba ovoga
Zakona pokrenut upravni spor, Upravni sud Republike Hrvatske (u nastavku
teksta: Upravni sud) će o tome obavijestiti tijelo nadležno za nadzor i zastati
s postupkom do dobivanja obavijesti od nadležnog tijela.

(2) Tijelo nadležno za nadzor je dužno u roku od 15 dana od primitka
obavijesti izvijestiti Upravni sud o tome je li rješenje iz stavka 1. ovoga
članka poništeno ili ukinuto po pravu nadzora. Ukoliko je to rješenje ukinuto
ili poništeno po pravu nadzora, Upravni sud će obustaviti postupak, ako nije
pokrenut upravni spor i protiv rješenja o poništenju ili ukidanju rješenja.

(3) Ukoliko je pokrenut upravni spor i protiv rješenja koje je poništeno
ili ukinuto po pravu nadzora i protiv rješenja kojim je to rješenje poništeno
ili ukinuto po pravu nadzora, Upravni sud će za oba rješenja donijeti jednu
presudu, odnosno rješenje.

V.
POPIS SLUŽBENIKA I NAMJEŠTENIKA

Članak 33.

(1) Ministarstvo nadležno za poslove opće uprave vodi za potrebe
državnih tijela središnji popis službenika i namještenika prema stručnoj spremi
i struci, jedinstvenim nazivima radnih mjesta i njihovim koeficijentima, kao i
druge potrebne očevidnike koje uredbom propiše Vlada.

(2) Središnji popis službenika i namještenika u pravosudnim i kaznenim
tijelima vodi ministarstvo nadležno za poslove pravo­suđa, a središnji popis
službenika i namještenika u ministarstvima nadležnim za poslove obrane i
unutarnjih poslova vode ta ministarstva.

(3) Svako državno tijelo vodi osobne očevidnike službenika i
namještenika koji su zaposleni u njemu.

(4) O davanju podataka iz središnjeg popisa državnih službenika i
namještenika odlučuju čelnici državnih tijela u kojima se vodi središnji popis.

Članak 34.

(1) Podaci iz osobnog očevidnika i središnjeg popisa službenika i
namještenika predstavljaju službenu tajnu. Službenik i namještenik ima pravo
biti upoznat sa svim podacima u svom očevidniku, te o korištenju podataka iz
središnjeg popisa koji se na njega odnose.

(2) Sadržaj i način vođenja središnjeg popisa službenika i namještenika
propisuje Vlada, a osobnog očevidnika propisuje ministar nadležan za poslove
opće uprave, odnosno ministar nadležan za poslove obrane i ministar nadležan za
poslove unutarnjih poslova.

VI. ODGOVORNOST ZA POVREDE SLUŽBENE DUŽNOSTI

Članak 35.

(1) Službenici odgovaraju za povredu službene dužnosti ako povjerene
poslove ne obavljaju savjesno, stručno i u predviđenim rokovima, ako se ne
pridržavaju Ustava, zakona i drugih propisa ili pravila o ponašanju za vrijeme
službe ili u vezi sa službom.

(2) Kaznena odgovornost ne isključuje odgovornost za povredu službene
dužnosti, ako djelo koje je predmet kaznenoga postupka ujedno predstavlja i
povredu službene dužnosti.

(3) Oslobođenje od kaznene odgovornosti ne pretpostavlja oslobađanje od
odgovornosti za povredu službene dužnosti, ako je izvršeno djelo propisano kao
povreda službene dužnosti.

a. Vrste povreda službene dužnosti

Članak 36.

(1) Povrede službene dužnosti mogu biti lake i teške.

(2) Teške povrede službene dužnosti propisuju se zakonom, a lake povrede
zakonom, uredbom Vlade i pravilnikom čelnika tijela.

Članak 37.

Lake povrede službene dužnosti su:

1. učestalo zakašnjavanje na posao ili raniji odlazak s posla,

2. napuštanje radnih prostorija tijekom radnog vremena bez odobrenja ili
iz neopravdanih razloga,

3. neuredno čuvanje spisa, podataka ili druge povjerene dokumentacije,

4. neopravdan izostanak s posla jedan dan,

5. neobavješćivanje nadređenog službenika o spriječenosti dolaska na
posao u roku od 24 sata bez opravdanih razloga,

6. druge lake povrede službene dužnosti koje su propisane zakonom,
uredbom Vlade ili pravilnikom čelnika tijela.

Članak 38.

Teške povrede službene dužnosti su:

1. neizvršavanje, nesavjesno, nepravodobno ili nemarno izvr­ša­vanje
službenih obveza,

2. nezakoniti rad ili propuštanje poduzimanja mjera ili radnji na koje
je službenik ovlašten radi sprečavanja nezakonitosti,

3. davanje netočnih podataka kojima se utječe na donošenje odluka
nadležnih tijela ili time nastaju druge štetne posljedice,

4. zlouporaba položaja ili prekoračenje ovlasti u službi,

5. odbijanje izvršenja zadaće ako za to ne postoje opravdani razlozi,

6. neovlaštena posluga sredstvima povjerenima za izvr­ša­va­nje poslova,

7. odavanje službene ili druge tajne,

8. obavljanje djelatnosti koja je u suprotnosti s poslovima radnog
mjesta ili bez prethodnog odobrenja čelnika tijela,

9. onemogućavanje građana ili pravnih osoba u ostvarivanju prava na
podnošenje zahtjeva, žalbi, prigovora i predstavki ili drugih zakonskih prava,

10. uporaba nevjerodostojne isprave u cilju ostvarivanja prava u službi,

11. nedolično ponašanje koje nanosi štetu ugledu službe,

12. neopravdan izostanak s posla od dva do četiri dana u jednom mjesecu,

13. ponašanje radi kojega je tri puta izrečena kazna za laku povredu
službene dužnosti,

14. druge povrede službene dužnosti koje su kao teške propisane posebnim
zakonom.

b.
Tijela za vođenje postupka i izvršenje kazni zbog povrede službene dužnosti

Članak 39.

(1) O lakim povredama službene dužnosti odlučuje čelnik tijela ako
posebnim zakonom za službenike pojedinih državnih tijela nije drukčije
određeno.

(2) O teškim povredama službene dužnosti u prvom stupnju odlučuje
službenički sud, a u drugom stupnju viši službenički sud ako posebnim zakonom
za službenike pojedinih državnih tijela nije drukčije određeno.

(3) Službeničke sudove i viši službenički sud ustrojava Vlada.
Službenički sudovi ustrojavaju se za pojedino ili više državnih tijela.

Članak 40.

(1) Službenički sud ima predsjednika i šest članova od kojih se
predsjednik i najmanje jedan član imenuju iz reda sudaca.

(2) Viši službenički sud ima predsjednika i deset članova od kojih se
predsjednik i najmanje dva člana imenuju iz reda sudaca.

(3) Predsjednike i članove službeničkih sudova i višega službeničkog
suda imenuje Vlada.

(4) Službenički sud i viši službenički sud odlučuju u vijeću od tri
člana koje imenuje predsjednik za svaki pojedini slučaj. Vijeću uvijek
predsjeda član imenovan iz reda sudaca.

(5) Odlukom kojom se ustrojava službenički sud utvrđuje se tijelo
državne uprave koje će za potrebe službeničkog suda obavljati uredske i druge
poslove. Uredske i druge poslove za viši službenički sud obavlja ministarstvo
nadležno za poslove opće uprave.

Članak 41.

Kazne izrečene u postupku
zbog povrede službene dužnosti izvršava čelnik tijela ili osoba koju on za to
pisano ovlasti.

c.
Postupak zbog povrede službene dužnosti

Članak 42.

(1) U postupku zbog lake
povrede službene dužnosti odgova­rajuće se primjenjuju odredbe Zakona o općem
upravnom postupku.

(2) U postupku zbog teške
povrede službene dužnosti odgo­varajuće se primjenjuju odredbe Zakona o
kaznenom postupku, osim odredaba članka 16. do 28. glave II., članka 47. do 61.
glave V., članka 87. i 89. do 118. glave IX. članka 127. do 138. glave XI.,
članka 171. do 224. glave XVI., odredbe glave XXVIII., XXIX., XXX., XXXI. i
XXXII.

(3) U postupku zbog povrede
službene dužnosti ne plaćaju se pristojbe.

(4) Postupak zbog povrede službene
dužnosti je hitan.

Članak 43.

(1) Postupak zbog povrede službene
dužnosti je javan. Od­lu­kom tijela koje vodi postupak može se iznimno
isključiti javnost, ako to zahtijeva potreba čuvanja službene ili druge zakonom
propisane tajne ili drugih opravdanih razloga.

(2) Službenik u postupku zbog
povrede službene dužnosti ima pravo na branitelja, koji u tom postupku ima položaj
branitelja u kaznenom postupku.

(3) Tijelo koje vodi postupak
zbog povrede službene dužnosti dužno je, na zahtjev službenika protiv kojeg se
vodi postupak, omogućiti sudjelovanje sindikata čiji je član, koji u tom
postupku ima položaj izjednačen položaju branitelja. Nesudjelovanje sindi­kata
u postupku ne može imati za posljedicu odugovlačenje postupka pred službeničkim
sudom.

Članak 44.

Postupak zbog lake povrede
službene dužnosti pokreće zak­lju­č­kom čelnik državnog tijela na vlastiti
poticaj ili po pisanom prijedlogu nadređenog službenika.

Članak 45.

(1) Postupak zbog teške
povrede službene dužnosti pokreće čelnik državnog tijela danom predaje
prijedloga za pokretanje postupka nadležnom službeničkom sudu.

(2) Na sadržaj prijedloga za
pokretanje postupka zbog teške povrede službene dužnosti odgovarajuće se
primjenjuju odredbe Zakona o kaznenom postupku o sadržaju optužnice.

Članak 46.

(1) Prijedlog za pokretanje
postupka zbog povrede službene dužnosti dostavlja se službeniku, koji može
podnijeti odgovor u roku tri dana od primitka prijedloga.

(2) U odgovoru na prijedlog
za pokretanje postupka zbog povrede službene dužnosti službenik, njegov
branitelj ili sindikat čiji je član, ukoliko ga službenik ovlasti za
zastupanje, imaju pravo predložiti izvođenje dokaza važnih za donošenje odluke.

Članak 47.

(1) Protiv rješenja u postupku zbog lake povrede službene dužnosti službenik
protiv kojeg se vodi postupak, ima pravo žalbe nadležnom službeničkom sudu, u
roku osam dana od primitka rješenja o izricanju kazne.

(2) Protiv odluke u postupku
zbog teške povrede službene dužnosti, službenik protiv kojeg se vodi postupak i
čelnik tijela imaju pravo žalbe višem službeničkom sudu u roku osam dana od
primitka odluke.

(3) Odluka kojom je odlučeno
o žalbi je konačna i ovršna.

(4) Protiv drugostupanjske
odluke u postupku zbog povrede službene dužnosti može se pokrenuti upravni
spor.

Članak 48.

(1) Pokretanje postupka zbog
lake povrede službene dužnosti zastarijeva u roku tri mjeseca od dana saznanja
za izvršenu povredu i počinitelja, a najkasnije u roku šest mjeseci od dana
izvršene povrede, a postupak se mora završiti u roku šest mjeseci od pokretanja
postupka.

(2) Pokretanje postupka zbog
teške povrede službene dužnosti zastarijeva u roku godine dana od dana saznanja
za izvršenu povredu i počinitelja, a najkasnije u roku dvije godine od izvršene
povrede, a postupak se mora završiti u roku dvije godine od dana pokretanja
postupka.

(3) Rokovi iz stavka 2. ovoga
članka ne teku za vrijeme privremene spriječenosti službenika za rad zbog
bolovanja, porodnog dopusta, odnosno drugog opravdanog razloga.

(4) Izvršenje kazne za laku
povredu službene dužnosti zastarijeva u roku jedne godine, a za tešku povredu
službene dužnosti u roku dvije godine od konačnosti odluke kojom je kazna
izrečena.

d.
Kazne za povrede službene dužnosti

Članak 49.

(1) Za lake povrede službene dužnosti mogu se izreći kazne:

1. javna opomena,

2. novčana kazna u visini do 10% plaće službenika isplaćene u mjesecu
kada je kazna izrečena.

(2) Za teške povrede službene
dužnosti mogu se izreći kazne:

1. novčana kazna na vrijeme
od jednog do šest mjeseci, s tim da kazna ne može mjesečno iznositi više od 20%
ukupne plaće isplaćene u mjesecu u kojem je izrečena,

2. premještaj na drugo radno
mjesto niže složenosti poslova za koje je kao uvjet propisana ista stručna
sprema,

3. prestanak državne službe.

(3) Zbroj kazni izrečen u
jednom mjesecu za lake i teške povrede ne može prelaziti više od 30% ukupne
plaće za taj mjesec.

(4) Kazna premještaja na
drugo radno mjesto niže složenosti poslova može se izreći samo ukoliko
pravilnikom o unutarnjem redu postoje slobodna radna mjesta.

Članak 50.

(1) Državno tijelo u kojem je
službenik u službi u osobni očevidnik službenika unosi podatak o izrečenoj
kazni u postupku zbog povrede službene dužnosti nakon konačnosti odluke,
odnosno rješenja kojim je izrečena kazna.

(2) Protekom roka od dvije godine nakon pravomoćno izrečene kazne za
laku povredu službene dužnosti, izrečena kazna se briše pod uvjetom da službenik
nije učinio novu povredu službene dužnosti od pravomoćno izrečene kazne.

(3) Protekom roka od četiri godine nakon pravomoćno izrečene kazne za
tešku povredu službene dužnosti, izrečena kazna se briše pod uvjetom da službenik
nije učinio novu povredu službene dužnosti od pravomoćno izrečene kazne.

e.
Udaljenje iz službe

Članak 51.

(1) Rješenjem čelnika tijela službenika se može udaljiti iz službe ako
je protiv njega pokrenut kazneni postupak ili postupak zbog teške povrede službene
dužnosti, a povreda je takve prirode da bi ostanak u službi, dok traje taj
postupak, mogao štetiti interesima službe.

(2) Smatra se da je udaljen iz službe službenik protiv kojeg je pokrenut
istražni postupak i određen pritvor, o čemu se donosi rješenje.

Članak 52.

(1) Protiv rješenja o udaljenju iz službe službenik može uložiti žalbu
nadležnom službeničkom sudu u roku osam dana od primitka rješenja.

(2) Žalba ne odgađa izvršenje rješenja.

(3) Službenički sud dužan je odlučiti o žalbi najkasnije u roku od 15
dana od primitka žalbe.

(4) Odluka službeničkog suda o žalbi je konačna i protiv nje se može
pokrenuti upravni spor.

(5) Udaljenje iz službe traje do okončanja kaznenog postupka ili
postupka zbog teške povrede službene dužnosti, a u slučaju iz članka 51. stavka
2. ovoga Zakona, do isteka pritvora.

Članak 53.

(1) Za vrijeme udaljenja iz službe službeniku
pripada naknada plaće u iznosu od 60%, a ako uzdržava obitelj 80% plaće
isplaćene u mjesecu koji je prethodio udaljenju iz službe.

(2) Puna plaća pripada službeniku od dana
vraćanja u službu.

(3) Službeniku se vraća obustavljeni dio plaće
od prvoga dana udaljenja, u sljedećim slučajevima:

a) ako službenički sud uvaži njegovu žalbu
protiv rješenja o udaljenju iz službe,

b) ako je pravomoćnim rješenjem obustavljen
kazneni, odnosno postupak zbog teške povrede službene dužnosti i

c) ako je pravomoćnom presudom u kaznenom,
odnosno pravomoćnom odlukom u postupku zbog teške povrede službene dužnosti
oslobođen od odgovornosti.

Članak 54.

(1) Službeniku koji izdržava kaznu zatvora do
6 mjeseci, za vrijeme trajanja izdržavanja kazne zatvora, prava iz rada i po
osnovi rada iz državne službe miruju.

(2) O mirovanju prava službenika iz stavka 1. ovoga članka donosi se
rješenje u roku od 15 dana od nastupanja okolnosti koje predstavljaju razlog za
mirovanje prava.

VII.
ODGOVORNOST ZA ŠTETU

Članak 55.

(1) Službenik je dužan naknaditi štetu koju u službi ili u svezi sa službom
namjerno ili iz krajnje nepažnje nanese državnom tije­lu.

(2) Štetom iz stavka 1. ovoga članka smatra se i šteta koju je državno
tijelo imalo naknađujući građanima i pravnim osobama štetu koju su pretrpjeli
namjerom ili krajnjom nepažnjom službenika.

(3) Propisima za pojedine službe
mogu se propisati i posebni slučajevi odgovornosti za štetu nanesenu u službi
ili u svezi sa službom, ali se odgovornost mora temeljiti na namjeri ili
krajnjoj nepažnji.

Članak 56.

(1) Nastanak štete, njenu
visinu i okolnosti pod kojima je nastala utvrđuje čelnik tijela, odnosno osoba
koju on ovlasti rješenjem.

(2) Prije donošenja rješenja
čelnik tijela dužan je saslušati službenika.

Članak 57.

(1) Protiv rješenja o naknadi
štete službenik može izjaviti prigovor čelniku tijela u roku osam dana od dana
primitka rješenja. Čelnik tijela dužan je o prigovoru odlučiti u roku osam dana
od primitka prigovora. Prigovor zadržava ovrhu rješenja.

(2) Protiv rješenja po
prigovoru odnosno ako o prigovoru nije odlučeno u roku iz stavka 1. ovoga
članka, službenik ima pravo podnošenja tužbe sudu opće nadležnosti u roku od 15
dana od primitka rješenja po prigovoru, odnosno od proteka propisanog roka za
odlučivanje o prigovoru.

Članak 58.

Rok za naknadu štete ne može
isteći prije dana u koji se isplaćuje plaća za obračunsko razdoblje u kojemu je
donijeto rješenje. Prema visini štete, a po zamolbi službenika, može se
rješenjem dopustiti plaćanje u obrocima.

Članak 59.

(1) Za naknadu štete na
stvari može se po zahtjevu službenika dopustiti uspostavu prijašnjeg stanja o
njegovom trošku u primjerenom roku. O tome se zaključuje pisani sporazum.

(2) Ako službenik ne dovede
stvar u prijašnje stanje o svom trošku u roku koji mu je za to ostavljen,
donijet će se rješenje o naknadi štete sukladno odredbama ovoga Zakona.

Članak 60.

(1) U postupku zbog povrede
službene dužnosti može se odlučivati i o naknadi štete nastale državnom tijelu
povredom službene dužnosti.

(2) Ako se do okončanja
postupka ne može utvrditi visina štete, odlučivat će se samo o odgovornosti
zbog povrede službene dužnosti, te će se o naknadi štete odlučivati u postupku
za naknadu štete prema odredbama ovoga Zakona.

(3) Na temelju pravomoćnog
rješenja o naknadi štete može se tražiti donošenje rješenja o ovrsi pred nadležnim
sudom.

Članak 61.

Ako je do štete došlo
postupanjem po nalogu nadređenog službenika, te ako je službenik prethodno
pisano izrazio primjedbu da će izvršenjem naloga nastati ili da bi mogla
nastati šteta, službenika će se u cijelosti osloboditi od odgovornosti za
štetu.

VIII.
RADNA MJESTA SLUŽBENIKA I NAMJEŠTENIKA

Članak 62.

(1) Za raspored na radna mjesta službenici moraju ispunjavati opće
uvjete propisane ovim Zakonom i posebne uvjete koji mogu biti propisani
zakonom, uredbom Vlade ili pravilnikom o unutarnjem redu.

(2) Obvezni posebni uvjet za raspored na radno mjesto službenika je položen
državni stručni ispit za poslove radnog mjesta odgovarajuće vrste.

Članak 63.

Ovisno o stručnoj spremi kao općem uvjetu za raspored na radna mjesta
utvrđuju se radna mjesta službenika:

– radna mjesta I. vrste, za koja je opći uvjet visoka stručna sprema,

– radna mjesta II. vrste, za koja je opći uvjet viša stručna sprema,

– radna mjesta III. vrste, za koja je opći uvjet srednja stručna sprema.

Članak 64.

(1) Ovisno o vrsti poslova koji se obavljaju na radnim mjestima
namještenici moraju imati odgovarajuću stručnu spremu i struku te radni staž u
struci, sukladno pravilniku o unutarnjem redu državnog tijela.

(2) Ovisno o stručnoj spremi kao općem uvjetu za raspored na radna
mjesta utvrđuju se radna mjesta namještenika:

– radna mjesta III. vrste, za koja je opći uvjet srednja stručna sprema,

– radna mjesta IV. vrste, za koja je opći uvjet niža stručna sprema ili
osnovna škola.

Članak 65.

(1) Poslovi u državnim tijelima koje obavljaju službenici, ovisno o
njihovoj vrsti i složenosti, te stručnoj spremi i ostalim uvjetima potrebnim za
njihovo obavljanje razvrstavaju se u skupine te se utvrđuju jedinstveni nazivi
radnih mjesta na kojima se obavljaju poslovi u okviru iste skupine poslova.

(2) U smislu stavka 1. ovoga članka poslovi u državnim tijelima
raspoređuju se u skupine:

1. upravno-pravni poslovi i to:

a) poslovi neposrednog izvršavanja zakona,

b) inspekcijski poslovi,

2. analitičko-normativni, financijsko-planski i drugi stručni poslovi,

3. informatički poslovi,

4. opći i administrativni poslovi,

5. materijalno-financijski i računovodstveni poslovi.

1. Upravno-pravni poslovi

a)
Poslovi neposrednog izvršavanja zakona

Članak 66.

(1) Za poslove neposrednog izvršavanja zakona utvrđuju se jedinstveni
nazivi radnih mjesta na koje se raspoređuju službenici:

– upravni referent,

– viši upravni referent,

– samostalni upravni referent,

– upravni savjetnik,

– viši upravni savjetnik.

(2) Radno mjesto višeg upravnog savjetnika može se pravilnikom o
unutarnjem redu tijela državne uprave predvidjeti samo u središnjim državnim
tijelima za najsloženije poslove neposrednog izvršavanja zakona.

Članak 67.

(1) Poslovi upravnog referenta obuhvaćaju osobito: obavlja­nje radnji u
upravnom postupku do donošenja rješenja kao i dono­šenje rješenja u
jednostavnijim upravnim stvarima u granicama dobivene ovlasti, vođenje
propisanih očevidnika i izdavanje izvoda iz tih očevidnika, vođenje postupka
radi utvrđivanja činjenica o ko­jima se ne vode službeni očevidnici, izdavanje
odgovarajućih uvjerenja o tim činjenicama, provođenje izvršenja i obavljanje
dru­gih odgovarajućih upravnih poslova.

(2) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto upravnog referenta su:
srednja stručna sprema upravne ili druge odgovarajuće struke i položen državni
stručni ispit.

(3) Poslovi višeg upravnog referenta obuhvaćaju osobito: vođenje
upravnog postupka i donošenje rješenja u granicama dobivene ovlasti, davanje
uputa za obavljanje radnji u upravnom postupku do donošenja rješenja,
obavljanje jednostavnijih poslova upravnog nadzora, suradnja u pripremi
propisa, te obavljanje drugih odgovarajućih upravnih i s njima povezanih stručnih
poslova.

(4) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto višeg upravnog referenta
su: viša stručna sprema upravne ili druge odgovarajuće struke i položen državni
stručni ispit.

(5) Poslovi samostalnog upravnog referenta obuhvaćaju osobito:
samostalno vođenje postupka i rješavanje u najsloženijim up­rav­nim stvarima u
prvostupanjskom postupku i rješavanje upravnih stvari u drugostupanjskom
postupku, obavljanje poslova up­rav­nog nadzora, praćenje stanja u određenom
upravnom području i predlaganje poduzimanja odgovarajućih mjera, pripremu
informacija i drugih stručnih materijala, suradnju u pripremi propisa i drugih
akata kao i obavljanje drugih odgovarajućih upravnih i s njima povezanih
stručnih poslova.

(6) Stručni uvjeti za
raspored na radno mjesto samostalnoga upravnog referenta su: visoka stručna
sprema pravne ili druge odgo­varajuće struke i položen državni stručni ispit.

(7) Poslovi upravnog
savjetnika obuhvaćaju osobito: rješa­vanje u najsloženijim upravnim stvarima,
praćenje stanja u odre­đenim upravnim područjima, osobito u pogledu izvršavanja
zakona i drugih propisa, uvjeta za izvršavanje zakona i drugih propisa,
predlaganje potrebnih mjera, obavljanje složenijih poslova upravnog nadzora,
stručnu obradu sustavnih i drugih pitanja i problema od širega društvenog
značenja, a osobito razradu koncepcije kao i osnove za donošenje zakona i
drugih propisa, pripremanje nacrta zakona i drugih propisa i akata,
koordiniranje rada, te određene poslove u vezi s unapređivanjem organizacije
rada u odgo­va­raju­ćem upravnom području.

(8) Stručni uvjeti za
raspored na radno mjesto upravnog savjetnika su: visoka stručna sprema pravne
ili druge odgovarajuće struke, položen državni stručni ispit i najmanje pet
godina radnog staža u struci. Iznimno na radno mjesto upravnog savjetnika može
se rasporediti osoba koja, pored ispunjavanja ostalih uvjeta, ima naj­manje
četiri godine radnog staža u struci u državnoj službi i ko­ja je posljednje
dvije godine ocijenjena ocjenom »naročito usp­je­šan«.

(9) Poslovi višega upravnog savjetnika obuhvaćaju osobito: obavljanje
najsloženijih poslova koji zahtijevaju posebnu samostalnost, stručnost i
odgovornost u radu, kao što su izrada odnosno koordiniranje rada na izradi
nacrta i prijedloga sustavnih i drugih zakona i propisa, rješavanje u izuzetno
složenim upravnim stvarima, obavljanje najsloženijih poslova upravnog nadzora,
kao i obav­ljanje drugih najsloženijih upravnih i s njima povezanih stru­č­nih
poslova.

(10) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto višega uprav­nog
savjetnika su: visoka stručna sprema pravne ili druge odgo­varajuće struke,
položen državni stručni ispit i najmanje 10 godina radnog staža u struci.
Iznimno na radno mjesto višeg upravnog savjetnika može se rasporediti osoba
koja, pored ispunjavanja ostalih uvjeta, ima najmanje osam godina radnog staža
u struci u državnoj službi i koja je posljednje tri godine ocijenjena ocjenom
»naročito uspješan«.

b)
Inspekcijski poslovi

Članak 68.

(1) Za poslove inspekcija, ako posebnim zakonom nije drukčije određeno
utvrđuju se jedinstveni nazivi radnih mjesta na koje se raspoređuju službenici:

– inspektor II. vrste,

– inspektor,

– viši inspektor.

(2) Radno mjesto višeg inspektora može se pravilnikom o unutarnjem redu
tijela državne uprave predvidjeti samo u središ­njim državnim tijelima za
najsloženije poslove inspekcijskog nadzora.

Članak 69.

(1) Poslovi inspektora II. vrste obuhvaćaju osobito: obav­lja­nje manje
složenih poslova inspekcijskog nadzora nad primje­nom zakona i drugih propisa,
iniciranje izmjena i dopuna za­ko­na i drugih propisa i suradnju u izradi
nacrta zakona i drugih pro­pisa, vo­đenje propisanih očevidnika i sastavljanje
izvješća o izvršenim nadzorima.

(2) Stručni uvjeti za
raspored na radno mjesto inspektora II. vrste su: viša stručna sprema
odgovarajuće struke, položen državni stručni ispit i najmanje pet godina radnog
staža u struci, ako po­sebnim zakonom nije drukčije određeno. Iznimno na radno
mjesto inspektora II. vrste može se rasporediti osoba koja, pored ispu­njavanja
ostalih uvjeta, ima najmanje četiri godine radnog staža u struci u državnoj
upravi i koja je posljednje dvije godine ocijenjena ocjenom »naročito
uspješan«.

(3) Poslovi inspektora obuhvaćaju osobito: obavljanje slo­že­nijih
poslova inspekcijskog nadzora nad primjenom zakona i drugih propisa, iniciranje
izmjena i dopuna zakona i drugih propisa i suradnju u izradi nacrta zakona i
drugih propisa, vođenje propisanih očevidnika i sastavljanje izvješća o
izvršenim nadzorima.

(4) Stručni uvjeti za
raspored na radno mjesto inspektora su: visoka stručna sprema odgovarajuće
struke, položen državni struč­ni ispit i najmanje pet godina radnog staža u
struci, ako posebnim zakonom nije drukčije određeno. Iznimno na radno mjesto
inspektora može se rasporediti osoba koja, pored ispunjavanja ostalih uvjeta,
ima najmanje četiri godine radnog staža u struci u državnoj službi i koja je
posljednje dvije godine ocijenjena ocjenom »naročito uspješan«.

(5) Poslovi višeg inspektora obuhvaćaju osobito: obavljanje najsloženijih
poslova inspekcijskog nadzora nad primjenom zakona i drugih propisa, iniciranje
izmjena i dopuna zakona i drugih propisa i suradnju u izradi nacrta zakona i
drugih propisa, vođenje propisanih očevidnika i sastavljanje izvješća o
izvršenim nadzorima.

(6) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto višeg inspektora su:
visoka stručna sprema odgovarajuće struke, položen državni stručni ispit i
najmanje 10 godina radnog staža u struci. Iznimno na radno mjesto višeg
inspektora može se rasporediti osoba koja, pored ispunjavanja ostalih uvjeta,
ima najmanje osam godina radnog staža u struci u državnoj službi i koja je
posljednje tri godine ocijenjena ocjenom »naročito uspješan«.

2. AnalitiČko-normativni, financijsko-
-planski, opĆi i drugi struČni poslovi

Članak 70.

(1) Za analitičko-normativne, financijsko-planske i druge stručne
poslove utvrđuju se jedinstveni nazivi radnih mjesta na koje se raspoređuju službenici:

– stručni referent,

– viši stručni referent,

– stručni suradnik,

– stručni savjetnik,

– viši stručni savjetnik.

(2) Radno mjesto višega stručnog savjetnika može se pravilnikom o
unutarnjem redu državnog tijela predvidjeti samo u središnjim državnim tijelima
za najsloženije analitičko-normativne, financijsko-planske i druge stručne
poslove.

Članak 71.

(1) Poslovi stručnog referenta obuhvaćaju osobito: prikupljanje,
sređivanje, evidentiranje i tehničku kontrolu i obradu podataka prema
metodološkim i drugim uputama, vođenje raznih očevidnika, obavljanje
jednostavnijih poslova u pripremanju dokumentacije, kao i obavljanje drugih
odgovarajućih stručnih i drugih poslova.

(2) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto stručnog referenta su:
srednja stručna sprema odgovarajuće struke i položen državni stručni ispit.

(3) Poslovi višega stručnog referenta obuhvaćaju osobito: obavljanje
određenih manje složenih analitičkih poslova i izradu od­go­varajuće
dokumentacije, suradnju u pripremanju planova i is­tr­aživanja, obavljanje
poslova organizacijske pripreme rada državnih tijela i njihovih radnih tijela,
izradu zapisnika, poslove financijskog knjigovodstva, bilanciranja, obračuna
materijalno-financijskog poslovanja te obavljanje tehničkih i manje složenih
struč­nih poslova u vezi s informiranjem, odnosa s javnošću i izdavačke
djelatnosti, kao i drugih odgovarajućih stručnih i tehničkih poslova.

(4) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto višeg stručnog refe­renta
su: viša stručna sprema odgovarajuće struke i položen državni stručni ispit.

(5) Poslovi stručnog suradnika obuhvaćaju osobito: prou­ča­vanje i
stručnu obradu složenijih pitanja i problema iz određenog područja i izradu
odgovarajućih prijedloga, suradnju u izradi nacrta zakona i drugih propisa,
stručnu obradu i predlaganje rješenja u složenijim pitanjima, obavljanje
odgovarajućih stručnih poslova vezanih za financijsko-planske i računovodstvene
poslove i pra­ćenje obračuna troškova poslovanja, informiranje, odnosa s jav­nošću
i izdavačku djelatnost, obavljanje poslova stručne pripreme rada tijela državne
vlasti i njihovih radnih tijela, te obavljanje drugih odgovarajućih stručnih,
općih i tehničkih poslova.

(6) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto stručnog surad­ni­ka su:
visoka stručna sprema odgovarajuće struke i položen državni stručni ispit.

(7) Poslovi stručnog savjetnika obuhvaćaju osobito: prou­ča­vanje i
stručnu obradu najsloženijih pitanja u određenom pod­ručju, odnosno
djelatnosti, izradu elaborata i drugih stručnih mate­rija­la, izradu nacrta
zakona i drugih složenijih propisa i akata, pro­uča­vanje i stručnu obradu
sustavnih i drugih pitanja od širega druš­tvenog značaja, koordiniranje stručnog
rada, unapređivanje organizacije, poslovanja i metoda rada na širem području u
odre­đenom području odnosno djelatnosti, obavljanje najsloženijih poslova
stručne pripreme rada tijela državne vlasti i njihovih radnih tijela, najsloženijih
financijsko-planskih i računovodstvenih poslova, složenijih stručnih poslova
informiranja, odnosa s javnošću i odgovarajućih poslova vezanih uz izdavačku
djelatnost, te obavljanje drugih najsloženijih stručnih, općih i tehničkih
poslova u odgovarajućoj struci, odnosno službi.

(8) Stručni uvjeti za
raspored na radno mjesto stručnog savjetnika su: visoka stručna sprema
odgovarajuće struke, položen državni stručni ispit i najmanje pet godina radnog
staža u struci. Iznimno na radno mjesto stručni savjetnik može se rasporediti
osoba koja, pored ispunjavanja ostalih uvjeta, ima najmanje četiri godine
radnog staža u struci u državnoj službi i koja je posljednje dvije godine
ocijenjena ocjenom »naročito uspješan«.

(9) Poslovi višeg stručnog
savjetnika obuhvaćaju osobito: obavljanje najsloženijih poslova, koji
zahtijevaju posebnu samostalnost, stručnost i odgovornost u radu, a odnose se
na stručnu obradu najsloženijih sustavnih i drugih pitanja, te s tim u vezi,
koordinaciju odnosno izradu odgovarajućih stručnih elaborata i informacija,
sustavnih rješenja za najsloženije zakone i druge propise te izradu nacrta
zakona i drugih propisa, obavljanje i drugih najsloženijih
analitičko-normativnih poslova, najsloženijih financijsko-planskih i
računovodstvenih poslova, kao i drugih najsloženijih stručnih, općih i
tehničkih poslova, te poslova informiranja, odnosa s javnošću i izdavačke
djelatnosti.

(10) Stručni uvjeti za
raspored na radno mjesto višeg struč­nog savjetnika su: visoka stručna sprema
odgovarajuće struke, položen državni stručni ispit i najmanje 10 godina radnog
staža u struci. Iznimno na radno mjesto višeg stručnog savjetnika može se
rasporediti osoba koja, pored ispunjavanja ostalih uvjeta, ima najmanje osam
godina radnog staža u struci u državnoj službi i koja je posljednje tri godine
ocijenjena ocjenom »naročito uspješan«.

3.
InformatiČki poslovi

Članak 72.

(1) Za informatičke poslove utvrđuju se jedinstveni nazivi radnih mjesta
na koje se raspoređuju službenici:

– informatički referent,

– viši informatički referent,

– informatički suradnik,

– informatički savjetnik,

– viši informatički savjetnik.

(2) Radno mjesto višeg informatičkog savjetnika može se pravilnikom o
unutarnjem redu državnog tijela predvidjeti samo u središnjim državnim tijelima
za najsloženije informatičke poslove.

Članak 73.

(1) Poslovi informatičkog referenta obuhvaćaju osobito: upisivanje
podataka u računalne baze podataka, upis i jednostavnu ob­radu te razmjenu
elektroničkih (digitalnih) dokumenata, održa­vanje računalnih sustava i mreža
te njihovo upravljanje, izradu jed­nostavnijih programskih rješenja, pružanje
manje složenih ob­lika pomoći korisnicima informatičkih resursa (računala, mreže,
pro­gramska rješenja), poslove pripreme, kontrole i distribucije do­kumentacije
potrebne za djelovanje informatičkog sustava kao i obavljnje drugih poslova na
osnovi dobivenih radnih uputa.

(2) Stručni uvjeti za
raspored za radno mjesto informatički referent su: srednja stručna sprema
odgovarajuće struke i položen državni stručni ispit.

(3) Poslovi višeg
informatičkog referenta obuhvaćaju osobito: obavljanje manje složenih poslova
organizacije i upravljanja informatičkim sustavom, izradu jednostavnijih
programskih rje­šenja i odgovarajuće programske dokumentacije, organizaciju i
ču­­vanje elektroničkih (digitalnih) dokumenata, održavanje i ču­vanje osnovnih
računalnih i mrežnih operacijskih sustava, davanje stručne podrške korisnicima
informatičkih resursa, održavanje i upravljanje sustava baza podataka prema
dobivenim projektnim uputama kao i obavljanje odgovarajućih stručnih i
tehničkih poslova informacijskog centra ili službe.

(4) Stručni uvjeti za
raspored za radno mjesto višega infor­matičkog referenta su: viša stručna
sprema odgovarajuće struke i po­ložen državni stručni ispit.

(5) Poslovi informatičkog
suradnika obuhvaćaju osobito: stručnu obradu informacijsko-dokumentacijskog
sustava, suradnju u izradi informatičkih projekata, izradu složenih programskih
rje­šenja i informatičkih modela, organizaciju djelovanja infor­ma­tičkog
sustava i pripadnih sklopova (računala, računalne mreže, pro­gramska rješenja),
pružanje stručne i inženjerske pomoći korisnicima informatičkih resursa,
oblikovanje i upravljanje djelovanjem informacijskih usluga kao i poslove
elektroničkog izda­vaštva, upravljanje sustavima elektoničke pošte i razmjene
elek­troničkih (digitalnih) dokumenata, uspostavljanje i upravljanje su­sta­vima
baze podataka, kao i druge odgovarajuće stručne i in­že­njerske poslove
potrebne za djelotvornost informatičkog sustava.

(6) Stručni uvjeti za
raspored za radno mjesto informatičkog suradnika su: visoka stručna sprema
odgovarajuće struke i položen državni stručni ispit.

(7) Poslovi informatičkog
savjetnika obuhvaćaju osobito: projektiranje, uvođenje i unapređenje djelovanja
informatičkih su­stava, unapređenje informacijsko-dokumentacijskog sustava,
koordinaciju i vođenje projektnih timova kod izrade pojedinačnih sklopova
(tehnički, programski, organizacijski, kadrovski) cjelovitoga informatičkog
sustava, stručnu pripremu djelovanja sustava elektroničkog izdavaštva i razmjene
elektroničkih (digitalnih) dokumenata, pripremu odgovarajućih propisa i
programa u području standardizacije informatičkih sustava i očuvanja
integriteta podataka i digitalnih dokumenata, poslove informatičkog
osposobljavanja i usavršavanja korisnika informatičkog sustava, kao i
obavljanje najsloženijih stručnih i inženjerskih poslova u informatici.

(8) Stručni uvjeti za raspored za radno mjesto informatičkog savjetnika
su: visoka stručna sprema odgovarajuće struke, položen državni stručni ispit i
najmanje 5 godina radnog staža u struci. Izuzetno na radno mjesto informatički
savjetnik može se rasporediti osoba koja pored ispunjavanja ostalih uvjeta ima
najmanje četiri godine radnog staža u struci u državnoj službi i koja je
posljednje dvije godine ocijenjena ocjenom »naročito uspješan«.

(9) Poslovi višega informatičkog savjetnika obuhvaćaju osobito: najsloženije
poslove u području računalnih i komunikacijskih sustava te sustava
organizacije, obrade i razmjene elektroničkih (di­gitalnih) dokumenata koji zahtijevaju
posebnu samostalnost, stručnost i odgovornost u izradi odgovarajućih stručnih
elaborata, mišljenja, sustavnih rješenja informatičkih sustava i pripadajućih
kategorija (računala, računalne mreže, operacijski sustavi, koris­nička
programska rješenja, baze podataka i umreženje informacijske baze, informatičko
usavršavanje korisnika informatičkog su­stava), u izradi nacrta stručnih,
organizacijskih i provedbenih do­kumenata i propisa (zakoni, uredbe, pravilnici
i drugo), potrebnih za unapređenje djelovanja informatičkih sustava, kao i
druge najsloženije poslove u informatici te poslove elektoničkog iz­davaštva i
informacijskih usluga.

(10) Stručni uvjeti za raspored za radno mjesto višega infor­matičkog
savjetnika su: visoka stručna sprema odgovarajuće stru­ke, položen državni
stručni ispit i najmanje 10 godina radnog staža u struci. Izuzetno na radno
mjesto višega informatičkog savjetnika može se rasporediti osoba koja pored
ispunjavanja ostalih uvjeta ima najmanje osam godina radnog staža u struci u državnoj
službi i koja je posljednje tri godine ocijenjena ocjenom »naročito usp­je­šan«.

4. OpĆi i administrativni poslovi

Članak 74.

Za opće i administrativne poslove utvrđuju se jedinstveni nazivi radnih
mjesta na koje se raspoređuju službenici:

– administrativni referent,

– administrativni tajnik,

– daktilograf.

Članak 75.

(1) Poslovi administrativnog referenta obuhvaćaju osobito: prijam akata,
upisivanje akata u propisane očevidnike i vođenje propisanih očevidnika o
aktima i o uredskom poslovanju, otpremu akata, poslove arhive, organiziranje i
nadzor nad obavljanjem ured­skog poslovanja, te druge uredske poslove.

(2) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto administrativnog
referenta su: srednja stručna sprema upravne ili druge odgo­va­rajuće struke i
položen državni stručni ispit.

(3) Poslovi administrativnog tajnika obuhvaćaju osobito: obavljanje
poslova za potrebe čelnika tijela državne uprave u svezi s prijamom stranaka i
telefonskih poruka, vođenje urudžbenog zapisnika povjerljivih akata, otpreme i
čuvanja akata prema stupnjevima tajnosti, obavljanje poslova prijepisa i drugih
potrebnih ured­skih poslova.

(4) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto administrativnog tajnika
su: srednja stručna sprema upravne ili druge odgo­va­rajuće struke i položen državni
stručni ispit.

(5) Poslovi daktilografa obuhvaćaju osobito: pisanje po diktatu i
prepisivanje rukopisa i drugih tekstova, obavljanje poslova zapisničara, upis
dokumenata u računalni sustav i izrada jednostavnijih (digitalnih) dokumenata
te obavljanje drugih odgovarajućih poslova.

(6) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto daktilografa su: srednja
stručna sprema upravne ili druge odgovarajuće struke i položen državni stručni
ispit.

5.
Materijalno-financijski i raČunovodstveni poslovi

Članak 76.

Za materijalno-financijske poslove utvrđuju se jedinstveni nazivi radnih
mjesta na koje se raspoređuju službenici:

– ekonom,

– računovodstveni referent.

Članak 77.

(1) Poslovi ekonoma obuhvaćaju osobito: nabavu opreme, uredskog i drugog
materijala, poslove u vezi s osiguranjem, utroškom i otpisom opreme i
materijala, vođenje materijalnih evidencija, određene poslove u vezi s održavanjem
zgrada i uredskih prostorija te obavljanje drugih odgovarajućih poslova.

(2) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto ekonoma su: srednja
stručna sprema ekonomske ili druge odgovarajuće struke i položen državni
stručni ispit.

(3) Poslovi računovodstvenog referenta obuhvaćaju osobito: poslove što
se odnose na knjigovodstvo, likvidaturu, blagajnu, obračun plaća, te obračune
materijalno-financijskog poslovanja državnih tijela, kao i druge odgovarajuće
poslove.

(4) Stručni uvjeti za raspored na radno mjesto računovod­stvenog
referenta su: srednja stručna sprema ekonomske ili druge odgovarajuće struke i
položen državni stručni ispit.

Članak 78.

(1) Posebnim zakonom, uredbom Vlade ili drugim propisima donijetim na
temelju Ustava i zakona mogu se propisati i posebni nazivi radnih mjesta,
poslovi koji se obavljaju na tim radnim mjestima i stručni uvjeti koje moraju
ispunjavati službenici i namještenici za raspored na radna mjesta u pojedinim
upravnim područjima ili državnim tijelima, ovisno o njihovom djelokrugu rada,
pridržavajući se odredbi članaka ove glave o vrsti i složenosti poslova koji se
obavljaju na radnim mjestima i stručnim uvjetima potrebnim za njihovo
obavljanje.

(2) Jedinstvene nazive radnih
mjesta na kojima se upravlja pojedinom ustrojstvenom jedinicom i stručne uvjete
potrebne za raspored na ta radna mjesta propisuje Vlada uredbom pridrža­vajući
se odredbi članaka ove glave o vrsti i složenosti poslova koji se obavljaju na
radnim mjestima i stručnim uvjetima potrebnim za njihovo obavljanje u
ustrojstvenoj jedinici. Radna mjesta na kojima se upravlja pojedinom
ustrojstvenom jedinicom jesu po­ložaji.

(3) Službenici raspoređeni na
radna mjesta – položaje u odnosu na službenike i namještenike u ustrojstvenoj
jedinici kojom upravljaju su nadređeni službenici.

IX.
STRUČNO OSPOSOBLJAVANJE I USAVRŠAVANJE SLUŽBENIKA

Članak 79.

(1) Službenici se osposobljavaju za državnu službu obav­ljanjem vježbeničke
prakse.

(2) Službenici se stručno usavršavaju putem tečajeva, seminara i
školovanjem za postizanje više stručne spreme od one koju imaju.

(3) Bliže propise o stručnom osposobljavanju i usavršavanju službenika
donosi Vlada.

a)
Vježbenici

Članak 80.

(1) Osobe sa završenim obrazovanjem određene stručne spreme i struke,
bez radnog staža u struci ili s radnim stažem kraćim od vremena određenog za
vježbenički staž, primaju se u državnu službu u svojstvu vježbenika.

(2) Vježbenici se primaju u državnu službu na određeno vrijeme potrebno
za obavljanje vježbeničke prakse, odnosno držav­na im se služba može produžiti
na neodređeno vrijeme ako u tijelu državne vlasti postoji slobodno radno mjesto
na koje ih se može rasporediti nakon položenoga državnoga stručnog ispita.

(3) Vježbenici se primaju putem natječaja. Na prijam vježbenika
odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovoga Zakona o prijamu u državnu službu
putem natječaja.

Članak 81.

Broj vježbenika za sva državna tijela za narednu godinu utvrđuje Vlada,
na prijedlog ministarstva nadležnog za poslove opće uprave.

Članak 82.

(1) Vježbenici se za vrijeme vježbeničkog staža, kroz prak­tični rad i
učenje po utvrđenom programu i pod nadzorom, osposobljavaju za samostalno
obavljanje poslova određene struke, odnosno službe. Vježbenici se mogu
osposobljavati samo za obav­ljanje poslova radnih mjesta za koja odredbama
članka 67., 71. i 73. ovoga Zakona nije predviđen poseban uvjet godina radnog
staža, te za radna mjesta iz odredbi članaka 75. i 77. ovoga Zakona.

(2) Vježbenički staž za vježbenike koji se osposobljavaju za obavljanje
poslova I. vrste traje 16 mjeseci.

(3) Vježbenički staž za vježbenike koji se osposobljavaju za obavljanje
poslova II. vrste traje 14 mjeseci.

(4) Vježbenički staž za vježbenike koji se osposobljavaju za obavljanje
poslova III. vrste traje 12 mjeseci.

b)
Državni stručni ispit

Članak 83.

(1) Državni stručni ispit polaže se pred državnom ispitnom komisijom
koja se ustrojava pri ministarstvu nadležnom za poslove opće uprave.

(2) Članove državne ispitne komisije koji ispituju opći dio državnog
stručnog ispita imenuje ministar nadležan za poslove opće uprave, a članove
ispitne komisije koji ispituju posebni dio imenuje ministar ili drugi čelnik državnog
tijela nadležan za pojedino upravno područje.

(3) Državni stručni ispit polaže se u pravilu za poslove najnižega
jedinstvenoga radnog mjesta u svakoj vrsti utvrđenih od­red­bama članka 67.,
69., 71. i 73. te za radna mjesta iz odredbi članka 75. i 77. ovoga Zakona.

(4) Za posebne nazive radnih mjesta utvrđene sukladno od­red­bi članka
78. stavka 1. ovoga Zakona državni stručni ispit pola­že se za poslove najnižega
radnog mjesta odgovarajuće vrste poslova.

Članak 84.

(1) Državni stručni ispit sastoji se od općeg i posebnog dijela. Opći dio
zajednički je za sve vježbenike iste vrste bez obzira na poslove za koje se
osposobljavaju, a posebni dio ispita sastoji se od provjere posebnih znanja
potrebnih za obavljanje pojedinih poslova iz djelokruga državnih tijela za koje
se vježbenik osposobljava.

(2) Program općeg dijela državnoga stručnog ispita propisuje ministar
nadležan za poslove opće uprave, a program posebnog dijela propisuje čelnik
tijela nadležan za pojedino upravno pod­ručje.

(3) Za vježbenike III. vrste pojedinog zanimanja ili u pojedinim službama
ministar nadležan za poslove opće uprave može propisati posebni program općeg
dijela državnog stručnog ispita.

Članak 85.

(1) Vježbenik može pristupiti polaganju državnoga stručnog ispita
najranije dva mjeseca prije isteka propisanoga vježbeničkog staža, a dužan ga
je položiti najkasnije do isteka vježbeničkog staža.

(2) Vježbeniku koji iz opravdanih razloga ne položi državni stručni
ispit može se produžiti vježbenički staž za najviše tri mjeseca.

(3) Ukoliko vježbenik ni nakon dva uzastopna poziva na državni stručni
ispit, ne pristupi polaganju državnoga stručnog ispita bez opravdanog razloga,
smatra se da ispit nije položio i gubi pravo polaganja državnoga stručnog
ispita.

(4) Vježbenik koji ne položi najviše dva predmeta, pristupa u roku
mjesec dana popravnom ispitu iz tih predmeta, a ako ne položi popravni ispit iz
jednog ili oba predmeta ima pravo polagati još samo jednom.

(5) Vježbenik koji ne položi
tri ili više predmeta, ponavlja cijeli ispit najkasnije u roku dva mjeseca.

(6) Vježbenik nakon
ponavljanja cijelog ispita ima pravo na polaganje popravnog ispita iz najviše
dva predmeta pod uvjetima iz stavka 4. ovoga članka.

Članak 86.

(1) Troškovi prvog polaganja
državnoga stručnog ispita vježbenika, kao i osoba primljenih u državnu službu
uz uvjet da u roku godine dana polože državni stručni ispit, terete državno
tijelo koje ih upućuje na polaganje ispita.

(2) Pod prvim polaganjem državnoga
stručnog ispita smatra se i popravni ispit koji se polaže prvi put.

Članak 87.

Osobe koje u upravnim
tijelima jedinica lokalne odnosno područne (regionalne) samouprave te pravnim
osobama s javnim ovlastima obavljaju prenijete poslove državne uprave polažu državni
stručni ispit prema odredbama ovoga Zakona, ako posebnim zakonom nije drukčije
određeno.

Članak 88.

(1) Državni stručni ispit mogu polagati i osobe koje nisu zaposlene u državnim
tijelima, ukoliko imaju dvostruko više radnog staža u struci od vremena
trajanja vježbeničkog staža pojedine vrste propisanog ovim Zakonom.

(2) Način polaganja državnog stručnog ispita za osobe iz stav­ka 1.
ovoga članka, uređuje se uredbom Vlade iz članka 79. ovoga Zakona.

(3) Osobe koje nisu zaposlene
u državnim tijelima troškove polaganja državnog stručnog ispita snose same.

Članak 89.

(1) Osoba koja u vrijeme
prijama u državnu službu ima u odgovarajućoj struci radni staž duži od vremena
određenog za vježbenički staž, ali nema položen državni stručni ispit, ne prima
se u državnu službu u svojstvu vježbenika, ali je dužna u roku od godine dana
od prijama u državnu službu položiti državni stručni ispit.

(2) Službeniku koji ne položi
državni stručni ispit u roku iz stavka 1. ovoga članka, prestaje državna služba
istekom posljednjeg dana roka za polaganje ispita.

(3) U slučaju privremene
spriječenosti za rad zbog bolovanja, porodnog dopusta, odnosno drugoga
opravdanog razloga, rok iz stavka 1. ovoga članka može se produžiti za onoliko
vremena koliko je trajala privremena spriječenost za rad odnosno drugi
opravdani razlozi.

(4) Ako je prijava za
polaganje državnoga stručnog ispita pravovremeno podnesena, a službenik nije u
roku iz stavka 1. ovoga članka bio pozvan na polaganje, taj se rok može produžiti
do polaganja stručnog ispita, ali ne više od tri mjeseca.

Članak 90.

Državni stručni ispit nije dužan
polagati državni službenik koji ima položen pravosudni ispit.

c)
Stručno usavršavanje

Članak 91.

(1) Službenici su obvezni za vrijeme trajanja državne službe stručno se
usavršavati za obavljanje poslova odgovarajuće struke, odnosno službe.

(2) Stručno usavršavanje službenika organiziraju i provode državna
tijela u okviru svoje nadležnosti, a prilikom organiziranja i provedbe stručnog
usavršavanja dužna su surađivati s drugim državnim tijelima i sa znanstvenim i
visokoškolskim obrazovnim ustanovama.

(3) Za provedbu stručnog
usavršavanja odgovoran je čelnik tijela.

(4) Sredstva za provedbu
stručnog usavršavanja osiguravaju se u državnom proračunu.

Članak 92.

(1) Stručno usavršavanje službenika
provodi se sukladno godišnjem programu kojeg utvrđuje Vlada, na prijedlog
ministarstva nadležnog za poslove opće uprave odnosno ministarstva nadležnog za
poslove pravosuđa.

(2) Prije početka stručnog
usvršavanja, na temelju programa iz stavka 1. ovoga članka, čelnik tijela i službenik
sklapaju ugovor o međusobnim pravima i obvezama koje proizlaze iz stručnog
usavršavanja.

(3) Službenik može biti
upućen na stručno usavršavanje u inozemstvo ako je proveo u službi u državnom tijelu
najmanje dvije godine.

(4) Po završetku stručnog usavršavanja na teret sredstava državnog
proračuna službenik je dužan ostati u službi najmanje dvostruko vremena koliko
je trajalo stručno usavršavanje na koje je upućen, a razdoblje novoga stručnog
usavršavanja ne uračunava se u vrijeme koje je službenik dužan ostati u službi.

(5) Ako službenik, po
završetku stručnog usavršavanja ne ostane u službi u vremenu utvrđenom u stavku
3. ovoga članka, dužan je vratiti cjelokupni iznos sredstava utrošen za njegovo
usavršavanje.

(6) Službenik je dužan
vratiti utrošena sredstva za njegovo stručno usavršavanje, ako ne završi
program stručnog usavr­ša­va­nja, uključujući i samovoljno napuštanje programa
stručnog usavr­šavanja.

X.
OCJENJIVANJE SLUŽBENIKA I NAMJEŠTENIKA

Članak 93.

(1) Službenici i namještenici ocjenjuju se svake godine najkasnije do
31. ožujka za prethodnu kalendarsku godinu.

(2) Ne ocjenjuju se službenici
i namještenici koji su u prethodnoj kalendarskoj godini radili manje od šest
mjeseci, bez obzira na razloge.

Članak 94.

(1) Službenike i namještenike
ocjenjuje čelnik tijela, na prijedlog neposredno nadređenog službenika koji se
temelji na poda­cima o stručnom znanju, učinkovitosti rada i poštivanju službene,
odnosno radne dužnosti.

(2) Ministar nadležan za
poslove opće uprave pravilnikom propisuje kriterije za ocjenjivanje službenika
i namještenika i način provođenja ocjenjivanja.

(3) Ocjene kojima se
ocjenjuju službenici i namještenici jesu: »naročito uspješan«, »uspješan«,
»zadovoljava« i »ne zadovoljava«. Ocjena mora biti obrazložena.

(4) O ocjeni se donosi
rješenje.

(5) Ocjena službenika i
namještenika unosi se u osobni očevidnik.

Članak 95.

Službeniku i namješteniku
koji je dva puta uzastopce oci­jenjen ocjenom »ne zadovoljava« prestaje po sili
zakona državna služba ili rad, danom konačnosti rješenja o ocjenjivanju.

XI.
PREMJEŠTAJI

Članak 96.

(1) Službenika se može po potrebi službe premjestiti na drugo radno
mjesto u istom ili drugom državnom tijelu, u istom ili drugom mjestu rada, ali
samo u okviru iste skupine poslova i ako su propisani uvjeti toga radnog mjesta
isti kao uvjeti radnog mjesta na kojem se službenik nalazi u trenutku
premještaja.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka službenika se uz njegov
pristanak može premjestiti na svako radno mjesto za koje ispunjava propisane
uvjete, bez obzira na vrstu i složenost poslova koji se obavljaju na radnom
mjestu na koje se premješta.

(3) Službenika se ne može premjestiti iz jednog u drugo mjesto rada bez
njegove suglasnosti ako ima više od 20 godina radnog staža ili ako bi se
premještajem bitno pogoršale njegove obiteljske prilike.

Članak 97.

(1) Službeniku koji se premješta u državno tijelo čije je sjedište
udaljeno više od 100 kilometara od mjesta njegovog stanovanja mora se, najduže
u roku šest mjeseci, osigurati odgova­rajući smještaj za njega i njegovu
obitelj, ako posebnim zakonom nije drukčije određeno.

(2) Do osiguravanja uvjeta za smještaj njega i obitelji, službenik ima
pravo na naknadu povećanih troškova zbog odvojenog života od obitelji, kao i
naknadu troškova putovanja u mjesto stanovanja obitelji u vrijeme tjednog
odmora, državnih blagdana i neradnih dana, sukladno uredbi Vlade ili odredbama
kolektivnog ugovora. Službenik za preseljenje ima pravo na naknadu stvarnih
troškova preseljenja.

Članak 98.

(1) Rješenje o premještaju iz jednog u drugo državno tijelo donosi, uz
prethodni pisani sporazum s čelnikom državnog tijela u koje se službenik
premješta, čelnik onoga državnog tijela iz kojeg se službenik premješta.

(2) Konačna rješenja o premještaju državna tijela dostavljaju
ministarstvu nadležnom za poslove opće uprave, a pravosudna i kaznena tijela
ministarstvu nadležnom za poslove pravosuđa.

(3) Protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka službenik ima pravo u roku
tri dana od primitka rješenja podnijeti prigovor čelniku tijela, koji je
rješenje donio. Prigovor odgađa izvršenje rješenja o premještaju.

(4) O prigovoru se mora odlučiti u roku tri dana od dana primitka
prigovora.

Članak 99.

(1) Protiv rješenja kojim je odlučeno po prigovoru iz članka 98. stavka
3. ovoga Zakona, odnosno ako po prigovoru nije odlučeno u propisanom roku, službenik
ima pravo pokrenuti uprav­ni spor u roku od 30 dana od primitka rješenja
odnosno od proteka roka za odlučivanje po prigovoru.

(2) Postupak po tužbi iz stavka 1. ovoga članka smatra se hitnim.

Članak 100.

Čelnik tijela u koje je službenik premješten, donosi rješenje o
rasporedu na radno mjesto u roku tri dana od dana konačnosti rješenja o
premještaju. Ako se rješenje o rasporedu na radno mje­sto ne donese u navedenom
roku, čelnik tijela koji je donio rje­šenje o premještaju službenika poništit
će to rješenje.

Članak 101.

(1) Službenik se mora javiti na novu dužnost danom odre­đenim u rješenju
o rasporedu na radno mjesto.

(2) Službeniku koji odbije postupiti po rješenju o rasporedu na radno
mjesto donijetom sukladno rješenju o premještaju, ili se neopravdano ne javi na
dužnost, prestaje državna služba danom kojim se morao javiti na dužnost.

Članak 102.

(1) Službenika se može po potrebi službe privremeno pre­mjestiti na
drugo radno mjesto u istom ili drugom državnom tijelu, u istom ili drugom
mjestu rada, ali samo na radno mjesto za koje su propisani isti stručni uvjeti
kao za radno mjesto na koje je služ­benik raspoređen u vrijeme premještaja, ali
ne duže od šest mjeseci, odnosno do povratka odsutnog službenika.

(2) Sukladno stavku 1. ovoga članka službenika se može pre­mjestiti na
drugo radno mjesto na način da poslove toga radnog mje­sta obavlja samo u
dijelu radnog vremena.

(3) U slučaju premještaja sukladno odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka
službenik ima pravo na plaću koja je za njega povoljnija.

(4) Na privremeni premještaj službenika, odgovarajuće se primjenjuju
odredbe ovoga Zakona o premještaju službenika.

(5) Službenik koji je privremeno premješten u drugo državno tijelo
ostvaruje sva prava i obveze u svezi s državnom službom u državnom tijelu iz
kojega je privremeno premješten.

XII.
RASPOLAGANJE

Članak 103.

(1) Kad se ukine državno tijelo, službenike ukinutoga državnog tijela
preuzima ono državno tijelo koje preuzima i obavljanje poslova ukinutog tijela,
ako posebnim zakonom nije drukčije od­re­đeno. Preuzeti službenici mogu biti
raspoređeni i u druga državna tijela.

(2) Ako preuzeti službenici
ne budu raspoređeni na radna mjesta u državnom tijelu koje ih je preuzelo ili u
nekom drugom državnom tijelu iz razloga što nema slobodnih radnih mjesta ili iz
razloga što ne ispunjavaju stručne i druge uvjete za raspored na slo­bodna
radna mjesta, stavljaju se na raspolaganje Vladi rješe­njem čelnika tijela koje
ih je preuzelo.

(3) Kad se ukine državno
tijelo, a poslove i službenike ukinutoga državnog tijela ne preuzima neko drugo
državno tijelo, služ­benici ukinutog tijela stavljaju se na raspolaganje Vladi
rješenjem koje donosi ministar nadležan za poslove opće uprave, odnosno
ministar nadležan za poslove pravosuđa, ukoliko se radi o pravosudnim tijelima
ili kaznenim tijelima.

(4) U slučaju ukidanja
pojedinih radnih mjesta u državnom tijelu, službenici će se rasporediti na
druga radna mjesta u okviru svoje stručne spreme, u tom ili drugom državnom
tijelu najkasnije u roku tri mjeseca od dana ukidanja radnih mjesta, a do
rasporeda na novo radno mjesto ostvaruju pravo na plaću i ostala prava iz službe
prema rješenjima koja su imali prije ukidanja radnih mje­sta.

(5) Službenici koji ne budu
raspoređeni u roku iz stavka 4. ovoga članka iz razloga što nema slobodnih
radnih mjesta, stav­ljaju se na raspolaganje Vladi rješenjem čelnika tijela.

(6) Odredbe stavka 1. do 5.
ovoga članka primjenjuju se i na služ­benike ministarstva nadležnog za vanjske
poslove ukoliko nakon povratka s rada iz diplomatskih misija ili konzularnih
predstavništava ne mogu biti raspoređeni na rad sukladno pravilniku o
unutarnjem redu.

Članak 104.

(1) Službenici koji ne budu
raspoređeni u rokovima iz članka 103. ovoga Zakona stavljaju se na raspolaganje
Vladi uz otkazni rok i otpremninu prema općim propisima o radu.

(2) Za određivanje dužine
trajanja otkaznog roka i visine otpremnine računa se neprekidni radni staž u državnim
tijelima Republike Hrvatske.

Članak 105.

(1) Za vrijeme trajanja
raspolaganja službenik ostvaruje pravo na naknadu plaće u visini plaće
isplaćene u mjesecu koji je prethodio stavljanju na raspolaganje.

(2) Službenici koji nakon povratka s rada iz diplomatskih misija ili
konzularnih predstavništava budu stavljeni na raspolaganje ostvaruju pravo na
naknadu plaće u visini plaće koju bi ostvarivali da su raspoređeni na
najpovoljnije radno mjesto za koje ispunjavaju uvjete, osim za radna mjesta
nadređenih službenika.

Članak 106.

(1) Za vrijeme trajanja raspolaganja, službenika se može privremeno ili
trajno premjestiti i rasporediti na radno mjesto njegove vrste i struke u bilo
koje državno tijelo, koje nije udaljeno više od 100 kilometara od mjesta
njegova stanovanja.

(2) Ako službenik odbije premještaj i raspored iz stavka 1. ovoga
članka, smatra se da je otkazao državnu službu danom kada je trebao početi
raditi na radnom mjestu na koje je raspoređen.

Članak 107.

(1) Rješenja o stavljanju na raspolaganje službenika dostav­ljaju se
ministarstvu nadležnom za poslove opće uprave, odnosno za službenike
pravosudnih tijela i kaznena tijela ministarstvu nadležnom za poslove
pravosuđa.

(2) Tijelima iz stavka 1. ovoga članka dostavljaju se i rješenja o
rasporedu na radna mjesta službenika stavljenih na raspolaganje.

(3) Službenici stavljeni na raspolaganje ostvaruju sva prava u svezi s
državnom službom u državnom tijelu u kojem je donijeto rješenje o stavljanju na
raspolaganje.

XIII.
PLAĆE SLUŽBENIKA I NAMJEŠTENIKA

Članak 108.

(1) Plaću službenika, odnosno namještenika čini umnožak koeficijenta složenosti
poslova radnog mjesta na koje je službenik, odnosno namještenik raspoređen i
osnovice za izračun plaće, uvećan za 0,5% za svaku navršenu godinu radnog staža.

(2) Osnovica za izračun plaće utvrđuje se kolektivnim ugovorom.

(3) Polazišta za utvrđivanje osnovice su prijedlog proračuna za sljedeću
godinu, sporazum o politici plaća i prosječna mjesečna isplaćena bruto plaća
zaposlenih u Republici Hrvatskoj u prethodnoj godini, koju utvrđuje Državni
zavod za statistiku i objavljuje u »Narodnim novinama«.

(4) Ako osnovica za izračun plaće ne bude utvrđena do donošenja državnog
proračuna, osnovicu utvrđuje Vlada.

Članak 109.

(1) Vrijednosti koeficijenata složenosti poslova radnih mjesta utvrđuje
uredbom Vlada.

(2) Prijedlog uredbe iz
stavka 1. ovoga članka dostavlja se na prethodno mišljenje:

– Stručnoj službi Hrvatskoga
sabora,

– Stručnoj službi Ustavnog
suda Republike Hrvatske,

– Stručnoj službi Vlade,

– Stručnoj službi Ureda
pučkog pravobranitelja,

– Državnom uredu za reviziju,

– Uredu predsjednika
Republike Hrvatske,

– Ministarstvu financija,

– ministarstvu nadležnom za poslove pravosuđa koje daje mišljenje za
pravosudna i kaznena tijela,

– ministarstvu
nadležnom za poslove opće uprave koje daje mišljenje za sva ostala državna
tijela iz članka 1. stavka 1. ovoga Zakona i

– sindikatu.

(3) Državna tijela iz stavka
2. ovoga članka i sindikat dužni su dostaviti svoje mišljenje u roku od 15
dana. Ako pojedino državno tijelo ili sindikat ne dostave mišljenje u tom roku,
smatra se da je dano pozitivno mišljenje.

(4) Za utvrđivanje
vrijednosti koeficijenata složenosti poslova radnih mjesta utvrđuju se rasponi
koeficijenata u kojima se mogu kretati vrijednosti koeficijenata poslova radnih
mjesta u pojedinima vrstama i to za:

– radna mjesta I.
vrste                           od
1,05 do 3,50

– radna mjesta II.
vrste                          od
0,90 do 1,20

– radna mjesta
III. vrste                         od 0,65
do 1,10

– radna mjesta IV.
vrste                         od 0,50 do
0,75.

Članak 110.

Za
vrijeme trajanja vježbeničkog staža vježbenik ima pravo na 85% plaće poslova
radnog mjesta najniže složenosti njegove vrste.

Članak 111.

(1) Za natprosječne rezultate
u radu službenici i namještenici mogu svake godine ostvariti dodatak za
uspješnost na radu koji može iznositi najviše tri plaće službenika ili
namještenika koji ostvaruje dodatak i ne može se ostvarivati kao stalni dodatak
uz plaću.

(2) Vlada uredbom utvrđuje
kriterije utvrđivanja natpro­sječnih rezultata i način isplate dodataka za
uspješnost na radu. Kao obvezan kriterij mora se uzeti u obzir ocjena o radu
službenika, odnosno namještenika.

(3) Masu sredstava za dodatke
za uspješnost u radu u pojedinim državnim tijelima utvrđuje Vlada sukladno
osiguranim prora­čunskim sredstvima.

Članak 112.

Vlada uredbom utvrđuje
poslove s posebnim uvjetima rada te pravo na posebne dodatke za službenike i
namještenike koji rade na tim poslovima.

XIV.
PRESTANAK DRŽAVNE SLUŽBE

Članak 113.

(1) Državna služba prestaje:

1. sporazumom, a

2. istekom roka,

3. otkazom,   a

4. po sili zakona
i

5. na drugi način
propisan zakonom.

(2) Opći propisi o zabrani
prestanka rada pojedinim kategorijama zaposlenih primjenjuju se i na službenike,
osim ako im služba prestaje jer nisu zadovoljili na probnom radu, ako su dva
puta uzastopce ocijenjeni ocjenom »ne zadovoljava« ili ako im je u postupku
zbog teške povrede službene dužnosti izrečena kazna prestanka državne službe.

Članak 114.

(1) O prestanku državne službe
donosi se rješenje.

(2) Rješenje iz stavka 1.
ovoga članka donosi se u roku osam dana od nastupa okolnosti koje su razlog za
prestanak službe.

(3) Konačna rješenja o prestanku službe državna tijela dos­tav­ljaju
ministarstvu nadležnom za poslove opće uprave, a pravosudna i kaznena tijela
ministarstvu nadležnom za poslove pra­vo­suđa.

Članak 115.

Državna služba na određeno vrijeme prestaje istekom roka na koji je službenik
bio primljen, ukoliko se o ranijem prestanku ne postigne pisani sporazum.

Članak 116.

(1) Državna služba može prestati na temelju pisanoga sporazuma službenika
i čelnika tijela, kojim se utvrđuje dan prestanka službe.

(2) Državna služba može prestati i na temelju pisanoga otkaza kojega
tijelu podnese službenik.

Članak 117.

Službeniku se otkazuje državna služba ako nije zadovoljio na probnom
radu, a služba mu prestaje danom konačnosti rješenja o prestanku službe
otkazom.

Članak 118.

Službeniku prestaje državna služba po sili zakona:

a) smrću,

b) dostavom rješenja o mirovini zbog opće nesposobnosti za rad – danom
pravomoćnosti rješenja,

c) kad navrši 65 godina života i najmanje 15 godina mirovinskog staža –
posljednjeg dana godine u kojoj je navršio godine života,

d) kad je osuđen na kaznu zatvora u trajanju dužem od 6 mjeseci – danom
pravomoćnosti presude,

e) kad je osuđen za kazneno djelo iz članka 8. stavka 1. ovoga Zakona –
danom pravomoćnosti presude,

f) kad neopravdano odsustvuje s rada pet radnih dana uzastopce – danom
napuštanja službe odnosno prvog dana odsustvovanja s rada,

g) ako ne položi državni stručni ispit u propisanom roku – istekom roka
u kojem je bio obvezan položiti državni stručni ispit,

h) ako se sazna da u vrijeme prijama u državnu službu nije ispunjavao
uvjete iz članka 7. stavka 1. točke 2. i 3. ovoga Zakona,

i) istekom roka raspolaganja – prvoga dana po isteku roka,

j) kad se sazna da je u vrijeme prijama u državnu službu postojala
zapreka iz članka 8. stavka 1. ovoga Zakona - danom saznanja za zapreku,

k) kad se sazna da je u vrijeme prijama u državnu službu postojala
zapreka iz članka 9. ovoga Zakona – danom saznanja za zapreku,

l) kad mu je izrečena kazna prestanka službe u postupku zbog teške
povrede službene dužnosti – danom konačnosti odluke službeničkog suda,

m) ako je dva puta uzastopce ocijenjen ocjenom »ne zadovoljava« – danom
konačnosti posljednjeg rješenja o ocjenjivanju,

n) ako se po premještaju neopravdano ne javi na dužnost u roku iz članka
102. ovoga Zakona - danom kojim se je morao javiti na dužnost,

o) u drugim slučajevima utvrđenima posebnim zakonom.

XV.
POSEBNE ODREDBE O NAMJEŠTENICIMA

Članak 119.

(1) Osobe se za obavljanje poslova namještenika primaju pu­tem oglasa.

(2) U pogledu općih uvjeta za prijam na rad i razloga koji predstavljaju
zapreke za prijam namještenika, odgovarajuće se primjenjuju odredbe članka 7.
stavka 1. točke 1. i 2. i odredbe član­ka 8. ovoga Zakona.

Članak 120.

Čelnik tijela o prijamu na rad te o ostvarivanju prava, obveza i
odgovornosti namještenika iz radnog odnosa na temelju ovoga Zakona, donosi
rješenje koje je upravni akt, ako ovim Zakonom nije drukčije propisano.

Članak 121.

(1) Na prava i obveze namještenika, premještaj namještenika i prestanak
radnog odnosa namještenika, odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovoga Zakona o
pravima i obvezama službenika, premještaju službenika i prestanku službe službenika,
osim odredbi o stavljanju na raspolaganje.

(2) Protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka namještenik ima pravo podnijeti
prigovor čelniku tijela. Na podnošenje prigovora primjenjuju se odredbe članka
23. ovoga Zakona.

Članak 122.

(1) Namještenici odgovaraju za lake i teške povrede radne dužnosti te za
štetu.

(2) Na odgovornost namještenika za povrede radne dužnosti i odgovornosti
za štetu odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovoga Zakona koje uređuju
odgovornost za povrede službene dužnosti, udaljenju iz službe i odgovornost za
štetu službenika.

XVI.
NADZOR

Članak 123.

(1) Upravni nadzor nad primjenom ovoga Zakona kao i propisa donijetih na
temelju ovoga Zakona provodi ministarstvo nadležno za poslove opće uprave.

(2) Inspekcijski nadzor nad provedbom ovoga Zakona, te drugih zakona i
propisa koji se primjenjuju na službenike i namještenike te njihova prava iz državne
službe i iz rada, provodi upravna inspekcija ministarstva nadležnog za poslove
opće uprave.

Članak 124.

Inspekcijski nadzor nad primjenom ovoga Zakona u pogledu isplata plaća
službenika i namještenika provodi ministarstvo nadležno za poslove financija.

XVII.
KAZNENE ODREDBE

Članak 125.

Novčanom kaznom od 1.000 do 5.000 kuna kaznit će se za prekršaj čelnik
tijela, odnosno osoba ovlaštena u smislu odredbe članka 4. stavka 2. ovoga
Zakona:

1. ako primi osobu u državnu službu odnosno na rad ili rasporedi na
radno mjesto koje nije predviđeno pravilnikom o unutarnjem redu državnog tijela
ili nije slobodno (članak 3. stavak 1. i članak 12. stavak 1.),

2. ako primi u državnu službu osobu za koju je znao ili mogao znati da
postoje zapreke iz članaka 8. i 9. ovoga Zakona,

3. ako popuni radno mjesto za koje nisu osigurana sredstva u državnom
proračunu (članak 12. stavak 1.),

4. ako popuni radno mjesto putem natječaja, iako je oba­viješten da na
raspolaganju Vladi postoji službenik koji ispu­njava uvjete za to radno mjesto (članak
12. stavak 3.),

5. ako se pri utvrđivanju plaće službenika i namještenika ne pridržava
odredbi članaka 108. do 110. ovoga Zakona,

6. ako primi u državnu službu osobu koja ne ispunjava uvjete natječaja
(članak 17., stavak 1.),

7. ako rasporedi na radno mjesto službenika ili namještenika koji ne
ispunjava uvjete za raspored na to radno mjesto (članak 62. do 78.),

8. ako ne postupi po pravomoćnoj i ovršnoj presudi suda ili rješenju službeničkog
suda o vraćanju službenika na rad.

XVIII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 126.

(1) Vlada će uredbe iz članka 78. stavka 2., članka 79. stavka 3. i
članka 109. stavka 1. ovoga Zakona donijeti u roku od 30 dana od dana njegova
stupanja na snagu, a ostale propise za čije je donošenje ovlaštena uskladit će
s odredbama ovoga Zakona u roku od godine dana od dana njegova stupanja na
snagu.

(2) Do donošenja osnovice na
način određen u članku 108. ovoga Zakona Vlada će privremeno, u roku od 30 dana
od do­no­šenja uredbe iz članka 109. stavka 1. ovoga Zakona, odrediti osnovicu
za izračun plaće službenika i namještenika.

(3) Ministar nadležan za
poslove opće uprave uskladit će opći dio programa za polaganje državnoga
stručnoga ispita i ostale propise na čije je donošenje ovlašten, u roku od tri
mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(4) Čelnici tijela ovlašteni
za utvrđivanje posebnog dijela programa državnoga stručnog ispita navedene
programe uskladit će u roku iz stavka 3. ovoga članka.

(5) Čelnici tijela uskladit
će pravilnike o unutarnjem redu državnih tijela u roku od 60 dana nakon
donošenja uredbi Vlade iz članaka 78. stavka 2. ovoga Zakona.

Članak 127.

(1) Službenici i namještenici
zatečeni u službi odnosno na radu u državnim tijelima na dan stupanja na snagu
ovoga Zakona, nastavljaju s radom na svojim dosadašnjim službeničkim, odnosno
radnim mjestima i zadržavaju plaće prema dosadašnjim propisima, do donošenja
rješenja o rasporedu na radna mjesta prema pravilniku o unutarnjem redu
usklađenim s odredbama ovoga Zakona.

(2) Nakon donošenja
pravilnika o unutarnjem redu državnog tijela usklađenog s odredbama ovoga
Zakona, službenici iz stavka 1. ovoga članka koji nemaju propisanu stručnu
spremu za obav­ljanje poslova radnog mjesta određene vrste, rasporedit će se na
radna mjesta sukladno stručnoj spremi koju stvarno imaju, osim službenika i
namještenika iz stavka 3. i 4. ovoga članka, a službenici koje neće biti moguće
rasporediti jer za raspored na radna mjesta ne ispunjavaju uvjete u pogledu
stručne spreme i struke stavit će se na raspolaganje.

(3) Službenici koji imaju za
jedan stupanj stručnu spremu nižu od stručne spreme koja je propisana za radno
mjesto na kojemu su zatečeni na dan stupanja na snagu ovoga Zakona mogu i dalje
obavljati poslove koji odgovaraju poslovima radnog mjesta na kojemu su zatečeni
ako kumulativno ispunjavaju sljedeće uvjete:

1. ako su na dan stupanja na
snagu Zakona o državnim službenicima i namještenicima i o plaćama nositelja
pravosudnih dužnosti (»Narodne novine«, br. 74/94.) odnosno 26. listopada 1994.
zatečeni na poslovima za koje je bila propisana za jedan stupanj stručna sprema
viša od stručne spreme koju su stvarno imali,

2. ako su do 26. travnja
1996. položili državni stručni ispit za zvanje za koje se tražila za jedan
stupanj viša stručna sprema od stručne spreme koju stvarno imaju te

3. ako na dan stupanja na
snagu ovoga Zakona imaju više od 20 godina radnog staža.

(4) Namještenici koji imaju
za jedan stupanj stručnu spremu nižu od stručne spreme koja je propisana za
radno mjesto na kojemu su zatečeni na dan stupanja na snagu ovoga Zakona mogu i
dalje obavljati poslove koji odgovaraju poslovima radnog mjesta na kojemu su
zatečeni ako kumulativno ispunjavaju sljedeće uvjete:

1. ako su na dan stupanja na
snagu Zakona o državnim službenicima i namještenicima i o plaćama nositelja pravosudnih
dužnosti (»Narodne novine«, br. 74/94.) odnosno 26. listopada 1994. zatečeni na
poslovima za koje je bila propisana za jedan stupanj stručna sprema viša od
stručne spreme koju su stvarno imali te

2. ako na dan stupanja na
snagu ovoga Zakona imaju više od 20 godina radnog staža.

(5) Službenici koji obavljaju
inspekcijske poslove i imaju za jedan stupanj stručnu spremu nižu od stručne
spreme koja je propisana za radno mjesto na kojemu su zatečeni na dan stupanja
na snagu ovoga Zakona, a za koje je posebnim zakonom propisano da mogu
obavljati poslove, iako nemaju potrebnu stručnu spremu, mogu i dalje obavljati
poslove koji odgovaraju poslovima radnog mjesta na kojemu su zatečeni ako
kumulativno ispunjavaju slje­deće uvjete:

1. ako su na dan stupanja na
snagu Zakona o državnim služ­benicima i namještenicima i o plaćama nositelja
pravosudnih duž­nosti (»Narodne novine«, br. 74/94.) odnosno 26. listopada
1994. zatečeni na poslovima za koje je bila propisana samo za jedan stupanj
stručna sprema viša od stručne spreme koju su stvarno imali i

2. ako su položili državni
stručni ispit za zvanje propisano posebnim zakonom i u roku koji je bio tim
zakonom propisan.

(6) Službenici iz stavka 1.
ovoga članka koji do stupanja na snagu ovoga Zakona nisu položili državni
stručni ispit, a nisu ni oslobođeni obveze polaganja državnog stručnog ispita
prema do­sadašnjim propisima, dužni su položiti državni stručni ispit u roku od
šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(7) Službenici iz stavka 1.
ovoga članka prije rasporeda na radno mjesto za obavljanje inspekcijskog
nadzora ili nadzora nad zakonitošću rada, dužni su dati pisanu izjavu o
nepostojanju zapreka iz odredbi članka 9. ovoga Zakona za njihov raspored na ta
radna mjesta.

(8) Službenici i namještenici
koji nemaju u odgovarajućoj struci radni staž duži od vremena određenog za vježbenički
staž raspoređuju se kao vježbenici do isteka vremena potrebnog za vježbenički
staž prema odredbama ovoga Zakona.

Članak 128.

Postupci u predmetima iz službeničkih
i radnih odnosa koji ne budu dovršeni do stupanja na snagu ovoga Zakona,
nastavit će se i dovršiti prema dosadašnjim propisima.

Članak 129.

Danom stupanja na snagu
uredbe iz članka 109. stavka 1. ovoga Zakona, prestaje važiti Uredba o dodacima
za poslove s posebnim uvjetima rada (»Narodne novine«, br. 90/94. i 6/00.),
Uredba o zvanjima i uvjetima za postavljenje u zvanja, položajima i uvjetima za
imenovanja ovlaštenih službenih osoba u Ministarstvu unutarnjih poslova
(»Narodne novine«, br. 100/95.), Uredba o povećanju vrijednosti platnih razreda
za pojedine službe (»Narodne novine«, br. 90/94., 22/95., 30/95. i 79/95.),
Odluka o po­ve­ćanju vrijednosti koeficijenta platnog razreda za stanovita
zvanja i položaje državnih službenika (»Narodne novine«, br. 18/99.), Uredba o
razvrstavanju u platne razrede poslova na kojima rade namještenici (»Narodne
novine«, br. 74/94., 74/00.) i Odluka o povećanju vrijednosti koeficijenata
platnih razreda državnih služ­benika i namještenika u Stručnoj službi Sabora
Republike Hrvatske, klasa 023-01/95-01/01 od 1. veljače 1995. odredbe:

– članka 15. Zakona o
poreznoj upravi (»Narodne novine«, br. 75/93. i 71/99.),

– članka 21. Zakona o
financijskoj policiji (»Narodne novine«, br. 89/92., 16/93., 94/93. i 28/94.),

– članka 16. Zakona o carinskoj
službi Republike Hrvatske (»Na­rodne novine«, br. 53/91. i 106/93.),

– članka 195. Zakona o obrani
(»Narodne novine«, br. 74/93. – pročišćeni tekst i 57/96.),

 – članka 84. Zakona o izvršenju sankcija izrečenih za krivič­na
djela, privredne prijestupe i prekršaje (»Narodne novine«, br. 21/74., 39/74.,
55/88., 19/90., 26/93., 66/93., 11/97., 128/99. i 73/00.),

– članka 4. Zakona o plaćama
ovlaštenih državnih revizora (»Narodne novine«, br. 86/98.).

Članak 130.

Danom stupanja na snagu ovoga
Zakona prestaje važiti Za­kon o državnim službenicima i namještenicima i o
plaćama nositelja pravosudnih dužnosti (»Narodne novine«, br. 74/94., 86/94. i
7/95.), osim odredbi kojima su uređene plaće službenika i na­mje­štenika koje
prestaju važiti danom stupanja na snagu uredbe iz član­ka 109. stavka 1. ovoga
Zakona, a ostali propisi donijeti na te­melju toga Zakona, primjenjuju se do
donošenja novih propisa sukladno odredbama ovoga Zakona.

Članak 131.

Ovaj Zakon stupa na snagu
danom objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 023-03/01-01/03
Zagreb, 14. ožujka 2001.

ZASTUPNIČKI DOM HRVATSKOGA SABORA

Predsjednik
Zastupničkog doma Hrvatskoga sabora
**Zlatko Tomčić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Zakon, NN 27/2001-471