### NN 27/2015 (11.3.2015.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-453/2015 od 17. veljače 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

587

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Ivan Matija, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, rješavajući u postupku za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), na sjednici održanoj 17. veljače 2015. donio je

RJEŠENJE

I. Odbacuje se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Prijedlog za ocjenu suglasnosti Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) s Ustavom podnio je Zoran Kukovačec iz Zagreba.

2. Predlagatelj smatra da je Ustavni zakon u cijelosti u nesuglasnosti s člankom 3. Ustava. U obrazloženju prijedloga navodi sljedeće:

»Neodređivanjem mandata Ustavnog suda u Ustavnom zakonu o Ustavnom sudu ugrožava se vladavina prava i urušava demokratski višestranački sustav, podriva slobodni demokratski poredak. Ustavni sud je izborni sud, na Ustavnom sudu se ne zapošljava putem molbe, a svako izborno tijelo mora imati svoj mandat. Ustavni sud ga nema. Zakonom se ne sankcionira neodgovornost sudaca Ustavnog suda.

Neustavnost zakona ogleda se u činjenici da suci Ustavnog suda već 16. godinu sjede na Ustavnom sudu što je presedan u Europi i pitanje je koliko bi još sjedili. Nefunkcioniranje Ustavnog suda prouzrokuje totalnu paralizu sustava državne Uprave i urušavanje slobodnog demokratskog poretka.«

3. Članak 125. Ustava, kojim je propisana nadležnost Ustavnog suda, glasi:

»Članak 125.

Ustavni sud Republike Hrvatske:

– odlučuje o suglasnosti zakona s Ustavom,

– odlučuje o suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom,

– može ocjenjivati ustavnost zakona te ustavnost i zakonitost drugih propisa koji su prestali važiti ako od tog prestanka do podnošenja zahtjeva ili prijedloga za pokretanje postupka nije prošlo više od godine dana,

– odlučuje povodom ustavnih tužbi protiv pojedinačnih odluka državnih tijela, tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave te pravnih osoba s javnim ovlastima kad su tim odlukama povrijeđene temeljne slobode i prava čovjeka i građanina, kao i pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu zajamčeno Ustavom Republike Hrvatske,

– prati ostvarivanje ustavnosti i zakonitosti te o uočenim pojavama neustavnosti i nezakonitosti izvješćuje Zastupnički dom Hrvatskog sabora,

– rješava sukob nadležnosti između tijela zakonodavne, izvršne i sudbene vlasti,

– odlučuje, u skladu s Ustavom, o odgovornosti predsjednika Republike,

– nadzire ustavnost programa i djelovanja političkih stranaka i može, u skladu s Ustavom, zabraniti njihov rad,

– nadzire ustavnost i zakonitost izbora i državnog referenduma i rješava izborne sporove koji nisu u djelokrugu sudova,

– obavlja druge poslove određene Ustavom.«

4. Ustavni sud u svojoj je dosadašnjoj praksi zastupao stajalište da nije nadležan ocjenjivati materijalne odredbe Ustava ili zakona koji imaju snagu Ustava. Ovo iz razloga što ne postoji ni pravna ni faktična mogućnost za ocjenjivanje materijalne suglasnosti takvih odredaba ni s jednim višim pravnim aktom, budući da je Ustav temeljni i najviši pravni akt države. Stoga se ne bi moglo govoriti o nadležnosti bilo kojeg tijela za odlučivanje o materijalnoj ustavnosti takvih odredaba, uključujući Ustavni sud. Sukladno tome, predmet ustavnosudske ocjene može biti postupak donošenja i promjene Ustava odnosno ustavnog zakona, ali samo u okviru ocjene jesu li navedeni akti doneseni, mijenjani ili dopunjavani u postupku i na način propisan Ustavom. Ta pravna stajališta Ustavni sud izrazio je, primjerice, u rješenju broj: U-I-597/1995 i dr. od 9. veljače 2000., rješenju broj: U-I-699/2000 od 14. lipnja 2000. i rješenju broj: U-I-1631/2000 od 28. ožujka 2001. (»Narodne novine« broj 27/01.).

5. Članak 32. Ustavnog zakona propisuje:

»Članak 32.

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ... prijedlog … ako nije nadležan za odlučivanje ... «

6. S obzirom da su se u konkretnom slučaju ispunile pretpostavke za primjenu članka 32. Ustavnog zakona, na temelju te odredbe riješeno je kao u izreci.

7. Odluka o objavi (točka II. izreke rješenja) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-453/2015

Zagreb, 17. veljače 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica

dr. sc. Jasna Omejec, v. r.