### NN 28/2021 (19.3.2021.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4431/2019 od 18. veljače 2021.

Ustavni sud Republike Hrvatske

618

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica vijeća, te suci Mato Arlović, Josip Leko, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Veselin Adamović iz Rijeke, kojeg zastupa Vlado Vladika, odvjetnik u Rijeci, na sjednici održanoj 18. veljače 2021. donio je

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu broj: Rev 3454/2019 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvoga idućeg dana od dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Općinski sud u Rijeci dužan je provesti ovršne radnje i dovršiti postupak ovrhe u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: Ovr-599/2019 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana od dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

IV. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Veselinu Adamoviću iz Rijeke, Strossmayerova 3, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), u iznosu od 19.300,00 kuna.

V. Naknada iz točke IV. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

VI. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Veselin Adamović iz Rijeke (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg zastupa Vlado Vladika, odvjetnik u Rijeci, podnio je 29. listopada 2019. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) smatrajući da mu je trajanjem parničnog i ovršnog postupka koji se vodio pred Općinskim sudom u Rijeci pod brojevima P-323/10, P-636/2015, P-3013/2016 i Ovr-599/2019 povrijeđeno ustavno pravo na donošenje odluke u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

U ustavnoj tužbi podnositelj je zatražio da Ustavni sud parnični i ovršni postupak razmotri kao jedinstvenu cjelinu.

Podnositelj predlaže da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu, naloži Općinskom sudu u Rijeci donošenje odluke u predmetu broj: Ovr-599/2019 u najkraćem mogućem roku, te predlaže da mu se odredi primjerena naknada.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona, pribavljeni su spisi Općinskog suda u Rijeci brojevi: P-3013/16 (ranije P-636/15, P-323/2010), Ovr-599/2019, Su Gzp I-2/2017 i Su Gzp I-75/2015.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

a) Parnični postupak

3. Podnositelj, zastupan po odvjetniku Braslavu Bartuloviću iz Rijeke, podnio je 9. veljače 2010. Općinskom sudu u Rijeci tužbu kojom traži od tuženice Fides Milevoj iz Rijeke, Strossmayerova 3, predaju u posjed nekretnine, koja je u njegovom vlasništvu – stana na 4. katu s desne strane u jugozapadnom dijelu zgrade koji se sastoji od tri sobe, kuhinje, hodnika, kupaone, nužnika i ostalih nusprostorija ukupne površine 196 m2, koji se nalazi u kući broj 3, zgrade i dvorište u Sušaku, sagrađenoj na k.č.br. 2181 k.o. Trsat – Sušak, koji je upisan u poduložak 8 zk.ul. 1573 (u daljnjem tekstu: sporni stan) u roku od 15 dana, te da mu naknadi troškove parničnog postupka.

Predmet se vodio pod brojem P-323/10.

Parnični sud je 25. veljače 2010. odredio dostavu tužbe tuženici na odgovor.

Podnositelj je 30. srpnja 2010. podnio sudu prijedlog za određivanje privremene mjere radi osiguranja nenovčane tražbine te je zatražio da sud naloži tuženici da ga odmah uvede u suposjed spornog stana na način da mu preda jedan primjerak ključeva brave ulaznih vrata stana i ulaza u zajednički hodnik zgrade te da mu dopusti daljnji nesmetan boravak u stanu i korištenje istog sve do pravomoćnog okončanja parničnog postupka te da se ubuduće za trajanja privremene mjere kloni svakog daljnjeg smetanja podnositelja u suposjedu spornog stana pod prijetnjom novčane kazne, a da se u protivnom ovlašćuje podnositelj da u prisutnosti sudskog ovršitelja i bravara zamijeni postojeću bravu ulaznih vrata stana drugom odgovarajućom bravom i jedan primjerak ključeva zadrži za sebe, a drugi preda tuženici, što je tuženica dužna trpjeti.

Parnični sud je 30. srpnja 2010. odredio da se prijedlog podnositelja dostavi tuženici te je odredio ročište za 31. kolovoza 2010.

Ročište određeno za 31. kolovoza 2010. odgođeno je, jer tuženica nije nazočila, a dostava poziva za nju nije bila iskazana, te je sud odredio da će ju na iduće ročište određeno za 27. rujna 2010. pozvati putem sudskog dostavljača.

Ročište određeno za 27. rujna 2010. odgođeno je, jer tuženica nije nazočila, a dostava poziva izvršena putem sudskog dostavljača nije bila iskazana. Određeno je da će se podaci o prebivalištu tuženice pribaviti službenim putem.

Sud je istoga dana od Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske, Policijske uprave primorsko-goranske, Odsjeka za prijavništvo i osobne isprave Rijeka (u daljnjem tekstu: MUP) zatražio dostavu podataka o prebivalištu tuženice istaknuvši da moli žurnost u postupanju.

Iz dopisa MUP-a dostavljenog parničnom sudu 5. studenoga 2010. proizlazi da tuženica ima prebivalište na adresi spornoga stana u Rijeci, Strossmayerova 3.

Iduća rasprava održana je 13. rujna 2011. Na toj raspravi punomoćnik podnositelja istaknuo je da je među istim strankama pred istim sudom u tijeku parnica radi utvrđenja izvanbračne stečevine te da će sud izvijestiti za kada će biti određeno saslušanje tuženice, kako bi joj tom prilikom mogao dostaviti poziv za raspravu u konkretnom predmetu. Rasprava je odgođena te je određeno da će se iduća odrediti kada punomoćnik podnositelja izvijesti sud o naprijed navedenom.

Podneskom od 10. travnja 2012. podnositelj je izvijestio sud da je opozvao punomoć dosadašnjem punomoćniku te da je za zastupanje u konkretnom slučaju opunomoćio Vladu Vladiku, odvjetnika u Rijeci. Zatražio je žurno postupanje u konkretnom predmetu te predložio sudu da službenim putem od MUP-a zatraži potvrdu o adresi prebivališta tuženice te da u konačnici istakne pismeno na oglasnoj ploči suda.

Podneskom od 10. srpnja 2012. podnositelj je izvijestio sud da dostava poziva tuženici neće biti moguća na način kako je određeno na raspravi 13. rujna 2011., već moli sud da službenim putem od MUP-a zatraži potvrdu o adresi prebivališta tuženice te da u konačnici istakne pismeno na oglasnoj ploči suda.

Na ročištu 5. listopada 2012. tuženica nije nazočila, a dostava poziva za nju uredno je bila iskazana. Sud je odbio podnositeljev prijedlog za donošenje presude zbog ogluhe, podredno zbog izostanka, te je odredio provođenje dokaza saslušanjem stranaka. Iduće ročište određeno je za 29. listopada 2012. To ročište je odgođeno na prijedlog zamjenika punomoćnika podnositelja, jer će podnositelj boraviti u Hrvatskoj početkom studenoga te će moći osobno pristupiti i biti saslušan. Tuženica nije pristupila, a dostava poziva za nju uredno je iskazana. Sud je odredio iduće ročište za 8. studenoga 2012. na koje će se tuženica pozvati putem oglasne ploče suda.

Na ročištu 8. studenoga 2012. tuženica ponovo nije nazočila, a dostava poziva za nju je uredno iskazana. Provedeno je saslušanje podnositelja. Glavna rasprava je zaključena te je sud donio presudu broj: P-323/10-9 kojom je podnositeljev tužbeni zahtjev prihvaćen. Navedena presuda otpremljena je strankama 21. studenoga 2012. Određeno je da će se dostava tuženici izvršiti putem oglasne ploče suda (stavljeno na oglasnu ploču istoga dana). Presuda je postala pravomoćna 17. prosinca 2012.

Podnositelj je istoga dana pozvan na plaćanje sudske pristojbe o čemu je dostavio dokaz 3. prosinca 2012.

Tuženica je 25. siječnja 2013. izvršila uvid u sudski spis te je zatražila dostavu presude od 8. studenoga 2012.

Tuženica je 22. veljače 2013. podnijela prijedlog za ponavljanje postupka navodeći da se u vezi vlasništva spornog stana između nje i podnositelja na Općinskom sudu u Rijeci vodi spor pod brojem Pob-160/09.

Istoga dana sud je dostavio prijedlog podnositelju na odgovor.

Podnositelj je 11. ožujka 2013. dostavio svoj odgovor u kojem navodi da je prijedlog nepravovremen te da ga treba odbaciti, a podredno odbiti, jer su navodi prijedloga neosnovani.

Na ročištu 17. travnja 2013. određeno je da će se radi uvida pribaviti spis broj: Pob-160/09 te da će odluka o prijedlogu za ponavljanje postupka biti donesena pisanim putem u zakonskom roku.

Podnositelj je podneskom od 14. svibnja 2013. zatražio izuzeće raspravne sutkinje Andreje Žigante navodeći da ima saznanja kako ona već duže vremena osobno poznaje tuženicu, i to u mjeri koja dovodi u pitanje njezinu nepristranost.

Sutkinja Andreja Žigante je u izjavi od 5. lipnja 2013. navela da je točno da poznaje tuženicu, ali ne u mjeri koja joj priječi objektivnost i nepristranost kod suđenja, a da u prilog tome govori i presuda od 8. studenoga 2012. kojom je usvojen podnositeljev tužbeni zahtjev.

Rješenjem od 14. lipnja 2013. odbijen je podnositeljev prijedlog za izuzeće raspravne sutkinje Andreje Žigante.

Rješenjem broj: P-323/10-19 od 19. rujna 2013. u konkretnom slučaju dopušteno je ponavljanje postupka te je ukinuta presuda od 8. studenoga 2012.

Podnositelj je protiv navedenog rješenja 1. listopada 2013. podnio žalbu.

Rješenjem od 21. studenoga 2013. podnositelj je pozvan na plaćanje sudske pristojbe na žalbu.

Spis je 2. srpnja 2014. otpremljen na Županijski sud u Rijeci radi odlučivanja o podnositeljevoj žalbi protiv rješenja od 19. rujna 2013., kojim je dopušteno ponavljanje postupka.

Rješenjem Županijskog suda u Rijeci broj: Gž-2238/2014-2 od 20. siječnja 2015. podnositeljeva žalba je odbijena te je potvrđeno rješenje Općinskog suda u Rijeci od 19. rujna 2013.

Navedeno rješenje dostavljeno je 27. veljače 2015. Općinskom sudu u Rijeci te je predmet potom dobio broj P-636/15. Rješenje je 6. ožujka 2015. dostavljeno punomoćnicima stranaka.

Podneskom od 9. ožujka 2015. podnositelj je zatražio žurno postupanje i određivanje rasprave.

Dana 20. ožujka 2015. podnositelj je podnio prijedlog za osiguranje nenovčane tražbine određivanjem privremene mjere, kojom se tuženici nalaže da odmah preda spornu nekretninu podnositelju u posjed, a koja privremena mjera će trajati do pravomoćnosti presude u konkretnom slučaju. Uz prijedlog podnositelj je dostavio presudu Općinskog suda u Rijeci broj: Pob-160/09 od 11. veljače 2014. (pravomoćna 4. ožujka 2014.), kojom je odbijen tuženičin tužbeni zahtjev kojim je tražila da se utvrdi da je ona vlasnica sporne nekretnine.

Dana 10. srpnja 2015. podnositelj je zatražio žurno postupanje o njegovom prijedlogu za određivanje privremene mjere.

Podnositelj je potom iznova podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. Dopisom broj: Su-Gzp I-75/15 od 4. kolovoza 2015. predsjednik suda zatražio je očitovanje raspravne sutkinje Andreje Žigante.

Rješenjem Općinskog suda u Rijeci broj: P-636/2015 od 28. kolovoza 2015. određena je privremena mjera kojom se tuženici nalaže spornu nekretninu predati u suposjed podnositelju, dok je podnositelj odbijen u dijelu kojim traži predaju sporne nekretnine u posjed.

Istoga dana, 28. kolovoza 2015., raspravna sutkinja dostavila je očitovanje predsjedniku Općinskog suda u Rijeci. U očitovanju je navedeno da je iduće ročište određeno za 28. rujna 2015. te da se tada očekuje zaključenje glavne rasprave.

Tuženica je 11. rujna 2015. podnijela žalbu protiv rješenja broj: P-636/2015 od 28. kolovoza 2015. Žalba je 23. rujna 2015. dostavljena podnositelju na odgovor.

Rješenjem broj: Su Gzp I-75/2015 od 22. rujna 2015. prihvaćen je podnositeljev zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku te je određeno da je raspravna sutkinja u predmetu broj: P-636/2015 (ranije P-323/10) u roku od tri mjeseca od dana dostave toga rješenja dužna okončati postupak.

Na ročištu 28. rujna 2015. zaključena je glavna rasprava te je za 30. rujna 2015. određeno ročište za objavu presude. Navedeno ročište za objavu presude odgođeno je zbog smrti u obitelji raspravne sutkinje, a iduće je određeno za 6. listopada 2015.

Na ročištu 6. listopada 2015. objavljena je presuda broj: P-636/2015-36 kojom je podnositeljev tužbeni zahtjev prihvaćen. Istoga dana raspravna sutkinja je izvijestila predsjednika suda da je predmet okončan.

Podnositelj je 1. listopada 2015. podnio Općinskom sudu u Rijeci prijedlog za provedbu rješenja broj: P-636/2015 od 28. kolovoza 2015. (privremena mjera), navodeći da tuženica nije dobrovoljno postupila po rješenju. Raspravna sutkinja je 9. listopada 2015. stavila naredbu »Proslijediti u ovršni odjel.« (list 107 parničnog spisa, rukom pisano).

Tuženica je 20. listopada 2015. protiv presude od 6. listopada 2015. podnijela žalbu. Žalba je 18. siječnja 2016. dostavljena podnositelju.

Rješenjem od 19. veljače 2016. tuženica je pozvana na plaćanje sudske pristojbe na žalbu protiv prvostupanjske presude. Tuženici je navedeno rješenje dostavljeno 22. veljače 2016.

Spis je 22. srpnja 2016. dostavljen Županijskom sudu u Rijeci povodom žalbe tuženice na rješenje broj: P-636/2015 od 28. kolovoza 2015. i žalbe na presudu broj: P-636/2015-23 od 6. listopada 2015.

Županijski sud u Rijeci je rješenjem broj: Gž-1685/2016-4 od 14. rujna 2016. prihvatio žalbu tuženice, ukinuo presudu od 6. listopada 2015. te vratio predmet Općinskom sudu u Rijeci na ponovni postupak.

Navedena drugostupanjska presuda dostavljena je Općinskom sudu u Rijeci 28. listopada 2016., a predmet je u ponovljenom postupku dobio broj: P-3013/2016.

Rješenjem Županijskog suda u Rijeci broj: Gž-1865/2016-3 od 14. rujna 2016. uvažena je tuženičina žalba te je preinačeno prvostupanjsko rješenje od 28. kolovoza 2015. na način da je odbijen podnositeljev prijedlog za određivanje privremene mjere. Navedeno rješenje dostavljeno je strankama 16. siječnja 2017.

Podnositelj je 16. siječnja 2017. podnio (novi) zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. Dopisom broj: Su-Gzp I-2/17-2 od 18. siječnja 2017. predsjednik suda zatražio je očitovanje raspravne sutkinje Andreje Žigante o postupanju u predmetu toga suda broj: P-3013/16. Raspravna sutkinja dostavila je očitovanje predsjedniku Općinskog suda u Rijeci 31. siječnja 2017. te je u očitovanju navela da je iduće ročište određeno za 13. veljače 2017. kada će sukladno uputi višeg suda i dokaznim prijedlozima stranaka biti provedeni dokazi. Smatra da je sud ažurno postupao te da je ponovni zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku stoga neosnovan.

Rješenjem predsjednika Općinskog suda u Rijeci broj: Su Gzp I-2/17 od 6. veljače 2017. prihvaćen je podnositeljev zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku te je određeno da je raspravna sutkinja dužna u predmetu broj: P-3013/16 (ranije P-636/2015) u roku od šest mjeseci od dana dostave toga rješenja dužna okončati postupak.

Na ročištu 13. veljače 2017. podnositelj je pozvan da u roku od 15 dana ispravi tužbeni zahtjev u pogledu identiteta nekretnine i prebivališta podnositelja, sukladno uputi iz drugostupanjske presude. Iduće ročište određeno je za 3. ožujka 2017.

Podneskom od 15. veljače 2017. podnositelj je dostavio tražene podatke (identitet nekretnine – preinaka tužbe).

Na ročištu 3. ožujka 2017. dopuštena je preinaka tužbe te je određeno da će se na idućem ročištu 19. travnja 2017. provesti dokazi saslušanjem tuženice i svjedoka koje je ona predložila.

Ročište određeno 19. travnja 2017. odgođeno je, jer svjedokinje nisu nazočile, a dostava poziva za svjedokinju Silviu Cancceda je vraćena s naznakom »nepoznat«, odnosno nije iskazana za svjedokinju Moiru Milevoj.

Dana 26. travnja 2017. u spis je zaprimljen podnesak svjedokinje Silvije Cancceda, u kojem je ispričala svoj nedolazak na raspravu te je navela svoju točnu adresu.

Na ročištu 6. lipnja 2017. utvrđeno je da se predmet broj: Pob-960/09 od 29. rujna 2015. nalazi na Vrhovnom sudu Republike Hrvatske radi odlučivanja o reviziji tužiteljice, ispitane su svjedokinje Jadranka Šegota i Moira Milevoj te tuženica. Iduće ročište određeno je za 6. srpnja 2017. Na tom ročištu ispitana je svjedokinja Silvia Cancceda, glavna rasprava je zaključena te je za 17. srpnja 2017. određeno ročište za objavu presude.

Rješenjem od 14. srpnja 2017. ročište određeno za 17. srpnja 2017. odgođeno je te je iduće ročište određeno za 19. srpnja 2017. Na tom ročištu objavljena je presuda kojom se podnositeljev tužbeni zahtjev odbija.

Podnositelj je rješenjem od 25. srpnja 2017. podnio žalbu protiv navedene presude. Sud ga je 19. rujna 2017. pozvao na plaćanje sudske pristojbe na žalbu.

Žalba je 29. rujna 2017. dostavljena tuženici.

Podnositelj je 10. listopada 2017. dostavio potvrdu o uplati sudske pristojbe na žalbu.

Spis je 13. listopada 2017. po žalbi otpremljen na Županijski sud u Rijeci.

Presudom Županijskog suda u Rijeci broj: Gž-2063/2017-2 od 4. ožujka 2019. prihvaćena je podnositeljeva žalba te je prvostupanjska presuda preinačena na način da se podnositeljev tužbeni zahtjev usvaja.

Protiv navedene drugostupanjske presude tuženica je 2. svibnja 2019. izjavila reviziju.

Revizija tuženice je 5. svibnja 2019. dostavljena podnositelju, a 6. svibnja 2019. Županijskom sudu u Rijeci.

Podneskom od 9. srpnja 2019. tuženica je dostavila u spis rješenje kojim joj je odobrena besplatna pravna pomoć za sastavljanje revizije.

Spis je 28. kolovoza 2019. dostavljen Vrhovnom sudu radi odlučivanja o reviziji tuženice koja se vodi pod brojem Rev 3454/2019.

b) Ovršni postupak

4. Na Općinskom sudu u Rijeci zaprimljen je 3. svibnja 2019. podnositeljev prijedlog za ovrhu radi ispražnjenja i predaje nekretnine te naplate troškova postupka, koji se temelji na presudi Županijskog suda u Rijeci broj: Gž-2063/2017 od 4. ožujka 2019., kojom je preinačena prvostupanjska presuda Općinskog suda u Rijeci broj: P-3013/2016-21 od 19. srpnja 2017. na način da je podnositeljev tužbeni zahtjev usvojen.

Rješenjem Općinskog suda u Rijeci broj: Ovr-599/2019-2 od 23. listopada 2019. određena je predložena ovrha. Rješenje je dostavljeno podnositelju 31. listopada 2019.

Dostava rješenja za tuženicu nije uspjela (dva puta vraćena s naznakom »Obaviješten nije podigao pošiljku«, i to 31. listopada 2019. i 31. prosinca 2019.).

Naredbom predsjednika Općinskog suda u Rijeci broj: 48 Su-20/19-146 od 21. studenoga 2019. određena je ponovna automatska dodjela ovršnih spisa iz upisnika »Ovr« – vrste spora: ovrha na nekretninama, ovrha radi ispražnjenja i predaje nekretnina, u zaduženju sutkinje Nele Radičević, sukladno zaduženjima sudaca u Godišnjem rasporedu poslova iz 2019. godine, prema tablici koja je sastavni dio toga rješenja.

Naredbom uredujuće sutkinje Ines Kundić od 27. veljače 2020. određeno je »sudskom ovršitelju radi ovrhe na pokretninama i ujedno uručiti rješenje o ovrsi ovršeniku, jer je i određena ovrha radi iseljenja«.

Iz štambilja na koricama sudskog spisa proizlazi da je spis 28. veljače 2020. dodijeljen u rad sudskoj ovršiteljici Zdravki Kosanović.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak je u tijeku pred Općinskim sudom u Rijeci pod brojem Ovr-599/2019.

III. MJERODAVNO PRAVO

5. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

5.1. U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

5.2. ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

5.3. Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70. ZoSud-a/13) nisu mijenjane.

5.4. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. U konkretnom slučaju podnositelj prigovara nerazumnoj duljini parničnog postupka koji je prethodio ovršnom postupku kao i duljini ovršnog postupka, sagledavajući ta dva postupka kao cjelinu. Pravno stajalište da se parnični i ovršni postupak sagledavaju kao jedinstvena cjelina Ustavni sud izrazio je u svojim odlukama broj: U-IIIA-324/2005 od 23. studenoga 2006. (www.usud.hr) i broj: U-IIIVs-3126/2008 od 5. ožujka 2009. (»Narodne novine« broj 38/09.).

6.1. Budući da je podnositelj postupio prema članku 444. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. – članak 50. Zakona o arbitraži, 117/03., 88/05. – članak 129. Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, 2/07. – odluka USRH broj: U-I-1569/2004 i dr., 84/08., 96/08. – odluka USRH broj: U-I-1569/2004 i dr. i 123/08. – ispravak; u daljnjem tekstu: ZPP) i prijedlog za ovrhu podnio u prekluzivnom roku od 30 dana od primitka pravomoćnog drugostupanjskog rješenja, Ustavni sud zaključuje da su ispunjeni uvjeti za sagledavanje parničnog i ovršnog postupka kao jedinstvene cjeline.

7. U skladu sa stajalištem Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku je ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

8. U konkretnom slučaju podnositelj je u parničnom postupku koristio pravna sredstva na temelju ZoSud-a/13.

8.1. Naime, uz ustavnu tužbu priložio je rješenja Općinskog suda u Rijeci brojevi: Su Gzp I-75/2015 od 22. rujna 2015. i Su Gzp I-2/17 od 6. veljače 2017., kojima su prihvaćeni podnositeljevi zahtjevi za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

9. Slijedi da je ustavna tužba dopuštena.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

10. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i nadležnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

10.1. U konkretnom slučaju Ustavni sud posebno je razmatrao postupanje nadležnih sudova i podnositelja (razmatrano razdoblje) od pokretanja parničnog postupka podnošenjem tužbe zbog predaje nekretnine u posjed (11. veljače 2010.) do donošenja odluke Ustavnog suda (18. veljače 2021.).

10.2. Pritom Ustavni sud ističe da je parnični postupak od njegovog pokretanja (11. veljače 2010.) do dostave pravomoćne presude podnositelju (28. ožujka 2019.) trajao devet (9) godina, jedan (1) mjesec i sedamnaest (17) dana, a ovršni postupak od njegovog pokretanja (3. svibnja 2019.) do donošenja odluke Ustavnog suda (18. veljače 2021.) traje ukupno jednu (1) godinu, devet (9) mjeseci i petnaest (15) dana.

1) Duljina sudskog postupka

11. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi u parničnom postupku u tijeku su postupak po reviziji tuženice pred Vrhovnim sudom broj: Rev-3454/2019 i ovršni postupak provođenja ovršnih radnji pred Općinskim sudom u Rijeci broj: Ovr-599/19.

Parnični i ovršni postupak, sagledavajući ih kao cjelinu, u razmatranom razdoblju od podnošenja tužbe radi predaje nekretnine u posjed (11. veljače 2010.) do donošenja odluke Ustavnog suda (18. veljače 2021.), traju ukupno jedanaest (11) godina i sedam (7) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

12. U konkretnom slučaju radilo se o parnici radi predaje podnositelju u posjed nekretnine koja je u njegovom vlasništvu, a koja je bila u posjedu tuženice.

U odnosu na parnični postupak, Ustavni sud utvrđuje da se u tom postupku nisu pojavila složena ni činjenična ni pravna pitanja.

12.1. U odnosu na ovršni postupak, Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom ovršnom predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

a) U parničnom postupku

13. U konkretnom slučaju parnični postupak radi predaje nekretnine u posjed vlasniku (podnositelju) trajao je više od devet (9) godina.

13.1. Parnični sud održao je petnaest ročišta za glavnu raspravu, od čega je sedam ročišta odgođeno pretežno stoga što se tuženica i svjedoci koje je ona predlagala nisu odazivali pozivima na rasprave.

13.2. Postupak se nakon podnošenja tužbe (9. veljače 2010.) vodio dvije (2) godine i devet (9) mjeseci pred prvostupanjskim sudom te je okončan donošenjem prvostupanjske presude kojom je usvojen tužbeni zahtjev podnositelja (presuda od 8. studenoga 2012.).

Nakon što je usvojen zahtjev tuženice za ponavljanje postupka, postupak se ponovno vodio pred prvostupanjskim sudom u trajanju od sedam (7) mjeseci i devet (9) dana. Prvostupanjska presuda od 6. listopada 2015. donesena je unutar roka od tri mjeseca koji je određen rješenjem predsjednika Općinskog suda u Rijeci broj: Su Gzp I-75/2015 od 22. rujna 2015. Drugostupanjski sud je rješenjem od 14. rujna 2016. ukinuo prvostupanjsku presudu i vratio predmet na ponovno suđenje prvostupanjskom sudu.

Nakon toga postupak se vodio pred prvostupanjskim sudom u trajanju od deset (10) mjeseci i pet (5) dana. Prvostupanjska presuda kojom je odbijen tužbeni zahtjev podnositelja donesena je 19. srpnja 2017., u roku od šest mjeseci koji je određen rješenjem predsjednika Općinskog suda u Rijeci broj: Su Gzp I-2/17 od 6. veljače 2017.

Drugostupanjskom presudom od 4. ožujka 2019. prihvaćena je žalba podnositelja i usvojen je njegov tužbeni zahtjev, te se postupak povodom revizije tuženice vodi pred Vrhovnim sudom pod brojem Rev-3454/19.

b) U ovršnom postupku

14. Sukladno članku 13. stavku 1. Ovršnog zakona (»Narodne novine« broj 112/12., 25/13., 93/14., 55/16. i 73/17.) u ovršnom postupku sud je dužan postupati hitno.

14.1. U konkretnom slučaju ovršni postupak traje jednu (1) godinu 9 mjeseci.

Općinski sud u Rijeci je 23. listopada 2019. donio rješenje o ovrsi te je 20. veljače 2020. predmet dan u rad sudskom ovršitelju radi provedbe i dostave rješenja ovršenici.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

15. U parničnom postupku podnositelj ni s čim nije doprinio trajanju postupka.

15.1. Podnositelj nije pridonio ni duljini ovršnog postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

16. Ustavni sud utvrđuje da parnični i ovršni postupak, sagledavajući ih kao jedinstvenu cjelinu, ukupno traju dulje od jedanaest (11) godina.

Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, okolnost da postupak još uvijek nije okončan, da je parnični postupak trajao više od devet (9) godina, a da podnositelj svojim postupanjem nije pridonio duljini postupka, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalozi predsjednicima nadležnih sudova

17. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I., II. i III. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Vrhovnog suda dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Općinskog suda u Rijeci dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o dovršetku postupka ovrhe u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki III. izreke ove odluke.

18. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama IV. i V. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U konkretnom slučaju Ustavni sud uzeo je u obzir da predmetni ovršni postupak još uvijek nije okončan.

19. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka VI. izreke).

Broj: U-IIIA-4431/2019

Zagreb, 18. veljače 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.