## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-147/1995 od 22. ožujka 1995.

### NN 23/1995 (5.4.1995.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-147/1995 od 22. ožujka 1995.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi i prijedlogu za
odgodu izvršenja L. A. iz R., na sjednici 22. ožujka 1995. godine, donio
je

## ODLUKA

### USTAVNOG SUDA REPUBLIKE HRVATSKE BROJ U-III-147/1995 od 22. ožujka 1995.

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

**Obrazloženje:**

L. A. iz R. putem svog punomoćnika podnijela je ovom Sudu pravodobnu
ustavnu tužbu povodom presude Upravnog suda Republike Hrvatske Us-2759/94
od 16. studenoga 1994. godine kojom je odbijena njezina tužba protiv rješenja
Ministarstva graditeljstva i zaštite okoliša Republike Hrvatske Klasa:
UP-II-371-01/93-06/198; Ur.broj: 531-06/3-94-2.

Citiranim rješenjem Ministarstva graditeljstva i zaštite okoliša odbijena
je žalba podnositeljice ustavne tužbe protiv rješenja O.R., Sekretarijata
za komunalno-stambene poslove, djela za upravno-pravne poslove Klasa: UP/I-371-03/91-06/61;
Ur.broj: 2170-02-31-92-9, od 11. prosinca 1992. godine, te je istoj odredeno
da iseli iz stana u R. i preda ga PP "Prehrambenom industrijskom kombinatu"
R. Navedenim odlukama odbijen je i njezin zahtjev za priznavanje stanarskog
prava na spornom stanu nakon smrti njezine majke K. G. jer je utvrđeno,
da podnositeljica ustavne tužbe nije bila član porodičnog domaćinstva K.
G. Podnositeljica ustavne tužbe smatra da su navedenim odlukama povrijeđena
njezina ustavna prava iz članka 3. (vladavina prava), 26. (jednakost pred
zakonom i državnim tijelima) i članka 34. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske.
Temeljem članka 53. stavak 2. Poslovnika Republike Hrvatske ("Narodne
novine" broj 29/94) podnositeljica ustavne tužbe je, ujedno i stavila
prijedlog za odgodu izvršenja pravomoćnog rješenja o iseljenju.

Ustavna tužba nije osnovana, a također ne postoje niti zakonske pretpostavke
za odgodu izvršenja. Prema članku 28. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91) svatko
može podnijeti ustavnu tužbu ako smatra da mu je odlukom sudbene, upravne
vlasti ili drugih tijela koja imaju javne ovlasti povrijeđeno jedno od
Ustavom utvrđenih prava. Međutim, analizom razloga ustavne tužbe, presude
Upravnog suda Republike Hrvatske, kao i citiranih odluka upravnih tijela
Sud je utvrdio da ustavna prava na koja ukazuje predlagateljica nisu povrijeđena.
Ne može se prihvatiti tvrdnja tužiteljice da je povrijeđeno načelo iz članka
3. Ustava Republike Hrvatske (vladavina prava), budući da je Upravni sud
Republike Hrvatske donio odluku u okviru svoje nadležnosti određene Zakonom
o upravnim sporovima ("Narodne novine" broj 53/91, 9/92 i 77/92)
koju odluku je obrazložio i za nju dao valjane razloge. Nije povrijeđeno
niti ustavno pravo iz članka 26. Ustava jer je tužiteljici kao građaninu
Republike Hrvatske dana mogućnost da aktivno sudjeluje u upravnom postupku
na način da stavlja prijedloge, ulaže žalbu protiv odluka upravnih tijela
i pokrene upravni spor, a što je podnositeljica ustavne tužbe tijekom postupka
i činila. Nema niti povrede iz članka 34. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske,
jer taj članak se odnosi na postupanje nadležnih tijela u kaznenom postupku.

Podnositeljica ustavne tužbe je isključivo nezadovoljna utvrđenim činjeničnim
stanjem u pobijanoj presudi i rješenjima upravnih tijela pa na tome i temelji
svoju tvrdnju o povredi ustavnih prava. Medutim, činjenična utvrđenja sama
po sebi ne mogu se razmatrati u ustavnosudskom postupku. Ustavni sud ispituje
eventualno postojanje povrede ustavnog prava, u pravilu, na podlozi onih
činjenica koje su utvrdene u pravomoćno okončanom postupku. Samo u slučaju
da se zbog netočno ili nepotpuno utvrđenih činjenica pojavi osnovana sumnja
da je došlo do povrede ustavnog prava tužitelja Sud bi bio ovlašten i dužan
utvrditi činjenice i primjenom odgovarajućih propisa utvrditi postojanje
povrede ustavnog prava. Kako iz naprijed navedenog proizlazi da ustavna
prava na koja ukazuje podnositeljica ustavne tužbe nisu povrijeđena, Sud
je temeljem članka 61. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne
novine", broj 29/94), ustavnu tužbu odbio kao neosnovanu.

Sud je ujedno odbio i prijedlog za odgodu izvršenja pravomoćnog rješenja
Općine R., Sekretarijata za komunalno-stambene poslove, Odjela za upravno-pravne
poslove Klasa: UP/I-371-03/91-06/61; Ur.broj: 2170-02-31-92-9, od 11. prosinca
1992. godine, obzirom da je donesena odluka o ustavnoj tužbi.

Objava ove odluke temelji se na odredbi članka 20. stavak 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-147/1995.

Zagreb, 22. ožujka 1995.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 23/1995-490