## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-4633/2010 od 28. listopada 2010.

### NN 123/2010 (4.11.2010.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-4633/2010 od 28. listopada 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3203

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Mato Arlović, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, rješavajući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj 28. listopada 2010. donio je

RJEŠENJE

I. Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 37. stavka 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti (»Narodne novine« broj 150/08. i 71/10.).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Dana 27. rujna 2010. Gradska skupština Grada Zagreba, zastupana po predsjedniku Borisu Špremu (u daljnjem tekstu: podnositeljica), podnijela je Ustavnom sudu Republike Hrvatske podnesak naslovljen »Zahtjev za pokretanje postupka ocjene suglasnosti članka 37. stavka 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti s Ustavom Republike Hrvatske« na temelju članka 36. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

U podnesku se osporava suglasnost s Ustavom Republike Hrvatske članka 37. stavka 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti (»Narodne novine« broj 150/08. i 71/10.), koji glasi:

»Članak 37.

(…)

Mrežu javne zdravstvene službe uz prethodno pribavljeno mišljenje Zavoda, Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo te nadležnih komora donosi ministar.

(...)«

I. PRIGOVORI PREDLAGATELJICE

2. U podnesku se navodi da je ta zakonska odredba u suprotnosti s člankom 134. stavkom 2. Ustava (u pročišćenom tekstu Ustava, »Narodne novine« broj 85/10., označen kao članak 135.), kojim je propisano da jedinice područne (regionalne) samouprave obavljaju, između ostaloga, i poslove koji se odnose na planiranje i razvoj mreže zdravstvenih ustanova. Nadalje se navodi da je člankom 9. stavkom 1. Zakona o zdravstvenoj zaštiti sužen krug poslova koje Ustav povjerava jedinicama područne samouprave u segmentu zdravstva, te je time u potpunosti isključena mogućnost jedinice područne samouprave da na bilo koji način utječe na planiranje i razvoj mreže zdravstvenih ustanova na svom području.

U članku 37. stavku 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti daje se isključivo pravo ministru zdravstva da mrežom javne zdravstvene službe odredi i za područje jedinice područne samouprave potreban broj zdravstvenih ustanova, te privatnih zdravstvenih radnika s kojima Zavod sklapa ugovor o provođenju zdravstvene zaštite. Zakon ne zahtijeva ni prethodno mišljenje jedinice područne samouprave pri donošenju mreže javne zdravstvene službe. Ranijim zakonskim rješenjem bilo je dijelom osigurano predstavničkom tijelu jedinica područne (regionalne) samouprave da sudjeluju pri donošenju mreže javne zdravstvene službe za područje te jedinice, a sada je to potpuno isključeno.

Sažeto, u podnesku se iznosi stajalište da je osporenim člankom Zakona o zdravstvenoj zaštiti došlo do neustavnog ograničavanja prava na obavljanje poslova na lokalnoj razini te da se Gradu Zagrebu onemogućava obavljanje njegovih ustavnih ovlasti kao jedinice područne (regionalne) samouprave.

Također se navodi da je nadležni ministar na temelju osporene zakonske odredbe donio Mrežu javne zdravstvene službe (»Narodne novine« broj 98/09. i 14/10. – ispravak) i Izmjenu Mreže javne zdravstvene službe (»Narodne novine« broj 81/10.), »... a kojom su bez bilo kakvog prijedloga, suglasnosti ili sugestije od strane jedinica područne (regionalne) samouprave isključene bolničke ustanove kojima je osnivač Grad Zagreb.«

Prvotno je ta mreža u Gradu Zagrebu uključivala 16 bolničkih zdravstvenih ustanova da bi od 8. srpnja 2010. taj broj bio smanjen na sedam bolničkih zdravstvenih ustanova. Ističe se da ne postoji pravna osnova za smanjenje broja bolničkih ustanova kojima je osnivač Grad Zagreb.

Od Ustavnog suda traži se ukidanje osporenog članka 37. stavka 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti.

II. FORMALNA SVOJSTVA PODNESKA PREDLAGATELJICE

3. Članak 36. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 36.

(1) Ako predstavničko tijelo jedinice lokalne ili područne (regionalne) samouprave u Republici Hrvatskoj smatra da zakon kojim se uređuje ustrojstvo, djelokrug ili financiranje jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave nije u skladu s Ustavom, ima pravo podnijeti zahtjev Ustavnom sudu za ocjenu suglasnosti tog zakona ili pojedinih njegovih odredaba s Ustavom.

(2) O zahtjevu iz stavka 1. ovoga članka Ustavni sud dužan je odlučiti po hitnom postupku, a najkasnije u roku od 30 dana od dana zaprimanja zahtjeva.«

Članak 38. stavak 1. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 38.

Svaka fizička i pravna osoba ima pravo predložiti pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i ocjenu suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom.

(…)«

4. Analizom navoda podneska predlagateljice Ustavni sud utvrdio je da se njime ne osporava zakon iz članka 36. Ustavnog zakona. Iako Zakon o zdravstvenoj zaštiti dijelom zadire u nadležnost jedinice područne (regionalne) samouprave u području zdravstvene zaštite, on sam po sebi nije zakon kojim se uređuje ustrojstvo, djelokrug ili financiranje jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave u smislu članka 36. stavka 1. Ustavnog zakona. Naime, to je samo onaj zakon kojemu su temeljni predmet uređenja ustrojstvo, djelokrug ili financiranje jedinice lokalne (regionalne) samouprave.

Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju riječ o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom iz članka 38. stavka 1. Ustavnog zakona, osobito stoga što se u podnesku predlagateljice spominju i drugi članci Zakona o zdravstvenoj zaštiti.

Stoga će se postupak voditi sukladno odredbama Ustavnog zakona koje se odnose na postupanje s prijedlogom.

III. RAZLOZI ZA POKRETANJE POSTUPKA

5. Članak 43. stavak 1. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 43.

(1) O prijedlogu kojim se traži da Ustavni sud pokrene postupak za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom i ocjenu suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom, Ustavni sud na sjednici odlučuje rješenjem hoće li prihvatiti prijedlog i pokrenuti postupak.

(...)«

Ustavni sud je nakon provedene rasprave zaključio da razlozi zbog kojih predlagateljica predlaže pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti članka 37. stavka 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti s člankom 134. (135.) stavkom 2. Ustava, a podredno s člancima 3., 4. stavkom 1., 5. stavkom 1. i 132. (133.) stavcima 1. i 2. Ustava otvaraju niz ozbiljnih pitanja koja zahtijevaju podrobno ispitivanje, ali i pribavljanje i analizu stručnih očitovanja, znanstvenih mišljenja i različitih statističkih podataka.

Sukladno tome, Ustavni sud u ovom se rješenju ograničava na utvrđenje da osporeni članak 37. stavak 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti otvara sumnju u suglasnost s Ustavom. To je dostatan razlog za pokretanje postupka za ocjenu njegove suglasnosti s Ustavom. Ovim se rješenjem, međutim, ne prejudicira konačna odluka Ustavnog suda.

6. Sukladno navedenom, na temelju članka 43. stavka 1. Ustavnog zakona riješeno je kao u točki I. izreke ovog rješenja.

7. Točka II. izreke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-4633/2010

Zagreb, 28. listopada 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 123/2010-3203