## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3046/2004 od 15. veljače 2005.

### NN 37/2005 (21.3.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3046/2004 od 15. veljače 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

729

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik
Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec,
Željko Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi S. M. iz V., koju
zastupa B. J., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj dana 15. veljače 2005.
godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan
je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem:
P-12044/00 u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci,
računajući od prvoga idućeg dana od dana objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona o Us­tav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, S. M. iz V.,
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Na­rod­ne novine«, broj 41/01. – pročišćeni
tekst) u iznosu od 6.500,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke
ove odluke bit će isplaćena iz  državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.
if !supportLineBreakNewLine
endif

Obrazloženje
if !supportLineBreakNewLine
endif

1. Podnositeljica je podnijela
ustavnu tužbu pozivom na odredbu članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i
49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), smatrajući da joj
je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka pokrenutog njezinom tužbom,
povrijeđeno ustavno pravo sadržano u članku 29. stavku 1. Ustava Republike
Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku
pokrenutom ustavnom tužbom, na temelju navoda i privitaka ustavne tužbe i
očitovanja Općinskog suda u Zagrebu od 26. listopada 2004. godine, utvrdio
činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi us­tav­nog prava podnositeljice,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositeljica je dana 21.
prosinca 1998. godine pred Općin­skim
sudom u Zagrebu pokrenula parnični postupak protiv Hrvat­skog
zavoda za mirovinsko osiguranje – Centralna služba u Zagrebu, radi isplate
neisplaćenih mirovina.

Navedeni
predmet zbog mijenjanja signature, raspoređen je u rad nakon dvije i pol godine
od zaprimanja tužbe.

Dana
14. ožujka 2001. godine održano je ročište, nakon kojeg je podnositeljica
podneskom od 16. ožujka 2001. godine udovoljila traženju suda i dostavila preslik rješenja na koje se je pozvala u svojoj tužbi.

Na
ročištu održanom 18. listopada 2002. godine naloženo je tuženiku da u roku od
30 dana dostavi rješenje kojim je odbijen zahtjev podnositeljice za isplatu
mirovine za utuženo razdoblje s klauzulom pravomoćnosti.

Podnositeljica
je podneskom od 20. siječnja 2003. godine predložila da se postupak nastavi
provedbom sudskoga knjigovod­stvenog
vještačenja, budući da tuženi nije postupio po traženju suda, dok je podneskom
od 28. ožujka 2003. godine predložila zakazivanje ročišta.

Dana
10. listopada 2003. godine održano je ročište, na kojem je usvojen prijedlog
opunomoćenika podnositeljice, da se podnositeljica sasluša pred Općinskim sudom
u Vukovaru na okolnost da li je tijekom utuženog razdoblja primala mirovinu.

Općinski sud u Vukovaru nije
mogao po zamolnici Općin­skog
suda u Zagrebu od 23. kolovoza 2004. godine saslušati pod­nositeljicu, jer je
prilikom pokušaja uručenja poziva podnositeljici utvrđeno da ne stanuje na toj
adresi.

Na ročište održano 9. prosinca
2004. godine, nije pristupila podnositeljica, te je opunomoćenik podnositeljice
predložio da se podnositeljica sasluša zamolbenim
putem pred Općinskim sudom u Vukovaru.

Novo ročište određeno je za 16.
veljače 2005. godine.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

3. Za odlučivanje Ustavnog suda
o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže sljedećim utvrđe­nji­ma:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski postupak započeo je
21. prosinca 1998. godine, tužbom podnositeljice radi isplate neisplaćenih
mirovina.

Ustavna tužba podnesena je 16.
kolovoza 2004. godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa
Ustavni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom
predmetu traje ukupno pet (5) godina, sedam (7) mjeseci i petnaest (15) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema stanju spisa, u
razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak se vodio pred Općinskim
sudom u Zagrebu u trajanju dužem od pet godina. Ustavni sud je utvrdio da je u
razmatranom razdoblju Općinski sud u Zagrebu, od radnji koje su relevantne za
meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom sudskom postupku,
održao tri ročišta za glavnu raspravu.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Prema utvrđenju Ustavnog suda
podnositeljica svojim pona­ša­njem
nije pridonijela duljini sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud nalazi da se ne radi
o složenom postupku.

5. Parnični postupak po tužbi
podnositeljice, koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu, traje preko pet
godina, od toga je nadležnom sudu bilo potrebno više od dvije godine da predmet
dobije pravilnu signaturu i bude raspoređen u rad. Stoga Ustavni sud utvrđuje,
u povodu isticanja nadležnog suda o opterećenosti brojem predmeta, da se
pozivanje na organizacijske ili kadrovske probleme suda ne bi moglo smatrati
opravdanim razlogom za nerazumno dugo trajanje sudskog postupka.

Napominje
se da je Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio
da su države-ugovornice obvezne organizirati svoje
pravne poretke na način koji omogućava sudovima da ispune zahtjeve propisane
člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije, opetovano ističući naročitu važnost
tog zahtjeva za pravilno i uredno vođenje sudskih postupaka (v., primjerice,
presude Europskog suda u predmetima Bucholoz protiv
Njemačke od 6. svibnja 1981., Guincho protiv
Portugala od 10. srpnja 1984., Union Alimentaria Sanders SA od 7.
srpnja 1989., Brigandi protiv Italije od 19. veljače
1991. i dr.).

6.
Imajući u vidu cjelokupno trajanje postupka, razdoblje neaktivnosti suda, te
okolnost da se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud
utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe
članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke
odluke.

Pri utvrđivanju visine naknade,
temeljem članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve
okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih
prilika u Republici Hrvatskoj.

8. Objava ove odluke (točka V.
izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

9. Predsjednik Općinskog suda u
Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja
i otpreme odluke iz točke II. izreke ove odluke u roku osam (8) dana od dana
njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki
II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3046/2004
Zagreb, 15. veljače 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr****. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 37/2005-729