## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-261/1990. od 1. travnja 1992.

### NN 22/1992 (17.4.1992.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-261/1990. od 1. travnja 1992.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, na sjednici 1. travnja 1992. godine,
donio je

## ODLUKA

1. Ukidaju se odredbe članaka 75a. i 87. stavak 3. Zakona o redovnim
sudovima ("Narodne novine", br. 32/88 - pročišćeni tekst, 16/90.,
41/90, 14/91. i 66/91).

2. Ova Odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Odredbama članka 75a. Zakona o redovnim sudovima propisano je da za
suca ne može biti birana osoba koja je bračni drug ili srodnik u pravoj
liniji, ili u pobočnoj liniji do zaključno drugog stupnja, izabranom sucu
suda u koji se sudac bira ili neposredno višeg suda, imenovanom javnom
tužiocu ili zamjeniku javnog tužioca u javnom tužilaštvu iste stvarne ili
mjesne nadležnosti kao i sud, te odvjetniku koji ima sjedište odvjetničke
pisarnice u sjedištu suda u koji se sudac bira.

Odredbom članka 87. stavka 3. Zakona propisano je da će sudac biti razriješen
dužnosti ako nastupi okolnost predviđena člankom 75a. Zakona. Ustavni sud
Republike Hrvatske je, rješenjem o pokretanju postupka od 5 veljače 1992.
godine ("Narodne novine", br. 9/92), izrazio osnovanu sumnju
u ustavnost navedenih odredaba Zakona. Budući da Sabor Republike Hrvatske,
mada je najavio izmjene koje su upučivale na usklađivanje osporenih odredaba
Zakona s Ustavom Republike Hrvatske, nije donio te izmjene Zakona, Sud
je, nakon provedenog postupka, odlučio kao u izreci iz slijedećih razloga:
Prema članku 44. Ustava Republike Hrvatske svaki građanin Republike ima
pravo pod jednakim uvjetima, sudjelovati u obavljanju javnih poslova i
biti primljen u javne službe. Prema članku 54. stavku 2. Ustava svatko
slobodno bira poziv i zaposlenje i svakom je građaninu, pod jednakim uvjetima,
dostupno svako radno vrijeme. Ustav člankom 115. stavkom 2. utvrđuje da
je sudbena vlast samostalna i neovisna. Ustanovljavanje, djelokrug, sastav
i ustrojstvo sudova i postupak pred sudovima, prema članku 116. stavku
2, uređuju se zakonom.

Člankom 120. Ustava taksativno se utvrđuju razlozi koji mogu biti temeljem
razrješenja sudačke dužnosti.

Iz navedenih odredaba Ustava Republike Hrvatske proizlazi da u propisivanju
uvjeta za izbor sudaca zakonodavac nije neograničen, već se mora pri tome
pridržavati ustavnih principa sadržanih u odredbama članaka 44. i 54. stavka
2. Ustava. On je, nadalje, propisivanjem uvjeta za izbor sudaca, dužan
osigurati poštovanje principa samostalnosti i neovisnosti sudbene vlasti.

Polazeći od odredaba članaka 44. i 54. stavka 2. Ustava te odredbe članka
115. stavka 2. Sud je ocijenio da se tako širokom zabranom, kao što je
propisuje citirana odredba članka 75a. Zakona, dovode u pitanje spomenuti
ustavni principi, posebno imajući u vidu da ti uvjeti ne ovise o osobi
koja se kandidira za suca. Sud je, nadalje, ocijenio da se zabranom izbora
u slučajevima iz članka 75a. ne može opravdati osiguravanjem ustavnog principa
o samostalnosti i neovisnosti sudbene vlasti. Naime, propisivanjem ovako
široke zabrane izbore u slučajevima srodstva ograničavaju se ustavna prava
građana-kandidata za sudsku dužnost, odnosno već izabranih sudaca Jamstvo
za neovisnost i samostalnost sudbene vlasti, izraženo u članku 115. stavku
2. Ustava, ustavno je načelo da je sudačka dužnost stalna, s tim da je
i sam Ustav u članku 120. utvrdio što može biti razlogom razrješenja od
sudačke dužnosti. Kako se i odredbom članka 87. stavka 3. Zakona taksativno
navode slučajevi u kojima će sudac biti razriješen dužnosti, Sud je ocijenio
da navedena odredba nije suglasna članku 120. Ustava Republike Hrvatske.
Sud pri tome polazi od stanovišta da zakonodavac, osim razloga za razrješenje
utvrđenih navedenom odredbom Ustava, nema ovlaštenja propisivati dodatne
razloge koji mogu biti osnovom razrješenja sudačke dužnosti. Zbog ovih
razloga Sud je odlučio kao u izreci.

Broj : U-I-261 / 1990. Zagreb, 1. travnja 1992.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r**

Odluka, NN 22/1992-514