## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-763/2004 od 5. listopada 2004.

### NN 147/2004 (22.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-763/2004 od 5. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2589

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Emilija Rajić, Vice Vukojević i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlu­ču­jući
o ustavnoj tužbi K. G. i M. G. iz Z., koje zastupa Z. D., odvjetnica iz Z., na
sjednici održanoj dana 5. listopada 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod brojem: Pn-5370/93, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana od dana objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Us­tav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst) podnositeljima
ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz
članka 29. stav­ka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01.
– pročišćeni tekst):

–
K. G. iz Z., T. M. 25, u iznosu od 6.600,00 kuna,

–
M. G. iz Z., T. M. 25, u iznosu od 6.600,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca, od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelji ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su dana 4. ožujka 2004. godine
ustavnu tužbu smatrajući da je Općinski sud u Zagrebu, u predmetu koji se pred
tim sudom vodi pod brojem: Pn-5370/93, propustio odlučiti o njihovim pravima i
obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu, broj: Pn-5370/93,
utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi
ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– dana 20. listopada 1993. godine, podnositelji
su podnijeli tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv tuženika V. J. iz Z., radi
naknade štete,

– prvo ročište održano je 17. siječnja 1994.
godine na ko­jemu je određeno provođenje medicinskog vještačenja,

– postupak je nastavljen ročištima održanim 20.
lipnja i 12. listopada 1995. godine,

– dopisima od 12. listopada 1995., 3. prosinca
1996., 20. veljače 1997., 15. srpnja 1997. i 27. listopada 1997. godine,
Općinski sud u Zagrebu tražio je od Fonda mirovinskog i invalid­skog osiguranja
spis, broj: MS-402129,

– dana 7. studenoga 1997. godine, Republički
fond mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske, Područna služba u
Zagrebu dostavio je sudu traženi spis,

– postupak je nastavljen ročištem održanim 7.
svibnja 1998. godine,

– podneskom od 28. listopada 1998. godine,
podnositelji su tražili od suda postupanje u predmetu,

– dopisom od 2. studenoga 1998. godine, Općinski
sud u Zagrebu pozvao je opunomoćenika tuženika da postupi po rješenju od 7.
svibnja 1998. godine,

– sljedeće ročište održano je 8. travnja 1999.
godine na kojemu je određeno provođenje očevida i rekonstrukcije događaja,

–
podneskom od 7. svibnja 1999. godine, podnositelji mole sud da zakaže ročište,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pn-5370/93 od 25. veljače 2000. godine, podnositelji su pozvani na uplatu
predujma za očevid,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pn-5370/93 od 25. veljače 2000. godine, određen je očevid na licu mjesta,

– podneskom od 11. veljače 2000. godine,
podnositelji su tražili zakazivanje ročišta,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pn-5370/93 od 9. ožujka 2000. godine, tuženik je pozvan na uplatu daljnjeg
predujma za očevid,

– podneskom od 21. rujna 2000. godine,
podnositelji su tražili ponovno zakazivanje očevida budući da je očevid zakazan
za 23. lipnja 2000. godine, na prijedlog vještaka odgođen,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pn-5370/93 od 25. listopada 2000. godine, određen je očevid na licu mjesta,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pn-5370/93 od 17. studenoga 2000. godine, pozvan je opunomoćenik podnositelja
da u roku od 8 dana dostavi sudu točnu adresu podnositelja te da ih obavijesti
o pozivu za očevid,

– dana 28. studenoga 2000. godine proveden je
očevid na licu mjesta,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu od 28.
studenoga 2000. godine, vještaku je određen rok od petnaest dana za izradu
nalaza i mišljenja,

– dana 20. veljače 2002. godine, Općinski sud u
Zagrebu zaprimio je nalaz i mišljenje vještaka,

– podnescima od 4. ožujka i 8. svibnja 2002.
godine, podnositelji mole sud da zakaže ročište,

– postupak je nastavljen ročištem održanim 12.
studenoga 2002. godine,

– podneskom od 11. studenoga 2002. godine,
tuženik se očitovao na nalaz i mišljenje vještaka,

– sljedeće ročište održano je dana 13. ožujka
2003. godine na kojemu je saslušan vještak radi očitovanja na tuženikove
prigovore, dok su podnositelji predložili zaključenje glavne rasprave,

– ročište zakazano za 8. srpnja 2003. godine
odgođeno je jer nisu pristupili pozvani vještaci,

– ročište zakazano za 18. studenoga 2003. godine
odgođeno je zbog sudjelovanja raspravnog suca u izborima za zastupnike
Hrvatskoga sabora,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pn-5370/93
od 19. prosinca 2003. godine, prelaže se rasprava zakazana za dan 6. srpnja
2004. godine te se zakazuje ročište za dan 5. listopada 2004. godine,

– rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pn-5370/93 od 13. rujna 2004. godine, odgođena je rasprava zakazana za 5.
listopada 2004. godine zbog odlaska raspravnog suca na novu dužnost.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3.
Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju od 16. rujna 2004. godine, Općinski sud u Zagrebu navodi kronologiju
postupanja u predmetu ističući da je trajanje postupka uzrokovano stranačkim
dispozicijama i objek­tiv­nim okolnostima.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 20. listopada 1993. godine tužbom podnositelja
protiv tuženika V. J. iz Z., radi naknade štete.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u obzir od tog dana već od 5. studenoga 1997.
godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnesena je dana 4. ožujka 2004. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno deset (10) godina, četiri
(4) mjeseca i dvanaest (12) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
šest (6) godina, tri (3) mjeseca i dvadeset četiri (24) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u Zagrebu održao četiri ročišta za
glavnu raspravu, proveo prometno vještačenje te obavio očevid na licu mjesta.
Ostala aktivnost suda sastojala se u pozivanju stranaka da poduzmu određene
radnje potrebne za nastavak postupka.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelji ustavne tužbe, kao tužitelji u
sudskom postupku, nisu pridonijeli duljini trajanja sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

U konkretnom predmetu radi se o složenijoj
sudskoj stvari, budući da odluka suda ovisi većim dijelom o rezultatima
nekoliko vještačenja. Međutim, stajalište je Ustavnog suda da složenost
konkretnog postupka ipak ne opravdava utvrđenu duljinu njegova trajanja, koja
objektivno premašuje standarde prihvatljive duljine trajanja postupaka u prvom
stupnju suđenja u predmetima ove vrste.

4.5. DRUGE OKOLNOSTI OD
UTJECAJA NA TRAJANJE POSTUPKA

Ustavni
sud smatra potrebnim napomenuti da je na dugotrajnost konkretnog parničnog
postupka dijelom utjecalo i ponašanje tuženika u sporu koji je u tijeku
postupka sukcesivno stavljao niz prigovora i prijedloga, a što je nastavio
činiti i nakon što su pod­nositelji opetovano predlagali zaključenje glavne
rasprave i dono­še­nje presude.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Parnični postupak po tužbi podnositelja, koji se vodi pred Općinskim sudom u
Zagrebu, pod brojem: Pn-5370/93, traje (u prvom stupnju) preko deset godina.
Dugotrajnost postupka u najvećoj je mjeri posljedica okolnosti koje se mogu
pripisati neučinkovitom postupanju nadležnog suda. Imajući u vidu ukupno
trajanje postupka pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da vođenje
postupka ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku. Stoga Ustavni sud
utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog
zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud određuje uzimajući u obzir
okolnosti svakoga pojedinog slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke)
temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-763/2004
Zagreb, 5. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 147/2004-2589