### NN 94/2023 (14.8.2023.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4581/2021 od 13. srpnja 2023.

Ustavni sud Republike Hrvatske

1422

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Dejan Tomić iz Zagreba, kojeg zastupa Silvano Radobuljac, odvjetnik u Zagrebu, na sjednici održanoj 13. srpnja 2023. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama« donijeti odluku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Revd-831/2022.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.), podnositelju ustavne tužbe Dejanu Tomiću iz Zagreba, Trakošćanska 37, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 2.043,00 eura.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

VI. Podnositeljev zahtjev za naknadu troškova ustavnosudskog postupka se odbija.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Dejan Tomić iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Silvano Radobuljac, odvjetnik u Zagrebu, podnio je na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) 4. kolovoza 2021. ustavnu tužbu zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku u parničnom postupku, pozivajući se pri tome na članak 29. stavak 1. Ustava te članke 6. i 13. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02., 1/06. i 13/17.).

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljeni su spis Općinskog građanskog suda u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) broj: Pn-2449/2018 (ranije broj: Pn-3561/2013) i spis Vrhovnog suda broj: Revd-831/2022.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Podnositelj je tužbom podnesenom prvostupanjskom sudu 12. studenoga 2013. protiv Republike Hrvatske pokrenuo spor radi naknade štete zbog smještaja u zatvoru neprimjerenog ljudskom dostojanstvu.

Tuženica je 10. prosinca 2013. odgovorila na tužbu, a podneskom od 8. svibnja 2014. dodatno se očitovala na tužbu.

Pripremno ročište pred prvostupanjskim sudom održano je 1. srpnja 2014.

Glavne rasprave od 5. studenoga 2014. i 3. veljače 2015. odgođene su zbog nedolazaka uredno pozvanog podnositelja, a glavna rasprava od 12. studenoga 2015. odgođena je zbog toga što na nju nisu pristupili uredno pozvani punomoćnik podnositelja i uredno pozvani zakonski zastupnik tuženice.

Na sljedećoj glavnoj raspravi održanoj 4. ožujka 2016. prvostupanjski sud je zaključio glavnu raspravu te je 18. travnja 2014. donio presudu kojom je odbio podnositeljev predmetni tužbeni zahtjev.

Protiv te presude podnositelj je 5. svibnja 2016. podnio žalbu po jednom odvjetniku, a 11. svibnja 2016. podnio je žalbu po drugom odvjetniku te je spis predmeta dostavljen 18. srpnja 2016. Županijskom sudu u Splitu na odlučivanje o tim žalbama.

Rješenjem Županijskog suda u Splitu od 30. srpnja 2018. ukinuta je prvostupanjska presuda i predmet je vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Na ročištu održanom 6. veljače 2019. stranke su iznijele svoja pravna stajališta i predložile dokaze.

Glavna rasprava od 21. svibnja 2019. odgođena je zbog nedolaska podnositelja koji nije javio sudu promjenu adrese pa dostava poziva za njega nije bila uredna te je prvostupanjski sud punomoćniku podnositelja naložio da mu u roku od trideset (30) dana dostavi podnositeljevu adresu. Podnositelj je adresu dostavio podneskom od 23. srpnja 2019.

Na glavnoj raspravi održanoj 10. listopada 2019. saslušan je podnositelj, a na onoj održanoj 24. studenoga 2020. stranke su iznijele svoja pravna stajališta i dokazne prijedloge.

Izvanraspravnim rješenjem od 10. prosinca 2020. prvostupanjski sud naložio je tuženici da u roku od petnaest (15) dana dostavi podatke o površinama soba u kojima je podnositelj boravio u predmetnim zatvorskim ustanovama te o broju ostalih zatvorenika smještenih u tim sobama tijekom podnositeljevog smještaja u njima.

Izvanraspravnim rješenjem od 17. veljače 2021. prvostupanjski sud naložio je tuženici da hitno postupi po prethodno navedenom rješenju te je tuženica traženo dostavila 25. veljače 2021.

Glavna rasprava zaključena je 8. travnja 2021. nakon provedenog dokaznog postupka te je 24. svibnja 2021. prvostupanjski sud donio presudu kojom je odbio podnositeljev predmetni tužbeni zahtjev.

Protiv te presude podnositelj je 7. lipnja 2021. podnio žalbu te je spis predmeta dostavljen 22. srpnja 2021. Županijskom sudu u Splitu na odlučivanje o toj žalbi.

Presudom Županijskog suda u Splitu od 9. studenoga 2021. podnositeljeva žalba je djelomično prihvaćena te je njegov tužbeni zahtjev djelomično usvojen.

Podnositelj je 30. studenoga 2021. podnio prijedlog za dopuštenje revizije protiv dijela te presude kojim je odbijena njegova žalba.

Do donošenja odluke Ustavnog suda postupak nije dovršen.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. U skladu sa stajalištem Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

U konkretnom slučaju podnositelj je koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju na temelju ZoSud-a/13. Podnositelj je 17. veljače 2021. podnio nadležnom sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Rješenjem sutkinje ovlaštene za obavljanje poslova sudske uprave prvostupanjskog suda od 23. veljače 2021. taj je podnositeljev zahtjev utvrđen osnovanim te je nadležnom sucu naloženo da u roku od dvanaest (12) mjeseci donese odluku u razmatranom predmetu.

7. Budući da je podnositelj koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

8. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

9. Spor radi naknade štete pokrenut je 12. studenoga 2013., kada je podnositelj protiv tuženice podnio predmetnu tužbu prvostupanjskom sudu. Taj postupak do donošenja odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom predmetu nije dovršen.

10. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju od 12. studenoga 2013. (dana podnošenja tužbe prvostupanjskom sudu) do 13. srpnja 2023. (dana donošenja odluke Ustavnog suda), trajao ukupno devet (9) godina, osam (8) mjeseci i jedan (1) dan.

2) Složenost sudskog predmeta

11. Imajući u vidu sve okolnosti razmatranog slučaja (vidi točku 3. obrazloženja ove odluke), Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

12. Prvostupanjski sud donio je dvije prvostupanjske presude, drugostupanjski sud donio je dvije drugostupanjske presude te se postupak potom po reviziji podnositelja vodi pred Vrhovnim sudom. Prvostupanjski sud tijekom svojeg postupanja u jednom navratu gotovo trinaest i pol mjeseci nije održao raspravu (od 10. listopada 2019. do 24. studenoga 2020.).

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

13. Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelj ustavne tužbe djelomice pridonio duljini trajanja parničnog postupka. Naime, glavne rasprave od 5. studenoga 2014. i 3. veljače 2015. odgođene su zbog nedolaska uredno pozvanog podnositelja, glavna rasprava od 12. studenoga 2015. odgođena je zbog toga što na nju nisu pristupili uredno pozvani punomoćnik podnositelja i uredno pozvani zakonski zastupnik tuženice, a glavna rasprava od 21. svibnja 2019. odgođena je zbog nedolaska podnositelja koji nije javio sudu promjenu adrese pa dostava poziva za njega nije bila uredna te je prvostupanjski sud punomoćniku podnositelja naložio da mu u roku od trideset (30) dana dostavi podnositeljevu adresu, koju je podnositelj sudu dostavio podneskom od 23. srpnja 2019.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

14. Ustavni sud utvrđuje da se predmetni spor u razmatranom razdoblju vodi preko devet (9) i pol godina te da još nije dovršen.

Ustavni sud stoga ocjenjuje da je njegovim trajanjem u gore navedenom mjerodavnom razdoblju podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog sucu ovlaštenom za obavljanje poslova sudske uprave nadležnog suda

15. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Vrhovnog suda dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja revizijske odluke u roku od osam (8) dana od dana donošenja, a najkasnije u roku od osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke.

16. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

17. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

18. U odnosu na zatraženi trošak sastavljanja ustavne tužbe, Ustavni sud ističe da u skladu s člankom 23. Ustavnog zakona svaki sudionik snosi svoje troškove, ako Ustavni sud ne odluči drukčije.

U konkretnom slučaju ustavna tužba podnesena je zbog povrede ustavnog prava podnositelja na donošenje odluke u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Ustavni sud nije utvrdio razloge za drukčije postupanje s obzirom na to da u konkretnom slučaju podnositelj prigovara duljini parničnog postupka te se stoga prema ocjeni Ustavnog suda ne radi o složenom predmetu. Stoga je odlučeno kao u točki VI. izreke.

Broj: U-IIIA-4581/2021

Zagreb, 13. srpnja 2023.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.