## Rješenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja klasa: UP/I-030-02/2006-01/39, urbroj: 580-02-07-62-152, od 24. rujna 2007.

### NN 115/2007 (7.11.2007.), Rješenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja klasa: UP/I-030-02/2006-01/39, urbroj: 580-02-07-62-152, od 24. rujna 2007.

# AGENCIJA ZA ZAŠTITU TRŽIŠNOG NATJECANJA

**3371**

Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, temeljem članka 9., članka 34. i članka
57. točke 1. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja (»Narodne novine«, broj
122/03), u upravnom postupku ocjene sporazuma o izravnom utvrđivanju prodajnih
cijena autobusnih karata, a koji je pokrenut po službenoj dužnosti protiv
sedamnaest (17) autobusnih prijevoznika, sa sjedištem u Republici Hrvatskoj i
to: 1. Autobusni promet d.d. Varaždin, sa sjedištem u Varaždinu, Koprivnička 2,
zastupan po punomoćnici Snježani Preložiček, 2. Autoprometno poduzeće d.d. za
prijevoz putnika i robe, sa sjedištem u Požegi, Industrijska 2, zastupan po
punomoćniku Josipu Mičeviću-Marušiću, 3. Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju,
sa sjedištem u Imotskom, Kralja Zvonimira 75, zastupan po punomoćniku Josipu
Klasanu, 4. Autopoduzeće Imotski d.o.o. za usluge prijevoza i putnička agencija,
sa sjedištem u Zagrebu, Heinzelova 61, zastupan po direktoru Josipu Klasanu, 5.
Autoprijevoz Lika d.o.o. za putnički i teretni prijevoz i putnička agencija, sa
sjedištem u Gospiću, Trnovac b.b., zastupan po punomoćniku Marijanu Mariću, 6.
Autotransport d.d. za prijevoz putnika i robe u zemlji i inozemstvu, sa
sjedištem u Šibeniku, Draga 14, zastupan po članu Uprave Vitomiru Jendričku, 7.
Autotransport Karlovac d.d. prijevoz-trgovina-turizam, sa sjedištem u Karlovcu,
Gažanski trg 8, zastupan po direktoru Davoru Vidmaru, 8. Croag d.o.o. za
prijevoz robe i putnika, turizam i trgovinu, sa sjedištem u Zagrebu, Žitnjak bb,
zastupan po direktoru Zdravku Šimeku, 9. Croatia Zadar-line d.d. za prijevoz
putnika u cestovnom prometu, turizam i trgovinu, u stečaju, sa sjedištem u
Zadru, Benkovačka Cesta bb, zastupan po punomoćniku Branku Katiću, 10. Croatia
bus d.d. za prijevoz putnika u tuzemnom i inozemnom cestovnom prometu, remont i
servis za pranje i podmazivanje, putnička agencija, sa sjedištem u Zagrebu,
Heinzelova 61, zastupan po direktoru Deanu Čebohinu, 11. Čazmatrans-prijevoz
d.o.o. za prijevoz i usluge, sa sjedištem u Čazmi, Milana Novačića 8, zastupan
po punomoćniku Damiru Pavloviću, 12. Denibus d.o.o. za trgovinu, posredovanje,
ugostiteljstvo i promet, sa sjedištem u Zmijavcima, Zmijavci bb, zastupan po
članu Uprave Denisu Ćapinu, 13. Korčula bus d.o.o. za prijevoz i usluge, sa
sjedištem u Korčuli, Porat bb, zastupan po članu Uprave Ivanu Ravliću, 14. Larus
d.o.o. za usluge u gospodarstvu, sa sjedištem u Zadru, Široka ulica 6, zastupan
po članu Uprave Branku Katiću, 15. Promet d.o.o. za prijevoz putnika, sa
sjedištem u Makarskoj, Ulica A. Starčevića 30, zastupan po predsjedniku Uprave
Vice Barbiru, 16. Samoborček d.o.o. za prijevoz putnika i robe, turizam i
trgovinu, sa sjedištem u Samoboru, Dobriše Cesarića 26, zastupan po direktoru
Boži Grguriću, 17. Vojvodić promet obrt za prijevoz putnika, sa sjedištem u
Blatu, zastupan po vlasniku Lovri Vojvodiću, temeljem odluke Vijeća za zaštitu
tržišnog natjecanja, s 90. sjednice, održane 24. rujna 2007., po službenoj
dužnosti donosi sljedeće:

## RJEŠENJE

I. Utvrđuje se da su izričitim dogovorom, odnosno usklađenim djelovanjem izravno
utvrdili prodajne cijene autobusnih karata, s njihovom istovremenom primjenom,
počevši od 1. srpnja 2006., te time sklopili zabranjeni sporazum koji za cilj
i/ili posljedicu ima sprječavanje, ograničavanje ili narušavanje tržišnog
natjecanja na mjerodavnom tržištu obavljanja javnog linijskog prijevoza putnika
autobusima u unutarnjem cestovnom prometu, u smislu odredaba Zakona o zaštiti
tržišnog natjecanja, sljedeći poduzetnici:
1. Autobusni promet d.d., sa sjedištem u Varaždinu, Kopriv­nička 2, u razdoblju
od 1. srpnja 2006. do 31. svibnja 2007., na linijama Zagreb – Split i Split –
Zagreb, te u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 31. svibnja 2007., na linijama
Zagreb – Šibenik i Šibenik –Zagreb,
2. Autoprometno poduzeće d.d. za prijevoz putnika i robe, sa sjedištem u Požegi,
Industrijska 2, u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 29. lipnja 2007., na linijama
Zagreb – Split i Split – Zagreb, te u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 29. lipnja
2007., na linijama Zagreb –Šibenik i Šibenik – Zagreb,
3. Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, sa sjedištem u Imotskom, Kralja
Zvonimira 75, u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 28. lipnja 2007., na linijama
Zagreb – Split i Split – Zagreb,
4. Autopoduzeće Imotski d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Heinzelova 61, u
razdoblju od 1. srpnja 2006. do 28. lipnja 2007., na linijama Zagreb – Split i
Split – Zagreb,
5. Autotransport d.d., sa sjedištem u Šibeniku, Draga 14, u raz­doblju od 1.
srpnja 2006. do 17. lipnja 2007., na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb,
te u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 17. lipnja 2007., na linijama Zagreb –
Šibenik i Šibenik – Zagreb,
6. Autotransport Karlovac d.d. prijevoz – trgovina – turizam, sa sjedištem u
Karlovcu, Gažanski trg 8, u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 4. srpnja 2007., na
linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb,
7. Croatia Zadar-line d.d. za prijevoz putnika u cestovnom prometu, turizam i
trgovinu, u stečaju, sa sjedištem u Zadru, Benkovač­ka Cesta bb, u razdoblju od
1. srpnja 2006. do danas, na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te u
razdoblju od 1. srpnja 2006. do danas, na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik –
Zagreb,
8. Croatia bus d.d., sa sjedištem u Zagrebu, Heinzelova 61, u razdoblju od 1.
srpnja 2006. do 31. svibnja 2007., na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb,
te u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 31. svibnja 2007., na linijama Zagreb –
Šibenik i Šibenik – Zagreb,
9. Čazmatrans-prijevoz d.o.o. za prijevoz i usluge, sa sjedištem u Čazmi, Milana
Novačića 8, u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 3. lip­nja 2007., na linijama
Zagreb – Split i Split – Zagreb, te u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 3. lipnja
2007., na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb,
10. Denibus d.o.o. za trgovinu, posredovanje, ugostiteljstvo i promet, sa
sjedištem u Zmijavcima, Zmijavci bb, u razdoblju od 1. srpnja 2006. do danas, na
linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb,
11. Larus d.o.o., sa sjedištem u Zadru, Široka ulica 6, u razdob­lju od 1.
srpnja 2006. do danas, na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te u
razdoblju od 1. srpnja 2006. do danas, na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik –
Zagreb,
12. Promet d.o.o. za prijevoz putnika, sa sjedištem u Makarskoj, Ulica A.
Starčevića 30, u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 27. lipnja 2007., na linijama
Zagreb – Split i Split – Zagreb,
13. Samoborček d.o.o. za prijevoz putnika i robe, turizam i trgovinu, sa
sjedištem u Samoboru, Dobriše Cesarića 26, u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 1.
srpnja 2007., na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te u razdoblju od 1.
srpnja 2006. do 1. srpnja 2007., na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik –
Zagreb,
14. Vojvodić promet, obrt sa sjedištem u Blatu, 71. ulica 7, u razdoblju od 1.
srpnja 2006. do 31. ožujka 2007., na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb,
te u razdoblju od 1. srpnja 2006. do 31. ožujka 2007., na linijama Zagreb –
Šibenik i Šibenik – Zagreb.
II. Ništav je, ex lege, u smislu odredaba Zakona o zaštiti tržiš­nog natjecanja,
zabranjeni sporazum opisan u točki I. izreke ovog rješenja.
III. Utvrđuje se da je odredba članka 11. Ugovora o obavljanju međužupanijskog
prijevoza putnika u linijskom prometu, sklopljenog 10. travnja 2006., između
poduzetnika Čazmatrans prijevoz d.o.o., sa sjedištem u Čazmi i poduzetnika
Autobusni promet d.d., sa sjedištem u Varaždinu te poduzetnika pod njegovom
kontrolom: Croatia-bus d.d., sa sjedištem u Zagrebu, Autotransport d.d., sa
sjedištem u Šibeniku, Croag d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, zabranjeni sporazum
u smislu odredaba Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja.
IV. Ništava je, ex lege, u smislu odredaba Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja,
odredba članka 11. Ugovora navedenog u točki III. izreke ovog rješenja.
V. Utvrđuje se da poduzetnici Korčula bus d.o.o., sa sjedištem u Korčuli, Porat
b.b., Croag d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Žitnjak bb i Autoprijevoz Lika
d.o.o., sa sjedištem u Gospiću, Trnovac b.b., nisu s poduzetnicima, autobusnim
prijevoznicima navedenim u točki I. izreke ovog rješenja, sklopili zabranjeni
sporazum opisan u točki I. i II. izreke ovog rješenja.
VI. Ovo rješenje ne podliježe naplati upravne pristojbe.
VII. Ovo rješenje bit će objavljeno u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. PRETHODNO ISPITIVANJE STANJA NA MJERODAVNOM TRŽIŠTU

Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja (dalje: Agencija) zaprimila je 1. i 8.
kolovoza 2006., putem elektroničke pošte, predstavke građana o postupanjima
poduzetnika, autobusnih prijevoznika koji obavljaju prijevoz putnika autobusima
na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te linijama Zagreb – Šibenik i
Šibenik – Zagreb.
Iz zaprimljenih predstavki u bitnome je proizlazilo da su rečeni poduzetnici,
suprotno dotadašnjoj praksi, dogovorili jedinstvenu cijenu autobusnih karata za
spomenute linije, te da je ista u primjeni počevši od srpnja 2006.
Agencija je, temeljem navedene građanske inicijative, sukladno odredbama članka
37. stavka 1. točkama 8. i 9. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja (»Narodne
novine«, broj 122/03; dalje: ZZTN), te odredbama članka 124. stavka 2. Zakona o
općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj 53/91 i 103/96: dalje: ZoUP),
provela prethodno ispitivanje stanja na mjerodavnom tržištu. Prethodno
ispitivanje stanja na mjerodavnom tržištu bilo je potrebno za utvrđivanje
postojanja uvjeta za donošenje zaključka o pokretanju postupka, po službenoj
dužnosti, radi ocjene sukladnosti sporazuma s odredbama ZZTN, u smislu članka
41. stavka 1. i članka 46. ZZTN, a primjenom članka 9. ZZTN. Odredbom članka 9.
stavka 1. točkom 1. ZZTN, zabranjeni su sporazumi između poduzetnika, ugovori,
pojedine odredbe ugovora, izričiti ili prešutni dogovori, usklađeno djelovanje,
odluke udruženja poduzetnika koji kao cilj ili posljedicu imaju sprječavanje,
ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu, a
naročito oni kojima se izravno ili neizravno utvrđuju kupovne ili prodajne
cijene, odnosno drugi trgovinski uvjeti.
Stoga je Agencija, tijekom prethodnog ispitivanja stanja na mjerodavnom tržištu,
zatražila dostavu pisanih očitovanja i dokumentacije, i to dopisom od 10.
kolovoza 2006. od poduzetnika Zagrebački holding d.o.o. – podružnica Autobusni
kolodvor, sa sjedištem u Zagrebu, Avenija Marina Držića 4. (dalje: Autobusni
kolodvor Zagreb), dopisom od 16. kolovoza 2006. od Hrvatske udruge poslodavaca,
sa sjedištem u Zagrebu, Pavla Hatza 12. (dalje: HUP), te dopisima od 25.
kolovoza 2006. od sljedećih poduzetnika: Autobusni promet d.d. Varaždin, sa
sjedištem u Varaždinu, Koprivnička 2, Samoborček d.o.o., sa sjedištem u
Samoboru, Dobriše Cesarića 26, Autotransport Karlovac d.d., sa sjedištem u
Karlovcu, Gažanski trg 8 i Autotrans­port d.d., sa sjedištem u Šibeniku, Draga
14, za koje je Agencija, u tom trenutku, imala saznanja da pružaju usluge
autobusnog prijevoza putnika na spomenutim linijama.
Agencija je, u razdoblju od 21. kolovoza 2006. do 5. listopada 2006., zaprimila
pisana očitovanja gore navedenih poduzetnika, u kojima su poduzetnici naveli da
ne postoji dogovor o jedinstvenoj cijeni autobusne karte za prijevoz putnika na
linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te Zagreb – Šibenik i Šibenik –
Zagreb. Međutim, Agencija je utvrdila da iz cjenika, kako onih dostavljenih od
strane Autobusnog kolodvora Zagreb, tako i iz cjenika sa službene Internet
stranice Autobusnog kolodvora Zagreb (www.akz.hr), proizlazi upravo suprotno.
Naime, Agencija je uvidom u spomenute cjenike, utvrdila da svi poduzetnici koji
pružaju usluge autobusnog prijevoza na spomenutim linijama, obavljaju prijevoz
putnika autobusima po jedinstvenoj cijeni od 150,00 kn na linijama Zagreb –
Split i Split – Zagreb, odnosno po jedinstvenoj cijeni od 138,00 kn na linijama
Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb. Poduzetnici su suprotno dotadašnjoj praksi,
povisili cijene autobusnih voznih karata, s istovremenom primjenom rečenih,
počevši od 1. srpnja 2006., na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, kao i
na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb.
Rečeno je potvrđeno i od strane Autobusnog kolodvora Zagreb, koji je u pisanom
očitovanju, od 21. kolovoza 2006., potvrdio da su autobusni prijevoznici, u
razdoblju od 1. do 4. srpnja 2006., dostavili nove cjenike, te da cijena
autobusne karte na liniji Zagreb – Split, odnosno liniji Split – Zagreb, iznosi
150,00 kn, te 138,00 kn na liniji Zagreb – Šibenik, odnosno na liniji Šibenik –
Zagreb i jednaka je za sve prijevoznike koji prometuju na tim linijama.

2. POSEBNI ISPITNI POSTUPAK

*2.1. Zaključak o pokretanju postupka*

S obzirom da su navedeni cjenici bili dostatne indicije za pokretanje postupka
po službenoj dužnosti, Agencija je, zaključkom pod poslovnim brojem klase: UP/I-030-02/2006-01/39,
urbroja: 580-02-06-10-16, od 6. listopada 2006., sukladno odredbi članka 46.
ZZTN, pokrenula postupak radi utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili
narušavanja tržišnog natjecanja sklapanjem zabranjenog sporazuma, u smislu
članka 9. stavka 1. točke 1. i stavka 2. ZZTN, protiv petnaest (15) poduzetnika,
sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, koji obavljaju djelatnost prijevoza putnika
autobusima na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te na linijama Zagreb –
Šibenik i Šibenik – Zagreb.
Riječ je o sljedećim poduzetnicima: Autobusni promet d.d. Varaždin, sa sjedištem
u Varaždinu, Koprivnička 2, zastupan po punomoćnici Snježani Preložiček (dalje:
Autobusni promet d.d. Varaždin), Autoprometno poduzeće d.d. za prijevoz putnika
i robe, sa sjedištem u Požegi Industrijska 2, zastupan po punomoćniku Josipu
Mičeviću – Marušiću (dalje: Autoprometno poduzeće d.d.), Autopoduzeće Imotski
d.o.o. za usluge prijevoza i putnička agencija, sa sjedištem u Zagrebu,
Heinzelova 61, zastupan po direktoru Josipu Klasanu (dalje: Autopoduzeće Imotski
d.o.o.), Autoprijevoz Lika d.o.o. za putnički i teretni prijevoz i putnička
agencija, sa sjedištem u Gospiću, Trnovac b.b., zastupan po punomoćniku Marijanu
Mariću (Autoprijevoz Lika d.o.o.), Autotransport d.d. za prijevoz putnika i robe
u zemlji i inozemstvu, sa sjedištem u Šibeniku, Draga 14, zastupan po članu
Uprave Vitomiru Jendričku (dalje: Autotransport d.d.), Autotransport Karlovac
d.d. prijevoz-trgovina – turizam, sa sjedištem u Karlovcu, Gažanski trg 8,
zastupan po direktoru Davoru Vidmaru (dalje: Autotransport Karlovac d.d.),
Croatia Zadar-line d.d. za prijevoz putnika u cestovnom prometu, turizam i
trgovinu, u stečaju, sa sjedištem u Zadru, Benkovačka Cesta b.b., zastupan po
punomoćniku Branku Katiću (dalje: Croatia Zadar-line d.d. u stečaju), Croatia
bus d.d. za prijevoz putnika u tuzemnom i inozemnom cestovnom prometu, remont i
servis za pranje i podmazivanje, putnička agencija, sa sjedištem u Zagrebu,
Heinzelova 61, zastupan po direktoru Deanu Čebohinu (dalje: Croatia bus d.d.),
Čazmatrans-prijevoz d.o.o. za prijevoz i usluge, sa sjedištem u Čazmi, Milana
Novačića 8, zastupan po punomoćniku Damiru Pavloviću (dalje: Čazmatrans-prijevoz
d.o.o.), Denibus d.o.o. za trgovinu, posredovanje, ugostiteljstvo i promet, sa
sjedištem u Zmijavcima, Zmijavci b.b., zastupan po članu Uprave Denisu Ćapinu
(dalje: Denibus d.o.o.), Korčula bus d.o.o. za prijevoz i usluge, sa sjedištem u
Korčuli, Porat b.b., zastupan po članu Uprave Ivanu Ravliću (dalje: Korčula bus
d.o.o.), Larus d.o.o. za usluge u gospodarstvu, sa sjedištem u Zadru, Široka
ulica 6, zastupan po članu Uprave Branku Katiću (dalje: Larus d.o.o.), Promet
d.o.o. za prijevoz putnika, sa sjedištem u Makarskoj, Ulica A. Starčevića 30,
zastupan po predsjedniku Uprave Vice Barbiru (dalje: Promet d.o.o.), Samoborček
d.o.o. za prijevoz putnika i robe, turizam i trgovinu, sa sjedištem u Samoboru,
Dobriše Cesarića 26, zastupan po direktoru Boži Grguriću (dalje: Samoborček
d.o.o.) i Vojvodić promet obrt za prijevoz putnika, sa sjedištem u Blatu,
zastupan po vlasniku Lovri Vojvodiću (dalje: Vojvodić promet obrt).
Agencija je rečenim zaključkom o pokretanju postupka, od navedenih poduzetnika,
prijevoznika koji obavljaju prijevoz putnika autobusima na linijama Zagreb –
Split i Split – Zagreb, odnosno linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb,
zatražila dostavu sve relevantne dokumentacije, u svrhu provođenja dokaznog
postupka, a radi utvrđivanja, ekonomskom i pravnom analizom je li u konkretnom
slučaju riječ o zabranjenom sporazumu.

*2.2. Zaključci o pokretanju postupka u posebnim predmetima i zaključak o
spajanju postupaka*

Nakon donošenja zaključka o pokretanju postupka klase: UP/I-030-02/2006-01/39,
urbroja: 580-02-06-10-16, od 6. listopada 2006., te uvida u dostavljenu
dokumentaciju, Agencija je utvrdila da poduzetnik Autopoduzeće Imotski d.d., u
stečaju, sa sjedištem u Imotskom, Kralja Zvonimira 75, zastupan po punomoćniku
Josipu Klasanu (dalje: Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju), protiv kojeg nije
bio spomenutim zaključkom pokrenut postupak u ovom predmetu, također prometuje
na autobusnim linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb. Rečeni poduzetnik pruža
usluge prijevoza putnika po cijeni od 150,00 kn, a navedena cijena autobusne
karte identična je cijenama svih ostalih autoprijevoznika, koji prometuju na
spomenutim linijama.
Agencija je do navedenih saznanja došla temeljem podataka iz dva podneska
poduzetnika Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, zaprimljenih u Agenciji 11.
prosinca 2006. i 18. prosinca 2006. Također, iz podnesaka Autobusnog kolodvora
Zagreb zaprimljenih 5. siječnja 2007. i 13. ožujka 2007., te podnesaka
poduzetnika Autobusni kolodvor Split d.o.o., sa sjedištem u Splitu, Obala kneza
Domagoja 12. (dalje: Autobusni kolodvor Split), zaprimljenih u Agenciji 11.
siječnja 2007. i 7. ožujka 2007. utvrđeno je da prethodno spomenuti poduzetnici
pružaju usluge prijevoza putnika. Navedeno je utvrđeno i temeljem podataka iz
podnesaka zaprimljenih u Agenciji 1. veljače 2007. i 15. veljače 2007. od
poduzetnika Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju.
Pored navedenog, Agencija je utvrdila da i poduzetnik Croag d.o.o. za prijevoz
robe i putnika, turizam i trgovinu, sa sjedištem u Zagrebu, Žitnjak b.b.,
zastupan po direktoru Zdravku Šimeku (dalje: Croag d.o.o.), protiv kojeg u ovom
predmetu također nije bio pokrenut postupak, prometuje na autobusnim linijama
Zagreb – Split i Split – Zagreb, te linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik –
Zagreb. Navedeni poduzetnik pruža usluge prijevoza putnika, po cijeni od 150,00
kn na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te po cijeni od 138,00 kn na
liniji Zagreb – Šibenik i na liniji Šibenik – Zagreb, a spomenute su cijene
identične cijenama svih ostalih autoprijevoznika koji prometuju na spomenutim
linijama.
Agencija je do navedenih saznanja došla temeljem podataka iz podneska Autobusnog
kolodvora Zagreb, zaprimljenog 5. siječnja 2007., iz podneska poduzetnika
Gradski parking d.o.o., sa sjedištem u Šibeniku, Draga 14, zaprimljenog 6.
prosinca 2006., te iz podneska poduzetnika Autobusni kolodvor Split,
zaprimljenog 11. siječnja 2007.
Slijedom navedenog, Agencija je po službenoj dužnosti, u posebnom predmetu pod
poslovnim brojem klase: UP/I-030-02/2007-01/11, urbroja: 580-02-07-62-1,
donijela temeljem članka 46. ZZTN, zaključak, od 4. travnja 2007., kojim je
pokrenut postupak utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja
tržišnog natjecanja sklapanjem zabranjenog sporazuma, u smislu članka 9. stavka
1. točke 1. i stavka 2. ZZTN, između prethodno spomenutih petnaest (15)
poduzetnika, sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, koji obavljaju djelatnost
prijevoza putnika autobusima na liniji Zagreb – Split i Split – Zagreb, te na
liniji Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb i poduzetnika Autopoduzeće Imotski
d.d., u stečaju.
Jednako tako Agencija je po službenoj dužnosti, u posebnom predmetu pod
poslovnim brojem klase: UP/I-030-02/2007-01/12, urbroja:, 580-02-07-62-1
donijela, temeljem članka 46. ZZTN, zaključak, od 5. travnja 2007., kojim je
pokrenut postupak utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja
tržišnog natjecanja sklapanjem zabranjenog sporazuma, u smislu članka 9. stavka
1. točke 1. i stavka 2. ZZTN, između prethodno spomenutih petnaest (15)
poduzetnika, sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, koji obavljaju djelatnost
prijevoza putnika autobusima na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te na
linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb, i poduzetnika Croag d.o.o.
S obzirom da je u prethodno opisane tri upravne stvari bila riječ o pravima i
obvezama više stranaka, koja se temelje na istome ili sličnome činjeničnom
stanju i na istoj pravnoj osnovi, te da je, prema odredbama ZZTN, u pogledu svih
stvarno nadležna Agencija, sukladno članku 127. stavcima 1. i 3. ZoUP-a,
Agencija je 6. travnja 2007. donijela zaključak o spajanju postupka, pod
poslovnim brojem klase: UP/I-030-02/2006-01/39, urbroja: 580-02-07-62-97, kojim
je odlučila da će se navedena tri upravna postupka (klase: UP/I-030-02/2006-01/39,
UP/I-030-02/2007-01/11 i UP/I-030-02/2007-01/12) spojiti i nadalje voditi kao
jedinstveni postupak pod poslovnim brojem klase: UP/I-030-02/2006-01/39.

*2.3. Prikupljanje podataka*

U tijeku postupka Agencija je, u smislu članka 48. stavka 1. točaka 1. i 3. ZZTN,
ovlaštena, od poduzetnika koji su stranke u postupku i od drugih osoba koje nisu
stranke u konkretnom postupku, zahtijevati sve potrebne obavijesti, u obliku
pisanih očitovanja ili usmenih izjava, podatke i dokumentaciju, a radi
utvrđivanja svih relevantnih činjenica, a poduzetnici i druge osobe su, u smislu
članka 48. stavka 3. ZZTN, obvezni Agenciji dostaviti tražene podatke, odnosno
dokumentaciju.
Slijedom navedenog Agencija je, dopisima od 14. studenog 2006. i 16. studenog
2006., od svih stranaka u postupku zatražila dostavu očitovanja o razlozima
određivanja cijene autobusne vozne karte za prijevoz putnika na linijama Zagreb
– Split i Split – Zagreb, u iznosu od 150,00 kn odnosno 138,00 kn za linije
Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb, a koje se primjenjuju počevši od 1. srpnja
2006., kao i o načinu kalkulacije cijena, te ostale relevantne dokumentacije.

2.3.1. Očitovanja poduzetnika temeljem članka 48. stavka 1. točke 1. ZZTN

1. Poduzetnik Autoprometno poduzeće d.d., u podnesku koji je Agencija zaprimila
6. prosinca 2006., u bitnome navodi da, na relaciji Zagreb – Split, koja
uključuje polazak, odnosno dolazak do Požege, prolazak kroz Zadar i čija je
udaljenost 400 km, prosječna cijena prijevozne karte po putniku za cijelu liniju
iznosi [..]kn, umanjena za [..]%, jer je linija Zagreb – Split samo dio te
relacije, te iznosi 149,90 kn, odnosno 150,00 kn. Nadalje, udaljenost na
relaciji Zagreb – Šibenik iznosi 369 km, te prosječna cijena po putniku za
cijelu liniju, koja također uključuje polazak i dolazak u Požegu, iznosi [..]
kn. Taj iznos je umanjen za [..]% jer je relacija Zagreb – Šibenik samo dio
linije Požega – Zagreb – Šibenik i iznosi 138,28 kn, odnosno 138,00 kn. U
privitku rečenog podneska, kao i podneska zaprimljenog u Agenciji 18. listopada
2006., poduzetnik Autoprometno poduzeće d.d. je priložio preslike dozvola za
obavljanje međužupanijskog linijskog prijevoza putnika autobusom u cestovnom
prometu, kao i presliku cjenika za liniju Požega – Slavonski Brod – Nova
Gradiška, Zagreb – Zadar – Biograd n/m – Šibenik – Trogir – Split, s primjenom
od 1. srpnja 2007. i cijenom prijevozne karte u jednom smjeru. Tako cijena u
jednom smjeru iz Zagreba do Šibenika i iz Šibenika do Zagreba iznosi 138,00 kn,
odnosno iz Zagreba do Splita i iz Splita do Zagreba iznosi 150,00 kn. Spomenuti
poduzetnik dostavio je Agenciji i preslike cjenika za liniju Požega – Nova
Gradiška – Zagreb – Split, također s primjenom od 1. srpnja 2007. i identičnim
cijenama prijevoznih karata u jednom smjeru. U privitku prethodno navedenog
podneska, poduzetnik Autoprometno poduzeće d.d. je također priložio preslike
cjenika od 8. srpnja 2005., odnosno cjenika čija je primjena prethodila primjeni
cjenika od 1. srpnja 2007., a prema kojima je cijena prijevozne karte u jednom
smjeru iz Zagreba do Šibenika i iz Šibenika do Zagreba, iznosila 120,00 kn,
odnosno iz Zagreba do Splita i iz Splita do Zagreba, 130,00 kn.
2. Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, u podnesku koji je Agencija zaprimila
1. veljače 2007., u bitnome navodi da nije bilo nikakvog usuglašavanja cijena s
drugim prijevoznicima. Rečeni poduzetnik je istaknuo da je ocijenio da je
početak sezone idealno vrijeme za primjenu cjenika i cijena koje je sam odredio,
a na osnovi parametara koji u cestovnom prijevozu putnika vrijede za sve
prijevoznike i čije su cijene u Republici Hrvatskoj jednake za sve prijevoznike.
Riječ je o fiksnim troškovima: cijeni goriva, maziva, guma, cestarina za
autoceste, dnevnice za vozače, osiguranja vozila i sl. Nadalje, u rečenom
podnesku poduzetnik Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, napominje da je s
poduzetnikom Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, kooperant na linijama Split –
Zagreb – Split.
Nadalje, u privitku podneska, koji je Agencija zaprimila 15. veljače 2007.,
poduzetnik Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, je dostavio preslike Ugovora o
kooperaciji s poduzetnikom Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, kao i presliku
telefaksa poslanog Autobusnom kolodvoru Split, 1. srpnja 2006., s oznakom
predmeta: »Nove cijene s primjenom od 1. srpnja 2006.«.
U rečenoj preslici telefaksa, navedeno je u bitnome da sukladno pisanom
usuglašavanju cjenika od 27. lipnja 2006., ovjerenog od prijevoznika –
potpisnika Promemorije, za relacije Zagreb – Zadar – Split – Dubrovnik za
relaciju Zagreb – Split cijena iznosi 150,00 kn. Također, u slučaju
nepridržavanja zajedničkog cjenika od strane potpisnika Promemorije, rečeni se
cjenik automatski stornira.
3. Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, u podnesku kojeg je Agencija zaprimila
11. prosinca 2006., pored ostalog navodi da se razlozi za određivanje povećane
cijene autobusne karte, koja je u primjeni od početka srpnja 2006., nalaze u
povećanju troškova poslovanja, te da rečeni poduzetnik ne vozi na liniji Zagreb
– Šibenik.
Nadalje, poduzetnik Autobusni promet d.d. Varaždin je imatelj [..]% udjela u
temeljnom kapitalu rečenog poduzetnika, što je potkrijepljeno preslikom Knjige
poslovnih udjela na dan 30. studenoga 2006., priloženoj spisu predmeta.
U podnesku koji je Agencija zaprimila 18. prosinca 2006., spomenuti poduzetnik u
bitnome navodi da autobus u prosjeku potroši oko 30 – 35 litara/100 km goriva
euro diesel, te u jednom pravcu na liniji Zagreb – Split ta ukupna potrošnja
iznosi 120 – 140 litara goriva euro diesel. Ta cijena, zajedno s troškom
peronizacije i pristajanjima na pojedinim kolodvorima, provizijom koju
zaračunava svako prodajno mjesto (cca 10%), plaćama, dnevnicama dvočlane posade,
leasingom, amortizacijom, čini cijenu prijevozne karte na liniji Zagreb – Split.
Spomenute cijene su iznosile, prema navodima rečenog poduzetnika, 120,00 kn na
dan 1. listopada 2004., 100,00 kn na dan 27. svibnja 2005., te 135,00 kn na dan
30. lipnja 2005., a sadašnja cijena iznosi 150,00 kn, za jednosmjernu autobusnu
kartu Zagreb – Split.
4. Autoprijevoz Lika d.o.o., u podnesku kojeg je Agencija zaprimila 22. siječnja
2007., u bitnome navodi da je na osnovi iskustvenih uvida u način rada i
poslovanja prijevozničkih kuća izvršio kalkulativnu izradu cijena prijevozničkih
usluga, te da je kalkulacija rađena na bazi prijevoza putnika u autobusu od 50
sjedala. Nadalje, rečeni poduzetnik u prethodno spomenutom podnesku navodi da
nema podataka o povezanosti drugih poduzetnika s Autoprijevozom Lika d.o.o., kao
i činjenicu da u 2004. godini nije vršio usluge prijevoza putnika, jer je
društvo s ograničenom odgovornošću osnovano 8. lipnja 2005. rješenjem Trgovačkog
suda u Karlovcu, čija je preslika priložena u privitku rečenog podneska, kao i
dozvola za obavljanje međužupanijskog linijskog prijevoza putnika autobusom u
cestovnom prometu koja vrijedi za razdoblje od 1. kolovoza 2006. do 31. svibnja
2011. Nadalje, Agencija je 2. veljače 2007. zaprimila podnesak poduzetnika
Autoprijevoz Lika d.o.o., u kojem rečeni poduzetnik u bitnome navodi da je do
izmjene cijena na 150,00 kn došlo 28. srpnja 2006., pa je nova cijena na liniji
Zagreb – Split i Split – Zagreb, u iznosu od 143,00 kune u primjeni od 26. rujna
2006. Uvidom u Internet stranicu Autobusnog kolodvora Zagreb (www.akz.hr),
posjećenu 3. listopada 2006. i 9. studenog 2006., utvrđeno je da je poduzetnik
Autoprijevoz Lika d.o.o., tada primjenjivao cijenu autobusne karte od 143,00
kune.
5. Autotransport d.d., u podnesku kojeg je Agencija zaprimila 7. rujna 2006., u
bitnome navodi kako je osnovni razlog za povećanje cijena autobusnih karata
povećanje cijena dobavljača, prvenstveno goriva i maziva, koji su prema navodima
rečenog poduzetnika povećane za 100% u razdoblju od 2002. do 2006. godine, uz
povećanje troškova poslovanja u prosjeku za [..]%. Jednako tako, u rečenom
dopisu poduzetnik Autotransport d.d. navodi kako ne može dostaviti presliku
Sporazuma o jedinstvenoj cijeni, budući da nije potpis­nik istog. Dana 20.
studenog 2006. Agencija je zaprimila preslike cjenika linije Zagreb – Zadar –
Šibenik – Split – Dubrovnik, koji su u primjeni od 1. srpnja 2006., kao i
cjenike za navedenu liniju koji su bili u primjeni od 1. lipnja 2005. Nadalje,
Agencija je 11. siječnja 2007. zaprimila podnesak poduzetnika Autotransport d.d.
u kojem rečeni u bitnome navodi da je povećanje cijena karata od [..]% u
razdoblju od 2000. do 2006. godine izračunato na bazi troškova po kilometru i
prosječnog broja prevezenih putnika, te takva kalkulacija nalaže primjenu većih
cijena od trenutno važećih, no zbog ugroženosti standarda putnika, rečeni je
poduzetnik primijenio, od 1. srpnja 2006., cijene koje iznose: za liniju Zagreb
– Šibenik 138,00 kn,a za liniju Zagreb – Split 150,00 kn.
Također, rečeni poduzetnik navodi kako je poduzetnik Autobusni promet d.d.
Varaždin s njim povezano dioničko društvo, jer je poduzetnik Autobusni promet
d.d. Varaždin imatelj 84,63% udjela u temeljnom kapitalu poduzetnika
Autotransport d.d..
6. Poduzetnik Autotransport Karlovac d.d., u podnesku koji je u Agenciji
zaprimljen 11. rujna 2006., između ostalog navodi da je u razdobljima prije 1.
srpnja 2006. primjenjivao cijene koje su proizlazile iz konkurentskog nadmetanja
i tržišne utakmice između prijevoznika na liniji Zagreb – Split. Također, rečeni
poduzetnik navodi da je kod kalkulacije cijene, u poslovno-kolegijalnoj razmjeni
informacija između prijevoznika, unatoč postojanju svijesti o nedopuštenosti
ugovaranja i sporazumnog utvrđivanja cijena, utvrđena nužnost određivanja cijene
u iznosu od 150,00 kn, kao donje granice rentabilnosti na spomenutoj liniji.
Nadalje, istaknuo je da nije održan nikakav skup prijevoznika radi dogovaranja i
utvrđivanja cjenika, niti je donesen sporazum u tom smislu, već je pojedinačno
notirana zabilješka o telefonskim razgovorima o minimalnim cijenama između
autobusnih prijevoznika. Primjenu istovrsnih cijena od istog datuma, točnije od
1. srpnja 2006., pred nadolazeću turističku sezonu, rečeni poduzetnik objašnjava
kao stjecaj okolnosti, te navodi kako je prethodno navedeno samo pogodovalo
putnicima korisnicima usluga i promicanju turizma u cjelini.
Podneskom, kojeg je Agencija zaprimila 23. studenog 2006., rečeni poduzetnik,
pored ostalog, navodi da ne obavlja prijevoz autobusom na liniji Zagreb –
Šibenik.
Podneskom od 4. prosinca 2006., poduzetnik Autotransport Karlovac d.d., između
ostalog, navodi kako postoji dugogodišnja praksa poslovnog komuniciranja,
razmjene informacija i iskustava, komercijalnih analiza i sl. među
prijevoznicima u djelatnosti javnog linijskog prijevoza putnika u RH, međusobnim
poslovnim kontaktima ili institucionaliziranim djelovanjem kroz Grupaciju
cestovnih prijevoznika pri Hrvatskoj gospodarskoj komori. Prema navodima rečenog
poduzetnika specifičnost i osjetljivost djelatnosti cestovnog prijevoza putnika
»određivala je potrebnim u kontinuitetu praćenja i usmjeravanja djelovanja po
pitanjima sigurnosti prijevoza, uvjeta pružanja usluga, problema pogonskog
goriva, a svakako u kontekstu svega rečenog i cijene usluga«. U prilogu rečenog
dopisa, poduzetnik Autotransport Karlovac d.d. dostavio je presliku zabilješke o
razgovorima o cijenama između autobusnih prijevoznika.
7. Poduzetnik Croag d.o.o., u podnesku kojeg je Agencija zaprimila 15. svibnja
2007., u bitnome navodi da ne pruža usluge prijevoza na linijama Zagreb –
Šibenik i Zagreb – Split, od studenoga 2005., te da u istom [..]% udjel u
temeljnom kapitalu ima poduzetnik Autobusni promet d.d. Varaždin i da nema
drugih povezanih društava.
8. Poduzetnik Croatia Zadar-line d.d., u stečaju, u podnesku od 24. listopada
2006., navodi da prijevoz u unutarnjem cestovnom prometu obavlja njegov
kooperant poduzetnik Larus d.o.o. za usluge u gospodarstvu, sa sjedištem u
Zadru, Široka ulica 6. Nadalje, poduzetnik Larus d.o.o., u podnesku koji je
Agencija zaprimila 13. prosinca 2006., dostavio je presliku dozvole koju je
izdalo Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka poduzetniku Croatia Zadar-line
d.d., u stečaju, za obavljanje međužupanijskog linijskog prijevoza putnika
autobusom u cestovnom prometu. navedena dozvola izdana je 25. svibnja 2005, za
liniju Zagreb – Split, a vrijedi za razdoblje od 1. lipnja 2004. do 31. svibnja
2007.
9. Poduzetnik Croatia bus d.d., uz podnesak koji je Agencija zaprimila 20.
listopada 2006., je priložio preslike cjenika usluga prijevoza putnika na liniji
Zagreb – Split, s cijenom karte od 130,00 kn, te liniji Zagreb – Šibenik, s
cijenom karte od 120,00 kn, koje su bile u primjeni prije važećeg cjenika od 1.
srpnja 2006., na liniji Zagreb – Split, s cijenom karte od 150,00 kn, te na
liniji Zagreb – Šibenik, s cijenom karte od 138,00 kn.
Nadalje, u podnesku koji je Agencija zaprimila 7. prosinca 2006., među ostalim
navodi pod točkom 2., da cijene u primjeni od 1. srpnja 2006. predstavljaju
kompromisno rješenje. Uz rečeni podnesak dostavljena je i preslika Ugovora o
obavljanju međužupanijskog prijevoza putnika u linijskom prometu i upisa
kooperacija na linijama Zagreb – Dubrovnik na dijelu trase Split – Dubrovnik i
Dubrovnik – Split. Spomenuti Ugovor je sklopljen između poduzetnika Croatia-bus
d.d., Autobusni promet d.d., Autotransport d.d., Croag d.o.o. i Čazmatrans
prijevoz d.o.o., a stupio je na snagu danom njegovog potpisivanja od strane
ovlaštenih osoba, tj. 10. travnja 2006.
10. Poduzetnik Čazmatrans-prijevoz d.o.o., u podnesku koji je Agencija zaprimila
19. listopada 2006., između ostalog, navodi da su cijene autobusnih karata od
150,00 kn za liniju Zagreb – Split i 138,00 kn za liniju Zagreb – Šibenik
minimalne, ispod kojih se ne bi trebalo prometovati na takvoj udaljenosti, s
obzirom na troškove koji su unaprijed poznati i približno su isti za sve
prijevoznike. Po njegovom mišljenju, za tržišno natjecanje između poduzetnika
ima prostora u rasponu od minimalne cijene, pa do ekonomske, koja se razlikuje i
do 40%, pri čemu na istu utječe kvaliteta u pružanju usluge prijevoza putnicima.
S obzirom da rečeni poduzetnik na spomenutim linijama obavlja javni linijski
prijevoz putnika u kooperaciji s poduzetnicima Croag d.o.o., Croatia-bus d.d.,
Autobusni promet d.d. Varaždin, i Autotransport d.d., smatra da je »logično« da
oni imaju istovjetni cjenik. Nadalje, u podnesku koji je Agencija zaprimila 6.
prosinca 2006., poduzetnik Čazmatrans-prijevoz d.o.o. u bitnome navodi da bi
prema tablici cijena poduzetnika Čazmatrans-prijevoz d.o.o., od 8. srpnja 2005.,
cijena karte za liniju Zagreb – Split trebala biti 188 kn, a Zagreb – Šibenik
171 kn. Međutim, rečeni se poduzetnik odlučio za primjenu minimalne cijene od
150,00 za liniju Zagreb – Split, odnosno 138,00 kn, za liniju Zagreb – Šibenik.
11. Poduzetnik Denibus d.o.o. nije Agenciji dostavio očitovanja na zaključak
Agencije od 6. listopada 2006., kao ni na požurnicu Agencije od 10. studenog
2006. Također, rečeni poduzetnik nije odgovorio na zahtjev Agencije za dostavom
podataka, kao ni na požurnice od 3. siječnja 2007. i 29. siječnja 2007.
Slijedom navedenog, Agencija je podnijela zahtjev za pokretanjem prekršajnog
postupka, klase: UP/I 030-02/2006-39, urbroja: 580-02-07-62-93, od 1. ožujka
2007., temeljem članka 60. i članka 62. stavka 1. točke 4. i stavka 2. ZZTN,
Prekršajnom sudu u Imotskom, kao stvarno i mjesno nadležnom sudu, protiv
poduzetnika Denibus d.o.o. i njegove odgovorne osobe, direktora Denisa Ćapina.
12. Poduzetnik Korčula bus d.o.o. dostavio je, u privitku podneska koji je
Agencija zaprimila 20. studenog 2006., preslik rješenja Ministarstva mora,
turizma, prometa i razvitka, od 22. studenoga 2005., iz kojeg proizlazi da je,
na dan 30. studenoga 2005., prestala važiti dozvola na temelju koje je
poduzetnik Korčula bus d.o.o., zajedno s prijevoznikom Vojvodić promet obrt,
obavljao prijevoz putnika na međužupanijskoj liniji Vela Luka – Zagreb, te je
izdana dozvola prijevozniku Vojvodić promet obrt na međužupanijskoj liniji Vela
Luka – Zagreb, uključujući liniju Split – Zagreb, s rokom važenja od 1. prosinca
2005. do 31. svibnja 2009.
Također, u navedenom podnesku rečeni poduzetnik u bitnome navodi da od 30.
listopada 2004. ne prometuje na liniji Zagreb – Split i liniji Zagreb – Šibenik,
jer je na taj dan prestala važiti zajednička dozvola za međužupanijsku liniju
Vela Luka – Zagreb, poduzetnika Vojvodić promet obrt i poduzetnika Korčula bus
d.o.o. Nadalje, u podnesku poduzetnika Korčula bus d.o.o., koji je Agencija
zaprimila 27. studenoga 2006., rečeni poduzetnik navodi da ne prometuje na
linijama Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik od 1. listopada 2004., što je naveo i
u podnesku koji je Agencija zaprimila 17. travnja 2007.
13. Poduzetnik Larus d.o.o., u privitku podneska koji je Agencija zaprimila 13.
prosinca 2006., dostavio je presliku dozvola za obavljanje međužupanijskog
linijskog prijevoza putnika autobusom u cestovnom prometu poduzetnika Croatia
Zadar-line d.d., u stečaju, izdanu 25. svibnja 2005, za liniju Zagreb – Split,
koja vrijedi za razdoblje od 1. lipnja 2004. do 31. svibnja 2007. Također,
rečeni poduzetnik dostavio je i cjenike u primjeni od 1. srpnja 2006., s
cijenama autobusnih karata za liniju Zagreb – Split od 150,00 kn i za liniju
Zagreb – Šibenik od 138,00 kn. Nadalje, u podnesku, od 5. siječnja 2007.,
odgovorio je na zahtjev Agencije za dostavom podataka o kalkulaciji (izračunu)
cijena autobusnih voznih karata za prijevoz putnika (na bazi prijeđene
udaljenosti (u km), prosječnog broja putnika po liniji ili navođenje izračuna
prema drugačijem kriteriju) i podataka o strukturi troškova prijevoza za
spomenute linije sa detaljnim obrazloženjem takvog izračuna potkrijepljenog
kvantitativnim i vrijednosnim veličinama (izraženo u kn) uz podatke o tvrtkama i
adresama pet najvećih dobavljača proizvoda i usluga na koje se kalkulacija
odnosi, obrazlažući u bitnome pod točkom 2. rečenog podneska, da takve
kalkulacije uopće ne radi.
Agencija je također zaprimila presliku zajedničku dozvolu, koju je, 25. travnja
2007. izdalo Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka poduzetnicima
Croatia Zadar-line d.d., u stečaju i Larus d.o.o. Navedena dozvola je izdana za
obavljanje međužupanijskog linijskog prijevoza putnika autobusom u cestovnom
prometu na liniji Zagreb (ZG) – Split (ST). Agencija je utvrdila da spomenuta
dozvola vrijedi za razdoblje od 1. lipnja 2007. do 31. 5. 2012.
14. Poduzetnik Promet d.o.o., u privitku podneska koji je Agencija zaprimila 23.
listopada 2006., dostavio je preslike četiri cjenika, od kojih je prvi vrijedio
od 18. listopada 2004. do 4. ožujka 2006., a cijena prijevozne karte prema
rečenom, na liniji Zagreb – Split odnosno Split – Zagreb, je iznosila 130,00 kn.
Nadalje, drugi je cjenik, prema navodima poduzetnika Promet d.o.o., bio u
primjeni od 4. ožujka 2006 do 1. srpnja 2006., prema kojem je cijena karte, na
liniji Zagreb – Split odnosno Split – Zagreb, iznosila 90,00 kn. Sljedeća
promjena cijena karata je uslijedila 1. srpnja 2006., stupanjem na snagu trećeg
cjenika, prema kojem je cijena iznosila 150,00 kuna. Četvrti je cjenik bio u
primjeni od 1. kolovoza, no cijena je ostala nepromijenjena u odnosu na
prethodno spomenuti treći cjenik, odnosno iznosila je 150,00 kuna na liniji
Zagreb – Split odnosno Split – Zagreb.
Cijena od 150,00 kuna je, prema navodima poduzetnika Promet d.o.o., određena
uzimajući u obzir slijedeće čimbenike: broj kilometara od Zagreba do Splita,
troškove goriva, plaće vozača, amortizacije autobusa, korištenja autoputa i
ostale troškove.
15. Poduzetnik Samoborček d.o.o., u podnesku koji je Agencija zaprimila 7. rujna
2006., u bitnome navodi da obavlja prijevoz putnika na međužupanijskoj liniji
Zagreb – Split – Zagreb od 18. lipnja 1998. Također, navodi da su, prema
njegovim saznanjima, ostali prijevoznici promijenili cijene karata i o tome
obavijestili autobusne kolodvore nakon što je poduzetnik Samoborček d.o.o.,
dopisom od 29. lipnja 2006., dostavio obavijest autobusnim kolodvorima o
promjeni cijene s primjenom od 1. srpnja 2006. U podnesku koji je Agencija
zaprimila 20. studenoga 2006., poduzetnik Samoborček d.o.o. u bitnome navodi da
cjenici karata predstavljaju cijene autobusnih karata na međužupanijskoj liniji
Zagreb – Split, kao i Zagreb – Šibenik, te da taj poduzetnik nije u mogućnosti
zasebno dostaviti cjenike, budući da je riječ o jedinstvenom cjeniku, sukladno
registriranoj liniji Zagreb – Split.
Rečeni poduzetnik, u podnesku koji je Agencija zaprimila 4. prosinca 2006., u
bitnome navodi da je promjena cijena od 1. srpnja 2006. uslijedila nakon 20.
travnja 2001., a uzrokovana je povećanjem ulaznih troškova. Nadalje, osnovni
kriterij određivanja cijene autobusnih karata vezan je, prema navodima rečenog
poduzetnika, isključivo za pokrivanje svakodnevnih troškova koje taj poduzetnik
ima temeljem svakog polaska, a u koje se primjerice ubrajaju:
1. troškovi cestarine u oba smjera, koji po polasku iznose714,00 kn,
2. dnevnice za 2 vozača autobusa, a iznose 170 kn,
3. troškovi dizel goriva za 930 prevezenih kilometara na relaciji Zagreb –
Split, pri potrošnji od 270 litara,
4. troškovi kolodvorskih usluga,
5. troškovi parkiranja autobusa u Splitu,
6. troškovi noćenja za vozače u Splitu.
Također, poduzetnik Samoborček d.o.o. između ostalog navodi da postoji samo
jedna registrirana linija Zagreb – Split, s obvezom pristajanja u Šibeniku.
16. Poduzetnik Vojvodić promet obrt, uz podnesak koji je zaprimljen u Agenciji
20. listopada 2006., dostavio je i preslike cjenika za prijevoz putnika na
liniji Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik koji su bili važeći do 30. lipnja
2006., te važeći cjenik od 1. srpnja 2006., iz kojih proizlazi da su cijene
karata prije 1. srpnja 2006. iznosile, za liniju Zagreb – Split 130,00 kn, a za
liniju Zagreb – Šibenik 105,00 kn, dok su trenutno važeće cijene za liniju
Zagreb – Split 150,00 kn, a za liniju Zagreb – Šibenik 138,00 kn. Nadalje,
rečeni je poduzetnik, u podnesku koji je Agencija zaprimila 7. prosinca 2006., u
bitnome naveo da je na porast cijena utjecalo povećanje cijena goriva, troškovi
osiguranja vozila, te cijena korištenja auto-puta.
17. Poduzetnik Autobusni promet d.d., u podnesku koji je Agencija zaprimila 8.
rujna 2006., među ostalim, navodi da se cijene vozne karte na liniji Zagreb –
Split određuju na nekoliko načina, ne navodeći koji način rečeni poduzetnik
zaista i koristi u izračunima cijena prijevoznih karata. Kao razlog povećanja
cijena karata, taj poduzetnik je istaknuo činjenicu da se cijena nije mijenjala
od 2001. godine, te da je ranije iznosila 127,00 kn. Također, prema navodima
rečenog poduzetnika, ukoliko bi se primijenio postotak povećanja, sukladan
postotku povećanja cijena prometnih usluga, trenutno primjenjiva cijena bi
trebala iznositi 177,67 kn.
Nadalje, poduzetnik Autobusni promet d.d. navodi da sporazum o jedinstvenoj
cijeni nije sklopljen, niti je postojala namjera njegovog sklapanja, no
postojala je namjera nekih prijevoznika da se dogovorno odredi minimalna
ekonomska cijena koštanja usluge prijevoza. Rečeni poduzetnik je u privitku
podneska, koji je zaprimljen u Agenciji 20. listopada 2006., dostavio preslike
cjenika u primjeni do 21. kolovoza 2005. i cjenike u primjeni nakon rečenog
datuma. Cijene, prema prvom cjeniku, iznosile su 120,00 kn za liniju Zagreb –
Šibenik i 130,00 kn za liniju Zagreb – Split, dok su cijene nakon 1. srpnja
2006. za rečene linije iznosile 138,00, odnosno 150,00 kn.
U podnesku koji je Agencija zaprimila 6. prosinca 2006. rečeni poduzetnik u
bitnome navodi da bi cijena karte na liniji Zagreb – Split trebala iznositi
220,00 kn, odnosno 176,00 kn na liniji Zagreb – Šibenik, ako bi bila
primijenjena cijena po kilometru određena Protokolom sa sastanka izaslanstva
Republike Hrvatske i izaslanstva Republike Italije održanog od 25. – 27. veljače
2002., koji je rečeni poduzetnik dostavio u privitku spomenutog podneska, a
takva cijena po njegovom mišljenju proizlazi i iz Protokola o zasjedanju
hrvatsko-slovenske mješovite komisije održanog u Ljubljani 27. siječnja 1993.
Poduzetnik Autobusni promet d.d., u podnesku koji je Agencija zaprimila 29.
siječnja 2007., u bitnome navodi da za izračun cijena koje su u primjeni na
linijama Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik od 1. srpnja 2006., nisu korištene
nikakve posebne metode ili elementi izračuna spomenutih, već su one samo
»težnja« tog poduzetnika da se, uz korekciju cijena, približe realnoj cijeni
koštanja putne karte na naznačenim linijama.
Tijekom dokaznog postupka, u svrhu utvrđivanja svih relevantnih činjenica,
Agencija je od stranaka u ovom postupku poduzetnika autoprijevoznika zatražila
dostavu podataka o tvrtkama i adresama pet najvećih dobavljača proizvoda i
usluga za obavljanje djelatnosti prijevoza putnika.
Iz svih tijekom postupka zaprimljenih očitovanja poduzetnika proizlazi da su
dobavljači proizvoda i usluga poduzetnika, autobusnih prijevoznika dobavljači za
gorivo (nafta, eurodizel i dr.), maziva, osiguranja vozila, osiguranja putnika,
auto dijelova, rezervnih dijelova, osnovnih sredstava (autobusi i dr.), te
pružatelji usluga smještaja vozača. Iz zaprimljenih očitovanja Agencija je
utvrdila da prijevoznici imaju različite poslovne odnose s različitim
dobavljačima navedenih proizvoda i usluga, što ide u prilog činjenici da
jedinstvena cijena karata nije rezultat stvarne, ekonomske cijene koštanja
autobusnog prijevoza.
Također, Agencija je iz zaprimljenih očitovanja utvrdila da su autobusni
prijevoznici imali različiti prosječan broj putnika prevezenih u 2005., koji se
kretao u rasponu od 4 do 32 putnika (dok neki prijevoznici ne raspolažu podacima
o navedenom broju putnika na linijama iz Zagreba do Splita i Šibenika). Također,
iz očitovanja proizlazi da postupanja autobusnih prijevoznika kod izračuna
kalkulacija cijena autobusnih voznih karata za prijevoz putnika (koje su između
ostalog određene na bazi prijeđene udaljenosti (u km) i prosječnog broja putnika
po liniji) pokazuju nedosljednost kod izračuna, a neki prijevoznici uopće ne
izrađuju kalkulacije cijena prijevoza.

2.3.2. Očitovanja, temeljem članka 48. stavka 1. točke 3. ZZTN

Temeljem ovlasti iz članka 48. stavka 1. točke 3. i stavka 3. ZZTN, Agencija je
uputila dopise, sa zahtjevom za dostavom podataka i/ili mišljenja glede
usuglašenih cijena i istovremene primjene istih, od strane autoprijevoznika,
Hrvatskoj gospodarskoj komori, Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka,
autobusnim kolodvorima u Zagrebu, Splitu i Šibeniku te udrugama za zaštitu
potrošača i to: Hrvatskoj udruzi za zaštitu potrošača, sa sjedištem u Zagrebu i
udruzi »Potrošač« – Hrvatski savez udruga za zaštitu potrošača, sa sjedištem u
Zagrebu.
Hrvatska gospodarska komora se podneskom od 18. prosinca 2006. i očitovanjem
zaprimljenim elektroničkom poštom, od 15. siječnja 2007., u bitnome očitovala da
prijevoznici nemaju usuglašen izračun troškova te da cijene određuju rezultati
tržišnih odnosa ponude i potražnje, kao i prijedlog izračuna cijene, kojeg je
izradila stručna služba Sektora za promet i veze, Hrvatske gospodarske komore,
prema kojem proizlazi da razina vlastite cijene ovisi o proizvodnji i različita
je za svakog prijevoznika i za svaki prijevoz te da postoji ovisnost cijene o
prijeđenim kilometrima.
Autobusni kolodvor Zagreb dostavio je, uz podnesak koji je Agencija zaprimila 9.
siječnja 2007., podatke o cijenama autobusne karte, koje su bile u primjeni do
30. lipnja 2006., na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, a kretale su se u
rasponu od 90,00 do 150,00 kn, odnosno od 120,00 do 138,00 kn na linijama Zagreb
– Šibenik, i Šibenik – Zagreb. Nadalje, putem elektroničke pošte, od 18.
siječnja 2007., rečeni je poduzetnik potvrdio važnost prijevoza putnika u
cestovnom prometu na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, te Zagreb–Šibenik
i Šibenik – Zagreb, u odnosu na ostale međužupanijske linije u Republici
Hrvatskoj, što se naročito očituje u sezoni godišnjih odmora (vremensko
razdoblje od lipnja do kolovoza), kao i da današnji broj dnevnih polazaka iz
Zagreba do Splita i Šibenika i obrnuto, u potpunosti zadovoljava potrebe
putovanja putnika do navedenih odredišta.
Prema podacima Autobusnog kolodvora Zagreb, koje je Agencija zaprimila putem
elektroničke pošte 1. veljače 2007., proizlazi da je poduzetnik Autoprijevoz
Lika d.o.o., započeo prometovati 28. srpnja 2006. i pružao uslugu autobusnog
prijevoza po cijeni od 150,00 kn na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb
koja je, kao što je već spomenuto, cijena koju su svi ostali autobusni
prijevoznici već imali u primjeni od 1. srpnja 2006. na navedenim linijama:
Spomenuti je poduzetnik, od 26. rujna 2006., primijenio novu cijenu karte u
iznosu od 143,00 kune.
Udruga za zaštitu potrošača »Potrošač« – Hrvatski savez udruga za zaštitu
potrošača, sa sjedištem u Zagrebu, očitovala se 25. siječnja 2007. putem
elektroničke pošte. U navedenom očitovanju u bitnome navodi da bi razina
kvalitete uvjeta putovanja morala utjecati na iznos cijene prijevoza putnika,
osobito ako je riječ o »brzim linijama«, koje prometuju autocestom ili »sporim
linijama«, koje prometuju »starom cestom« preko Plitvica, na linijama iz Zagreba
do Splita i Šibenika, i obratno. Također, u očitovanju je istaknuto da su
jedinstvene cijene prijevoza autobusima, za potrošače (putnike) iz Zagreba do
navedenih odredišta, neprihvatljive i da ih treba mijenjati. Spomenuta udruga
navodi da nije zaprimila pritužbe potrošača o postupanju autobusnih prijevoznika
u određivanju jedinstvenih cijena karata na drugim linijama.
Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka, očitovalo se podneskom koji je
Agencija zaprimila 26. siječnja 2007., u kojem u bitnome navodi da poduzetnici
slobodno formiraju cijene u javnom cestovnom prijevozu putnika autobusima, prema
poslovnim odlukama u skladu sa svojim troškovnim kalkulacijama i da ne postoji
njihova obveza izvještavanja rečenog ministarstva o promjenama cijena.

*2.4. Usmena rasprava*

U svrhu pružanja mogućnosti strankama da se izjasne o činjenicama i okolnostima
koje su od važnosti za donošenje rješenja, Agencija je, sukladno odredbi članka
54. stavka 2. ZZTN, održala usmenu raspravu, dana 8. svibnja 2007., i nastavak
iste 29. svibnja 2007., čime je okončan dokazni postupak u ovom predmetu.
Stranke su na zapisnik, u bitnome, izjavile da ostaju kod svih svojih navoda
iznijetih tijekom ovog postupka.
Pozivi za usmenu raspravu održanu 8. svibnja 2007. upućeni su svim strankama u
postupku, kao i drugim osobama za koje je Agencija smatrala da imaju određena
saznanja o predmetu ovoga postupka, a koje su saslušane u svojstvu svjedoka i
to: Snježana Rebić rukovoditeljica Komercijalnog sektora Autopoduzeća Imotski
d.d., u stečaju, za Udrugu prometa, Hrvatske udruge poslodavaca, Ivan Križanović,
predsjednik, za Grupaciju putničkog prometa, Udruženje cestovnog prometa, Sektor
za promet i veze, Hrvatske gospodarske komore, Berislav Saraja, predsjednik, za
Hrvatsku obrtničku komoru, Ceh prijevoznika, Juraj Šnidarić, predsjednik.
Nadalje, pozivi za nastavak usmene rasprave održane 29. svib­nja 2007. upućeni
su kako svim strankama u postupku, tako i svjedocima, i to: Snježani Rebić,
rukovoditeljici Komercijalnog sektora Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju te za
Grupaciju autobusnih kolodvora, Udruženje cestovnog prometa, Sektor za promet i
veze, Hrvatske gospodarske komore, Tonču Radalju, voditelju.
Usmenoj raspravi nisu bili nazočni poduzetnici Denibus d.o.o. i Korčula bus
d.o.o., niti su izostanak prethodno opravdali, iako su bili uredno pozvani.
Iz zapisnika s usmene rasprave u bitnome proizlazi da, su se sve nazočne
stranke, ostale kod svojih dotad podnesenih očitovanja, te se ponovno očitovale
da ne postoji međusobni dogovor stranaka u ovom postupku o istovremenoj primjeni
jedinstvene cijene autobusnih karata na linijama Zagreb – Split i Split –
Zagreb, kao i na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb, a koje su bile
prijavljene autobusnim kolodvorima u vrlo kratkom vremenskom razdoblju, od 29.
lipnja do 4. srpnja 2006., s jedinstvenom primjenom tih cijena od 1. srpnja
2006.
Nadalje, sve nazočne stranke su u bitnome izjavile da nemaju saznanja o
postojanju »Promemorije« od 26. lipnja 2006., osim gospodina Josipa Klasana,
punomoćnika gospodina Ivana Šteke, stečajnog upravitelja poduzetnika
Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, koji je potpisnik spomenute »Promemorije«.
Nadalje, gospodin Josip Klasan je, u bitnome, izjavio na zapisnik da poduzetnik
Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, temeljem zajedničke koncesije sa
Autopoduzećem Imotski d.o.o., Zagreb, prometuje na odredištima Zagreb – Split –
Imotski odnosno Zagreb – Split – Dubrovnik, dok ne prometuje na liniji Zagreb –
Šibenik, te da postoji dogovor o cijeni između Autopoduzeća Imotski d.d. u
stečaju i Autopoduzeća Imotski d.o.o., Zagreb, jer su nosioci zajedničke,
prethodno navedene koncesije, kao i da postoji pisani sporazum između
Autopoduzeća Imotski d.d. u stečaju i Autopoduzeća Imotski d.o.o., Zagreb, te
poduzetnika Autotransport Karlovac d.d., na onim linijama na kojima dijele
zajedničke koncesije.
Gospodin Davor Vidmar, direktor poduzetnika Autotransport Karlovac d.d., je u
bitnome izjavio na zapisnik da je njegova odluka o promjeni cijene tzv. »lančana
reakcija« na promjene cijena prijavljene pri autobusnim kolodvorima.
Gospodin Branko Katić, član Uprave poduzetnika Larus d.o.o., je u bitnome
iskazao kako poduzetnik Larus d.o.o. pruža usluge na linijama, za koje dozvole
posjeduje poduzetnik Croatia Zadar-line d.d., u stečaju, te da iste usluge može
pružati najduže do okončanja stečajnog postupka Croatia Zadar-line d.d., u
stečaju, odnosno sukladno ugovoru o poslovnoj suradnji u otkaznom roku od 15
dana. Također, rečeni pruža navedene usluge zadnje 3,5 godine, te da je u tom
dijelu poslovanja uobičajeno da se cijena za navedene usluge podiže po okončanju
redovne školske godine. To namjerava učiniti i ove godine. Pri tome navodi da mu
krajnje cijene usluga nisu bitne, a informacije o promjenama cijena dobiva od
Zadarskog kolodvora.
Na nastavku usmene rasprave dana 29. svibnja 2007., Snježana Rebić,
rukovoditeljica Komercijalnog sektora poduzetnika Autopoduzeće Imotski d.d., u
stečaju, u bitnome je istaknula, na zapisnik, da spomenuti poduzetnik, na
linijama Imotski – Split – Zagreb i Split –Zagreb, pruža usluge prijevoza,
temeljem Ugovora o kooperaciji i to Ugovora o kooperaciji na održavanju
redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika, broj 1. i broj
2. s drugim polascima. Gospođa Rebić je preslike istih priložila zapisniku.
Nadalje spomenuta je, u bitnome, izjavila da je između poduzetnika Autopoduzeće
Imotski d.d. u stečaju, i Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb sklopljen i Ugovor
o kooperaciji na održavanju redovitog županijskog autobusnog linijskog prijevoza
putnika, a gospođa Rebić je priložila rečene preslike ugovora, kako bi Agencija
mogla izvršiti uvid u odredbu članka 10. u sva tri ugovora.
Temeljem članka 10. rečenih ugovora, određene su, uz suglasnost obiju strana
identične jedinstvene cijene putnih karata i prtljage kao i popusti. U skladu s
tim, potpisan je sporazum »Promemorija«, od strane poduzetnika Autopoduzeće
Imotski d.d. u stečaju, i Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, a čiji je predmet
usuglašavanje cijena. Sukladno spomenutom članku 10. rečenih ugovora, cijene
moraju biti jedinstvene i identične.
Nakon svih prikupljenih podataka Agencija je izradila detaljnu pravnu i
ekonomsku analizu kojom je utvrđeno kako slijedi:

3. PRIMIJENJENI PROPISI

Agencija je u provedbi predmetnog postupka primijenila odredbe Zakona o zaštiti
tržišnog natjecanja (»Narodne novine«, broj 122/03) i podzakonske akte kojima se
detaljnije uređuju instituti predviđeni odredbama toga zakona, i to: Uredba o
načinu utvrđivanja mjerodavnog tržišta (»Narodne novine«, broj 51/04), Uredba o
skupnom izuzeću sporazuma između poduzetnika koji djeluju na istoj razini
proizvodnje odnosno distribucije (»Narodne novine«, broj 158/04), Uredba o
sporazumima male vrijednosti (»Narodne novine«, broj 51/04), te odredbe Zakona o
općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj 53/91 i 106/93), kojim se
uređuju pitanja provedbe upravnog postupka pred Agencijom u dijelu koji nije
propisan odredbama ZZTN.
Pored navedenog, Agencija je pri ocjeni predmetnih sporazuma podredno na
odgovarajući način primjenjivala kriterije iz poredbenog prava Europskih
zajednica (dalje: EZ). Naime, člankom 35. stavkom 3. ZZTN propisano je da Vijeće
za zaštitu tržišnog natjecanja u ocjeni svih oblika sprječavanja, ograničavanja
ili narušavanja tržišnog natjecanja koji mogu utjecati na trgovinu između
Republike Hrvatske i EZ, u skladu s člankom 70. Sporazuma o stabilizaciji i
pridruživanju između EZ i njihovih država članica i Republike Hrvatske (»Narodne
novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/01; dalje: SSP), primjenjuje, na
odgovarajući način, kriterije koji proizlaze iz pravilne primjene pravila o
tržišnom natjecanju u EZ.
Člankom 70. stavkom 2. SSP-a, od 29. listopada 2001., koji je stupio na snagu 1.
veljače 2005., određuje se da će se svako ponašanje suprotno pravilima tržišnog
natjecanja ocjenjivati na temelju kriterija koji proizlaze iz pravila o tržišnom
natjecanju u Zajednici, posebice članaka 81., 82. i 86. Ugovora o osnivanju EZ i
instrumenata za tumačenja koje su usvojile njezine institucije.
Stoga je Agencija, tijekom postupka i prilikom izrade ekonomske i pravne analize
u ovom predmetu, pored spomenutih hrvatskih propisa, izvršila uvidi i u
kriterije prava konkurencije EZ, i to: Obavijest Europske komisije – Upute o
primjeni članka 81. Ugovora o osnivanju Europske zajednice na sporazume o
horizontalnoj suradnji, od 6. siječnja 2001. (Službeni list C 003) i Priopćenje
Europske komisije – Obavijest – Smjernice za primjenu članka 81. stavka 3.
Ugovora o osnivanju EZ, od 27. travnja 2004. (Službeni list C 101) a navedene su
prevedene na hrvatski jezik i nalaze se na internetskoj stranici Agencije
(http://www.aztn.hr/tržišno natjecanje/uredbe vlade RH i pravna stečevina EZ).
Nadalje, Agencija je koristila »Rječnik pojmova prava i politike tržišnog
natjecanja i srodnih područja« Mladena Cerovca (u izdanju TEB poslovno
savjetovanje d.o.o., Zagreb, 2004.) za potrebe definiranja pojmova iz područja
prava tržišnog natjecanja korištenih u ovom rješenju.

*3.1. Relevantne odredbe Zakona o prijevozu u cestovnom prometu*

Također, u ovom je postupku Agencija izvršila uvid i u odredbe Zakona o
prijevozu u cestovnom prometu (»Narodne novine«, broj 178/04, 48/05, 151/05 i
111/06; dalje: ZoPCP), koji uređuje predmet­nu djelatnost.
Člankom 1. ZoPCP definirano je područje primjene istog, odnosno njime se
određuju uvjeti i način obavljanja djelatnosti prijevoza putnika i tereta u
unutarnjem cestovnom prometu, pružanje kolodvorskih usluga, prijevoz za vlastite
potrebe kao i nadležnosti tijela zaduženih za provođenje i nadzor nad provedbom
spomenutog zakona.
Nadalje, prema članku 22. ZoPCP, prijevoz putnika u unutarnjem cestovnom prometu
obavlja se kao javni linijski prijevoz, posebni linijski prijevoz, povremeni
prijevoz, autotaksi prijevoz i kao posebni oblik prijevoza.
Naime, obavljanje javnog linijskog prijevoza putnika uređeno je člankom 23.
ZoPCP, a prema stavku 1. spomenutog članka isti se može obavljati kao putnički,
ekspresni ili direktni linijski prijevoz na međužupanijskim i županijskim
linijama. Nadalje, članak 23. stavak 3. ZoPCP propisuje da je prijevoznik dužan
prije početka obavljanja prijevoza dostaviti vozni red autobusnim kolodvorima na
kojima su po voznom redu predviđena zaustavljanja radi objave.
Prijevoznik koji obavlja javni linijski prijevoz putnika na određenoj liniji
mora imati licenciju i dozvolu za tu liniju, sukladno članku 24. ZoPCP, a koja
se izdaje s rokom važenja do 5 godina, nije prenosiva i može je koristiti samo
prijevoznik kojem je izdana. Prema odredbi članka 25. ZoPCP, Ministarstvo
nadležno za promet izdaje dozvolu za međužupanijski linijski prijevoz putnika.
Nadalje, prema članku 35. ZoPCP, prijevoznik donosi cjenik, osim ako
međunarodnim ugovorom nije drukčije određeno i dostavlja ga autobusnim
kolodvorima koje koristi po voznom redu, organiziranim prodajnim mjestima,
putničkim agencijama i poslov­nicama koje prodaju vozne karte.
Članak 40. ZoPCP propisuje, u stavku 1., da dva ili više prijevoz­nika mogu
zajednički obavljati prijevoz. Nadalje stavak 2. spomenutog članka određuje da,
u slučaju zajedničkog obavljanja prijevoza na liniji, prijevoznici su dužni uz
zahtjev priložiti pisani ugovor, na koji se primjenjuju odredbe o ortakluku
prema posebnom propisu, a za zajednički prijevoz izdaje se jedna dozvola koja
glasi na sve prijevoznike, sukladno stavku 3. spomenutog članka.
Način obavljanja prijevoza uređen je člankom 41. ZoPCP, koji propisuje da je
prijevoznik dužan obavljati javni linijski prijevoz putnika na liniji za koju
ima dozvolu u svoje ime, na vlastitu odgovornost i za vlastiti račun.
Iznimka od prethodnog je moguća, prema članku 42. ZoPCP, koji uređuje institut
podvozarstva. Sukladno stavku 1. spomenutog članka, prijevoznik može privremeno
na određenoj liniji neprekidno, ne dulje od 90 dana, tijekom jedne kalendarske
godine, povjeriti obavljanje prijevoza drugom prijevozniku, koji ispunjava
uvjete propisane ZoPCP, na temelju pisanog ugovora (podvozarstvo).
Podvozarstvo je, prema stavku 2. spomenutog članka, prijevoz koji se obavlja na
temelju pisanog ugovora kojim se prijevoznik obvezuje da će obavljati prijevoz u
ime i za račun drugog prijevoznika na kojeg glasi dozvola. U slučaju obavljanja
prijevoza podvozarstvom, sukladno stavku 3. spomenutog članka, nositelj dozvole
je dužan prije sklapanja ugovora o podvozarstvu ishoditi suglasnost izdavatelja
dozvole.

4. STRANKE

Stranke u ovom postupku su poduzetnici autoprijevoznici, njih sedamnaest (17),
koji pružaju usluge prijevoza putnika autobusima, na, za ovaj postupak
relevantnim linijama od Zagreba do Splita i od Splita do Zagreba te od Zagreba
do Šibenika i od Šibenika do Zagreba. Od sedamnaest (17) navedenih poduzetnika
njih pet (5) je povezano vlasnički, a preostalih dvanaest (12) su samostalni,
nezavisni poduzetnici. Također nekolicina stranaka u ovom postupku su i ugovorno
povezani, odnosno povezani su putem koncesija/dozvola za pružanjem usluga
autobusnog prijevoza putnika.

*4.1. Vlasnički povezani poduzetnici*

Prema dostavljenim podacima o tvrtkama i adresama poduzetnika (uz podatke o
vlasničkoj strukturi i navođenje kratkog opisa pretežite djelatnosti tih
poduzetnika), proizlazi da je Autobusni promet d.d. imatelj većinskog udjela u
temeljnom kapitalu poduzetnika koji obavljaju djelatnost prijevoza putnika
autobusima.
Naime, grupaciju »AP Varaždin«, u smislu članka 5. stavka 1. točke 1. i 2. ZZTN,
čini poduzetnik Autobusni promet d.d., koji ima kontrolu, nad sljedećim
poduzetnicima pod njegovom kontrolom, a to su:
1. Croatia-bus d.d. (Autobusni promet d. d. je imatelj [..] posto udjela u
temeljnom kapitalu tog poduzetnika),
2. Autotransport d.d. (Autobusni promet d.d. je imatelj [..] posto udjela u
temeljnom kapitalu tog poduzetnika),
3. Croag d.o.o. (Autobusni promet d.d. je imatelj [..] posto udjela u temeljnom
kapitalu tog poduzetnika),
4. Autopoduzeće Imotski d.o.o. (Autobusni promet d.d. je imatelj [..] posto
udjela u temeljnom kapitalu tog poduzetnika).
Dakle, prethodno navedeni poduzetnici, a koji su ujedno i pružatelji istih
usluga, povezana su društva u smislu odredaba Zakona o trgovačkim društvima
(»Narodne novine«, br. 111/93., 34/99., 52/00 i 118/03) u kojem je vladajuće
društvo poduzetnik Autobusni promet d.d., a ovisna društva su spomenuti
poduzetnici u kojima Autobusni promet d.d. ima većinski udio, odnosno
prevladavajući utjecaj. Navedeni poduzetnici smatraju se ujedno i poduzetnicima
pod kontrolom poduzetnika Autobusni promet d.d., u smislu članka 5. ZZTN.
Autobusni promet d.d., prema podacima iz tiska (Lider, 11. kolovoza 2006.) i s
Internet stranice (http://www.bankamagazine.hr, posjećene 19. rujna 2006.) je
jedan od dva najveća autobusna prijevoznika u Republici Hrvatskoj (nakon
poduzetnika Autotrans d.o.o., sa sjedištem u Rijeci) prema broju autobusa (320
autobusa) i autobusnih linija na kojima prometuje (301 linija). Najveći je
autobusni prijevoznik u Šibensko-kninskoj, Varaždinskoj i Zagrebačkoj županiji,
te u gradu Zagrebu.

*4.2. Samostalni poduzetnici*

1. Prema navodima iz podneska poduzetnika Autoprometno poduzeće d.d.,
zaprimljenog u Agenciji 6. prosinca 2006., u temeljnom kapitalu tog poduzetnika
poduzetnik Autotrans d.o.o. sa sjedištem u Rijeci, Trg Žabica 1. (dalje:
Autotrans d.o.o.), je imatelj [..]% udjela. Iz navedenog proizlazi da je
poduzetnik Autoprometno poduzeće d.d., u smislu članka 5. stavka 2. točke 1.
ZZTN, poduzetnik pod kontrolom poduzetnika poduzetnika Autotrans d.o.o. jer je
isti imatelj više od polovine udjela u poduzetniku Autoprometno poduzeće d.d.
Nadalje, Autoprometno poduzeće d.d., je, u smislu članka 5. stavka 2. točke 4.
ZZTN, poduzetnik pod kontrolom poduzetnika Autotrans d.o.o i putem personalne
povezanosti, što je vidljivo iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava
u Republici Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007. Naime, Ivan Križanović, direktor
poduzetnika Autoprometno poduzeće d.d., je ujedno i član uprave poduzetnika
Autotrans d.o.o. Iako se u smislu članka 5. ZZTN navedeni poduzetnici smatraju
jednim gospodarskim subjektom, poduzetnik Autotrans d.o.o. nije stranka u ovom
postupku, jer ne pruža usluge autobusnog prijevoza na linijama Zagreb – Split i
Split – Zagreb, kao ni na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb, već ih
pruža poduzetnik pod njegovom kontrolom Autoprometno poduzeće d.d. Stoga se
rečeni poduzetnik za potrebe ovog postupka smatra samostalnim poduzetnikom.
2. Poduzetnik Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, nema povezanih društava koja
obavljaju djelatnosti autobusnog prijevoza, prema navodima Josipa Klasana,
punomoćnika Ivana Šteke, stečajnog upravitelja poduzetnika Autopoduzeće Imotski
d.d., u stečaju., iznijetim na zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja 2007., a
što je vidljivo i iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava u Republici
Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007.
3. Poduzetnik Autoprijevoz Lika d.o.o., nema vlasnički povezanih društava, što
je vidljivo i iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava u Republici
Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007.
4. Poduzetnik Autotransport Karlovac d.d., nema povezanih društava koja
obavljaju djelatnost prijevoza putnika, prema navodima Davora Vidmara, direktora
rečenog poduzetnika, izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja
2007., a što je vidljivo i iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava u
Republici Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007.
5. Poduzetnik Croatia Zadar-line d.d., nema povezanih društava koja obavljaju
djelatnost prijevoza putnika, prema navodima Branka Katića, punomoćnika Frana
Zvonimira Negre, stečajnog upravitelja poduzetnika Croatia Zadar-line d.d.,
izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja 2007., a što je vidljivo i
iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj, od 13.
lipnja 2007.
6. Poduzetnik Čazmatrans-prijevoz d.o.o. nema povezanih društava koja obavljaju
djelatnost prijevoza putnika, prema navodima Damira Pavlovića, punomoćnika
Dragana Marinovića, direktora poduzetnika Čazmatrans-prijevoz d.o.o.,
izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja 2007, što je vidljivo i iz
izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj, od 13.
lipnja 2007.
7. Poduzetnik Denibus d.o.o. samostalni je poduzetnik, čiji je jedini osnivač
Denis Čapin, ujedno i direktor rečenog poduzetnika, što je vidljivo i iz izvatka
iz sudskog registra trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj, od 13. lipnja
2007.
8. Poduzetnik Korčula bus d.o.o. samostalni je poduzetnik, a njegov je jedini
osnivač Ivan Ravlić, koji je ujedno i direktor rečenog poduzetnika, kao i član
uprave, uz Tomislava Jurjevića, što je vidljivo i iz izvatka iz sudskog registra
trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007.
9. Poduzetnik Larus d.o.o., nema povezanih društava koja obavljaju djelatnost
prijevoza putnika, prema navodima Branka Katića, člana Uprave poduzetnika Larus
d.o.o., izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja 2007., a što je
vidljivo i iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava u Republici
Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007.
10. Poduzetnik Promet d.o.o., nema povezanih društava koja obavljaju djelatnost
prijevoza putnika, prema navodima Vice Barbira, predsjednika poduzetnika Promet
d.o.o., izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja 2007., što je
vidljivo i iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih društava u Republici
Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007.
11. Poduzetnik Samoborček d.o.o., nema povezanih društava koja obavljaju
djelatnost prijevoza putnika, prema navodima Bože Grgurića, direktora
poduzetnika Samoborček d.o.o., izjavljenim na zapisnik usmene rasprave održane
8. svibnja 2007., a što je vidljivo i iz izvatka iz sudskog registra trgovačkih
društava u Republici Hrvatskoj, od 13. lipnja 2007.
12. Poduzetnik Vojvodić promet obrt nema povezanih društava koja obavljaju
djelatnost prijevoza putnika, prema navodima Lovre Vojvodića, vlasnika
poduzetnika Vojvodić promet obrt izjavljenim na zapisnik nastavka usmene
rasprave od 29. svibnja 2007.

*4.3. Ugovorno povezani poduzetnici*

a) Grupacija »AP Varaždin« i Čazmatrans prijevoz d.o.o., sklopili su Ugovor o
obavljanju međužupanijskog prijevoza putnika u linijskom prometu, 10. travnja
2006.
Rečeni je ugovor sklopljen od strane sljedećih poduzetnika: Croatia-bus d.d.,
Autotransport d.d., Croag d.o.o., koji su poduzetnici pod kontrolom poduzetnika
Autobusni promet d.d. i poduzetnika Čazmatrans prijevoz d.o.o., kao samostalnog
poduzetnika.
b) Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, i Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb,
sklopili su, 1. listopada 2003. Ugovor o kooperaciji na održavanju redovitog
županijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika, 22. travnja 2004. Ugovor o
kooperaciji na održavanju redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog
prijevoza putnika, 18. svibnja 2004. Ugovor o kooperaciji na održavanju
redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika i 27. lipnja
2006. »Promemorij sporazum«, kojim su suglasni da se na linijama u kooperaciji
Zagreb – Zadar – Split – Dubrovnik, sukladno članku 10. Ugovora o kooperaciji na
održavanju redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika i
članku 10. Ugovor o kooperaciji na održavanju redovitog županijskog autobusnog
linijskog prijevoza putnika, cijene jednosmjernih putnih karata korigiraju na
iznos od 150,00 kn, za liniju Zagreb – Split. Preslike rečenih ugovora priložene
su zapisniku o nastavku usmene rasprave, održane 29. svibnja 2007.

*4.4. Poduzetnici povezani zajedničkim dozvolama za pružanje usluga autobusnog
prijevoza putnika:*

a) Poduzetnici Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, i Autotransport Karlovac
d.d. pružaju usluge prijevoza na liniji Solin (ST) – Zagreb(ZG) temeljem
zajedničke dozvole za obavljanje međužupanijskog linijskog prijevoza putnika
autobusom u cestovnom prometu, izdane od strane Ministarstva mora, turizma,
prometa i razvitka 29. lipnja 2005, za razdoblje od 1. srpnja 2005. do 31.
svibnja 2010.
b) Poduzetnici Čazmatrans prijevoz d.o.o., Croatia-bus d.d., Autobusni promet
d.d., Autotransport d.d. i Croag d.o.o., temeljem rješenja Ministarstva mora,
turizma, prometa i razvitka, od 30. svibnja 2006., ovlašteni su zajednički
obavljati prijevoz na relaciji Split – Dubrovnik i obrnuto postojeće
međužupanijske linije Zagreb – Dubrovnik prijevoznika Čazmatrans prijevoz d.o.o.
U rečenom je rješenju u bitnome navedeno da su spomenuti prijevoznici dana 10.
travnja 2006. potpisali Ugovor o zajedničkom obavljanju prijevoza na relaciji
Split – Dubrovnik i obrnuto na postojećoj međužupanijskoj liniji Zagreb –
Dubrovnik, za koju prijevoznik Čazmatrans prijevoz d.o.o. posjeduje dozvole
izdane rješenjem pod poslovnim brojem klase: UP/I 340-02/04-04/179, od 29.
travnja 2004. koje su važeće do 31. svibnja 2009.
c) Poduzetnik Larus d.o.o., u privitku podneska, koji je Agencija zaprimila 13.
prosinca 2006., dostavio je presliku dozvola za obavljanje međužupanijskog
linijskog prijevoza putnika autobusom u cestovnom prometu poduzetnika Croatia
Zadar-line d.d., u stečaju, od 25. svibnja 2005, na liniji Zagreb – Split, koja
vrijedi za razdoblje od 1. lipnja 2004. do 31. svibnja 2007. Nadalje, rečeni je
poduzetnik Agenciji također dostavio i cjenike koji su u primjeni od 1. srpnja
2006., s cijenama autobusnih karata za liniju Zagreb – Split od 150,00 kn i za
liniju Zagreb – Šibenik od 138,00 kn. iz rečenih cjenika proizlazi da spomenuti
poduzetnici pružaju usluge autobusnog prijevoza u kooperaciji.
Nadalje, Agencija je zaprimila presliku zajedničke dozvole, koju je, 25. travnja
2007. izdalo Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka poduzetnicima
Croatia Zadar-line d.d., u stečaju i Larus d.o.o. za obavljanje međužupanijskog
linijskog prijevoza putnika autobusom u cestovnom prometu na liniji Zagreb(ZG) –
Split(ST). Spomenuta dozvola vrijedi za razdoblje od 1. lipnja 2007. do 31.
svibnja 2012.
d) Poduzetnik Vojvodić promet obrt i poduzetnik Korčula bus d.o.o. posjeduju
zajedničku dozvolu za obavljanje međužupanijskog linijskog prijevoza putnika
autobusom u cestovnom prometu za liniju Vela Luka(DU) – Zagreb(ZG), koja
obuhvaća prolazak i stajanje u Splitu. Spomenuto je utvrđeno uvidom u presliku
dozvole Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka, koja je dostavljena
Agenciji u privitku podneska koji je Agencija zaprimila 7. prosinca 2006.
Spomenutu je dozvola izdalo Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka, 1.
kolovoza 2005., za razdoblje od 1. kolovoza 2005. do 31. svibnja 2009. Nadalje,
poduzetnik Vojvodić promet obrt posjeduje dozvolu izdanu 22. studenog 2005., a u
koji je presliku Agencija također izvršila uvid, za liniju Vela Luka(DU) –
Zagreb, za razdoblje od 1. prosinca 2005. do 31. svibnja 2009.
e) Poduzetnici Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb i Autopoduzeće Imotski d.d.,
u stečaju, Imotski posjeduju tri zajedničke dozvole za linije Imotski(ST) –
Zagreb(ZG), Dubrovnik(DU) – Zagreb(ZG) i Solin(ST) – Zagreb(ZG), koje je
Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka izdalo 31. svibnja 2004. i 15.
lipnja 2004., a sve za razdoblje do 31. svibnja 2009., što je utvrđeno uvidom u
preslike spomenutih dozvola dostavljenih od poduzetnika Autopoduzeće Imotski
d.o.o., Zagreb i Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, Imotski.

*4.5. Podvozarstvo*

Poduzetnici Čazmatrans prijevoz d.o.o. i Autoprijevoz Lika d.o.o. sklopili su,
19. travnja 2006., ugovor o obavljanju prijevoza podvozarstvom, u presliku kojeg
je Agencija izvršila neposredan uvid. Spomenuti je ugovor sklopljen za razdoblje
od 21. travnja 2006. do 31. svibnja 2006., na liniji Zagreb – Dubrovnik.

5. MJERODAVNO TRŽIŠTE

U smislu članka 7. ZZTN i članaka 4., 5., 6. i 13. Uredbe o načinu utvrđivanja
mjerodavnog tržišta (»Narodne novine«, broj 51/04; dalje: Uredba o mjerodavnom
tržištu), Agencija je utvrdila mjerodavno tržište u ovom postupku.
Prema odredbi članka 7. ZZTN, mjerodavno tržište određuje se kao tržište
određene robe i/ili usluga koje su predmet obavljanja djelatnosti poduzetnika na
određenom zemljopisnom području.
Mjerodavno tržište se, sukladno odredbi članka 4. Uredbe o mjerodavnom tržištu,
utvrđuje tako da se utvrdi njegova proizvodna dimenzija (mjerodavno tržište u
proizvodnom smislu) i zemljopisna dimenzija (mjerodavno tržište u zemljopisnom
smislu).
**a) Način utvrđivanja mjerodavnog tržišta u proizvodnom smislu**Pri utvrđivanju mjerodavnog tržišta primjenjivani su kriteriji iz članaka 7.,
8., 9. i 10. Uredbe o mjerodavnom tržištu.
Mjerodavno se tržište, sukladno člancima 5. i 6. Uredbe o mjerodavnom tržištu,
utvrđuje u proizvodnom i zemljopisnom smislu.
Prema odredbi članka 5. Uredbe o mjerodavnom tržištu, mjerodavno tržište u
proizvodnom smislu obuhvaća sve proizvode i/ili usluge za koje potrošači
smatraju da su međusobno zamjenjivi s obzirom na njihove bitne značajke, cijenu
ili način uporabe.
Slijedom navedenog, u smislu članka 7. stavka 1. ZZTN, članka 8. i 9. te članka
10. Uredbe o mjerodavnom tržištu, utvrđeno je mjerodavno tržište u proizvodnom
smislu kao tržište obavljanja javnog linijskog prijevoza putnika autobusima.
Nadalje, iz Agenciji dostupnih podataka, utvrđeno je da poduzetnici, autobusni
prijevoznici stranke u predmetnom postupku obavljajući djelatnost prijevoza
putnika autobusima ostvaruju prihod od navedene djelatnosti i time su prisutni
na mjerodavnom tržištu.
Poduzetnici, sudionici na mjerodavnom tržištu su povisili cijene autobusnih
karata, s primjenom od 1. srpnja 2006., odnosno uskladili su promjenu cijena s
jedinstvenom primjenom od 1. srpnja 2006., na liniji Zagreb – Split i liniji
Zagreb – Šibenik i obrnuto, na način da svi ti poduzetnici obavljaju prijevoz
putnika iz Zagreba, odnosno iz Splita i Šibenika, po jedinstvenoj cijeni
(odnosno cijena je određena u istom iznosu), do Splita u iznosu od 150,00 kn,
odnosno 138,00 kn do Šibenika i obrnuto. Nadalje, autobusni prijevoznici su, u
kratkom vremenskom razdoblju od 29. lipnja 2006. do 4. srpnja 2006., dostavili
autobusnim kolodvorima nove cjenike o primjeni novih cijena prijevoza putnika od
1. srpnja 2006., na spomenutim linijama.
Napominje se, da su vremenskom razdoblju u kojem su se primjenjivale jedinstvene
cijene autobusnih karata od Zagreba do Splita i Šibenika, i obrnuto, odnosno od
1. srpnja 2006. do lipnja/srpnja 2007. nije pristupio novi sudionik na
mjerodavno tržište.

*5.1. Pružanje autobusnih usluga na linijama*

U tijeku postupka, Agencija je utvrdila koji poduzetnici pružaju usluge
prijevoza na obje linije (Zagreb – Split i Split – Zagreb, te Zagreb – Šibenik i
Šibenik – Zagreb), zatim koji poduzetnici pružaju usluge samo na liniji Zagreb –
Split i obrnuto, odnosno liniji Zagreb – Šibenik i obrnuto, te koji su
poduzetnici prestali pružati navedene usluge na navedenim linijama, odnosno
spomenute usluge na tim linijama nisu niti pružali.

5.1.1. Poduzetnici koji prometuju na obje linije:

1. Autoprometno poduzeće d.d., pruža usluge prijevoza na liniji Požega – Split,
dio koje su linije Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik, prema navodima Josipa
Mičevića – Marušića, punomoćnika poduzetnika Autoprometno poduzeće d.d.,
temeljem izvedenog dokaza, sa usmene rasprave održane 8. svibnja 2007.,
saslušanjem punomoćnika poduzetnika Autoprometno poduzeće d.d.,
2. Poduzetnik Croatia bus d.d., pruža usluge autobusnog prijevoza na obje
linije, unutar linije Zagreb – Dubrovnik, prema navodima Deana Čebohina,
direktora poduzetnika Croatia bus d.d., temeljem izvedenog dokaza saslušanja
punomoćnika poduzetnika sa usmene rasprave održane 8. svibnja 2007.,
3. Samoborček d.o.o., pruža usluge autobusnog prijevoza na obje spomenute
linije,
4. Autobusni promet d.d., pruža usluge autobusnog prijevoza na obje spomenute
linije.

5.1.2. Poduzetnici koji prometuju samo na jednoj liniji:

5.1.2.1. Zagreb – Split i obrnuto

1. Poduzetnik Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, temeljem zajedničke dozvole,
opisane pod točkom 4.4. e) obrazloženja ovog rješenja, s poduzetnikom
Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, prometuje na liniji Zagreb – Split –
Imotski, odnosno Zagreb – Split – Dubrovnik, dok ne prometuje na liniji Zagreb –
Šibenik, prema navodima Josipa Klasana, punomoćnika poduzetnika Autopoduzeće
Imotski d.d., u stečaju, izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja
2007.
2. Poduzetnik Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb temeljem zajedničke koncesije
s poduzetnikom Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, prometuje na liniji Zagreb
– Split – Imotski, odnosno Zagreb – Split – Dubrovnik, dok ne prometuje na
liniji Zagreb – Šibenik, prema navodima Josipa Klasana, direktora poduzetnika
Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od
8. svibnja 2007.
3. Autoprijevoz Lika d.o.o., pruža usluge autobusnog prijevoza na liniji Zagreb
– Gospić, Gospić – Split, dok na liniji Zagreb – Šibenik ne pruža usluge
autobusnog prijevoza, prema navodima Marijana Marića, punomoćnika Ivana
Brkljačića, direktora poduzetnika Autoprijevoz Lika d.o.o., izjavljenim na
zapisnik usmene rasprave od 8. svibnja 2007.
4. Autotransport Karlovac d.d., pruža usluge prijevoza na pravcu Zagreb – Solin
– Split, temeljem zajedničke dozvole, opisane pod točkom 4.4 a) obrazloženja
ovog rješenja, no ne i na liniji Zagreb – Šibenik, prema navodima Josipa
Klasana, direktora poduzetnika Autopoduzeće Imotski d.o.o., i Davora Vidmara,
direktora poduzetnika Autotransport Karlovac d.d., izjavljenim na zapisnik
usmene rasprave od 8. svibnja 2007.
5. Croatia Zadar-line d.d., u stečaju, je imatelj dozvole, opisane pod točkom
4.4. c) obrazloženja ovog rješenja, za prometovanje na liniji Zagreb – Split,
unutar koje je i stanica u Šibeniku, no tu uslugu obavlja poduzetnik Larus
d.o.o., sukladno ugovoru o poslovnoj suradnji, prema navodima Branka Katića,
punomoćnika Frana Zvonimira Negre, stečajnog upravitelja poduzetnika Croatia
Zadar-line d.d., u stečaju, ujedno i člana Uprave poduzetnika Larus d.o.o.,
izjavljenim na usmenoj raspravi od 8. svibnja 2007.
6. Poduzetnik Čazmatrans-prijevoz d.o.o., na liniji Zagreb – Split – Dubrovnik
pruža usluge autobusnog prijevoza (u kooperaciji s poduzetnicima Croatia bus
d.d., Croag d.o.o., Autotransport d.d. i Autobusni promet d.d. Varaždin, a sve
opisano pod točkom 4.4. b) obrazloženja ovog rješenja), prema navodima Damira
Pavlovića, punomoćnika Dragana Marinovića, direktora poduzetnika
Čazmatrans-prijevoz d.o.o., izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8.
svibnja 2007., dok na liniji Zagreb – Šibenik ne pruža navedene usluge.
7. Promet d.o.o., pruža samo usluge autobusnog prijevoza na liniji Zagreb –
Split, a ne i na liniji Zagreb – Šibenik, prema navodima Vice Barbira,
predsjednika Uprave poduzetnika Promet d.o.o., izjavljenim na zapisnik usmene
rasprave od 8. svibnja 2007.
8. Vojvodić promet, obrt, prometovao je, temeljem dozvole opisane pod točkom
4.4. d) obrazloženja ovog rješenja, samo na liniji Zagreb – Split, no od 1.
travnja 2007. je prestao prometovati i na toj liniji, prema navodima Lovre
Vojvodića, vlasnika poduzetnika Vojvodić promet obrt, izjavljenim na zapisnik
usmene rasprave od 8. svibnja 2007.

5.1.2.2. Zagreb – Šibenik i obrnuto

Niti jedan poduzetnik ne pruža isključivo usluge prijevoza putnika autobusima na
liniji Zagreb – Šibenik.

5.1.3. Poduzetnici koji su prestali prometovati na spomenutim linijama

Agencija je, u izradi ekonomske i pravne analize, utvrdila da su sljedeći
poduzetnici pružali usluge prijevoza na spomenutim linijama, ali su prestali
prometovati, što je od važnosti za ocjenu trajanja moguće povrede odredaba ZZTN.
1. Vojvodić promet obrt, prometovao je samo na liniji Zagreb – Split, no od 1.
travnja 2007. je prestao prometovati, prema navodima Lovre Vojvodića, vlasnika
poduzetnika Vojvodić promet obrt, izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od 8.
svibnja 2007.
2. U podnesku poduzetnika Korčula bus d.o.o., koji je Agencija zaprimila 27.
studenoga 2006., rečeni poduzetnik navodi da od 1. listopada 2004. ne prometuje
na linijama Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik.

*5.2. Poduzetnik koji u svojstvu kooperanta sudjeluje u pružanju usluga prijevoza
putnika*

Poduzetnik Croag d.o.o., ne pruža usluge prijevoza putnika autobusima na
linijama Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik, prema navodima Zdravka Šimeka,
direktora poduzetnika Croag d.o.o., izjavljenim na zapisnik usmene rasprave od
8. svibnja 2007., iako sudjeluje kao kooperant, s poduzetnikom Čazmatrans
prijevoz d.o.o., u obavljanju djelatnosti autobusnog prijevoza na liniji Zagreb
– Dubrovnik, ne pružajući usluge prijevoza na tim linijama.
Također, svi prethodno navedeni podaci vidljivi su i iz preslika voznih redova,
dostavljenih Agenciji tijekom cijelog postupka, od strane autobusnih kolodvora.
**b) Način utvrđivanja mjerodavnog tržišta u zemljopisnom smislu**Prema odredbi članka 6. stavka 1. Uredbe o mjerodavnom tržištu, mjerodavno
tržište u zemljopisnom smislu obuhvaća cjelokupan ili dio teritorija Republike
Hrvatske, na kojem se tržišni takmaci natječu u prodaji i/ili nabavi proizvoda
pod jednakim ili dovoljno ujednačenim uvjetima koji to tržište bitno razlikuje
od susjednih tržišta.
Naime, u konkretnom slučaju poduzetnici, autobusni prijevoznici pružaju usluge
prijevoza putnika autobusima od Zagreba do Šibenika i od Šibenika do Zagreba,
kao i od Zagreba do Splita i od Splita do Zagreba.
Slijedom toga, u smislu članka 7. stavka 1. ZZTN, članka 3. i članka 6. Uredbe o
mjerodavnom tržištu, utvrđeno je da mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu
obuhvaća javni linijski prijevoz putnika autobusima u unutarnjem cestovnom
prometu na linijama od Zagreba do Šibenika i od Šibenika do Zagreba i od Zagreba
do Splita i od Splita do Zagreba.
Pri utvrđivanju mjerodavnog tržišta, Agencija je utvrdila da je riječ o javnom
linijskom prijevozu putnika u unutarnjem cestovnom prometu na međužupanijskim
linijama, koji je posebno promatran i analiziran s obzirom na obilježja (dnevna
dostupnost polazaka za potrošače – putnike iz Zagreba, odnosno iz Splita i
Šibenika), uvjete i način obavljanja djelatnosti ove vrste prijevoza putnika u
unutarnjem cestovnom prometu u odnosu na ostale vrste prijevoza putnika u
unutarnjem cestovnom prometu, kao što su posebni linijski prijevoz, povremeni
prijevoz, auto taksi prijevoz i posebni prijevoz putnika.

6. OSTALI RELEVANTNI PODACI ZA EKONOMSKU ANALIZU

a) Prema ZoPCP, prijevoz putnika može se prikazati sljedećom Slikom 1.:

*Slika 1.*

*![](dodatni/378588.gif)*

Prema podacima Hrvatske gospodarske komore, dostavljenih
podneskom od 18. prosinca 2006., zaprimljenog u Agenciji 19. prosinca 2006.,
ukupno je, u cestovnom prometu autobusima u 2005. godini, prevezeno 64.859.000
putnika, od čega je preko 95 posto putnika prevezeno u unutarnjem cestovnom
prometu, odnosno 62.138.000 putnika, dok je 2.721.000 prevezenih putnika u
međunarodnom cestovnom prometu.
Nadalje, u sljedećoj tablici 1. su prikazani podaci (prema zaprimljenim
podnescima tijekom postupka od autobusnih kolodvora u Zagrebu, Splitu i
Šibeniku) o broju putnika prevezenih autobusima (u javnom linijskom prijevozu u
unutarnjem cestovnom prometu) na linijama Zagreb–Split i Zagreb–Šibenik, i
obrnuto, u 2004., 2005. i 2006. godini.

*Tablica 1.*

*![](dodatni/378589.gif)*

*Izvor: podnesci autobusnih kolodvora u Zagrebu, Splitu i
Šibeniku, zaprimljeni tijekom postupka
Obrada: Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja*
Prema navedenim podacima, za promatrano trogodišnje vremensko razdoblje, vidljiv
je porast ukupnog broja prevezenih putnika autobusima na linijama iz Zagreba do
Splita i iz Splita do Zagreba, te iz Zagreba do Šibenika, uz neznatno smanjenje
broja putnika iz Šibenika do Zagreba u 2006., u odnosu na prethodne godine.
b) U cilju sveobuhvatne ekonomske analize, Agencija je pribavila podatke o
voznom redu, za linije Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik, za prijevoz putnika
autobusima s polascima s autobusnog kolodvora Zagreb. Podaci o voznom redu su
preuzeti s Internet stranice poduzetnika Autobusni kolodvor Zagreb d.o.o.
(http://www.akz.hr), posjećene dana 3. listopada i 25. listopada 2006., te 9.
studenoga 2006., za proizvoljno od strane Agencije odabrane datume polaska
autobusa iz Zagreba za Split, odnosno za dane 3. listopada 2006. i 9. studenoga
2006., te iz Zagreba za Šibenik za dane 25. listopada 2006. i 9. studenoga
2006., a navedeni podaci su također dostavljeni Agenciji i izravno od autobusnih
prijevoznika koji prometuju na tim linijama.
Analizirani podaci nalaze se u sljedećim tablicama 2. i 2.a.

*Tablica 2.*Prikaz podatka o voznom redu za liniju Zagreb – Split u prijevozu putnika
autobusima s polascima sa autobusnog kolodvora Zagreb (na dane 3. listopada
2006. i 9. studenoga 2006.)

![](dodatni/378590.gif)
![](dodatni/378591.gif)

Izvor: internetska stranica poduzetnika Zagrebački holding
d.o.o. – podružnica Autobusni kolodvor, Zagreb, http://www.akz.hr, posjećena 3.
listopada 2006. i 9. studenoga 2006.
Obrada: Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja
Napomena: \*poduzetnik APP d.d., Požega nije vozio 3. 10. 2006. stoga je uzet
podatak za 9. 11. 2006.

![](dodatni/378592.gif)

Izvor: internetska stranica poduzetnika Zagrebački holding
d.o.o. – podružnica Autobusni kolodvor, Zagreb, http://www.akz.hr, posjećena 25.
listopada 2006. i 9. studenoga 2006.
Obrada: Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja
Napomena: \*poduzetnik APP d.d., Požega nije vozio 25. 10. 2006. stoga je uzet
podatak za 9. 11. 2006.

Iz analize spomenutih podataka, prikazanih u tablicama 2. i 2.a., proizlazi da
autobusni prijevoznici pružajući usluge prijevoza prelaze različite udaljenosti
(izražene u km) na linijama iz Zagreba do Splita i Šibenika i obratno, te da su
trajanja putovanja na rečenim linijama različita, kao i broj zaustavljanja na
usputnim autobusnim kolodvorima, odnosno autobusnim stajalištima.
Nadalje, Agencija je, izravno od autobusnih prijevoznika, koji pružaju usluge
autobusnog prijevoza na mjerodavnim tržištima te od autobusnih kolodvora u
Zagrebu i Šibeniku, tijekom postupka prikupila podatke o cijenama prijevoznih
karata, koje su bile u primjeni do 30. lipnja 2006., kao i datume primjene
cijena autobusnih voznih karata za prijevoz putnika na liniji Zagreb – Split i
Split – Zagreb, te liniji Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb, uz navođenje
iznosa cijene karte u jednom smjeru, te cijene za povratnu kartu, uz iznos
odobrenog popusta (za odrasle). Ujedno, zaprimljeni su i podaci o cijenama
karata koje su u primjeni od 1. srpnja 2006.
U nastavku, prethodno su spomenuti podaci prikazani u tablicama 3. i 3.a.

*Tablica 3.* CIJENE KARATA I UGOVORNI ODNOSI PODUZETNIKA, NA LINIJI ZAGREB – SPLIT

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Poduzetnik | Cijena karte do 30. lipnja 2006. (kn) i odobreni popust za povrat­nu kartu | Cijena karte od 1. srpnja 2006. (kn) i odobreni popust za povratnu kartu | Napomene |
| 1. | 2. | 3. | 4. |
| APP d.d.,  Požega | 130,00  (od 8. 7. 2005.)  25% | 150,00  20% |  |
| Autobusni promet d.d., Varaždin, Varaždin | 130,00  (od 1. 6. 2005.)  25% | 150,00  20% | Kooperacija, Ugovor sklopljen 10. 4. 2006. |
| Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, Imotski | 100,00  (od 27. 5. 2006.)25% | 150,00  20% | Zajedničko obavljanje prijevoza sukladno Ugovoru o kooperaciji na održavanju redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika, sklopljenom u Imotskom, 22. 4. 2004., između poduzetnika Autopoduzeće Imotski d.d., Imotski i Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb |
| Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb | 100,00  (od 27. 5. 2006.)25% | 150,00  20% | Zajedničko obavljanje pri­je­voza sukladno Ugovoru o kooperaciji na održavanju redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika« sklopljenom u Imotskom, 22. 4. 2004., između poduzetnika Autopoduzeće Imotski d.d., Imotski i Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb |
| Autoprijevoz Lika d.o.o., Gospić | Nije prometovao samostalno –  zaprimljen preslik Ugovora o obavljanju prijevoza podvozarstvom, sklopljen s poduzetnikom Čazmatrans-prijevoz d.o.o., Čazma, od 19. 4. 2006., za pri­jevoz putnika u vremenskom razdoblju od 21. 4. 2006. do 31. 31. 5. 2006.  120,00  25% | 150,00\*  25%  – u primjeni od 28. srpnja 2006. |  |
| Autotransport d.d., Šibenik | 130,00  (od 1. 6. 2005.)  25% | 150,00  25% |  |
| Autotransport Karlovac d.d., Karlovac | 81,00  (od 5. 4. 2006.)  17% | 150,00  20% |  |
| Croag d.o.o., Zagreb | – | – | Ne prometuje od studenog 2005. |
| Croatia-bus d.d., Zagreb | 130,00  (od 1. 6. 2005.)  25% | 150,00  20% | Potpisnik Ugovora o kooperaciji |
| Čazmatrans-prijevoz d.o.o., Čazma | 130,00  (od 1. 6. 2006.)  25% | 150,00  20% |  |
| Denibus d.o.o., Zmijavci | 120,00  ( – )  25% | 150,00  20% |  |
| Larus d.o.o., Zadar | 140,00  (od 5. 7. 2005.)  25% | 150,00  25% |  |
| Promet d.o.o., Makarska | 90,00  (od 4. 3. 2006.)  20% | 150,00  20% |  |
| Samoborček d.o.o.,  Samobor | 127,00  (od 20. 4. 2001.)25% | 150,00  25% |  |
| Vojvodić promet, obrt za prijevoz putnika, Blato | 130,00  (od 1. 7. 2005.)  ne prodaju se povratne karte | 150,00  20% | Ugovor o kooperaciji sklopljen s poduzetnikom Autotrans d.o.o., Rijeka od 1. travnja 2007. |

Izvor: dopisi poduzetnika i autobusnog kolodvora u Zagrebu,
zaprimljeni u Agenciji tijekom postupka
Obrada: Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja
Napomene: – nema podataka
\* Autoprijevoz Lika d.o.o., Gospić započeo prometovati 28. srpnja 2006. (Zagreb
– Split i Split – Zagreb).

*Tablica 3.a.* CIJENE KARATA I UGOVORNI ODNOSI PODUZETNIKA, NA LINIJI ZAGREB –
ŠIBENIK

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Poduzetnik | Cijena karte do 30. lipnja 2006. (kn) i odobreni popust za povratnu kartu | Cijena karte od 1. srpnja 2006. (kn) i odobreni popust za povratnu kartu | Cijena karte od lipnja/srpnja 2007. (KN) i odobreni popust za povratnu kartu (prema podacima na dan 4. srpnja 2007.) | Napomene |
| 1. | 2. | 3. | 4. | 5. |
| Autoprometno poduzeće d.d., Požega | 120,00  (od 8. 7. 2005.)  25% | 138,00  20% | 139,00  20%  (od 30. 6. 2007.) |  |
|5pt"> Autobusni promet d.d. Varaždin, Varaždin | 120,00  (od 1. 6. 2005.)  25% | 138,00  20% | 150,00  20%  (od 1. 6. 2007) | Kooperacija, Ugovor sklopljen 10. 4. 2006. |
| Autotransport d.d., Šibenik | 120,00  (od 1. 6. 2005.)  25% | 138,00  25% | 150,00  20%  (od 18. 6. 2007.) |  |
| Croag d.o.o., Zagreb | – | – | – | Ne prometuje od stu­denog 2005. |
| Croatia-bus d.d., Zagreb | 120,00  (od 1. 6. 2005.)  25% | 138,00  20% | 150,00  20%  (od 1. 6. 2007.) |p> Potpisnik Ugovora o kooperaciji |
| Čazmatrans-prijevoz d.o.o., Čazma | 120,00  (od 1. 6. 2006.)  25% | 138,00  20% | 150,00  20%  (od 4. 6. 2007.) |  |
| Larus d.o.o., Zadar | 120,00  (od 5. 7. 2005.)  25% | 138,00  25% | 138,00  25% |  |
| Samoborček d.o.o.,  Samobor | 120,00  (od 20. 4. 2001.)  25% | 138,00  25% | 148,00  25%  (od 2. 7. 2007.) |  |
| Vojvodić promet, obrt za prijevoz putnika, Blato | 105,00  (od 1. 7. 2005.)  ne prodaju se povratne karte | 138,00  20% | – | Ugovor o kooperaciji sklopljen s poduzetnikom Autotrans d.o.o., Rijeka od 1. travnja 2007. |

Izvor: dopisi poduzetnika i autobusnog kolodvora u Šibeniku,
zaprimljeni u Agenciji tijekom postupka
Obrada: Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja

Obradom zaprimljenih podataka, prikazanih u prethodnim tab­licama, Agencija je
nesporno utvrdila da su prijevoznici slobodno i na različite načine određivali
cijene autobusnih voznih karata do 30. lipnja 2006. na liniji Zagreb – Split i
obrnuto, te da iste nisu bile jedinstvene. Na liniji Zagreb – Šibenik i obrnuto
navedeni su poduzetnici imali identičnu cijenu od 120,00 kuna, s izuzetkom
poduzetnika Vojvodić promet, obrt, no cijene koje su bile u primjeni do 30.
lipnja 2006. nisu bile predmetom ovog postupka.
Agencija je, radi usporedbe cijena na linijama iz Zagreba do Splita i Šibenika,
i obrnuto, prikupila podatke o cijenama autobusnih karata, na proizvoljno
odabranim linijama, s polascima iz Zagreba za gradove Rijeku i Osijek (za
odabrani dan polaska 16. studenoga 2006.), prema kojima proizlazi da
prijevoznici na tim linijama imaju različite cijene autobusnih karata, koje se,
za liniju Zagreb – Rijeka, kreću u rasponu od 87,00 kn do 144 kn, za liniju
Zagreb – Osijek od 104,00 kn do 149 kn, kao i da podaci o prijeđenim
udaljenostima (izraženo u km) za liniju Zagreb – Rijeka ukazuju na razliku
prijeđenih kilometara pri pružanju usluga autobusnog prijevoza, a ista se kreće
od 136 km do 182 km, te za liniju Zagreb – Osijek od 277 km do 289 km.
Nadalje, broj zaustavljanja na usputnim autobusnim kolodvorima odnosno
autobusnim stajalištima do odredišta Rijeke i Osijeka je različit, po dnevnim
linijama i prijevozniku koji obavlja prijevoz na određenoj liniji. Primjerice,
autobusni prijevoznik Autotrans d.o.o., koji obavlja prijevoz na liniji Zagreb –
Rijeka, s polaskom u 17,00 sati, dana 16. studenoga 2006. (s napomenom u voznom
redu da je riječ o »poslovnoj« liniji) je pružao uslugu primjenjujući najvišu
cijenu prijevozne karte do Rijeke, u iznosu od 144,00 kune.
Ukupan broj polazaka iz Zagreba, prema voznom redu 16. studenoga 2006., iznosio
je 25 polazaka za Rijeku, te za Osijek 11 polazaka.
Prethodno navedeni i analizirani podaci o voznom redu prikupljeni su s Internet
stranice poduzetnika Autobusni kolodvor Zagreb (www.akz.hr), posjećene 16.
studenoga 2006.
Nadalje, uvidom u vozne redove s Internet stranice spomenutog poduzetnika,
utvrđeno je da analizirani podaci koji se odnose na linije iz Zagreba do Rijeke
i Osijeka, za polaske na dan 16. studenoga 2006., nisu u bitnom odstupali od
podataka o polascima u narednom razdoblju.
Također, Agencija je analizirala podatke o cijenama autobusnih voznih karata na
odabranoj liniji, s polaskom iz Zagreba za Zadar (za odabrani dan polaska 11.
prosinca 2006., podaci preuzeti s Internet stranice poduzetnika Autobusni
kolodvor www.akz.hr, posjećene 11. prosinca 2006.), prema kojima nedvojbeno
proizlazi, kao i u slučaju prijevoza putnika iz Zagreba do Rijeke i Osijeka, da
prijevoznici na liniji Zagreb – Zadar imaju različite cijene autobusnih karata,
čiji iznosi su u rasponu od 100,00 kn do 165,00 kn, kao i da su prijeđene
udaljenosti (izraženo u km) u rasponu od 204 km do 296 km (iznimno, prijevoznik
Croatia-bus d.d., koji prometuje preko Rijeke i prelazi 400 km udaljenosti do
Zadra), te da postoje 19 polazaka za Zadar, odabranog dana. Nadalje, broj
zaustavljanja na usputnim autobusnim kolodvorima, odnosno autobusnim
stajalištima do odredišta Zadar su različiti, po dnevnim linijama i prijevozniku
koji obavlja prijevoz na određenoj liniji. Analizirani podaci nisu u bitnom
odstupali u voznim redovima u narednom razdoblju.
Zaključno, Agencija je također izvršila uvid u »Analizu tržišta cestovnog
prijevoza u Republici Hrvatskoj« Fakulteta prometnih znanosti Sveučilišta u
Zagrebu, izrađenu 2006. (Internet stranica: www.mmtpr.hr/default.asp?id=1126). U
spomenutoj je u bitnome navedeno, pod točkom 6. naslova »Analiza troškova u
cestovnom prijevozu«, koja se odnosi na transportno tržište, no na odgovarajući
je način primjenjiva i na javni linijski prijevoz putnika autobusima, da
sljedeći elementi utječu na kalkulaciju prijevoznih troškova:
– prijevozni zahtjevi u užem okruženju prijevoznika,
– prijevozni zahtjevi u širem okruženju prijevoznika,
– direktni troškovi cestovnog prijevoza,
– varijabilni troškovi cestovnog prijevoza,
– fiksni troškovi i njihov utjecaj na prijevoznu djelatnost.
Slijedom navedenog, nesporno je da različiti prijevoznici imaju različite
troškove pri pružanju usluga na mjerodavnom tržištu.

7. TRAJANJE PRIMJENE JEDINSTVENE CIJENE AUTOBUSNIH KARATA PREMA CJENICIMA
STRANAKA

Nadalje, u tablici 4.a prikazano je vremensko trajanje primjene jedinstvenih
cijena, za linije Zagreb – Split i Split – Zagreb, a u tablici 4.b., za linije
Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb, za svakog poduzetnika, kao i promjena
cijena koja je uslijedila 2007. godine, odnosno trenutno važeće cijene. Nadalje,
iz spomenutih je tablica vidljivo da je primjena jedinstvenih cijena trajala
godinu dana, za većinu poduzetnika, s tim da određeni poduzetnici nisu
promijenili jedinstvene cijene do danas.

*Tablica 4.a* LINIJA ZAGREB – SPLIT I SPLIT – ZAGREB

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Poduzetnik | Cijena karte od 1. srpnja 2006., u kn | Cijena karte  od lipnja/srpnja 2007. (prema podacima na dan 4. srpnja 2007.), u kn |p> Trajanje primjene jedinstvene cijene autobusnih karata prema cjenicima stranaka u ovom postupku koji su bili u primjeni počevši od 1. srpnja 2006. |
| 1. | 2. | 3 | 4. |
| Autoprometno poduzeće d.d.,  Požega | 150,00 | 161,00  (od 30. 6. 2007.) | do 29. lipnja 2007. |
| Autobusni promet d.d., Varaždin, Varaždin | 150,00 | 180,00  (od 1. 6. 2007.) | do 31. svibnja 2007. |
| Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, Imotski | 150,00 | 180,00  (od 29. 6. 2007.) | do 28. lipnja 2007. |
| Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb | 150,00 | 180,00  (od 29. 6. 2007.) | do 28. lipnja 2007. |
| Autoprijevoz Lika d.o.o., Gospić | 150,00 \* | 143,00/157,00 \* | do 25. rujna 2006. |
| Autotransport d.d., Šibenik | 150,00 | 180,00  (od 18. 6. 2007.) | do 17. lipnja 2007. |
| Autotransport Karlovac d.d., Karlovac | 150,00 | 169,00  (od 5. 7. 2007.) | do 4. srpnja 2007. |
| Croag d.o.o., Zagreb | – | – | – |
| Croatia-bus d.d., Zagreb | 150, 00 | 180,00  (od 1. 6. 2007.) | do 31. svibnja 2007. |
| Čazmatrans-prijevoz d.o.o., Čazma | 150,00 | 178,00  (od 4. 6. 2007.) | do 3. lipnja 2007. |
| Denibus d.o.o., Zmijavci | 150,00 | 150,00 | do danas |
| Larus d.o.o., Zadar | 150,00 | 150,00 | do danas |
| Promet d.o.o., Makarska | 150,00 | 180,00  (od 28.6.2007.) | do 27. lipnja 2007. |
| Samoborček d.o.o.,  Samobor | 150,00 | 178,00  (od 2.7.2007.) | do 1. srpnja 2007. |
| Vojvodić promet, obrt za prijevoz putnika, Blato | 150,00 | \*\* | do 31. ožujka 2007. |

Izvor: dopisi poduzetnika i autobusnog kolodvora u Zagrebu,
zaprimljeni u Agenciji tijekom postupka
Obrada: Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja
Napomene: \*Autoprijevoz Lika d.o.o., Gospić započeo je prometovati 28. srpnja
2006. (Zagreb – Split i Split – Zagreb), te je odredio nove cijene s primjenom
od 26. 9. 2006. u iznosu od 143,00 kn, a od 28. 6. 2007. u iznosu od 157,00 kn,
\*\*Vojvodić promet, obrt za prijevoz putnika, Blato, sklopio, 1. travnja 2007.
Ugovor o kooperaciji s poduzetnikom Autotrans d.o.o., sa sjedištem u Rijeci

*Tablica 4.b* LINIJA ZAGREB – ŠIBENIK I ŠIBENIK – ZAGREB

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Poduzetnik | Cijena karte  od 1. srpnja 2006., u kn | Cijena karte od lipnja/srpnja 2007. (prema podacima na dan 4. srpnja 2007.), u kn | Trajanje primjene jedinstvene cijene autobusnih karata prema cjenicima stranaka u ovom postupku koji su bili u primjeni počevši od 1. srpnja 2006. |
| 1. | 2. | 3. | 4. |
| Autoprometno pouzeće d.d.,  Požega | 138,00 | 139,00  (od 30. 6. 2007.) | do 29. lipnja 2007. |
| Autobusni promet d.d. Varaždin, Varaždin | 138,00 | 150,00  (od 1. 6. 2007.) | do 31. svibnja 2007. |
| Autotransport d.d., Šibenik | 138,00 | 150,00  (od 18. 6. 2007.) | do 17. lipnja 2007. |
| Croag d.o.o., Zagreb | – | – | – |
| Croatia-bus d.d., Zagreb | 138,00 | 150,00  (od 1. 6. 2007.) | do 31. svibnja 2007. |
| Čazmatrans-prijevoz d.o.o., Čazma | 138,00 | 150,00  (od 4. 6. 2007.) | do 3. lipnja 2007. |
| Larus d.o.o., Zadar | 138,00 | 138,00 | do danas |
| Samoborček d.o.o.,  Samobor | 138,00 | 148,00  (od 2. 7. 2007.) | do 1. srpnja 2007. |
| Vojvodić promet, obrt za prijevoz putnika, Blato | 138,00 | \* | \* |

Izvor: dopisi poduzetnika i autobusnog kolodvora u Šibeniku,
zaprimljeni u Agenciji tijekom postupka
Obrada: Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja
Napomene: – nema podataka
\*Vojvodić promet, obrt za prijevoz putnika, Blato, sklopio je, 1. travnja 2007.
Ugovor o kooperaciji s poduzetnikom Autotrans d.o.o., sa sjedištem u Rijeci.

8. ODLUKA VIJEĆA

Uvidom u spis predmeta, te temeljem detaljno provedene ekonomske i pravne
analize u ovom predmetu, Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja (dalje: Vijeće)
je, u smislu članka 34. i 35. stavka 1. točke 2. ZZTN, na 90. sjednici, održanoj
24. rujna 2007., ocijenilo je da je u konkretnom postupku nesporno dokazano da
su četrnaest (14) sljedećih poduzetnika, autobusnih prijevoznika, sa sjedištima
u Republici Hrvatskoj:
Autobusni promet d.d., Autoprometno poduzeće d.d., Autopoduzeće Imotski d.d., u
stečaju, Autopoduzeće Imotski d.o.o. Zagreb, Autotransport d.d., Autotransport,
Karlovac d.d., Croatia Zadar-line d.d., u stečaju, Croatia bus d.d., Čazmatrans-prijevoz
d.o.o., Denibus d.o.o., Larus d.o.o., Promet d.o.o., Samoborček d.o.o. i
Vojvodić promet, obrt za prijevoz putnika,
izričitim dogovorom, odnosno usklađenim djelovanjem izravno utvrdili fiksne
prodajne cijene autobusnih karata, s njihovom istovremenom primjenom počevši od
1. srpnja 2006., unatoč različitim troškovima spomenutih poduzetnika pri
pružanju tih usluga.
Time su rečeni poduzetnici sklopili zabranjeni sporazum, u smislu članka 9.
stavka 1. točke 1. ZZTN, a koji je sukladno odredbi članka 9. stavka 2. ZZTN, ex
lege ništav.
Naime, rečeni sporazum ima za cilj sprječavanje, ograničavanje ili narušavanje
tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu obavljanja javnog linijskog prijevoza
putnika autobusima u unutarnjem cestovnom prometu na linijama Zagreb – Split i
Split – Zagreb kao i na linijama Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb.
Predmet takvog sporazuma (dogovor o prodajnoj cijeni autobusne karte)
predstavlja teško ograničenje tržišnog natjecanja, koje ima za cilj
isključivanje tržišnog natjecanja među izravnim konkurentima na utvrđenom
mjerodavnom tržištu, te se kao takav ne može izuzeti ni skupno niti pojedinačno,
u smislu odredbe članka 10. ZZTN, odnosno u smislu odredaba Uredbe o skupnom
izuzeću sporazuma između poduzetnika koji djeluju na istoj razini proizvodnje
odnosno distribucije (»Narodne novine«, broj 158/2004; dalje: Uredba o
horizontalnim sporazumima), i odredaba Uredbe o sporazumima male vrijednosti
(»Narodne novine«, broj 51/2004).
Međutim, Vijeće posebno naglašava da, iako odredbe o zabranjenim sporazumima iz
članka 9. ZZTN nisu primjenjive na sporazume sklopljene između povezanih
poduzetnika, u smislu odredaba Zakona o trgovačkim društvima (primjerice, na
sporazume između vladajućeg i ovisnog društva, na sporazume između društava
koncerna), odnosno na sporazume sklopljene između poduzetnika pod međusobnom
kontrolom, u smislu članka 5. ZZTN, jer se tako povezani poduzetnici, unatoč
činjenici da imaju zasebnu pravnu osobnost, smatraju jednim gospodarskim
subjektom, odnosno jednim poduzetnikom, pa ne ispunjavaju neophodan preduvjet za
sklapanje sporazuma na koje se mogu primijeniti odredbe o zabranjenim
sporazumima iz članka 9. ZZTN, a to je da ga moraju sklopiti najmanje dva
samostalna, odnosno neovisna poduzetnika, Vijeće takav izuzetak u konkretnom
predmetu nije moglo primijeniti. Naime, predmetni sporazum bio je sklopljen ne
samo između povezanih poduzetnika (primjerice, samo između poduzetnika koji čine
grupaciju »AP Varaždin«), već je sklopljen izričitim dogovorom, odnosno
usklađenim djelovanjem između poduzetnika koji čine spomenutu grupaciju i
ostalih neovisnih poduzetnika na predmetnom mjerodavnom tržištu, pa se smatra
zabranjenim sporazumom iz članka 9. stavka 1. točke 1. ZZTN.
Također, iako podrednom primjenom, i to na odgovarajući način, kriterija iz
prava konkurencije EZ-a, u smislu članka 35. stavka 3. ZZTN, a koja služe kao
interpretativni instrument i za primjenu hrvatskih propisa o zaštiti tržišnog
natjecanja, u slučaju pravnih praznina ili dvojbi u tumačenju tih propisa,
odnosno u nedostatku hrvatskih podzakonskih akata (uredbi Vlade RH) koji bi
detaljnije uređivali uvjete za skupno izuzeće sporazuma u sektoru transporta, je
moguće u određenim slučajevima izuzeće od primjene odredbi o zabranjenim
sporazuma (članak 81 Ugovora o osnivanju EZ, odnosno odgovarajući članak 9. ZZTN),
za sporazume sklopljene između poduzetnika koji zajednički obavljaju prijevoz na
određenim linijama i nositelji su zajedničke dozvole temeljem posebnih propisa
(u smislu članka 40. ZoPCP), Vijeće niti takvo izuzeće nije moglo primijeniti u
konkretnom slučaju. Naime, predmetni sporazum sklopljen je ne samo između
poduzetnika koji imaju zajedničku dozvolu i obavljaju prijevoz zajednički na
predmetnim linijama, u smislu članka 40. ZoPCP, već je sklopljen izričitim
dogovorom, odnosno usklađenim djelovanjem spomenutih poduzetnika koji imaju
zajedničke dozvole i ostalih poduzetnika koji obavljaju prijevoz na spomenutim
linijama, a s kojima ti poduzetnici nemaju zajedničke dozvole, pa se smatra
zabranjenim sporazumom iz članka 9. stavka 1. točke 1. ZZTN.
Nadalje, Vijeće je zaključilo da je i poduzetnik Croatia Zadar-line d.d., u
stečaju sudionik predmetnog zabranjenog sporazuma iako se taj poduzetnik tijekom
cijelog postupka očitovao da prijevoz u unutarnjem cestovnom prometu na
mjerodavnom tržištu obavlja samo njegov kooperant poduzetnik Larus d.o.o.
Međutim, Vijeće je nesporno utvrdilo da je samo poduzetnik Croatia Zadar-line
d.d. nositelj dozvole za obavljanje međužupanijskog linijskog prijevoza putnika
autobusom u cestovnom prometu, a koja vrijedi za razdoblje od 1. lipnja 2004. do
31. svibnja 2007., te ista nije prenosiva i usluge prijevoza može pružati samo
prijevoznik kojem je izdana, a u smislu odredaba ZoPCP. Prethodno spomenuta
činjenica nedvojbeno ukazuje na odgovornost rečenog poduzetnika za sklapanje
predmetnog zabranjenog sporazuma.
Vijeće svoju odluku, kojom je utvrdilo da je četrnaest (14) poduzetnika sklopilo
zabranjeni sporazum, obrazlaže kako slijedi:

*8.1. Usuglašavanlašavanje cijena*

Temeljem svakog pojedinačnog dokaza, kao i svih dokaza zajedno, podataka i
očitovanja prikupljenih tijekom postupka, provedena ekonomska i pravna analiza
nesporno potvrđuje da su poduzetnici, autobusni prijevoznici, suprotno
dotadašnjoj praksi, kao i trenutnoj praksi na drugim linijama u Republici
Hrvatskoj, unaprijed uskladili cijene pružanja usluga autobusnog prijevoza, na
mjerodavnom tržištu prodaje autobusnih karata u jednom smjeru na spomenutim
linijama.
Nadalje, usklađene su cijene spomenuti poduzetnici prijavili autobusnim
kolodvorima u vrlo kratkom razdoblju, od 29. lipnja do 4. srpnja 2006., s
njihovom istovremenom primjenom od 1. srpnja 2006., a koja je iznosila 150,00 kn
na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, odnosno 138,00 kn, na linijama
Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb.
Navedeni sporazum o fiksiranju prodajnih cijena karata u jednom smjeru na
mjerodavnom tržištu predstavlja kartel, odnosno teško ograničenje tržišnog
natjecanja. U pravu tržišnog natjecanja kartel je izričiti ili prešutni sporazum
između dvaju ili više poduzetnika, izravnih tržišnih takmaca čiji je cilj
potpuno isključivanje tržišnog natjecanja između sudionika kartela, kao što je
to u ovom konkretnom predmetu bio slučaj, a radi povećanja cijena i ostvarivanja
ekstra dobiti sudionika kartela. Također, mogući učinak kartela je zapreka
pristupu tržištu ili isključivanje s tržišta tržišnih takmaca koji nisu
sudionici sporazuma, odnosno koji za posljedicu ima nepostojanje ili smanjenje
razine osobne (individualne) dobrobiti za potrošača.
U provedenom postupku utvrđeno je da je riječ o privatnom kartelu, odnosno o
sporazumu između tržišnih takmaca o cijenama gdje su poduzetnici, sudionici na
istom mjerodavnom tržištu, usklađeno djelovali, tako što su uslugu prijevoza
putnika pružali po istoj cijeni (engl. *price fixing*). Riječ je o tzv.
horizontalnom sporazumu.
Ograničenja koja su propisana uredbama o skupnim izuzećima od primjene odredbi o
zabranjenim sporazumima iz članka 9. ZZTN određenih kategorija sporazuma, kao
teška ograničenja tržišnog natjecanja, odnosno ograničenja navedena u
odgovarajućim smjernicama Europske komisije, koja služe kao interpretativni
instrument za primjenu hrvatskih propisa o zaštiti tržišnog natjecanja, u smislu
članka 35. stavka 3. ZZTN, smatraju se ograničenjima prema cilju. Pod
ograničenjima prema cilju za horizontalne sporazume (sklopljene između tržišnih
takmaca) smatraju se: dogovaranje cijena, ograničenje količine proizvodnje ili
prodaje i podjela tržišta ili kupaca.
S obzirom da je predmetni sporazum imao za cilj ograničavanje tržišnog
natjecanja (dogovor o cijeni), kao takav nije mogao biti ni skupno, niti
pojedinačno izuzet, u smislu članka 10. ZZTN. Ovakav stav Vijeća potvrđuju i
kriteriji prava konkurencije EZ, a posebice Priopćenje Komisije – Obavijesti –
Smjernice za primjenu članka 81. stavka 3. Ugovora (Službeni list C 101,
27/04/2004 str, 97; Neslužbeni prijevod MVPEI; http://www.aztn.hr/uredbe\_vlade.htm;
dalje: Smjernice Europske komisije za primjenu članka 81. stavka 3. Ugovora o
osnivanju EZ), koje uređuju da sporazumi koji za cilj imaju ograničavanje
tržišnog natjecanja, ne mogu biti niti skupno niti pojedinačno izuzeti.
Naime, određeni sporazumi mogu biti izuzeti od zabrane iz članka 9. ZZTN, pod
uvjetima propisanim člankom 10. istog zakona. Članak 10. ZZTN propisuje da
određene vrste sporazuma mogu biti pojedinačno ili skupno izuzete ukoliko
kumulativno ispunjavaju dva pozitivna i dva negativna kriterija.
Pozitivni kriteriji: 1. sporazum mora pridonositi unaprjeđenju proizvodnje ili
distribucije robe i/ili usluga, promicanju tehnološkog ili gospodarskog razvoja,
2. sporazum mora pružati potrošačima razmjernu korist. Negativni kriteriji: 1.
sporazumom se ne mogu poduzetnicima nametati ograničenja koja nisu neophodna za
postizanje navedenih ciljeva i 2. ne može se poduzetnicima omogućiti
isključivanje znatnog dijela konkurencije s tržišta za robe i/ili usluge koje su
predmetom sporazuma. Nesporno je da navedeni kriteriji u konkretnom slučaju nisu
kumulativno ispunjeni jer nije došlo do primjerice unapređenja usluga, kao ni do
pružanja razmjerne koristi potrošačima.
Nadalje, prema člancima 2. točka c) Uredbe o horizontalnim sporazumima, jednako
kao i Uredbe o sporazumima male vrijednosti, sporazum je ugovor, pojedina
odredba ugovora, izričiti ili prešutni dogovor, usklađeno djelovanje, odluke
udruženja poduzetnika.
Nadalje, Uredba o horizontalnim sporazumima, sukladno članku 3. definira
horizontalne sporazume kao sporazume sklopljene između dva ili više neovisnih
poduzetnika koji u svrhu tog sporazuma djeluju na istoj razini proizvodnje
odnosno distribucije. Iako se navedena Uredba primjenjuje posebno na sporazume o
istraživanju i razvoju i sporazume o specijalizaciji, odredbe članaka 11. stavka
1. točke d) i članka 12. stavka 1. točke a) Uredbe o horizontalnim sporazumima
koje kao teško ograničenje tržišnog natjecanja propisuju dogovor o cijenama,
mogu se, na odgovarajući način, primijeniti i na druge vrste horizontalnih
sporazuma, pa tako i na predmetni sporazum. S obzirom da sadrži teško
ograničenje tržišnog natjecanja predmetni sporazum ne može biti skupno izuzet
primjenom Uredbe o horizontalnim sporazumima.
Ujedno, članak 7. Uredbe o sporazumima male vrijednosti propisuje kao teško
ograničenje tržišnog natjecanja u sporazumima male vrijednosti ona ograničenja
koja izravno ili neizravno, samostalno ili zajedno sa ostalim čimbenicima pod
kontrolom ugovornih strana imaju za cilj utvrđivanje cijena kod prodaje
proizvoda trećim stranama. U predmetnom postupku nedvojbeno je utvrđeno
spomenuto teško ograničenje fiksiranja prodajnih cijena između tržišnih takmaca.

S obzirom da je dogovor o cijenama predstavlja teško ograničenje tržišnog
natjecanja, neovisno o tržišnoj snazi sudionika sporazuma, pa je sklapanje
takvih sporazuma zabranjeno i poduzetnicima koji imaju neznatne tržišne udjele,
u smislu Uredbe o sporazumima male vrijednosti, Agencija nije u konkretnom
postupku trebala detaljnije analizirati tržišne udjele, odnosno tržišni položaj
na mjerodavnom tržištu pojedinih sudionika sporazuma.
Navedeno potvrđuju i kriteriji iz prava konkurencije EZ u koje je tijekom
postupka Agencija podredno izvršila uvid. Sukladno Smjernicama Europske komisije
za primjenu članka 81. stavka 3. Ugovora o osnivanju EZ, kada se utvrdi da
sporazum ima za cilj ograničavanje, sprječavanje ili narušavanje tržišnog
natjecanja, nema potrebe uzimati u obzir i njegove konkretne učinke. Navedeno
znači da stvarni učinci sporazuma suprotni tržišnom natjecanju ne moraju doći do
izražaja ako sporazum ima za cilj ograničiti tržišno natjecanje.
Prema Obavijesti Europske komisije – Uputi o primjeni članka 81. Ugovora o
osnivanju Europske zajednice na sporazume o horizontalnoj suradnji, od 6.
siječnja 2001. (dalje: Uputa EK o horizontalnoj suradnji), suradnja je
horizontalne prirode kada je do nje došlo sporazumom ili usklađenim djelovanjem
između poduzetnika koji djeluju na istoj razini tržišta, najčešće između
konkurenata. Navedeni sporazumi o horizontalnoj suradnji smatraju se zabranjenim
sporazumima kada suradnja služi kao sredstvo za funkcioniranje prikrivenog
kartela, tj. služi ugovaranju inače zabranjenog dogovora o cijenama,
ograničavanju proizvodnje ili podjeli tržišta.
Daljnjim uvidom u europsku komparativnu praksu, utvrđeno je da se odredbe o
zabranjenim sporazumima primjenjuju i na neformalne oblike sporazuma. Za
postojanje zabranjenog sporazuma dovoljno je da su poduzetnici izrazili njihovu
zajedničku namjeru da se ponašaju na tržištu na određeni način. U tom smislu, u
konkretnom slučaju, unatoč nepostojanju pisanog sporazuma, riječ je o usklađenom
djelovanju, jer sa stajališta propisa o tržišnom natjecanju forma sporazuma nije
relevantna, a postojanje identičnih cijena i očitovanja stranaka u ovom postupku
nedvojbeno ukazuje na zajedničku namjeru stranaka.
Takor>
Također, pravila o tržišnom natjEZ zabranjuju tajne sporazume konkurenata
o usklađivanju cijena jer rečeni štite, stranke istog, od tržišnog natjecanja na
mjerodavnom tržištu, omogućavajući im da usklade cijene proizvoda i/ili usluga,
eliminirajući odnosno smanjujući pritisak koje im samo tržište postavlja. Upravo
pritisak tržišta pospješuje unapređenje kvalitete proizvoda i/ili usluga,
odnosno ulaganja za pronalazak najdjelotvornijih načina njihovog poboljšanja.
Naposljetku, potrošači, kao i drugi poduzetnici, plaćaju višu cijenu za nižu
kvalitetu proizvoda i/ili usluga, pri suženom, ili čak nikakvom izboru, kao što
je to, u ovom konkretnom predmetu, slučaj.
Primjeri, iz prakse europskog sudovanja, usporedivi s ovim konkretnim slučajem,
nedvojbeno potvrđuju da zabranjeni sporazumi uključuju i zajedničku uspostavu
identičnih cijena, od strane konkurenata, i smatraju se izrazito teškom povredom
pravila o zaštiti tržišnog natjecanja, čak i ako to znači primjenu nižih cijena
od tržišnih, kao što su to stranke u ovom predmetu tijekom postupka tvrdile. Iz
analizirane europske prakse također proizlazi da takvi zabranjeni sporazumi
uključuju i zajednički dogovor o iznosu na koji se cijene usklađuju, odnosno
iznosu poskupljenja i vremenu povećanja cijena.
Nadalje, usluge prijevoza autobusima na mjerodavnim tržištima predstavljaju
homogene proizvode, a budući da se usluge pružaju po jedinstvenim cijenama, u
konkretnom slučaju, izostaje, za tržišno natjecanje, jedan od najvažnijih
čimbenika, a to je različita cijena pruženih usluga, te su time potrošači
uskraćeni za osnovnu mogućnosti izbora, a ta je prema cijenama pruženih usluga.
Određivanje predmetnih jedinstvenih cijena usluga, čini tešku povredu propisa o
zaštiti tržišnog natjecanja čime se sprječava, ograničava ili narušava tržišno
natjecanje na mjerodavnom tržištu u Republici Hrvatskoj. Navedeno proizlazi iz
činjenice da ne postoji nikakav cjenovni izbor za istu uslugu, ne prisiljava se
poduzetnike na troškovno efikasno poslovanje, a time neposredno i na pružanje
kvalitetnijih usluga. Time se sprječava optimalno utvrđivanje cijena usluga na
mjerodavnom tržištu, pa time izostaje mogućnost izbora za krajnje potrošače da
im za najpovoljniju cijenu bude pružena najbolja moguća usluga.
Slijedom navedenog, Vijeće je nesporno utvrdilo da je jedinstvena cijena karata
na spomenutim linijama, od strane četrnaest (14) poduzetnika, autobusnih
prijevoznika, zajednički određena unatoč sljedećim činjenicama utvrđenim tijekom
trajanja ovog postupka:
a) autobusni prijevoznici na predmetnim linijama prelaze različite udaljenosti (npr.
na liniji Zagreb – Split od 302 km do 461 km, te na liniji Zagreb – Šibenik od
305 km do 377 km),
b) pružaju različitu razinu kvalitete usluge prijevoza, što se neposredno
očituje u zadovoljstvu putnika pruženim uslugama, u odnosu na:
– različita trajanja putovanja (npr. putovanje traje na liniji Zagreb – Split od
4,30 do 8,35 sati, te na liniji Zagreb – Šibenik od 4,10 do 7,30 sati),
– broj zaustavljanja na stajalištima, odnosno je li riječ o liniji na kojoj se
obavlja prijevoz između početnog i završnoga autobusnog kolodvora, odnosno
autobusnog stajališta s obveznim zaustavljanjem na svim usputnim autobusnim
kolodvorima, odnosno autobusnim stajalištima utvrđenim u voznom redu (putnička
linija) ili sa zaustavljanjem na značajnijim usputnim autobusnim kolodvorima
odnosno autobusnim stajalištima (ekspresna linija) ili bez zaustavljanja na
usputnim stajalištima (direktna linija),
– odnosno pružaju li usluge prijevoza putnika autocestom A1 ili državnom cestom
D1 (iz Zagreba do Splita ili Šibenika),
c) postojanja različitih poduzetnika (dobavljača) od kojih prijevoznici, za
obavljanje djelatnosti prijevoza putnika, dobavljaju proizvode i usluge, njihove
nezavisne politike poslovanja, efikasnosti i inovativnosti, te razmjerno
prethodnim činjenicama, svaki autobusni prijevoznik ima različite troškove
poslovanja, što uvelike utječe, odnosno bi trebalo utjecati, na cijenu karata
koju naplaćuju krajnjim korisnicima,
d) nezavisnosti svakog poduzetnika na tržištu, koja rezultira nezavisnom
politikom određivanja cijena, prvenstveno glede njihovih visina, a jednako tako
i glede trenutka promjena istih i njihove primjene.
Pri donošenu odluke u ovom predmetu, Vijeće je posebno uzelo u obzir činjenicu
da su stranke u ovom postupku poduzetnici, autobusni prijevoznici, koji
obavljajući djelatnost na mjerodavnim tržištima, imaju posebni značaj u
prijevozu putnika u unutarnjem cestovnom prometu Republike Hrvatske zbog
važnosti prometnog povezivanja Zagreba i okolice sa središtima u Dalmaciji i
njihovoj okolici, a posebno s otocima (posebice u razdobljima korištenja ljetnih
i zimskih godišnjih odmora, danima blagdana i sl.) što potvrđuje velik broj
dnevnih polazaka (npr. oko 39 polazaka dnevno za Split, od čega neki
prijevoznici prometuju preko Šibenika do Splita).

*8.2. Razdoblje trajanja povrede*

Vijeće je ocijenilo da je povreda odredaba ZZTN trajala, za svakog poduzetnika,
od 1. srpnja 2006. do svibnja – srpnja 2007., odnosno do danas za poduzetnike
Larus d.o.o. i Denibus d.o.o. (navedeno u tablicama 4. a i 4.b. u točki 7.
obrazloženja ovog rješenja), temeljem novih cjenika prijavljenih Autobusnim
kolodvorima u razdoblju lipanj/srpanj 2007. (detaljnije pod točkom 8.7.
obrazloženja ovog rješenja).
Slijedom svega prethodno navedenog, Agencija je, temeljem odluke Vijeća,
odlučila kao u točkama I. i II. izreke ovog rješenja.

*8.3. Ugovor o obavljanju međužupanijskog prijevoza putnika u linijskom prometu*

Nadalje, Vijeće je uvidom u Ugovor o obavljanju međužupanijskog prijevoza
putnika u linijskom prometu, sklopljen 10. travnja 2006., između poduzetnika
Croatia-bus d.d., Autobusni promet d.d., Autotransport d.d., Croag d.o.o. i
poduzetnika Čazmatrans prijevoz d.o.o., nesporno utvrdilo da je odredba članka
11. rečenog ugovora zabranjeni sporazum, u smislu članka 9. stavka 1. točke 1.
ZZTN, jer se istom utvrđuje identična cijena među partnerima, strankama ovog
ugovora.
Naime, članak 11. navedenog sporazuma, koji uređuje tarife, u bitnome glasi:
»Tarifu za prijevoz putnika, prtljage i odobravanje komercijalnih popusta,
ugovaraju partneri, pri čemu vrijednost autobusnih voznih karata i prtljažnih
karata mora biti istovjetna.«
Poduzetnici Croatia-bus d.d., Autotransport d.d. i Croag d.o.o., su poduzetnici,
u smislu članka 5. ZZTN, pod kontrolom poduzetnika Autobusni promet d.d.,
Varaždin, i čine »Grupaciju AP Varaždin«, pa se u smislu propisa o zaštiti
tržišnog natjecanja smatraju jednim gospodarskim subjektom, odnosno jednim
poduzetnikom. Stoga, ne postoji zakonska prepreka njihovoj međusobnoj poslovnoj
suradnji, čak niti glede primjene istovjetnih cijena, odnosno sklapanja takvih
sporazuma.
Suprotno tome, poduzetnik Čazmatrans prijevoz d.o.o., je samostalni poduzetnik,
čime pisano usuglašavanje cijena autobusnih karata između »Grupacija AP
Varaždin« i poduzetnika Čazmatrans prijevoz d.o.o., nedvojbeno predstavlja
zabranjeni sporazum, u smislu članka 9. stavka 1. točke 1. ZZTN, kojim se
izravno utvrđuju prodajne cijene između izravnih konkurenata, u konkretnom
slučaju članica grupacije »AP Varaždin« i poduzetnika Čazmatrans prijevoz
d.o.o., što predstavlja teško ograničenje tržišnog natjecanja na mjerodavnom
tržištu u Republici Hrvatskoj.
Naime, poduzetnici Čazmatrans prijevoz d.o.o., Croatia-bus d.d., Autobusni
promet d.d., Autotransport d.d. i Croag d.o.o., temeljem rješenja Ministarstva
mora, turizma, prometa i razvitka, od 30. svibnja 2006., ovlašteni su zajednički
obavljati prijevoz na relaciji Split – Dubrovnik, no ne i na predmetnoj relaciji
Zagreb – Split i Zagreb – Šibenik i obrnuto, a unutar postojeće međužupanijske
linije Zagreb – Dubrovnik za koju jedinstvenu dozvolu posjeduje samo poduzetnik
Čazmatransmatrans prijevoz d.o.o. Rečena je dizdana rješenjem Ministarstva mora,
turizma, prometa i razvitka, pod poslovnim brojem, klase: UP/I 340-02/04-04/179,
od 29. travnja 2004. a koja vrijedi do 31. svibnja 2009.
Također, kao što je to već spomenuto pod točkom 4.1. obrazloženja ovog rješenja,
Croatia-bus d.d., Autotransport d.d., Croag d.o.o. su poduzetnici pod kontrolom
poduzetnika Autobusni promet d.d., dok je poduzetnik Čazmatrans prijevoz d.o.o.,
samostalni poduzetnik, te je stoga zabranjeno njihovo zajedničko usuglašavanje
cijena.
Rečeno je potvrđeno i temeljem činjenice da spomenuti poduzetnici ne posjeduju
zajedničku dozvolu iz članka 40. ZoPCP koji propisuje, u stavku 1., da dva ili
više prijevoznika mogu zajednički obavljati prijevoz, a za zajednički prijevoz
izdaje se jedna dozvola koja glasi na sve prijevoznike, sukladno stavku 3.
spomenutog članka.
Kako poduzetnici nemaju zajedničku dozvolu za obavljanje autobusnog prijevoza na
linijama Zagreb – Split i obrnuto odnosno Zagreb – Šibenik i obrnuto, njihovo
usuglašavanje cijena nesporno je protivno članku 9 stavku 1. točki 1. ZZTN.
S obzirom da je utvrđeno da je članak 11. predmetnog sporazuma zabranjeni
sporazum, isti je ex lege ništav, sukladno članku 9. stavku 2. ZZTN. Slijedom
navedenog, Agencija je, temeljem odluke Vijeća, odlučila kao u točkama III. i
IV. izreke ovog rješenja.

*8.4. Poduzetnici koji ne pružaju usluge autobusnog prijevoza na mjerodavnom
tržištu*

Nadalje, uvidom u cjenike dostavljene od autobusnih kolodvora, kao i prema
navodima iz dopisa poduzetnika Korčula bus d.o.o., zaprimljenog u Agenciji, 27.
studenoga 2006., Vijeće je nesporno utvrdilo da rečeni poduzetnik ne prometuje
na liniji Zagreb – Split i liniji Zagreb – Šibenik, od 1. listopada 2004., te
samim time nije niti mogao biti sudionik predmetnog zabranjenog sporazuma.
Također, Vijeće je utvrdilo da poduzetnik Croag d.o.o., ne pruža usluge
prijevoza na linijama Zagreb – Šibenik i Zagreb – Split, od studenoga 2005.
Naime, u tijeku postupka, a posebice nakon provedene usmene rasprave, nesporno
je utvrđeno da poduzetnik Croag d.o.o., ne pruža usluge autobusnog prijevoza na
linijama Zagreb – Split i Zagreb –Šibenik i obrnuto. Naime, prema iskazu Zdravka
Šimeka, direktora poduzetnika Croag d.o.o., s usmene rasprave održane 8. svibnja
2007., spomenuti poduzetnik ne pruža usluge prijevoza na tim linijama, iako
sudjeluje kao kooperant, s poduzetnikom Čazmatrans prijevoz d.o.o., u obavljanju
djelatnosti autobusnog prijevoza na liniji Zagreb – Dubrovnik. Stoga, rečeni
poduzetnik nije niti mogao biti sudionik predmetnog zabranjenog sporazuma.
Ujedno, Vijeće nije nesporno utvrdilo da je poduzetnik Autoprijevoz Lika d.o.o.,
sudionik predmetnog zabranjenog sporazuma. Naime, rečeni poduzetnik prijavio je
novu cijenu tek 28. srpnja 2006., na linijama Zagreb – Split i Split – Zagreb, a
ne u razdoblju od 29. lipnja do 4. srpnja 2006., u kojem su promjenu cijene
prijavili svi poduzetnici sudionici predmetnog zabranjenog sporazuma. Takvo
postupanje Vijeće ocjenjuje kao logičnu reakciju poduzetnika na primjenu novih
cijena njegovih konkurenata s ciljem postizanja njegove konkurentnosti na
tržištu. Jednako tako navedeni je poduzetnik spomenutu cijenu primjenjivao u
vrlo kratkom roku, odnosno u razdoblju od 28. srpnja 2006. do 26. rujna 2006.,
suprotno duljini primjene jedinstvenih cijena ostalih četrnaest (14)
poduzetnika.

*8.5. Usuglašene cijene prijevoznika Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb i
Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, Imotski*

Iako nisu bili predmetom ovog postupka, Agencija je tijekom postupka došla do
saznanja da su poduzetnici Autopoduzeće Imotski d.d., u stečaju, Imotski i
Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb, 27. lipnja 2006., sklopili sporazum pod
nazivom »Promemorija«, kao i Ugovor o kooperaciji na održavanju redovitog
županijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika, 1. listopada 2003., Ugovor o
kooperaciji na održavanju redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog
prijevoza putnika, 22. travnja 2004. i Ugovor o kooperaciji na održavanju
redovitog međužupanijskog autobusnog linijskog prijevoza putnika, 18. svibnja
2004. Stoga je Vijeće izvršilo uvid u te sporazume, a posebice u članak 10.
spomenutih Ugovora. Rečeni članak 10. se odnosi na fiksiranje cijena između
spomenutih poduzetnika konkurenata.
Poduzetnici Autopoduzeće Imotski d.o.o., Zagreb i Autopoduzeće Imotski d.d., u
stečaju, Imotski, posjeduju tri zajedničke dozvole, za linije Imotski(ST) –
Zagreb(ZG), Dubrovnik(DU) – Zagreb(ZG) i Solin(ST) – Zagreb(ZG), koje je dozvole
izdalo Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka, 31. svibnja 2004. i 15.
lipnja 2004., a sve za razdoblje do 31. svibnja 2009.
Nadalje, Vijeće je također izvršilo uvid u preslik telefaksa poslanog Autobusnom
kolodvoru Split, 1. srpnja 2006., s oznakom predmeta: »Nove cijene s primjenom
od 1. srpnja 2006.«, koji se također odnosi na fiksiranje cijena između
konkurenata na tržištu.
Vijeće je, u nedostatku hrvatskih podzakonskih akata (uredbi Vlade RH) koji bi
detaljnije uređivali uvjete za skupno izuzeće sporazuma u sektoru transporta,
podredno izvršilo uvid u kriterije EZ, točnije u Uredbu Europskog Vijeća, broj
1017/68, od 19. lipnja 1968. o primjeni pravila tržišnog natjecanja na transport
željeznicom, cestama i unutarnjim plovnim putevima (Official Journal L 175;
dalje: Uredba).
Članci 1., 3. i 4. spomenute Uredbe su i dalje na snazi, iako su ostali članici
prestali važiti usvajanjem Uredbe Europskog Vijeća, broj 1/2003, od 16. prosinca
2002. o primjeni pravila tržišnog natjecanja iz članaka 81. i 82. Ugovora o EZ
(Official Journal L1/1), koja je u primjeni od 1. svibnja 2004.
Članak 3. stavak 1. Uredbe uređuje iznimke od opće zabrane sporazuma, propisane
člankom 81. stavkom 1. Ugovora o EZ. Spomenute se iznimke odnose na ugovore,
odluke ili usklađeno djelovanje čiji je cilj ili posljedica primjena tehničkih
poboljšanja ili ostvarivanje tehničke suradnje putem, prema točki c) spomenutog
članka Uredbe, »organiziranja i izvedbe uzastopnih, pratećih, zamjenskih ili
zajedničkih prijevoza, i fiksiranja i primjene uključivih cijena i uvjeta za te
prijevoze, uključujući posebne konkurentske cijene«.
Slijedom navedenog, Vijeće je zaključilo da, primijenivši podredno kriterije EZ,
ostvarivanje tehničke suradnje putem zajedničkog prijevoza omogućava nositeljima
prethodno spomenutih zajedničkih dozvola usuglašavanje, odnosno primjenu istih
cijena karata za linije na kojim su imatelji zajedničkih dozvola, te da takvi
sporazumi nisu zabranjeni u smislu odredaba ZZTN. Stoga, Agencija nije niti
pokrenula poseban postupak ocjene spomenutih sporazuma.

*8.6. Podnesak Grupacije putničkog prometa*

Nadalje, u ovom predmetnom postupku Agencija je u visokom stupnju dokaznog
postupka, 7. svibnja 2007., zaprimila podnesak Hrvatske gospodarske komore,
Sektora prometa i veza, od 4. svibnja 2007., u kojem je navedeno da je 2.
svibnja 2007. održan sastanak Grupacije putničkog prometa na kojem se
raspravljalo o »problemima u poslovanju putničkog prometa, a osobito o cijenama
prijevoza«.
Međutim, 19. rujna 2007., Agencija je zaprimila podnesak Hrvatske gospodarske
komore, od 17. rujna 2007., u kojem je u bitnome navedeno da je tijekom redovite
kontrole izvješća o radu uočeno da je Agenciji dostavljen »nespretno formuliran
dopis od 4. svibnja 2007.«. Kako bi se otklonila zabuna, u rečenom je dopisu u
bitnome istaknuto da Grupacija putničkog prometa nikada nije formirala »baznu«
cijenu, kao i da je stručna služba Hrvatske gospodarske komore upoznala sve
poduzetnike s činjenicom da svaki od njih može i mora samostalno utvrđivati
cijene usluga. Jednako tako, u spomenutom je podnesku navedeno da je osnovni
cilj djelovanja Hrvatske gospodarske komore komore dogovaranje njenih članicapređivanju djelatnosti, ali ne na način da Hrvatska gospodarska komora,
suprotno odredbama ZZTN, sudjeluje u određivanju cijena, odnosno u davanju
preporuka za određivanje baznih, fiksnih, minimalnih, okvirnih ili bilo kojih
drugih cijena.
Nadalje, ZoPCP, kao lex specialis, uređuje da ovlaštenja i dužnosti Hrvatske
gospodarske komore uključuju, sukladno članku 12. ZoPCP, provođenje ispita o
stručnoj osposobljenosti, sukladno članku 31. stavku 1. ZoPCP, provođenje
postupka usklađivanja voznih redova i sukladno članku 87. stavku 9. ZoPCP
usklađivanje i ovjeravanje cjenika kolodvorskih usluga koje pružaju Autobusni
kolodvori. Prethodna ovlaštenja Hrvatske gospodarske komore, prema ZoPCP, ne
uključuju određivanje cijena prodajnih cijena autobusnih karata, već je to
isključivo pravo i dužnost svakog poduzetnika koji djeluje na tržištu pružanja
usluga javnog linijskog prijevoza putnika autobusima.
Također, razmjena informacija među konkurentima ograničava tržišno natjecanje na
dva načina. Prvo, prema drugim konkurentima koji ne sudjeluju u razmjeni
informacija, stavljanjem spomenutih u nepovoljniji položaj i stvaranjem većih
zapreka pristupu tržištu. Drugo, ograničavanjem tržišnog natjecanja između
konkurenata koji razmjenjuju informacije jer njihova suradnja ima za posljedicu
nedostatak aktivnog tržišnog natjecanja.
U teoriji prava tržišnog natjecanja smatra se da svaki kontakt između
konkurenata u svezi s njihovim poslovnim aktivnostima i ponašanjem na tržištu
kao npr. utvrđivanje cijena, podjela tržišta, podjela potrošača (kupaca),
utvrđivanje obujma prodaje, samo po sebi predstavlja rizik za tržišno
natjecanje.
Slijedom navedenog, Vijeće je mišljenja da izričito protivljenje dogovaranju
cijena Hrvatske gospodarske komore, odnosno opći stav spomenute u odnosu na
pitanje davanja preporuka i dogovaranja cijena, izneseno u podnesku od 17. rujna
2007., nesporno dokazuje da je podnesak od 4. svibnja 2007. nespretno formuliran
i kao takav predstavljao izolirani podnesak Grupacije putničkog prometa, a ne
pravilo poslovanja Hrvatske gospodarske komore. Stoga Agencija u konkretnom
predmetu nije pokrenula postupak protiv Hrvatske gospodarske komore.

*8.7. Novi cjenici*

Uvidom u nove cjenike koje je, 13. srpnja 2007., Agenciji dostavio poduzetnik
Autobusni kolodvor Zagreb, utvrđeno je da su svi autobusni prijevoznici, osim
poduzetnika Croatia Zadar-line d.d., u stečaju i Larus d.o.o., promijenili
prodajne cijene autobusnih karata, te su tu promjenu prijavili u razdoblju od
31. svibnja do 4. srpnja 2007. (kao što je prikazano u tablicama 4.a i 4.b pod
točkom 7. obrazloženja ovog rješenja). Svi poduzetnici su promijenili i
prijavili promjene cijena u dužem vremenskom razdoblju u odnosu na vremensko
razdoblje promjene i prijave promjena cijena u predmetnom postupku, u kojem su
cijene prijavljene u vrlo kratkom vremenskom razdoblju, od 29. lipnja do 4.
srpnja 2006.
Nadalje, nove se cijene kreću u rasponu od 157,00 kuna do 180,00kuna za linije
Zagreb – Split i Split – Zagreb, odnosno od 138,00 do 150,00 kuna za linije
Zagreb – Šibenik i Šibenik – Zagreb.
Uvidom u spomenute cjenike uočeno je da neki poduzetnici imaju identične cijene.
Primjerice, nove cijene članica »Grupacije AP Varaždin«, poduzetnika Promet
d.o.o. kao i poduzetnika Autopoduzeće Imotski d.d. u stečaju, na linijama Zagreb
– Split i Split – Zagreb, iznose 180,00 kn, dok nove cijene članica »Grupacije
AP Varaždin« i poduzetnika Čazmatrans-prijevoz d.o.o., na linijama Zagreb –
Šibenik i Šibenik –Zagreb, iznose 150,00 kn.
Spomenute nove cijene nesporno predstavljaju promjenu u odnosu na prethodno
razdoblje. Međutim kako pojedini poduzet­nici i u novim cjenicima imaju
identične cijene, unatoč činjenici da te cijene nisi identične samo između
povezanih poduzetnika, odnosno poduzetnika pod međusobnom kontrolom, u smislu
članka 5. ZZTN, Vijeće je odlučilo da će Agencija, u posebnom postupku, ispitati
stanje na mjerodavnom tržištu nakon primjene novih cijena kao i izvršiti uvid u
nove kriterije prava tržišnog natjecanja EZ. Navedeno je potrebno radi
utvrđivanja je li riječ o logičnom odgovoru poduzetnika na tržišno ponašanje
konkurenata, pošto su nove, trenutno važeće cijene prijavljene u dužem
vremenskom razdoblju ili je riječ o postojanju ponovnog usklađenog djelovanja
određivanjem jedinstvenih cijena između samostalnih, odnosno neovisnih
poduzetnika.
Također, u navedenom posebnom postupku, Agencija će zatražiti dostavu
relevantnih obrazloženja i elemenata kalkulacije novih cijena od spomenutih
poduzetnika, kao i zajedničkih dozvola Ministarstva mora, turizma, prometa i
razvitka kako bi Vijeće, sa sigurnošću moglo utvrditi, je li riječ o ponovnom
sklapanju zabranjenog sporazuma iz članka 9. stavka 1. točke 1. ZZTN.

9. ZAHTJEV ZA POKRETANJE PREKRŠAJNOG POSTUPKA

Agencija će podnijeti zahtjev za pokretanje prekršajnog postupka, u skladu s
člankom 60. ZZTN, temeljem ovog rješenja Agencije, kojim je utvrđena povreda
odredaba članka 9. ZZTN zbog sklapanja zabranjenog sporazuma, protiv poduzetnika
navedenih pod točkom I. izreke ovog rješenja i njihovih odgovornih osoba.

10. UPRAVNA PRISTOJBA

Za ovo rješenje ne plaća se upravna pristojba, budući da je člankom 6. točka 1.
Zakona o upravnim pristojbama (»Narodne novine«, broj 8/96, 77/96, 131/97,
68/98, 66/99, 145/99, 30/2000, 116/2000, 163/2003, 17/2004 i 141/2004) propisano
da su Republika Hrvatska i tijela državne vlasti, jedinice lokalne i područne
(regionalne) samouprave i njihova tijela oslobođeni od plaćanja pristojbi, kao
što je odlučeno u točki VI. izreke ovog rješenja

11. OBJAVA U »NARODNIM NOVINAMA«

Na temelju članka 59. stavka 1. ZZTN, ovo rješenje Agencije iz članka 57. točke
1. ZZZN, bit će objavljeno u »Narodnim novinama«, kao što je odlučeno u točki
VII. izreke ovog rješenja.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Ovo rješenje je konačno u upravnom postupka, te protiv ovog rješenja žalba nije
dopuštena, ali nezadovoljna stranka može pokrenuti upravni spor pred Upravnim
sudom Republike Hrvatske, u roku od trideset (30) dana od dana dostave ovog
rješenja.
*Napomena*: Podaci koji predstavljaju službenu tajnu, u smislu članka 51. ZZTN,
izostavljeni su iz teksta odnosno označeni su kao […] ili su navedeni u
rasponima vrijednosti podataka.

Klasa: UP/I-030-02/2006-01/39
Urbroj: 580-02-07-62-152
Zagreb, 24. rujna 2007.

Predsjednica Vijeća
za zaštitu tržišnog natjecanja
**Olgica Spevec**, v. r.

Rješenje, NN 115/2007-3371
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)