### NN 112/2016 (2.12.2016.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIB-274/2016 od 18. studenoga 2016.

2466

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula Zdenka Vidošević iz Zagreba, na sjednici održanoj 18. studenoga 2016. jednoglasno je donio

RJEŠENJE

I. Privremeno se odgađa ovrha rješenja Centra za socijalnu skrb Zagreb, Podružnice Črnomerec klasa: UP/I-551-09/14-01/119, ur. broj: 534-115-05/03-14-9 od 16. svibnja 2014.

II. Ovo rješenje stupa na snagu danom donošenja, a privremena odgoda ovrhe rješenja iz točke I. izreke ostaje na snazi do okončanja postupka pred Ustavnim sudom Republike Hrvatske.

III. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Zdenka Vidošević iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositeljica) podnijela je Ustavnom sudu ustavnu tužbu na temelju ovlaštenja sadržanog u članku 63. stavku 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), prije iscrpljenog puta pravne zaštite protiv rješenja Centra za socijalnu skrb Zagreb, Podružnice Črnomerec klasa: UP/I-551-09/14-01/119, ur. broj: 534-115-05/03-14-9 od 16. svibnja 2014.

Ustavnu tužbu podnijela je protiv rješenja Ministarstva socijalne politike i mladih, Samostalnog sektora za pravne poslove, Službe za drugostupanjski postupak i vještačenje klasa: UP/II-551-06/14-01/748, ur. broj: 519-06-1/3-15-4 od 21. siječnja 2015., kojim je odbijena njezina žalba protiv rješenja Centra za socijalnu skrb Zagreb, Podružnice Črnomerec klasa: UP/I-551-09/14-01/119, ur. broj: 534-115-05/03-14-9 od 16. svibnja 2014.

Protiv navedenih rješenja podnositeljica je pokrenula upravni spor pred Upravnim sudom u Zagrebu koji je u tijeku pod poslovnim brojem Usl-846/15.

2. U ustavnoj tužbi, na temelju članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona, podnositeljica je predložila i donošenje rješenja o privremenoj odgodi ovrhe prvostupanjskog rješenja koje je postalo konačno u upravnom postupku, do donošenja odluke o ustavnoj tužbi.

3. Podnositeljica ističe povrede ustavnih prava zajamčenih člancima 3., 14., 21. i 57. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

4. Uvidom u navode ustavne tužbe i priloženu dokumentaciju utvrđeno je:

– rješenjem Centra za socijalnu skrb Zagreb od 14. siječnja 2011. podnositeljici je priznato pravo na stalnu pomoć za uzdržavanje u visini 100% osnovice za ostvarivanje prava po osnovi socijalne skrbi u iznosu od 500,00 kuna mjesečno, počevši od 30. prosinca 2010.

– u postupku koji je prethodio donošenju navedenog rješenja o priznanju prava nadležno tijelo je utvrdilo: podnositeljica je rođena 1958.; bila je zaposlena u Hrvatskoj elektroprivredi gdje je dobila otkaz o čemu se vodi sudski spor; radno sposobna, nezaposlena i prijavljena na Zavodu za zapošljavanje; nema nikakvih prihoda niti ih je u mogućnosti ostvariti svojim radom, prihodima od imovine ili na drugi način; živi (ne kao član obitelji, već kao samac) u iznajmljenom stanu sa kćerkom koja je apsolventica Tekstilno-tehnološkog fakulteta u Zagrebu.

– 16. svibnja 2014. doneseno je prvostupanjsko rješenje, koje podnositeljica osporava ustavnom tužbom, na temelju kojeg je prestalo njezino pravo na pomoć za uzdržavanje s danom 7. travnja 2014.

– u obrazloženju rješenja je navedeno da podnositeljica ne ispunjava uvjete za ostvarivanje prava zbog utvrđenja nadležnog tijela da je vlasnica osobnog vozila marke Peugeot 206 1.1, godina proizvodnje 2003.; nije korisnica prava po osnovi invalidnosti; nije starija i nemoćna odnosno teško pokretna osoba; vozilo joj nije nužno uslijed prometne izoliranosti – sve u smislu članka 29. stavka 1. alineje 4. Zakona o socijalnoj skrbi (»Narodne novine« broj 157/13.), koji glasi:

»Članak 29.

(1) Nema pravo na zajamčenu minimalnu naknadu samac ili kućanstvo ako:

(...)

– je samac ili član kućanstva vlasnik osobnog vozila, osim osobnog vozila koje služi za prijevoz samca ili člana kućanstva korisnika prava po osnovi invaliditeta, starije i nemoćne teško pokretne osobe ili je prema procjeni stručnog radnika centra za socijalnu skrb osobno vozilo nužno radi prometne izoliranosti,

(...)«

– protiv navedenog rješenja podnositeljica je podnijela žalbu koja je odbijena osporenim drugostupanjskim rješenjem od 21. siječnja 2015., u kojem je navedeno da je žalbom pobijano prvostupanjsko rješenje na zakonu osnovano.

– 2. ožujka 2015. podnositeljica je pokrenula upravni spor pred Upravnim sudom u Zagrebu koji se vodi pod brojem Usl-846/15. U tom postupku je rješenjem od 31. ožujka 2015. odbijen njezin prijedlog za odgodni učinak tužbe.

– do donošenja ovog rješenja upravni spor nije okončan, niti je sud počeo s postupanjem.

– iz navoda podnositeljice te iz dokumentacije dostavljene Ustavnom sudu vidljivo je da se pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu, pod brojem Ovrpl-6995/12, protiv podnositeljice vodi ovršni postupak po prijedlogu ovrhovoditelja Croatia osiguranja d. d., koji je davatelju kredita, Reiffeisenbank Austria d. d., umjesto podnositeljice isplatio neplaćeni iznos kredita odobren podnositeljici 2003. za kupnju spomenutog vozila Peugeot 206 1.1.

– u vezi s tim postupkom knjižica vozila je deponirana kod ovrhovoditelja do podmirenja dugovanja podnositeljice.

III. PRIGOVORI PODNOSITELJICE

5. Podnositeljica u žalbenom postupku protiv prvostupanjskog rješenja, u tužbi Upravnom sudu u Zagrebu te u ustavnoj tužbi opširno opisuje svoje iznimno teške životne prilike (smrt supruga, gubitak stana, gubitak zaposlenja, nepostojanje bilo kakvih izvora prihoda, nerješivi problem podmirivanja i najosnovnijih tekućih troškova, osobito najamnine za stan itd.) te ističe da su gubitkom prava na pomoć za uzdržavanje ona i njezina kćerka dovedene u situaciju u kojoj im je doslovno ugrožen život i sva temeljna socijalna prava.

Naglašava da je do donošenja osporenih rješenja odnosno do gubitka prava na pomoć za uzdržavanje došlo samo zbog toga jer su nadležna tijela utvrdila da je vlasnica osobnog vozila, iako je potpuno jasno da je riječ o »vlasništvu« isključivo u formalnom smislu.

Riječ je o vozilu koje je staro trinaest godina i za čiju kupnju je 2003., u drugačijim prilikama, podigla kredit, koji s obzirom na kasnije životne okolnosti nije mogla otplaćivati. Zbog toga je osiguravatelj banci namirio njezino dugovanje po osnovi kredita i sad protiv nje vodi ovršni postupak. Knjižica vozila je deponirana kod ovrhovoditelja do podmirenja dugovanja kojeg ne može podmiriti, niti vozilom ne može raspolagati i prodati ga (time da iznos eventualno postignute prodajne cijene ne bi bio dostatan za podmirenje duga). Međutim, formalno vlasništvo vozila predstavlja zapreku za ostvarivanje prava na socijalnu skrb, zbog čega je to pravo i oduzeto, iako je ta vrsta pomoći njoj objektivno egzistencijalno potrebna.

Predlaže usvajanje ustavne tužbe i ukidanje osporenih rješenja.

IV. OCJENA USTAVNOG SUDA

6. Člankom 67. stavkom 2. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak 67.

(...)

(2) Na prijedlog podnositelja ustavne tužbe Ustavni sud može odgoditi ovrhu do donošenja odluke, ako bi ovrha prouzročila podnositelju tužbe štetu koja bi se teško mogla popraviti, a odgoda nije suprotna javnom interesu niti bi se odgodom nanijela nekome veća šteta.«

7. Nakon detaljnijeg uvida u dokumentaciju nadležnog Centra za socijalnu skrb i u spis ovršnog predmeta Općinskog građanskog suda u Zagrebu Ustavni sud ocjenjuje da konkretni ustavnosudski postupak zahtijeva razmatranje mogućih povreda ustavnih prava podnositeljice. S obzirom na okolnosti slučaja, neisplaćivanjem iznosa stalne novčane pomoći od 500,00 kuna mjesečno koji je bio priznat rješenjem Centra za socijalnu skrb Zagreb od 14. siječnja 2011., za podnositeljicu mogu nastupiti teške i nepopravljive posljedice egzistencijalnog značenja.

8. Zbog navedenog Ustavni sud smatra potrebnim i opravdanim do donošenja konačne odluke u ovom ustavnosudskom predmetu odgoditi ovrhu osporenog konačnog, nepravomoćnog rješenja od 16. svibnja 2014. kojim je podnositeljici prestalo pravo na pomoć za uzdržavanje s danom 7. travnja 2014.

Smatrajući očitim da odgoda ovrhe u konkretnom slučaju nije suprotna javnom interesu niti se tom odgodom nekome nanosi veća šteta, a imajući u vidu i očiti nerazmjer između činjeničnog i pravnog supstrata konkretne pravne stvari s jedne strane, i ozbiljnih faktičnih učinaka osporenih rješenja na položaj podnositeljice s druge strane, Ustavni sud je na temelju članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona riješio kao u točkama I. i II. izreke.

9. Odgoda ovrhe je privremena i traje do donošenja odluke Ustavnog suda o osnovanosti ustavne tužbe, te ne prejudicira odluku o ustavnoj tužbi.

10. Objava ovog rješenja (točka III. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIB-274/2016

Zagreb, 18. studenoga 2016.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Ingrid Antičević Marinović, v. r.