## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-2058/2003 od 1. listopada 2003.

### NN 175/2003 (4.11.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-2058/2003 od 1. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2566

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Smiljko Sokol, predsjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Petar Klarić, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i
Milan Vuković, u povodu prijedloga za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti
zakona s Ustavom, na sjednici održanoj dana 1. listopada 2003. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Ne
prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članaka
11. i 12. Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i
područne (regionalne) samouprave (»Narodne novine«, broj 33/01, 10/02-odluka
Ustavnog suda, broj: U-I-39/2002 od 23. siječnja 2002. godine, 155/02-članak
43. stavak 2. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, i 45/03).

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

O b r a z l o ž e n j e

1.Dr.
sc. Robert Podolnjak iz Varaždina podnio je prijedlog za pokretanje postupka za
ocjenu suglasnosti članaka 11. i 12. Zakona o izboru članova predstavničkih
tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave (»Narodne novine«,
broj 33/01, 10/02-odluka Ustavnog suda, broj: U-I-39/2002 od 23. siječnja
2002., 155/02-članak 43. stavak 2. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih
manjina, i 45/03; u daljnjem tekstu: ZI) s Ustavom Republike Hrvatske.

Osporene
zakonske odredbe glase:

Članak
11.

Liste
za izbor članova predstavničkih tijela predlažu politič­ke stranke registrirane
u Republici Hrvatskoj i birači.

Političke
stranke utvrđuju i predlažu liste za izbor članova predstavničkih tijela na način
propisan njihovim statutom, odnosno posebnom odlukom, donijetom na temelju
statuta.

Prilikom
sastavljanja liste predlagatelj je dužan voditi računa o načelu ravnopravnosti
spolova.

Dvije
ili više, u Republici Hrvatskoj registriranih političkih stranaka mogu predložiti
koalicijsku listu za izbor članova predstavničkog tijela.

Članak
12.

Kada
birači kao ovlašteni predlagatelji predlažu nezavisnu kandidacijsku listu, za
pravovaljanost kandidacijske liste dužni su prikupiti:

- 100
potpisa za općinsku listu,

- 150
potpisa za gradsku listu,

- 500
potpisa za županijsku listu, odnosno listu za izbor članova Gradske skupštine
Grada Zagreba.

Podnositelji
prijave nezavisne kandidacijske liste su prva tri po redu potpisnika nezavisne
liste.

2.Razloge
zbog kojih navedene zakonske odredbe smatra nesuglasnima Ustavu predlagatelj
nalazi u njihovoj suprotnosti odredbi članka 14. stavka 2. Ustava, kojom je
zajamčena jednakost svih pred zakonom. Predlagatelj navodi da osporene zakonske
odredbe nejednako uređuju položaj građana u postupku kandidiranja ovisno o tomu
jesu li ili nisu članovi političkih stranaka.

Svoje
navode obrazlaže pravom političkih stranaka da, u skladu sa zakonom, predlažu
kandidacijske liste za izbor članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i
područne (regionalne) samouprave (u daljnjem tekstu: lokalna predstavnička
tijela), a da pritom nemaju obvezu prikupiti određeni broj potpisa birača. Za
razliku od političkih stranaka, birači koji predlažu nezavisnu kandidacijsku
listu za izbor članova lokalnih predstavničkih tijela dužni su prikupiti određeni
broj potpisa birača, jer bi bez prikupljenih potpisa birača njihova
kandidacijska lista bila pravno nevaljana.

Predlagatelj smatra da građani (birači) koji žele
predložiti nezavisnu kandidacijsku listu nisu stoga u zakonski jednakom položaju
u odnosu prema građanima (biračima) organiziranima u političku stranku koji su
»evidentno povlašteni«. Osim »što građani organizirani u političku stranku ne
moraju uz prijedlog stranačke liste priložiti i potpise birača radi
pravovaljanosti liste«, predlagatelj navodi da se nejednakost građana koji žele
predložiti nezavisnu listu u odnosu na političke stranke očituje i u sljedećoj činjenici:
prema članku 6. Zakona o političkim strankama (»Narodne novine«, broj 76/93,
111/96, 164/98, 36/01), za osnivanje jedne političke stranke dovoljno je 100
punoljetnih, poslovno sposobnih hrvatskih državljana, dok prema članku 12. ZI-a
birači moraju, da bi njihova nezavisna kandidacijska lista bila pravovaljana,
prikupiti najmanje 100 potpisa birača za općinsku listu, 150 potpisa birača za
gradsku listu, 500 potpisa birača za županijsku listu, odnosno listu za izbor članova
Gradske skupštine Grada Zagreba. Iz toga predlagatelj zaključuje da je
»potreban znatno manji broj građana organiziranih u političku stranku radi
isticanja kandidatske liste nego kada je riječ o isticanju nezavisne ili
neovisne kandidatske liste«.

Od Ustavnog suda Republike Hrvatske predlagatelj traži
ukidanje navedenih zakonskih odredbi te predlaže da se one izmijene na način da
i političke stranke pri predlaganju stranačkih kandidacijskih lista za izbor članova
lokalnih predstavničkih tijela budu zakonom obvezane na prikupljanje određenog
broja potpisa birača.

*Prijedlog
nije osnovan.*

3.U
članku 45. stavku 1. Ustava propisano je da biračko pravo, opće i jednako,
imaju svi hrvatski državljani s navršenih 18 godina u skladu sa zakonom, te da
se biračko pravo ostvaruje na neposrednim izborima tajnim glasovanjem.

U članku 132. stavku 1. Ustava propisano je da se građanima
jamči pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. U stavku 2. istog članka
Ustava propisano je da se pravo na samoupravu ostvaruje preko lokalnih, odnosno
područnih (regionalnih) predstavničkih tijela koja su sastavljena od članova
izabranih na slobodnim i tajnim izborima na temelju neposrednog, jednakog i općeg
biračkog prava.

Sukladno navedenim ustavnim odredbama, Hrvatski sabor
donio je zakon kojim je uredio izborni postupak te način ostvarivanja i zaštite
biračkog prava hrvatskih državljana u neposrednim izborima za članove lokalnih
i područnih (regionalnih) predstav­ničkih tijela.

4. Prema mjerodavnim odredbama ZI-a, pravo predlaganja
kandidacijskih lista za izbor članova lokalnih predstavničkih tijela imaju
političke stranke i birači.

Političke stranke su ovlaštene predlagati
kandidacijske liste samostalno ili u koaliciji s drugim političkim strankama, a
birači su ovlašteni predlagati kandidacijske liste na temelju pravovaljano
prikupljenih potpisa. Radi se, prema tome, o dva različita izborna subjekta
koji su zakonom ovlašteni predlagati kandidacijske liste na izborima za članove
predstavničkih tijela lokalne i područne (regionalne) samouprave.

To su, s jedne strane, političke stranke, čiji se
pravni položaj, uvjeti, način i postupak za osnivanje, registriranje, prestanak
i financiranje uređuju Zakonom o političkim strankama. U članku 1. stavku 1.
Zakona o političkim strankama propisano je da su političke stranke svojim
slobodnim osnivanjem izraz demokratskog višestranačkog sustava kao najviše
vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske. Zbog svoje ustavne zadaće u
razvoju demokratskog višestranačkog sustava, političke stranke su zakonom ovlašteni
subjekti izbornih postupaka za sva predstavnička tijela u zemlji.

Političke stranke su pravne osobe, a pravnu osobnost
stječu upisom u registar političkih stranaka koji vodi nadležno ministarstvo.
Stoga je pogrešna postavka predlagatelja da stranačke kandidacijske liste
predlažu »građani organizirani u političku stranku«. Ovlašteni predlagatelj
stranačke kandidacijske liste uvijek je i samo politička stranka kao pravna
osoba koja je u izbornom postupku zaseban i jedinstven izborni subjekt,
neovisno o broju osoba koji je bio potreban za njezino osnivanje i neovisno o
broju njezinih članova u vrijeme provedbe izbora.

Iz tih je razloga neosnovan i navod predlagatelja da
su »građani organizirani u političku stranku« povlašteni u odnosu na ostale
birače zbog toga što je za osnivanje političke stranke potrebno samo 100 birača
(punoljetnih i poslovno sposobnih hrvat­skih državljana), dok je za predlaganje
nezavisnih lista potrebno prikupiti 100, 150 ili 500 potpisa birača, ovisno o
tome je li riječ o općinskoj, gradskoj ili županijskoj listi, odnosno listi za
Grad­sku skupštinu Grada Zagreba.

5. Za
razliku od političkih stranaka, birači se – kao pojedinci - radi isticanja
kandidacijskih lista pojavljuju u skupini. Prema članku 14. stavku 2. ZI-a,
ukoliko listu predloži skupina birača njezin je naziv »nezavisna općinska
lista«, »nezavisna gradska lista«, »nezavisna županijska lista« odnosno
»nezavisna lista Grada Zagreba«. Ta skupina birača nema pravnu osobnost, a
stvara se *ad hoc* s isključivom svrhom jednokratnog sudjelovanja u
izbornom natjecanju isticanjem svoje nezavisne kandidacijske liste.

Zakonom
propisani način na koji se ti birači pravno prepoznaju kao skupina pojedinaca
koja predlaže nezavisnu kandidacijsku listu jest prikupljanje njihovih potpisa
do broja koji je potreban da bi im zakonodavac priznao položaj ovlaštenog
izbornog subjekta u izbornom postupku.

Prikupljanje
potpisa birača u izborima za članove lokalnih predstavničkih tijela, prema
tome, nije čin potpore jednih birača kandidacijskoj listi koju predlažu neki
drugi birači, kao što pogrešno smatra predlagatelj, nego je to čin predlaganja
vlastite kandidacijske liste od strane svih birača koji su je potpisali.

Prema
tome, činjenica da političke stranke – za razliku od birača – ne moraju
prikupljati potpise birača u postupku kandidiranja ne svodi se na pitanje
jednakosti između ta dva izborna subjekta. Prikupljanje potpisa jest
izbornopravna radnja temeljem koje se biračima – okupljenima u zakonom određenu
brojčanu skupinu – priznaje pravni položaj ovlaštenog izbornog subjekta s
pravom predlaganja vlastitih (»nezavisnih«) kandidacijskih lista, dok se političkim
strankama taj pravni položaj priznaje već po sili samog zakona.

6.
Ustavni sud na kraju napominje da se u pozitivnom izbornom zakonodavstvu
Republike Hrvatske prikupljanje potpisa birača smatra potporom samo u slučaju
predsjedničkih izbora i to samo kada kandidata za predsjednika Republike
Hrvatske predlaže jedna ili više političkih stranaka. Ono ni u predsjedničkim
izborima, međutim, ne predstavlja čin potpore kada kandidata za predsjednika
predlažu birači, jer su kandidati za predsjednika Republike svi »koji su predloženi
od birača na temelju pravovaljano prikupljenih najmanje 10.000 njihovih
potpisa« (članak 8. Zakona o izborima predsjednika Republike Hrvatske, »Narodne
novine«, broj 22/92, 42/92-ispravak, 71/97).

Sukladno
navedenom, Ustavni sud utvrđuje da razlozi zbog kojih predlagatelj smatra kako
osporavane odredbe članaka 11. i 12. Zakona o izboru članova predstavničkih tijela
nejednako tretiraju građane u postupku kandidiranja, ovisno o tome jesu li ili
nisu članovi političkih stranaka, nisu osnovani.

7.
Temeljem odredbe članka 43. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02-pročišćeni tekst), riješeno je kao u izreci.

Odluka
o objavi (točka II. izreke) ovog rješenja temelji se na odredbi članka 29.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj:
U-I-2058/2003

Zagreb,
1. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc.** **Smiljko Sokol**, v. r.

Rješenje, NN 175/2003-2566