## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-64/2005 od 2. ožujka 2006.

### NN 31/2006 (20.3.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-64/2005 od 2. ožujka 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**798**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec,
predsjednica Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio T. B. iz Đ., na sjednici
održanoj 2. ožujka 2006. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Pn-2675/04 (ranije: P-2979/96), u najkraćem mogućem roku,
ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon
objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne
tužbe T. B. iz Đ., V. k. A. S. 25, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od9.100,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelj je, na temelju članka 63.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnio 5. siječnja 2005. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka
koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem: Pn-2675/04
(ranije: P-2979/96), smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe,
očitovanja Općinskog suda u Zagrebu te uvida u presliku spisa Općinskog suda u
Zagrebu broj: Pn-2675/04 (ranije: P-2979/96), utvrdio
pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelj je 8. svibnja 1996. godine podnio
tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv tuženika, Republike Hrvatske za
Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva, P. »N.-p.« s p.o. iz O. i I. za j. k. i m. k. iz S., radi naknade štete.

Do 5. studenoga 1997. godine provedeno je
poljoprivredno vještačenje te su održana ročišta 11. rujna 1996., 14. studenoga
1996. i 5. veljače 1997. godine kada je zaključena glavna rasprava. Rješenjem
od 13. svibnja 1997. godine preotvorena je glavna
rasprava.

Nakon 5. studenoga 1997. godine, na ročište 10.
veljače 1998. godine nije pristupio svjedok prof. dr. B. C. pa je ročište odgođeno.

Na ročištu 22. svibnja 1998. godine saslušan je
svjedok prof. dr. B. C., te
je sud pozvao stranke da predlože daljnje dokaze.

Podneskom od 24. kolovoza 1998. godine podnositelj
je naveo da nema daljnjih dokaznih prijedloga i predložio da se zaključi glavna
rasprava.

Na ročištu 25. rujna 1998. godine zaključena je
glavna rasprava. Budući da su nakon toga pristupili svjedoci N. M. i prof. dr. P. M., sud ih je izvanraspravno saslušao, preotvorio
glavnu raspravu i zakazao ročište za 2. prosinca 1998. godine.

Na ročištu 2. prosinca 1998. godine zaključena
je glavna rasprava. Donesena je presuda kojom je odbijen tužbeni zahtjev u
odnosu na prvotuženika i trećetuženika,
a djelomično usvojen u odnosu na drugotuženika.

Podnositelj i drugotuženik
su 2. travnja 1998. godine izjavili žalbe protiv presude.

Spis je 6. listopada 1999. godine otpremljen
Županijskom sudu u Zagrebu koji je rješenjem, broj: Gž-10196/99
od 3. listopada 2000. godine, ukinuo presudu i predmet 5. siječnja 2001. godine
vratio Općinskom sudu u Zagrebu na ponovno suđenje.

Na ročištu 18. travnja 2001. godine sud je
odredio provođenje vještačenja po stalnom sudskom vještaku za agronomiju.

Vještak je 18. svibnja 2001. godine dostavio
nalaz i mišljenje.

Sud je 25. svibnja i 5. lipnja 2001. godine
pozvao vještaka da preuzme spis i dopuni nalaz i mišljenje u skladu sa
zatraženim vještačenjem.

Vještak je 20. srpnja 2001. godine dostavio
dopunski nalaz i mišljenje.

Podneskom od 27. kolovoza 2001. godine
podnositelj je istaknuo da u cijelosti prihvaća nalaz i mišljenje vještaka, te
je u skladu s njim precizirao tužbeni zahtjev.

Ročište zakazano za 10. prosinca 2001. godine
odgođeno je zbog bolesti suca.

Na ročištu 28. siječnja 2002. godine proveden je
dokaz saslušanjem vještaka, te je zaključena glavna rasprava. Donesena je
presuda kojom je djelomično usvojen tužbeni zahtjev u odnosu na prvotuženika i trećetuženika, dok
je rješenjem utvrđen prekid postupka u odnosu na drugotuženika
zbog otvaranja stečajnog postupka. Presuda je ispravljena rješenjem od 10.
svibnja 2002. godine.

Trećetuženik je 7. i 27. svibnja
2002. godine izjavio žalbu protiv presude, prvotuženik
16. svibnja 2002. godine, a podnositelj 17. svibnja 2002. godine.

Spis je 14. lipnja 2002. godine otpremljen
Županijskom sudu u Zagrebu koji je rješenjem, broj: Gž-1988/02
od 16. ožujka 2004. godine, ukinuo presudu u dosuđujućem
dijelu i u odbijajućem dijelu za iznos od 323.750,00 kn, te predmet 8. travnja
2004. godine vratio Općinskom sudu u Zagrebu na ponovno suđenje.

Sud je rješenjem od 5. studenoga 2004. godine
pozvao stranke u postupku da u roku od 30 dana dostave daljnje dokazne prijed­loge.

Podneskom od 18. studenoga 2004. godine
podnositelj je istaknuo da nema daljnjih dokaznih prijedloga te zamolio sud da
što prije zakaže ročište.

Podneskom od 6. prosinca 2004. godine trećetuženik je istaknuo da nema daljnjih dokaznih
prijedloga.

Podneskom od 8. prosinca 2004. godine prvotuženik je predložio saslušanje svjedoka dr. V. P. i mr. I. M., oba iz Z.
za z. b. iz Z.

Podneskom od 10. siječnja 2005. godine
podnositelj se usprotivio saslušanju svjedoka navodeći da je u postupku
nesporno utvrđena odgovornosti prvotuženika, te je
zamolio što hitnije zakazivanje ročišta.

Sud je rješenjem od 31. kolovoza 2005. godine
pozvao stranke u postupku da u roku od 15 dana istaknu sve dokazne prijedloge,
te da se očituju o navodima i prigovorima protivne stranke.

Podneskom od 5. rujna 2005. godine podnositelj
je zamolio zakazivanje ročišta.

Na ročištu 12. prosinca 2005. godine saslušani
su svjedoci V. P. i I. M. Na prijedlog prvotuženika sud je odredio obnovu vještačenja po P. f. u
Z., i pozvao prvotuženika da uplati predujam za
troškove vještačenja.

Podneskom od 30. prosinca 2005. godine prvotuženik je dostavio potvrdu o uplati predujma.

Sud je rješenjem od 2. veljače 2006. godine
odredio zadatak vještačenja, te naložio P. f. u Z. da izradi nalaz i mišljenje
u roku od 15 dana.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Zagrebu podnijeta 8.
svibnja 1996. godine.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst,
8/99. – ispravak i 14/02., u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije),
koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje
u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 5. siječnja 2005.
godine, a do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno osam (8) godina,
sedam (7) mjeseci i dvadeset osam (28) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
sedam (7) godina i dva (2) mjeseca.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u pravno relevantnom razdoblju prvo
vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu koji je donio presudu nakon jedne godine i
dvadeset sedam dana.

Županijski sud u Zagrebu donio je odluku o žalbi
nakon oko godinu dana.

Od 5. siječnja 2001. godine postupak se ponovno
vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu koji je donio presudu nakon jedne godine i
dvadeset tri dana.

Županijski sud je donio odluku o žalbi nakon
jedne godine, devet mjeseci i dva dana.

Od 8. travnja 2004. godine postupak se ponovno vodi
pred Općinskim sudom u Zagrebu koji je prvo ročište održao 12. prosinca 2005.
godine tj. nakon jedne godine, osam mjeseci i dva
dana.

Slijedom iznijetoga, Općinski sud u Zagrebu je,
u pravno relevantnom razdoblju, od radnji koje su relevantne za meritorno
odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u postupku, u dva navrata donio
presudu. Međutim, ta okolnost nije od značaja iz razloga jer tim presudama
postupak nije pravomoćno okončan, to jest, o pravima i obvezama podnositelja
nije pravomoćno odlučeno. Naime, obje presude su ukinute pa se postupak i
nadalje vodi pred prvostupanjskim sudom.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u
parničnom postupku nije doprinio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da u predmetu ima elemenata
složenosti, ali oni ne opravdavaju ukupnu duljinu trajanja postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno
relevantnom razdoblju vodio pred prvostupanjskim i drugostupanjskim sudom u
trajanju od sedam godina i dva mjeseca, te da je još u tijeku. Okolnost da je
prvostupanjski sud u dva navrata donio presudu nije od značaja iz razloga jer
tim presudama postupak nije pravomoćno okončan, to jest, o pravima i obvezama
podnositelja nije pravomoćno odlučeno. Stoga, unatoč postojanju elemenata
složenosti, a imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neučinkovito postupanje
Općinskog suda u Zagrebu, te posebno okolnost da nije donijeta pravomoćna
odluka već se postupak ponovno vodi pred prvostupanjskim sudom, Ustavni sud
ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku,
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog
pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih
prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustav­nom sudu pisanu obavijest o datumima
donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a
najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove
odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-64/2005

Zagreb, 2. ožujka 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 31/2006-798