## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-41847/2009 od 12. siječnja 2011.

### NN 12/2011 (28.1.2011.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-41847/2009 od 12. siječnja 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

258

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Nevenka Šernhorst, predsjednica Vijeća, te suci Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Antun Palarić i Aldo Radolović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela N. K. iz Z., koju zastupa M. S., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 12. siječnja 2011. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Gžr-1975/10 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe N. K. iz Z., K. t. 1, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 28.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 27. stavka 1. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07. i 113/08.), podnositeljica je 29. listopada 2007. podnijela Vrhovnom sudu Republike Hrvatske zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, radi duljine parničnog postupka, koji se vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod poslovnim brojem: Pr-1500/96, a koji se u trenutku odlučivanja o zahtjevu podnositeljice nalazio pred Vrhovnim sudom pod poslovnim brojem: Revr-1324/09. Zbog navedenog Vrhovni sud se rješenjem broj: Gzp-795/07-5 od 28. rujna 2009. oglasio stvarno nenadležnim te je predmet ustupio Ustavnom sudu Republike Hrvatske. Stoga se predmetni zahtjev podnositeljice, u sadržajnom smislu, ima smatrati ustavnom tužbom.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog građanskog suda u Zagrebu, te uvida u presliku spisa Općinskog građanskog suda u Zagrebu, utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositeljica je 25. travnja 1996. Općinskom sudu u Zagrebu podnijela tužbu radi poništenja odluke o prestanku radnog odnosa.

Prvo ročište za glavnu raspravu održano je 29. travnja 1997.

Na ročištu 16. lipnja 1997. punomoćnik tuženika dao je odgovor na tužbu, dok se punomoćnik podnositeljice očitovao na navode odgovora na tužbu tuženika.

Na ročište 1. listopada 1997. podnositeljica zbog spriječenosti nije pristupila pa je iduće ročište radi saslušanja stranaka određeno za dan 19. siječnja 1998. Na tom je ročištu proveden dokaz saslušanjem parničnih stranaka.

Dopisom od 6. veljače 1998. od Trgovačkog suda u Zagrebu zatraženi su podaci po prijedlogu podnositeljice.

Na ročištu održanom 14. travnja 1998. tuženik je istakao prigovor promašene pasivne legitimacije u odnosu na tuženika »M. K.« d.o.o. dok je punomoćnik podnositeljice predložio da se od Trgovačkog suda u Zagrebu pribavi spis broj St-182/92.

Dopisom od 15. travnja 1998. sud je od Trgovačkog suda u Zagrebu zatražio dostavu spisa broj St-182/92.

Dopisom od 7. listopada 1998. ponovno je od Trgovačkog suda u Zagrebu zatražena dostava spisa broj St-182/92.

Dopisom od 17. prosinca 1998. Trgovački sud u Zagrebu je obavijestio Općinski sud u Zagrebu da spis broj St-182/92 ne može dostaviti, ali da je moguće dostaviti isprave sadržane u spisu.

Dopisom od 16. veljače 1999. sud je od Trgovačkog suda u Zagrebu zatražio podatak na okolnost da li je proveden stečajni postupak protiv poduzeća »M.« d.o.o. te podatak o registraciji poduzeća »M. K.«.

Trgovački sud u Zagrebu je u prilogu dopisa od 11. ožujka 1999. Općinskom sudu dostavio izvadak za »M. K.«, dok je dopisom od 10. svibnja 1999. obavijestio sud da je u predmetu St-182/92 stečajni postupak zaključen 13. rujna 1996. i da je cjelokupna dokumentacija predana u Područni ured Trnje.

Podneskom od 9. studenoga 1999. podnositeljica je predložila da se od Područnog ureda Trnje zatraži spis o okončanju stečaja nad prednikom tuženoga.

Dana 9. veljače 2000. održano je sljedeće ročište.

Dopisom od 19. veljače 2000. od Područnog ureda Trnje zatražen je spis broj St-182/92.

Podneskom od 14. ožujka 2000. podnositeljica je predložila da se službenim putem od ZAP-a, Podružnica Zagreb, zatraže podaci iz kojih bi bilo vidljivo da su tuženi nakon izricanja prestanka radnog odnosa podnositeljici primili u radni odnos nove zaposlenike.

Dopisom od 22. ožujka 2000. od ZAP-a su zatraženi podaci po prijedlogu podnositeljice, a koje je ZAP dostavio u prilogu svojeg dopisa od 12. travnja 2000.

Na ročištu 14. lipnja 2000. punomoćnik podnositeljice potraživao je kraći rok u kojem će nakon uvida u spis i zaprimljenu dokumentaciju specificirati tužbeni zahtjev i predložiti daljnje dokazne prijedloge pa je sud rješenjem ročište odgodio.

Sljedeće ročište održano je 21. studenoga 2000.

Podneskom od 21. studenoga 2000. podnositeljica je navela da formalno proširuje tužbu i na »M. K.« pa je u tom podnesku kao tužene označila »M.« d.o.o. i »M. K.« d.o.o.

Na ročištu održanom 20. ožujka 2001. punomoćnik podnositeljice je predložio da se od ZAP-a Podružnice Zagreb zatraže određeni podaci, što je sud i odredio rješenjem te zatražio i od Trgovačkog suda u Zagrebu predmete pod brojem St-182/92 i St-135/98.

U prilogu dopisa od 27. travnja 2001. Trgovački sud u Zagrebu dostavio je spis broj St-135/98, dok je ZAP u prilogu svojeg dopisa od 8. svibnja 2001. dostavio dokumentaciju po prijedlogu podnositeljice.

U prilogu dopisa od 10. svibnja 2001. dostavljen je sudu predmet broj St-182/92.

Sljedeće ročište održano je 18. rujna 2001.

Na ročištu održanom 16. studenoga 2001. proveden je dokaz saslušanjem svjedoka te je punomoćnik podnositeljice zatražio kraći rok radi detaljnog očitovanja.

U podnesku od 24. prosinca 2001. podnositeljica je kao tuženoga označila »M.« d.o.o. Z., K. c. 7.

Na ročištu održanom 8. ožujka 2002. određeno je izvođenje dokaza knjigovodstvenim vještačenjem. Rješenjem od 27. ožujka 2002. pozvan je vještak da preuzme spis radi izrade nalaza i mišljenja. Dana 29. travnja 2003. sud je rješenjem naložio vještaku da u roku od 30 dana dostavi izrađeni nalaz i mišljenje ili da vrati spis u koliko nije u mogućnosti izraditi nalaz i mišljenje.

Vještak je nalaz i mišljenje dostavio 22. svibnja 2003. te je isti dostavljen strankama na očitovanje rješenjem od 29. svibnja 2003.

Podneskom od 23. srpnja 2003. podnositeljica je zatražila da se vještak dodatno očituje na okolnost visine iznosa s osnova regresa, božićnice i jubilarne nagrade za period od 1994. nadalje, dok je specificirala tužbeni zahtjev s osnova neto plaće za utuženi period.

Rješenjem od 8. rujna 2003. naloženo je vještaku da u roku od 30 dana dopuni nalaz i mišljenje sukladno navodima podneska podnositeljice.

Svoje dopunsko vještačenje vještak je dostavio u spis 11. lipnja 2004., koja dopuna nalaza i mišljenja je dostavljena strankama.

Podneskom od 9. srpnja 2004. podnositeljica se očitovala na dopunu nalaza i mišljenja vještaka, navodeći kako na istu nema primjedbi.

Na ročištu održanom 14. veljače 2005., koje je određeno radi provođenja dokaza saslušanjem parničnih stranaka, nisu pristupili ni podnositeljica ni tuženik.

Na ročištu održanom 30. svibnja 2005. tuženik je zatražio odgodu ročišta radi angažiranja novog punomoćnika pa je slijedeće ročište zakazano za dan 11. srpnja 2005. Na tom je ročištu proveden dokaz nastavnim saslušanjem podnositeljice, dok se tuženik odrekao prava na saslušanje zakonskog zastupnika tuženika.

Dopisima od 11. srpnja 2005., te ponovno 23. rujna 2005. od Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje zatraženi su podaci po prijedlogu podnositeljice, povodom čega se Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje očitovao podneskom od 27. listopada 2005.

Sljedeće ročište održano je 13. listopada 2005.

Rješenjem od 2. studenoga 2005. rasprava zakazana za dan 11. studenoga 2005. odgođena je za 29. studenoga 2005., dok se podneskom od 10. studenoga 2005. podnositeljica očitovala na podnesak tuženika od 27. listopada 2005.

Na ročištu održanom 29. studenoga 2005. glavna rasprava je zaključena.

Presudom broj: Pr-1500/96-73 od 20. prosinca 2005. Općinski sud u Zagrebu u pretežnom dijelu je odbio tužbeni zahtjev podnositeljice.

Protiv navedene presude tuženik je uložio žalbu dana 24. siječnja 2006., dok je podnositeljica žalbu podnijela 26. siječnja 2006. Podnositeljica je 3. veljače 2006. podnijela odgovor na žalbu tuženika.

Uz izvješće od 7. ožujka 2006. spis je dostavljen Županijskom sudu u Zagrebu na odlučivanje po žalbama stranaka.

Županijski sud u Zagrebu presudom broj: Gžr-353/06-2 od 5. svibnja 2009. odbio je žalbu podnositeljice kao neosnovanu, a žalbu tuženika je usvojio kao djelomično osnovanu.

Dana 19. svibnja 2009. Općinski sud je zaprimio je presudu Županijskog suda te je navedena odluka dostavljena strankama 26. svibnja 2009.

Protiv odluke Županijskog suda podnositeljica je izjavila reviziju 29. lipnja 2009., te je ista 19. kolovoza 2009. dostavljena tuženiku.

Spis je 16. rujna 2009. upućen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na rješavanje po reviziji.

Presudom i rješenjem broj: Revr-1324/09-2 od 16. prosinca 2009. Vrhovni sud je djelomično prihvatio reviziju podnositeljice te su prvostupanjska i drugostupanjska presuda preinačene i u tom je dijelu predmet vraćen sudu prvog stupnja na ponovno odlučivanje.

Podneskom od 10. ožujka 2010. podnositeljica je specificirala tužbeni zahtjev u skladu s odlukom Vrhovnog suda.

Na ročištu održanom 20. travnja 2010. zaključena je glavna rasprava te je 29. travnja 2010. donesena presuda broj: Pr-457/10, koja je strankama otpremljena 24. kolovoza 2010.

Spis je 22. listopada 2010. otpremljen Županijskom sudu na rješavanje po žalbama stranaka. U trenutku donošenja ove ustavnosudske odluke predmet se pred Županijskim sudom vodi pod brojem Gžr-1975/10 i još nije okončan.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava i članku 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Zagrebu podnesena 25. travnja 1996.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da, radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega, zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

U konkretnom slučaju postupak je i dalje u tijeku pa Ustavni sud utvrđuje da je od dana podnošenja tužbe 25. travnja 1996. do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak trajao ukupno četrnaest (14) godina, osam (8) mjeseci i osamnaest (18) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana donošenja ove odluke postupak je trajao trinaest (13) godina, dva (2) mjeseca i sedam (7) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju vodio pred sudovima sva tri stupnja te su donesene dvije prvostupanjske, jedna drugostupanjska i jedna presuda Vrhovnog suda. Općinski sud u Zagrebu održao je sedamnaest ročišta za glavnu raspravu, proveo je vještačenje i brojne druge radnje u postupku. Prvostupanjski sud je u nekoliko navrata bio neaktivan (od podnošenja tužbe podnositeljice 25. travnja 1996. do zakazivanja prvog ročišta za glavnu raspravu 29. travnja 1997. prošlo je godinu dana, između ročišta održanog 14. travnja 1998. i ročišta održanog 9. veljače 2000. prošlo je gotovo dvije godine, između ročišta održanog 8. ožujka 2002. i ročišta održanog 14. veljače 2005. prošlo je gotovo tri godine). Postupak se pred Općinskim sudom u Zagrebu do donošenja prve prvostupanjske presude vodio dulje od devet godina. Pred Županijskim sudom u Zagrebu postupak se do donošenja prve drugostupanjske presude vodio nešto više od tri godine. Pred Vrhovnim sudom postupak se do donošenja odluke o reviziji vodio tri mjeseca. Nakon toga predmet se ponovo vodio pred prvostupanjskim sudom u trajanju od četiri mjeseca. U trenutku donošenja ove ustavnosudske odluke predmet se nalazi pred Županijskim sudom povodom odlučivanja o žalbama i još nije okončan.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda nije pridonijela duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju radi o relativno složenoj sudskoj stvari, ali ta činjenica ne može opravdati trajanje postupka dulje od trinaest godina u pravno relevantnom razdoblju.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju od trinaest godina, dva mjeseca i sedam dana te da još uvijek nije okončan. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neučinkovitost te nekoliko razdoblja neaktivnosti Općinskog suda u Zagrebu, a posebno uzevši u obzir da se radi o radnom sporu koji je hitne naravi i od velikog značaja za podnositeljicu, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njenim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. Određujući visinu naknade u konkretnom slučaju, Ustavni sud je uzeo u obzir i trajanje ustavnosudskog postupka u ovom predmetu.

Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-41847/2009

Zagreb, 12. siječnja 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
mr. sc. Nevenka Šernhorst, v. r.

Odluka, NN 12/2011-258