## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5701/2009 od 5. studenoga 2009.

### NN 142/2009 (30.11.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5701/2009 od 5. studenoga 2009.

142 30.11.2009 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5701/2009 od 5. studenoga 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3513

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio mldb. Z. T., kojeg zastupa skrbnica D. B. iz D. te punomoćnica M. R. K., odvjetnica u D., na sjednici održanoj 5. studenoga 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Rev-951/09 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe mldb. Z. T., zastupanom po skrbnici D. B. iz Centra za socijalnu skrb u D. te M. R. K., odvjetnici u D., I. t. c. 6, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 15.200,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je 7. rujna 2009., na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio ustavnu tužbu (zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku) smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka, koji se u trenutku podnošenja zahtjeva vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem: Rev-951/09, povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Dubrovniku broj: P-1439/01, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelj je 15. listopada 2001. podnio tužbu Općinskom sudu u Dubrovniku protiv tuženika radi naknade štete.

Prvo ročište održano je 13. studenoga 2001. Ročištu nije pristupio podnositelj, dostava poziva nije uredno iskazana. Sud je dopisom od 15. studenoga 2001. pozvao podnositelja da uredi tužbeni zahtjev s točnom naznakom adrese. Podnositelj je pismenom od 11. prosinca udovoljio zahtjevu suda i dostavio tražene podatke.

Sljedeće ročište održano je 5. ožujka 2002., na koje nije pristupio podnositelj, dostava poziva nije uredno iskazana.

Sljedeća ročišta održana su 15. ožujka 2002. i 18. travnja 2002.

Podneskom od 19. travnja 2002. podnositelj se očitovao na odgovor na tužbu i predložio daljnje dokaze.

Sljedeće ročište održano je 15. svibnja 2002.

Dopisom od 16. svibnja 2002. sud je zatražio ODO Dubrovnik dostavu spisa na uvid. ODO Dubrovnik je dopisom od 23. svibnja 2002. dostavilo spis sudu.

Sljedeće ročište održano je 1. listopada 2002. Punomoćnica mldb. podnositelja zatražila je odgodu ročišta na neodređeno vrijeme budući da Centar za socijalnu skrb nema sredstava za uplatu predujma troškova vještačenja. Sud je donio rješenje kojim se glavna rasprava odgađa na neodređeno vrijeme.

Podneskom od 4. ožujka 2003. podnositelj je predložio sudu da zatraži očitovanje Centra za socijalnu skrb hoće li uplatiti iznos za provedbu vještačenja te da, po dobivenom očitovanju, zakaže glavnu raspravu.

Podneskom od 6. listopada 2005. punomoćnica mldb. podnositelja je zamolila odgodu glavne rasprave, zakazane za 13. listopada 2005., radi neodgodive poslovne odsutnosti iz Dubrovnika.

Na ročištu 13. listopada 2005. doneseno je rješenje o odgodi glavne rasprave, a novo će sud zakazati nakon što se podnositelj očituje je li Centar za socijalnu skrb spreman predujmiti troškove vještačenja i nakon što izvijesti sud o tome je li protiv osiguranika tuženika vođen kazneni postupak.

Podneskom od 7. studenoga 2005. punomoćnica mldb. podnositelja je predložila sudu da, s obzirom da podnositelj nema sredstava za život i o njemu skrbi Centar za socijalnu skrb, dopusti izvođenje dokaza prometnim i medicinskim vještačenjem uz plaćanje troškova iz proračunskih sredstava suda.

Na ročištu 14. prosinca 2005. sud je donio rješenje kojim odbija prijedlog podnositelja i poziva Centar za socijalnu skrb, čiji je štićenik podnositelj, da se u primjerenom roku izjasni hoće li podmiriti troškove vještačenja.

Ročište zakazano za 17. ožujka 2006. odgođeno je zbog spriječenosti tuženika da pristupi ročištu te nedostatka podataka o urednosti dostave podnositelju.

Podneskom od 24. ožujka 2006. podnositelj je, sukladno nalogu suda, izvijestio sud da je Centar za socijalnu skrb odbio snositi troškove vještačenja te stoga ustraje u prijedlogu da se vještačenje provede, a sredstva predujme iz proračunskih sredstava suda.

Na ročištu 10. travnja 2006. sud je donio rješenje da se daljnji dokazi neće provesti i zaključio glavnu raspravu.

Općinski sud u Dubrovniku donosi 12. travnja 2006. presudu broj: P-1439/01-34, kojom odbija podnositeljev tužbeni zahtjev.

Podnositelj je 15. svibnja 2006. podnio žalbu Županijskom sudu u Dubrovniku.

Županijski sud u Dubrovniku donio je 20. travnja 2009. presudu broj: Gž-1680/06, kojom se odbija, kao neosnovana, žalba podnositelja.

Podnositelj je 13. svibnja 2009. podnio reviziju Vrhovnom sudu Republike Hrvatske.

U trenutku donošenja ove ustavnosudske odluke predmet se vodi pred Vrhovnim sudom pod brojem: Rev-951/09 i još nije okončan.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1. Ustava i članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositelj je 15. listopada 2001. podnio tužbu Općinskom sudu u Dubrovniku protiv tuženika radi naknade štete.

U konkretnom slučaju postupak je i dalje u tijeku pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak trajao ukupno osam (8) godina i dvadeset jedan (21) dan.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

Ustavni sud utvrdio je da se u razmatranom razdoblju postupak vodio pred Općinskim sudom u Dubrovniku u trajanju od gotovo pet (5) godina do donošenja presude. U tom razdoblju prvostupanjski sud je bio potpuno neaktivan više od dvije godine te od 4. travnja 2003. do 13. listopada 2005. nije poduzeo niti jednu pravnu radnju. Zatim se predmet vodio pred Županijskim sudom u Dubrovniku u trajanju od tri (3) godine do donošenja presude. Postupak je i dalje u tijeku pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske povodom revizije podnositelja i nije okončan.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, svojim postupanjem, prema ocjeni Ustavnog suda, pridonio je duljini trajanja postupka, ali ne osobno budući da se radi o malodobniku bez roditeljske skrbi, koji je u vrijeme štetnog događaja imao osam godina, a kojeg je u postupku zastupala skrbnica, djelatnica Centra za socijalnu skrb Dubrovnik.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se ne radi o osobito složenom predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je do donošenja ove ustavnosudske odluke postupak u predmetu podnositelja trajao više od osam (8) godina. Sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, imajući u vidu neučinkovito postupanje sudova, osobit značaj predmeta za podnositelja, kao malodobnika bez roditeljske skrbi, a napose i okolnost da je postupak i dalje u tijeku, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Broj: U-IIIA-5701/2009

Zagreb, 5. studenoga 2009.

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 142/2009-3513