## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-856/2003. od 17. rujna 2003.

### NN 169/2003 (24.10.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-856/2003. od 17. rujna 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2446

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlu­čivanje o ustavnim tužbama,
u sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom N. K. iz M., kojeg zastupa A. M.,
odvjetnica u D., na sjednici održanoj dana 17. rujna 2003. godine, jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je protiv presude Županijskog suda u Dubrovniku, broj:
Gž-1056/02 od 16. siječnja 2003. godine, kojom je preinačena presuda Općinskog
suda u Dubrovniku, broj: P-904/01 od 12. lipnja 2002. godine na način da je
podnositeljev tužbeni zahtjev odbijen.

Prvostupanjskom presudom usvojen je podnositeljev tužbeni
zahtjev kojim je tražio da mu tuženik, Republika Hrvatska - Ministarstvo
obrane, na ime razlike plaće za razdoblje od svibnja 1998. godine do travnja
2001. godine, isplati određeni novčani iznos s pripadajućim zakonskim zateznim
kamatama.

2. Podnositelj smatra da su mu osporenom presudom
povri­je­đena ustavna prava zajamčena odredbama članaka 14. stavka 2. i 26.
Ustava Republike Hrvatske. U ustavnoj tužbi ponavlja navode iznesene tijekom
parničnog postupka, osporavajući stajalište Županijskog suda u Dubrovniku prema
kojem podnositelj, kao djelatna vojna osoba, ne ulazi u skupinu državnih službenika
i namještenika iz članka 19. Zakona o područjima posebne državne skrbi
(»Narodne novine«, broj 46/96, 57/96, 124/97 i 73/00), čije se plaće uvećavaju
u odnosu na plaće službenika i namještenika na drugim područjima Republike
Hrvatske. Ističe da je doveden u neravnopravan položaj u odnosu na one koji su
svoja prava ostvarili bez sudskog postupka.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. U postupku koji je prethodio ustavnosudskom
postupku utvrđeno je da je podnositelj, kao djelatna vojna osoba, od 1.
studenoga 1996. godine bio zaposlen na području posebne državne skrbi (s
mjestom rada u K.), te da je na tom području imao prebivalište i boravište. Općinski
sud u Dubrovniku usvojio je podnositeljev tužbeni zahtjev za isplatu razlike
plaće temeljem članka 19. Zakona o područjima posebne državne skrbi. U obrazloženju
presude Općinski sud u Dubrovniku navodi da se temeljem članka 10. stavka 4.
Zakona o službi u oružanim snagama Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
23/95, 33/95, 105/99 i 128/99, u daljnjem tekstu: ZSOSRH) na podnositelja
primjenjuje Zakon o državnim službenicima i namještenicima (»Na­rodne novine«,
broj 74/94, 86/94 i 7/95), pa tako i članak 19. Zakona o područjima posebne državne
skrbi.

Presuda Županijskog suda u Dubrovniku (kojom je
preina­čena prvostupanjska presuda na način da je podnositeljev tužbeni zahtjev
odbijen), temelji se na stajalištu da podnositelj ustavne tužbe, kao djelatna
vojna osoba, ne ulazi u skupinu državnih službenika i namještenika iz članka
19. Zakona o područjima posebne državne skrbi na koje su se primjenjivale
odredbe Zakona o državnim službenicima i namještenicima. Prema stajalištu tog
suda, prava, obveze i način određivanja plaće djelatnih vojnih osoba uređeni su
ZSOSRH-om, pa se na njih ne primjenjuju propisi o državnim službenicima i namještenicima.

4. Podnositelj ističe povredu ustavnih prava zajamčenih
odredbama članka 14. stavka 2. Ustava (jednakost svih pred zakonom) i članka
26. Ustava (jednakost državljana Republike Hrvat­ske i stranaca pred sudovima i
drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti).

Razmatrajući spis predmeta, navode ustavne tužbe kao
i mjerodavne propise, Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi ukazivale na
neravnopravan parnični položaj podnositelja ili druge okolnosti koje bi
ukazivale na povredu navedenih ustavnih prava.

U postupku koji je prethodio ustavnosudskom postupku,
presude su donijeli zakonom ustanovljeni sudovi unutar svoje nadležnosti utvrđene
zakonom. Podnositelju je bilo omogućeno korištenje svih zakonom dopuštenih
pravnih sredstava za zaštitu njegovih prava, dok je osporena presuda utemeljena
na mjerodavnim propisima i valjano obrazložena.

5. U odnosu na istaknutu povredu ustavnog prava zajam­čenog
odredbom članka 26. Ustava, za istaknuti je da podnositelj nije naveo niti
jedan razlog koji bi upućivao na postojanje povrede ustavnog prava kojim se jamči
jednak pravni položaj državljana Republike Hrvatske i stranaca pred sudovima i
drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti, te da Ustavni sud
nije našao povredu tog ustavnog prava.

6. Slijedom navedenog, temeljem članaka 73. i 75.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, 49/02 –
pročišćeni tekst), odlučeno je kao u točki I. izreke.

7.
Odluka o objavi (točka II. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj:
U-III-856/2003
Zagreb, 17. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 169/2003-2446