## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4047/2005 od 18. listopada 2006.

### NN 123/2006 (13.11.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4047/2005 od 18. listopada 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2733

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijelo E. A. d.o.o. iz Z., zastupano po
T. Š., odvjetniku u S., na sjednici održanoj 18. listopada 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je dovršiti postupak ovrhe u predmetu koji se vodi
pred tim sudom pod poslovnim brojem: Ovr-1832/98 u najkraćem mogućem roku, ali
ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe E. A. d.o.o. iz Z., R. c. 202, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustav­nog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narod­ne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 9.000,00kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelj je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio 5. listopada 2005. godine ustavnu tužbu
radi duljine ovršnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu pod
brojem: Ovr-1832/98.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu broj: Ovr-1832/98,
utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelj
je 30. listopada 1998. godine podnio Trgovačkom sudu u Zagrebu prijedlog za
ovrhu presude Trgovačkog suda u Zagrebu broj: IX P-2577/97 od 15. srpnja 1998.
godine prodajom nekretnine ovršenika, Z. d.d. Z.

Trgovački
sud u Zagrebu je 4. studenoga 1998. godine donio rješenje o ovrsi broj:
Ovr-1300/98.

Trgovački
sud u Zagrebu je zaključkom broj: Ovr-1300/98 od 5. studenoga 1998. godine
provođenje ove ovrhe povjerio Općinskom sudu u Zagrebu, uz napomenu da je
rješenje o ovrsi dostavljeno zemljišnoknjižnom odjelu Općinskog suda u Zagrebu
radi zabilježbe.

Od
11. studenoga 1998. godine ovršni postupak se vodio pred Općinskim sudom u
Zagrebu.

Očevid
na licu mjesta radi utvrđivanja vrijednosti nekretnine održan je 17. prosinca
1998. godine, kada je sud nazočnom vještaku graditeljske struke naložio da u
roku od 30 dana dostavi nalaz i mišljenje o vrijednosti nekretnine.

Vještak
je 22. prosinca 1998. godine dostavio nalaz i mišljenje.

Sud
je zaključkom od 22. siječnja 1999. godine pozvao ovršenika da se očituje na
nalaz i mišljenje.

Podneskom
od 2. veljače 1999. godine ovršenik je prigovorio nalazu i mišljenju vještaka.

Sud
je zaključkom od 31. ožujka 1999. godine pozvao podnositelja da se očituje
ostaje li kod ovršnog prijedloga.

Podneskom
od 8. travnja 1999. godine podnositelj se očitovao da ostaje kod podnesenog
ovršnog prijedloga.

Na
ročište za prodaju nekretnine održano 30. rujna 1999. godine nije pristupio
nitko.

Na
drugom ročištu za prodaju nekretnine održanom 23. studenoga 1999. godine kao
kupac se prijavio jedino podnositelj. Sud je rješenjem dosudio podnositelju kao
kupcu nekretninu ovršenika za kupovnu cijenu od 2.635.000,00 kn.

Budući
da podnositelj nije uplatio kupovninu, sud je 21. siječnja 2000. godine, na
temelju članka 100. tada važećeg Ovršnog zakona (»Narodne novine«, broj 57/96.,
29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04. i 88/05.), donio rješenje kojim je
prodaju od 23. studenoga 1999. godine oglasio nevažećom.

Podneskom
od 26. lipnja 2000. godine stečajni upravitelj ovršenika je izvijestio sud da
je Trgovački sud u Zagrebu rješenjem, broj: St-72/00 od 27. travnja 2000.
godine, otvorio stečajni postupak nad ovršenikom.

Sud
je 21. rujna 2000. godine donio rješenje o prekidu postupka zbog otvaranja
stečajnog postupka nad ovršenikom.

Podneskom
od 28. rujna 2000. godine podnositelj je predložio sudu da pozove stečajnog
upravitelja ovršenika da preuzme postupak.

Sud
je rješenjem od 14. prosinca 2000. godine pozvao stečajnog upravitelja
ovršenika da preuzme postupak u ovom ovršnom predmetu.

Podneskom
od 23. prosinca 2000. godine stečajni upravitelj ovršenika je preuzeo postupak
i predložio njegov nastavak, uz napomenu da je za postupanje u nastavku ovog
postupka isključivo stvarno nadležan Trgovački sud u Zagrebu.

Sud
je zaključkom od 29. prosinca 2000. godine pozvao podnositelja da se očituje na
podnesak ovršenika od 23. prosinca 2000. godine.

Podneskom
od 5. ožujka 2001. godine podnositelj se očitovao na podnesak ovršenika od 23.
prosinca 2000. godine navodeći da nije došlo do promjene stvarne nadležnosti
suda. Uz podnesak je priložen i izvadak iz rješenja Trgovačkog suda u Zagrebu,
broj: St-72/00 od 23. veljače 2001. godine, kojim je utvrđeno da je u cijelosti
priznato potraživanje podnositelja kao vjerovnika.

Sud
je 13. ožujka 2001. godine donio rješenje o nastavku ovršnog postupka koje je
ispravljeno rješenjem od 18. svibnja 2001. godine.

U
međuvremenu, ovršenik je 20. ožujka 2001. godine izjavio žalbu protiv rješenja.

Spis
je 23. kolovoza 2001. godine otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu koji je
rješenjem, broj: Gž-8515/01 od 15. siječnja 2002. godine, potvrdio rješenje o
nastavku postupka.

Podneskom
od 9. svibnja 2002. godine ovršenik je, među ostalim, izvijestio sud da je
nekretnina prodana u stečajnom postupku Gradu Zagrebu, te da ovaj ovršni
postupak treba obustaviti.

Sud
je zaključkom od 21. svibnja 2002. godine pozvao podnositelja da se očituje na
naprijed navedeni podnesak.

Podneskom
od 6. lipnja 2002. godine podnositelj se očitovao.

Na
ročište za prodaju nekretnine 11. lipnja 2002. godine nije pristupio nijedan
kupac.

Podneskom
od 11. rujna 2002. godine Grad Zagreb je kao treća osoba podnio prigovor protiv
ovrhe navodeći da je nekretnina njegovo vlasništvo, a ne vlasništvo ovršenika
te predložio sudu da iz tog razloga ovrhu proglasi nedopuštenom.

Sud
je zaključkom od 17. rujna 2002. godine pozvao podnositelja i ovršenika da se
očituju na prigovor treće osobe.

Podneskom
od 18. rujna 2002. godine podnositelj je, ocijenivši navode treće osobe
neosnovanima, sudu predložio zakazati novo ročište za prodaju nekretnine.

Podneskom
od 23. rujna 2002. godine ovršenik se očitovao i ocijenio navode treće osobe
osnovanima.

Sud
je rješenjem od 20. studenoga 2002. godine uputio Grad Zagreb da kao treća
osoba u roku od 15 dana pokrene parnicu protiv podnositelja i ovršenika, radi
proglašenja ovrhe na predmetnoj nekretnini nedopuštenom.

Sud
je zaključkom od 24. veljače 2003. godine zakazao za 8. travnja 2003. godine
ročište za prodaju nekretnine.

Podneskom
od 5. ožujka 2003. godine Grad Zagreb je izvijestio sud da je pokrenuo parnicu,
broj: P-12849/02, radi nedopustivosti ovrhe, a podneskom od 24. ožujka 2003.
godine je predložio sudu da odgodi započetu ovrhu. Podneskom od 25. ožujka
2003. godine Grad Zagreb je predložio sudu da obustavi ovrhu na temelju članka
67. Ovršnog zakona.

Sud
je zaključkom od 1. travnja 2003. godine pozvao podnositelja da se očituje o
naprijed navedenim podnescima, a podnositelj se očitovao podnescima od 4. i 7.
travnja 2003. godine.

U
međuvremenu, podneskom od 4. travnja 2003. godine ovršenik je predložio
donošenje rješenja o odgodi ovrhe.

Ročište
za prodaju nekretnine nije održano 8. travnja 2003. godine jer sud nije odlučio
o prijedlogu Grada Zagreba za odgodu ovrhe.

Sud
je zaključkom od 30. travnja 2003. godine pozvao podnositelja da se očituje o
podnesku ovršenika od 4. travnja 2003. godine.

Podneskom
od 6. svibnja 2003. godine podnositelj je, između ostaloga, predložio
zakazivanje dražbenog ročišta.

Podneskom
od 23. lipnja 2003. godine podnositelj se očitovao o podnesku ovršenika od 4.
travnja 2003. godine.

Na
ročištu 11. rujna 2003. godine svi punomoćnici stranaka su suglasno predložili
odgodu ročišta za 15 do 30 dana jer je u tijeku pokušaj sporazumnog rješenja
spora. Sud je sljedeće ročište zakazao za 3. listopada 2003. godine.

Ročište
zakazano za 3. listopada 2003. godine odgođeno je zbog spriječenosti suca.

Na
ročištu 7. listopada 2003. godine stranke i punomoćnik treće osobe predlažu
odgodu ročišta jer postoji mogućnost sklapanja izvansudske nagodbe.

Sud
je zaključkom od 17. studenoga 2003. godine pozvao podnositelja da se očituje o
daljnjem tijeku postupka.

Podneskom
od 1. prosinca 2003. godine podnositelj je predložio sudu da odgodi provođenje
ovrhe do 2. siječnja 2004. godine, te da će ukoliko do tada ne dođe do konačne
nagodbe između stranaka, dati daljnji prijedlog za nastavak provedbe ovrhe.

Podneskom
od 25. svibnja 2004. godine podnositelj je izvijestio sud da nagodba nije sklopljena
te je predložio nastavak provođenja ovrhe.

Podneskom
od 14. srpnja 2004. godine podnositelj je zamolio sud za žurnost u provođenju
ovrhe.

Sud
je rješenjem od 6. rujna 2004. godine odgodio ovrhu u ovom postupku do
pravomoćnog okončanja parnice broj: P-12849/02.

Podnositelj
je 20. rujna 2004. godine izjavio žalbu protiv rješenja.

Spis
je 7. ožujka 2005. godine otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu koji je
rješenjem, broj: Gžovr-521/05 od 22. ožujka 2005. godine ukinuo rješenje
Općinskog suda u Zagrebu i predmet 13. travnja 2005. godine vratio tom sudu na
ponovni postupak.

Na
ročištu 6. srpnja 2005. godine punomoćnik podnositelja je izjavio da je u
međuvremenu namiren dio tražbine podnositelja u stečajnom postupku, te
inzistira na nastavku ovrhe radi namirenja ostatka tražbine. Sud je riješio
pribaviti zemljišnoknjižni izvadak za nekretninu i nakon toga odlučiti o
daljnjem tijeku postupka.

Podneskom
od 18. kolovoza 2005. godine podnositelj je dostavio zemljišnoknjižni izvadak
sa stanjem na dan 20. srpnja 2005. godine te je predložio žurno određivanje
dražbenog ročišta.

Sud
je 26. kolovoza 2005. godine pozvao Zemljišnoknjižni odjel suda da dostavi
potpuni zemljišnoknjižni izvadak. Zatraženo je dostavljeno 5. rujna
2005.godine.

Sud
je 18. listopada 2005. godine od Zemljišnoknjižnog odjela suda zatražio na uvid
spis broj: Z-21322/98.

Trgovački
sud u Zagrebu je dopisom od 26. listopada 2005. godine zatražio od Općinskog
suda u Zagrebu na uvid spis broj: Ovr-1832/98.

Podneskom
od 16. prosinca 2005. godine treća osoba je obavijestila sud da je podnositelj
namiren i o tome priložila rješenja Trgovačkog suda u Zagrebu, te je predložila
da sud donese rješenje o obustavi ovrhe.

Sud
je zaključkom od 16. prosinca 2005. godine pozvao podnositelja da u roku od 8
dana dostavi očitovanje o podnesku treće osobe od 16. prosinca 2005. godine.

Podneskom
od 30. prosinca 2005. godine podnositelj je priznao da je namirena samo njegova
tražbina po osnovu glavnice, ali ne i kamata na glavnicu i troškovi ovršnog
postupka.

Podneskom
od 4. siječnja 2006. godine podnositelj je pozvao sud da zakaže dražbeno
ročište, te je točno naveo iznos koji još potražuje i s kojeg osnova.

Podneskom
od 18. siječnja 2006. godine ovršenik je istaknuo da je podnositelj namiren u
cijelosti, priložio je pravomoćna rješenja o namirenju Trgovačkog suda u
Zagrebu, broj: St-72/00 od 6. travnja i 3. studenoga 2005. godine, te je
predložio sudu da na temelju odredbe članka 68. Ovršnog zakona sud donese
rješenje kojim je ovrha u ovom predmetu dovršena namirenjem podnositelja.

Podneskom
od 6. veljače 2006. godine podnositelj je ponovio navode iz svojih podnesaka od
30. prosinca 2005. i 4. siječnja 2006. godine, odnosno istaknuo da nije u
cijelosti namiren.

Sud
je zaključkom od 22. veljače 2006 godine pozvao podnositelja da mu dostavi
presudu Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske broj: P-1953/04.

Podneskom
od 1. ožujka 2006. godine podnositelj je udovoljio traženju suda.

Daljnjih
radnji u postupku nije bilo.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Ovršni
postupak započeo je 30. listopada 1998. godine podnošenjem prijedloga za ovrhu
Trgovačkom sudu u Zagrebu.

Ustavna
tužba podnijeta je 5. listopada 2005. godine, pa Ustavni sud utvrđuje da je do
dana podnošenja ustavne tužbe proteklo šest (6) godine, jedanaest (11) mjeseci
i pet (5) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u pravno relevantnom razdoblju prvo vodio pred Trgovačkim sudom u Zagrebu
koji je nakon par dana donio rješenje o ovrsi te je provedbu ovrhe povjerio 11.
studenoga 1998. godine Općinskom sudu u Zagrebu. Taj sud je proveo očevid na
licu mjesta radi utvrđivanja vrijednosti nekretnine, održao dva ročišta za
prodaju nekretnine 30. rujna i 23. studenoga 1999. godine, zatim 21. rujna
2000. godine donio rješenje o prekidu postupka zbog otvaranja stečajnog postupka
nad ovršenikom, te 13. ožujka 2001. godine rješenje o nastavku postupka.
Postupak se povodom žalbe na rješenje o nastavku postupka vodio pred
Županijskim sudom u Zagrebu koji je nakon manje od pet mjeseci donio rješenje
kojim je potvrdio prvostupanjsko rješenje o nastavku postupka. Nakon toga,
Općinski sud u Zagrebu je održao 11. lipnja 2002. godine ročište za prodaju
nekretnine. Sud je rješenjem od 20. studenoga 2002. godine, povodom prigovora
treće osobe protiv ovrhe, uputio tu osobu da pokrene parnicu, te je rješenjem
od 6. rujna 2004. godine odgodio ovrhu do pravomoćnog okončanje parnice.
Povodom žalbe podnositelja na to rješenje postupak se ponovno vodio pred
Županijskim sudom u Zagrebu koji je nakon petnaest dana donio rješenje kojim je
ukinuo rješenje Općinskog suda u Zagrebu o odgodi ovrhe i predmet vratio tom
sudu na ponovni postupak. Ovršenik je podneskom od 18. siječnja 2006. godine
izvijestio sud da je podnositelj namiren u cijelosti i predložio donošenje
rješenja kojim je ovrha u ovom predmetu dovršena. Nasuprot tome, podnositelj je
istaknuo da nije namiren u cijelosti. Postupak je i dalje u tijeku.

U
smislu odredbe članka 13. stavka 1. Ovršnog zakona (»Narodne novine«, broj
57/96., 29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04. i 88/05.) kojom je propisano
da je sud u ovršnom postupku i postupku osiguranja dužan postupati hitno,
razvidno je da ovrha nije provođena ekonomično i učinkovito jer postupak ovrhe
do sada traje oko osam godina.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (OVRHOVODITELJA U OVRŠNOM POSTUPKU)

Podnositelj
je, kao ovrhovoditelj u ovršnom postupku, pridonio duljini trajanja postupka
jer se na ročištu za prodaju nekretnine 23. studenoga 1999. godine prijavio kao
kupac, ali nije uplatio kupovninu pa je sud tu prodaju oglasio nevažećom.
Nadalje, u razdoblju od 11. rujna 2003. godine do 25. svibnja 2004. godine
ovrha je odgođena na prijedlog podnositelja, a radi pokušaja nagodbe između
stranaka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Iz
spisa predmeta razvidno je da dosadašnji tijek sudskog postupka ukazuje da se
ne radi o osobito složenom predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
prvostupanjskim i drugostupanjskim sudom u trajanju od šest godina, jedanaest
mjeseci i pet dana, te da je još u tijeku. Sagledavajući u cjelini razmatrani
postupak, a imajući pri tome u vidu ukupnu duljinu trajanja postupka, činjenicu
da ovrha nije provođena ekonomično i učinkovito, te posebno okolnost da je
postupak i dalje u tijeku iako se radi o postupku žurne naravi, Ustavni sud
ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj. U ovom predmetu pri određivanju naknade podnositelju uzet je u obzir
i njegov doprinos duljini postupka.

7.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

8.
Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme rješenja o dovršetku ovrhe provedbom
posljednje ovršne radnje, odnosno druge odluke kojom se postupak ovrhe dovršava
u skladu sa člankom 68. Ovršnog zakona, u roku od (8) osam dana od dana njene
otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke
ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-4047/2005

Zagreb,
18. listopada 2006.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr. sc. Jasna Omejec,
v. r.**

Odluka, NN 123/2006-2733