## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1458/2013 od 6. svibnja 2013.

### NN 58/2013 (17.5.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1458/2013 od 6. svibnja 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1208

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac i Aldo Radolović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula M. Z. iz R. (državljanka R. i M.), koju zastupa T. O., odvjetnica iz O., na sjednici održanoj 6. svibnja 2013. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba djelomično se usvaja.

II. Djelomično se ukida rješenje Županijskog suda u Vukovaru broj: Kv-38/13-5 od 12. veljače 2013., u dijelu: »PRAVNA POUKA: Protiv ovog rješenja nije dopuštena žalba.«.

III. Predmet se vraća Županijskom sudu u Vukovaru na ponovni postupak.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

1. Podnositeljica ustavne tužbe je državljanka R. i M., čije izručenje zahtijevaju vlasti M. – Općinski sud R. C., na temelju uhidbenog naloga broj: 14/91/10 od 2. rujna 2010., radi kaznenog djela iz članka 190. stavka 5. Kaznenog zakona M. (koje odgovara kaznenom djelu prijevare iz članka 224. stavka 4. hrvatskog Kaznenog zakona – »Narodne novine« broj 110/97., 27/98., 50/00., 129/00., 51/01., 111/03., 190/03., 105/04., 84/05., 71/06., 110/07., 102/08. i 57/11.; u daljnjem tekstu: KZ/97).

1.1. Podnositeljica je uhićena 7. veljače 2013. na graničnom prijelazu B. Sudac istrage Županijskog suda u Vukovaru rješenjem broj: Kir-90/13 od 8. veljače 2013. odredio je pritvor radi pojednostavljenog izručenja te se podnositeljica nalazi u ekstradicijskom pritvoru Zatvora u O.

Rješenjem Županijskog suda u Vukovaru broj: Kv-41/13-5 od 13. veljače 2013. odbačena je kao nedopuštena žalba podnositeljice, a rješenjem istog suda broj: Kv-41/13-12 od 19. veljače 2013. odbačena je kao nedopuštena podnositeljičina dopuna žalbe.

Protiv navedenih rješenja (suca istrage i Županijskog suda u Vukovaru) podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu o kojoj je Ustavni sud odlučio odlukom broj: U-III-1190/2013 od 15. ožujka 2013.

2. Budući da je podnositeljica u ustavnoj tužbi osporila i rješenje Županijskog suda u Vukovaru broj: Kv-38/13-5 od 12. veljače 2013., taj dio ustavne tužbe izdvojen je u predmet broj: U-III-1458/2013.

Navedenim rješenjem Županijskog suda u Vukovaru od 12. veljače 2013. utvrđeno je da je udovoljeno pretpostavkama iz članaka 33., 34. stavaka 1. i 2. i 54. stavka 1. Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima (»Narodne novine« broj 178/04.; u daljnjem tekstu: ZoMPPKS) za izručenje podnositeljice ustavne tužbe M. radi kaznenog djela iz članka 190. stavka 5. Kaznenog zakona M., koje odgovara kaznenom djelu prijevare iz članka 224. stavka 4. hrvatskog KZ/97.

U obrazloženju rješenja navedeno je da je izvanraspravno vijeće izvršilo uvid u spis suca istrage te je utvrđeno da je udovoljeno pretpostavkama za odobrenje izručenja podnositeljice po pojednostavljenom postupku, i to:

– podnositeljica nije državljanka Republike Hrvatske, već ima državljanstvo R. i M.,

– podnositeljica je dala pristanak na pojednostavljeno izručenje,

– kazneno djelo zbog kojeg se izručenje traži nije počinjeno na teritoriju Republike Hrvatske niti na štetu hrvatskih državljana,

– kaznena djela zbog kojeg se izručenje traži jest kazneno djelo i prema Kaznenom zakonu Republike Hrvatske,

– nije nastupila zastara kaznenog progona,

– podnositeljica nije zbog istog kaznenog djela osuđena u Republici Hrvatskoj niti je protiv nje zbog istog kaznenog djela u Republici Hrvatskoj vođen kazneni postupak,

– identitet podnositeljice je nedvojbeno utvrđen,

– postoji osnovana sumnja da je podnositeljica počinila terećeno kazneno djelo, što proizlazi iz preslike zahtjeva za izručenje.

U pouci o pravu na pravni lijek u rješenju je navedeno: »Protiv ovog rješenje nije dopuštena žalba.«.

II. PRIGOVORI PODNOSITELJICE

3. U ustavnoj tužbi u odnosu na osporeno rješenje Županijskog sud u Vukovaru od 12. veljače 2013. podnositeljica navodi:

»(...) Za napomenuti je i kako je uputom o pravnom lijeku iz koje je razvidno kako nije dopuštena žalba protiv osporavanog rješenja ispunjen uvjet za podnošenje ove ustavne tužbe – iscrpljena su sva redovita i izvanredna pravna sredstva podnositelja. (...)«

III. MJERODAVNO PRAVO

1) Ustav Republike Hrvatske

4. U konkretnom slučaju mjerodavni su članak 29. stavak 1. i članak 18. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.), koji glase:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

»Članak 18.

Jamči se pravo na žalbu protiv pojedinačnih pravnih akata donesenih u postupku prvog stupnja pred sudom ili drugim ovlaštenim tijelom.

(...)«

2) Konvencijsko pravo

4.1. Prva rečenica članka 6. stavka 1. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06.; u daljnjem tekstu: Konvencija) glasi:

»Članak 6.

PRAVO NA POŠTENO SUĐENJE

1. Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi ... svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično, javno i u razumnom roku ispita njegov slučaj.

(...)«

3) Mjerodavni zakon

4.2. Članak 54. i 56. ZoMPPKS-a glase:

»Pojednostavljeno izručenje

Članak 54.

(1) Izručenik može dati pristanak na predaju državi moliteljici po pojednostavljenom postupku izručenja, kao i odreći se prava iz članka 40. stavka 2. ovoga Zakona, nakon čega nadležni sud odobrava njegovo izručenje, ukoliko ne postoje razlozi za drugačiju odluku.

(2) Pristanak i odricanje iz stavka 1. ovoga članka unijet će se u zapisnik pred nadležnim sudom sukladno Zakonu o kaznenom postupku, na način koji dokazuje da je izručenik pri tome postupao dragovoljno i bio u potpunosti svjestan posljedica.

(...)

(7.) Pojednostavljeno izručenje ima učinke izručenja i podliježe istim uvjetima. Na to će se upozoriti državu moliteljicu.«

»Članak 56.

(1) Kad vijeće nadležnog suda utvrdi da je udovoljeno zakonskim pretpostavkama za izručenje, o tome donosi rješenje.

(2) Protiv ovog rješenja dopuštena je žalba u roku od 3 dana. O žalbi odlučuje Vrhovni sud Republike Hrvatske.«

IV. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud opetovano ističe da je sadržaj ustavnog prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava ograničen na jamstva pravičnog suđenja. Sukladno tome, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, Ustavni sud ispituje eventualno postojanje povreda u postupcima pred sudovima i na temelju toga ocjenjuje je li postupak – razmatran kao jedinstvena cjelina – bio vođen na način koji je podnositeljici osigurao pravično suđenje.

Pri tome neće svaka postupovna povreda dovesti do povrede ustavnog prava na pravično suđenje, već će to biti samo ona povreda koja je takvog značenja da podnositeljici ugrožava ili onemogućuje pravo na pravično suđenje.

Osiguranje djelotvornog pravnog lijeka jedno je od temeljnih procesnih jamstava u svim pravnim postupcima, koje je zbog svog iznimnog značenja zajamčeno Ustavom kao temeljno pravo. Stoga je Ustavni sud nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu protiv eventualne povrede tog prava.

6. Nakon razmatranja navoda ustavne tužbe i osporenog rješenja Županijskog suda u Vukovaru, Ustavni sud ocjenjuje da je u konkretnom slučaju osporenim rješenjem Županijskog suda u Vukovaru podnositeljici, osim prava na žalbu zajamčenog člankom 18. stavkom 1. Ustava, povrijeđeno i pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na pristup sudu, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Ustavni sud ocijenio je da je pogrešna pouka o pravu na žalbu, navedena u rješenju suda prvog stupnja, u konkretnom slučaju išla na štetu zajamčenih ustavnih prava podnositeljice, jer je postupanjem po toj uputi podnositeljici zapriječen pristup sudu, a time i njezino ustavno pravo da se nadležni sud očituje o njezinim žalbenim navodima.

Ustavni sud na kraju podsjeća da je temeljni zahtjev svakog pravnog poretka utemeljenog na načelu vladavine prava da sudovi poznaju propise koje primjenjuju u konkretnim slučajevima i da daju zakonitu i pravilnu uputu o pravnom lijeku. Stoga stranke postupanjem po pogrešnoj uputi o pravnom lijeku koju daju sudovi ne smiju trpjeti štetne posljedice.

Navedeno pravno stajalište Ustavni je sud već izrazio i u svojoj odluci broj: U-III-1733/2000 objavljenoj u »Narodnim novinama« broj 179/04.

Stoga Ustavni sud ukida osporeno rješenje Županijskog suda u Vukovaru u dijelu: »Pravna pouka: Protiv ovog rješenje nije dopuštena žalba.« i nalaže Županijskom sudu u Vukovaru da izradi novo rješenje s valjanom poukom o pravnom lijeku i dostavi ga podnositeljici i njezinoj odvjetnici.

7. Slijedom iznijetog, na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama I., II. i III. izreke, a odluka iz točke IV. izreke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1458/2013

Zagreb, 6. svibnja 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 58/2013-1208