## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-166/2005 od 1. ožujka 2007.

### NN 36/2007 (4.4.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-166/2005 od 1. ožujka 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1210**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Mario
Kos, Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijeli P. K. iz G. i M. J. iz D.,
koje zastupa V. R., odvjetnik u D., na sjednici održanoj 1. ožujka 2007. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se
vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Rev-760/06 (ranije predmet Općinskog
suda u Dubrovniku broj: P-794/98) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Repub­like Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst)
podnositeljima ustavne tužbe, i to:
– P. K. iz G., u iznosu od 9.000,00 kn i
– M. J. iz D., O. P. 4, u iznosu od 9.000,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelji su, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli 12. siječnja 2005. ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka, koji se vodi pred Općinskim sudom u
Dubrovniku pod brojem: P-224/02 (ranije: P-794/98), smatrajući da im je
povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustav­ne tužbe, očitovanja Županijskog suda u
Dubrovniku te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Dubrovniku broj: P-224/02
(ranije: P-794/98), utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi
ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Podnositelj je 30. lipnja 1998. podnio tužbu Općinskom sudu u Dubrovniku protiv
tuženog N. K. radi raskida ugovora o darovanju i uknjižbe.
Ročište zakazano za 14. srpnja 1998. odgođeno je za 10. rujna 1998. zbog
neuredne dostave poziva.
Na ročištu 10. rujna 1998. sud je riješio osloboditi podnositelja od plaćanja
sudskih pristojbi te je odgodio ročište zbog neuredne dostave poziva za tuženog.
Ročište zakazano za 24. rujna 1998. odgođeno je za 15. listopada 1998. jer se
tuženi nalazio na brodu.
Podneskom od 6. listopada 1998. tuženi je dao odgovor na tužbu.
Zatim su održana ročišta 15. listopada 1998., 5. studenoga 1998., kad je
saslušan podnositelj i tuženi, te 26. studenoga 1998., kad su saslušana tri
svjedoka.
Na ročištu 13. siječnja 1999. punomoćnik podnositelja je precizirao tužbeni
zahtjev tražeći utvrđenje ništavosti ugovora o darovanju, a podredno raskid
ugovora. Podnositeljica je izjavila da stupa u parnicu kao umješač na strani
podnositelja. Sud je raspravnim rješenjem dopustio umješanje podnositeljice te
nakon toga saslušao pet svjedoka.
Ročište zakazano za 25. siječnja 1999. odgođeno je za 15. veljače 1999. zbog
sudske satnice.
Na ročištu 15. veljače 1999. saslušana su dva svjedoka.
Na ročištu 8. ožujka 1999. saslušana su dva svjedoka te je zaključena glavna
rasprava. Donesena je presuda, kojom je usvojen tužbeni zahtjev podnositelja.
Tuženi je 17. lipnja 1999. izjavio žalbu protiv presude.
Županijski sud u Dubrovniku je rješenjem broj: Gž-970/99 od 21. veljače 2002.
ukinuo presudu Općinskog suda u Dubrovniku i predmet 6. ožujka 2002. vratio tom
sudu na ponovno suđenje.
Na ročištu 28. kolovoza 2003. punomoćnik podnositelja se izjasnio o pravnom
osnovu tužbenog zahtjeva te predložio zaključivanje glavne rasprave. Sud je
zaključio glavnu raspravu. Donesena je presuda, kojom je odbijen tužbeni zahtjev
podnositelja.
Podnositelj je 15. listopada 2003. izjavio žalbu protiv presude, a 17. listopada
2003. dopunu žalbe.
Županijski sud u Dubrovniku je presudom broj: Gž-1255/03 od 23. veljače 2006.
potvrdio presudu Općinskog suda u Dubrovniku.
Podnositelj i podnositeljica su 24. travnja 2006. izjavili reviziju.
Od 27. srpnja 2006. postupak se vodi pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Dubrovniku podnijeta 30. lipnja 1998. pa se duljina
postupka u odnosu na podnositelja računa od dana podnošenja tužbe.
Podnositeljica je na ročištu 13. siječnja 1999. izjavila da stupa u parnicu u
svojstvu umješača na strani podnositelja, a to umješanje sud je dopustio
raspravnim rješenjem donijetim na istom ročištu pa se duljina postupka u odnosu
na nju računa od 13. siječnja 1999. godine.
Ustavna tužba podnijeta je 12. siječnja 2005., a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao šest (6) godina, šest (6) mjeseci i trinaest (13) dana u
odnosu na podnositelja, a pet (5) godina, jedanaest (11) mjeseci i trideset (30)
dana u odnosu na podnositeljicu.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u pravno relevantnom razdoblju prvo vodio pred Općinskim sudom u
Dubrovniku, koji je održao sedam ročišta i presudu donio nakon oko osam mjeseci.
Zatim se postupak povodom žalbe tuženog vodio pred Županijskim sudom u
Dubrovniku, koji je nakon oko dvije godine i osam mjeseci donio rješenje, kojim
je ukinuo presudu Općinskog suda u Dubrovniku i predmet vratio tom sudu na
ponovno suđenje.
Općinski sud u Dubrovniku je održao jedno ročište i donio presudu nakon više od
jedne godine i pet mjeseci.
Zatim se postupak povodom žalbe ponovno vodio pred Županijskim sudom u
Dubrovniku, koji je nakon više od dvije godine i četiri mjeseca donio presudu,
kojom je potvrdio prvostupanjsku presudu. Ta drugostupanjska presuda donijeta je
nakon podnošenja ustavne tužbe 23. veljače 2006., a budući da su podnositelji
protiv nje izjavili reviziju, postupak je sada u tijeku pred Vrhovnim sudom
Republike Hrvatske.
Razvidno je da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
prvostupanjskim i drugostupanjskim sudom u trajanju od oko šest godina u odnosu
na oba podnositelja te da u tom razdoblju nije pravomoćno okončan. Do donošenja
drugostupanjske presude 23. veljače 2006. postupak je ukupno trajao više od
sedam godina u odnosu na oba podnositelja. Od 27. srpnja 2006. postupak je u
tijeku pred sudom trećeg stupnja. Okolnost da je prvostupanjski sud u dva
navrata donio presudu nije od značaja jer postupak nije pravomoćno okončan, to
jest o pravima i obvezama podnositelja nije odlučeno iako je od podnošenja tužbe
u parničnom postupku proteklo oko osam godina i osam mjeseci.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA I UMJEŠAČA NA STRANI
TUŽITELJA UPARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelji ustavne tužbe, kao tužitelj i umješač na strani tužitelja u
parničnom postupku, nisu doprinijeli duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju ne radi o
osobito složenoj sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
prvostupanjskim i drugostupanjskim sudom u trajanju od šest godina, šest mjeseci
i trinaest dana u odnosu na podnositelja, a pet godina, jedanaest mjeseci i
trideset dana u odnosu na podnositeljicu te da je još u tijeku. Imajući u vidu
duljinu postup­ka u pravno relevantnom razdoblju, u kojemu se postupak vodio
pred prvostupanjskim i drugostupanjski sudom te neučinkovito postupanje tih
sudova, kao i okolnost da postupak do sada nije pravomoćno okončan, Ustavni sud
ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima i obvezama,
koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno kao
pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. U skladu s odredbom članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana
od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u
točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-166/2005
Zagreb, 1. ožujka 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 36/2007-1210
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)