### NN 51/2019 (20.5.2019.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1445/2017 od 17. travnja 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

989

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, članovi Vijeća, u postupku koji su ustavnom tužbom pokrenuli Gabrijel Šarić, Domagoj Šarić i Slavica Šarić, svi iz Drenovaca, koje zastupa Dražen Štivić, odvjetnik u Županji, na sjednici održanoj 17. travnja 2019. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Visoki trgovački sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Pž-4414/2017, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom. 29. stavkom. 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) i to:

– Gabrijelu Šariću iz Drenovaca, Vladimira Nazora 134, OIB: 53046928985, u iznosu od 15.200,00 kuna,

– Domagoju Šariću iz Drenovaca, Vladimira Nazora 134, OIB: 79958088631, u iznosu od 15.200,00 kuna i

– Slavici Šarić iz Drenovaca, Vladimira Nazora 134, OIB: 39646318502, u iznosu od 15.200,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Gabrijel Šarić, Domagoj Šarić i Slavica Šarić, svi iz Drenovaca, koje zastupa Dražen Štivić, odvjetnik u Županji, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su 22. ožujka 2017. Ustavnom sudu ustavnu tužbu radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom. 29. stavkom. 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka koji se vodi pred Visokim trgovačkim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: VTSRH) pod brojem Pž-4414/2017.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis predmeta Trgovačkog suda u Osijeku broj: P-584/10.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

1) Postupak pred prvostupanjskim sudom

a) Pokretanje parničnog postupka, prvostupanjska presuda i rješenje i protiv nje podnesene žalbe

3. Republika Hrvatska podnijela je 7. svibnja 2010. Trgovačkom. sudu u Osijeku tužbu protiv 1. tuženika Gabrijela Šarića, 2. tuženika malodobnog Domagoja Šarića, 3. tuženice Slavice Šarić (podnositelja ustavne tužbe) i 4. tuženika K. d.o.o. (u daljnjem tekstu: tuženici) radi pobijanja pravnih radnji (Ugovora o kupoprodaji nekretnina zaključenog 17. prosinca 2007. između K. d.o.o. kao prodavateljice i Slavice Šarić kao kupca, Ugovora o darovanju nekretnina zaključenog 3. kolovoza 2009. između Slavice Šarić kao darodavateljice i Gabrijela Šarića i Domagoja Šarića kao daroprimatelja, pravnog posla prijenosa osobnog automobila s K. d.o.o. na T. Š., sklopljenog 30. kolovoza 2007. i Ugovora o darovanju motornog vozila zaključenog 10. kolovoza 2009. između T. Š. kao darodavatelja i Gabrijela Šarića kao daroprimatelja).

Tužba je zavedena pod brojem: P-584/10.

Trgovački sud u Osijeku (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pozivom broj: P-584/10-2 od 12. svibnja 2010. pozvao je tuženike da u roku od osam dana podnesu odgovor na tužbu, uz upozorenje da će donijeti presudu zbog ogluhe ako ostavljenom roku ne podnesu odgovor na tužbu.

Sva četiri tuženika 27. svibnja 2010. podnijeli su prvostupanjskom. sudu prijedlog za povrat u prijašnje stanje (zbog propuštanja roka za podnošenje odgovora na tužbu), kojem su priložili i odgovor na tužbu.

Istog dana 1., 2. i 3. tuženici su samostalno podnijeli prvostupanjskom. sudu prijedlog za povrat u prijašnje stanje (zbog propuštanja roka za podnošenje odgovora na tužbu) i odgovor na tužbu.

Potom su pred prvostupanjskim sudom održana dva (2) ročišta: 9. lipnja 2010. – na kojem je izvršen uvid u karticu poreznog obveznika K. d.o.o., tužbom osporene ugovore i pravni posao, te priloženu drugu dokumentaciju, rodne listove za Domagoja Šarića i Gabrijela Šarića i vjenčani list za T. Š. i Slavicu Šarić, te nakon što stranke nisu imale daljnjih dokaznih prijedloga zaključena je glavna rasprava i 11. lipnja 2010. – na kojem su doneseni i objavljeni presuda i rješenje broj: P-584/10-9 (u pisanom otpravku označeni brojem: P-584/10-10, u daljnjem tekstu: prvostupanjska presuda i rješenje).

Točkom. I. izreke prvostupanjske presude utvrđeno je da prema Republici Hrvatskoj (u dijelu u kojem je to potrebno za ispunjenje njezine tražbine) gube učinak Ugovor o darovanju nekretnina zaključen 3. kolovoza 2009. i Ugovor o darovanju motornog vozila zaključen 10. kolovoza 2009. (u izreci prvostupanjske presude navedeno je da je zaključen 8. kolovoza 2009.), točkom. II. izreke prvostupanjske presude određeno je da su 1. i 2. tuženik dužni dopustiti tužiteljici Republici Hrvatskoj da svoje novčane tražbine prema 4. tuženiku namiri prodajom nekretnina i motornog vozila koji su bili predmet navedenih ugovora.

Prvostupanjskim rješenjem točkom. I. izreke odbačen je tužbeni zahtjev u dijelu u kojem se pobija Ugovor o kupoprodaji nekretnina zaključen 17. prosinca 2007. i pravni posao prijenosa osobnog automobila sklopljenog 30. kolovoza 2007., te je točkom. II. izreke naloženo 1., 2. i 4. tuženiku solidarno naknaditi tužiteljici trošak parničnog postupka.

3.1. Protiv prvostupanjske presude i rješenja žalbu je 17. lipnja 2010. podnijela tužiteljica Republika Hrvatska.

Tuženici su 21. lipnja 2010. podnijeli žalbu protiv prvostupanjske presude.

Republika Hrvatska je 15. srpnja 2010. dala odgovor na žalbu tuženika podnesenu protiv prvostupanjske presude.

b) Rješenje prvostupanjskog suda o zabilježbi spora u zemljišnim knjigama i protiv njega podnesena žalba

3.2. Rješenjem prvostupanjskog suda broj: 10 P-584/10-12 od 11. lipnja 2010., točkom. I. izreke naloženo je zemljišnoknjižnom odjelu Općinskog suda u Vinkovcima da u zemljišnim knjigama u kojima su upisane darovane nekretnine upiše zabilježbu spora koji se pred prvostupanjskim sudom vodi pod brojem: P-584/10, te je točkom. II. izreke određeno da zabilježba spora ostaje na snazi do pravomoćnog dovršetka tog spora.

Tuženici su 21. lipnja 2010. podnijeli žalbu protiv rješenja prvostupanjskog suda broj: P-584/10-12 od 11. lipnja 2010., kojim je naložen upis zabilježbe spora.

Republika Hrvatska je 15. srpnja 2010. dala odgovor na žalbu tuženika podnesenu protiv rješenja prvostupanjskog suda broj: P-584/10-12 od 11. lipnja 2010., kojim je naložen upis zabilježbe spora.

c) Dostava žalbi VTSRH-u podnesenih protiv prvostupanjske presude i rješenja, rješenja o zabilježbi spora u zemljišnim knjigama i vraćanje spisa prvostupanjskom. sudu

3.3. Dana 13. rujna 2010. prvostupanjski sud je VTSRH-u dostavio spis predmeta i žalbe tužiteljice i tuženika podnesene protiv prvostupanjske presude i rješenja i žalbu tuženika podnesenu protiv rješenja prvostupanjskog suda broj: P-584/10-12 od 11. lipnja 2010. (o zabilježbi spora u zemljišnim knjigama).

VTSRH je 31. siječnja 2014. vratio prvostupanjskom. sudu spis predmeta i navedene žalbe radi donošenja deklaratornog rješenja o prekidu postupka, jer je 4. tuženik brisan iz sudskog registra na temelju rješenja prvostupanjskog suda broj: Tt-11/2621-1 od 8. kolovoza 2012., uz napomenu da su tuženici jedinstveni suparničari (vidi točku 5. obrazloženja ove odluke).

d) Prekid postupka

3.4. Potom je prvostupanjski sud rješenjem broj: P-584/10-30 od 5. veljače 2014. utvrdio prekid postupka.

Protiv navedenog rješenja žalbu su 10. veljače 2014. podnijeli 1., 2. i 3. tuženici.

Prvostupanjski sud je navedenu žalbu i spis predmeta dostavio VTSRH-u 18. ožujka 2014.

VTSRH je 10. svibnja 2016. spis predmeta vratio prvostupanjskom. sudu – što je razvidno iz prijamnog žiga na rješenju VTSRH-a broj: Pž-2462/14-6 od 2. svibnja 2016. (kojim je odbijena žalba 1., 2. i 3. tuženika – vidi točku 5.1. obrazloženja ove odluke)

e) Nastavak postupka

3.5. Nakon što je VTSRH gore navedenim rješenjem odbio njihovu žalbu (vidi točku 5. obrazloženja ove odluke) tuženici su 13. lipnja 2016. podnijeli prijedlog za nastavak postupka, koji je prvostupanjski sud odbio rješenjem broj: P-584/2010-37 od 3. rujna 2016., pozvavši se ponovno na činjenicu brisanja 4. tuženika iz sudskog registra i procesnu poziciju tuženika (jedinstveni suparničari).

Protiv tog rješenja prvostupanjskog suda 1., 2. i 3. tuženici su 19. rujna 2016. podnijeli žalbu (koju je VTSRH prihvatio svojim rješenjem broj: Pž-7013/2016-2 od 20. ožujka 2017. – vidi točku 5.2. obrazloženja ove odluke).

Žalbu 1., 2. i 3. tuženika kao i spis predmeta prvostupanjski sud je 11. listopada 2016. dostavio VTSRH-u – što je razvidno iz dostavnice priložene spisu predmeta.

VTSRH je 31. ožujka 2017. vratio spis predmeta prvostupanjskom. sudu.

Nakon toga prvostupanjski sud je rješenjem broj: P-584/2010-42 od 7. travnja 2017. odredio nastavak postupka u odnosu na 1., 2. i 3. tuženike.

f) Prigovor stvarne nenadležnosti

3.6. Podneskom. od 24. travnja 2017. 1., 2. i 3. tuženici su istaknuli prigovor stvarne nenadležnosti prvostupanjskog suda, jer je nakon brisanja 4. tuženika iz sudskog registra postupak nastavljen protiv fizičkih osoba.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: P-584/2010-44 od 18. svibnja 2017. odbijen je prigovor stvarne nenadležnosti, jer gore navedene promijenjene okolnosti ne dovode do promjene nadležnosti u konkretnom slučaju.

Iz spisa predmeta razvidno je da protiv navedenog rješenja 1., 2. i 3. tuženici nisu podnijeli žalbu.

2) Postupak pred zemljišnoknjižnim sudom

4. Općinski sud u Vinkovcima rješenjem broj: Z-3299/10 od 16. lipnja 2010. dopustio je zabilježbu spora određenu rješenjem prvostupanjskog suda broj: P-584/10-12 od 11. lipnja 2010., kojim je naložen upis zabilježbe spora.

Protiv tog rješenja podnijeli su žalbu 1. i 2. tuženici, a rješenjem Općinskog suda u Vinkovcima broj: Z-3753/10 od 9. srpnja 2010. određena je zabilježba podnesene žalbe.

Županijski sud u Vukovaru je rješenjem broj: Gž-2032/10-2 od 25. kolovoza 2010. odbio žalbu 1. i 2. tuženika i potvrdio rješenje Općinskog suda u Vinkovcima broj: Z-3299/10 od 16. lipnja 2010.

3) Postupci pred VTSRH-om

a) Prvo dostavljanje žalbi podnesenih protiv prvostupanjske presude i rješenja, te spisa predmeta prvostupanjskog suda

5. Postupak po žalbama tužiteljice i tuženika podnesene protiv prvostupanjske presude i rješenja trajao je pred VTSRH-om od 20. rujna 2010., kada mu je prvostupanjski sud dostavio svoj spis predmeta i žalbe do 31. siječnja 2014., kada je VTSRH vratio prvostupanjskom. sudu spis predmeta i žalbe (vidi točku 3.3. obrazloženja ove odluke).

b) Postupak pokrenut žalbom podnesenom protiv rješenja prvostupanjskog suda kojim je utvrđen prekid postupka

5.1. VTSRH je rješenjem broj: Pž-2462/14-6 od 2. svibnja 2016. odbio žalbu 1., 2. i 3. tuženika i potvrdio rješenje prvostupanjskog suda broj: P-584/10-30 od 5. veljače 2014., kojim je utvrđen prekid postupka (vidi točku 3.4. obrazloženja ove odluke).

c) Postupak pokrenut žalbom podnesenom protiv rješenja kojim je odbijen prijedlog za nastavak postupka

5.2. Rješenjem broj: Pž-7013/2016-2 od 20. ožujka 2017. VTSRH prihvatio je žalbu 1., 2. i 3. tuženika podnesenu protiv rješenja prvostupanjskog suda broj: P-584/2010-37 od 3. rujna 2016. (kojim je odbijen prijedlog za nastavak postupka – vidi točku 3.5. obrazloženja ove odluke). U obrazloženju svojeg rješenja VTSRH je istaknuo:

»U konkretnom slučaju, četvrtotuženik K. d.o.o. je brisan iz sudskog registra sukladno odredbi čl. 70. Zakona o sudskom. registru (»Narodne novine« broj 1/95, 57/96, 1/98, 30/99, 45/99, 54/05, 40/07, 91/10, 90/11 i 148/13) pa nakon toga u njegovu procesnu poziciju, odnosno na mjesto četvrtotuženika može stupiti samo Imovina likvidiranog društva K. d.o.o., i to pod uvjetom da joj se prizna stranačka sposobnost (ius standi in iudicio) sukladno odredbi čl. 77. st. 3. ZPP-a.

(...)

Osim toga, neovisno što je četvrtotuženik brisan iz sudskog registra i time izgubio pravnu osobnost, predmetni tužbeni zahtjev se odnosi na stvaranje promjene u postojećem pravnom odnosu, odnosno gubitak učinka sklopljenih ugovora u odnosu na tužitelja i to u iznosu koji je potreban za njegovo namirenje, te istovremeno u činidbi kojom se prvotuženik Gabrijel Šarić i drugotuženik Domagoj Šarić dužni dopustiti da tužitelj namiri potraživanje prodajom nekretnine i osobnog automobila. Stoga činjenica što je četvrtotuženik brisan iz sudskog registra, ne može predstavljati zapreku za nastavak parničnog postupka, naročito u situaciji u kojoj tužitelj ostvaruje pravnu zaštitu (pod pretpostavkom. osnovanosti) izvršenjem činidbe koju su dužni trpjeti prvotuženik i drugotuženik.«

d) Drugo dostavljanje žalbi podnesenih protiv prvostupanjske presude i rješenja, rješenja o zabilježbi spora u zemljišnim knjigama te spisa predmeta prvostupanjskog suda

5.3. Ustavni sud je provjerom kod VTSRH-a utvrdio da su 13. srpnja 2017. tom sudu ponovno dostavljene žalbe na prvostupanjsku presudu i rješenje, rješenje o zabilježbi spora u zemljišnim knjigama i spis predmeta prvostupanjskog suda, da se žalbeni postupak pred VTSRH-om vodi pod brojem Pž-4414/2017, te da u tom postupku nije donesena odluka o žalbama.

4) Korištenje sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku

6. Iz preslike rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Su-Gzp I-33/16-3 od 29. veljače 2016. i preslike rješenja predsjednika VTSRH broj: Su-Gzp I-57/16-4 od 11. travnja 2016., priloženih ustavnoj tužbi, razvidno je da su 26. veljače 2016. podnositelji tom sudu podnijeli zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka koji se u trenutku podnošenja zahtjeva pred VTSRH-om vodio pod brojem: Pž-2462/14 (u povodu žalbi podnesenih protiv rješenja prvostupanjskog suda kojim je utvrđen prekid postupka – vidi točke 3.4. i 5.1. obrazloženja ove odluke).

Vrhovni sud oglasio se navedenim rješenjem stvarno nenadležnim i ustupio je spis VTSRH-u.

Potom je gore navedenim rješenjem predsjednika VTSRH-a utvrđen osnovanim zahtjev podnositelja i određen rok od tri mjeseca u kojem je nadležni sudac dužan donijeti rješenje o žalbi podnositelja podnesenoj protiv rješenja prvostupanjskog suda kojim je utvrđen prekid postupka.

Odluka o žalbi donesena je 2. svibnja 2016. (vidi točku 5.1. obrazloženja ove odluke).

6.1. Potom su podnositelji 15. lipnja 2016. podnijeli zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka koji se pred VTSRH-om (u povodu žalbi podnesenih protiv rješenja prvostupanjskog suda kojim je utvrđen prekid postupka – vidi točke 3.4. i 5.1. obrazloženja ove odluke) vodi pod brojem Pž-2462/14.

Taj zahtjev odbačen je rješenjem predsjednika VTSRH-a broj: Su-Gzp I-107/16-2 od 12. srpnja 2016. (priloženog ustavnoj tužbi u preslici), jer je o istovjetnom zahtjevu već pravomoćno odlučeno.

Žalbu podnositelja podnesenu protiv navedenog rješenja predsjednika VTSRH-a odbio je Vrhovni sud Republike Hrvatske rješenjem broj: Su-Gžzp I-23/16-2 od 9. veljače 2017. (također priloženog u preslici ustavnoj tužbi).

III. MJERODAVNO PRAVO

7. U odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016., u točkama 4. – 11. (»Narodne novine« broj 50/16.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16. – Uredba i 67/18.; u daljnjem tekstu: ZoSud: 28/13-67/18).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

8. U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud je, u vezi sa svojom nadležnošću u zaštiti ustavnog prava na suđenje u razumnom roku nakon stupanja na snagu ZoSud-a:28/13 zauzeo sljedeće stajalište:

»5. Polazeći od članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske ('Narodne novine' broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) te članaka 62. i 63. Ustavnog zakona, a imajući u vidu da je zakonodavac u ZoSud-u/13 propisao pravna sredstva za ubrzanje sudskih postupaka i za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, Ustavni sud, vezano uz svoju nadležnost u zaštiti ustavnog prava na suđenje u razumnom roku, utvrđuje sljedeća pravila:

– povreda ustavnog prava na suđenje u razumnom roku, to jest dugotrajnost postupka odlučivanja o glavnoj stvari u kojoj se odlučuje o pravima i obvezama podnositelja odnosno o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, kao i djelotvornost pravnih sredstava po ZoSud-u/13, u svakom. pojedinom konkretnom slučaju može biti ispitana u postupku pokrenutom ustavnom tužbom podnesenom na temelju članka 62. Ustavnog zakona (u povodu odluke o glavnoj stvari /meritumu/ nakon iscrpljenog dopuštenog pravnog puta) ili u postupku pokrenutom ustavnom tužbom na temelju članka 63. Ustavnog zakona (dok postupak o glavnoj stvari još nije okončan);

– pored općih postupovnih pretpostavki koje mora ispunjavati svaka ustavna tužba, pretpostavka za odlučivanje o ustavnoj tužbi u kojoj je istaknuta povreda ustavnog prava na suđenje u razumnom roku (bilo na temelju članka 62. ili članka 63. Ustavnog zakona), u pravilu jest i ta da je podnositelj prethodno koristio sva dopuštena pravna sredstva protiv nerazumne duljine postupka.«

9. Sukladno citiranom stajalištu Ustavnog suda, jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

10. U konkretnom slučaju podnositelji su koristili pravno sredstvo koje im je bilo na raspolaganju na temelju ZoSud-a: 28/13-67/18 (vidi točke 6. i 6.1. obrazloženja ove odluke). Njihov zahtjev za suđenje u razumnom roku predsjednik VTSRH-a prihvatio je rješenjem broj: Su-Gzp I-57/16-4 od 11. travnja 2016. i odredio rok od tri mjeseca u kojem je nadležni sudac dužan donijeti rješenje o žalbi podnositelja podnesenoj protiv rješenja prvostupanjskog suda kojim je utvrđen prekid postupka.

Nadležni sudac je unutar ostavljenog roka donio rješenje broj: Pž-2462/14-6 od 2. svibnja 2016., kojim je odbio žalbu podnositelja i potvrdio rješenje prvostupanjskog suda broj: P-584/10-30 od 5. veljače 2014., kojim je utvrđen prekid postupka (vidi točku 3.4. obrazloženja ove odluke).

Međutim, to nije utjecalo na tijek daljnjeg postupanja prvostupanjskog suda (vidi točku 3.5. obrazloženja ove odluke).

Stoga, uvažavajući činjenicu da su se podnositelji koristili zahtjevom za suđenje u razumnom roku, a da je postupak u odnosu na podnositelje do podnošenja ove ustavne tužbe (22. ožujka 2017.) trajao preko sedam (7) godina i da još traje, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

11. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud posebno razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositelja od 7. svibnja 2010. do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

1) Duljina sudskog postupka

12. Republika Hrvatska podnijela je 7. svibnja 2010. prvostupanjskom. sudu tužbu protiv podnositelja i 4. tuženika radi pobijanja pravnih radnji. Postupak još nije okončan, a vodi se pred VTSRH-om pod brojem Pž-4414/2017.

Ustavna tužba podnesena je 22. ožujka 2017.

13. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju od 7. svibnja 2010. (dana kada je Republika Hrvatska podnijela prvostupanjskom. sudu tužbu protiv podnositelja i 4. tuženika) do donošenja ove odluke trajao ukupno osam (8) godina, jedanaest (11) mjeseci i deset (10) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

14. Ustavni sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju nije riječ o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

15. Postupak se u razmatranom razdoblju vodio pred prvostupanjskim sudom i u tri navrata pred VTSRH-om, od čega u dva navrata u povodu žalbi podnesenih protiv prvostupanjske presude i rješenja.

Nakon što je rješenjem broj: P-584/10-30 od 5. veljače 2014., zbog brisanja 4. tuženika iz sudskog registra, utvrdio prekid postupka, prvostupanjski sud, protivno obvezi provođenja postupka u razumnom roku bez odugovlačenja i poštivanju prava ostalih sudionika u postupku na pravnu zaštitu njihovih procesnih i materijalnih interesa, nije ispitao da li u odnosu na 4. tuženika postoji imovina (kojoj se može priznati ius standi in iudicio) i njezini ovlaštenici koji mogu stupiti u parnični postupak nakon prestanka postojanja 4. tuženika (na što ga je upozorio VTSRH u obrazloženju rješenja broj: Pž-7013/2016-2 od 20. ožujka 2017. – vidi točku 5.2. obrazloženja ove odluke).

Sve do 7. travnja 2017. trajao je prekid postupka pred prvostupanjskim sudom (vidi točku 3.5. obrazloženja ove odluke), što znači da je taj sud svojom neaktivnošću tijekom. tri (3) godine, dva (2) mjeseca i dva (2) dana onemogućio da VTSRH donese odluku o žalbama podnesenim protiv prvostupanjske presude i rješenja i rješenja o zabilježbi spora u zemljišnim knjigama.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

16. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelji ustavne tužbe nisu pridonijeli duljini postupka. Koristili su dopuštena pravna sredstva za ubrzavanje postupka (zahtjeve za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od kojih je prvi prihvaćen rješenjem predsjednika VTSRH-a – vidi točku 6. obrazloženja ove odluke).

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

17. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u razmatranom razdoblju vodio duže od osam (8) godina te da u trenutku donošenja ove odluke još uvijek nije okončan. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neaktivnost prvostupanjskog suda dulje od tri (3) godina te činjenicu da podnositelji svojim ponašanjem nisu pridonijeli duljini postupka i da nije riječ o složenijoj pravnoj stvari, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljima povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom. 29. stavkom. 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

18. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

19. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

20. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-1445/2017

Zagreb, 17. travnja 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.