## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-418/1993. od 17.listopada 1994.

### NN 76/1994 (21.10.1994.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-418/1993. od 17.listopada 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
te suci Zdravko Bartovčak. prof. dr. Velimir Belajec, dr. Nikola
Filipović, Ante Jelavić-Mitrović, mr. Vojislav Kučeković,
Jurica Malčić. mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac i Mladen Žuvela, povodom prijedloga Saveza antifašističkih
boraca Republike Hrvatske, Zagreb, P. Hatza 16 i Židovske općine
u Zagrebu, Ribnjak 2, koju zastupa Nevenka Mrčela, odvjetnica iz
Zagreba, na sjednici održanoj dana 17. listopada 1994. godine, donio je
ovo

## RJEŠENJE

1. Ne prihvaćaju se prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu
ustavnosti i odredbe članka 2. stavak 1. Zakona o pravima bivših
političkih zatvorenika ("Narodne novine", broj 34/91,
76/93 i 52/94).

2. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje:

Prijedlozima je osporena ustavnost odredbe članka 2. stavak 1.
u izreci navedenog Zakona, kojom je određeno tko se u smislu toga Zakona
smatra političkim zatvorenikom. Predlagatelji smatraju da su osporene
odredbe pravno i sadržajno nedefinirane i neodredene, što da omogućava
proizvoljna tumačenja tih odredbi u postupku utvrđivanja svojstva
političkog zatvorenika. S tim u svezi izražavaju i sumnju u objektivnost
upravnih tijela koja će provoditi taj postupak. Posebno predlagatelji
ukazuju i na mogućnost da se time neosnovano i protivno normama medunarodnog
prava, rahabilitiraju suradnici fašističkih okupatora, uključujući
i ratne zločince.

Suglasno navedenom predlagatelji drže da su osporene zakonske odredbe
u suprotnosti s izvorišnim osnovama Ustava Republike Hrvatske, posebno
s ustavnim odredbama o jednakosti. ravnopravnosti i vladavini prava.

Ovom se Sudu predlaže da sukladno odredbama članka 125. alineja
1. Ustava ukine osporene zakonske odredbe.

Ustavni sud Republike Hrvatske prijedloge nije prihvatio iz slijedećih
razloga: Zakonom o pravima bivših političkih zatvorenika uredena
su prava iz mirovinskog i invalidskog osiguranja i prava iz rada i po osnovi
rada te pravo na naknadu štete bivšim političkim zatvorenicima,
postupak i rokovi za ostvarivanje tih prava, kao i tijela nadležna za provođenje
postupka, radi ostvarivanja tih prava (članak 1.)

Odredbama članka 2. toga Zakona utvrđeno je tko se prema
tom Zakonu smatra političkim zatvorenikom te pretpostavke za utvrđivanje
svojstva i statusa političkog zatvorenika. Prema tim odredbama politički
zatvorenik je hrvatski državljanin koji ima prebivalište na području
Republike Hrvatske ako je radi svojih političkih uvjerenja ili političkog
otpora i borbe za samostalnu hrvatsku državu bio lišen slobode u razdoblju
od 1. prosinca 1918. godine do 8. listopada 1991. godine (stavak 1.). Hrvatski
državljanin koji nema prebivalište na području Republike Hrvatske,
a ispunjava ostale uvjete iz stavka 1. toga članka, smatra se političkim
zatvorenikom ako je do dana stupanja na snagu toga Zakona imao na području
Republike Hrvatske prebivalište najmanje deset godina (stavak 2.). Iznimno
se status bivšeg političkog zatvorenika može priznati odlukom nadležnog
tijela osobi koja ne ispunjava uvjete iz stavka 2. toga članka,
ako je to u interesu Republike Hrvatske (stavak 3.). Pretpostavka svojstvu
političkog zatvorenika je odluka nadležnog organa temeljem koje
je osoba iz stavka 1. toga članka bila lišena slobode (stavak 4.).
Svojstvo političkog zatvorenika može se, ako nije moguće pribaviti
odluku iz stavka 4. toga članka, priznati i na temelju obrazloženog
mišljenja Hrvatskog društva političkih zatvorenika, koje se u tom
slučaju smatra dokaznim sredstvom (stavak 5.).

O zahtjevima za priznanje i ostvarivanje prava, priznatih navedenim
Zakonom bivšim političkim zatvorenicima, u prvom stupnju odlučuje
Administrativna komisija Vlade Republike Hrvatske, dok o žalbama protiv
odluka Administrativne komisije u drugom stupnju odlučuje posebna
komisija koju imenuje Vlada (članak 11.). Nadalje, prema odredbama
članka 13. Zakona na postupak za ostvarivanje tih prava odgovarajuće
se primjenjuju odredbe propisa o mirovinsko-invalidskom osiguranju. Člankom
177. stavak 1. Zakona o mirovinskom i invalidskom osiguranju ("Narodne
novine", broj 26/83, 5/86, 42/87, 34/89, 57/89, 40/90, 9/91, 26/93,
96/93 i 44/94) propisano je da se u postupku rješavanja o pravima iz tog
osiguranja odgovarajuće primjenjuju odredbe Zakona o općem
upravnom postupku ("Narodne novine", broj 53/91).

Primjena odredbi Zakona o općem upravnom postupku osigurava vodenje
dokaznog postupka i utvrđivanje relevantnih činjenica i pretpostavki
za stjecanje svojstva bivšeg političkog zatvorenika na način
utvrden tim zakonom. Sam osporeni Zakon, kao što je već navedeno,
utvrdio je rješavanje zahtjeva u dva stupnja, čime je osigurana
pravna zaštita podnositelja zahtjeva. Pravo na žalbu protiv pojedinačnih
pravnih akata donesenih u postupku prvog stupnja pred sudom ili drugim
ovlaštenim tijelom, zajamčeno je kao ustavno pravo u odredbama članka
18. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske.

Nadalje, u postupku priznanja prava bivšim političkim zatvorenicima
sudska zaštita tih prava osigurana je pred Upravnim sudom Republike Hrvatske
putem upravnog spora prema Zakonu o upravnim sporovima ("Narodne novine",
bYoj 53/81, 9/92 i 77/92). Na taj način ostvaruje se zakonitost
pojedinačnih akata državnih tijela koja imaju javne ovlasti, kao
i sudska kontrola te zakonitosti, što je Ustav Republike Hrvatske gradanima
zajamčio u svojim odredbama članka 19.

Tvrdnje predlagatelja o proizvoljnom i neobjektivnom tumačenju
u primjeni osporene odredbe nisu ničim potkrijepljene, a s ustavnopravnog
motrišta nisu ni odlučne. To stoga što Ustavni sud, u postupku ocjene
suglasnosti zakona 5 Ustavom (članak 125. alineja prva Ustava),
ne ocjenjuje valjanost tumačenja ili eventualnu proizvoljnost u
primjeni Zakona, već njegovu usuglašenost s Ustavom Republike Hrvatske.

Slijedom izloženog ovaj Sud smatra da osporena odredba stavka 1. članka
2. Zakona o pravima bivših političkih zatvorenika nije u neskladu
s Ustavom Republike Hrvatske u smislu navoda podnositelja prijedloga. Naime,
Ustavni sud ne nalazi da bi se osporenom odredbom kršile odredbe članka
3. i 14. Ustava Republike Hrvatske, kojima su utvrđeni jednakost, ravnopravnost
i vladavina prava kao najviše vrednote ustavnopravnog poretka Republike
Hrvatske, odnosno zajamčena jednakost gradana Republike Hrvatske
pred zakonom, odnosno u Ustavom zajamčenim pravima i slobodama čovjeka
i gradanina - ustavnim pravima. Sukladno odredbi članka 45. stavak
1. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 29/94). riješeno je kao u izreci. Objava rješenja temelji se na odredbi
članka 20. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine". broj 13/91).

Broj : U-III-418/1993.

Zagreb. 17. listopada 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

---

[![](../../TipkaPočStr.GIF)](http://www.nn.hr/Narodne.htm)
[![](../../TSluzGl.GIF)](http://www.nn.hr/Glasilo/index.htm)
[![](../../TPretra.GIF)](http://www.nn.hr/search/iaquery.exe)
![](../../TElPosta.GIF)

Rješenje, NN 76/1994-1306