## Nacionalna strategija za prevenciju i suzbijanje terorizma

### NN 139/2008 (3.12.2008.), Nacionalna strategija za prevenciju i suzbijanje terorizma

VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

3896

Na temelju članka 30. stavka 3. Zakona o Vladi Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br. 101/98, 15/2000, 117/2001, 199/2003 i 30/2004), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj
27. studenoga 2008. godine donijela

ZAKLJUČAK

1. Donosi se Nacionalna strategija za prevenciju i suzbijanje terorizma, koja je sastavni dio ovog Zaključka.

2. Ovaj Zaključak i Nacionalna strategija za prevenciju i suzbijanje terorizma objavit će se u »Narodnim novinama«.

Klasa: 215-01/07-02/01

Urbroj: 5030109-08-1

Zagreb, 27. studenoga 2008.

Predsjednik
dr. sc. Ivo Sanader, v. r.

NACIONALNA STRATEGIJA ZA PREVENCIJU I SUZBIJANJE TERORIZMA

I. ODGOVOR REPUBLIKE HRVATSKE NA PRIJETNJU TERORIZMA

1. Nacionalna strategija za prevenciju i suzbijanje terorizma (u daljnjem tekstu Strategija) određuje opći okvir djelovanja Republike Hrvatske u borbi protiv terorizma, dajući smjernice za unapređivanje postojećih i razvoj novih mjera, mehanizama i instrumenata prevencije i suzbijanja terorizma.

2. Zaštita od prijetnje terorizma obveza je države u njenoj temeljnoj funkciji osiguranja uvjeta za miran i siguran život svih njenih građana, slobodan od nasilja i straha, demokratski, tolerantan, stvaralački i prosperitetan, u poštivanju reda i zakona. Za Republiku Hrvatsku bilo kakva pojava terorizma usmjerena protiv nje predstavljala bi tešku, nedopustivu ugrozu njenih temeljnih vrijednosti i interesa, jer se radi o ugrozi sigurnosti i života njenih građana. Stoga je za Republiku Hrvatsku prioritet razvitak sveobuhvatnih mjera – nacionalnih i međunarodnih – prevencije i zaštite od svih oblika prijetnje terorizma, koje svojom učinkovitošću, uz neposredne koristi, trebaju polučiti i snažan učinak odvraćanja bilo koje terorističke prijetnje koja bi se protiv Republike Hrvatske mogla pojaviti. Republika Hrvatska želi onemogućiti bilo kakvo djelovanja terorista, terorističkih skupina i osoba koje se dovode s njima u vezu na svom području, te korištenja svog područja za bilo kakve aktivnosti povezane s terorizmom, kao što je javno izazivanje na počinjenje terorističkoga kaznenog djela, tj. raspačavanje ili na drugi način stavljanje na raspolaganje javnosti poruke s namjerom izazivanja na počinjenje terorističkoga kaznenog djela, pri čemu takvo ponašanje, bez obzira zagovaraju li se njime izravno teroristička kaznena djela ili ne, uzrokuje opasnost od počinjenja jednog ili više takvih kaznenih djela.

3. Republika Hrvatska prepoznaje prijetnju koju suvremeni terorizam, posebno međunarodni, predstavlja za njene vrijednosti i interese, kao i za vrijednosti i interese njenih prijatelja, partnera i saveznika, te cijele međunarodne zajednice. Kao dio međunarodne zajednice koji u punoj mjeri preuzima svoje obveze i odgovornosti, u međuovisnom i isprepletenom, globaliziranom svijetu, Republika Hrvatska svoj važan nacionalni interes vidi u čuvanju i jačanju mira i stabilnosti u svijetu, kao preduvjetu pune zaštite ljudskih prava i sloboda, promicanju vrijednosti demokracije, napretka i blagostanja, kako Republike Hrvatske tako i svih ostalih zemalja. Republika Hrvatska smatra kako suvremeni terorizam, koji ne poznaje niti granice država niti ograničava razmjere razaranja, vođen ekstremizmima, predstavlja jednu od najvećih sigurnosnih prijetnji općenito, danas i u sagledivoj budućnosti, koja zahtijeva sveobuhvatne, usklađene nacionalne i međunarodne odgovore.

4. Republika Hrvatska najoštrije osuđuje svaki oblik terorizma, kao krajnje ozbiljnu sigurnosnu prijetnju. Terorizam je jedno od najtežih kaznenih djela, koje predstavlja također i ono što je opisano kao zločin u međunarodnom pravu, rezolucijama, konvencijama i protokolima, koje se odnose na terorizam. To su i djela koja se ne mogu opravdati nikakvim okolnostima, razmatranim od strane politike, filozofije, ideologije, razuma, etike i religije. Terorizam je nužno prevenirati, a ako se teroristički akt dogodi važno je normama kaznenog zakonodavstva osigurati da će počinitelji terorističkih akata biti kažnjeni kaznama razmjernim sa ozbiljnošću prirode terorističkog akta, a osnovni pristup Republike Hrvatske prema terorizmu je pristup nulte tolerancije. Republika Hrvatska smatra kako je korištenje terorizma potpuno iskrivljivanje bilo koje civilizacijski prihvaćene vjerske ili političke ideje, suprotno općeprihvaćenim tekovinama čovječanstva, te ne može imati nikakvoga, baš nikakvoga opravdanja. Pri tom, Republika Hrvatska se protivi bilo kakvom isključivom povezivanju terorizma uz neki pojedini narod ili neku pojedinu vjeru.

5. Cilj Strategije jest osiguranje osnova – angažmanom i razvojem svih potrebnih nacionalnih resursa – za najvišu moguću razinu zaštite Republike Hrvatske od prijetnje terorizma, njenih građana i svih koji u njoj borave, njenih vrijednosti, interesa i resursa, te istovremeno pružanje najučinkovitijeg doprinosa međunarodnim protuterorističkim naporima kao ključnom dijelu i samog nacionalnog odgovora na prijetnju terorizma.

6. Strategija se zasniva na načelima, vrijednostima i odredbama Ustava Republike Hrvatske. Također se temelji i na Povelji Ujedinjenih naroda (UN), te je u skladu s preuzetim međunarodno-pravnim obvezama i relevantnim nacionalnim zakonskim okvirom. Ova Strategija ujedno slijedi i tematski nadopunjuje prvenstveno Strategiju nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske i Strateškog pregleda obrane te druge nacionalne strateške dokumente koji su vezani za prevenciju i suzbijanje terorizma. Dodatno, Strategija podupire i one ciljeve i vrijednosti koje su zacrtani u Globalnoj protuterorističkoj strategiji Ujedinjenih naroda i Protuterorističkoj strategiji Europske unije (EU), kao i drugih temeljnih protuterorističkih dokumenata iz okvira rada UN, EU, Organizacije Sjevernoatlantskog sporazuma (NATO), Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS) i Vijeća Europe (VE).

7. Pod pojmom »terorizma«, Republika Hrvatska drži osmišljenu, sustavnu, namjernu uporabu nasilja, ili prijetnje nasiljem, protiv ljudi i/ili materijalnih dobara, kao sredstva za izazivanje i iskorištavanje straha, unutar neke etničke ili vjerske zajednice, javnosti, države ili cijele međunarodne zajednice, a s ciljem ostvarivanja politički, vjerski, ideološki ili društveno motiviranih promjena. Jedna od glavnih značajki terorizma je da ga prakticiraju najčešće nedržavne zavjereničke organizacije ili skupine, koje mogu imati potporu (izravnu ili neizravnu) od strane neke države ili država, a često i od organizacije čija javno deklarirana namjera i ciljevi nemaju veze s terorizmom, ali svojim prikrivenim ciljevima i djelovanjem služe kao potpora terorističkom djelovanju. Terorizam je također određen namjerom izazivanja razornih političkih i psiholoških posljedica koje mogu znatno nadilaziti sâm cilj nekog pojedinog terorističkog čina, te namjerama onih koji pribjegavaju terorizmu stvaranja ozračja bezvlašća ili izazivanja prekomjerno represivnog i neselektivnog odgovora vlasti, a s ciljem njenoga kompromitiranja u očima javnosti i opravdanja terorističkih sredstava i namjera.

II. OBILJEŽJA SUVREMENOG TERORIZMA KAO PRIJETNJE NACIONALNOJ I MEĐUNARODNOJ SIGURNOSTI

8. U svom odgovoru na globalnu prijetnju suvremenog terorizma, Republika Hrvatska polazi od njegovih temeljnih obilježja i odrednica:

a. terorizam predstavlja jednu od glavnih sigurnosnih prijetnji 21. stoljeća;

b. danas i u sagledivoj budućnosti, glavnu prijetnju predstavlja djelovanje globalnih fundamentalističkih terorističkih mreža i njihovih podružnica i ekstremističkih sljedbenika, te skupina sličnog usmjerenja;

c. terorizam pokazuje trend izazivanja što većeg broja žrtava, povećavanja straha javnosti od terorističkih posljedica, te što većeg razaranja materijalnih dobara;

d. terorizam cilja na nabavu i uporabu oružja i sredstava za masovno uništavanje, te robe vojne i dvojne namjene koja može biti uporabljena u terorističke svrhe;

e. teroristi koriste razrađenu logističku organiziranost, osobito u nabavi oružja, opreme i drugih sredstava;

f. terorističke skupine i organizacije razvijaju alternativne načine svoga financiranja, koristeći se raznim paravanima i posrednicima;

g. iskorištava se raširenost, dostupnost, složenost i otvorenost komunikacijskih i informatičkih tehnologija, osobito interneta, za privlačenje ekstremista, komuniciranje i širenje terorističkih ideologija, s time da dostupnost znanja i informacija o terorističkim metodama i tehnikama predstavlja zaseban sigurnosni rizik;

h. u svom djelovanju terorističke skupine nastoje što više koristiti »preobraćenike« na svoju ideologiju iz redova domicilnog stanovništva, čime smanjuju ranjivost svojih terorističkih operacija i djelovanja;

i. nastoji privući i iskoristiti za svoje ciljeve one pojedince
i/ili skupine koji se smatraju zanemarenima ili čak i odbačenima u svojem društvu, odnosno koji ne pronalaze društveno i demokratski prihvatljive oblike rješavanja svojih nezadovoljstava (i problema), a s ciljem otežavanja provođenja protuterorističkih mjera i mehanizama i na planu prevencije i na planu suzbijanja terorizma;

j. namjernim i iskrivljenim tumačenjima specifičnih socijalnih, gospodarskih, vjerskih i političkih pitanja nastoji izazvati međunacionalne, međuvjerske, međukulturne i druge oblike netolerancija i sukoba te šireći time terorističku propagandu nastoji pridobiti podršku za svoje radikalne stavove i novačenje novih članova;

k. decentraliziranom organizacijskom strukturom, stvaranjem novih i u velikoj mjeri autonomnih terorističkih ćelija štiti se sigurnost i otpornost same terorističke organizacije, te osobito vođa i ideologa terorizma;

l. teroristička aktivnost se povezuje s drugim asimetričnim prijetnjama kao što su transnacionalni organizirani kriminal, širenje kemijskog, biološkog, radiološkog, nuklearnog oružja i tvari, krijumčarenje streljačkog i lakog oružja, eksplozivnih sredstava, ručno prenosivih raketnih sustava, opojnih droga, robe vojne i dvojne namjene, krivotvorenje dokumenata i novca, ilegalne migracije te trgovina ljudima.

9. Republika Hrvatska se nalazi suočena s prijetnjom terorizma slijedom činjenice što njegove mete posebno mogu biti sva demokratska, umjerena, tolerantna i otvorena društva, poput hrvatskog, koja počivaju na poštivanju ljudskih prava i sloboda, integrirana u svjetske tokove i međunarodne organizacije, solidarno angažirana na rješavanju globalnih problema, koja su nositelji onih vrijednosti i interesa koje suvremeni terorizam želi srušiti.

10. U načelu, teroristička ugroza može varirati između pojedinačnih napada na visoko simbolične vrijednosti, napada s ciljem izazivanja što većeg broja žrtava, širenja što intenzivnijeg straha i što većih razmjera razaranja, te napada na kritičnu nacionalnu infrastrukturu. Kritičnu nacionalnu infrastrukturu čine imovina, usluge i sustavi (prometni, energetski, komunikacijski, industrijski, financijski i upravni) koji podržavaju gospodarski, politički i društveni život u Republici Hrvatskoj, a čija je važnost takva da njezin cjelokupni ili djelomični gubitak ili njezino ugrožavanje može uzrokovati velike ljudske gubitke, imati ozbiljni utjecaj na nacionalnu sigurnost i gospodarstvo, te imati druge ozbiljne posljedice za zajednicu u cjelini ili bilo koji dio zajednice.

11. Posebno, državljani i predstavništva stranih zemalja koje su izrazito ugrožene terorizmom predstavljaju potencijalnu metu terorističkih napada ma gdje se nalazili, slijedom čega Republika Hrvatska ima odgovornost, obvezu te također svoj važan interes – poglavito kao turistička zemlja – osigurati punu zaštitu svih svojih gostiju od bilo kakve terorističke prijetnje.

12. Sa stanovišta nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske, moguće nestabilnosti koje proizlaze iz problema prisutnih u procesu političke, društvene i ekonomske tranzicije na području Jugoistočne Europe mogu izazvati i neželjene procese radikalizacije i ekstremizme koji potencijalno mogu prerasti u terorizam uključujući i kriminalne aktivnosti povezane s ilegalnim migracijama i prometom ljudi, moguće povezanih s raznim terorističkim skupinama. Sigurnosnu prijetnju predstavlja i razvoj događaja na kriznim područjima u svijetu s kojih radikalni pripadnici i teroristi aktivnosti mogu prenijeti i na područje Republike Hrvatske i time direktno ili indirektno ugroziti nacionalnu sigurnost.

13. Terorizam je nerijetko povezan i s djelovanjem transnacionalnoga organiziranog kriminala koji također predstavlja potencijalni sigurnosni rizik za Republiku Hrvatsku, osobito kroz moguće pokušaje destabilizacije i nepoštivanja državnih institucija, narušavanje pravnoga poretka, reda i zakona, širenje gospodarskog kriminala i korupcije. Stoga u prevenciji i suzbijanju terorizma važnu ulogu ima suzbijanje svih oblika organiziranog kriminala i njegove bilo kakve moguće povezanosti s terorizmom.

14. Sva tijela državne uprave, sukladno području svoje nadležnosti, dužna su kontinuirano pratiti sve vidove terorističkih ugroza s kojima bi se Republika Hrvatska mogla suočiti, te pravodobno identificirati potencijalne i konkretne ugroze, njihovu namjeru, prirodu, razmjere, nositelje i ciljeve, te potom koordinirano i na odgovarajući način djelovati na njihovoj potpunoj neutralizaciji.

III. DOPRINOS MEĐUNARODNIM PROTUTERORISTIČKIM NAPORIMA

15. Pristup Republike Hrvatske borbi protiv terorizma odraz je shvaćanja kako suvremeni terorizam ne poznaje granice država, te ga se uvelike može smatrati međunarodnim, u njegovim ciljevima i načinima djelovanja, tako da i odgovori na njega – na njegove uzroke, njegovu pojavu i posljedice – trebaju uvelike biti međunarodni i multilateralni, kao kooperativni izraz zajedničke volje, temeljnih vrijednosti i interesa međunarodne zajednice. Svojim djelovanjem na međunarodnom planu, Republika Hrvatska želi jačati i svoju vlastitu nacionalnu sigurnost, dajući što učinkovitiji doprinos sigurnosti svojih partnera i saveznika, te cijele međunarodne zajednice, što ujedno prepoznaje i kao svoju odgovornost i obvezu.

16. Republika Hrvatska prepoznaje potrebu za učinkovitim suzbijanjem terorizma sveobuhvatnim, koordiniranim i konzistentnim pristupom te stoga posebno podupire središnju koordinativnu ulogu UN-a u međunarodnim protuterorističkim naporima.

17. Republika Hrvatska će nastaviti aktivno sudjelovati u prevenciji i suzbijanju terorizma na globalnoj, regionalnoj i bilateralnoj razini, a osobito u okviru sustava UN-a, EU, NATO-a, OESS-a, Vijeća Europe, INTERPOL-a i drugih relevantnih organizacija i inicijativa, te će doprinositi jačanju i razvijanju protuterorističke suradnje i na međuregionalnoj razini.

18. Republika Hrvatska se zalaže da se otvorena politička, ekonomska, društvena, vjerska, kulturna i druga pitanja rješavaju općeprihvaćenim demokratskim sredstvima u skladu s važećim zakonima i općim međunarodnim pravom, uvažavajući sva ljudska prava i slobode. Jačanjem kulture mira i znanja, tolerancije i dijaloga, međusobnog razumijevanja i poštovanja uklanjaju se bitne pretpostavke za radikalizaciju onih stavova koji potencijalno mogu voditi širenju i jačanju terorizma.

19. Republika Hrvatska drži da su mir i sigurnost, razvoj, ljudska prava i slobode međusobno povezani i podupirući. Pitanje prevencije i suzbijanja terorizma na globalnoj, regionalnoj i nacionalnoj razini također uključuje i rješavanje drugih problema, kao što su: regionalne i svjetske krize, sukobi, nesigurnosti koje uzrokuju tzv. slabe i nestabilne države, široko nepoštovanje načela vladavine prava i standarda učinkovite zaštite ljudskih prava, te druga važna pitanja poput siromaštva, zaraznih bolesti, klimatskih promjena, slabe gospodarske razvijenosti, nepostojanja održivog razvoja, nerazvijenog školstva.

20. U tom smislu, Republika Hrvatska će nastaviti davati svoj doprinos rješavanju problema u svijetu, za koje se može prepoznati da pogoduju nastanku i održanju terorizma, putem svoga političkog i diplomatskog angažmana, dajući doprinos jačanju međunarodnog mira i sigurnosti, promičući načela i vrijednosti međunarodnog prava, pravednosti i ravnopravnosti, uvažavanja i tolerancije, putem svoje razvojne pomoći te sudjelovanjem u međunarodnim mirovnim operacijama, koje vidi kao posebno važan instrument uklanjanja uzroka terorizma, gašenjem kriznih žarišta po svijetu koja generiraju ekstremizam i nasilje.

21. U prevenciji terorizma Republika Hrvatska poseban naglasak stavlja na djelovanje u području Jugoistočne Europe suradnjom s drugim zemljama. Ovo djelovanje sastoji se od dvije komponente. Prva obuvaća suradnju sigurnosnih sektora zemalja regije u sprečavanju terorizma koja se odvija kroz policijsku, obavještajnu, te suradnju u kontroli granica. Drugu komponentu predstavlja sveukupno vanjskopolitičko djelovanje Republike Hrvatske prema zemljama regije usmjereno na razvijanje političkih, ekonomskih, socijalnih i kulturnih odnosa, kao načina za postizanje dugoročne stabilizacije cijele regije što je najbolji način prevencije terorizma.

22. Također, Republika Hrvatska će posebnu pozornost posvetiti međunarodnoj suradnji na planu jačanja međunarodnopravnog okvira izradom mogućih novih ili nadopunom postojećih protuterorističkih konvencija i protokola, razmjene važnih protuterorističkih informacija kao i iskustava i dobre prakse u provedbi protuterorističkih mjera, jačanju suradnje u međunarodnopravnoj pomoći i pitanjima izručenja, istraživanju mogućih novih terorističkih ugroza i razvijanju odgovarajućih protumjera i mehanizama te jačanju stručno-tehničke te znanstvene i obrazovne dimenzije.

IV. MJERE BORBE PROTIV TERORIZMA

23. Ciljeve u borbi protiv terorizma treba ostvariti provođenjem mjera prevencije, suzbijanja, mjera zaštite i saniranja štete od terorističkog napada, mjera kaznenog progona i procesuiranja osoba i subjekata povezanih s terorizmom, jačanjem međuresorske koordinacije i međunarodne suradnje.

24. Republika Hrvatska smatra kako ulogu u prevenciji i suzbijanju terorizma imaju i civilno društvo te gospodarski subjekti, za što postoji dovoljno prostora u razvijanju i unapređivanju javno-privatnog i socijalnog partnerstva, te odnosa s nevladinim organizacijama, vjerskim zajednicama i medijima.

25. Republika Hrvatska smatra kako omogućavanje svim društvenim i manjinskim skupinama da u punoj mjeri uživaju sve dobrobiti i resurse hrvatskog društva jača unutarnju koheziju društva i otpornost na utjecaje ideologija koje se koriste terorizmom kao svojim sredstvom.

26. Osnovni cilj prevencije i suzbijanja terorizma jest osiguranje najviše moguće razine zaštite Republike Hrvatske od prijetnje terorizma, njenih građana i svih koji u njoj borave, njenih vrijednosti, interesa i resursa, te istodobno pružanje najučinkovitijeg mogućeg doprinosa međunarodnim naporima u borbi protiv terorizma, koji su ujedno i ključni, sastavni dio i samog nacionalnog odgovora na prijetnju terorizma.

27. Smisao i načini sudjelovanja Republike Hrvatske u međunarodnim protuterorističkim naporima, koji predstavljaju jedan od bitnih sastojaka ove Strategije, obrađeni su u prethodnom poglavlju.

28. Na području prevencije i suzbijanja terorizma treba nastaviti razvijati nacionalne sposobnosti u prevenciji i suzbijanju terorizma, te nastaviti razvijati međuresorski, sveobuhvatan pristup pri planiranju i provedbi svih mjera prevencije i suzbijanja terorizma.

Prevencija terorizma

29. Prevencija je stvaranje takvih političkih, društvenih i ekonomskih okolnosti koje uklanjaju preduvjete nastanka i širenja terorizma u svim elementima njegove pojavnosti. Republika Hrvatska vidi prevenciju terorizma kao napor usmjeren na onemogućavanje širenja ideologija koje jesu ili mogu biti podloga terorističkog djelovanja, odlučivanja pojedinaca na terorističke akcije, te pridobivanja novih simpatizera i sljedbenika, koji potencijalno mogu postati izvršitelji terorističkih djela. Mjere prevencije obuhvaćaju:

a. onemogućavanje promidžbe i pozivanja na terorizam, te poticanje terorizma na bilo koji način;

b. prepoznavanje i sprječavanje radikalizacije i ekstremizama koji potencijalno mogu prerasti u terorizam;

c. sprječavanje zlouporabe institucija civilnog društva i neprofitnog sektora u terorističke svrhe;

d. kao posebno područje prevencije terorizma, Republika Hrvatska će s osobitom pozornošću poticati istraživanja, analize, te razmjenu iskustava i najbolje prakse u području onemogućavanja širenja ekstremističkih ideologija i povećanja razumijevanja i tolerancije u društvu;

e. razvoj ljudskih resursa za borbu protiv terorizma Republika Hrvatska temeljit će na osmišljavanju novih programa obrazovanja i usavršavanja, poradi toga je u okviru borbe protiv terorizma potrebno stvarati organizacijske i funkcionalne preduvjete za razvoj znanstvenog i stručnog rada u ovom području;

f. jačanje i razvijanje svih nacionalnih sposobnosti za prevenciju terorizma.

Suzbijanje terorizma

30. Suzbijanje je poduzimanje mjera i postupaka usmjerenih protiv stvaranja, širenja i djelovanja terorističkih mreža i organizacija koje podrazumijeva pravovremeno otkrivanje planiranja, pripremanja, organiziranja i/ili provođenja aktivnosti s obilježjima terorizma. Mjere suzbijanja obuhvaćaju:

a. sve mjere usmjerene na onemogućavanje organizacijskog i logističkog djelovanja s terorističkim namjerama, a obuhvaća primjerice, uvježbavanje i javno poticanje na počinjenje terorističkog kaznenog djela;

b. sprječavanje iskorištavanja teritorija Republike Hrvatske za postojanje i djelovanje terorističkih skupina, njihovu obuku i uvježbavanje, te svih osoba i subjekata koje se dovode u vezu s terorizmom, djelovanje kojih je usmjereno protiv Republike Hrvatske, drugih država i/ili međunarodnih organizacija;

c. onemogućavanje prolaska svih osoba povezanih s terorizmom teritorijem Republike Hrvatske;

d. onemogućavanje prijenosa i nabave oružja, eksploziva i drugih sredstava namijenjenih potencijalnim terorističkim aktivnostima;

e. sprječavanje korištenja sredstava za masovno uništenje te roba vojne i dvojne namjene u terorističke svrhe;

f. onemogućavanje financiranja, prikupljanja sredstava ili pomaganja na bilo koji način terorističkim organizacijama ili osobama koji se dovode u vezu s terorizmom;

g. onemogućavanje svih oblika novačenja za terorističke skupine, čije je djelovanje usmjereno protiv bilo koje države;

h. sprječavanje kriminalnih aktivnosti koje mogu biti izravno i neizravno povezane s terorizmom (transnacionalni organizirani kriminal, širenje kemijskog, biološkog, radiološkog, nuklearnog oružja i tvari, krijumčarenje oružja i eksploziva, robe vojne i dvojne namjene, opojnih droga i druge robe, krivotvorenje dokumenata i novca, ilegalne migracije te trgovina ljudima).

Zaštita od terorizma

31. Republika Hrvatska će izgrađivati potrebne nacionalne sposobnosti zaštite kritične nacionalne infrastrukture. Mjere zaštite će uključivati:

a. razvijanje i jačanje nacionalnih sposobnosti za zaštitu ljudi i imovine;

b. razvijanje i jačanje zaštite pravnih osoba, proizvoda i usluga, te objekata od posebne važnosti za obranu Republike Hrvatske, kao sustava kritične nacionalne infrastrukture;

c. zaštitu diplomatskih, konzularnih i drugih predstavništava Republike Hrvatske u inozemstvu;

d. informiranje hrvatskih građana i pravnih osoba o razini terorističkih prijetnji u pojedinim zemljama u koje putuju ili u kojima posluju;

e. zaštitu diplomatskih, konzularnih i drugih stranih predstavništava na teritoriju Republike Hrvatske;

f. prilagođavanje postojećih koncepata u području nacionalne sigurnosti i zakonskog okvira za uspostavljanje sustava upravljanja u izvanrednim i kriznim situacijama, a time i u slučaju terorističkih aktivnosti;

g. jačanje sustava zaštite i nadzora državne granice;

h. jačanje nadzora naoružanja i razoružanja, te sustava čuvanja oružja, eksploziva i drugih sredstava koja se mogu iskoristiti za počinjenje terorističkog napada;

i. jačanje nadzora prometa i korištenja robe dvojne namjene.

Saniranja štete i oporavak od terorističkog napada

32. Republika Hrvatska će razvijati čitav niz organizacijskih i drugih postupaka koji će biti usmjereni na umanjivanje posljedica potencijalne terorističke opasnosti, što brže otklanjanje nanesene štete, te upravljanja u situaciji koju može izazvati terorističko djelovanje, čime će se posljedice terorističkih namjera i djelovanja minimalizirati. Mjere saniranja šteta i oporavka će uključivati:

a. korištenje odgovarajućih nacionalnih sposobnosti, ovisno o posljedicama terorističkog djela, s ciljem poduzimanja mjera zaštite, spašavanja i saniranja štete;

b. jačanje i razvijanje svih nacionalnih kapaciteta nužnih za saniranje posljedica napada i revitalizaciju oštećenih sustava;

c. jačanje i razvijanje mehanizama zaštite i spašavanja, te sanacije šteta prouzročenih terorističkom uporabom kemijskih, bioloških, radioloških i/ili nuklearnih oružja i tvari;

d. jačanje bilateralne, regionalne i multilateralne suradnje u područjima prevencije terorizma, reakcije i pomoći nakon terorističkog napada;

e. jačanje i razvijanje procedura i načina kvalitetnog i pravodobnog obavješćivanja i informiranja medija i javnosti;

f. korištenje sustava upravljanja u izvanrednim i kriznim situacijama, radi otklanjanja posljedica;

g. razvijanje mehanizama i mjera za pomoć žrtvama mogućih terorističkih napada.

Kazneni progon i procesuiranje

33. Mjere kaznenog progona osoba i subjekata povezanih s terorizmom odnose se na:

a. provođenje međunarodno-pravnih obveza Republike Hrvatske u suzbijanju terorizma, a osobito međunarodnih restriktivnih mjera vezanih uz terorizam;

b. provođenje kaznenog progona i procesuiranja počinitelja, supočinitelja, poticatelja, pomagača i/ili drugih osoba koje su na bilo koji način povezane s terorističkim aktivnostima;

c. onemogućavanje postojanja i djelovanja pravnih subjekata povezanih s terorizmom;

d. poduzimanje mjera zamrzavanja i oduzimanja imovine fizičkim i/ili pravnim osobama povezanim s terorizmom.

V. PROVEDBA STRATEGIJE I KOORDINACIJA

34. Radi uspostave organizacijskih struktura i provedbe odgovarajućih politika, mjera, aktivnosti na području prevencije i suzbijanja terorizma provodit će se jačanje i razvijanje međuresorske suradnje i koordinacije. Mjere provedbe i koordinacije uključuju:

a) razvijanje suradnje državnih institucija s institucijama civilnog društva radi stvaranja društvene klime koja ne pogoduje širenju i jačanju terorizma, posebice suradnje u promicanju tolerancije, ljudskih prava, vladavine prava, demokracije, dobrog upravljanja i međuvjerskog dijaloga;

b) razvijanje suradnje državnih institucija nadležnih za prevenciju i suzbijanje terorizma sa znanstvenom i obrazovnom zajednicom radi unapređivanja postojećih mjera zaštite i mehanizama za prevenciju i suzbijanje terorizma;

c) razvijanje javno-privatnog partnerstva s poslovnom zajednicom u promicanju gospodarske sigurnosti i stabilnosti u odnosu na opasnosti terorizma, posebice u zaštiti kritične infrastrukture te sprječavanja i suzbijanja financiranja terorizma. Razvijanje javno-privatnog partnerstva poticat će se u području suradnje u otkrivanju terorističke aktivnosti, posebno na području sprječavanja financiranja terorističkih organizacija, informiranju i educiranju javnosti o terorizmu, u zaštiti informatičke, komunikacijske, prometne, energetske i industrijske infrastrukture, suradnji u osposobljavanju poslovnog sektora u reakciji na teroristički napad te otklanjanju posljedica terorističkog napada;

d) brojnost državnih institucija angažiranih u protuterorističkom djelovanju traži uspostavu djelotvornog mehanizma koordinacije u formuliranju i provedbi sveobuhvatnog protuterorističkog djelovanja. Sva nadležna državna tijela Republike Hrvatske redovito će provoditi mjere prevencije i suzbijanja terorizma. Vlada Republike Hrvatske će pratiti provedbu ove Strategije te nalagati poduzimanje odgovarajućih mjera i postupaka. Za operacionalizaciju ove Strategije i izradu Akcijskog plana, koji će odrediti uloge državnih tijela u prevenciji i suzbijanju terorizma, te sadržavati konkretne operativne postupke i procedure, Vlada Republike Hrvatske će osnovati Savjet za prevenciju i suzbijanje terorizma. Savjet će činiti predstavnici nadležnih državnih tijela, znanstvene i stručne javnosti, te predstavnici građanskog društva.

e) Savjet je dužan izraditi Akcijski plan u roku godine dana od objave ove Strategije u »Narodnim novinama«. Akcijski plan bit će vezan uz sadržajnu i pojmovnu strukturu Strategije. Savjet će također, ukoliko se za to pokaže potreba, inicirati postupak izrade nove Strategije.

f) Nadležna tijela državne uprave dužna su za potrebe provedbe mjera prevencije i suzbijanja terorizma predvidjeti potrebna sredstva u svojim proračunima i analizirati organizacijske i kadrovske mogućnosti provedbe Strategije, te po potrebi predložiti odgovarajuće prilagodbe.

VI. LJUDSKA PRAVA I SLOBODE I INFORMIRANJE JAVNOSTI

35. U Republici Hrvatskoj najviši standardi ljudskih prava i sloboda zajamčeni su Ustavom i drugim zakonima, te svim relevantnim međunarodnim konvencijama i protokolima. Republika Hrvatska podržava kontinuirano unapređivanje standarda poštivanja ljudskih prava i sloboda, poglavito unutar UN-a, OESS-a, Vijeća Europe i EU. Terorizam predstavlja izuzetno teško narušavanje temeljnih ljudskih prava i sloboda, te je i s toga stanovišta obveza i odgovornost Republike Hrvatske poduzeti sve potrebne mjere prevencije i suzbijanja terorizma.

36. U potpunosti privržena zaštiti, promicanju i unapređivanju ljudskih prava i sloboda, koje ne ugrožavaju prava i slobode drugih i zajednice u cjelini, Republika Hrvatska smatra kako sve mjere prevencije i suzbijanja terorizma trebaju biti u skladu s prihvaćenim standardima ljudskih prava i sloboda. Kako upravo jedna od namjera terorizma može biti da izazove prekomjernu, neselektivnu represiju od strane vlasti, želeći time kompromitirati vlast u očima javnosti i opravdati svoja sredstva i ciljeve, protuterorističke mjere trebaju biti pravilno odmjerene, razmjerne prijetnji i sukladne zakonima. Kao posljedicu ne smiju imati nejednakost osoba s obzirom na rasu, nacionalnost, etnicitet, vjeru, spol, socijalno podrijetlo ili legitimno političko opredjeljenje.

37. Republika Hrvatska jamči Ustavom, svojim zakonima i preuzetim relevantnim međunarodnim ugovorima slobodu izražavanja misli, osobito slobodu tiska i drugih sredstava javnog informiranja, slobodu govora i javnog nastupa, slobodno osnivanje sredstava javnog informiranja. Načela ovih sloboda, kao i sloboda legitimnog građanskog i političkog udruživanja i djelovanja, temelji su demokratskih i pluralističkih društava i preduvjet za napredak društva i daljnji razvoj ljudskih prava.

38. Slobodno i nesmetano širenje informacija i ideja jedno je od najučinkovitijih sredstava promicanja razumijevanja i tolerancije, koje treba pomoći i u prevenciji i suzbijanju terorizma. Javnost treba biti kompetentno informirana o svim vidovima terorizma, o njegovoj zločinačkoj prirodi, prijetnjama koje on predstavlja, te odgovornostima koje svi imaju u njegovu sprečavanju i odvraćanju.

39. No, istovremeno, suvremeni terorizam zloupotrebljava u svoje svrhe – za širenje svojih ideja, privlačenje ekstremista i izvođenje operacija – istu tu otvorenost naših društava, brzinu, složenost i slobodu komunikacijske i informatičke tehnologije, posebice interneta, veliki protok ljudi i roba po svijetu.

40. Širenje bilo koje ideologije terorizma, zločinačko udruživanje i zavjera radi izvršavanja terorističkih djela, njihovo veličanje i poticanje, te konačno sama teroristička djela, ni na koji način ne ulaze u kategoriju dopustivih ljudskih prava i sloboda, izražavanja i udruživanja, nego u kategoriju zabranjenih, zakonski kažnjivih postupaka, negacije temeljnih ljudskih prava i sloboda, pojedinaca i cijele zajednice. Stoga je potrebno poduzeti sve mjere sprečavanja širenja terorističkih ideja, bilo kojim sredstvima prijenosa, kao i mjere nadzora i sprečavanja komuniciranja povezanog s izvršenjem terorističkih djela.

VII. ZAVRŠNE ODREDBE

41. Nacionalna strategija za prevenciju i suzbijanje terorizma bit će objavljena u »Narodnim novinama«.

Ostalo, NN 139/2008-3896