## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1146/2003 od 7. lipnja 2005

### NN 76/2005 (23.6.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1146/2003 od 7. lipnja 2005

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1508**

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić,
predsjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko Potočnjak, Agata
Račan, Smiljko Sokol i Nevenka
Šernhorst, odlučujući o ustavnoj tužbi Z. V. iz P.,
kojeg zastupa Z. I., odvjetnik iz P., na sjednici održanoj 7. lipnja 2005.
godine, donio je

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Županijski sud u Puli dužan je donijeti odluku u predmetu broj: Gž-1477/2004 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe Z. V. iz P., K. P. b.b., određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
6.500,00 kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1.
Podnositelj ustavne tužbe, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je 31. ožujka 2003.
godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom utvrdio činjenice koje su
pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Podnositelj
je 13. listopada 1995. godine podnio Općinskom sudu u Poreču tužbu radi raskida
predugovora i vraćanja kapare protiv četvero tuženika, fizičkih osoba.

Dana
16. travnja 1996. godine tužba podnositelja dostavljena je na odgovor
tuženicima.

Rješenjem
Županijskog suda u Puli broj: 10 Su-1747/98-4 od 12. listopada 1998. godine
određeno je da se jedan sudac Općinskog suda u Puli privremeno upućuje na rad u
Općinski sud u Poreč radi rješavanja predmeta tog suda broj: P-298/95, u cilju
njegovog ažurnog rješavanja, a uslijed nedostatnog broja sudaca Općinskog suda
u Poreču.

Na
ročištu održanom 17. prosinca 1998 godine, tuženici su dali odgovor na tužbu,
podnositelj je rješenjem pozvan da sudu dostavi podatke o određenim svjedocima,
a opunomoćenik tuženika pozvan je da u spis dostavi određenu dokumentaciju.

Rješenjem
od 25. lipnja 1999. godine sud je ponovno pozvao opunomoćenika tužitelja da
postupi u smislu raspravnog rješenja od 17. prosinca 1999. godine. Opunomoćenik
podnositelja obavijestio je 23. srpnja 1999. godine sud da je 21. prosinca
1998. godine dostavio traženu adresu svjedoka i zamolio zakazivanje glavne
rasprave. Podneskom od 24. studenoga 1999. godine podnositelj obavještava sud
da ima novog opunomoćenika i moli zakazivanje ročišta.

Glavna
rasprava održana je 9. ožujka 2000. godine i saslušan je po podnositelju
predloženi svjedok. Zbog proteka predviđenog vremena za održavanje glavne
rasprave, ročište je odgođeno, uz poziv opunomoćenicima stranaka da se u roku
od 8 dana pisano očituju i predlože daljnje dokazne prijedloge.

Podneskom
od 16. ožujka 2000. godine podnositelj je postupio po raspravnom rješenju od 9.
ožujka 2000. godine i zamolio zakazivanje ročišta.

Predsjednik
Županijskog suda u Puli pozvao je 8. ožujka 2001. godine, dopisom broj:
Su-1747/98-8, suca Općinskog suda u Puli, koji je privremeno upućen na rad u
Općinski sud u Poreču, radi rješavanja konkretnog predmeta, da u što kraćem
roku zakaže glavnu raspravu ili da predmet vrati Općinskom sudu u Poreču, kako
bi vođenje i dovršenje postupka preuzeli suci tog suda.

Na
ročištu održanom 26. ožujka 2001. godine saslušani su podnositelj i troje
tuženika. Na ročištu održanom 14. rujna 2001. godine, od kada vođenje predmeta
preuzima sudac Općinskog suda u Poreču, određeno je da glavna rasprava počinje
iznova. Opunomoćenicima je uručena urbanistička dokumentacija i stranke su
pozvane da se u roku od 15 dana pisanim putem očituju. Podnositelj 31. siječnja
2002. godine ponovno moli zakazivanje ročišta.

Ročište
za glavnu raspravu nastavljeno je 10. svibnja 2002. godine, a novo ročište
zakazano je za 5. srpnja 2002. godine.

Podneskom
od 15. svibnja 2002. godine podnositelj je uredio tužbeni zahtjev, na način da
je tužbeni zahtjev postavio u kunama.

Na
ročištu održanom 5. srpnja 2002. godine glavna rasprava je nastavljena i
proveden je dokaz saslušanjem jednog svjedoka.

Presuda
suda prvog stupnja donesena je 8. prosinca 2003. godine i otpremljena je 22. veljače
2004. godine. Podnositelj je 8. ožujka 2004. godine podnio žalbu i spis je od
19. travnja 2004. godine na rješavanju pred Županijskim sudom u Puli.

Provjerom
7. lipnja 2005. utvrđeno je da drugostupanjski sud još nije odlučio o žalbi
podnositelja.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna tužba je
osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 13. listopada 1995. godine tužbom podnositelja
protiv četvero tuženika.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u obzir od tog dana, već od 5. studenoga 1997.,
kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7, 11, 12 i 13 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine«-
Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak,
14/02., u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u
članku 6. stavku 1. jamči i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnesena je 31. ožujka 2003. godine, a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno sedam (7) godina, pet (5) mjeseci
i osamnaest (18) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenje ustavne tužbe postupak je trajao pet (5)
godina, četiri (4) mjeseca i dvadesetšest (26) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Prema
stanju spisa, u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, u postupku pred
sudom prvog stupnja ne može se govoriti o razdoblju potpune neaktivnosti suda,
već da su vremenska razdoblja između pojedinih ročišta i poduzetih radnji u
postupku neprimjereno duga te da je prvostupanjska presuda donesena nakon više
od osam godina vođenja parničnog postupka. Postupak se sada vodi pred
Županijskim sudom u Puli po žalbi podnositelja podnesenoj protiv presude suda
prvog stupnja.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, nije pridonio duljini trajanja
sudskog postupka, već je više puta tražio zakazivanje ročišta nakon što bi
udovoljio traženjima suda, navedenim u točki 2. obrazloženja ove odluke.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema
stajalištu Ustavnog suda, radi se o činjenično i pravno složenijem predmetu, u
kojemu je bilo potrebno provesti složen dokazni postupak radi opsežne
urbanističke dokumentacije te saslušanje više svjedoka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.
Parnični postupak po tužbi podnositelja, koji se sada vodi pred Županijskim sudom
u Puli, trajao je pred sudom prvog stupnja, do dana podnošenja ustavne tužbe,
ukupno preko sedam godina. U tom smislu, napominje se da je Europski sud za
ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio da povreda prava na
suđenje u razumnom roku postoji samo ako je država ugovornica
odgovorna za ta odugovlačenja, to jest ako su odugovlačenja uzrokovala državna
tijela (v., primjerice, presude Europskog suda u predmetima Monnet
protiv Francuske od 27. listopada 1993., te Šoć
protiv Hrvatske od 9. svibnja 2003. godine).

Imajući
u vidu ukupno trajanje postupka i postupanje Općinskog suda u Poreču, Ustavni
sud utvrđuje da vođenje postupka ne udovoljava, u smislu učinkovitosti,
zahtjevu suđenja u razumnom roku. Pri tome je Ustavni sud imao posebno u vidu
poziv predsjednika Županijskog suda u Puli upućen nadležnom sucu da u što
kraćem roku dovrši postupak. Ustavni sud zbog toga utvrđuje da je povrijeđeno
ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III.
i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku
Ustavni sud određuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1.
Ustavnog zakona.

8.
Predsjednik Županijskog suda u Puli dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1146/2003

Zagreb,
7. lipnja 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda

**dr****. sc. Petar Klarić, v. r.**

Odluka, NN 76/2005-1508