## Odluka i rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-608/1999 i U-II-696/1999 od 19. siječnja 2000.

### NN 11/2000 (28.1.2000.), Odluka i rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-608/1999 i U-II-696/1999 od 19. siječnja 2000.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu: dr. sc. Smiljko Sokol,
predsjednik Suda te suci: Marijan Hranjski dr. iur., dr. sc. Petar
Klarić, Jurica Malčić, mr. sc. Ivan Matija,
Ivan Mrkonjić dr. iur., dr. sc. Jasna Omejec, Emilija Rajić,
Vice Vukojević dr. iur. i Milan Vuković dr. iur.,
odlučujući o prijedlozima za ocjenu suglasnosti s
Ustavom i zakonom, na sjednici održanoj 19. siječnja
2000. godine, donio je

## ODLUKU I RJEŠENJE

I. Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i
zakonom odredbe članka 97. stavka 3. Pravilnika o pravima,
uvjetima i načinu ostvarivanja prava iz obveznog zdravstvenog
osiguranja (»Narodne novine«, br. 43/99 i 51/99) i ukida
se stavak 3. članka 97. tog Pravilnika.

II. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu
suglasnosti s Ustavom i zakonom odredbe članka 52. Pravilnika
o pravima, uvjetima i načinu ostvarivanja prava iz obveznog
zdravstvenog osiguranja.

III. Ova odluka i rješenje objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

I.

Prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
i zakonom odredbe članka 52. Pravilnika o pravima, uvjetima
i načinu ostvarivanja prava iz obveznog zdravstvenog osiguranja
(nastavno: Pravilnik) podnijela je Industrogradnja d.d. Zagreb.

Podnositelj smatra da je osporena odredba u nesuglasju s odredbama
članaka 22. i 23. Zakona o zdravstvenom osiguranju (»Narodne
novine«, br. 75/93, 11/94, 55/96, 1/97 - pročišćeni
tekst, 109/97, 13/98, 88/98 i 10/99) i odredbama članaka
3., 18., 19. i 26. Ustava, jer proširuje obveze pravne osobe
pri isplati nadoknade plaće zbog bolovanja te da uskraćuje
pravo na kamate.

Prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
i zakonom odredbe članka 97. stavka 3. Pravilnika, podnijela
je Udruga privatnih poslodavaca u zdravstvu.

Podnositelj smatra da osporena odredba nije utemeljena na odredbi
članka 32. Zakona o zdravstvenom osiguranju i da je u suprotnosti
s odredbama članaka 4., 5., 14. i 26. Ustava Republike
Hrvatske.

Podnositelj predlaže da Sud poništi osporenu odredbu
jer se njome vrijeđaju temeljne slobode i prava čovjeka
i građanina.

Uz prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
i zakonom, podnositelj je, u smislu odredbe članka 18.
tada važećeg Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, br. 13/91), podnio i prijedlog
za privremenu obustavu izvršenja osporene odredbe.

Tijekom ustavnosudskog postupka prijedlozi su dostavljeni na odgovor
Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje, koji je, temeljem
odredbe članka 104. Zakona o zdravstvenom osiguranju, donositelj
Pravilnika.

U odnosu na prijedlog Industrogradnje d.d., Hrvatski zavod za
zdravstveno osiguranje ističe da osporena odredba predstavlja
isključivo provedbeni propis kojim se utvrđuje način
ostvarivanja prava na naknadu plaće, a koji je donijet temeljem
odredbe članka 23. stavka 3. Zakona o zdravstvenom osiguranju.

U svezi s prijedlogom kojim se osporava suglasnost s Ustavom i
zakonom odredbe članka 97. stavka 3. Pravilnika, Hrvatski
zavod za zdravstveno osiguranje navodi da se tom odredbom željelo
izjednačiti osigurane osobe u stjecanju prava iz obveznog
osiguranja, onemogućiti navedenu grupu osiguranika da za
vrijeme bolovanja stječu dohodak po dva osnova i zaštititi
sredstva (koja Zavod ima na raspolaganju za provedbu obveznog
zdravstvenog osiguranja) od neopravdanog odljeva.

II.

Prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
i zakonom odredbe članka 97. stavka 3. Pravilnika je osnovan.

Osporena odredba glasi:

»Osiguranik koji obavlja gospodarsku djelatnost ili samostalno
u obliku zanimanja obavlja profesionalnu djelatnost, nema pravo
na nadoknadu plaće za vrijeme bolovanja ako je navršio
65 godina života i 20 godina staža osiguranja.«

Odredbom članka 5. Zakona o zdravstvenom osiguranju određeno
je tko se, prema odredbama tog Zakona, smatra osiguranikom. Točkom
7. tog članka određeno je da se osiguranicima smatraju
osobe koje na području Republike Hrvatske obavljaju gospodarsku
djelatnost i osobe koje samostalno u obliku zanimanja obavljaju
profesionalnu djelatnost. Odredbom članka 20. stavka 1.
istog Zakona, utvrđeno je pravo ove grupe osiguranika na nadoknadu
plaće za vrijeme bolovanja. Slučajevi u kojima osiguranici,
pa tako i ova grupa osiguranika, nemaju pravo na nadoknadu plaće,
taksativno su navedeni odredbom članka 32. Zakona o zdravstvenom
osiguranju. Rečena odredba ne sadrži posebne razloge
koji bi propisivali posebne uvjete pod kojima bilo koja od grupa
osiguranika nema pravo na nadoknadu plaće.

Člankom 97. stavkom 3. Pravilnika, protivno navedenim zakonskim
odredbama, grupi osiguranika - koji obavljaju gospodarsku djelatnost,
odnosno samostalno obavljaju profesionalnu djelatnost u sklopu
zanimanja, uskraćeno je pravo na nadoknadu plaće ako
su navršili određenu životnu dob (65 godina) i ako
imaju 20 godina staža osiguranja.

Nadoknada plaće je pravo koje pripada osiguraniku u svezi
s korištenjem zdravstvene zaštite. Zakon o zdravstvenom
osiguranju taksativno određuje tko se smatra osiguranikom
(čl. 5.) i u kojim slučajevima osiguranik ima pravo
na nadoknadu plaće (čl. 21.). U sklopu obveznog zdravstvenog
osiguranja pravo na nadoknadu plaće nije u svezi s pravom
na prihod koji osiguranik eventualno stječe po kakvom drugom
osnovu, već se radi o pravu koje osiguranik stječe
kada iz zakonom propisanih razloga ne prima plaću.

Pravilnik, kao provedbeni propis samo razrađuje zakonska određenja
i pri tome se mora kretati strogo u okviru zakona, što znači
da se provedbenim propisom prava koja ovlaštenicima pripadaju
na temelju zakona ne mogu ograničavati ili uskraćivati,
a također se ne mogu utvrđivati nova prava. Umanjivati
podzakonskim aktom prava koja određenoj grupi osiguranika
pripadaju temeljem zakona protivno je temeljnom načelu
sadržanom u odredbi članka 5. Ustava, kojim je utvrđena
hijerarhija propisa i temeljem kojeg zakoni moraju biti u suglasnosti
s Ustavom, a ostali propisi i s Ustavom i sa zakonom.

Slijedom izloženog, Ustavni sud je, uzimajući u obzir
sve okolnosti od važnosti za zaštitu ustavnosti i zakonitosti,
a imajući u vidu interes pravne sigurnosti, osporenu odredbu
ukinuo.

Uz prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
i zakonom, Udruga privatnih poslodavaca u zdravstvu podnijela
je i prijedlog za privremenu obustavu izvršenja odredbe članka
97. stavka 3. Pravilnika. Budući da je Ustavni sud navedenu
odredbu Pravilnika ukinuo, o ovom prijedlogu nije posebno odlučivano.

III.

Prijedlog kojim se osporava suglasnost s Ustavom i zakonom odredbe
članka 52. Pravilnika nije osnovan.

Osporena odredba glasi:

»Nadoknadu plaće sukladno odredbama Zakona i ovog Pravilnika
obračunava i isplaćuje pravna, odnosno fizička
osoba - poslodavac osim slučajeva iz članka 21.
točke 3., 6., 7., 8. i 9. Zakona, kada nadoknadu plaće
obračunava i isplaćuje Zavod.

Sredstva koja je poslodavac isplatio sukladno stavci 1. ovog članka,
a koja prema odredbama Zakona terete sredstva Zavoda, Zavod je
obvezan vratiti poslodavcu u roku od 45 dana od dana primitka
zahtjeva za povrat, bez obveze plaćanja zateznih kamata
za sve vrijeme nepodmirenja dužnog iznosa. Uz zahtjev poslodavac
je obvezan priložiti tiskanicu »Potvrda o plaći«
i »Izvješće o bolovanju«, te dokumentaciju
o izvršenim isplatama nadoknada plaće, te uplaćenim
doprinosima za obvezno zdravstveno osiguranje za odnosne mjesece.«

Prema odredbi članka 23. Zakona o zdravstvenom osiguranju,
nadoknada plaće u svezi s korištenjem zdravstvene zaštite
iz članka 21. t. 3. do 6. Zakona, isplaćuje se na
teret sredstava Zavoda od prvog dana korištenja prava, s
tim što je odredbom stavka 2. tog članka određeno
da ovu nadoknadu, s izuzetkom za slučajeve iz članka
21. t. 3. i 6., obračunava i isplaćuje pravna, odnosno
fizička osoba. Istom odredbom propisan je rok (45 dana)
u kojem je Zavod obvezan vratiti isplaćenu nadoknadu te
je određeno da u tom roku, a ni nakon njegovog isteka, ne
mogu teći zatezne kamate. Odredba stavka 3. tog članka
daje ovlaštenje Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje
na donošenje provedbenih propisa o načinu ostvarivanja
prava na nadoknadu plaće kada se ta nadoknada ostvaruje
na teret sredstava Zavoda.

Iz izloženog slijedi da je osporena odredba donijeta u skladu
i temeljem ovlaštenja sadržanog u odredbi članka
23. Zakona o zdravstvenom osiguranju i da ovom odredbom nisu povrijeđene
ustavne odredbe na koje podnositelj prijedloga ukazuje.

IV.

Slijedom navedenog, sukladno odredbi članka 54. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
br. 99/99 - nastavno: Ustavni zakon), Ustavni sud odlučio
je kao pod t. I. izreke.

Rješenje pod t. II. izreke donijeto je sukladno odredbi članka
41. stavka 1. Ustavnog zakona, dok se objava ove odluke i rješenja
temelji na odredbi članka 28. Ustavnog zakona.

Broj: U-II-608/1999
U-II-696/1999
Zagreb, 19. siječnja 2000.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc. Smiljko Sokol,** v. r.

Odluka, NN 11/2000-139