## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-4345/2004 od 23. prosinca 2004.

### NN 2/2005 (4.1.2005.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-4345/2004 od 23. prosinca 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

41

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u Vijeću za rješavanje postupovnih pretpostavki za odlučivanje o ustavnim tužbama,
u sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i
Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom Z. D.
iz S., kojeg zastupa mr. sc. T. M., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 23.
prosinca 2004. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II.  Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

```

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj je podnio ustavnu
tužbu protiv dopisa Ministarstva unutarnjih poslova, Policijska uprava
Zagrebačka, III. Policijska postaja Zagreb, broj: 511-19-29/8-24-12/04 od 18.
listopada 2004. godine kojim je obaviješten da policijski službenici vrše
operativnu provjeru na njegovom automobilu, te da će mu isti, ukoliko se utvrdi
da se ne potražuje u inozemstvu, biti vraćen uz poništenje registracije,
odnosno bez registarskih pločica i prometne dokumentacije.

2.
Uz ustavnu tužbu podnositelj je podnio prijedlog za odgodu ovrhe pozivom na
odredbu članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u nastavku: Ustavni zakon) i to iz
razloga jer bi mu ovrha navedenog rješenja prouzročila nenadoknadivu štetu, a
odgoda nije protivna javnom interesu niti bi se odgodom nanijela nekome veća
šteta.

*Ustavni sud nije nadležan za
odlučivanje.*

3. Odredba članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona propisuje:

»Svatko može podnijeti Ustavnom
sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti
... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi
zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena
Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno
tome, samo ona odluka kojom je nadležni sud meritorno odlučio o biti stvari,
odnosno o pravu ili obvezi ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela
podnositelja, jest pojedinačni akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog
zakona u povodu kojega je Ustavni sud Republike Hrvatske, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom, nadležan štititi ljudska prava i temeljne slobode podnositelja,
zajamčene Ustavom Republike Hrvatske.

4.
Tijekom ustavnosudskog postupka utvrđeno je da navedeni dopis ne predstavlja
pojedinačni akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv kojeg bi
Ustavni sud bio nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu podnositelju.

5.
Slijedom iznijetoga, na temelju članka 72. u svezi s člankom 62. Ustavnog
zakona, riješeno je kao u izreci.

6.
O prijedlogu podnositelja ustavne tužbe za odgodu ovrhe do donošenja meritorne
odluke Suda iz članka 67. stavka 2. Us­tav­nog zakona nije odlučivano, budući
je predmetna ustavna tužba odbačena zbog nenadležnosti Ustavnog suda za
odlučivanje.

7. Odluka o objavi temelji se na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-4345/2004

Zagreb, 23. prosinca 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 2/2005-41