## Zakon o telekomunikacijama

### NN 122/2003 (30.7.2003.), Zakon o telekomunikacijama

# HRVATSKI SABOR

1731

Na temelju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O TELEKOMUNIKACIJAMA

Proglašavam
Zakon o telekomunikacijama, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 17. srpnja
2003.

Broj: 01-081-03-2659/2

Zagreb, 21. srpnja 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O TELEKOMUNIKACIJAMA

I.
OPĆE ODREDBE

Sadržaj
Zakona

Članak
1.

 Ovim se Zakonom uređuje područje
telekomunikacija i radij­skih komunikacija, način i uvjeti obavljanja
telekomunikacijskih usluga i djelatnosti, prava i obveze davatelja i korisnika
telekomunikacijskih usluga, izgradnja, održavanje i uporaba telekomunikacijske
infrastrukture i opreme, radijske opreme i telekomunikacijske terminalne
opreme, upravljanje radiofrekvencijskim spektrom, adresnim i brojevnim
prostorom u Republici Hrvatskoj, elektromagnetska kompatibilnost, zaštita
podataka u telekomunikacijama te obavljanje nadzora i kontrole u
telekomunikacijama.

Interes
Republike Hrvatske

Članak
2.

Izgradnja,
održavanje, razvoj i uporaba telekomunikacijske infrastrukture i opreme,
upravljanje i uporaba radiofrekvencijskog spektra, adresnog i brojevnog
prostora kao prirodno ograničenog općeg dobra, te obavljanje javnih
telekomunikacijskih usluga i djelatnosti od interesa su za Republiku Hrvatsku.

Nadležna
državna tijela

Članak
3.

(1)
Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske donosi Strategiju razvoja
telekomunikacija i informacijske tehnologije Republike Hrvatske za razdbolje od
četiri godine, koja pred­stavlja temeljni dokument kojim se dugoročno uređuje
osnovna načela i smjernice razvoja telekomunikacija, informacijske tehnologije,
te određuje nacionalni prioritet u planiranju telekomunikacijskih i
informatičkih djelatnosti.

(2) Strategiju iz stavka 1. ovoga članka izrađuje
ministarstvo nadležno za telekomunikacije (u daljnjem tekstu: Ministarstvo) u
suradnji s ministarstvom nadležnim za informatičku djelatnost, Uredom za
strategiju razvitka i Uredom za internetizaciju Vlade Republike Hrvatske, te
Hrvatskom agencijom za telekomunikacije.

(3) U slučaju velikih prirodnih nepogoda te prekida u
obav­ljanju osnovnih telekomunikacijskih usluga Vlada Republike Hrvatske će u
svrhu osiguranja obavljanja tih usluga ovlastiti Ministarstvo za poduzimanje
odgovarajućih mjera.

(4) Ministarstvo predstavlja Republiku Hrvatsku u
među­narod­nim telekomunikacijskim organizacijama i institucijama te je
odgovorno za provedbu međunarodnih ugovora, sporazuma i konvencija iz područja
telekomunikacija. Ministarstvo sudjeluje u radu tijela i stručnih skupina tih
međunarodnih organizacija i institucija, a za sudjelovanje u njihovu radu može
ovlastiti i Hrvatsku agenciju za telekomunikacije ili druga nadležna tijela.

(5) Ministarstvo obavlja inspekcijski nadzor u
području tele­komunikacija u skladu s odredbama ovoga Zakona.

(6) Ministarstvo obavlja upravni nadzor nad Hrvatskom
agencijom za telekomunikacije.

Nadležno
regulatorno tijelo

Članak
4.

Republika
Hrvatska osniva Hrvatsku agenciju za telekomunikacije koja je nacionalna
regulatorna agencija za obavljanje regulatornih i drugih poslova u okviru
djelokruga i nadležnosti određenih ovim Zakonom.

Načela
i ciljevi regulacije telekomunikacijskog tržišta

Članak
5.

(1)
Hrvatska agencija za telekomunikacije će u obavljanju regulatornih poslova,
utvrđenih ovim Zakonom, osobito ostvarivati sljedeća načela i ciljeve
regulacije:

1.
skrbiti o interesima korisnika telekomunikacijskih usluga, uključujući
korisnike s invaliditetom i socijalno ugrožene korisnike, i štititi tajnost
telekomunikacijskih priopćenja te osobnih podataka i privatnosti korisnika
telekomunikacijskih usluga,

2.
osigurati visoku razinu zaštite korisnika telekomunikacijskih usluga, osobito u
postupcima rješavanja sporova između korisnika i davatelja usluga,

3.
promicati dostupnost transparentnih obavijesti o cijenama i uvjetima uporabe
javnih telekomunikacijskih usluga,

4.
osigurati i promicati djelotvorno i održivo tržišno natjecanje na
telekomunikacijskom tržištu, s jednakim moguć­nosti­ma za sve sudionike na
tržištu, te poticati djelotvornost ulaganja u telekomunikacijsku
infrastrukturu,

5. poticati pristup tržištu novim davateljima usluga
te uvođenje novih, inovativnih telekomunikacijskih usluga i tehnologija,

6. osigurati poštovanje načela otvorenog pristupa
telekomunikacijskoj mreži i infrastrukturi,

7. onemogućiti zlouporabe nadmoćnog položaja na
telekomunikacijskom tržištu,

8. osigurati obavljanje osnovnih (univerzalnih)
telekomunikacijskih usluga određene kakvoće na cijelom području Republike
Hrvatske, uz pristupačnu cijenu,

9. osigurati djelotvorno upravljanje i nesmetanu
uporabu radiofrekvencijskog spektra,

10. osigurati djelotvorno upravljanje i uporabu
adresnog i brojevnog prostora,

11. promicati korištenje telekomunikacijskih usluga u
državnim i javnim službama,

12. zaštititi potrebe javnog reda, obrane i nacionalne
sigurnosti.

(2) U ostvarivanju načela i ciljeva iz stavka 1.
ovoga članka Hrvatska agencija za telekomunikacije dužna je surađivati s
tijelom nadležnim za zaštitu tržišnog natjecanja i tijelom nadležnim za zaštitu
prava potrošača, u skladu s posebnim zakonima kojima su uređena pitanja zaštite
tržišnog natjecanja i zaštite potrošača.

(3) Na sva pitanja u vezi s obavljanjem
telekomunikacijskih usluga i djelatnosti pravnih i fizičkih osoba na tržištu,
koja nisu uređena ovim Zakonom, primjenjuju se odredbe posebnog zakona kojim je
uređena zaštita tržišnog natjecanja.

Iznimke
u primjeni Zakona

Članak
6.

Osim u
slučajevima iz članka 95. ovoga Zakona, odredbe ovoga Zakona ne primjenjuju se
na telekomunikacijsku i radijsku opremu te radijske postaje koje su postavljene
i upotrebljavaju se isključivo za potrebe Oružanih snaga Republike Hrvatske,
policije i sigurnosnih službi Republike Hrvatske, a radijske frekvencije za
njihov rad usklađene su sa člankom 76. i 77. ovoga Zakona.

Pojmovi
i značenja

Članak
7.

U smislu
ovoga Zakona pojedini pojmovi imaju sljedeće značenje:

1. *adresa:*
ukupnost svih elemenata adresiranja koji se upotrebljavaju za određivanje
odredišta telekomunikacijske veze,

2. *amaterska
radijska postaja:* radijska postaja koja radi u frekvencijskom području
namijenjenom radioamaterskoj službi,

3. *brojevi:*
nizovi znamenaka koji služe za adresiranje u telekomunikacijskim mrežama,

4. *davatelj
usluga:* pravna ili fizička osoba koja pruža javne telekomunikacijske usluge
na tržištu koristeći se telekomunikacijskom mrežom,

5. *dodjela
brojeva i adresa:* prenošenje prava na uporabu brojeva i adresa, bez
prijenosa vlasništva nad brojevima i adresama,

6. *elektromagnetska
kompatibilnost (EMC):* sposobnost naprave, uređaja ili sustava da djeluje
zadovoljavajuće u svojem elektromagnetskom okruženju te ne uzrokuje štetne
elektromagnetske smetnje drugoj opremi ili sustavima u tom okruženju,

7. *elektronička
pošta:* bilo koja tekstualna, glasovna, zvučna ili slikovna poruka poslana
putem javne telekomunikacijske mreže, koja se može pohraniti u
telekomunikacijskoj mreži ili u terminalnoj opremi primatelja poruke sve dok je
primatelj ne preuzme,

8. *elementi adresiranja:* znakovi, slova,
znamenke i signali za ciljani odabir odredišta telekomunikacijskih veza,

9. *građanska (CB) radijska postaja:* radijska
postaja koja radi u frekvencijskom području namijenjenom građanima,

10. *harmonizirano frekvencijsko područje:*
frekvencijsko područje koje je u svim ili u većem broju europskih država
namijenjeno za uporabu u radijskim sustavima istovjetnih tehničkih značajki
(radijska frekvencija, modulacija, snaga i dr.),

11. *izdvajanje lokalne petlje:* potpuni pristup
izdvojenoj lokalnoj petlji i dijeljeni pristup izdvojenoj lokalnoj petlji na
način određen odgovarajućim direktivama i drugim propisima Europske unije o
izdvajanju lokalne petlje, pri čemu ne dolazi do promjene vlasništva nad
lokalnom petljom,

12. *javna govorna usluga:* javno dostupna
usluga prijenosa govora putem javne telekomunikacijske mreže, koja omogućuje
međusobno glasovno komuniciranje korisnika usluga,

13. *javna telefonska mreža:* nepokretna
telekomunikacijska mreža koja se koristi za pružanje javno dostupne telefonske
usluge i drugih javnih telekomunikacijskih usluga, a podržava prijenos govora,
teksta, slika i podataka između krajnjih točaka, te pristup Internetu,

14. *javna
telekomunikacijska mreža:* nepokretna ili pokretna telekomunikacijska mreža
koja se upotrebljava za javne telekomunikacije,

15. *javne
telekomunikacije:* tržišno obavljanje javnih telekomunikacijskih usluga,

16. *javne
telekomunikacijske usluge:* telekomunikacijske usluge koje se pružaju bilo
kojim fizičkim ili pravnim osobama na tržišnoj osnovi,

17. *javno
dostupna telefonska usluga:* javna telekomunikacijska usluga koja omogućuje
uspostavu i primanje unutarnjih i međunarodnih poziva u nepokretnoj
telekomunikacijskoj mreži te uspostavu hitnih poziva prema potrebi. Ova usluga
također obuhvaća uslugu službe za korisnike, uslugu telefonskog imenika i
pristup javnim telefonskim govornicama,

18. *koncesionar:*
pravna osoba koja je dobila određenu koncesiju i sklopila ugovor o koncesiji
prema odredbama ovoga Zakona,

19. *korisnik
usluga:* fizička ili pravna osoba koja se koristi javnim telekomunikacijskim
uslugama ili ih zahtijeva,

20. *lokalna
petlja:* fizički vod (žični, svjetlovodni ili radijski) koji povezuje
priključnu točku mreže u prostoru pretplatnika s priključkom na glavnom
razdjelniku ili na nekom drugom odgovarajućem dijelu javne nepokretne
telefonske mreže,

21. *međunarodna
telekomunikacijska usluga:* stavljanje na raspolaganje telekomunikacijskih
kapaciteta između telekomunikacijskih središta ili postaja bilo koje prirode,
koje su smještene ili pripadaju različitim državama,

22. *međusobno
povezivanje (interkonekcija):* pristup mreži kojim se uspostavlja fizičko i
logičko povezivanje telekomunikacijskih mreža kako bi se korisnicima usluga,
priključenima na različite mreže, omogućilo izravno i neizravno komuniciranje,

23. *mikrovalna
veza:* telekomunikacijska veza ostvarena putem usmjerenih radijskih
komunikacija,

24. *ministar:*
ministar ministarstva nadležnog za telekomunikacije,

25. *Ministarstvo:* ministarstvo nadležno za
telekomunikacije,

26. *nepokretna telekomunikacijska mreža:*
telekomunikacijska mreža koja ne obuhvaća pokretnu telekomunikacijsku mrežu,

27. *odabir operatora:* usluga koja korisnicima
omogućava da odabirom davatelja javnih telekomunikacijskih usluga, koji
posreduje u ostvarivanju telekomunikacijske veze, ostvaruju unaprijed odabrane
vrste telekomunikacijskih veza u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži. Odabir
može biti unaprijed programiran ili se može ostvariti biranjem predbroja ili
primjenom kojeg drugog postupka za takvo preusmjeravanje,

28. *operator za međusobno povezivanje:*
operator koji u skladu s ovim Zakonom ima obvezu ponuditi, odnosno pravo
zatražiti međusobno povezivanje između svoje telekomunikacijske mreže i
telekomunikacijske mreže drugog operatora,

29. *operator:* pravna osoba koja na temelju
propisa i/ili ugovora raspolaže javnom telekomunikacijskom mrežom ili
dijelovima povezanim s tom mrežom,

30. *osnovne (univerzalne) telekomunikacijske
usluge:* najmanji skup telekomunikacijskih usluga određene kakvoće, koje su
dostupne po pristupačnoj cijeni svim krajnjim korisnicima u Republici
Hrvatskoj, neovisno o tome gdje se oni nalaze,

31. *plan adresiranja:* ukupnost svih mogućih
kombinacija elemenata adresiranja koji se upotrebljavaju za jedinstvenu
identifikaciju osoba, računalnih procesa, strojeva, uređaja ili
telekomunikacijske opreme što je uključena u postupak ostvarivanja
telekomunikacijske veze,

32. *plan
numeriranja:* ukupnost svih mogućih kombinacija elemenata adresiranja uz
pomoć znamenaka u svrhu jedinstvene identifikacije osoba, računalnih procesa,
strojeva, uređaja ili telekomunikacijske opreme što je uključena u postupak
ostvarivanja telekomunikacijske veze,

33. *podaci
o lokaciji:* bilo koji podaci koji se obrađuju u telekomunikacijskoj mreži,
a upućuju na prostorni položaj terminalne opreme korisnika javnih
telekomunikacijskih usluga,

34. *podaci
o telekomunikacijskom prometu:* bilo koji podaci koji se obrađuju u svrhu
komunikacije putem telekomunikacijske mreže ili u svrhu obračuna troškova,

35. *područje
pokrivanja:* zemljopisno područje na kojem je omogućena radijska
komunikacija propisane kakvoće,

36. *pokretna
radijska postaja:* radijska postaja koja omogu­ćuje komunikaciju i u
uvjetima fizičkog kretanja korisnika te radijske postaje,

37. *pokretna
telekomunikacijska mreža:* telekomunikacijska mreža koja omogućuje
uspostavljanje telekomunikacijskih veza i u uvjetima fizičkog kretanja
korisnika usluga te mreže,

38. *predodabir
operatora:* usluga koja korisnicima omo­gućava da unaprijed programiranim
odabirom davatelja javnih telekomunikacijskih usluga, koji posreduje u
ostvarivanju telekomunikacijske veze (koji ima ugovor s korisnikom usluga),
ostvaruju unaprijed odabrane vrste telekomunikacijskih veza u nepokretnoj
telekomunikacijskoj mreži, bez biranja predbroja ili koriš­tenjem kojeg drugog
postupka za takvo preusmjeravanje,

39. *prenosivost
broja:* mogućnost da pretplatnik, na vlastiti zahtjev, zadrži broj koji mu
je bio dodijeljen u telekomunikacijskoj mreži, neovisno o promjeni operatora
ili davatelja usluga,

40. *pretplatnik:*
pravna ili fizička osoba koja je sklopila ugovor s davateljem javnih
telekomunikacijskih usluga u svrhu korištenja tim uslugama,

41. *priključna
točka:* svi fizički priključci i njihova prik­ljučna tehnička specifikacija
koji su dio telekomunikacijske mreže i koji su potrebni za priključenje na tu
mrežu i za djelotvorno uspostavljanje telekomunikacijskih veza putem te mreže,

42. *pristup mreži:* fizičko i logičko
povezivanje terminalne i druge opreme na telekomunikacijsku mrežu ili dijelove
te mreže, kao i fizičko i logičko povezivanje jedne telekomunikacijske mreže s
drugom telekomunikacijskom mrežom ili njezinim dijelovima radi uporabe funkcija
te mreže ili radi korištenja uslugama koje se putem nje obavljaju,

43. *privatna telekomunikacijska mreža:*
telekomunikacijska mreža koju za svoje potrebe uspostavlja, održava i koristi
fizička ili pravna osoba, a putem koje se ne obavljaju javne telekomunikacijske
usluge. Privatna telekomunikacijska mreža može biti povezana s javnom
telekomunikacijskom mrežom,

44. *privola:* slobodno dano i upućeno izričito
očitovanje volje korisnika usluga ili pretplatnika kojom on izražava svoju
suglasnost s obradom njegovih osobnih podataka u određene svrhe,

45. *profesionalni pokretni radio (PMR):* dio
kopnene pokretne radiokomunikacijske službe koja se temelji na uporabi
simpleksnog, poludupleksnog i, u iznimnim slučajevima, dupleksnog rada na
terminalnoj razini u svrhu omogućavanja radijskih komunikacija za zatvorene
korisničke skupine,

46. *radijska
mreža:* mreža s više od dvije radijske postaje između kojih je omogućena
radijska komunikacija,

47. *radijska
oprema (RE):* proizvod ili njegova odgovarajuća komponenta koja omogućuje
komunikaciju odašiljanjem ili prijamom radijskih valova uporabom
radiofrekvencijskog spektra namijenjenog zemaljskim/satelitskim radijskim
komunikacijama,

48. *radijska
postaja:* jedan ili više odašiljača ili prijamnika, ili kombinacija
odašiljača i prijamnika, uključujući pripadajuću opremu, koja je potrebna na
jednom mjestu za obavljanje radiokomunikacijske službe,

49. *radijske
komunikacije:* telekomunikacije putem radijskih valova,

50. *radio:*
javne telekomunikacije koje odašilju zvuk, glas ili govor i druge signale
namijenjene za izravan prijam u javnosti, putem odašiljača na Zemlji ili na
satelitu (Sound Broadcasting),

51. *radiodifuzijska
usluga:* radiokomunikacijska usluga koja obuhvaća prijenos, odašiljanje
i/ili prijam zvuka, slike i drugih signala namijenjenih za izravan prijam u
javnosti, putem odašiljača na Zemlji ili na satelitu. Ova usluga uključuje
prijenose zvuka, televizijske prijenose i/ili druge vrste prijenosa,

52. *radiofrekvencijski
spektar:* elektromagnetski valovi radijskih frekvencija u rasponu od 9 kHz
do 3000 GHz, koji se šire u prostoru bez umjetnog vođenja,

53. *radiokomunikacijska
služba:* vrsta radijskih komunikacija u skladu s Radijskim propisima (Radio
Regulations) Međunarodne telekomunikacijske unije (ITU),

54. *radiokomunikacijska
usluga:* telekomunikacijska usluga koja obuhvaća prijenos, odašiljanje i/ili
prijam radijskih valova za posebne telekomunikacijske svrhe,

55. *raspolaganje
telekomunikacijskom mrežom:* uspostava, upravljanje, nadzor i omogućavanje
dostupnosti telekomunikacijske mreže,

56. *slobodni radiofrekvencijski spektar:* dio
radiofrekvencijskog spektra za uporabu kojeg se izdaje samo opća dozvola u
skladu s ovim Zakonom,

57. *smetnja:* djelovanje neželjene energije,
uzrokovane jednom ili spojem više emisija, zračenja ili indukcija, na prijam u
nekoj telekomunikacijskoj mreži, koje se očituje narušavanjem bilo kojih
svojstava te mreže, pogrješnim prikazom ili gubitkom podataka,

58. *štetna smetnja:* smetnja koja ugrožava rad
radionavigacijske službe ili drugih službi sigurnosti, ili ozbiljno umanjuje
kakvoću, ometa ili opetovano prekida radiokomunikacijsku službu koja radi u
skladu s Radijskim propisima ITU-a,

59. *telekomunikacije:* prijenos, odašiljanje i
prijam svake vrste signala putem telekomunikacijske mreže,

60. *telekomunikacijska
infrastruktura:* temeljne sastavnice telekomunikacijske mreže kao što su
zemljište, građevina ili zgrada, pristupni put, električna energija, grijanje,
voda, kabelska kanalizacija i drugo,

61. *telekomunikacijska
mreža:* prijenosni vodovi, prijenosna, komutacijska i druga tehnička oprema
koja omogućuje prijenos signala između određenih priključnih točaka putem
žičnih, svjetlosnih, radijskih ili drugih elektromagnetskih sredstava,

62. *telekomunikacijska
oprema:* oprema kojom se obavljaju telekomunikacije,

63. *telekomunikacijska
terminalna oprema (TTE):* proizvod ili njegova odgovarajuća komponenta koja
omogućuje komunikaciju izravno ili neizravno preko neke posredničke opreme prik­ljučene
na sučelje javne telekomunikacijske mreže u svrhu prije­nosa, obrade ili
prijama priopćenja ili podataka,

64. *telekomunikacijska
usluga:* usluga prijenosa, odašiljanja ili prijama znakova, signala, pisanog
teksta, glasa ili govora, slika i zvukova ili priopćenja bilo koje prirode,
koja se pruža žičnim, radijskim, svjetlosnim ili drugim elektromagnetskim
sustavom, uključujući i omogućavanje uporabe tih sustava, u cijelosti ili
djelomično, davanjem u najam, prodajom ili na drugi način,

65. *telekomunikacijska
veza:* uspostavljena veza za prijenos, odašiljanje ili prijam znakova,
signala, pisanog teksta, glasa ili govora, slika i zvukova ili priopćenja bilo
koje prirode,

66. *telekomunikacijski
sustav:* svaki tehnički sustav sastav­ljen od odgovarajuće opreme,
uključujući žični, radijski, svjetlosni ili drugi elektromagnetski sustav, koji
omogućuje odašiljanje, prijenos, prespajanje, prijam, upravljanje ili nadzor
elektromagnetskih ili svjetlosnih signala što se mogu prepoznati kao poruke ili
priopćenja,

67. *telekomunikacijski
vod:* žični, svjetlovodni ili srodni vod između priključnih točaka
telekomunikacijske mreže bez funkcije posredovanja (komutacije),

68. *televizija:* javne telekomunikacije koje
odašilju zvuk, sliku i druge signale namijenjene za izravan prijam u javnosti,
putem odašiljača na Zemlji ili na satelitu (Television Broadcasting),

69. *usluga s dodanom vrijednosti:* bilo koja
usluga koja zahtijeva obradu podataka o telekomunikacijskom prometu ili
podataka o lokaciji izvan opsega nužnog za komunikaciju putem
telekomunikacijske mreže ili za obračun troškova,

70. *usluge kabelske distribucije:*
telekomunikacijske usluge prijenosa radijskih i televizijskih programa i s
njima povezanih podataka, odašiljanih iz jednog središta korisnicima kabelske
distribucijske mreže, putem koje se mogu pružati i druge telekomunikacijske
usluge,

71. *virtualni pokretni mrežni operator:*
davatelj usluga koji pruža ili ima pravo pružati telekomunikacijske usluge uz
uporabu radiofrekvencijskog spektra, putem pokretne telekomunikacijske mreže
operatora, a dodijeljeni su mu odgovarajući brojevi,

72. *zajednički antenski sustav:* skup tehničke
opreme koja služi za izravan prijam radijskih i televizijskih programa i
njihovu distribuciju skupini korisnika prijamnika u stambenoj ili poslovnoj
zgradi, ili na drugom manjem ograničenom, zemljopisno neprekinutom području,
putem vodova za distribuciju radijskih i televizijskih programa (KDS), uz uvjet
da se distribucija programa ne obavlja u komercijalne svrhe, odnosno uz bilo
kakvu naknadu od korisnika prijamnika.

II.  HRVATSKA AGENCIJA ZA TELEKOMUNIKACIJE

Osnivanje
Agencije

Članak
8.

(1)
Hrvatska agencija za telekomunikacije (u daljnjem tekstu: Agencija) je
samostalna, neprofitna i neovisna pravna osoba s javnim ovlastima, koja se
upisuje u sudski registar.

(2)
Osnivač Agencije je Republika Hrvatska, a osnivačka prava ostvaruju Hrvatski
sabor i Vlada Republike Hrvatske. Agencija za svoj rad odgovara Hrvatskom
saboru.

(3)
Zabranjen je svaki oblik utjecaja na rad Agencije koji bi mogao dovesti u
pitanje njezinu samostalnost i neovisnost.

(4) Rad
Agencije je javan.

(5) Sjedište
Agencije je u Zagrebu.

(6)
Unutarnje ustrojstvo Agencije, opći akti Agencije te druga pitanja od značenja
za rad Agencije pobliže se uređuju Statutom Agencije.

Vijeće
Agencije

Članak
9.

(1)
Agencijom upravlja Vijeće Agencije koje se sastoji od pet članova, koje imenuje
i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. U postupku
predlaganja članova Vijeća Agencije Vlada Republike Hrvatske može prethodno
objaviti i javni poziv za predlaganje kandidata za članove Vijeća Agencije.

(2)
Članovi Vijeća Agencije imenuju se na razdoblje od pet godina te mogu biti
ponovno imenovani. Za početni sastav Vijeća Agencije tri člana imenuju se na
vrijeme od pet godina, a dva člana na vrijeme od tri godine.

(3)
Predsjednika i zamjenika predsjednika Vijeća Agencije imenuje i razrješava
Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske iz reda članova Vijeća,
koji se imenuju na vrijeme od pet godina.

(4) Predsjednik Vijeća Agencije predstavlja i zastupa
Agenciju, odgovara za zakonitost rada Agencije te obavlja druge poslove
određene zakonom i Statutom Agencije. Predsjednik Vijeća Agencije u odnosu na
članove Vijeća Agencije i radnike stručne službe Agencije ima prava i obveze
određene Statutom Agencije.

(5) Članovi Vijeća Agencije dužnost obnašaju profesionalno.

(6) Članovima Vijeća Agencije mogu se imenovati
hrvatski državljani s prebivalištem u Republici Hrvatskoj, koji imaju visoku
stručnu spremu iz područja elektrotehničkih, pravnih i ekonomskih znanosti i
najmanje deset godina radnog iskustva u području telekomunikacija, te aktivno
poslovno znanje barem jednoga stranog jezika (engleskog, njemačkog ili
francuskog), a u svojoj su se struci istaknuli znanstvenim ili stručnim radom,
ili svojim javnim djelovanjem, i dostojni su biti članovima Vijeća Agencije.

(7) Članovi Vijeća Agencije i upravitelj Agencije ne
mogu biti državni dužnosnici, osobe koje obnašaju dužnost u tijelima političke
stranke, niti osobe koje su u radnom odnosu, ostvaruju utjecaj ili obavljaju
druge poslove u pravnim osobama na koje se primjenjuju odredbe ovoga Zakona, a
obavljaju djelatnost u području telekomunikacija, niti mogu biti vlasnici ili
suvlasnici ili članovi njihovih uprava, nadzornih odbora ili upravnih vijeća,
ili obavljati druge poslove zbog kojih bi moglo doći do sukoba interesa.

(8) Članovi Vijeća Agencije mogu pisati i
objavljivati stručne i/ili znanstvene radove te sudjelovati u radu stručnih
i/ili znanstvenih skupova.

(9) Članovi Vijeća Agencije obvezni su ponašati se na
način da ne umanjuju svoj ugled ili ugled Agencije, te da ne dovode u pitanje
svoju samostalnost i neovisnost pri obnašanju svoje dužnosti, te samostalnost i
neovisnost Agencije.

(10) Članovi Vijeća Agencije, upravitelj Agencije i
radnici stručne službe Agencije obvezni su u obavljanju svojih poslova u okviru
ovoga Zakona postupati savjesno i u skladu s pravilima struke, te s moralnim i
etičkim načelima.

Razrješenje
članova Vijeća Agencije

Članak
10.

(1)
Hrvatski sabor će razriješiti dužnosti predsjednika, zamjenika predsjednika,
odnosno člana Vijeća Agencije prije isteka razdoblja na koje je imenovan, ako
to sam zatraži, a na prijedlog Vlade Republike Hrvatske u sljedećim
slučajevima:

1. ako
učini težu povredu dužnosti utvrđenu Statutom Agencije,

2. ako
nije u mogućnosti uredno obavljati svoju dužnost dulje od šest mjeseci,

3. ako
trajno izgubi sposobnost obavljanja dužnosti,

4. ako
je pravomoćnom presudom osuđen za kazneno djelo,

5. ako
nastupi okolnost iz članka 9. stavka 7. ovoga Zakona.

(2) O
postojanju razloga za razrješenje predsjednika, zamje­nika predsjednika,
odnosno člana Vijeća Agencije prije isteka razdoblja na koje je imenovan Vijeće
Agencije je obvezno izvijestiti Vladu Republike Hrvatske.

(3)
Član Vijeća Agencije ne može se godinu dana od dana razrješenja s dužnosti
zaposliti u pravnim osobama koncesionara ili davatelja telekomunikacijskih
usluga na koje se primjenjuju odredbe ovoga Zakona.

(4)
Član Vijeća Agencije, nakon razrješenja s dužnosti sve do početka ostvarivanja
plaće po drugoj osnovi ili do ostvarivanja prava na mirovinu po općim
propisima, a najdulje godinu dana od dana razrješenja s dužnosti, ima pravo na
naknadu u visini plaće koju ostvaruje kao član Vijeća Agencije, osim u
slučajevima razrješenja iz stavka 1. točke 1., 4. i 5. ovoga člana.

Stručna
služba Agencije

Članak
11.

(1)
Agencija ima stručnu službu ustrojenu u skladu s općim aktima Agencije, koja
obavlja stručne, administrativne i tehničke poslove za potrebe Agencije. Za
obavljanje pojedinih stručnih i tehničkih poslova Agencija može, prema potrebi,
sklopiti ugovor s domaćim ili stranim pravnim ili fizičkim osobama, u skladu sa
Statutom Agencije.

(2) Stručnom službom Agencije rukovodi upravitelj
Agencije koji za svoj rad odgovara Vijeću Agencije. Upravitelj Agencije
organizira i vodi rad stručne službe Agencije te obavlja druge poslove određene
Statutom Agencije. Predsjednik Vijeća Agencije može dio svojih ovlasti,
utvrđenih ovim Zakonom i Statutom Agencije, prenijeti na upravitelja Agencije u
skladu sa Statutom Agencije.

(3) Upravitelja Agencije imenuje Vijeće Agencije na
prijed­log ministra, na razdoblje od četiri godine, nakon kojeg može biti
ponovno imenovan. U postupku predlaganja upravitelja Agencije ministar može
prethodno objaviti i javni poziv za predlaganje kandidata za upravitelja
Agencije.

(4) Upraviteljem Agencije može biti imenovan hrvatski
državljanin s prebivalištem u Republici Hrvatskoj, koji ima visoku stručnu
spremu iz područja elektrotehničkih, pravnih ili ekonomskih znanosti i najmanje
pet godina radnog iskustva u području telekomunikacija, te aktivno poslovno
znanje barem jednoga stranog jezika (engleskog, njemačkog ili francuskog), a u
svojoj se struci osobito istaknuo organizacijskim sposobnostima.

(5) Upravitelj Agencije može biti razriješen dužnosti
prije isteka razdoblja na koje je imenovan uz uvjete utvrđene Statutom
Agencije.

(6)
Prava iz radnog odnosa upravitelja Agencije i radnika stručne službe Agencije
uredit će se Pravilnikom o radu Agencije, u skladu s općim propisima o radu.

(7) Na
ostala pitanja u vezi s osnivanjem i radom Agencije, koja nisu uređena ovim
Zakonom, primjenjuju se odredbe Zakona o ustanovama.

Djelokrug
i nadležnost Agencije

Članak
12.

(1) U
nadležnosti Agencije su sljedeći poslovi:

1.
donošenje odluka o davanju i oduzimanju koncesija i dozvola u skladu s
odredbama ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona,

2.
nadzor i regulacija cijena i kakvoće telekomunikacijskih usluga u skladu s
odredbama ovoga Zakona,

3.
rješavanje sporova između operatora te između operatora i davatelja usluga, u
skladu s odredbama ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona,

4.
rješavanje sporova između davatelja usluga i korisnika usluga, uz posredovanje
Vijeća korisnika telekomunikacijskih usluga, u skladu s odredbama ovoga Zakona
i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona,

5. donošenje odluka i rješenja u vezi s obavljanjem
drugih regulatornih poslova koji su u nadležnosti Agencije u skladu s odredbama
ovoga Zakona,

6. upravljanje adresnim i brojevnim prostorom u
telekomunikacijama i izrada pripadajućih planova,

7. upravljanje radiofrekvencijskim spektrom, izrada
Tablice namjene radiofrekvencijskog spektra i planova dodjele radijskih
frekvencija,

8.
provedba postupka usklađivanja radijskih frekvencija na domaćoj i međunarodnoj
razini te dodjela radijskih frekvencija,

9. kontrola
radiofrekvencijskog spektra i poduzimanje mjera zaštite od štetnih smetnji,

10.
sklapanje ugovora o koncesiji za frekvenciju za obav­ljanje telekomunikacijskih
usluga prema ovom Zakonu, te ugovora o koncesiji za frekvenciju za obavljanje
radiodifuzijskih usluga u skladu s odredbama posebnog zakona kojim je uređeno
područje elektroničkih medija,

11. predlaganje nacrta podzakonskih propisa koje
donosi ministar na temelju odredaba ovoga Zakona,

12. davanje stručnih mišljenja o pojedinim pitanjima
iz područja telekomunikacija i provedbe ovoga Zakona i propisa donesenih na
temelju ovoga Zakona, na zahtjev zainteresiranih osoba,

13. priređivanje stručnih skupova, javnih
savjetovanja te ispitivanja tržišta i javnog mnijenja u vezi s pojedinim
pitanjima iz područja telekomunikacija,

14. obavljanje poslova međunarodne suradnje s
međunarod­nim telekomunikacijskim organizacijama i institucijama te
sudjelovanje u radu njihovih stručnih tijela i radnih skupina, uz suglasnost
Vlade Republike Hrvatske i Ministarstva,

15. suradnja s inozemnim regulatornim tijelima u
telekomunikacijama,

16.
obavljanje drugih poslova utvrđenih ovim Zakonom i Statutom Agencije.

(2)
Poslovi Agencije iz stavka 1. točke 1. do 9. ovoga članka od posebnog su
interesa za Republiku Hrvatsku, a Agencija ih obavlja na temelju javne ovlasti.

(3)
Vijeće Agencije donosi odluke u vezi s obavljanjem svih regulatornih poslova iz
stavka 1. točke 1. do 5. ovoga članka.

(4)
Vijeće Agencije donosi, uz prethodnu suglasnost Vlade Republike Hrvatske,
Statut Agencije, Pravilnik o radu Agencije, godišnji financijski plan i završni
račun Agencije te godišnji program rada i razvoja Agencije.

(5)
Vijeće Agencije donosi i druge opće akte te obavlja druge poslove određene ovim
Zakonom i Statutom Agencije.

Postupak
donošenja i izvršenja odluka Agencije

Članak
13.

(1)
Vijeće Agencije donosi odluke većinom glasova svih članova Vijeća Agencije.

(2) U
svim postupcima pred Agencijom, koji se pokreću u skladu s odredbama ovoga
Zakona, Agencija mora omogućiti svakoj stranci u postupku da se prije donošenja
odluke izjasni o činjenicama bitnim za donošenje odluke, te da dostavi svu
potrebnu dokumentaciju ili druge dokaze za koje smatra da su od značenja za
donošenje odluke.

(3) Odluke Vijeća Agencije su konačne.

(4) Protiv odluka, rješenja i zaključaka Vijeća
Agencije nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor pred Upravnim
sudom Republike Hrvatske.

(5) Vijeće Agencije može, na prijedlog stranke u
postupku ili po službenoj dužnosti, izmijeniti ili ukinuti svoju odluku. Protiv
odluke Vijeća Agencije o izmjeni, odnosno ukidanju odluke nije dopuštena žalba,
ali se može pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom Republike Hrvatske.

(6) Odluka Vijeća Agencije mora se izvršiti u roku od
petnaest dana od dana njezine dostave stranci, osim ako odlukom nije određen
kakav drugi rok za izvršenje. Ako stranka u propisanom ili određenom roku ne
izvrši odluku, Agencija će provesti postupak izvršenja putem druge osobe ili
prisilnim putem, osim u slučaju kad je Vijeće Agencije, na zahtjev stranke,
donijelo odluku o privremenoj odgodi izvršenja.

(7) U slučaju nepostupanja prema odluci Vijeća
Agencije u roku iz stavka 6. ovoga članka, Agencija može izdati prekršajni
nalog u skladu s odredbama Zakona o prekršajima.

(8) Na ostala pitanja u vezi s postupcima pred
Agencijom, koja nisu uređena ovim Zakonom, primjenjuju se odredbe Zakona o
općem upravnom postupku.

Godišnje
izvješće

Članak
14.

(1)
Vijeće Agencije podnosi Hrvatskom saboru i Vladi Republike Hrvatske godišnje
izvješće o svojem radu te o stanju i ostvarivanju načela i ciljeva regulacije
telekomunikacijskog tr­žišta u Republici Hrvatskoj iz članka 5. ovoga Zakona, i
to najkasnije do kraja ožujka za prethodnu kalendarsku godinu.

(2) Na zahtjev Hrvatskoga sabora ili Vlade Republike
Hrvat­ske Vijeće Agencije obvezno je u primjerenom roku podnijeti izvješće iz
stavka 1. ovoga članka i za razdoblje kraće od godine dana.

Dostavljanje
podataka i čuvanje službene tajne

Članak
15.

(1)
Pravne i fizičke osobe, koje obavljaju telekomunikacijske usluge i djelatnosti
prema odredbama ovoga Zakona, obvezne su, na zahtjev Agencije podnesen u svrhu
obavljanja poslova iz članka 12. ovoga Zakona, omogućiti pristup i dostaviti
Agenciji sve podatke u vezi s obavljanjem tih usluga i djelatnosti, uključujući
financijske podatke i podatke s obilježjima tajnosti. Razinu podrobnosti te
način i primjereni rok za dostavu podataka određuje Agencija u svojem zahtjevu.

(2)
Članovi Vijeća Agencije i radnici stručne službe Agencije obvezni su čuvati
podatke iz stavka 1. ovoga članka te druge podatke koje saznaju u vezi s
obavljanjem povjerenih poslova iz članka 12. ovoga Zakona, ili na drugi način,
osim ako zakonom nije za pojedini slučaj drukčije propisano. Takvi se podaci
smatraju službenom tajnom.

(3)
Pristup dostavljenim podacima, koje pravne i fizičke osobe iz stavka 1. ovoga
članka u dogovoru s Agencijom označe kao poslovnom tajnom, imaju članovi Vijeća
Agencije i radnici stručne službe Agencije koji su za to ovlašteni u skladu s
općim aktom Agencije, kojim se uređuje postupanje s podacima koji se smatraju
službenom i poslovnom tajnom, kao i ovlaštene osobe Ministarstva, koje je za to
ovlastio ministar.

(4)
Obveza čuvanja službene tajne iz stavka 2. ovoga članka prestaje nakon isteka
roka od pet godina od dana razrješenja s dužnosti člana Vijeća Agencije,
odnosno od dana prestanka radnog odnosa radniku stručne službe Agencije.

Sredstva
za obavljanje poslova Agencije

Članak
16.

(1)
Sredstva za obavljanje poslova Agencije, u skladu s njezinim godišnjim
financijskim planom, osiguravaju se:

1. od
dijela naknade za uporabu radijskih frekvencija koji, izražen u postotku, ne
može biti manji od 5%,

2. od
naknade za uporabu adresa i brojeva,

3. iz
iznosa od 0,2% od ukupnog godišnjeg bruto prihoda koji su u prethodnoj godini u
obavljanju telekomunikacijskih usluga i djelatnosti ostvarili koncesionari i
davatelji telekomunikacijskih usluga iz članka 23. ovoga Zakona, osim
koncesionara radiodifuzijskih usluga.

(2)
Iznos dijela naknade iz stavka 1. točke 1. ovoga članka i način uplate
preostalog dijela te naknade u državni proračun Republike Hrvatske određuje
Vlada Republike Hrvatske svojom odlukom na temelju financijskog plana Agencije,
najkasnije 30 dana prije završetka tekuće proračunske godine.

(3)
Koncesionari i davatelji telekomunikacijskih usluga obvezni su uplaćivati iznos
iz stavka 1. točke 1. ovoga članka u korist Agencije svaka tri mjeseca u četiri
jednaka obroka, na temelju izdanog računa Agencije.

(4)
Iznos i način raspodjele viška sredstava iz stavka 1. ovoga članka, koji čini
razlika između ostvarenih prihoda i rashoda Agencije na kraju tekuće
proračunske godine, utvrđuje se odlukom koju donosi Vlada Republike Hrvatske u
roku od šest mjeseci nakon isteka tekuće proračunske godine.

(5)
Agencija odgovara za vlastite obveze cjelokupnom svo­jom imovinom, a Republika
Hrvatska solidarno i neograničeno odgovara za obveze Agencije.

(6)
Obveze Agencije u prvom se redu podmiruju iz njezine imovine, a tek onda iz
državnog proračuna Republike Hrvatske.

(7)
Agencija ne može, bez prethodne suglasnosti Vlade Republike Hrvatske, steći,
opteretiti ili otuđiti nekretninu ili drugu imovinu, ili sklopiti drugi pravni
posao, ako vrijednost ugovora ili drugoga pravnog posla prelazi iznos utvrđen
Statutom Agencije.

III.  TELEKOMUNIKACIJSKA INFRASTRUKTURA

Uvjeti
uporabe telekomunikacijske infrastrukture i opreme

Članak
17.

(1)
Telekomunikacijska infrastruktura i oprema, namijenjena za uporabu u Republici
Hrvatskoj, mora se projektirati, proizvoditi, graditi, održavati i
upotrebljavati u skladu s hrvatskim normama, normama Europskog instituta za
telekomunikacijske norme (ETSI), normama Europskog odbora za normizaciju /
Europskog odbora za elektrotehničku normizaciju (CEN/CENELEC) te odlukama,
preporukama i drugim propisima Međunarodne telekomunikacijske unije (ITU) i
Europske konferencije poštanskih i telekomunikacijskih uprava (CEPT).

(2)
Ministar može pravilnicima pobliže propisati tehničke uvjete i uvjete uporabe
za određene vrste telekomunikacijske infrastrukture i opreme iz stavka 1. ovoga
članka.

**(**3) Telekomunikacijska
infrastruktura i oprema javnih telekomunikacija mora se projektirati,
proizvoditi i graditi na način da telekomunikacijske usluge budu dostupne i
osobama s invaliditetom.

(4) Građevna dozvola za telekomunikacijsku
infrastrukturu izdaje se prema posebnom zakonu kojim je uređeno građenje, a uz
prethodnu prijavu Agenciji.

(5) Prigodom gradnje poslovne građevine ili stambene
građevine, namijenjene daljnjoj prodaji, investitor te građevine mora izgraditi
kabelsku kanalizaciju za pretplatničke telekomunikacijske vodove, za kabelsku
distribuciju i zajednički antenski sustav, koji su potrebni samo za tu
građevinu, prema pripadajućoj tehničkoj i izvedbenoj dokumentaciji, te potpunu
telekomunikacijsku instalaciju primjerenu namjeni građevine, uključujući i
vodove za kabelsku distribuciju i zajednički antenski sustav, u skladu s
glavnim projektom.

(6) Ako gradnjom stambene, poslovne ili druge
građevine dođe do smetnji u prijamu radijskih ili televizijskih programa
korisnika usluga kabelske distribucije ili zajedničkog antenskog sustava,
investitor te građevine mora, u roku od 60 dana od dana utvrđenja smetnje, o
svom trošku osigurati prijam radijskih i televizijskih programa uz jednake
uvjete kakvi su postojali prije nastanka smetnji.

Postavljanje,
uporaba i održavanje telekomunikacijske infrastrukture i opreme

Članak
18.

(1)
Postavljanje i uporaba telekomunikacijske infrastrukture i opreme, namijenjene
za spajanje na javnu telekomunikacijsku mrežu ili za obavljanje javnih
telekomunikacijskih usluga, mora udovoljavati uvjetima sigurnosti uporabe
mreže, cjelovitosti mre­že i povezanosti telekomunikacijskih usluga te uvjetima
prik­ljučenja telekomunikacijske terminalne opreme.

(2) Telekomunikacijska infrastruktura i oprema mora
se postavljati, upotrebljavati i održavati na način da njezin rad ne uzrokuje
smetnje u radu i uporabi javnih telekomunikacija, u skladu s normama,
propisima, odlukama i preporukama iz članka 17. stav­ka 1. i 2. ovoga Zakona.

(3) Operator i davatelj
usluga obvezan je osigurati pristup svojoj telekomunikacijskoj infrastrukturi i
omogućiti prednost u obavljanju telekomunikacijskih usluga tijelima državne
uprave nadležnima za poslove javnog reda, obrane i nacionalne sigurnosti,
uključujući i nadležne sigurnosne službe Republike Hrvatske.

(4) Operator i davatelj
usluga obvezan je osigurati prednost besplatnom prijenosu poruka i poziva za
potrebe službe nadležne za motrenje i obavješćivanje, te za sva hitna stanja
koja se odnose na sigurnost ljudskih života i na ugroženost imovine većeg
razmjera, u skladu s posebnim propisima.

(5) Operator, davatelj usluga
i vlasnik telekomunikacijske infrastrukture i opreme te vlasnik, odnosno
korisnik radijske postaje obvezan je, u doba ratnog stanja ili neposredne
ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti države, kao i u slučaju velikih prirod­nih
nepogoda, telekomunikacijsku infrastrukturu i opremu ili radijsku postaju dati
na uporabu nadležnim državnim tijelima u skladu s posebnim propisima.

(6) Operator i davatelj
usluga obvezan je o vlastitom trošku osigurati i održavati funkciju tajnog
nadzora telekomunikacijskih usluga i/ili djelatnosti koje obavlja, kao i
telekomunikacijskog prometa na vlastitim međumjesnim i međunarodnim
telekomunikacijskim vezama, u skladu s posebnim zakonima iz područja nacionalne
sigurnosti.

(7) Operator i davatelj usluga mora poslove automatskog
bilježenja podataka o obavljenim telekomunikacijskim uslugama svojih korisnika
u svrhu obračuna troškova tih usluga obavljati na području Republike Hrvatske.

Međunarodno
povezivanje telekomunikacijskih mreža

Članak
19.

(1)
Telekomunikacijske mreže mogu se povezati s telekomunikacijskim mrežama drugih
država na temelju prijave Agenciji.

(2) Na ugovore o povezivanju telekomunikacijskih
mreža između operatora u Republici Hrvatskoj i stranih operatora, na naknade za
međusobno povezivanje i obračunske naknade ne primjenjuju se odredbe ovoga
Zakona kojima je uređeno međusobno povezivanje.

(3) Ugovori iz stavka 2. ovoga članka moraju se
dostaviti Agenciji na njezin zahtjev, a Vijeće Agencije može rješenjem naložiti
promjenu naknada i drugih uvjeta iz tih ugovora, ako utvrdi da je došlo do
ozbiljnih poremećaja na telekomunikacijskom tržištu ili narušavanja tržišnog
natjecanja.

(4) Za međusobno povezivanje telekomunikacijskih
mreža stranih operatora preko državnog područja Republike Hrvatske bez
posredovanja operatora u Republici Hrvatskoj potrebno je pribaviti dozvolu koju
daje Ministarstvo uz suglasnost ministarstva nadležnog za upravne poslove
graditeljstva, i uz prethodno pribavljenu suglasnost Vlade Republike Hrvatske.

Izvođenje
radova u zoni telekomunikacijske infrastrukture i opreme

Članak
20.

(1) U
zoni telekomunikacijske infrastrukture i opreme te spojnog puta ne smiju se
izvoditi radovi ili graditi nove građevine koje bi ih mogle oštetiti ili
ometati njihov rad.

(2) O
podnošenju zahtjeva za izdavanje građevne dozvole za gradnju građevine u zoni
telekomunikacijske infrastrukture i opreme te spojnog puta, prema posebnom
zakonu kojim je uređeno građenje, investitor mora izvijestiti Agenciju.

(3) U
zaštitnoj zoni ili radijskom koridoru radijskih postaja ne smiju se izvoditi
radovi, graditi nove građevine i postavljati tehnička oprema koja bi svojim
radom, smještajem ili ustrojstvom mogla ometati širenje elektromagnetskih
valova u radiofrekvencijskom spektru ili uzrokovati smetnje u radijskim
komunikacijama.

(4)
Mjerila za određivanje zone telekomunikacijske infrastrukture, opreme i spojnog
puta iz stavka 1. ovoga članka te zaštitna zona i radijski koridor iz stavka 3.
ovoga članka pobliže se propisuju pravilnikom koji donosi ministar.

(5) Ako
je, radi izvođenja radova ili gradnje nove građevine, nužno zaštititi ili
premjestiti telekomunikacijsku infrastrukturu, opremu ili spojni put,
investitor radova ili nove građevine mora provesti zaštitu ili premještanje u
skladu s odredbama ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona.

(6)
Ispod nadzemnih i iznad podzemnih telekomunikacijskih vodova ili u njihovoj
neposrednoj blizini, te na pravcima mikrovalnih veza ne smiju se saditi sadnice
koje bi mogle oštetiti te telekomunikacijske vodove ili ometati mikrovalne
veze.

(7)
Troškove iz stavka 5. ovoga članka snosi investitor radova ili nove građevine.

Uporaba
javnog dobra i nekretnina drugih

Članak
21.

(1)
Koncesionari radiodifuzijskih usluga i operatori imaju pravo, uz pribavljenu
suglasnost nadležnog tijela državne uprave koje upravlja javnim dobrima,
koristiti se, u svrhu obavljanja svoje djelatnosti, javnim dobrima u općoj
uporabi u vlasništvu Republike Hrvatske, te šumskim i drugim zemljištem u
vlasništvu Republike Hrvatske, kao i zračnim prostorom iznad njih, za
postavljanje i održavanje svoje telekomunikacijske infrastrukture i opreme.

(2) U slučaju da nije dobivena suglasnost iz stavka
1. ovoga članka, koncesionari radiodifuzijskih usluga i operatori mogu, kad je
to potrebno radi izgradnje objekata ili izvođenja radova koji su prema ovom
Zakonu od interesa za Republiku Hrvatsku, steći vlasništvo ili steći služnost
na nekretninama iz stavka 1. ovoga članka, kao i na nekretninama drugih pravnih
i fizičkih osoba, u skladu s odredbama Zakona o izvlaštenju.

(3) Prava koncesionara radiodifuzijskih usluga i
operatora iz stavka 1. i 2. ovoga članka može ostvariti i Agencija u svrhu
izgradnje sustava središta i postaja iz članka 83. ovoga Zakona.

Zajednička
uporaba izgrađene telekomunikacijske infrastrukture

Članak
22.

(1)
Agencija će poticati zajedničku uporabu izgrađene telekomunikacijske
infrastrukture, i to osobito u svrhu zaštite zdrav­lja ljudi, zaštite okoliša i
potreba primjerenijeg prostornog uređenja.

(2)
Koncesionari radiodifuzijskih usluga i operatori imaju pravo, ako postoje
tehnički uvjeti, koristiti se izgrađenom telekomunikacijskom infrastrukturom u
vlasništvu drugih pravnih i fizičkih osoba uz naknadu stvarnih troškova, na
temelju sklopljenog ugovora.

(3) Ako
vlasnik telekomunikacijske infrastrukture odbije sklopiti ugovor iz stavka 2.
ovoga članka, Vijeće Agencije će, na zahtjev koncesionara radiodifuzijskih
usluga ili operatora, u roku od 60 dana od dana podnošenja tog zahtjeva
utvrditi postoje li odgovarajući tehnički uvjeti, te u slučaju postojanja
odgovarajućih tehničkih uvjeta donijeti rješenje koje u cijelosti zamjenjuje
taj ugovor.

(4) Ako
vlasnik telekomunikacijske infrastrukture iz stavka 3. ovoga članka ne odgovori
na zahtjev koncesionara radiodifuzijskih usluga ili operatora u roku od 30 dana
od dana dostave tog zahtjeva, smatra se da je odbio sklopiti ugovor u smislu
odredbe iz stavka 3. ovoga članka.

IV.
TELEKOMUNIKACIJSKE USLUGE

Vrste
telekomunikacijskih usluga

Članak
23.

(1)
Telekomunikacijske usluge, koje se obavljaju na temelju koncesije ili dozvole,
obuhvaćaju:

1.
javne govorne usluge,

2.
davanje u najam telekomunikacijskih vodova,

3.
davanje u najam telekomunikacijske mreže ili njezinih dijelova,

4.
radiodifuzijske usluge,

5.
usluge kabelske distribucije.

(2)
Ostale telekomunikacijske usluge, koje se obavljaju na temelju prijave,
obuhvaćaju:

1.
prijenos govora, zvuka, podataka, dokumenata, slika i drugog, osim javnih
govornih usluga,

2.
prijenos govora, zvuka, podataka, dokumenata, slika i drugog
telekomunikacijskim kapacitetima u nepokretnoj i pokretnoj satelitskoj službi.

(3) Način
i uvjeti obavljanja te mjerila kakvoće telekomunikacijskih usluga iz stavka 1.
i 2. ovoga članka propisuju se Pravilnikom o telekomunikacijskim uslugama, koji
donosi ministar.

Koncesija
za frekvenciju za obavljanje javnih telekomunikacijskih usluga uz uporabu
radiofrekvencijskog spektra

Članak
24.

(1)
Pravo na uporabu radiofrekvencijskog spektra za obav­ljanje usluga iz članka
23. stavka 1. ovoga Zakona, stječe trgovačko društvo na temelju odluke o
davanju koncesije te potpisanog ugovora o koncesiji. Odluka o davanju koncesije
donosi se na temelju provedenog postupka javnog natječaja.

(2) Pravo obavljanja telekomunikacijskih usluga iz
članka 23. stavka 1. ovoga Zakona u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži uz
uporabu radiofrekvencijskog spektra stječe trgovačko društvo na temelju odluke
o davanju koncesije za uporabu frekvencije, koja se daje na zahtjev, te
potpisanog ugovora o koncesiji.

(3) Iznimno od odredbe iz stavka 2. ovoga članka,
uvjeti i postupak davanja koncesije za obavljanje djelatnosti radija i
televizije propisuju se posebnim zakonom kojim je uređeno područje
elektroničkih medija. Stručne poslove u vezi s davanjem koncesije za obavljanje
djelatnosti radija i televizije, koji se odnose na tehničke uvjete dodjele
radijskih frekvencija, obavlja Agencija.

(4)
Operator javne telekomunikacijske mreže sa znatnijom tržišnom snagom na tržištu
javnih govornih usluga ne može obav­ljati radiodifuzijske usluge koje se
obavljaju prema posebnom zakonu kojim je uređeno područje elektroničkih medija,
već radi obavljanja ovih usluga mora osnovati posebnu pravnu osobu.

(5) Tehnički uvjeti za raspisivanje javnog natječaja
i za podnošenje zahtjeva za davanje koncesija za frekvencije za usluge uz
uporabu radiofrekvencijskog spektra moraju se temeljiti na Pravilniku o namjeni
radiofrekvencijskog spektra iz članka 76. stavka 1. ovoga Zakona.

(6) Kad Vijeće Agencije zaprimi zahtjev za davanje
koncesije iz stavka 2. ovoga članka, objavit će obavijest o zaprimanju tog
zahtjeva u »Narodnim novinama«, zajedno s osnovnim tehničkim značajkama, kako
bi druga zainteresirana trgovačka društva mogla podnijeti zahtjev za davanje
koncesije u istom frekvencijskom području. Ako u roku od 45 dana od dana objave
obavijesti Vijeće Agencije zaprimi više zahtjeva koji se ne mogu zadovoljiti iz
raspoloživog dijela radiofrekvencijskog spektra, poništit će postupak
prikupljanja zahtjeva te raspisati javni natječaj za davanje koncesije u skladu
s odredbama ovoga Zakona, i to najkasnije u roku od 90 dana od dana objave te
obavijesti.

(7) Jedno trgovačko društvo može podnijeti samo jedan
zahtjev za davanje koncesije u određenom dijelu radiofrekvencijskog spektra.

(8) Odluku o davanju koncesije za frekvenciju za
obavljanje telekomunikacijskih usluga iz stavka 1. i 2. ovoga članka donosi
Vijeće Agencije. Odluka se mora temeljiti na načelima objektivnosti,
nediskriminacije, transparentnosti i razmjernosti te mora biti podrobno
obrazložena.

(9) Koncesija za frekvenciju za obavljanje
telekomunikacij­skih usluga, koja se daje na temelju raspisanog javnog
natječaja, može se dati trgovačkom društvu koje pruži uvjerljive dokaze da će
ostvariti tehničke, tehnološke, financijske, prostorne i kadrovske uvjete za
obavljanje određene vrste telekomunikacijske usluge, u skladu s natječajnom
dokumentacijom i mjerilima utvr­đenim Pravilnikom o koncesijama i dozvolama za
obavljanje telekomunikacijskih usluga, koji donosi ministar.

(10) Koncesija za frekvenciju za obavljanje
telekomunikacijskih usluga, koja se daje na temelju podnesenog zahtjeva, može
se dati trgovačkom društvu koje pruži uvjerljive dokaze da će ostvariti
tehničke, tehnološke, financijske, prostorne i kadrovske uvjete za obavljanje
određene vrste telekomunikacijske usluge, u skladu s mjerilima utvrđenim
pravilnikom iz stavka 9. ovoga članka.

(11) Trajanje i područje koncesije za frekvencije za
obav­ljanje telekomunikacijskih usluga iz stavka 1. i 2. ovoga članka, posebni
uvjeti u vezi s kakvoćom telekomunikacijskih usluga, pristupom korisnika
telekomunikacijskim uslugama i raspoloživosti telekomunikacijskih sustava
uređuju se pravilnikom iz stavka 9. ovoga članka.

(12) Za izgradnju, postavljanje i uporabu privatnih
telekomunikacijskih mreža i pripadajuće telekomunikacijske infrastrukture i
opreme, mreža za potrebe profesionalnog pokretnog radija (PMR), mikrovalnih
veza tipa točka-točka te mreža koje upotrebljavaju slobodni radiofrekvencijski
spektar, nije potrebna koncesija iz stavka 1. ovoga članka. Dozvola se izdaje
za određenu zemljopisnu lokaciju.

(13) Mreže profesionalnog pokretnog radija (PMR) iz stavka
12. ovoga članka mogu se priključiti na javnu telekomunikacijsku mrežu na
temelju odobrenja Agencije.

(14)
Iznimno od odredbe iz stavka 1. ovoga članka, virtualni pokretni mrežni
operatori mogu obavljati javne telekomunikacijske usluge na temelju prethodno
sklopljenog ugovora s koncesionarom javnih telekomunikacijskih usluga u
pokretnoj telekomunikacijskoj mreži i pribavljene dozvole iz članka 25. ovoga
Zakona.

Dozvola
za obavljanje telekomunikacijskih usluga

Članak
25.

(1)
Pravo obavljanja telekomunikacijskih usluga iz članka 23. stavka 1. ovoga
Zakona, za koje nije potrebna uporaba radiofrekvencijskog spektra, stječe se na
temelju dozvole.

(2)
Usluge kabelske distribucije radijskih i/ili televizijskih programa ne mogu u
istoj pravnoj osobiobavljati:

–
operatori javne telekomunikacijske mreže sa znatnijom tržišnom snagom na
tržištu javnih govornih usluga,

–
operatori javne telekomunikacijske mreže u kojima Republika Hrvatska ima
izravni ili neizravni većinski udio u kapitalu, odnosno poslovnom udjelu, ili
većinsko pravo u odlučivanju,

–
koncesionari radija i televizije, Hrvatska radiotelevizija i pravne osobe koje
proizvode i/ili objavljuju elektroničke publikacije.

(3) Dozvola za obavljanje telekomunikacijskih usluga
iz stav­ka 1. ovoga članka izdaje se na zahtjev pravne osobe, a mora se
temeljiti na načelima objektivnosti, nediskriminacije, transparentnosti i
razmjernosti.

(4) Zahtjev za izdavanje dozvole iz stavka 3. ovoga
članka mora osobito sadržavati sljedeće:

– naziv i adresu podnositelja
zahtjeva,

– dokaz o pravnoj osobnosti
podnositelja zahtjeva,

– vrstu i opis telekomunikacijske
usluge.

(5) Podrobniji uvjeti, koje mora sadržavati zahtjev
iz stavka 4. ovoga članka, ovisno o vrsti i složenosti telekomunikacijske
usluge, propisuju se pravilnikom iz članka 24. stavka 9. ovoga Zakona.

(6) Vijeće Agencije izdat će dozvolu iz stavka 3.
ovoga članka u roku od 60 dana od dana zaprimanja zahtjeva za izdavanje
dozvole, ako su ispunjeni uvjeti iz stavka 4. i 5. ovoga članka.

(7) Vijeće Agencije odbit će zahtjev za izdavanje
dozvole iz stavka 3. ovoga članka ako utvrdi da zahtjev ne ispunjava uvjete iz
stavka 4. i 5. ovoga članka.

(8) Dozvola iz stavka 3. ovoga članka osobito mora
sadržavati osnovne podatke o pravnoj osobi koja obavlja telekomunikacijsku uslugu,
vrsti telekomunikacijske usluge i području obavljanja te usluge. Pravilnikom iz
članka 24. stavka 9. ovoga Zakona mogu se propisati i dodatni podaci koje mora
sadržavati ta dozvola.

(9) Za obavljanje javnih govornih usluga, koje se
pružaju u cijelosti putem javne telefonske mreže, potrebno je, uz pribav­ljenu
dozvolu iz stavka 3. ovoga članka, osigurati međusobno povezivanje i dodjelu
potrebnih brojeva u skladu s odredbama ovoga Zakona.

(10) Pravo obavljanja telekomunikacijskih usluga iz
stavka 1. ovoga članka pravna osoba, koja ima dozvolu, može prenijeti na drugu
pravnu osobu. Prijenos prava obavljanja tih usluga smat­ra se izvršenim nakon
što pravna osoba, na koju se prenosi pravo obavljanja tih usluga, pribavi novu
dozvolu u skladu s odredbama ovoga Zakona.

Prestanak
valjanosti dozvole za obavljanje telekomunikacijskih usluga

Članak
26.

(1)
Vijeće Agencije donosi rješenje o prestanku valjanosti dozvole za obavljanje
telekomunikacijskih usluga u sljedećim slučajevima:

1. kad je dozvola dana na temelju netočno iskazanih
podataka iz zahtjeva za dozvolu,

2. kad pravna osoba, koja je pribavila dozvolu, nije
u roku određenom u dozvoli počela obavljati telekomunikacijske usluge, ili
prekine obavljati te usluge na razdoblje dulje od 48 sati, osim u slučaju više
sile,

3. kad pravna osoba, koja je pribavila dozvolu,
obavlja telekomunikacijske usluge suprotno odredbama ovoga Zakona i propisa
donesenih na temelju ovoga Zakona, ili suprotno uvjetima utvrđenima u dozvoli i
nakon isteka primjerenog roka određenog u trećoj prethodno dostavljenoj opomeni
Agencije, u kojem je pravna osoba bila obvezna ukloniti utvrđene nedostatke,

4. kad pravna osoba, koja je pribavila dozvolu, i
nakon primitka opomene Agencije nije u određenom roku platila propisanu naknadu
za dozvolu,

5. u slučaju prijenosa prava obavljanja
telekomunikacijske usluge na drugu pravnu osobu.

(2) Protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka ne može
se izjaviti žalba, ali se može pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom
Republike Hrvatske.

(3) Vijeće Agencije mora donijeti rješenje iz stavka
1. ovoga članka bez odgode, a najkasnije u roku od 30 dana od dana nastupanja
okolnosti iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Danom konačnosti rješenja iz stavka 1. ovoga
članka pravna osoba gubi pravo na obavljanje telekomunikacijske usluge, bez
prava na odštetu.

Prijava
za obavljanje telekomunikacijskih usluga

Članak
27.

(1)
Pravo obavljanja telekomunikacijskih usluga iz članka 23. stavka 2. ovoga
Zakona stječe pravna ili fizička osoba podno­še­njem pisane prijave Agenciji.

(2) Pisana prijava iz stavka 1. ovoga članka mora
osobito sadržavati sljedeće:

– naziv i adresu podnositelja
pisane prijave,

– dokaz o pravnoj osobnosti
podnositelja pisane prijave,

– vrstu i opis telekomunikacijske
usluge koja se prijavljuje.

Telekomunikacijske
usluge uz uporabu slobodnoga radiofrekvencijskog spektra

Članak 28.

(1) Pravo obavljanja telekomunikacijskih usluga uz
uporabu slobodnoga radiofrekvencijskog spektra iz članka 23. stavka 1. i 2.
ovoga Zakona stječe se na temelju dozvole iz članka 25. ovoga Zakona.

(2) Davatelji javnih telekomunikacijskih usluga iz
stavka 1. ovoga članka moraju prijaviti Agenciji postavljanje svake radijske
postaje koja se upotrebljava na temelju opće dozvole iz članka 87. ovoga
Zakona.

(3) Prijava iz stavka 2. ovoga članka mora osobito
sadržavati sljedeće:

–
zemljopisni položaj i adresu, ako postoji, postavljenih radijskih postaja,

–
područje pokrivanja (domet) postavljenih radijskih postaja,

–
udaljenost točaka koje se povezuju vezama točka-točka,

–
osnovne podatke o radijskoj postaji (proizvođač, vrsta uređaja, osnovni
tehnički podaci),

–
podatke o tehničkim značajkama uporabljenog antenskog sustava,

–
osnovne podatke o korisniku usluge,

–
izjavu da je radijska postaja postavljena u skladu s uvjetima iz opće dozvole.

Davanje
koncesije

Članak
29.

(1)
Odluku o davanju koncesije za uporabu radio frekvencije za obavljanje
telekomunikacijskih usluga iz članka 24. stavka 1. i 2. ovoga Zakona donosi
Vijeće Agencije.

(2) Javni natječaj iz članka 24. stavka 1. ovoga
Zakona raspisuje Vijeće Agencije, a odluka o raspisivanju javnog natječaja
objavljuje se u »Narodnim novinama«, te se može objaviti i na drugi prikladan
način.

(3) Iznimno od stavka 2. ovoga članka javni natječaj
za djelatnost radija i televizije raspisuje se po Zakonu o elektro­ničkim
medijima.

(4) Sadržaj i postupak javnog natječaja iz članka 24.
stavka 1. ovoga Zakona te postupak rješavanja zahtjeva iz članka 24. stavka 2.
ovoga Zakona pobliže se propisuju pravilnikom iz članka 24. stavka 9. ovoga
Zakona.

Sklapanje
ugovora o koncesiji

Članak
30.

(1) Na
temelju odluke o davanju koncesije iz članka 24. ovoga Zakona trgovačko društvo
sklapa ugovor o koncesiji s Agencijom u roku od 30 dana od dana donošenja te
odluke.

(2)
Prijedlog ugovora o koncesiji iz stavka 1. ovoga članka sastavni je dio
natječajne dokumentacije u postupku provedbe javnog natječaja za davanje
koncesije.

(3)
Ugovor o koncesiji iz stavka 1. ovoga članka Agencija sklapa uz jednake bitne
uvjete sa svim pravnim osobama kojima je dana koncesija za obavljanje istih,
odnosno sličnih telekomunikacijskih usluga ili drugih telekomunikacijskih
djelatnosti.

(4) Ugovor o koncesiji za frekvenciju za obavljanje
djelatnosti radija i televizije na temelju odluke donesene po posebnom zakonu
sklapaju Agencija i Vijeće za elektroničke medije.

Trajanje
i obnova koncesije

Članak
31.

(1)
Koncesija za frekvenciju za obavljanje telekomunikacijske usluge daje se na
vrijeme koje ne može biti dulje od 30 godina, ovisno o vrsti i složenosti
telekomunikacijske usluge, te razini koncesije u skladu s pravilnikom iz članka
24. stavka 9. ovoga Zakona.

(2)
Koncesija za frekvenciju za obavljanje telekomunikacijske usluge može se, na
zahtjev koncesionara, koji je podnesen najmanje 60 dana prije isteka vremena
trajanja koncesije, obnoviti na temelju provedenog javnog natječaja iz članka
24. stavka 1. ovoga Zakona.

(3) U
slučaju obnove koncesije iz stavka 2. ovoga članka koncesionar je obvezan
platiti naknadu na način i u visini propisanoj pravilnikom iz članka 36. stavka
1. ovoga Zakona.

Prijenos
koncesije

Članak
32.

(1)
Koncesionar može prenijeti koncesiju na drugu pravnu osobu, zajedno s imovinom,
pravima i obvezama prijeko potrebnima za neprekinut nastavak obavljanja
telekomunikacijskih usluga ili djelatnosti, uz prethodno pribavljenu suglasnost
Vijeća Agencije.

(2)
Zahtjev za davanje suglasnosti na prijenos koncesije zajednički podnose
Agenciji u pisanom obliku koncesionar i pravna osoba iz stavka 1. ovoga članka.

(3)
Vijeće Agencije mora se očitovati o zahtjevu za davanje suglasnosti iz stavka
2. ovoga članka najkasnije u roku od 30 dana od dana zaprimanja tog zahtjeva.

(4)
Pravna osoba na koju je prenesena koncesija sklapa novi ugovor o koncesiji,
koji sadrži iste bitne odredbe kao i ugovor koncesionara koji je prenio
koncesiju.

Oduzimanje
i prestanak koncesije

Članak
33.

(1)
Vijeće Agencije donijet će odluku o oduzimanju koncesije za frekvenciju za
obavljanje telekomunikacijske usluge ako utvrdi:

1. da je koncesija dana na temelju netočno iskazanih
podataka važnih za donošenje odluke o davanju koncesije,

2. da koncesionar nije počeo ostvarivati koncesiju u
roku određenom u ugovoru o koncesiji, ili prekine ostvarivati koncesiju na
razdoblje dulje od 48 sati, osim u slučaju više sile,

3. da koncesionar obavlja telekomunikacijske usluge
suprotno odredbama ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona,
odluci o davanju koncesije, ili ugovoru o koncesiji i nakon isteka primjerenog
roka određenog u trećoj prethodno dostavljenoj opomeni Agencije, u kojem je
koncesionar bio obvezan ukloniti utvrđene nedostatke,

4. da koncesionar i nakon primitka opomene Agencije
nije u određenom roku platio propisanu naknadu za koncesiju.

(2) Protiv odluke iz stavka 1. ovoga članka ne može
se izjaviti žalba, ali se može pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom
Republike Hrvatske.

(3) Vijeće Agencije donosi odluku o prestanku
koncesije za frekvenciju za obavljanje telekomunikacijskih usluga u sljedećim
slučajevima:

1. nakon isteka vremena na koje je koncesija dana,

2. ako se koncesionar pisanim putem odrekne koncesije,

3. nakon prestanka pravne osobe koncesionara,

4. ako je koncesionaru pravomoćnom odlukom suda
zabranjeno obavljanje telekomunikacijske usluge za koju je dana koncesija,

5. na
temelju sporazumnog raskida ugovora o koncesiji.

(4)
Vijeće Agencije mora donijeti odluku iz stavka 1. ili 3. ovoga članka bez
odgode, a najkasnije u roku od 30 dana od dana nastupanja okolnosti iz stavka
1. ili 3. ovoga članka.

(5)
Danom konačnosti odluke o oduzimanju koncesije, od­nos­no odluke o prestanku
koncesije prestaje važiti ugovor o koncesiji.

Udjeli
u društvu koncesionara

Članak
34.

(1)
Koncesionar mora obavijestiti Agenciju u slučaju da jedna fizička ili pravna
osoba stekne kontrolni ili većinski paket udjela ili dionica u trgovačkom
društvu koncesionara (više od 50% udjela u društvu s ograničenom odgovornošću,
odnosno više od 25% dionica s pravom glasa u dioničkom društvu).

(2) Ako
Vijeće Agencije utvrdi, uz prethodno mišljenje tijela nadležnog za zaštitu
tržišnog natjecanja, da je stjecanjem kontrolnog ili većinskog paketa iz stavka
1. ovoga članka došlo do ozbiljnih poremećaja na telekomunikacijskom tržištu i
narušavanja tržišnog natjecanja, rješenjem će naložiti prodaju odgovarajućeg
dijela udjela ili dionica u društvu koncesionara.

(3) Ako
davatelj javnih govornih usluga sa znatnijom tržišnom snagom u nepokretnoj
telekomunikacijskoj mreži stekne kontrolni ili većinski paket iz stavka 1.
ovoga članka u trgovačkim društvima koja obavljaju usluge iz članka 23. stavka
1. točke 2. do 5. ovoga Zakona, što je prema ocjeni Vijeća Agencije dovelo do
ozbiljnih poremećaja na telekomunikacijskom tržištu i narušavanja tržišnog
natjecanja, Vijeće Agencije će, uz prethodno mišljenje tijela nadležnog za
zaštitu tržišnog natjecanja, rješenjem naložiti prodaju odgovarajućeg dijela
udjela ili dionica davatelja javnih govornih usluga.

Ovlasti za obavljanje djelatnosti u
telekomunikacijama

Članak
35.

(1)
Vijeće Agencije izdaje ovlast pravnim osobama za obav­ljanje sljedećih
djelatnosti u telekomunikacijama:

1. radijskih mjerenja iz članka 85. stavka 4. ovoga
Zakona,

2. radijskih mjerenja i ispitivanja iz članka 86.
stavka 4. točke 2. ovoga Zakona,

3. tehničkog pregleda iz članka 86. stavka 6. ovoga
Zakona,

4. ocjenjivanja sukladnosti RiTT opreme iz članka 98.
ovoga Zakona,

5. izračuna i mjerenja veličina elektromagnetskih
polja iz članka 101. stavka 3. ovoga Zakona,

6. ocjenjivanja sukladnosti električne i druge
tehničke opreme iz članka 102. ovoga Zakona,

7. mjerenja i ispitivanja u svrhu utvrđivanja uzroka
smetnji iz članka 103. stavka 2. ovoga Zakona.

(2) Ako pravna osoba iz stavka 1. ovoga članka ne
obavlja stručne poslove ili djelatnosti, za koje je dobila ovlast, u skladu s
odredbama ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona, Vijeće
Agencije donijet će rješenje o oduzimanju ovlasti toj pravnoj osobi.

(3) Način i uvjeti izdavanja ovlasti iz stavka 1.
ovoga članka propisuju se pravilnikom koji donosi ministar.

Naknada
za koncesije, dozvole, prijave i ovlasti za obavljanje telekomunikacijskih
usluga i djelatnosti

Članak 36.

(1) Za
koncesiju za frekvenciju za obavljanje telekomunikacijskih usluga iz članka 24.
stavka 1. i 2., za dozvolu iz članka 25. stavka 1., za prijavu iz članka 27.
stavka 1. te za ovlast iz članka 35. stavka 1. ovoga Zakona plaća se naknada na
način i u visini propisanoj Pravilnikom o plaćanju naknade za obavljanje
telekomunikacijskih usluga i djelatnosti, koji donosi ministar, pri čemu visina
naknade ne smije narušavati slobodno tržišno natjecanje.

(2)
Pravilnikom iz stavka 1. ovoga članka propisuje se i način i visina naknade
koja se plaća za sudjelovanje u postupku javnog natječaja i za preuzimanje
natječajne dokumentacije iz članka 24. stavka 1. ovoga Zakona, za podnošenje
zahtjeva za dozvolu iz članka 25. stavka 3. ovoga Zakona i za podnošenje pisane
prijave iz članka 27. ovoga Zakona.

(3)
Naknade iz stavka 1. i 2. ovoga članka plaćaju se u korist državnog proračuna
Republike Hrvatske, na temelju izdanog računa Agencije.

V.
OSNOVNE TELEKOMUNIKACIJSKE USLUGE

Opseg
osnovnih telekomunikacijskih usluga

Članak
37.

(1)
Osnovne (univerzalne) telekomunikacijske usluge su najmanji skup
telekomunikacijskih usluga određene kakvoće, koje su dostupne po pristupačnoj
cijeni svim krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj, neovisno o njihovoj
zemljopisnoj lokaciji, uz mogućnost uvođenja posebnih cijena prilagođenih
potrebama socijalno ugroženih slojeva korisnika usluga.

(2)
Osnovne telekomunikacijske usluge obuhvaćaju sljedeće:

1.
pristup javnoj govornoj usluzi putem priključka na fiksnu lokaciju, što
omogućuje krajnjem korisniku slanje i primanje mjesnih, međumjesnih
(nacionalnih) i međunarodnih telefonskih poziva, komunikaciju putem telefaksa i
telekomunikacijski prijenos podataka, uz brzine prijenosa podataka koje
omogućuju djelotvoran pristup Internetu, uzimajući u obzir raširene tehnologije
kojima se koristi većina pretplatnika, kao i tehnološku ostvarivost,

2.
pristup krajnjih korisnika najmanje jednom sveobuhvatnom popisu pretplatnika
javne govorne usluge, u obliku koji je odobrilo Vijeće Agencije, a koji može biti
tiskani i/ili elektronički, te se mora redovito, a najmanje jedanput godišnje
obnavljati, pri čemu se pretplatnicima mora osigurati pravo na privatnost u
vezi s uporabom njihovih osobnih podataka,

3.
pristup krajnjih korisnika službi davanja obavijesti, uklju­čujući i korisnike
javnih telefonskih govornica,

4.
postavljanje javnih telefonskih govornica na javnim i u svako doba dostupnim
mjestima, u skladu s razumnim potrebama krajnjih korisnika, u pogledu
pokrivenosti područja, broja telefonskih govornica, njihove dostupnosti
korisnicima s invaliditetom i kakvoće usluge,

5.
besplatno pozivanje telefonskih brojeva za hitne službe, kao i jedinstvenog
europskog broja za hitne službe, s bilo kojeg telefonskog uređaja, uključujući
i sve javne telefonske govornice.

(3)
Način i uvjete obavljanja, te podrobniji opis i mjerila kakvoće osnovnih
telekomunikacijskih usluga propisuje ministar Pravilnikom o osnovnim
telekomunikacijskim uslugama.

(4)
Pravilnikom iz stavka 3. ovoga članka može se prema potrebi dopuniti opseg
osnovnih telekomunikacijskih usluga, ovisno o raširenosti i značenju određenih
telekomunikacijskih usluga u odnosu na dostignuti stupanj društvenog,
gospodarskog i tehnološkog razvoja.

(5)
Cijena osnovnih telekomunikacijskih usluga mora biti troškovno usmjerena i mora
biti jednaka na cijelom području obavljanja tih usluga.

(6)
Cijenu iz stavka 5. ovoga članka odobrava Vijeće Agencije, pri čemu može
predvidjeti i posebne pogodnosti za socijalno ugrožene slojeve korisnika
usluga.

Obveza
obavljanja osnovnih telekomunikacijskih usluga

Članak
38.

(1) Ako
se utvrdi da se osnovna telekomunikacijska usluga iz članka 37. ovoga Zakona ne
obavlja na propisani i odgovarajući način, ili ako postoji opravdana sumnja da
se neće osigurati takvo obavljanje te usluge, svaki operator, koji obavlja
telekomunikacijske usluge na mjerodavnom tržištu usluga koje je za određenu
telekomunikacijsku uslugu odredilo Vijeće Agencije, ili koji ima znatniju
tržišnu snagu, obvezan je pridonositi obavljanju osnovnih telekomunikacijskih usluga.

(2)
Agencija objavljuje u »Narodnim novinama« popis mjerodavnih tržišta usluga na
kojima se osnovna telekomunikacijska usluga ne obavlja na propisani i
odgovarajući način, ili za koja postoji opravdana sumnja da se neće osigurati
takvo obavljanje te usluge, i to uz uvjet da operator, u roku od 30 dana od
dana primitka pisane obavijesti Agencije o namjeri objave tog popisa, ne
dostavi Agenciji pisanu izjavu da je spreman u potpunosti i na propisani način
obavljati osnovnu telekomunikacijsku uslugu.

(3) Ako na mjerodavnom tržištu iz stavka 1. ovoga
članka postoji više davatelja javnih govornih usluga, Vijeće Agencije može
svojom odlukom obvezati na obavljanje osnovne telekomunikacijske usluge jednog
ili više davatelja javnih govornih usluga, ili može, na temelju raspisanoga
javnog natječaja za obavljanje osnovne telekomunikacijske usluge, odabrati
najpovoljnijeg ponuditelja za obavljanje te usluge, na način i prema postupku
utvrđenom u pravilniku iz članka 37. stavka 3. ovoga Zakona, vodeći pritom
računa o nenarušavanju tržišnog natjecanja i poštujući načela objektivnosti,
transparentnosti i nediskriminacije.

Posebne
obveze davatelja osnovnih telekomunikacijskih usluga

Članak
39.

(1)
Davatelji osnovnih telekomunikacijskih usluga moraju osigurati ispravno i
nesmetano funkcioniranje svojega telekomunikacijskog sustava u skladu s
odredbama ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona.

(2) Ako
je davatelj osnovnih telekomunikacijskih usluga prinuđen, zbog razloga više
sile, privremeno ukinuti ili ograničiti određeni broj ili vrstu usluga, o tome
mora bez odgode, a prema mogućnosti i unaprijed, pisanim putem izvijestiti
Ministarstvo i Agenciju, kao i korisnike osnovnih telekomunikacijskih usluga
putem sredstava javnog priopćavanja.

(3) U
slučaju nastanka okolnosti iz stavka 2. ovoga članka, ministar će na prijedlog
Vijeća Agencije rješenjem odrediti korisnike osnovnih telekomunikacijskih
usluga koji imaju prednost u korištenju tim uslugama.

(4)
Davatelji osnovnih telekomunikacijskih usluga na mjerodavnom tržištu moraju
jedanput godišnje, na zahtjev Vijeća Agencije, dostaviti podatke o ostvarenom
ukupnom prihodu na tom tržištu. Ako se traženi podaci ne dostave Agenciji u za
to određenom primjerenom roku, Vijeće Agencije može izraditi procjenu ukupnog prihoda.

Nadoknada
troškova davatelja osnovnih telekomunikacijskih usluga

Članak
40.

(1)
Davatelj osnovnih telekomunikacijskih usluga, koji je obvezan obavljati te
usluge u skladu sa člankom 38. stavkom 3. ovoga Zakona, ima pravo zatražiti od
Agencije nadoknadu troškova obavljanja tih usluga, uz uvjet da ti troškovi za
davatelja osnovnih telekomunikacijskih usluga predstavljaju nepravedno
financijsko opterećenje, pri čemu se može nedvojbeno dokazati da dugoročni
dodatni troškovi obavljanja osnovnih telekomunikacijskih usluga premašuju
prihode za isto razdoblje.

(2)
Nadoknadu troškova iz stavka 1. ovoga članka ne može tražiti davatelj osnovnih
telekomunikacijskih usluga koji ima više od 80% udjela u ukupnom prihodu
ostvarenom na tržištu tih usluga.

(3)
Davatelj osnovnih telekomunikacijskih usluga mora uz zahtjev za nadoknadu
troškova iz stavka 1. ovoga članka priložiti dokaze koji potvrđuju utemeljenost
tog zahtjeva, a Agencija ili ovlašteni revizor, kojeg je ovlastilo Vijeće
Agencije, ima pravo pregledati računovodstvene knjige i drugu dokumentaciju
podnositelja zahtjeva, na temelju koje se mogu izračunati neto troškovi
obavljanja osnovnih telekomunikacijskih usluga, vodeći pritom računa o
ostvarenim prihodima od obavljanja te usluge, uključujući i procjenu neizravne
dobiti i drugih pogodnosti koje će davatelj osnovnih telekomunikacijskih usluga
ostvariti na tržištu.

(4) Ako
Vijeće Agencije u postupku izračuna neto troškova obavljanja osnovnih
telekomunikacijskih usluga utvrdi utemeljenost zahtjeva za nadoknadu troškova
iz stavka 1. ovoga članka, donijet će rješenje o nadoknadi tih troškova
davatelju osnovnih telekomunikacijskih usluga, i to za troškove utvrđene u
protekloj kalendarskoj godini.

(5) Agencija će objavljivati jedanput godišnje u
»Narodnim novinama«, te na drugi prikladan način, izračun neto troškova
obavljanja osnovnih telekomunikacijskih usluga i nalaz revizije poslovanja u
vezi s obavljanjem tih usluga svih davatelja usluga iz stavka 1. ovoga članka,
kao i iznos obveznog doprinosa iz članka 41. stavka 4. ovoga Zakona te tržišne
pogodnosti koje bi mogli ostvariti ti davatelji usluga, vodeći pritom računa o
čuvanju poslovne i službene tajne u skladu s posebnim propisima.

(6)
Način i postupak podnošenja i rješavanja zahtjeva za nadoknadu troškova iz stavka
1. ovoga članka, način određivanja visine nadoknade tih troškova te način i
rokovi njezine isplate pobliže se propisuju pravilnikom koji donosi ministar.

Fond
za osnovne telekomunikacijske usluge

Članak
41.

(1)
Sredstva za nadoknadu troškova iz članka 40. stavka 1. ovoga Zakona podmiruju
se iz Fonda za osnovne telekomunikacijske usluge (u daljnjem tekstu: Fond).

(2)
Fond osniva Agencija na prijedlog ministra, u slučaju da postoji više davatelja
osnovnih telekomunikacijskih usluga, pri čemu ni jedan od davatelja tih usluga
ne ostvaruje više od 80% udjela u ukupnom prihodu ostvarenom na tržištu tih
usluga.

(3)
Fondom upravlja Povjerenstvo Fonda, sastavljeno od pet članova koje imenuje i
razrješuje Vijeće Agencije. Povjerenstvo Fonda za svoj rad odgovara Vijeću
Agencije. Članovi Povjerenstva Fonda imaju pravo na mjesečnu naknadu za svoj
rad.

(4)
Fond ostvaruje sredstva od doprinosa svih davatelja javnih govornih usluga i
operatora, čiji je udjel u ukupnom godišnjem prihodu ostvarenom na tržištu tih
usluga veći od 5%. Iznos doprinosa svakoga pojedinog davatelja javnih govornih
usluga mora biti razmjeran udjelu njegova godišnjeg prihoda od tih usluga u
odnosu na ukupan godišnji prihod svih davatelja jav­nih govornih usluga na
tržištu tih usluga.

(5)
Vijeće Agencije će po isteku svake kalendarske godine rješenjem utvrditi iznos
doprinosa iz stavka 4. ovoga članka za svakog davatelja javnih govornih usluga,
na temelju ukupnog iznosa neto troškova koji će se nadoknaditi davateljima
osnovnih telekomunikacijskih usluga za proteklu kalendarsku godinu, prema
članku 40. stavku 4. ovoga Zakona, poštujući načela transparentnosti,
razmjernosti, nediskriminacije i nenarušavanja tržišnog natjecanja.

(6)
Način i postupak određivanja iznosa doprinosa iz stavka 4. ovoga članka, način
i rokovi njegova plaćanja, te sva pitanja u vezi s upravljanjem Fondom pobliže
se propisuju pravilnikom iz članka 40. stavka 6. ovoga Zakona.

VI.
ZAŠTITA PRAVA KORISNIKA USLUGA

Posebne
obveze davatelja javnih govornih usluga

Članak
42.

Davatelji
javnih govornih usluga moraju osigurati ravnoprav­nu dostupnost i pristupačnost
svojih usluga u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži, uključujući i usluge
pristupa imeniku pretplatnika, korisnicima usluga s invaliditetom i korisnicima
usluga s posebnim socijalnim potrebama.

Pretplatnički
odnosi

Članak
43.

(1)
Prava i obveze iz pretplatničkog odnosa između davatelja javnih
telekomunikacijskih usluga i pretplatnika tih usluga ure­đuju se općim uvjetima
poslovanja iz članka 62. stavka 1. ovoga Zakona.

(2) U
sklopu općih uvjeta poslovanja iz stavka 1. ovoga članka osobito se utvrđuje
izgled i sadržaj obrasca zahtjeva za priključenje pretplatničke terminalne
opreme, način i uvjeti zasnivanja, prijenosa i raskidanja pretplatničkog
odnosa, odredbe o održavanju, pregledu, premještaju i privremenom isključenju
pretplatničke terminalne opreme, kao i druga pitanja u vezi s pretplatničkim
odnosom, koja su propisana pravilnikom iz članka 62. stavka 7. ovoga Zakona.

(3) Davatelji javnih telekomunikacijskih usluga
moraju sklopiti pisani ugovor s pretplatnikom o priključenju na svoju
telekomunikacijsku mrežu i pružanju javnih telekomunikacijskih usluga. Pisani
ugovor mora osobito sadržavati odredbe utvrđene posebnim zakonom kojim se
uređuje zaštita potrošača. Pisani ugovor za pružanje javnih govornih usluga u
nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži, koji je sklopljen na vrijeme dulje od
godine dana, mora sadržavati i odredbu o pravu pretplatnika na otkazivanje
ugovora uz otkazni rok u trajanju od najviše šest mjeseci.

(4)
Davatelji javnih telekomunikacijskih usluga kod uvođenja novih usluga obavezni
su korisnicima dati njihov podroban opis, te im omogućiti odabir korištenja i u
slučaju ako su navedene usluge besplatne.

Podroban ispis računa

Članak
44.

(1) Davatelji javnih telekomunikacijskih usluga
moraju automatski bilježiti podatke o obavljenim telekomunikacijskim uslugama
za svoje korisnike usluga u svrhu obračuna troškova obavljanja tih usluga, te
moraju omogućiti korisnicima usluga, bez naknade, uvid i kontrolu podataka o
učinjenim troškovima i podroban ispis računa za obavljene telekomunikacijske
usluge.

(2) Podroban ispis računa iz
stavka 1. ovoga članka mora sadržavati sve potrebne podatke koji korisnicima
usluga omogućuju jednostavnu provjeru i kontrolu troškova učinjenih obavljanjem
tih usluga, odnosno uporabom nepokretne telekomunikacijske mreže, osim podataka
o besplatnim pozivima i pozivima na telefonske brojeve za slučaj pomoći, te
podataka koji su nespojivi s odredbama posebnih propisa o zaštiti osobnih
podataka.

(3) Vijeće Agencije može
svojom odlukom utvrditi i dodatne podatke, osim podataka iz stavka 2. ovoga
članka, koje su davatelji javnih telekomunikacijskih usluga obvezni, bez
naknade, uključiti u podroban ispis računa.

(4) Podroban ispis računa iz stavka 1. ovoga članka
dostavlja se bez naknade svim korisnicima usluga. Korisnici usluga imaju pravo,
na temelju zahtjeva podnesenog davatelju javnih telekomunikacijskih usluga,
primati račun za obavljene telekomunikacijske usluge bez podrobnog ispisa
podataka.

Postupak
u slučaju nepodmirivanja dugovanja za telekomunikacijske usluge

Članak
45.

(1) Davatelji javnih govornih usluga u nepokretnoj
telekomunikacijskoj mreži imaju pravo privremeno isključiti pretplatničku
terminalnu opremu iz telekomunikacijske mreže ako pretplatnik nije podmirio
dugovanje za obavljene telekomunikacijske usluge, uz uvjet da je pretplatniku
prethodno dostavljena opomena s naznakom privremenog isključenja u slučaju
nepodmirivanja dugovanja u primjereno određenom roku, te u slučaju da
pretplatnik nije podnio prigovor iz članka 49. stavka 4. ovoga Zakona.

(2) Privremeno isključenje
pretplatničke terminalne opreme iz stavka 1. ovoga članka mora se, u skladu s
tehničkim moguć­nosti­ma, ograničiti samo na telekomunikacijske usluge za
obavljanje kojih nije bilo podmireno dugovanje.

(3) Prije trajnog isključenja
pretplatničke terminalne opreme mora se osigurati određeno razdoblje u kojem
pretplatnik ima pravo primati dolazne pozive.

(4) Podrobniji uvjeti i rokovi za privremeno i trajno
isk­ljučenje pretplatničke terminalne opreme u slučaju nepodmirivanja dugovanja
za obavljene telekomunikacijske usluge propisuju se pravilnikom iz članka 62.
stavka 7. ovoga Zakona.

Zabrana
odlaznih poziva

Članak
46.

Operator
i davatelj osnovnih telekomunikacijskih usluga, koji je obvezan obavljati te
usluge u skladu s člankom 38. stav­kom 3. ovoga Zakona, mora pretplatnicima, na
njihov zahtjev, omogućiti jednostavnu i besplatnu zabranu određenih vrsta
odlaznih poziva, odnosno poziva na određene brojeve ili skupine brojeva.

Automatsko
usmjeravanje poziva

Članak
47.

(1)
Operator i davatelj javnih telekomunikacijskih usluga mora omogućiti svakom
pretplatniku jednostavno i besplatno onemogućavanje automatskog preusmjeravanja
poziva prema pretplatničkom terminalnom uređaju, koje je izvršila treća strana.

(2)
Operator i davatelj javnih telekomunikacijskih usluga mora omogućiti svakom
pretplatniku jednostavno i besplatno preusmjeravanje poziva na bilo koji
pretplatnički broj, uključu­jući i broj pretplatnika drugog operatora ili
davatelja usluga, te ne smije, bez unaprijed pribavljene privole pretplatnika,
izmijeniti postave tog preusmjeravanja poziva. Iznimno, u slučaju potrebe za
većim tehničkim zahvatima u telekomunikacijskoj mreži, koji zahtijevaju izmjenu
postava preusmjeravanja poziva, operator ili davatelj usluga obvezan je o svim
potankostima te izmjene i vremenu njezina nastupanja obavijestiti svoje
pretplatnike u primjerenom roku i na prikladan način, a najkasnije 30 dana
prije nastupanja te izmjene.

Imenik
pretplatnika

Članak 48.

(1)
Davatelji javnih telekomunikacijskih usluga moraju redovito obnavljati javni
imenik svih pretplatnika, osim pretplatnika koji su u pisanom obliku izričito
zabranili unošenje svojih podataka u imenik. Javni imenik pretplatnika mora
biti dostupan svim korisnicima usluga u prikladnom elektroničkom i tiskanom
obli­ku, pri čemu se tiskano izdanje imenika pretplatnika mora obnavljati
najmanje svake dvije godine.

(2)
Pretplatnici moraju biti obaviješteni, bez naknade, prije unošenja njihovih
osobnih podataka u javni imenik pretplatnika, o svrhama elektroničkog i
tiskanog izdanja imenika, odnosno imenika koji je dostupan javnosti putem
službe davanja obavijesti, te o svim drugim mogućnostima uporabe njihovih
osobnih podataka, koje se temelje na funkcijama pretraživanja u sklopu
elektroničkog izdanja imenika.

(3) Pretplatnici imaju pravo na besplatnu prethodnu
obavijest o namjeri unošenja njihovih osobnih podataka u javni imenik
pretplatnika, u elektroničkom ili tiskanom obliku, pravo na besplatno unošenje
osobnih podataka u imenik pretplatnika prema vlastitom izboru, vodeći računa o
nužnom broju podataka koje je davatelj usluge imenika odredio za postizanje
svrhe imenika, kao i pravo na besplatne provjere, izmjene, dopune i brisanje
osobnih podataka iz imenika pretplatnika. Pretplatnici imaju besplatnu
mogućnost da njihovi osobni podaci ne budu uneseni u javni imenik pretplatnika.

(4) Za bilo koju svrhu javnog imenika pretplatnika,
koja nije pretraživanje osobnih podataka na temelju imena pretplatnika, i, ako
je to potrebno, najmanjeg broja drugih pokazatelja, davatelj usluge imenika
mora zatražiti od pretplatnika dodatnu privolu.

(5) Odredbe iz stavka 2. i 3. ovoga članka
primjenjuju se na pretplatnike koji su fizičke osobe. Pravne osobe ne mogu
tražiti ograničenje upisa u javni imenik podataka nužnih za osnovnu
identifikaciju i komunikaciju.

(6)
Davatelj osnovnih telekomunikacijskih usluga, kojeg je odredilo Vijeće
Agencije, mora osigurati službu davanja obavijesti (informacija) o brojevima
pretplatnika svih javnih telekomunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj, koja
je dostupna svim korisnicima usluga, uključujući i korisnike javnih telefonskih
govornica.

(7)
Davatelji javnih telekomunikacijskih usluga obvezni su, u svrhu ostvarivanja
dostupnosti podataka o brojevima pretplatnika iz stavka 6. ovoga članka,
udovoljiti svim opravdanim zahtjevima korisnika usluga za pristup podacima o
pretplatnicima u prikladnom obliku te na načelima nepristranosti,
nediskriminacije i troškovne usmjerenosti.

(8)
Odredbe iz stavka 2., 3., 4. i 5. ovoga članka ne primjenjuju se na imenike
pretplatnika koji su izrađeni i stavljeni na tržište u elektroničkom ili
tiskanom obliku prije stupanja na snagu ovoga Zakona.

(9) Ako
su osobni podaci pretplatnika javnih govornih usluga u nepokretnoj i pokretnoj
telekomunikacijskoj mreži uneseni u javni imenik pretplatnika prije stupanja na
snagu ovoga Zakona, osobni podaci tih pretplatnika mogu i nadalje biti uneseni
u taj imenik u njegovom elektroničkom ili tiskanom obliku, uključu­jući i
oblike funkcije obrnutog pretraživanja, osim u slučaju da pretplatnici ne
zahtijevaju drukčije, na temelju dostavljenih obavijesti u skladu s odredbama
iz stavka 2. i 3. ovoga članka.

Prigovor
i traženje naknade

Članak
49.

(1)
Korisnik javnih telekomunikacijskih usluga može davatelju usluga podnijeti
prigovor na iznos kojim je zadužen za obavljenu telekomunikacijsku uslugu, te
prigovor na kakvoću obavljene telekomunikacijske usluge.

(2)
Prigovor iz stavka 1. ovoga članka podnosi se u pisanom obliku, u roku od 30 dana
od dana izdavanja računa za obavljene telekomunikacijske usluge, odnosno od
dana obavljanja telekomunikacijske usluge na kakvoću koje se podnosi prigovor.

(3) U
slučaju podnošenja prigovora iz stavka 1. ovoga članka, davatelj usluga mora
provjeriti iznos zaduženja za obav­ljenu telekomunikacijsku uslugu, odnosno
kakvoću obavljene telekomunikacijske usluge, i na temelju izvršene provjere
potvrditi iznos zaduženja ili ga prilagoditi točnom iznosu.

(4) Pretplatnik koji je davatelju usluga podnio
prigovor na iznos kojim je zadužen za obavljenu telekomunikacijsku uslugu,
plaća, do rješenja prigovora, prosječni iznos kojim je bio zadužen u razdoblju
od tri mjeseca prije razdoblja na koje se odnosi prigovor.

(5)
Pretplatnik ili korisnik javnih telekomunikacijskih usluga, koji je davatelju
usluga podnio prigovor na kakvoću obavljene telekomunikacijske usluge, može
tražiti naknadu štete od davatelja usluga, ako je razina kakvoće obavljene
telekomunikacijske usluge manja od razine kakvoće propisane odredbama ovoga Zakona
i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona.

(6)
Davatelj usluga nije obvezan platiti naknadu štete iz stav­ka 5. ovoga članka
ako je razina kakvoće obavljene telekomunikacijske usluge manja od propisane
razine kakvoće zbog objektivnih uzroka koji se nisu mogli predvidjeti niti
izbjeći ili ukloniti (viša sila).

(7) U
slučaju spora u vezi s iznosom zaduženja iz stavka 3. ovoga članka ili u vezi s
iznosom naknade štete iz stavka 5. ovoga članka, pretplatnik ili korisnik
javnih telekomunikacijskih usluga može, prije podnošenja tužbe pred nadležnim
sudom, podnijeti zahtjev za rješavanje spora Vijeću korisnika
telekomunikacijskih usluga.

(8) Na
pitanja u vezi s potraživanjem i rokovima zastare potraživanja iz stavka 5.
ovoga članka primjenjuju se odredbe općih propisa o obveznopravnim odnosima.

Vijeće
korisnika telekomunikacijskih usluga

Članak
50.

(1)
Vijeće korisnika telekomunikacijskih usluga osniva se pri Agenciji kao
savjetodavno tijelo koje sudjeluje u rješavanju sporova između davatelja i
korisnika javnih telekomunikacijskih usluga.

(2) Članove Vijeća korisnika telekomunikacijskih
usluga imenuje Vijeće Agencije iz reda predstavnika korisnika i davatelja
javnih telekomunikacijskih usluga, nadležnih tijela državne uprave te uglednih
stručnjaka iz područja telekomunikacija i zaštite potrošača, pri čemu jednu
trećinu članova Vijeća korisnika telekomunikacijskih usluga moraju činiti
predstavnici udruga za zaštitu potrošača.

(3) Vijeće korisnika telekomunikacijskih usluga prati
i analizira stanje u području javnih telekomunikacijskih usluga, a osobito
razinu kakvoće usluga i cijene usluga, te u vezi s tim ima pravo tražiti putem
Agencije od davatelja javnih telekomunikacijskih usluga potrebne podatke i
dokumentaciju. Vijeće korisnika telekomunikacijskih usluga obvezno je o svojim
mišljenjima, ocje­nama i zaključcima redovito, a najmanje jedanput godišnje,
izvješćivati Ministarstvo, Agenciju i druga nadležna tijela, te davati
prijedloge za poduzimanje mjera u skladu sa zakonom.

(4) Broj članova Vijeća korisnika telekomunikacijskih
usluga, razdoblje na koje se imenuju te način i postupak rješavanja sporova iz
stavka 1. ovoga članka utvrđuju se Statutom koji donosi Agencija.

(5) Rad Vijeća korisnika telekomunikacijskih usluga
je javan. Vijeće korisnika telekomunikacijskih usluga donosi poslovnik o svom
radu.

(6) Stručne, administrativne i tehničke poslove za
potrebe Vijeća korisnika telekomunikacijskih usluga obavlja Agencija.

VII.  TRŽIŠNO NATJECANJE

Operateri
ili davatelji usluga sa znatnijom tržišnom snagom

Članak
51.

(1)
Operator ili davatelj usluga ima znatniju tržišnu snagu na mjerodavnom tržištu:

– ako je neznatno izložen ili uopće
nije izložen tržišnom natjecanju, ili

– ako ima nadmoćan položaj na
tržištu prema ostalim sudionicima zbog svoje sposobnosti da utječe na tržišne
uvjete, zbog veličine prihoda u odnosu na veličinu tržišta, te zbog nadzora nad
pristupom krajnjim korisnicima, zbog pristupa financijskim izvorima ili zbog
iskustva u ponudi proizvoda i usluga.

(2) Vijeće Agencije može, po službenoj dužnosti ili
na zahtjev operatora ili davatelja usluga, rješenjem utvrditi da operator ili
davatelj usluga ima na određenom tržištu znatniju tržišnu snagu ako je njegov
udjel na mjerodavnom tržištu veći od 25% ukupnoga tržišnog udjela na tom
tržištu, uzimajući u obzir mjerila utvrđena u stavku 1. ovoga članka.

(3)
Vijeće Agencije može, po službenoj dužnosti ili na zahtjev operatora ili
davatelja usluga, rješenjem utvrditi da operator ili davatelj usluga ima na
određenom tržištu znatniju tržišnu snagu ako je njegov udjel na mjerodavnom
tržištu manji od 25%, a može utvrditi i da operator ili davatelj usluga nema
znatniju tržišnu snagu iako je njegov udjel veći od 25%, uzimajući u obzir
mjerila utvrđena u stavku 1. ovoga članka.

(4) U
postupku donošenja rješenja o utvrđivanju operatora ili davatelja usluga sa
znatnijom tržišnom snagom na mjerodavnom tržištu, Agencija je obvezna provesti
postupak utvrđivanja i analize mjerodavnih tržišta, na način koji se pobliže
propisuje pravilnikom koji donosi ministar.

(5)
Agencija jedanput godišnje objavljuje u »Narodnim novinama« i na drugi
prikladan način mjerodavna tržišta te popis operatora i davatelja usluga koji
na mjerodavnom tržištu imaju znatniju tržišnu snagu u skladu sa stavkom 1.
ovoga članka i na temelju rješenja iz stavka 2. i 3. ovoga članka.

(6)
Operatori ili davatelji usluga iz stavka 1. ovoga članka, u skladu s načelom
nediskriminacije, moraju svim sudionicima na tržištu pružati usluge pod
usporedivim okolnostima, jednakim uvjetima i na istoj razini na kojoj obavljaju
te usluge za vlastite potrebe ili za potrebe povezanih društava.

Otvoren
pristup mreži

Članak
52.

(1)
Operatori sa znatnijom tržišnom snagom moraju pružiti pristup mreži poštujući
načela nediskriminacije i transparentnosti.

(2)
Operatori sa znatnijom tržišnom snagom, u skladu s načelom nediskriminacije,
moraju svim sudionicima na tržištu pružati usluge pristupa svojoj
telekomunikacijskoj mreži ili nepovezanim dijelovima te mreže pod usporedivim
okolnostima, jednakim uvjetima i na istoj razini na kojoj pružaju te usluge za
vlastite potrebe ili za potrebe povezanih društava.

(3)
Pristup mreži iz stavka 1. ovoga članka bit će odobren putem priključaka koji
su općenito dostupni na tržištu (opći pristup mreži), a može biti odobren i
putem posebnih priključaka (poseban pristup mreži), ako korisnik to zahtijeva,
ako za to postoje tehničke mogućnosti i ako podnositelj zahtjeva snosi troškove
takvog pristupa.

(4) Operatori iz stavka 1. ovoga članka mogu
ograničiti pristup mreži u skladu s odredbom iz članka 58. ovoga Zakona.

(5) Vijeće Agencije može rješenjem utvrditi pravila
pona­šanja ili zabraniti određeno ponašanje operatoru iz stavka 1. ovoga
članka, ako taj operator zlorabi svoju znatniju tržišnu snagu.

(6)
Prije donošenja rješenja iz stavka 5. ovoga članka, Vijeće Agencije dat će
mogućnost operatoru iz stavka 1. ovoga članka da u primjerenom roku prestane s
utvrđenim zlouporabama, o čemu je operator obvezan izvijestiti Agenciju.

(7)
Zlouporabom iz stavka 6. ovoga članka smatrat će se slučaj u kojem davatelj usluga
sa znatnijom tržišnom snagom omogućuje sebi i povezanim društvima pristup
interno ponu­đenim uslugama ili uslugama koje nudi na tržištu uz povoljnije
uvjete (cijene, sučelja, rokovi i ostalo) od uvjeta uz koje se tim uslugama
mogu koristiti druga konkurentna društva u okviru njihove ponude usluga.
Postojanje opisane zlouporabe može se osporiti ako davatelj usluga sa znatnijom
tržišnom snagom Agenciji dostavi dokaze koji opravdavaju primjenu nepovoljnijih
uvjeta, a osobito primjenu ograničenja u pristupu njegovim uslugama.

Sučelja
i poseban pristup mreži

Članak
53.

(1)
Operatori sa znatnijom tržišnom snagom moraju ponuditi sučelja u skladu s
načelima otvorenog pristupa mreži.

(2) Ako
u ponudi telekomunikacijskih usluga operator ne udovolji normama, propisima,
odlukama i preporukama iz članka 17. stavka 1. i 2. ovoga Zakona, Vijeće
Agencije obvezat će ga rješenjem na udovoljavanje tim normama, propisima,
odlukama i preporukama.

(3)
Operatori sa znatnijom tržišnom snagom moraju udovoljiti zahtjevu za posebno
sučelje ili poseban pristup mreži ako postoje tehničke mogućnosti i ako se ne
narušava načelo nediskriminacije. Troškovi proistekli iz tog zahtjeva predmet
su dogovora između operatora i podnositelja zahtjeva, o čemu operator mora
izvijestiti Agenciju.

(4)
Zahtjev iz stavka 3. ovoga članka može biti odbijen samo ako postoji zamjensko
rješenje za pristup mreži i ako nije u okviru uvjeta koji su zahtijevani za
ostvarenje tog pristupa.

(5)
Prije odbijanja zahtjeva iz stavka 3. ovoga članka, operator, od kojeg se traži
pristup mreži, mora o razlozima odbijanja svakoga pojedinog zahtjeva pisanim
putem izvijestiti Agenciju.

(6)
Operatori sa znatnijom tržišnom snagom moraju izvijestiti Agenciju i na
prikladan način objaviti vrste raspoloživih suče­lja, podrobni opis sučelja, te
možebitne promjene koje mogu nastati u razdoblju od sljedećih šest mjeseci.

(7)
Vijeće Agencije može zatražiti od operatora iz stavka 1. ovoga članka da ponude
standardna sučelja i omoguće uporabu posebnih sučelja.

(8)
Agencija će na prikladan način objaviti zahtjeve iz stavka 7. ovoga članka.

Dodatne
obveze operatora sa znatnijom tržišnom snagom u slučaju zahtjeva za pristup mreži
davatelja usluga

Članak
54.

(1)
Operatori sa znatnijom tržišnom snagom moraju pružiti pristup mreži davateljima
usluga poštujući načela nediskriminacije, transparentnosti i troškovne
usmjerenosti, te načelo strukturnog odvajanja i zasebnog obračunavanja usluga
pristupa mreži davateljima usluga od drugih usluga koje pružaju.

(2)
Operatori iz stavka 1. ovoga članka moraju pravnoj osobi koja zahtijeva pristup
mreži dati potrebne podatke za pristup mreži.

(3)
Operatori iz stavka 1. ovoga članka moraju obavijestiti pravnu osobu, kojoj je
dopušten pristup mreži, o planiranim promjenama pristupa mreži najmanje šest
mjeseci prije primjene planiranih promjena.

(4)
Operatori iz stavka 1. ovoga članka moraju, na zahtjev Vijeća Agencije,
izraditi popis standardnih ponuda pristupa, koje su sastavni dio popisa
standardnih ponuda međusobnog povezivanja iz članka 56. stavka 3. ovoga Zakona.

(5) Na
operatore iz stavka 1. ovog članka primjenjuju se odredbe iz članka 56. stavka
3. do 22. ovoga Zakona.

(6)
Regulacija cijene iz članka 52., 53. i 54. ovoga Zakona ne odnosi se na zahtjev
virtualnih pokretnih mrežnih operatora.

Minimalni
zahtjevi za iznajmljene telekomunikacijske vodove

Članak
55.

(1)
Operatori sa znatnijom tržišnom snagom, koji pružaju uslu­gu iznajmljenih
telekomunikacijskih vodova, obvezni su objaviti minimalnu ponudu
telekomunikacijskih vodova za iznajmljivanje s ujednačenim tehničkim
značajkama, te moraju odrediti opće uvjete poslovanja i troškovno usmjerene
cijene.

(2)
Operatori iz stavka 1. ovoga članka moraju na tržištu ponuditi uslugu
iznajmljenih telekomunikacijskih vodova poštu­jući načela nediskriminacije,
transparentnosti, objektivnosti i troškovne usmjerenosti. Kakvoća usluge
iznajmljenih telekomunikacijskih vodova mora biti utvrđena unutar ponude iz
stavka 1. ovoga članka.

(3) Ako
Vijeće Agencije procijeni da minimalna ponuda iz stavka 1. ovoga članka nije u
skladu s načelima nediskriminacije, transparentnosti, objektivnosti i troškovne
usmjerenosti, da ne omogućuje tržišno natjecanje, te nije u skladu s drugim
odredbama ovoga Zakona ili s preuzetim međunarodnim propisima, rje­šenjem će
odrediti operatoru promjenu njegove ponude.

(4)
Vijeće Agencije može kontrolirati cijene usluga iznajmljenih
telekomunikacijskih vodova, nametnuti obvezu troškovne usmjerenosti cijena i
obvezu strukturnog odvajanja i zasebnog obračunavanja, u slučaju nedostatka
djelotvornog tržišnog natjecanja unutar tržišta, u slučaju kad operator
određuje previsoke cijene ili određuje cijene na način koji ograničuje tržišno
natjecanje.

(5) U
slučaju iz stavka 4. ovoga članka Vijeće Agencije donijet će rješenje o
promjeni cijena iznajmljenih telekomunikacijskih vodova, uz obvezno obrazloženje
razloga te promjene.

(6)
Operatori iz stavka 1. ovoga članka moraju, ako postoje tehničke mogućnosti, u
roku od 60 dana od dana primitka zahtjeva za iznajmljivanje telekomunikacijskih
vodova, priključiti te vodove.

(7) Ako
operator iz stavka 1. ne postupi u skladu s odredbom iz stavka 6. ovoga članka,
Vijeće Agencije donijet će rješenje kojim će mu naložiti priključenje
iznajmljenih telekomunikacijskih vodova.

(8)
Postojanje tehničkih mogućnosti iz stavka 6. ovoga članka utvrđuje Vijeće
Agencije.

Međusobno
povezivanje

Članak
56.

(1)
Međusobno povezivanje obuhvaća najmanje ove usluge:

–
pristup mreži operatora sa znatnijom tržišnom snagom s mreže drugog operatora
putem programiranog odabira mreže ili biranjem brojeva za izbor u skladu s
planom numeriranja,

–
prijenos podataka potrebnih za uspostavljanje veze odre­đenog priključka prema
operatoru s čijom je mrežom mreža međusobno povezana,

–
prespajanje poziva korisnicima drugog operatora ili davatelja usluga s kojim se
provodi međusobno povezivanje,

–
osiguranje podataka o obračunu u prikladnom obliku za operatora ili davatelja
usluga s čijom je mrežom mreža međusobno povezana.

(2)
Operatori su obvezni osigurati međusobno povezivanje na zahtjev, te imaju pravo
zatražiti međusobno povezivanje.

(3)
Operatori za međusobno povezivanje sa znatnijom tržišnom snagom na mjerodavnom
tržištu moraju, na zahtjev Vijeća Agencije, izraditi popis standardnih ponuda
međusobnog povezivanja za svoje mreže te ih, u roku utvrđenom u zahtjevu,
dostaviti Agenciji u pisanom obliku.

(4)
Vijeće Agencije će, nakon davanja suglasnosti, na prikladan način objaviti
standardne ponude iz stavka 3. ovoga članka.

(5)
Popis standardnih ponuda iz stavka 3. ovoga članka mora sadržavati podrobno
razrađene podatke potrebne za međusobno povezivanje, kako bi se osiguralo
kvalitetno pružanje usluga različitim skupinama korisnika.

(6)
Operatori za međusobno povezivanje moraju obavijestiti sve ugovorne strane
međusobnog povezivanja o planiranim promjenama u standardnom popisu ponuda
međusobnog povezivanja najmanje šest mjeseci prije izvršenja tih promjena.
Agencija je obvezna objaviti te promjene u prikladnom obliku.

(7)
Operatori iz stavka 2. ovoga članka obvezni su osigurati i unaprijediti
komunikaciju između korisnika različitih telekomunikacijskih mreža.

(8)
Operator nije obvezan pružiti međusobno povezivanje ako Agenciji dostavi dokaze
iz kojih je vidljivo da su ispunjeni uvjeti iz članka 58. ovoga Zakona.

(9) U
slučaju prihvaćanja dokaza iz stavka 8. ovoga članka Vijeće Agencije donijet će
rješenje o nemogućnosti međusobnog povezivanja, u roku od 45 dana od dana
zaprimanja tih dokaza.

(10) U
slučaju neprihvaćanja dokaza iz stavka 8. ovoga članka Vijeće Agencije donijet
će rješenje o uvođenju dodatnih tehničkih rješenja u svrhu omogućavanja
međusobnog povezivanja.

(11) Operatori imaju obvezu pregovaranja u vezi sa
zah­tjevom za međusobno povezivanje. Ako se ne može postići dogovor o
međusobnom povezivanju između operatora u roku od 45 dana od dana zaprimanja zahtjeva
za međusobno povezivanje, operatori uključeni u pregovore o međusobnom
povezivanju mogu se s tim zahtjevom obratiti Agenciji.

(12) U slučaju iz stavka 11. ovoga članka Vijeće
Agencije će u roku od 45 dana ili, iznimno, u roku od najviše 75 dana od dana
primitka podneska, saslušati operatore međusobnog povezivanja i donijeti
rješenje o načinu i uvjetima međusobnog povezivanja, na temelju kojeg će se
načiniti izmjena postojećeg ugovora o među­sobnom povezivanju, odnosno sklopiti
novi ugovor o međusob­nom povezivanju.

(13) U slučaju spora između operatora u vezi s
međusobnim povezivanjem, operatori i Agencija će postupiti po odredbama iz
stavka 11. i 12. ovoga članka.

(14) Prigodom donošenja rješenja iz stavka 12. ovoga
članka Vijeće Agencije mora osobito voditi računa o:

– interesu korisnika usluga,

– regulatornim obvezama ili ograničenjima koja su
nametnuta bilo kojoj strani,

– poticanju inovativnih tržišnih ponuda i pružanju
korisnicima širokog spektra telekomunikacijskih usluga na državnoj razini,

–
dostupnosti tehnički i tržišno ostvarivih zamjenskih rje­šenja za traženo
međusobno povezivanje,

–
osiguranju jednakih dogovora o pristupu,

–
potrebi održavanja cjelovitosti javne telekomunikacijske mreže i
interoperabilnosti usluga,

–
prirodi zahtjeva s obzirom na dostupna sredstva koja moraju udovoljiti tom
zahtjevu,

–
javnom interesu,

–
zaštiti okoliša i zdravlja ljudi,

–
promicanju tržišnog natjecanja,

–
potrebi održavanja osnovnih telekomunikacijskih usluga.

(15) Rješenje iz stavka 12. ovoga članka dostavlja se
zainteresiranim stranama u sporu te se objavljuje na prikladan način.

(16) Cijene za međusobno povezivanje operatora sa
znatnijom tržišnom snagom na tržištu javnih govornih usluga u nepokretnoj mreži,
na tržištu usluga iznajmljenih telekomunikacijskih vodova, te operatora
pokretne telekomunikacijske mreže koji su proglašeni operatorima sa znatnijom
tržišnom snagom na tržištu međusobnog povezivanja, moraju biti u skladu s
načelima transparentnosti i troškovne usmjerenosti, te se moraju temeljiti na
stvarnim troškovima usluge koja se pruža, uključujući i razumnu stopu povrata
na ulaganja.

(17) Vijeće Agencije može zatražiti od operatora za
među­sobno povezivanje podrobno obrazloženje za cijene međusobnog povezivanja,
te u skladu s tim obrazloženjem može rješenjem naložiti promjenu cijena
međusobnog povezivanja, ako te cijene nisu utvrđene u skladu s ovim Zakonom i
propisima donesenim na temelju ovoga Zakona.

(18) Operatori za međusobno povezivanje sa znatnijom
tržišnom snagom moraju obavijestiti Agenciju o sklopljenom ugovoru o međusobnom
povezivanju u roku od osam dana od dana njegova sklapanja, te u svako doba
omogućiti uvid Agenciji u sadržaj svih sklopljenih ugovora o međusobnom
povezivanju.

(19) Ako Vijeće Agencije procijeni da minimalna
ponuda međusobnog povezivanja operatora sa znatnijom tržišnom snagom nije u
skladu s odredbama ovoga Zakona, donijet će rješenje kojim će odrediti
operatoru način promjene te ponude.

(20) Operatori sa znatnijom tržišnom snagom
primijenit će jednake uvjete i cijene u usporedivim okolnostima na međusobno
povezane operatore koji pružaju usluge iste vrste i značenja, te će osigurati
infrastrukturu potrebnu za međusobno povezivanje i davati podatke u vezi s
međusobnim povezivanjem drugim operatorima uz iste uvjete, cijene i kakvoću
usluge kakvu pružaju za vlastite potrebe ili za potrebe svojih povezanih
društava.

(21) U slučajevima kad operatori javnih
telekomunikacijskih mreža nisu izvršili međusobno povezivanje u skladu s
raspoloživim tehničkim mogućnostima, Vijeće Agencije može, ako je to u javnom
interesu, operatorima u određenom roku rješenjem odrediti obvezu međusobnog
povezivanja.

(22) Operatori za međusobno povezivanje moraju, bez
odgode, na zahtjev Agencije dostavljati financijske i tržišne podatke u vezi s
međusobnim povezivanjem.

Strukturno
odvajanje i zasebno obračunavanje

Članak
57.

(1)
Operatorima ili davateljima usluga sa znatnijom tržišnom snagom na mjerodavnom
telekomunikacijskom tržištu zabranjeno je subvencioniranje obavljanja
telekomunikacijskih usluga jedne od drugih, ili subvencioniranje između tih i
drugih telekomunikacijskih usluga.

(2)
Operator ili davatelj telekomunikacijskih usluga sa znatnijom tržišnom snagom
na mjerodavnom telekomunikacijskom tržištu mora razdvojiti, u pogledu
ustrojstva i obračuna, poslovne aktivnosti na različitim mjerodavnim
telekomunikacijskim tržiš­tima u svrhu osiguranja transparentnosti protoka
telekomunikacijskih usluga i plaćanja između tih mjerodavnih
telekomunikacijskih tržišta na kojima obavljaju svoje poslovne aktivnosti.

(3)
Trgovačkom društvu sa znatnijom tržišnom snagom na tržištima koja nisu
telekomunikacijska, ili koje obavlja posebna ili isključiva prava u drugim
područjima, zabranjeno je subvencionirati cijene svojih telekomunikacijskih
usluga iz područja u kojima ima posebna ili isključiva prava. Za određivanje
razine cijena usluga na telekomunikacijskim tržištima operatora sa znatnijom tržišnom
snagom mora se primjenjivati načelo troškovne usmjerenosti.

(4)
Operatori ili davatelji telekomunikacijskih usluga sa znatnijom tržišnom snagom
na tržištima koja nisu telekomunikacijska, ili koji obavljaju posebna ili
isključiva prava u drugim područjima, moraju razdvojiti, u pogledu ustrojstva i
obračuna, poslovne aktivnosti na mjerodavnom telekomunikacijskom tržištu od
njihovih poslovnih aktivnosti na tržištima koja nisu telekomunikacijska, u
svrhu osiguranja transparentnosti protoka telekomunikacijskih usluga i plaćanja
između tih područja u kojima obav­ljaju svoje poslovne aktivnosti.

(5) Način razdvajanja poslovnih aktivnosti iz stavka
2. i 4. ovoga članka, u pogledu njihova ustrojstva i obračuna, te druge
potankosti u vezi s tim razdvajanjem određuju se rješenjem Vije­ća Agencije.

(6) Vijeće Agencije može, po službenoj dužnosti ili
na zahtjev sudionika na tržištu, pokrenuti istragu, ako postoji oprav­dana
sumnja da se postupalo suprotno odredbama iz ovoga članka, zahtijevati dostavu
potrebne dokumentacije od operatora ili davatelja usluga, te donijeti prikladno
rješenje na temelju rezultata provedene istrage.

Ograničenja
pristupa mreži i međusobnog povezivanja

Članak
58.

Operator
može ograničiti pristup mreži i međusobno povezivanje samo zbog razloga
temeljenih na sljedećim osnovnim (bitnim) zahtjevima:

–
sigurnosti rada telekomunikacijske mreže,

– održavanja
cjelovitosti telekomunikacijske mreže,

–
sposobnosti međusobnog funkcioniranja telekomunika- cijskih usluga,

–
zaštite podataka

i ako je to ograničenje u skladu s odredbama ovoga
Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona.

Pravilnik
o pristupu mreži i međusobnom povezivanju

Članak
59.

(1)
Podrobniji uvjeti za pristup mreži, uključujući međusob­no povezivanje,
propisuju se Pravilnikom o pristupu mreži i međusobnom povezivanju, koji donosi
ministar, pri čemu se moraju osobito uzeti u obzir sljedeći čimbenici:

–
tehnička i gospodarska održivost uporabe ili postavljanja konkurentske opreme,
uzimajući u obzir narav i vrstu primijenjenoga međusobnog povezivanja i
pristupa,

–
izvodivost pružanja predloženog pristupa s obzirom na dostupan kapacitet,

–
početno ulaganje vlasnika opreme, uzimajući u obzir rizik u vezi s ulaganjem,

–
potreba dugoročne zaštite tržišnog natjecanja.

(2)  Pravilnikom iz stavka 1. ovoga članka
uređuje se i zaš­tita djelotvornog tržišnog natjecanja, održavanje dosljedne
kak­voće usluga, regulacija cijena, te najmanji opseg ponude i ugovora o
međusobnom povezivanju, način i uvjeti zajedničke uporabe opreme, postupci u
slučaju nastanka sporova te obveze operatora i Agencije.

Pristup
izdvojenoj lokalnoj petlji

Članak
60.

(1)
Operatori nepokretnih javnih telefonskih mreža, koje je Vijeće Agencije
odredilo operatorima sa znatnijom tržišnom snagom u pružanju nepokretnih javnih
telefonskih mreža i usluga, i to javne govorne usluge, prijenosa podataka,
zvuka, slika i drugog telekomunikacijskim kapacitetima u nepokretnoj mreži,
moraju, na zahtjev drugih operatora, omogućiti pristup svojoj izdvojenoj
lokalnoj petlji.

(2)
Operatori imaju obvezu pregovaranja u vezi sa zahtjevom za pristup izdvojenoj
lokalnoj petlji. Ako se ne može postići dogovor o pristupu izdvojenoj lokalnoj
petlji između operatora u roku od 45 dana od dana zaprimanja zahtjeva za
pristup izdvo­jenoj lokalnoj petlji, operatori uključeni u pregovore o pristupu
izdvojenoj lokalnoj petlji mogu se s tim zahtjevom obratiti Agenciji.

(3) Troškovi i cijene za lokalne petlje i pripadajuću
opremu moraju biti nediskriminirajući i objektivni te objavljeni na prikladan
način. Cijene moraju biti troškovno usmjerene, odnosno moraju osigurati
davatelju lokalne petlje pokrivanje stvarnih troš­kova, uključujući i razumnu
stopu povrata na ulaganja.

(4) Operatori iz stavka 1. ovoga članka moraju
omogućiti pristup svojoj izdvojenoj lokalnoj petlji pod istim uvjetima pod
kojima tu uslugu koriste sami ili s njima povezana društva.

(5) Operatori iz stavka 1. ovoga članka moraju, na
zahtjev Vijeća Agencije, na prikladan način objaviti i redovito obnavljati
standardne ponude pristupa svojim izdvojenim lokalnim petljama i pripadajućoj
opremi. Te ponude moraju sadržavati uvjete pristupa lokalnoj petlji, što
posebno uključuje stvarne troškove i cijenu te usluge, u koju ne smiju biti
uključeni troškovi mrežnih elemenata ili opreme koja korisniku nije potrebna za
uporabu ponuđene usluge.

(6) Agencija će osigurati da se određivanjem cijena
pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji potiče tržišno natjecanje.

(7) Vijeće Agencije ima pravo, ako je to potrebno u
svrhu osiguranja nediskriminacije, poticanja tržišnog natjecanja, gospodarske
djelotvornosti i boljih uvjeta za korisnike usluga:

–
izvršiti promjenu standardne ponude za pristup izdvojenoj lokalnoj petlji i
pripadajućoj opremi, uključujući i cijene,

–
zahtijevati od operatora iz stavka 1. ovoga članka davanje potrebnih podataka o
ponudi za pristup izdvojenoj lokalnoj petlji i pripadajućoj opremi.

(8) Ako Vijeće Agencije utvrdi da je tržište pristupa
izdvo­jenoj lokalnoj petlji dovoljno razvijeno, oslobodit će operatore iz
stavka 1. ovoga članka od obveze propisane ovim člankom, koja se odnosi na
utvrđivanje cijena na temelju troškovne usmjerenosti.

(9)
Vijeće Agencije će sporove, koji se odnose na pristup izdvojenoj lokalnoj
petlji, rješavati u skladu s člankom 56. stav­kom 12. ovoga Zakona.

Pravilnik
o pristupu izdvojenoj lokalnoj petlji

Članak
61.

(1)
Podrobniji način i uvjeti pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji propisuju se pravilnikom
koji donosi ministar.

(2)
Pravilnikom iz stavka 1. ovoga članka uređuje se i zaštita djelotvornog tržišnog
natjecanja, održavanje dosljedne kakvoće usluga, regulacija cijena, te najmanji
opseg ponude i ugovora o pristupu izdvojenoj lokalnoj petlji, način i uvjeti
zajedničke uporabe opreme, postupci u slučaju nastanka sporova te obveze
operatora i Agencije.

Opći
uvjeti poslovanja

Članak
62.

(1)
Davatelji usluga obvezni su izraditi i na prikladan način objaviti opće uvjete
poslovanja, koji sadrže opis i uvjete obav­ljanja telekomunikacijskih usluga.

(2)
Davatelji usluga sa znatnijom tržišnom snagom moraju za svoje opće uvjete
poslovanja pribaviti prethodnu suglasnost Vijeća Agencije.

(3)
Davatelji usluga obvezni su opće uvjete poslovanja iz stavka 1. ovoga članka
dostaviti Agenciji na uvid najmanje sedam dana prije njihove objave.

(4)
Vijeće Agencije može, prije ili nakon objave općih uvjeta poslovanja iz stavka
1. ovoga članka, rješenjem odrediti izmjenu pojedinih odredaba iz tih uvjeta,
ako je to nužno potrebno u svrhu zaštite korisnika i tržišnog natjecanja, ili
radi rješenja određenog spora.

(5)
Vijeće Agencije može privremeno zabraniti obavljanje pojedinih
telekomunikacijskih usluga ako utvrdi da se te usluge obavljaju pod uvjetima
koji nisu u skladu s općim uvjetima poslovanja iz stavka 1. ovoga članka,
dostavljenima Agenciji na uvid, te naložiti da se utvrđene nepravilnosti uklone
u primjerenom roku.

(6)
Izmjene općih uvjeta poslovanja davatelj usluga primjenjivat će na postojeće
korisnike usluga nakon 30 dana od dana objavljivanja tih izmjena.

(7)
Obvezni sadržaj i druge sastavne odredbe općih uvjeta poslovanja iz stavka 1.
ovoga članka propisuju se pravilnikom koji donosi ministar.

Cijene
usluga i njihova regulacija

Članak
63.

(1)
Davatelji usluga obvezni su objaviti cijene svojih telekomunikacijskih usluga u
sredstvima javnog priopćavanja, a mogu ih objaviti i na drugi prikladan način.

(2)
Načela cjenovnog sustava za određivanje cijena telekomunikacijskih usluga, koje
obavlja samo jedan davatelj usluga u unutarnjem i međunarodnom
telekomunikacijskom prometu, mogu se propisati pravilnikom koji donosi
ministar.

(3) Za
cijene usluga, koje obavlja davatelj usluga za kojeg je Vijeće Agencije
utvrdilo da ima znatniju tržišnu snagu na tržištu javne govorne usluge u
nepokretnoj mreži i na tržištu iznajmljenih telekomunikacijskih vodova,
potrebno je pribaviti prethodnu suglasnost Vijeća Agencije. Cijene usluga
moraju biti utemeljene na načelima transparentnosti i troškovne usmjerenosti.

(4)
Vijeće Agencije obvezno je dati suglasnost na cijene usluga iz stavka 3. ovoga
članka u roku od 15 dana od dana primitka zahtjeva za davanje suglasnosti.

(5)
Korisnik plaća cijenu usluge prema cjeniku usluga. Cije­na usluge sadrži cijenu
instalacije, mjesečnog ili tromjeseč­nog pristupa telekomunikacijskom sustavu i
cijenu ostvarenog telekomunikacijskog prometa.

(6)
Radi ostvarenja gospodarskih ili promidžbenih ciljeva davatelji usluga mogu
pojedine telekomunikacijske usluge obav­ljati i po nižim cijenama od cijena
utvrđenih svojim cjenikom, u skladu s načelom nediskriminacije. O razlozima za
uvođenje nižih cijena telekomunikacijskih usluga davatelji usluga obvezni su
prethodno izvijestiti Agenciju, a te cijene obvezni su objaviti u skladu sa
stavkom 1. ovoga članka.

(7) Ako
je u svrhu rješenja spora potrebno izmijeniti cijene usluga u nepokretnoj mreži,
Vijeće Agencije će rješenjem naložiti odgovarajuće izmjene cijena tih usluga.

(8)
Izmjene cijena davatelj usluga primjenjivat će na posto­jeće korisnike usluga
nakon 30 dana od dana objavljivanja tih izmjena.

(9)
Cijene usluga moraju biti ujednačene unutar cjenovnih područja različitih
telekomunikacijskih usluga, koje određuje ope­rator i/ili davatelj usluga.
Operator ne smije subvencionirati cijene između pojedinih cjenovnih područja,
koja ne smiju biti u prednosti zbog strukture cijena.

(10) Cijene istovrsnih usluga moraju biti iste za
cijelo pod­ručje Republike Hrvatske ili na području koncesija iste razine,
odnosno na području na kojem davatelj usluga obavlja usluge.

(11) Vijeće Agencije može u slučaju nedostatka
djelotvornoga tržišnog natjecanja unutar tržišta, u slučaju kad operator ili
davatelj usluga sa znatnijom tržišnom snagom na tržištu javne govorne usluge u
nepokretnoj mreži i na tržištu iznajmljenih telekomunikacijskih vodova,
određuje previsoke cijene ili određuje cijene na način koji sprječava tržišno
natjecanje, donijeti rješenje o izmjeni cijena usluga.

(12) Agencija mora osigurati da sustavi praćenja
troškova, koje koriste operatori i davatelji usluga sa znatnijom tržišnom
snagom na tržištu javnih govornih usluga u nepokretnoj mreži, i na tržištu
iznajmljenih telekomunikacijskih vodova, budu prikladni za primjenu načela
transparentnosti i troškovne usmjerenosti u određivanju cijena
telekomunikacijskih usluga. Način praćenja troškova određuje se rješenjem
Vijeća Agencije.

Ustupanje
telekomunikacijske infrastrukture

Članak
64.

(1) Ako
operator ustupi svoju telekomunikacijsku infrastrukturu ili slobodne
telekomunikacijske kapacitete drugom operatoru, i ako taj operator kasnije
obavlja telekomunikacijske usluge, troškovi na kojima se temelji ustupanje ne
smiju biti subvencionirani iz područja djelatnosti s posebnim ili isključivim
pravima.

(2)
Operator, koji ustupa telekomunikacijsku infrastrukturu ili slobodne telekomunikacijske
kapacitete u skladu sa stavkom 1. ovoga članka, mora izvijestiti Agenciju prije
početka obavljanja telekomunikacijskih usluga, te dostaviti dokaz o ispunjenju
obveze iz stavka 1. ovoga članka. Vijeće Agencije može uložiti prigovor na
ustupanje telekomunikacijske infrastrukture ili slobodnih telekomunikacijskih
kapaciteta u roku od 60 dana od dana primitka obavijesti operatora, ako smatra
da se radi o subvencioniranju.

(3) U
slučaju ulaganja prigovora iz stavka 2. ovoga članka ustupljena telekomunikacijska
infrastruktura ili slobodni kapaciteti za telekomunikacijske usluge mogu se
upotrebljavati uz uvjet da je prestalo subvencioniranje.

(4)
Prigovor iz stavka 2. ovoga članka mora sadržavati uvjete i zahtjeve u vezi sa
subvencioniranjem, koje valja ispuniti retroaktivno, te primjeren rok u kojem
se mora udovoljiti tim uvjetima i zahtjevima.

(5) Na
zajedničku uporabu telekomunikacijske infrastrukture i slobodnih
telekomunikacijskih kapaciteta na odgovarajući se način primjenjuju odredbe iz
članka 22. stavka 2., 3. i 4. ovoga Zakona.

VIII.
ADRESIRANJE I NUMERIRANJE

Plan
adresiranja i Plan numeriranja

Članak
65.

(1)
Djelotvorno upravljanje adresnim i brojevnim prostorom u Republici Hrvatskoj
kao prirodno ograničenim općim dobrom, u svrhu osiguravanja razložne,
ravnomjerne i djelotvorne uporabe adresa i brojeva, temelji se na međunarodnim
propisima i međunarodnim sporazumima koji obvezuju Republiku Hrvatsku.

(2) Za upravljanje adresnim i brojevnim prostorom te
za planiranje uporabe i dodjelu adresa i brojeva nadležna je Agencija, koja
izrađuje Plan adresiranja i Plan numeriranja, vodeći pritom računa da potrebe
operatora, davatelja usluga i korisnika usluga u vezi s dodjelom adresa i
brojeva u svakom trenutku budu zadovoljene na razvidan, objektivan, ravnopravan
i nepristran način.

(3) Planom adresiranja i Planom numeriranja određuje
se namjena adresa i brojeva, osigurava se jednaka dostupnost odgovarajućeg
broja adresa i brojeva svim operatorima, davateljima usluga i korisnicima
usluga, potreban prostor za uvođenje novih telekomunikacijskih usluga, za
prenosivost broja i odabir operatora.

(4) Agencija može izmijeniti Plan adresiranja ili
Plan numeriranja u svrhu ispunjavanja obveza na temelju međunarodnih propisa
ili sporazuma i radi zaštite dostupnosti adresa i brojeva, vodeći pritom računa
o učinku tih izmjena, a osobito o izravnim i neizravnim troškovima prilagodbe
koje u tom slučaju mogu imati operatori, davatelji usluga i korisnici usluga.

(5) Namjeru izmjene Plana adresiranja ili Plana
numeriranja Agencija mora objaviti, na prikladan način, najmanje 60 dana prije
dana objavljivanja te izmjene.

(6) Agencija donosi i objavljuje Plan adresiranja i
Plan numeriranja, kao i izmjene tih planova, uz prethodnu suglasnost
Ministarstva.

(7) Planovi i izmjene planova iz stavka 6. ovoga
članka objav­ljuju se u »Narodnim novinama«, a mogu se objaviti i na drugi
prikladan način.

Dodjela
adresa i brojeva

Članak
66.

(1)
Pravo podnošenja zahtjeva za primarnu dodjelu adresa i brojeva, uključujući
zemljopisne brojeve, brojeve pojedinih telekomunikacijskih usluga i nacionalnih
odredišnih kôdova te adrese nacionalnih i međunarodnih signalizacijskih točaka,
imaju operatori i davatelji usluga.

(2)
Zahtjev iz stavka 1. ovoga članka podnosi se Agenciji na propisanom obrascu u
pisanom obliku, a Agencija može, ovisno o raspoloživim tehničkim mogućnostima,
zaprimati zahtjev i elektroničkim putem.

(3) Na
temelju odluke Agencije o primarnoj dodjeli adresa, odnosno brojeva operatori i
davatelji usluga stječu pravo na njihovu uporabu, u skladu s uvjetima iz članka
67. ovoga Zakona.

(4)
Agencija će usvojiti zahtjev iz stavka 1. ovoga članka i donijeti odluku o
primarnoj dodjeli adresa, odnosno brojeva:

1. ako
su adrese, odnosno brojevi Planom adresiranja ili Planom numeriranja
namijenjeni u svrhe navedene u podnesenom zahtjevu,

2. ako
su adrese, odnosno brojevi raspoloživi.

(5)
Agencija će odbiti zahtjev iz stavka 1. ovoga članka ako utvrdi:

1. da
dodjela adresa, odnosno brojeva, za koje je podnesen zahtjev, nije u skladu s
Planom adresiranja ili Planom numeriranja,

2. da
je podnositelj zahtjeva iz stavka 1. ovoga članka namjerno postupao suprotno
propisima o dodjeli adresa, odnosno brojeva,

3. da
podnositelj zahtjeva iz stavka 1. ovoga članka, i nakon primitka opomene, nije
u određenom roku platio propisanu naknadu za uporabu adresa, odnosno brojeva.

(6)
Adrese i brojeve, koje je Agencija dodijelila primarnom dodjelom u skladu s
odredbama ovoga članka, operatori i davatelji usluga mogu dalje dodjeljivati
sekundarnom dodjelom korisnicima svojih usluga te drugim operatorima i
davateljima usluga.

(7) Za svaku raspoloživu adresu, odnosno broj, koji
je dodijeljen operatoru ili davatelju usluga primarnom dodjelom, plaća se
naknada, na temelju izdanog računa, u korist Agencije.

(8) Način i postupak dodjele adresa i brojeva,
oduzimanja dodijeljenih adresa i brojeva te prijenosa prava na uporabu adresa i
brojeva, izgled i sadržaj obrasca zahtjeva iz stavka 1. ovoga članka, rokovi
rješavanja zahtjeva iz stavka 1. ovoga članka i članka 71. stavka 2. ovoga
Zakona, te način plaćanja i visina naknade za uporabu adresa i brojeva pobliže
se propisuju pravilnikom koji donosi ministar, pri čemu visina naknade ne smije
narušavati slobodno tržišno natjecanje.

Uvjeti
uporabe adresa i brojeva

Članak
67.

Operatori
i davatelji usluga kojima su primarnom dodjelom dodijeljene adrese, odnosno
brojevi u skladu sa člankom 66. ovoga Zakona, moraju se pridržavati sljedećih
uvjeta uporabe:

1. dodijeljene adrese i brojeve mogu upotrebljavati
za obav­ljanje telekomunikacijskih usluga samo na području Republike Hrvatske,

2. dodijeljene adrese i brojeve mogu upotrebljavati
isključivo u svrhe navedene u zahtjevu za dodjelu adresa, odnosno brojeva,

3. dodijeljene adrese i brojeve moraju upotrebljavati
u skladu s Planom adresiranja i Planom numeriranja,

4. s uporabom dodijeljenih adresa i brojeva moraju
započeti u roku od šest mjeseci od dana primitka odluke o dodjeli tih adresa i
brojeva,

5.
moraju voditi popis adresa i brojeva koji su im dodijeljeni primarnom dodjelom,

6.
moraju voditi popis adresa i brojeva koji su u uporabi (sekundarna dodjela), te
ga dostaviti Agenciji na njezin zahtjev,

7. ne
smiju ni na koji način trgovati s dodijeljenim adresama i brojevima.

Zahtjev
za dodjelu adresa i brojeva

Članak
68.

(1)
Zahtjev za dodjelu adresa, odnosno brojeva iz članka 66. stavka 1. ovoga Zakona
osobito mora sadržavati sljedeće:

1.
naziv i adresu podnositelja zahtjeva,

2.
vrstu telekomunikacijske usluge za obavljanje koje se zahtijeva dodjela adresa,
odnosno brojeva,

3.
dokaz o pravu obavljanja telekomunikacijske usluge iz točke 2. ovoga stavka,

4.
dokaz o nedostatnosti adresa, odnosno brojeva koji su ranije dodijeljeni
podnositelju zahtjeva,

5. tražene
adrese, odnosno brojeve.

(2)
Agencija može, u slučaju potrebe, od podnositelja zahtjeva iz stavka 1. ovoga
članka zatražiti i dodatne podatke koje je ocijenila važnima u postupku
rješavanja tog zahtjeva.

Odluka
o dodjeli adresa i brojeva

Članak
69.

(1)
Odluka o primarnoj dodjeli adresa, odnosno brojeva iz članka 66. stavka 3.
ovoga Zakona osobito mora sadržavati sljedeće podatke:

1. o
korisniku dodijeljenih adresa, odnosno brojeva,

2. o
dodijeljenim adresama, odnosno brojevima,

3. o
uvjetima uporabe dodijeljenih adresa, odnosno brojeva.

(2)
Agencija može, u objedinjenom postupku rješavanja više istovrsnih zahtjeva za
dodjelu adresa, odnosno brojeva jednog podnositelja zahtjeva iz članka 68.
ovoga Zakona, donijeti jednu odluku iz stavka 1. ovoga članka, koja sadrži sve
dodijeljene adrese, odnosno brojeve.

Oduzimanje
dodijeljenih adresa i brojeva

Članak
70.

(1)
Agencija može donijeti odluku o potpunom ili djelo­mič­nom oduzimanju
dodijeljenih adresa, odnosno brojeva ako utvrdi sljedeće:

1. da uporaba dodijeljenih adresa, odnosno brojeva
nije u skladu s Planom adresiranja ili Planom numeriranja,

2. da operator ili davatelj usluga, kojemu su
dodijeljene adrese, odnosno brojevi, nije započeo s uporabom tih adresa,
odnosno brojeva u roku od šest mjeseci od dana primitka odluke o dodjeli
adresa, odnosno brojeva,

3. da operator ili davatelj usluga, kojemu su
dodijeljene adrese, odnosno brojevi, ne postupa u skladu s uvjetima uporabe iz
odluke o dodjeli tih adresa, odnosno brojeva,

4. da i nakon primitka opomene nije u određenom roku
plaćena propisana naknada za uporabu adresa, odnosno brojeva,

5. da je isteklo vrijeme na koje je dana koncesija
koncesionaru telekomunikacijskih usluga, kojemu su dodijeljene adrese, odnosno
brojevi, a ta koncesija nije obnovljena u skladu s odredbama ovoga Zakona, ili
mu je koncesija oduzeta, ili je prestala zbog razloga utvrđenih ovim Zakonom,

6. da
je operator ili davatelj usluga, kojemu su dodijeljene adrese, odnosno brojevi,
prestao postojati, a njegov pravni sljednik nije Agenciji podnio zahtjev za
dodjelu tih adresa, odnosno brojeva u skladu s odredbama ovoga Zakona,

7. da
je uporaba dodijeljenih adresa, odnosno brojeva u suprotnosti s interesima
Republike Hrvatske,

8. da
se operator ili davatelj usluga, kojemu su dodijeljene adrese, odnosno brojevi,
pisanim putem odrekao uporabe dodijeljenih adresa i brojeva,

9. da
su nužne znatnije izmjene Plana adresiranja ili Plana numeriranja, zbog
povećanih potreba za adresama, odnosno brojevima, međunarodnog usklađivanja
raspona adresa i brojeva, ili zbog uklanjanja zaprjeka ravnopravnom i otvorenom
tržišnom natjecanju, a nakon prethodno pribavljenog mišljenja operatora ili
davatelja usluga na koje se odnose te izmjene.

(2) U
slučaju oduzimanja dodijeljenih adresa, odnosno brojeva zbog razloga navedenih
u stavku 1. točki 9. ovoga članka, Agencija će oduzete adrese, odnosno brojeve
istodobno zamijeniti drugim adresama, odnosno brojevima.

(3)
Odluka iz stavka 1. ovoga članka mora sadržavati primjereni rok u kojem je
operator ili davatelj usluga obvezan prestati s uporabom adresa, odnosno
brojeva koji su mu tom odlukom oduzeti.

Prijenos
prava na uporabu adresa i brojeva

Članak
71.

(1)
Operator ili davatelj usluga kojemu su primarnom dodjelom dodijeljene adrese,
odnosno brojevi u skladu s člankom 66. ovoga Zakona, može prenijeti pravo na
uporabu tih adresa, odnosno brojeva na drugog operatora ili davatelja usluga,
uz prethodno pribavljenu suglasnost Agencije.

(2) Zahtjev za davanje suglasnosti na prijenos prava
na uporabu adresa, odnosno brojeva zajednički podnose Agenciji u pisanom obliku
oba operatora ili davatelja usluga iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Agencija će dati suglasnost iz stavka 1. ovoga
članka ako operator ili davatelj usluga, na kojega se namjerava prenijeti pravo
na uporabu adresa, odnosno brojeva, ispunjava sve uvjete za primarnu dodjelu i
uporabu tih adresa, odnosno brojeva, propisane odredbama ovoga Zakona.

(4) Prijenos prava na uporabu adresa, odnosno brojeva
koji se upotrebljavaju za obavljanje javnih telekomunikacijskih usluga za koje
je potrebna koncesija na temelju ovoga Zakona, dopušten je samo uz uvjet
istodobnog prijenosa koncesije u skladu s odredbama ovoga Zakona.

Prenosivost
broja i odabir operatora

Članak
72.

(1)
Operatori i davatelji usluga moraju omogućiti korisnicima svojih usluga, na
njihov zahtjev, da neovisno o promjeni operatora ili davatelja usluga zadrže
broj koji im je bio dodijeljen u telekomunikacijskoj mreži.

(2)
Obveza omogućavanja prenosivosti broja iz stavka 1. ovoga članka ne odnosi se
na:

1.
omogućavanje zadržavanja broja u slučaju promjene zemljopisne lokacije
korisnika usluga,

2.
prijenos brojeva između nepokretnih i pokretnih telekomunikacijskih mreža.

(3)
Operatori i davatelji usluga sa znatnijom tržišnom snagom na tržištu javnih
govornih usluga u nepokretnoj mreži moraju omogućiti korisnicima svojih usluga
slobodan odabir i predodabir operatora.

(4)
Vijeće Agencije može, zbog opravdanih tehničkih razloga, odgoditi primjenu
obveza iz stavka 1. i 3. ovoga članka, ako se time ne narušava tržišno
natjecanje i ne šteti interesima korisnika javnih telekomunikacijskih usluga.

(5)
Raspored i dinamika uvođenja prenosivosti broja i predodabira operatora u
Republici Hrvatskoj mogu se pobliže propisati pravilnikom koji donosi ministar.

Jedinstveni
europski broj za hitne službe

Članak 73.

(1) U javne telekomunikacijske mreže na cijelom
području Republike Hrvatske mora se uvesti pozivni broj 112 kao jedinstveni
europski broj za hitne službe.

(2) Jedinstveni europski broj za hitne službe uvest
će se usporedno s postojećim pozivnim brojevima za hitne službe.

(3) Operatori i davatelji usluga odgovorni su za
pravilno postupanje s pozivima upućenima na jedinstveni europski broj za hitne
službe, u skladu s propisanim ustrojstvom postojećih hitnih službi i u okviru
tehničkih mogućnosti svojih telekomunikacijskih sustava.

(4) Način, uvjeti i dinamika uvođenja jedinstvenog
europskog broja za hitne službe mogu se pobliže propisati pravilnikom koji
donosi ministar.

Upravljanje
nacionalnom internetskom domenom

Članak
74.

(1) Za
upravljanje nacionalnom internetskom domenom u Republici Hrvatskoj ovlaštena je
pravna osoba u vlasništvu Republike Hrvatske, kojoj je nadležna međunarodna
organizacija dodijelila na upravljanje nacionalnu domenu Republike Hrvatske
(vršnu »hr« domenu).

(2)
Ustrojstvo nacionalne domene Republike Hrvatske, međusobni odnosi, prava i
obveze pravne osobe iz stavka 1. ovoga članka i korisnika poddomena unutar
nacionalne domene, kao i trećih zainteresiranih osoba, te načela upravljanja
nacionalnom domenom propisuju se pravilnikom koji donosi ministar nadležan za
informatičku djelatnost uz suglasnost ministra.

IX.
UPRAVLJANJE RADIOFREKVENCIJSKIM SPEKTROM

Načela
upravljanja radiofrekvencijskim spektrom

Članak
75.

(1)
Upravljanje radiofrekvencijskim spektrom, kao prirodno ograničenim općim
dobrom, od interesa je za Republiku Hrvat­sku.

(2) Agencija upravlja radiofrekvencijskim spektrom i
planira uporabu geostacionarne i drugih satelitskih orbita u skladu sa
Statutom, Konvencijom i Radijskim propisima ITU-a, te odredbama ovoga Zakona i
propisa donesenih na temelju ovoga Zakona.

(3) U
svrhu djelotvornog i gospodarski racionalnog uprav­ljanja radiofrekvencijskim
spektrom, koje se temelji na najnovijim dostignućima tehnološkog razvoja u
području telekomunikacija i informacijske tehnologije, Agencija će uspostaviti
bazu podataka radiofrekvencijskog spektra.

Tablica
namjene radiofrekvencijskog spektra

Članak
76.

(1)
Tablica namjene radiofrekvencijskog spektra sastavni je dio Pravilnika o
namjeni radiofrekvencijskog spektra, koji donosi ministar.

(2)
Dodjela i uporaba radijskih frekvencija usklađuje se na domaćoj i međunarodnoj
razini, a temelji se na Tablici namjene radiofrekvencijskog spektra iz stavka
1. ovoga članka.

(3)
Tablicom namjene radiofrekvencijskog spektra iz stavka 1. ovoga članka
propisuje se namjena radiofrekvencijskih područja za pojedine
radiokomunikacijske službe te uvjeti dodjele i uporabe radijskih frekvencija.

Planovi
dodjele radijskih frekvencija

Članak
77.

(1)
Agencija donosi planove dodjele radijskih frekvencija u skladu s Pravilnikom o
namjeni radiofrekvencijskog spektra iz članka 76. stavka 1. ovoga Zakona i
svakih šest mjeseci objav­ljuje, na prikladan način, obnovljeni pregled uporabe
radijskih frekvencija prema područnom ustrojstvu Republike Hrvatske.

(2)
Planovima dodjele radijskih frekvencija iz stavka 1. ovoga članka podrobno se
uređuje namjena, uvjeti dodjele i uporabe radijskih frekvencija u okviru
pojedinih radiokomunikacijskih službi određenih Pravilnikom o namjeni
radiofrekvencijskog spektra iz članka 76. stavka 1. ovoga Zakona.

(3)
Plan dodjele radijskih frekvencija, koje se odnose na frekvencijsko područje
radija i televizije, Agencija je obvezna u rokovima iz stavka 1. ovoga članka
dostavljati Vijeću za elektroničke medije.

(4) U
planu dodjele frekvencija za radiodifuziju Agencija posebno planira frekvencije
za potrebe javne ustanove Hrvatske radiotelevizije.

Pomorske
i zrakoplovne radijske komunikacije te radijske komunikacije u unutarnjoj
plovidbi

Članak
78.

(1)
Pomorske i zrakoplovne radijske komunikacije te radijske komunikacije u
unutarnjoj plovidbi, koje služe u svrhu sigurnosti ljudskih života na moru, u
zraku i na unutarnjim plovnim putovima, moraju biti posebno zaštićene od
mogućih izvora štetnih smetnji.

(2)
Uvjeti dodjele i uporabe radijskih frekvencija za pomorske i zrakoplovne
radiokomunikacijske službe te radiokomunikacijske službe u unutarnjoj plovidbi
propisuju se pravilnikom koji donosi ministar.

Amaterske
radijske komunikacije

Članak
79.

(1)
Amaterske radijske komunikacije su od posebne važnosti za razvoj opće tehničke
i radiokomunikacijske kulture, za poticanje razvoja i istraživanja u radijskim
komunikacijama, te za komunikacije u hitnim slučajevima, u doba ratnog stanja
ili neposredne ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti države, kao i u slučaju
velikih prirodnih nepogoda.

(2)
Uvjeti za dodjelu i uporabu radijskih frekvencija za potrebe amaterskih
radijskih komunikacija, tehnički uvjeti za amatersku radijsku opremu, razine
smetnji i mjere za zaštitu od smetnji, radioamaterski razredi te polaganje
ispita prema harmoniziranom ispitnom programu propisuju se pravilnikom koji
donosi ministar.

Radijske komunikacije u frekvencijskom području
namije­njenom građanstvu (CB)

Članak
80.

(1) Za
uporabu frekvencijskog područja namijenjenog građan­stvu (CB) Agencija izdaje
opću dozvolu.

(2)
Uvjeti dodjele i uporabe radijskih frekvencija namijenjenih građanstvu (CB)
propisuju se pravilnikom koji donosi ministar.

Radijske komunikacije u frekvencijskom području
namijenjenom profesionalnom pokretnom radiju (PMR)

Članak
81.

(1)
Agencija mora prigodom izrade planova dodjele radijskih frekvencija,
namijenjenih zaprofesionalni pokretni radio (PMR), voditi računa o
djelotvornoj i racionalnoj uporabi ograničenih frekvencijskih područja, na
način da prednost u dodjeli radijskih frekvencija imaju mreže profesionalnoga
pokretnog radija s više korisnika.

(2)
Agencija izdaje dozvole za radijske postaje u frekvencijskim područjima iz
stavka 1. ovoga članka.

Satelitske radijske komunikacije

Članak
82.

(1)
Ministarstvo je nadležno za provedbu odredaba među­narod­nih ugovora, sporazuma
i operativnih sporazuma s među­narodnim organizacijama nadležnim za satelitske
radijske komunikacije (INTELSAT, INMARSAT, EUTELSAT i sl.).

(2) Za
obavljanje stručnih poslova u vezi s provedbom odredaba akata iz stavka 1.
ovoga članka Ministarstvo može ovlastiti Agenciju ili drugu pravnu osobu.

(3)
Poslove međunarodnog usklađivanja uporabe radijskih frekvencija za potrebe
satelitskih radijskih komunikacija obavlja Agencija.

Kontrola radiofrekvencijskog spektra

Članak
83.

(1) Za
potrebe usklađivanja uporabe radijskih frekvencija na domaćoj i međunarodnoj
razini, u svrhu obavljanja kontrole i mjerenja u radiofrekvencijskom spektru,
te radi poduzimanja propisanih mjera za zaštitu od smetnji i štetnih smetnji, u
sklopu Agencije ustrojen je sustav kontrolno-mjernih središta i
kontrolno-mjernih postaja s potrebnom mjernom, računalnom i komunikacijskom
opremom te mjernim vozilima.

(2)
Ustrojstvo i način rada sustava središta i postaja iz stavka 1. ovoga članka
utvrđuju se općim aktima Agencije.

Uvjeti
dodjele radijskih frekvencija

Članak
84.

(1)
Radijske frekvencije Agencija dodjeljuje na sljedeće načine:

1.
izdavanjem dozvole za uporabu radijskih frekvencija,

2.
izdavanjem dozvole za radijsku postaju,

3.
izdavanjem opće dozvole.

(2)
Dodjela radijskih frekvencija mora se temeljiti na:

1.
načelu nediskriminacije,

2.
Pravilniku o namjeni radiofrekvencijskog spektra i planovima dodjele radijskih
frekvencija.

(3)
Način, postupak i uvjeti dodjele radijskih frekvencija, te izgled i sadržaj
obrazaca odgovarajućih zahtjeva, dozvola i općih dozvola propisuju se
pravilnikom koji donosi ministar.

Dozvola za uporabu radijskih frekvencija

Članak
85.

(1)
Dozvola za uporabu radijskih frekvencija izdaje se pravnoj osobi koja je dobila
koncesiju za frekvenciju za obavljanje javnih telekomunikacijskih usluga u
pokretnoj telekomunikacijskoj mreži uz uporabu radiofrekvencijskog spektra, u
skladu sa člankom 24. ovoga Zakona.

(2)
Dozvola za uporabu radijskih frekvencija izdaje se istodobno s donošenjem
odluke o davanju koncesije iz stavka 1. ovoga članka.

(3)
Koncesionar javnih telekomunikacijskih usluga iz stavka 1. ovoga članka mora
prijaviti Agenciji zemljopisnu lokaciju i tehničke podatke za svaku postavljenu
radijsku postaju u svojoj pokretnoj telekomunikacijskoj mreži u roku od osam
dana od dana postavljanja te radijske postaje.

(4)
Koncesionar je obvezan, na zahtjev inspektora telekomunikacija ili ovlaštenog
radnika Agencije, dostaviti odgovarajuće podatke o radijskim mjerenjima
izvršenima u svojoj pokretnoj telekomunikacijskoj mreži, kao i tehničke podatke
o osnovnim postajama u toj mreži.

Dozvola za radijsku postaju

Članak
86.

(1) Na
temelju podnesenog zahtjeva Agencija izdaje dozvolu za svaku pojedinačnu
radijsku postaju, osim radijskih postaja za koje se izdaje dozvola za uporabu
radijskih frekvencija iz članka 85. ovoga Zakona, i radijskih postaja za koje
se izdaje opća dozvola iz članka 87. ovoga Zakona, ako su ispunjeni sljedeći
uvjeti:

1. ako
je radijska frekvencija navedena u planovima dodjele radijskih frekvencija,

2. ako
je radijska frekvencija raspoloživa,

3. ako
je radijska frekvencija usklađena s uporabom drugih radijskih frekvencija.

(2)
Izgled i sadržaj obrasca zahtjeva za izdavanje dozvole za radijsku postaju i
odgovarajuća tehnička dokumentacija, koja se obvezno prilaže tom zahtjevu,
propisuju se pravilnikom iz članka 84. stavka 3. ovoga Zakona.

(3)
Agencija će izdati dozvolu za radijsku postaju u roku od 30 dana od dana
primitka zahtjeva iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Iznimno od odredbe iz stavka 3. ovoga članka, rok
za izdavanje dozvole za radijsku postaju može biti produljen na 60 dana od dana
primitka zahtjeva u sljedećim slučajevima:

1. ako je zahtjev za izdavanje dozvole za radijsku
postaju nepotpun,

2. u slučaju da Agencija, ili pravna osoba koju je
ovlastilo Vijeće Agencije, mora obaviti određena radijska mjerenja i druga
ispitivanja kako bi se utvrdili tehnički, zemljopisni i drugi uvjeti za
djelotvornu i neometanu uporabu radijske frekvencije,

3. u slučaju da Agencija mora obaviti međunarodno
uskla­đi­vanje uporabe radijskih frekvencija.

(5) Agencija će odbiti zahtjev iz stavka 1. ovoga
članka ako utvrdi:

1. da dodjela radijske frekvencije, za koju je
podnesen zah­tjev, nije u skladu s planovima dodjele radijskih frekvencija,

2. da bi se dodjelom radijske frekvencije onemogućila
djelo­tvorna uporaba radiofrekvencijskog spektra ili rad druge
telekomunikacijske opreme.

(6) Radijske postaje iz stavka 1. ovoga članka prije
puštanja u rad podliježu tehničkom pregledu koji obavlja Agencija, ili prav­na
osoba koju je ovlastilo Vijeće Agencije, u skladu s pravilnikom koji donosi
ministar.

(7) Za
sve radijske postaje na jednom plovilu i zrakoplovu, za sve radijske postaje
koje upotrebljava radioamater ili radioamaterski klub, te za sve radijske
postaje u jednoj mikrovalnoj vezi izdaje se jedna dozvola.

Opća
dozvola

Članak
87.

(1) Za radijsku postaju, za koju postoji odgovarajuća
odluka CEPT-a o izuzeću od izdavanja pojedinačne dozvole za radijsku postaju,
Agencija izdaje opću dozvolu u skladu s pravilnikom iz članka 84. stavka 3.
ovoga Zakona.

(2) Agencija jedanput mjesečno, na prikladan način,
objav­ljuje popis radijskih postaja s općom dozvolom, u kojem su posebno
navedene radijske postaje za koje je potrebna prijava Agenciji, s podacima o
korisniku i lokaciji radijskih postaja.

(3)
Osoba odgovorna za stavljanje na tržište radijske postaje iz stavka 1. ovoga
članka obvezna je prigodom prodaje te radijske postaje izdati primjerak
pripadajuće opće dozvole.

Ograničenja
uporabe radijskih frekvencija

Članak
88.

(1)
Uporaba radijske frekvencije može se vremenski ograničiti, ili se može
uskratiti pravo uporabe radijske frekvencije, ili izmijeniti uvjeti uporabe,
ili izmijeniti već dodijeljena radijska frekvencija kad je to nužno radi
usklađivanja uporabe radijskih frekvencija na međunarodnoj razini, radi
djelotvornije uporabe radiofrekvencijskog spektra te pojave štetnih smetnji,
pri čemu osobito treba voditi računa o nesmetanom radu mikrovalnih veza od
interesa za Republiku Hrvatsku.

(2)
Način i uvjeti uz koje se može vremenski ograničiti uporaba radijske
frekvencije, ili uskratiti pravo uporabe, ili izmijeniti uvjeti uporabe, ili
izmijeniti već dodijeljena radijska frekvencija, propisuju se uredbom Vlade
Republike Hrvatske na prijedlog ministra i uz prethodno pribavljeno mišljenje
Vijeća Agencije.

(3)
Ograničenja iz stavka 1. ovoga članka ne odnose se na radijske frekvencije koje
se upotrebljavaju za potrebe službe sigurnosti zračne plovidbe, službe
sigurnosti plovidbe na moru i na unutarnjim plovnim putovima, službe sigurnosti
željezničkog i cestovnog prometa, vatrogasnih službi, službe motrenja i obavješ­ćivanja,
hidrografske službe, hidrometeorološke službe, te službe hitne medicinske
pomoći.

(4) U
slučaju izmjene dodijeljene radijske frekvencije zbog razloga navedenih u
stavku 1. ovoga članka, Agencija je obvezna oduzetu radijsku frekvenciju
istodobno zamijeniti drugom radijskom frekvencijom i nadoknaditi stvarne
troškove korisniku te radijske frekvencije.

Rok
valjanosti dozvole za radijsku postaju i dozvole za uporabu radijskih
frekvencija

Članak
89.

(1) Rok
valjanosti dozvole za radijsku postaju iz članka 86. ovoga Zakona ne može biti
dulji od 10 godina, a određuje se prema namjeni radijske postaje i počinje teći
od dana izdavanja dozvole za radijsku postaju.

(2)
Dozvola za radijske postaje na plovilu ili zrakoplovu važi do prestanka uporabe
plovila ili zrakoplova.

(3) Rok
valjanosti dozvole za radijsku postaju može se produljiti u skladu s
pravilnikom iz članka 84. stavka 3. ovoga Zakona.

(4)
Dozvola za uporabu radijskih frekvencija iz članka 85. ovoga Zakona izdaje se
na razdoblje na koje je dana pripadajuća koncesija za frekvenciju za obavljanje
javnih telekomunikacijskih usluga u pokretnoj telekomunikacijskoj mreži uz
uporabu radiofrekvencijskog spektra.

Produljenje
roka valjanosti dozvole za radijsku postaju

Članak
90.

(1)
Agencija može na zahtjev korisnika radijske postaje produljiti rok valjanosti
dozvole za radijsku postaju iz članka 86. ovoga Zakona.

(2) Zahtjev za produljenje roka valjanosti dozvole za
radijsku postaju iz stavka 1. ovoga članka podnosi se Agenciji u pisanom
obliku, najmanje 30 dana prije isteka roka valjanosti dozvole za radijsku
postaju.

Prestanak
valjanosti dozvole za radijsku postaju
i dozvole za uporabu radijskih frekvencija

Članak
91.

(1)
Agencija donosi rješenje o prestanku valjanosti dozvole za radijsku postaju i
dozvole za uporabu radijskih frekvencija u sljedećim slučajevima:

1. istekom roka valjanosti navedenog u dozvoli,

2. ako korisnik radijske postaje nije ni nakon
primitka opomene u određenom roku platio propisanu naknadu za uporabu radijskih
frekvencija,

3. zabranom uporabe radijske postaje,

4. otuđenjem ili otpisom radijske postaje zbog
njezine dotrajalosti,

5. kad korisnik otkaže Agenciji u pisanom obliku
uporabu radijske postaje,

6. kad korisniku radijske postaje, kojom obavlja
telekomunikacijske usluge na temelju koncesije, istekne vrijeme na koje je koncesija
dana, ili mu je koncesija oduzeta.

(2) Kad
istekne rok valjanosti dozvole za radijsku postaju ili dozvole za uporabu
radijskih frekvencija, vlasnik, odnosno korisnik radijske postaje, ili njegov
nasljednik ili pravni sljednik, mora bez odgode poduzeti djelotvorne mjere
kojima se onemo­gućuje daljnji rad te radijske postaje, i o poduzetim mjerama
izvijestiti u pisanom obliku Agenciju u roku od osam dana od dana isteka roka
valjanosti dozvole.

Identifikacija
radijskih postaja

Članak
92.

(1) Radijske postaje moraju se, prigodom emitiranja,
identificirati u skladu s pravilnikom koji donosi ministar.

(2) Obveza identifikacije radijskih postaja iz stavka
1. ovoga članka ne odnosi se na radijske postaje u spojnom putu mikrovalnih
veza, radijske postaje u javnim pokretnim telekomunikacijskim mrežama,
zemaljske satelitske postaje, radijske postaje koje automatski emitiraju
određeni signal opasnosti te na druge radijske postaje u skladu s pravilnikom
iz stavka 1. ovoga članka.

Tajnost
radijskih poruka

Članak
93.

(1) Vlasniku, odnosno korisniku radijske postaje
zabranjeno je:

1. neovlašteno doznati, upotrebljavati, objaviti ili
proslijediti drugima sadržaj radijske poruke koja nije namijenjena javnosti,

2. prenositi u nekodiranom obliku radijske poruke
koje imaju obilježja tajnosti,

3. prenositi lažne i pogrješne signale i priopćenja,
osobito ako se odnose na opasnost, hitnost, sigurnost ili identifikaciju,

4. prenositi signale i priopćenja koja se ne odnose
na njegovu djelatnost,

5. primati signale i priopćenja koja nisu namijenjena
njemu i nisu za opći prijam.

(2) Povredom tajnosti radijske poruke ili priopćenja
iz stavka 1. ovoga članka ne smatra se prijam poruke, signala ili priopćenja u
obliku radijske smetnje, uz uvjet da se Agencija bez odgode izvijesti o takvom
prijamu pisanim putem, u svrhu utvrđivanja smetnje.

Uporaba
radijske postaje u slučaju opasnosti

Članak
94.

(1) Znakovi opasnosti,
pozivi, poruke i priopćenja koja se emitiraju u slučaju opasnosti za plovilo
ili za zrakoplov, ili u slučaju prirodnih nepogoda, ili prigodom spašavanja
ljudskih života, imaju prednost u prijenosu putem svih radijskih postaja.

(2) U slučajevima iz stavka
1. ovoga članka dopušteno je, osim dodijeljenih radijskih frekvencija i
utvrđenih uvjeta za radijske postaje, upotrebljavati i druge frekvencije i
raditi na najprikladniji način.

(3) Vlasnik, odnosno korisnik
radijske postaje, koji primi znakove opasnosti iz stavka 1. ovoga članka, mora
odmah prekinuti rad, odazvati se pozivu i staviti svoju radijsku postaju na
raspolaganje.

Radijske
postaje Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije i sigurnosnih službi
Republike Hrvatske

Članak
95.

(1) Oružane
snage Republike Hrvatske, policija i sigurnosne službe Republike Hrvatske,
prigodom izgradnje i uporabe vlastitih radijskih komunikacija, moraju se pridržavati
odredaba ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona, koji se
odnose na namjenu radiofrekvencijskog spektra, vrste emisija i snage zračenja
elektromagnetskih polja, te na poduzimanje djelotvornih mjera za sprječavanje i
uklanjanje štetnih smetnji, i na pružanje pomoći u slučaju opasnosti.

(2) Kad radijska postaja Oružanih snaga Republike
Hrvatske, policije i sigurnosnih službi Republike Hrvatske sudjeluje u
radiokomunikacijskim službama drugih sustava, njezina se uporaba mora
prilagoditi odredbama ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona.

(3) Uvjeti za postavljanje, uporabu, održavanje i
kontrolu emisija te nadzor radijskih postaja Oružanih snaga Republike Hrvatske,
policije i sigurnosnih službi Republike Hrvatske, uvjeti za utvrđivanje i
uklanjanje štetnih smetnji između tih i drugih radijskih postaja, kao i način
suradnje s Agencijom propisuju se pravilnikom koji donosi ministar, uz
suglasnost ministra nadležnog za obranu, ministra nadležnog za unutarnje
poslove i čelnika sigurnosnih službi Republike Hrvatske.

Naknada
za dodjelu i uporabu radijskih frekvencija

Članak
96.

(1) Za
dodjelu i uporabu radijskih frekvencija plaća se naknada u skladu s Pravilnikom
o plaćanju naknade za dodjelu i uporabu radijskih frekvencija, koji donosi
ministar.

(2)
Naknada iz stavka 1. ovoga članka uplaćuje se na račun Agencije.

X.
RADIJSKA OPREMA I TELEKOMUNIKACIJSKA TERMINALNA OPREMA

Radijska
oprema i telekomunikacijska terminalna oprema

Članak
97.

(1)
Radijska oprema i telekomunikacijska terminalna oprema (u daljnjem tekstu: RiTT
oprema) može se slobodno uvoziti, stav­ljati na tržište, stavljati u pogon i
upotrebljavati u Republici Hrvatskoj ako udovoljava uvjetima utvrđenima ovim
Zakonom i propisima donesenim na temelju ovoga Zakona.

(2) Odredba iz stavka 1. ovoga članka odnosi se i na
medicinske uređaje i aktivne medicinske implantate koji za svoj rad
upotrebljavaju radijske valove, kao i na sastavne dijelove ili cjelovite
uređaje u vozilima.

(3) Odredbe ovoga Zakona ne primjenjuju se na uvoz,
stav­ljanje na tržište, stavljanje u pogon i uporabu RiTT opreme koju
upotrebljavaju radioamateri, osim radioamaterske opreme koja je dostupna na tržištu,
na radijske i televizijske prijamnike namijenjene samo za prijam radijskih i
televizijskih programa, na RiTT opremu namijenjenu pomorskoj i zrakoplovnoj službi
koja udovoljava posebnim uvjetima, te na RiTT opremu koja se isključivo
upotrebljava za potrebe Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije i
sigurnosnih službi Republike Hrvatske.

(4) Uvoz i stavljanje na tržište RiTT opreme mogu
obavljati pravne i fizičke osobe koje su registrirane za tu djelatnost, uz
prethodno pribavljeno odobrenje Agencije.

(5) Za ponovni uvoz i stavljanje na tržište RiTT
opreme istog proizvođača i jednakih tehničkih značajki, za koju je prigodom
prvog uvoza pribavljeno odobrenje iz stavka 4. ovoga članka, nije potrebno novo
odobrenje.

(6)
Agencija je obvezna na prikladan način objavljivati popis RiTT opreme iz stavka
4. ovoga članka za koju je izdano propisano odobrenje.

Okvirna
načela i bitni zahtjevi za RiTT opremu

Članak
98.

(1)
Uvjeti stavljanja na tržište, stavljanja u pogon i uporabu RiTT opreme pobliže
se propisuju pravilnikom koji donosi ministar.

(2)
Pravilnik iz stavka 1. ovoga članka osobito sadrži popis hrvatskih norma,
europskih harmoniziranih norma i drugih međunarodnih norma potrebnih za
ocjenjivanje sukladnosti RiTT opreme s bitnim zahtjevima iz stavka 3. ovoga
članka, način i postupke ocjenjivanja sukladnosti i ispitivanja RiTT opreme,
način i postupke ovlašćivanja tijela u sustavu ocjenjivanja suklad­nosti RiTT
opreme, te oznake i način označivanja RiTT opreme.

(3)
RiTT oprema mora udovoljavati sljedećim bitnim zah­tjevima:

1.
zahtjevima sigurnosti i zaštite zdravlja ljudi od djelovanja elektromagnetskih
polja,

2.
zahtjevima elektromagnetske kompatibilnosti (EMC),

3.
zahtjevima koji omogućavaju djelotvornu uporabu radiofrekvencijskog spektra,

4.
drugim zahtjevima, kao što su zahtjevi koji se odnose na zaštitu
telekomunikacijskih mreža od mogućih oštećenja, na mogućnost rada putem
telekomunikacijske mreže, na zaštitu privatnosti, na pristup osoba s
invaliditetom ili drugim posebnim potrebama, te hitna stanja.

Stavljanje
RiTT opreme na tržište

Članak
99.

(1)
Osoba odgovorna za stavljanje na tržište RiTT opreme obvezna je korisniku
prigodom prodaje te opreme dati upute za rad i tehničke značajke te opreme, kao
i izjavu o sukladnosti s bitnim zahtjevima iz članka 98. stavka 3. ovoga
Zakona, koja mora sadržavati i presliku izvorne izjave.

(2) Ako RiTT oprema radi u radiofrekvencijskom
području koje nije europski harmonizirano radiofrekvencijsko područje za tu
RiTT opremu, ili nije u skladu s Pravilnikom o namjeni radiofrekvencijskog
spektra, proizvođač RiTT opreme ili osoba koja tu opremu stavlja na tržište,
obvezni su o tome obavijestiti Agenciju, i to najmanje 30 dana prije stavljanja
te opreme na tržište.

(3) Agencija će osobu, koja je dostavila obavijest iz
stavka 2. ovoga članka, u primjerenom roku izvijestiti o mogućnosti stav­ljanja
u promet RiTT opreme.

Stavljanje
u pogon i pravo priključenja na mrežu

Članak
100.

(1)
RiTT oprema može se staviti u pogon u skladu s odredbama iz članka 17. stavka
1. i 2. ovoga Zakona.

(2)
Stavljanje u pogon RiTT opreme, koja udovoljava uvjetima stavljanja na tržište
iz članka 97., 98. i 99. ovoga Zakona, može se ograničiti u slučaju da ta RiTT
oprema uzrokuje štetne smetnje ili je štetna za zdravlje ljudi, ili ne
omogućuje djelotvornu uporabu radiofrekvencijskog spektra.

(3) Ako
se utvrdi da RiTT oprema, koja ima propisanu izjavu o sukladnosti s bitnim
zahtjevima iz članka 98. stavka 3. ovoga Zakona, uzrokuje ozbiljna oštećenja
telekomunikacijske ili radijske mreže, ili štetne smetnje, ili smetnje u
funkcioniranju te mreže, operator ima pravo uskratiti priključenje te RiTT
opreme na svoju mrežu, isključiti već priključenu RiTT opremu ili je povući iz
pogona. Operator o poduzetim mjerama mora bez odgode izvijestiti u pisanom
obliku Agenciju.

(4)
RiTT oprema, koja iz bilo kojeg razloga ne udovoljava bitnim zahtjevima iz
članka 98. stavka 3. ovoga Zakona, može biti javno izlagana i predstavljena na
području Republike Hrvat­ske, uz jasno i razvidno istaknutu oznaku da uporaba
takve RiTT opreme nije dopuštena u Republici Hrvatskoj.

Ograničenje
jakosti elektromagnetskih polja

Članak
101.

(1)
RiTT oprema, koja se uvozi, stavlja na tržište, stavlja u pogon i upotrebljava
u Republici Hrvatskoj, ne smije stvarati elektromagnetska polja kojima su
veličine iznad propisanih vrijednosti.

(2)
Granične vrijednosti veličina elektromagnetskog polja iz stavka 1. ovoga
članka, granične vrijednosti snaga zračenja nepokretnih radijskih postaja,
referentni propisi i norme o ograniča­vanju jakosti elektromagnetskih polja
radijskih frekvencija te drugi uvjeti, kojima mora udovoljavati RiTT oprema kao
izvor elektromagnetskog zračenja radijskih frekvencija, propisuju se
pravilnikom koji donosi ministar.

(3)
Izračun i mjerenje veličina elektromagnetskih polja, koja stvara RiTT oprema i
radijske postaje, obavlja Agencija ili pravna osoba koju je ovlastilo Vijeće
Agencije.

XI.
ELEKTROMAGNETSKA KOMPATIBILNOST (EMC) I ZAŠTITA OD SMETNJI

Elektromagnetska
kompatibilnost (EMC)

Članak
102.

(1)
Električna i druga tehnička oprema ne smije stvarati elektromagnetske smetnje u
funkcioniranju telekomunikacija, RiTT opreme ili radijskih postaja, niti u
prijamu radijskih i televizijskih programa.

(2) Električna i druga tehnička oprema, koja se
proizvodi, uvozi, stavlja na tržište i upotrebljava u Republici Hrvatskoj, mo­ra
udovoljavati zahtjevima elektromagnetske kompatibilnosti (EMC) u skladu s
pravilnikom koji donosi ministar.

(3) Pravilnik iz stavka 2. ovoga članka osobito sadrži
popis hrvatskih norma i europskih norma koje mora ispunjavati električna i
druga tehnička oprema, način i postupke ocjenjivanja sukladnosti te opreme sa
zahtjevima elektromagnetske kompatibil­nosti (EMC), postupak priznavanja
stranih potvrda (certifikata) o elektromagnetskoj kompatibilnosti (EMC), način
i postupke ovlašćivanja tijela u sustavu ocjenjivanja sukladnosti, te oznake i
način ozna­čivanja električne i druge tehničke opreme.

Utvrđivanje
uzroka smetnji

Članak
103.

(1)
Poslove utvrđivanja uzroka smetnji i poduzimanja mjera za njihovo uklanjanje
obavljaju:

1.
operator i davatelj usluga – za smetnje u svojem telekomunikacijskom sustavu,

2.
vlasnik radijske mreže za odašiljanje radijskih i/ili televizijskih programa –
za smetnje u svojoj radijskoj mreži,

3.
Agencija – za smetnje u radijskim komunikacijama izvan sustava i mreža
navedenih u točki 1. i 2. ovoga stavka.

(2)
Mjerenja i ispitivanja u svrhu utvrđivanja uzroka smetnji iz stavka 1. ovoga
članka i članka 102. stavka 1. ovoga Zakona, na zahtjev operatora, davatelja
usluga ili vlasnika, odnosno korisnika radijske mreže ili radijske postaje,
obavlja Agencija ili prav­na osoba koju je ovlastilo Vijeće Agencije.

Uklanjanje
smetnji

Članak
104.

(1)
Vlasnici, odnosno korisnici električne i druge tehničke opreme ili radijskih
postaja moraju ovlaštenim osobama u pravnim osobama iz članka 103. ovoga Zakona
omogućiti obavljanje pregleda i potrebnih mjerenja i ispitivanja radi
utvrđivanja uzroka smetnji, davati im podatke te omogućiti uvid u dokumentaciju
potrebnu za obavljanje pregleda, mjerenja i ispitivanja.

(2) Ako
se pregledom iz stavka 1. ovoga članka utvrdi da električna i druga tehnička
oprema ili radijska postaja uzrokuje smetnje iznad propisima dopuštene razine,
pravne osobe iz članka 103. ovoga Zakona pisanim će putem zatražiti od
vlasnika, odnosno korisnika te opreme ili radijske postaje da u određenom roku,
koji ne može biti dulji od 30 dana, ukloni utvrđene smetnje i o tome izvijesti
Agenciju.

(3) Ako
vlasnik, odnosno korisnik električne i druge teh­ničke opreme ili radijske
postaje, koja uzrokuje smetnje iz stavka 2. ovoga članka, ne ukloni utvrđene
smetnje u određenom roku, pravna osoba iz članka 103. ovoga Zakona, koja je
utvrdila uzrok smetnji, predložit će inspektoru telekomunikacija poduzimanje
propisanih upravnih mjera.

(4)
Poslove mjerenja, ispitivanja i uklanjanja smetnji, koje uzrokuje električna i
druga tehnička oprema ili radijske postaje Oružanih snaga Republike Hrvatske,
policije i sigurnosnih službi Republike Hrvatske, obavljaju ovlaštene osobe tih
službi na zahtjev i uz sudjelovanje inspektora telekomunikacija i ovlašte­nog radnika
Agencije.

XII.
ZAŠTITA PODATAKA

Sigurnost
telekomunikacijske mreže

Članak
105.

(1)
Davatelj javnih telekomunikacijskih usluga mora poduzeti odgovarajuće tehničke
i organizacijske mjere kako bi se zaštitila sigurnost njegovih
telekomunikacijskih usluga, a zajedno s operatorom poduzima potrebne mjere radi
zaštite sigurnosti telekomunikacijske mreže. Poduzete mjere moraju osigurati
razinu sigurnosti koja odgovara postojećoj razini opasnosti za sigurnost mreže,
uzimajući u obzir raspoloživa tehnička i tehnološka rješenja i troškove tih
mjera.

(2) U slučaju posebne opasnosti za sigurnost
telekomunikacijske mreže, davatelj javnih telekomunikacijskih usluga mora
obavijestiti korisnike svojih usluga o postojanju te opasnosti. Ako je opasnost
izvan opsega primjerenih mjera koje mora poduzeti davatelj usluga, davatelj
usluga mora obavijestiti korisnike svojih usluga o mogućim mjerama za
uklanjanje opasnosti i/ili njezinih posljedica, uključujući i napomenu o
mogućim troškovima tih mjera.

(3)  Davatelj javnih telekomunikacijskih usluga
obvezan je odrediti odgovornu osobu za provedbu mjera iz ovoga članka.

Tajnost
telekomunikacijskih priopćenja

Članak
106.

(1) U
svrhu osiguravanja tajnosti telekomunikacijskih priop­ćenja u javnoj
telekomunikacijskoj mreži i u obavljanju javnih telekomunikacijskih usluga te
pripadajućih podataka o telekomunikacijskom prometu, zabranjeno je slušanje,
prisluškivanje, pohra­njivanje i svaki oblik presretanja ili nadzora nad
telekomunikacijskim priopćenjima i pripadajućim podacima o telekomunikacijskom
prometu.

(2)
Zabrana iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se ako postoji privola samog
korisnika usluga ili zahtjev utemeljen na posebnom zakonu.

(3)
Odredbe iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se na zakonski ovlašteno bilježenje
komunikacija i pripadajućih podataka o telekomunikacijskom prometu tijekom
zakonitih poslovnih operacija u svrhu pružanja dokaza o trgovačkim
transakcijama ili drugim poslovnim komunikacijama.

(4)
Uporaba javnih telekomunikacijskih mreža za pohranu informacija ili za pristup
informacijama pohranjenima u telekomunikacijskoj terminalnoj opremi korisnika
usluga dopuštena je samo uz uvjet da su ti korisnici usluga dobili jasne i
razumljive obavijesti o svrsi obrade, te da imaju mogućnost odbijanja takve
obrade od strane kontrolora podataka. Time se ne može spriječiti tehničko
pohranjivanje ili pristup isključivo u svrhu obavljanja ili omogućavanja
prijenosa telekomunikacijskih priopćenja putem javne telekomunikacijske mreže
ili ako je to potrebno za obav­ljanje javnih telekomunikacijskih usluga na
izričit zahtjev korisnika usluga.

Podaci
o telekomunikacijskom prometu

Članak
107.

(1)
Podaci o telekomunikacijskom prometu, koji se odnose na korisnike usluga, a
koje su obradili i pohranili operatori i davatelji javnih telekomunikacijskih
usluga, moraju se izbrisati ili učiniti neimenovanima, kad više nisu potrebni u
svrhu prijenosa telekomunikacijskih priopćenja, osim u slučajevima iz stavka
2., 3. i 5. ovoga članka.

(2) Podaci o telekomunikacijskom prometu, koji su potrebni
za obračun troškova telekomunikacijskih usluga korisnika usluga i troškova
međusobnog povezivanja, mogu se obrađivati samo do zastare potraživanja
utvrđene posebnim propisima.

(3) U svrhu promidžbe javnih telekomunikacijskih
usluga ili usluga s dodanom vrijednosti, davatelj javnih telekomunikacijskih
usluga može obrađivati podatke iz stavka 1. ovoga članka, na način i u
razdoblju potrebnom za promidžbu i obradu tih usluga, ako je korisnik usluga,
na kojeg se odnose ti podaci, dao svoju privolu. Korisnici usluga mogu
uskratiti svoju privolu za obradu podataka o telekomunikacijskom prometu ili je
povući u svako doba.

(4) Prije dobivanja privole korisnika usluga za
uporabu podataka u svrhe iz stavka 3. ovoga članka, davatelj javnih
telekomunikacijskih usluga mora obavijestiti tog korisnika usluga o vrstama
podataka o telekomunikacijskom prometu, koji se obrađuju, te o trajanju takve
obrade u slučaju iz stavka 2. ovoga članka.

(5)
Pristup obradi podataka o telekomunikacijskom prometu u skladu s odredbama ovoga
članka dopušten je isključivo osobama operatora i davatelja javnih
telekomunikacijskih usluga koje rade na poslovima obračuna troškova,
upravljanja telekomunikacijskim prometom, obrade pritužbi korisnika usluga,
otkrivanja prijevara u telekomunikacijama, promidžbi javnih telekomunikacijskih
usluga i usluga s dodanom vrijednosti. Taj pristup mora se ograničiti na najnužnije
radnje u vezi s obavljanjem tih poslova.

(6)
Odredbe iz stavka 1., 2., 3. i 5. ovoga članka ne primjenjuju se na
izvješćivanje Ministarstva, Agencije i drugih nadležnih državnih tijela, kao i
na obvezu prikupljanja podataka o telekomunikacijskom prometu u okviru tajnog
nadzora telekomunikacijskih usluga te međumjesnog i međunarodnoga
telekomunikacijskog prometa, u skladu s posebnim zakonima iz područja
nacionalne sigurnosti.

Prikaz
i prikrivanje pozivajućeg broja i s njim povezanog broja

Članak
108.

(1)
Davatelj javnih telekomunikacijskih usluga koji nudi mogućnost prikaza
pozivajućeg broja, mora omogućiti korisniku usluga, koji je uputio poziv,
jednostavno i besplatno sprječavanje prikaza njegova broja za svaki pojedinačni
poziv.

(2)
Davatelj javnih telekomunikacijskih usluga koji nudi mogućnost prikaza
pozivajućeg broja, mora omogućiti pozvanom pretplatniku jednostavno i besplatno
sprječavanje prikaza identifikacije linije koja poziva, uz razumno korištenje
ove funkcije.

(3)
Davatelj usluge koji nudi mogućnost prikaza pozivajućeg broja, prije nego što
je uspostavljen poziv, mora omogućiti pozvanom pretplatniku jednostavan način
odbijanja dolaznog poziva u slučaju kad je prepoznavanje pozivajućeg broja
spriječeno od strane korisnika ili pretplatnika koji poziva.

(4)
Davatelj javnih telekomunikacijskih usluga koji nudi mogućnost prikaza broja
koji je povezan, mora pozvanom pretplatniku omogućiti jednostavno i besplatno
sprječavanje prikaza broja koji je povezan.

Podaci
o lokaciji bez podataka o telekomunikacijskom prometu

Članak
109.

(1)
Podaci o lokaciji bez podataka o telekomunikacijskom prometu, koji se odnose na
korisnike ili pretplatnike javnih telekomunikacijskih mreža ili javnih
telekomunikacijskih usluga, mogu se obrađivati samo u slučaju kad su učinjeni
neimenovanima ili na temelju privole korisnika ili pretplatnika, na način i u
razdoblju potrebnom za pružanje usluge s dodanom vrijednosti. Davatelj usluge
mora obavijestiti korisnike ili pretplatnike, prije pribavljanja njihove
privole, o vrsti podataka o lokaciji bez podataka o telekomunikacijskom
prometu, koji će se obraditi, te o svrsi i trajanju obrade, kao i tome hoće li
se ti podaci dostaviti trećoj strani u svrhu pružanja usluge s dodanom
vrijednosti. Korisnicima ili pretplatnicima mora se u svako doba pružiti
mogućnost povlačenja njihove privole za obradu podataka o lokaciji bez podataka
o telekomunikacijskom prometu.

(2) Kad je pribavljena privola korisnika ili
pretplatnika za obradu podataka o lokaciji bez podataka o telekomunikacijskom
prometu, korisnik ili pretplatnik mora zadržati mogućnost jednostavnog i
besplatnog načina privremenog odbijanja obrade tih podataka prigodom svakog
priključivanja na telekomunikacijsku mrežu ili svakog prijenosa
telekomunikacijskog priopćenja.

(3)
Obrada podataka o lokaciji bez podataka o telekomunikacijskom prometu u skladu
s odredbama iz stavka 1. i 2. ovoga članka dopuštena je isključivo osobama
operatora i davatelja javnih telekomunikacijskih usluga, ili treće strane koja
pruža usluge s dodanom vrijednosti, i mora se ograničiti na najnužnije radnje u
vezi s pružanjem usluga s dodanom vrijednosti.

Iznimke
u prikazu pozivajućeg broja

Članak
110.

Operator
i davatelj javnih telekomunikacijskih usluga može onemogućiti:

1.
privremeno sprječavanje prikaza pozivajućeg broja, na zahtjev pretplatnika koji
traži da se uđe u trag zlonamjernim ili uznemiravajućim pozivima. U tom
slučaju, operator i davatelj javnih telekomunikacijskih usluga pohranit će i
učiniti dostupnima podatke koji sadrže identifikaciju pretplatnika koji poziva,
u skladu s posebnim zakonom,

2.
sprječavanje prikaza pozivajućeg broja i privremeno odbijanje ili izostanak
privole pretplatnika ili korisnika usluga na obradu podataka o lokaciji za
pozivne brojeve prema pisanom zahtjevu nadležnih državnih tijela i hitnih službi.
Popis nadležnih državnih tijela i hitnih službi i njihove pozivne brojeve
Ministarstvo objavljuje u »Narodnim novinama«.

Neželjena
telekomunikacijska priopćenja

Članak
111.

(1)
Uporaba pozivnih sustava s i bez ljudskog posredovanja, telefaks uređaja ili
elektroničke pošte u svrhu izravne promidžbe dopuštena je samo uz prethodno
pribavljenu privolu korisnika usluga.

(2) Primjena tehničkih sustava za pribavljanje
privole iz stav­ka 1. ovoga članka smatra se izravnom promidžbom i nije
dopuštena.

(3) Fizička ili pravna osoba trgovac može se
koristiti podacima o elektroničkim adresama, dobivenim od svojih potrošača u
svrhu prodaje proizvoda i usluga, za izravnu promidžbu samo vlastitih sličnih
proizvoda ili usluga, uz uvjet da ti potrošači imaju jasnu mogućnost besplatnog
i jednostavnog prigovora na takvu uporabu podataka o elektroničkim adresama
prigodom njihova prikupljanja i prigodom primitka svake poruke, u slučaju da
potrošač nije unaprijed odbio takvu uporabu podataka.

(4) Nije dopušteno, u svrhu izravne promidžbe, slanje
elektroničke pošte u kojoj se pogrješno prikazuje ili prikriva identitet
pošiljatelja u čije ime se šalje priopćenje, ili bez ispravne elektroničke
adrese na koju primatelj može, bez naknade, poslati zahtjev za onemogućavanje
takvih priopćenja.

(5) Odredbe iz stavka 1. i 3. ovoga članka ne
primjenjuju se na neautomatizirane pozive pravnim osobama u svrhu izravne
promidžbe.

XIII.  INSPEKCIJSKI NADZOR I KONTROLA

Obavljanje
inspekcijskog nadzora i kontrole

Članak
112.

(1)
Ministarstvo obavlja inspekcijski nadzor nad provedbom odredaba ovoga Zakona i
propisa donesenih na temelju ovoga Zakona, te međunarodnih ugovora i sporazuma
iz područja telekomunikacija, koji obvezuju Republiku Hrvatsku.

(2)
Inspekcijski nadzor iz stavka 1. ovoga članka provode inspektori
telekomunikacija.

(3)
Kontrolu provedbe odredaba ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju ovoga
Zakona, kojima je uređena kontrola radiofrekvencijskog spektra, pružanje
ostalih telekomunikacijskih usluga iz članka 23. stavka 2. ovoga Zakona, te
mjerenje i ispitivanje u svrhu utvrđivanja uzroka smetnji iz članka 102. i 103.
ovoga Zakona obavlja Agencija, a provode ih ovlašteni radnici Agencije.

(4)
Osim poslova kontrole iz stavka 3. ovoga članka, ovlašteni radnik Agencije, na
zahtjev inspektora telekomunikacija, sudjeluje s inspektorom telekomunikacija i
u obavljanju određenih poslova inspekcijskog nadzora u skladu s njegovim
zahtjevom.

(5)
Inspekcijski nadzor nad provedbom odredaba ovoga Zakona, kojima je propisano
posjedovanje dozvole za radijsku postaju iz članka 86. i opće dozvole iz članka
87. ovoga Zakona, te poduzimanje mjera u vezi s tim nadzorom, obavlja i
ministarstvo nadležno za unutarnje poslove. Ovlaštena osoba ministarstva nadležnog
za unutarnje poslove poduzima propisane mjere za djelotvorno onemogućivanje
rada radijske postaje bez dozvola iz članka 86. i 87. ovoga Zakona te o
poduzetim mjerama bez odgode izvješćuje inspektora telekomunikacija.

(6)
Poslove inspekcijskog nadzora iz stavka 5. ovoga članka ministarstvo nadležno
za unutarnje poslove obavlja po službenoj dužnosti ili na prijedlog inspektora
telekomunikacija.

(7)
Inspekcijski nadzor nad provedbom odredaba ovoga Zakona i propisa donesenih na
temelju ovoga Zakona u prodaji RiTT opreme te električne i druge tehničke
opreme, uz inspektore telekomunikacija, provode i inspektori Državnog
inspektorata, koji imaju ovlast poduzimati mjere u vezi s tim nadzorom.

(8)
Operator, davatelj usluga i vlasnik telekomunikacijske infrastrukture, te
vlasnik, odnosno korisnik telekomunikacijske opreme, RiTT opreme ili radijske
postaje obvezan je omogućiti inspektoru telekomunikacija, na njegov zahtjev,
očevid telekomunikacijske infrastrukture, telekomunikacijske opreme, RiTT
opreme ili radijske postaje, te bez odgode predočiti ili dostaviti potrebne
podatke i dokumentaciju u vezi s inspekcijskim nadzorom.

Ovlasti
inspektora telekomunikacija i kontrolne ovlasti Agencije

Članak
113.

(1)
Prigodom obavljanja inspekcijskog nadzora iz članka 112. stavka 1. ovoga Zakona
inspektor telekomunikacija ima sljedeće ovlasti:

1.
privremeno zabraniti obavljanje telekomunikacijskih usluga ili djelatnosti ako
nije pribavljena propisana koncesija ili dozvola, ili ako nije sklopljen
propisani ugovor o koncesiji, ili ako nije unaprijed podnesena propisana
prijava Agenciji, ili ako nije pribavljena propisana ovlast, ili ako nije
plaćena propisana naknada za koncesiju, dozvolu, prijavu ili ovlast, ili se
telekomunikacijske usluge ili djelatnosti ne obavljaju u skladu s ovim Zakonom
i propisima donesenim na temelju ovoga Zakona, te odrediti mjere kojima se
onemogućuje daljnje obavljanje tih usluga i djelatnosti,

2.
privremeno zabraniti uvoz, prodaju, iznajmljivanje i uporabu telekomunikacijske
opreme, RiTT opreme i radijskih postaja koje se ugrađuju ili priključuju na
javne telekomunikacije, ako ta oprema i radijske postaje ne zadovoljavaju
uvjete utvrđene ovim Zakonom i propisima donesenim na temelju ovoga Zakona,

3.
privremeno zabraniti uvoz, prodaju, iznajmljivanje i uporabu električne i druge
tehničke opreme ako ta oprema ne zadovoljava uvjete utvrđene ovim Zakonom i
propisima donesenim na temelju ovoga Zakona u vezi s elektromagnetskom
kompatibilnosti (EMC),

4.
privremeno zabraniti rad radijske postaje i druge RiTT opreme za koju nije
pribavljena propisana dozvola ili nije, ni nakon primitka opomene u za to
određenom roku plaćena propisana naknada za dodjelu i uporabu radijskih
frekvencija, te odrediti mjere kojima se onemogućuje rad takve radijske postaje
ili RiTT opreme,

5.
privremeno zabraniti uporabu radijske postaje i RiTT opreme za koju se
opetovano utvrdi da ne ispunjava propisane tehničke uvjete i uvjete uporabe, te
odrediti mjere kojima se onemogućuje rad te radijske postaje ili RiTT opreme,

6.
privremeno zabraniti izvođenje radova, gradnju novih građevina i postavljanje
tehničke opreme u zaštitnoj zoni ili radijskom koridoru radijskih postaja,

7.
privremeno obustaviti izvođenje radova u zoni telekomunikacijske infrastrukture
ili opreme, radijske postaje ili spojnog puta, koji bi mogli oštetiti ili
ometati rad te infrastrukture, opreme, radijske postaje ili spojnog puta, ako
nije unaprijed pribav­ljena suglasnost vlasnika navedene infrastrukture,
opreme, radijske postaje ili spojnog puta, dok se takva suglasnost ne pribavi,

8.
privremeno zabraniti rad radijske postaje i RiTT opreme koja stvara smetnju,
dok se ta smetnja ne ukloni,

9.
narediti uklanjanje nedostataka na telekomunikacijskoj opremi, RiTT opremi i
radijskim postajama koje stvaraju elektromagnetske smetnje u radu
telekomunikacija ili radijskih komunikacija, ili u prijamu radijskih ili
televizijskih programa, te u slučaju utvrđivanja štetne smetnje privremeno
zabraniti uporabu takve opreme ili radijskih postaja, dok se štetna smetnja ne
ukloni,

10.
narediti uklanjanje nedostataka ako se prigodom postav­ljanja ili uporabe
telekomunikacijske infrastrukture ili opreme, RiTT opreme ili radijskih postaja
te prigodom obavljanja telekomunikacijskih usluga ili djelatnosti ne
primjenjuje ovaj Zakon i propisi doneseni na temelju ovoga Zakona,

11. u
okviru mjera iz točke 1. do 5. ovoga stavka, može i pečatiti ili privremeno
oduzeti telekomunikacijsku opremu, RiTT opremu i radijsku postaju u cijelosti,
ili samo određene dijelove te opreme ili radijske postaje, o čemu izdaje pisanu
potvrdu.

(2)
Inspektor telekomunikacija ima ovlast osobno obaviti ili narediti obavljanje
potrebnih mjerenja i ispitivanja na telekomunikacijskoj opremi, RiTT opremi i
radijskim postajama, te se može za potrebe inspekcijskog nadzora koristiti
odgovarajućim tehničkim sredstvima i opremom operatora, davatelja usluga ili
vlasnika, odnosno korisnika telekomunikacijske opreme, RiTT opreme ili radijske
postaje.

(3)
Ovlašteni radnik Agencije obvezan je o nalazu kontrole i utvrđenim činjenicama
u postupku obavljanja kontrole, za koju je ovlašten na temelju odredaba ovoga
Zakona, bez odgode u pisanom obliku izvijestiti inspektora telekomunikacija.

(4) Kad
ovlašteni radnik Agencije na temelju kontrole utvrdi da telekomunikacijska
oprema, RiTT oprema ili radijska postaja uzrokuje smetnju, ili da radijska postaja
i druga radijska oprema radi na radijskim frekvencijama za koje vlasnik,
odnosno korisnik te radijske postaje ili opreme nije pribavio propisanu
dozvolu, ima ovlast iz stavka 1. točke 11. i iz stavka 2. ovoga članka, uz
obvezu da o poduzetim mjerama bez odgode u pisanom obliku izvijesti inspektora
telekomunikacija u svrhu podnošenja prijave za učinjeni prekršaj.

(5)
Inspektor telekomunikacija i ovlašteni radnik Agencije vode očevidnike o
obavljenom inspekcijskom nadzoru, odnosno kontroli te moraju imati propisane
iskaznice.

(6)
Sadržaj i oblik iskaznica iz stavka 5. ovoga članka i pečata za pečaćenje iz
stavka 1. točke 11. ovoga članka, te sadržaj i način vođenja očevidnika iz
stavka 5. ovoga članka propisuju se pravilnikom koji donosi ministar.

Provedba
rješenja inspektora telekomunikacija

Članak
114.

(1)
Protiv rješenja inspektora telekomunikacija ne može se izjaviti žalba, ali se
može pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom Republike Hrvatske.

(2) U
slučaju nepostupanja po rješenju inspektora telekomunikacija, inspektor
telekomunikacija može izreći fizičkoj osobi ili odgovornoj osobi u pravnoj
osobi, na koju se odnosi rješenje, upravnu mjeru izraženu u novčanom iznosu u
visini do dvadeseterostruke prosječne plaće u Republici Hrvatskoj u proteklom
tromjesečju.

(3)
Upravnu mjeru iz stavka 2. ovoga članka izvršavaju tijela nadležna za izvršenje
novčanih kazni izrečenih za prekršaje, a iznos se plaća u korist državnog
proračuna Republike Hrvatske.

Nadležnost
Ministarstva za vođenje prekršajnog postupka

Članak
115.

(1) Za
vođenje prekršajnih postupaka za prekršaje propisane ovim Zakonom u prvom je
stupnju nadležno Ministarstvo.

(2)
Novčana kazna i troškovi postupka, koji dijelom ili u cijelosti nisu plaćeni,
naplatit će se ovrhom na imovini osobe kojoj je izrečena novčana kazna, u
skladu s odredbama Zakona o prekršajima.

(3) O žalbi
protiv prvostupanjske odluke Ministarstva odlučuje Visoki prekršajni sud.

XIV.
KAZNENE ODREDBE

Teže
povrede odredaba ovoga Zakona

Članak
116.

(1)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 1.000.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
pravna osoba:

1. ako
na zahtjev Agencije u svrhu obavljanja poslova iz članka 12. ovoga Zakona, ne
omogući pristup i dostavi Agenciji sve podatke u vezi s obavljanjem
telekomunikacijskih usluga i djelatnosti, uključujući i financijske podatke i
podatke s obilježjima tajnosti,

2. ako u propisanom roku ne uplati iznos iz članka
16. stavka 3. ovoga Zakona,

3. ako ne projektira, proizvodi, gradi, održava i
upotrebljava telekomunikacijsku infrastrukturu i opremu u skladu sa člankom 17.
stavkom 1., 2., 3. i 4. ovoga Zakona,

4. ako
investitor građevine u roku od 60 dana od dana utvrđene smetnje ne osigura o
svom trošku prijam radijskih i televizijskih programa uz jednake uvjete kakvi
su postojali prije nastanka smetnji, sukladno članku 17. stavku 6. ovoga
Zakona.

5. ako
operator i davatelj usluga, odnosno vlasnik telekomunikacijske infrastrukture i
opreme te vlasnik, odnosno korisnik radijske postaje ne ispunjava zahtjeve iz
članka 18. stavka 3., 4., 5., 6. i 7. ovoga Zakona,

6. ako
se kao davatelj telekomunikacijskih usluga ne pridržava odredaba članka 23.
stavka 1., 2. i 3. ovoga Zakona,

7. ako
obavlja javne telekomunikacijske usluge uz uporabu radiofrekvencijskog spektra
suprotno odredbama članka 24. stav­ka 1., 2. i 3. ovoga Zakona,

8. ako
pravna osoba nastavi obavljati telekomunikacijske usluge nakon konačnosti
rješenja iz članka 25. stavka 1. ovoga Zakona,

9. ako
koncesionar ne obavijesti Agenciju u slučaju da je neka fizička ili pravna
osoba stekla kontrolni ili većinski paket udjela ili dionica u trgovačkom
društvu koncesionara (članak 34. stavak 1.),

10. ako
ne plaća naknadu za obavljanje telekomunikacijskih usluga i djelatnosti
sukladno članku 36. stavku 1. i 3. ovoga Zakona,

11. ako
osnovne (univerzalne) telekomunikacijske usluge ne obavlja sukladno odredbama
članka 37. ovoga Zakona,

12. ako
kao davatelj osnovnih telekomunikacijskih usluga ne osigura ispravno i
nesmetano funkcioniranje svojega telekomunikacijskog sustava (članak 39. stavak
1.),

13. ako
ne omogući podrobni ispis računa u skladu sa člankom 44. ovoga Zakona,

14. ako ne pruža usluge u skladu sa člankom 51.
stavkom 6. ovoga Zakona,

15. ako ne omogućava pristup mreži u skladu sa
člankom 52. ovoga Zakona,

16. ako ne ponudi sučelje i poseban pristup mreži u
skladu sa člankom 53. ovoga Zakona,

17. ako ne ispuni dodatne obveze operatora za pristup
mreži u skladu sa člankom 54. ovoga Zakona,

18. ako ne poštuje minimalne zahtjeve za iznajmljene
telekomunikacijske vodove u skladu sa člankom 55. ovoga Zakona,

19. ako ne poštuje odredbe o međusobnom povezivanju
(članak 56.),

20. ako ne poštuje odredbe o strukturnom odvajanju i
zasebnom obračunavanju u skladu sa člankom 57. ovoga Zakona,

21. ako ograničava pristup mreži i međusobno
povezivanje protivno odredbama članka 58. ovoga Zakona,

22. ako na prikladan način ne objavi i redovito ne
obnavlja standardne ponude pristupa svojim izdvojenim lokalnim petljama i
pripadajućoj opremi u skladu sa člankom 60. stavkom 5. ovoga Zakona,

23. ako
ne omogući pristup svojoj izdvojenoj lokalnoj petlji u skladu sa člankom 60.
stavkom 1., 3. i 4. ovoga Zakona,

24. ako
ne izradi i na prikladan način objavi opće uvjete poslovanja u skladu sa
člankom 62. ovoga Zakona,

25. ako
ne objavi i regulira cijene usluga u skladu sa član­kom 63. ovoga Zakona,

26. ako
ustupa telekomunikacijsku infrastrukturu protivno odredbama iz članka 64. ovoga
Zakona,

27. ako
izvrši prijenos prava na uporabu adresa i brojeva suprotno odredbama iz članka
71. ovoga Zakona,

28. ako
upotrebljava adrese i brojeve suprotno odredbama članka 67. ovoga Zakona,

29. ako
ne omogući prenosivost broja i odabir operatora u skladu s odredbama članka 72.
ovoga Zakona,

30. ako
ne uvede jedinstveni pozivni broj 112 za hitne službe i ne postupa pravilno s
pozivima upućenima na taj broj (članak 73.),

31. ako
upotrebljava radijske frekvencije i radijsku postaju bez dozvole iz članka 84.
stavka 1. ovoga Zakona,

32. ako
prekrši neku od zabrana vezanih uz tajnost radijskih poruka u skladu sa člankom
93. ovoga Zakona,

33. ako
primi znakove opasnosti, a ne postupi u skladu s odredbama iz članka 94. stavka
3. ovoga Zakona,

34. ako
uvozi, stavlja na tržište, stavlja u pogon ili upotrebljava radijsku opremu i
telekomunikacijsku terminalnu opremu suprotno odredbama iz članka 97. ovoga
Zakona,

35. ako
u svrhu uklanjanja smetnji ne postupi u skladu s odredbama iz članka 104. ovoga
Zakona,

36. ako
ne osigura sigurnost telekomunikacijske mreže u skladu sa člankom 105. ovoga
Zakona,

37. ako
postupi protivno zabrani slušanja, prisluškivanja, pohranjivanja i svakog
oblika presretanja ili nadzora nad telekomunikacijskim priopćenjima i
pripadajućim podacima o telekomunikacijskom prometu iz članka 106. stavka 1.
ovoga Zakona,

38. ako upotrebljava javnu telekomunikacijsku mrežu
suprotno odredbi iz članka 106. stavka 4. ovoga Zakona,

39. ako ne postupa s podacima o telekomunikacijskom
prometu u skladu sa člankom 107. ovoga Zakona,

40. ako upotrebljava pozivne sustave s i bez ljudskog
posredovanja, telefaks uređaje ili elektroničku poštu u svrhu izravne promidžbe
protivno odredbama iz članka 111. ovoga Zakona.

(2) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će
se i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom od 1.000,00 do 10.000,00
kuna.

(3) Iznimno od odredbe iz stavka 2. ovoga članka, ako
je odgovorna osoba prekršaj počinila s namjerom, kaznit će se novčanom kaznom
od 3.000,00 do 10.000,00 kuna.

(4) Ako prekršaj iz stavka 1. ovoga članka počini
fizička osoba, kaznit će se novčanom kaznom od 1.000,00 do 10.000,00 kuna.

(5) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka može se
izreći i zaštitna mjera zabrane obavljanja djelatnosti u trajanju od tri
mjeseca do godine dana.

(6)
Imovinska korist ostvarena prekršajem oduzet će se.

Ostale
povrede odredaba ovoga Zakona

Članak
117.

(1)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 100.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna
osoba:

1. ako
zaposli člana Vijeća Agencije u roku od godine dana od dana razrješenja s dužnosti
u pravnim osobama koncesionara ili davatelja telekomunikacijskih usluga
suprotno članku 10. stav­ku 3. ovoga Zakona,

2. ako
izvodi radove u zoni telekomunikacijske infrastrukture i opreme suprotno članku
20. ovoga Zakona,

3. ako
mrežu profesionalnog pokretnog radija (PMR) iz članka 24. stavka 11. ovoga Zakona
priključi na javnu telekomunikacijsku mrežu bez odobrenja Agencije,

4. ako
virtualni pokretni operator obavlja javne telekomunikacijske usluge suprotno
odredbi iz članka 24. stavka 13. ovoga Zakona,

5. ako
obavlja telekomunikacijske usluge iz članka 23. stavka 2. ovoga Zakona suprotno
odredbama iz članka 27. ovoga Zakona,

6. ako
obavlja telekomunikacijske usluge uz uporabu slobodnog radiofrekvencijskog
spektra suprotno odredbama iz članka 28. ovoga Zakona,

7. ako
pisanim putem ne izvijesti Ministarstvo ili Agenciju, ili korisnike osnovnih
telekomunikacijskih usluga putem sredstava javnog priopćavanja u skladu sa
člankom 39. stavkom 2. ovoga Zakona,

8. ako
ne dostavi podatke o ostvarenom ukupnom prihodu na tržištu u skladu sa člankom
39. stavkom 4. ovoga Zakona,

9. ako
s podacima o pretplatnicima ne postupa u skladu s odredbama iz članka 43. ovoga
Zakona,

10. ako
ne omogući jednostavnu i besplatnu zabranu odre­đenih vrsta odlaznih poziva,
odnosno poziva na određene brojeve ili skupine brojeva, u skladu sa člankom 46.
ovoga Zakona,

11. ako automatsko usmjeravanje poziva ne omogućava u
skladu sa člankom 47. ovoga Zakona,

12. ako ne ustroji javni imenik pretplatnika i službu
davanja obavijesti (informacija) o brojevima pretplatnika svih javnih
telekomunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj u skladu sa člankom 48. ovoga
Zakona,

13. ako koncesionar ne dostavi odgovarajuće podatke o
radijskim mjerenjima izvršenima u svojoj pokretnoj telekomunikacijskoj mreži,
kao i tehničke podatke o osnovnim postajama u toj mreži u skladu sa člankom 85.
stavkom 4. ovoga Zakona,

14. ako upotrebljava radijsku postaju iz članka 86.
stavka 1. ovoga Zakona bez obavljenog tehničkog pregleda u skladu sa člankom
86. stavkom 6. ovoga Zakona,

15. ako za radijsku postaju, za koju postoji odgovarajuća
odluka CEPT-a o izuzeću od izdavanja pojedinačne dozvole, ne pribavi opću
dozvolu u skladu sa člankom 87. stavkom 1. ovoga Zakona,

16. ako prigodom prodaje radijske postaje ne izda
primjerak pripadajuće opće dozvole u skladu sa člankom 87. stavkom 3. ovoga
Zakona,

17. ako ne poduzme djelotvorne mjere kojima se onemo­gućuje
daljnji rad radijske postaje u slučaju iz članka 91. stavka 2. ovoga Zakona,

18. ako ne obavlja identifikaciju radijske postaje u
skladu sa člankom 92. stavkom 1. ovoga Zakona,

19. ako radijska oprema i telekomunikacijska
terminalna oprema ne udovoljava zahtjevima iz članka 98. stavka 3. ovoga
Zakona,

20. ako prigodom stavljanja na tržište radijske
opreme i telekomunikacijske terminalne opreme postupi suprotno odredbama iz
članka 99. stavka 1. i 2. ovoga Zakona,

21. ako
prigodom stavljanja u pogon radijske opreme i telekomunikacijske terminalne
opreme postupi suprotno odredbama članka 100. ovoga Zakona,

22. ako
radijska oprema i telekomunikacijska terminalna oprema stvara elektromagnetska
polja kojima su veličine iznad propisanih vrijednosti (članak 101. stavak 1.),

23. ako
električna i druga tehnička oprema ne odgovara zahtjevima elektromagnetske
kompatibilnosti (članak 102. stavak 2.),

24. ako
ne omogući prikaz i prikrivanje pozivajućeg broja i s njim povezanog broja u
skladu sa člankom 108. ovoga Zakona,

25. ako
ne obrađuje podatke o lokaciji bez podataka o telekomunikacijskom prometu u
skladu sa člankom 109. ovoga Zakona.

(2) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj
osobi novčanom kaznom od 500,00 do 5.000,00 kuna.

(3)
Iznimno od odredbe iz stavka 2. ovoga članka, ako je odgovorna osoba prekršaj
počinila s namjerom, kaznit će se novčanom kaznom od 1.000,00 do 5.000,00 kuna.

(4) Ako
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka počini fizička osoba, kaznit će se novčanom
kaznom od 500,00 do 5.000,00 kuna.

(5) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka može se izreći i zaštitna mjera oduzimanja
radijske postaje.

(6)
Imovinska korist ostvarena prekršajem oduzet će se.

Članak
118.

Plaćanjem
novčanih kazni izrečenih za prekršaje propisane ovim Zakonom ne prestaju ostale
materijalne obveze proistekle iz ovoga Zakona.

XV. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Opće
prijelazne odredbe

Članak
119.

(1)
Pravna ili fizička osoba, koja na dan stupanja na snagu ovoga Zakona obavlja
telekomunikacijske usluge i djelatnosti u javnim telekomunikacijama na temelju
koncesije, prijave ili ovlasti, prema propisima koji su važili do dana stupanja
na snagu ovoga Zakona, nastavlja obavljati te usluge i djelatnosti prema
odredbama ovoga Zakona do isteka vremena na koje je dana koncesija ili ovlast,
odnosno prijavljena ta usluga.

(2) HT
– Hrvatske telekomunikacije d.d. obvezne su najkasnije do 1. siječnja 2005.
omogućiti drugim operatorima i davateljima usluga pristup svojoj izdvojenoj
lokalnoj petlji. Do istog roka HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. obvezne su
drugim operatorima i davateljima usluga pružiti usluge prenosivosti broja i
predodabira operatora.

(3) HT
– Hrvatske telekomunikacije d.d. obvezne su najkasnije do 1. listopada 2003.
započeti s odgovarajućim nužnim tehničkim pripremama u svrhu izvršenja obveza
iz stavka 2. ovoga članka, te najkasnije do 1. siječnja 2004. dostaviti
Agenciji, u skladu s njezinim prethodno upućenim zahtjevom, sve podatke u vezi
s izvršenjem tih tehničkih priprema kako bi Agencija utvrdila dinamiku pristupa
izdvojenoj lokalnoj petlji.

(4) HT
– Hrvatske telekomunikacije d.d. moraju u roku od tri mjeseca od dana stupanja
na snagu ovoga Zakona uskladiti svoje poslovanje s odredbama članka 57. ovoga
Zakona kojima je uređeno strukturno odvajanje i zasebno obračunavanje.

(5) Ugovor o koncesiji za obavljanje
telekomunikacijskih usluga u nepokretnoj mreži iz članka 98. stavka 5. Zakona o
telekomunikacijama (»Narodne novine«, br. 76/99., 128/99., 68/01. i 109/01.),
koji je Vlada Republike Hrvatske sklopila s trgo­vačkim društvom HT – Hrvatske
telekomunikacije d.d., uskladit će se s odredbama ovoga Zakona u roku od tri
mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(6) Odašiljači i veze d.o.o. nastavljaju ubavljati
radiodifuzijske usluge iz članka 23. stavka 1. ovoga Zakona bez posebne
koncesije za potrebe javne ustanove Hrvatske radiotelevizije.

(7) Odobrenje ili dozvola za radijsku postaju, izdana
prema propisima koji su važili do dana stupanja na snagu ovoga Zakona, vrijedi
do isteka roka na koji je izdana, a radijska postaja može se upotrebljavati do
isteka navedenog roka, uz uvjete utvrđene u odobrenju ili dozvoli za radijsku
postaju, prema odredbama ovoga Zakona. Agencija će uvjete iz izdanih odobrenja
i dozvola za radijsku postaju uskladiti s odredbama ovoga Zakona u roku od šest
mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(8) Operatori i davatelji usluga, koji obavljaju
telekomunikacijske usluge na dan stupanja na snagu ovoga Zakona, moraju
ispuniti obvezu iz članka 18. stavka 6. ovoga Zakona u roku od godine dana od
dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(9) Operatori koji na dan stupanja na snagu ovoga
Zakona imaju telekomunikacijsku mrežu povezanu s telekomunikacijskim mrežama
drugih država, obvezni su u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu
ovoga Zakona podnijeti prijavu iz članka 19. stavka 1. ovoga Zakona.

(10) Upravni i sudski postupci, započeti do dana stupanja
na snagu ovoga Zakona, dovršit će se prema propisima koji su važili do dana
stupanja na snagu ovoga Zakona, a prema odredbama ovoga Zakona samo u slučaju
ako je to povoljnije za stranku u postupku.

(11) Visina naknade za dozvole, prijave i ovlasti, koja
se propisuje pravilnikom iz članka 36. stavka 1. ovoga Zakona, utvrdit će se
najkasnije do 1. siječnja 2005. u iznosu koji ne prelazi visinu
administrativnih troškova koji nastaju u postupku izdavanja dozvole ili
ovlasti, odnosno podnošenja prijave te prigodom upravljanja, kontrole i
provedbe tog postupka.

Prijelazne
odredbe o koncesijama za radio i televiziju

Članak
120.

(1)
Vijeće za radio i televiziju, osnovano prema Zakonu o telekomunikacijama
(»Narodne novine«, br. 76/99., 128/99., 68/01. i 109/01.), nastavlja radom
prema odredbama toga Zakona do imenovanja Vijeća za elektroničke medije
sukladno Zakonu o elektroničkim medijima.

(2)
Vijeće za radio i televiziju dovršit će postupke za davanje koncesije, odnosno
produljenje koncesija za obavljanje djelatnosti radija i televizije, te
postupke za promjene vlasničke strukture, promjenu programske sheme i po drugim
zahtjevima, koji su započeti prema propisima koji su važili do dana početka
primjene ovoga Zakona, prema propisima koji su važili do dana početka primjene
Zakona o elektroničkim medijima.

(3)
Koncesionar radija i televizije, koji na dan početka primjene ovoga Zakona
obavlja djelatnost radija i televizije na temelju koncesije i sklopljenog
ugovora o koncesiji prema propisima koji su važili do dana početka primjene
ovoga Zakona, nastavlja obavljati svoju djelatnost u skladu s odredbama
posebnog zakona kojim je uređeno područje elektroničkih medija do isteka
vremena na koje je dana koncesija.

Prijelazne
odredbe o Agenciji

Članak
121.

(1)
Vlada Republike Hrvatske će u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona podnijeti prijedlog za imenovanje članova, predsjednika i zamjenika
predsjednika Vijeća Ag­en­cije Hrvatskom saboru, u skladu sa člankom 9. stavkom
1. ovoga Zakona, a Hrvatski sabor će u roku od 30 dana od dana primitka
prijedloga imenovati članove, predsjednika i zamjenika predsjednika Vijeća
Agencije.

(2) Predsjednik, zamjenik predsjednika i članovi
Vijeća za telekomunikacije, predsjednik, zamjenik predsjednika i članovi Vijeća
Hrvatskog zavoda za telekomunikacije, te direktor i zam­jenik direktora
Hrvatskog zavoda za telekomunikacije privremeno nastavljaju s radom i nakon
stupanja na snagu ovoga Zakona, do dana imenovanja novih članova Vijeća
Agencije prema ovom Zakonu.

(3) Vijeće Agencije će u roku od 30 dana od dana
imenovanja donijeti Statut Agencije i druge opće akte, te u daljnjem roku od 10
dana raspisati natječaj za imenovanje upravitelja Agencije. Vijeće Agencije će
u roku od 30 dana od dana imenovanja na temelju dobivene ovlasti Hrvatskoga
sabora podnijeti prijavu za brisanje Vijeća za telekomunikacije i Hrvatskoga
zavoda za telekomunikacije iz sudskog registra, te izvršiti prijavu za upis
Agencije u sudski registar.

(4) Radnici stručne službe Vijeća za telekomunikacije
i radnici Hrvatskog zavoda za telekomunikacije nastavljaju s radom na poslovima
na kojima su zatečeni u trenutku stupanja na snagu ovoga Zakona i zadržavaju
stečena zvanja i položaje do sklapanja ugovora o radu na temelju općih akata iz
stavka 3. ovoga članka.

(5) Iznimno od odredbe iz stavka 4. ovoga članka,
radnike Hrvatskog zavoda za telekomunikacije, koji su u trenutku stupanja na
snagu ovoga Zakona zatečeni na poslovima nadzornika telekomunikacija, preuzima
Ministarstvo.

(6) Agencija je pravni sljednik Vijeća za
telekomunikacije i Hrvatskog zavoda za telekomunikacije, te preuzima pokretnu i
nepokretnu imovinu, pismohranu i drugu dokumentaciju, sredstva za rad,
financijska sredstva, prava i obveze Vijeća za telekomunikacije i Hrvatskog
zavoda za telekomunikacije.

Podzakonski
propisi

Članak 122.

(1) Vlada Republike Hrvatske donijet će uredbu iz
članka 88. stavka 2. ovoga Zakona najkasnije u roku od šest mjeseci od dana
stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Ministar će donijeti propise koje je ovlašten
donijeti prema odredbama ovoga Zakona najkasnije u roku od godine dana od dana
njegova stupanja na snagu.

(3) Do stupanja na snagu propisa iz stavka 1. i 2.
ovoga članka primjenjivat će se podzakonski propisi, koji uređuju odnosna
pitanja, ako nisu u suprotnosti s odredbama ovoga Zakona.

Završne
odredbe

Članak
123.

Danom
početka primjene ovoga Zakona prestaju važiti odred­be Zakona o
telekomunikacijama (»Narodne novine«, br. 76/99., 128/99., 68/01. i 109/01.),
osim odredaba Glave XII. »Radio i televizija«.

Članak
124.

Ovaj
Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«, a
primjenjivat će se od 1. kolovoza 2003.

Klasa:
344-03/03-01/01

Zagreb,
17. srpnja 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko Tomčić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Zakon, NN 122/2003-1731