## Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj Us-1009/2011-4 od 19. srpnja 2012.

### NN 113/2012 (12.10.2012.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj Us-1009/2011-4 od 19. srpnja 2012.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2454

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda, Lidije Rostaš-Beroš, predsjednice vijeća, mr. sc. Mirjane Juričić i Blanše Turić, članica vijeća, te višeg sudskog savjetnika Srđana Papića, zapisničara, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski telekom d.d., Savska cesta 32, Zagreb, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, Jurišićeva 13, Zagreb, klasa: UP/I-344-01/07-01/222, urbroj: 376-10-04-39 od 22. prosinca 2010., radi odgode izvršenja odluke, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 19. srpnja 2012.

presudio je

Tužba se odbija.

Ova presuda će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Rješenjem tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije (dalje: HAKOM) do okončanja postupka odlučivanja o zahtjevu za izmjenom odluke vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije o određivanju uvjeta Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama i izmjene Standardne ponude HT – Hrvatskih telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od 28. travnja 2010. godine (klasa: UP/I-344-01/07-01/222, urbroj: 376-10-04-30), odgađa se izvršenje kako slijedi:

– odgađa se obveza Trgovačkog društva Hrvatski telekom d.d. da primjenjuje Statički plan upravljanja frekvencijskim spektrom s Planom upravljanja paricama u dijelu koji se odnosi na odredbe Plana upravljanja paricama, i to poglavlja 6., 7. i 8. te one dijelove teksta u ostalim poglavljima Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s Planom upravljanja paricama koji sadrže odredbe Plana upravljanja paricama;

– odgađa se obveza Trgovačkog društva Hrvatski telekom d.d. da primjenjuje izmjene standardne ponude HT – Hrvatski telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji određene u točki 2. odluke osim izmjena Ad 2.5 i Ad 2.6, pri čemu se umjesto izmjena čija je primjena odgođena primjenjuju do tada vrijedeće odredbe standardne ponude HT – Hrvatski telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji;

– odgađa se obveza Trgovačkog društva Hrvatski telekom d.d. iz točke 5. i 6. odluke;

– odgađa se obveza definiranja vremenskog plana i postupka usklađivanja stanja na postojećim izdvojenim lokalnim petljama sa strukturom koja odgovara Statičkom planu upravljanja frekvencijskim spektrom s Planom upravljanja paricama.

Tužitelj osporava zakonitost rješenja tuženog tijela zbog povrede pravila upravnog postupka i zbog nepravilno utvrđenog činjeničnog stanja.

Smatra da tuženo tijelo nije postupilo po pravilima upravnog postupka sukladno članku 140. stavku 1. Zakona o općem upravnom postupku kojim je propisano da se može odgoditi izvršenje rješenja na prijedlog stranke radi izbjegavanja nastanka teško popravljive štete.

Vezano uz navedeno tužitelj smatra da tuženo tijelo uopće nije utvrđivalo postojanje vjerojatnosti nastanka teško popravljive štete te da se rješenje o odgodi izvršenja odluke temelji na paušalnim tvrdnjama Amisa.

Nadalje navodi da je tuženo tijelo pogrešno utvrdilo činjenično stanje te da je iz utvrđenih činjenica izveden pogrešan zaključak prema kojemu su obje strane suglasne s odgodom izvršenja odluke. Tužitelj navodi da je već u svom očitovanju od 17. prosinca 2010. godine naveo da izvršenje odluke o Statičkom planu u propisanom roku nije moguće jer operatori korisnici standardne ponude nisu tužitelju dostavili potrebne tehničke podatke radi čega je tužitelj bio prisiljen produljiti rok za dostavu istih do 15. siječnja 2011. godine, te posljedično produljiti rok za početak primjene Statičkog plana s Planom upravljanja paricama do 15. veljače 2011. godine.

Tužitelj ponavlja da je zbog navedenih razloga bio prisiljen na odgodu izvršenja odluke ali da se protivio odgodi izvršenja kako je to predložio Amis telekom do okončanja postupka odlučivanja o zahtjevu za izmjenom navedenog Statičkog plana.

Predlaže stoga Sudu da uvaži tužbu i osporeno rješenje poništi.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu navodi, u bitnom, da se tužitelj u svom očitovanju od 17. prosinca 2010. godine pozitivno očitovao na zahtjev Trgovačkog društva Amis telekom d.o.o. za odgodom izvršenja odluke od 28. travnja 2010. godine pa nije logično odbiti zahtjev oko kojega su stranke suglasne, jer u tom slučaju za stranke postoji vjerojatnost nastanka teško popravljive štete. Navodi dalje da se tužitelj protivio zahtjevu Amis telekoma za odgodom izvršenja na način kako je to zatraženo tj. do konačnog rješavanja zahtjeva za izmjenom Odluke ali da je naveo da je spreman prihvatiti produljenje do 15. veljače 2011. godine. Iz navedenog tuženo tijelo zaključuje da tuženi nije bio suglasan jedino sa rokom na koji je Amis telekom zatražio odgodu izvršenja.

Predlaže sudu da tužbu odbije.

Tužba nije osnovana.

Pravilno je, i po ocjeni ovog Suda, postupilo tuženo tijelo kada je osporenim rješenjem odgodilo izvršenje odluke klasa: UP/I-344-01/07-01/222, urbroj: 376-10-04-30 od 28. travnja 2001. godine do okončanja postupka odlučivanja o zahtjevu za njezinom izmjenom na način pobliže određen dispozitivom tog rješenja.

Naime, kako to proizlazi iz podataka u spisu predmeta dostavljenih ovom Sudu uz odgovor na tužbu, vijeće HAKOM-a je 28. travnja 2010. godine donijelo odluku o određivanju uvjeta Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s Planom upravljanja paricama i izmjene standardne ponude HT – Hrvatskih telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji, s početkom primjene protekom 8 mjeseci od objave iste, odnosno, s početkom primjene od 11. siječnja 2011. godine.

Amis telekom d.o.o. je, 30. srpnja 2010. godine, podnio tuženom tijelu zahtjev za izmjenu odluke od 28. travnja 2010. godine a potom i zahtjev za odgodu izvršenja te Odluke do konačnog rješavanja podnesenih zahtjeva za izmjenom Odluke.

Tužitelju je navedeni zahtjev dostavljen na očitovanje te se isti usprotivio odgodi izvršenja odluke do konačnog rješavanja zahtjeva o njezinoj izmjeni ali je također izjavio da nije u mogućnosti početi s primjenom iste u propisanom roku tj. protekom 8 mjeseci koji rok je isticao 11. siječnja 2011. godine. Tužitelj je decidirano izjavio da je spreman prihvatiti produljenje roka do najkasnije 15. veljače 2011. godine.

Slijedom toga tuženo je tijelo osnovano zaključilo da se tužitelj suglasio s produljenjem roka primjene predmetne odluke odnosno s odgodom početka njezinog izvršenja. Takav zaključak nesporno proizlazi iz izjave samog tužitelja da zbog nepravovremene dostave podataka od strane operatora korisnika neće biti u mogućnosti početi s primjenom Odluke u zadanom roku, tj. od 11. siječnja 2011. godine.

To što je tužitelj zatražio odgodu početka primjene do 15. veljače 2011. odnosno što se protivio zahtjevu Amis telekoma d.o.o. za odgodu do konačnog odlučivanja o zahtjevu za izmjenu odluke nema utjecaja na zakonitost osporenog rješenja i pravilnost utvrđenog činjeničnog stanja.

Naime, prema odredbi članka 140. stavka 1. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj 47/09.) na prijedlog stranke, a radi izbjegavanja nastanka teško popravljive štete, javnopravno tijelo koje je donijelo rješenje može odgoditi izvršenje i, ako je to nužno, produžiti odgodu izvršenja rješenja sve do donošenja pravomoćne odluke o upravnoj stvari, ako nije drukčije propisano zakonom i ako se to ne protivi javnom interesu. Slijedom citirane zakonske odredbe prema ocjeni ovog Suda tuženo je tijelo pravilno iskoristilo dana procesna ovlaštenja kada je donijelo rješenje o odgodi izvršenja odluke od 28. travnja 2010. godine.

S obzirom na iznijeto Sud ocjenjuje da su u postupku koji je prethodio donošenju osporenog rješenja pravilno i u potpunosti utvrđene sve činjenice odlučne za njegovo donošenje te da je na temelju istih donesen pravilan zaključak i pravilno primijenjeno materijalno pravo.

Prigovori tužitelja izneseni u tužbi nisu osnovani niti odlučni te stoga nisu doveli u sumnju zakonitost osporenog rješenja.

Trebalo je stoga temeljem članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91., 9/92. i 77/92.) u vezi s člankom 90. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10.) tužbu kao neosnovanu odbiti.

Broj: Us-1009/2011-4

Zagreb, 19. srpnja 2012.

Predsjednica vijeća

Lidija Rostaš-Beroš, v. r.

Presuda, NN 113/2012-2454