### NN 126/2023 (27.10.2023.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske poslovni broj: Usoz-152/23-6 od 26. rujna 2023.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1772

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Blanše Turić predsjednice vijeća, dr. sc. Sanje Otočan, Senke Orlić-Zaninović, Gordane Marušić Babić i Ljiljane Karlovčan-Đurović, članica vijeća te više sudske savjetnice Ivane Mamić Vuković, zapisničarke, u postupku ocjene zakonitosti općeg akta pokrenutog po prijedlogu O. A. i A. A., vl. zajedničkog ugostiteljskog obrta »S. M.«, zastupani po opunomoćenicima, odvjetnicima iz Odvjetničkog društva V. & P., R., na sjednici vijeća održanoj 26. rujna 2023.

presudio je

Ukida se Dopuna I. Godišnjeg plana upravljanja pomorskim dobrom u Općini L1. za 2023. (»Službene novine Primorsko-goranske županije«, 7/23.).

Obrazloženje

1. Podnositelji su ovom Sudu podnijeli prijedlog za pokretanje postupka ocjene zakonitosti Dopune I. Godišnjeg plana upravljanja pomorskim dobrom u Općini L1. za 2023. (»Službene novine Primorsko-goranske županije«, 7/23. – dalje Dopuna I.).

2. Podnositelji smatraju da je osporavani akt donesen protivno odredbi članka 11. Zakona o pravu na pristup informacijama (»Narodne novine«, 25/13. i 85/15. – dalje: ZPPI) jer nacrt osporavanog akta nije bio objavljen na internetskoj stranici radi provođenja javnog savjetovanja sa zainteresiranom javnošću, niti je objavljeno izvješće o provedenom javnom savjetovanju iz kojeg bi bili razvidni eventualni prijedlozi i primjedbe zainteresirane javnosti te očitovanje nositelja izrade nacrta s razlozima za neprihvaćanje pojedinih prijedloga i primjedbi. Podnositelji ističu da je ovaj Sud u ranijim predmetima, primjerice u odluci, poslovni broj: Usoz-95/22-8, zauzeo stajalište da su takvi akti nezakoniti. Nadalje navode da se osporavanim aktom dopunjuje Godišnji plan upravljanja pomorskim dobrom u Općini L1. za 2023. (dalje: Godišnji plan), u odnosu na mikrolokaciju »L2.« (k.č. 4851 i k.č. 4854, k.o. L1.) i u odnosu na mikrolokaciju »M.« (k.č. 2197. k.o. L1.). Ističu da je nezakonitost ostvarena u pogledu određivanja pomorskog dobra za k.č. 4851 i k.č. 4854 k.o. L1., u vlasništvu fizičkih osoba, a koje lokacije nisu proglašene pomorskim dobrom, što je vidljivo iz vlasničkih listova. Isto tako, iz dopisa P.-g. županije od 15. ožujka 2023. vidljivo je da te nekretnine nisu uopće u granici pomorskog dobra i da pomorsko dobro nije proglašeno. Stoga smatraju da je osporavana Dopuna I. protivna odredbama članka 4. i 7. Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama (»Narodne novine«, 158/03., 100/04, 141/06., 38/09., 123/11., 56/16., i 98/19.) koje predviđaju mogućnost davanja koncesije i koncesijskog odobrenja, ali nakon što je utvrđena granica pomorskog dobra i pomorsko dobro upisano u zemljišnim knjigama. Iz navedenih razloga predlažu da se po službenoj dužnosti pokrene postupak ocjene zakonitosti osporavanog akta.

3. Donositelj u svom očitovanju u bitnome ističe da je provođenje savjetovanja s javnošću u smislu članka 11. ZPPI-ja, ostvareno prilikom donošenja Godišnjeg plana, dok u odnosu na osporavanu Dopunu I., drži kako ne postoji konkretna potreba za uključivanjem javnosti u sam proces donošenja. Navodi da je Dopunu I. dostavio nadležnom tijelu P.-g. županije radi davanja potvrde o usklađenosti s Godišnjim planom, a koja potvrda je pravovremeno ishođena. U odnosu na dio k.č. 4851 i k.č. 4854, ističe da je riječ o dijelovima nekretnina za koje je postupak određivanja granica pomorskog dobra u tijeku. Navodi da je još Godišnjim planom upravljanja pomorskim dobrom za 2016., koji se odnosio na spornu mikrolokaciju »Plaža L2.«, Povjerenstvo za granice pomorskog dobra u P.-g. županiji donijelo prijedlog i za sporne čestice. Povodom zahtjeva fizičke osobe za izmjenom danog prijedloga, Povjerenstvo je 2022. sastavilo novi prijedlog. Smatra kako Dopunu I. nije donio bez uporišta u raspoloživoj dokumentaciji, a činjenica što granica pomorskog dobra još nije evidentirana u zemljišnim knjigama nije odlučna, posebno uzevši u obzir da je koncesijsko odobrenje moguće izdati i za one mikrolokacije pomorskog dobra za koje granica pomorskog dobra nije utvrđena. Ujedno navodi da se na sporne dijelove čestica nisu žalili vlasnici, već jedini kojima je ovo sporno, su podnositelji prijedloga. Predlaže da se prijedlog odbije.

4. U skladu s člankom 6. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, 20/10., 143/12., 152/14., 94/16., 29/17. i 110/21. – dalje: ZUS) navedeno očitovanje dostavljeno je podnositeljima.

5. Sukladno odredbi članka 83. stavka 2. ZUS-a, postupak ocjene zakonitosti općeg akta Visoki upravni sud može pokrenuti po službenoj dužnosti pa je sud postupajući po prijedlogu podnositelja utvrdio da je u postupku donošenja općeg akta Dopune I. učinjen propust, zbog kojeg je pokrenuo postupak ocjene zakonitosti odluke po službenoj dužnosti.

6. Na temelju članka 39. Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama (»Narodne novine«, br. 158/03., 100/04, 141/06, 38/09, 123/11, 56/16. i 98/19.) i članka 6. Uredbe o postupku davanja koncesijskog odobrenja na pomorskom dobru (»Narodne novine, 36/04., 63/08., 113/13. i 63/14. – dalje Uredba) načelnik Općine L1. dana 16. veljače 2023. donio je osporavanu Dopunu I.

7. Iako je u međuvremenu, dana 29. srpnja 2023. stupio na snagu novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama (»Narodne novine«, 83/83), navedeno ne utječe na ocjenu zakonitosti osporavane Odluke, budući da je u članku 231. stavku 2. tog Zakona propisano da Uredba o postupku davanja koncesijskog odobrenja na pomorskom dobru temeljem koje je donesen osporavani opći akt, ostaje na snazi do stupanja na snagu uredbe iz članka 72. stavka 7. tog Zakona.

8. Osporavanom Dopunom I. dopunjuje se osnovni Godišnji plan u članku VII. tablici 3. u odnosu na mikrolokaciju L2. (dopuna se odnosi i na sporni dio k.č. 4851 i dio k.č. 4854, k.o. L1.) i tablici 7. u odnosu na mikrolokaciju »M.« (k.č. 2197. k.o. L1.).

9. Donositelj ne spori da u odnosu na osporavanu Dopunu I. nije provedeno savjetovanje s javnošću, ali smatra da je svrha savjetovanja s javnošću ostvarena prilikom donošenja Godišnjeg plana. Takvo stajalište ovaj Sud ne nalazi pravilnim.

10. Odredbom članka 11. stavka 1. ZPPI-ja, propisano je da su tijela državne uprave, druga državna tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave i pravne osobe s javnim ovlastima dužne provoditi savjetovanje s javnošću pri donošenju zakona i podzakonskih propisa, a pri donošenju općih akata, odnosno drugih strateških i planskih dokumenata kada se njima utječe na interese građana i pravnih osoba.

11. Nije sporno da je Godišnji plan opći akt kojim se uređuje izdavanje koncesijskih odobrenja na pomorskom dobru za fizičke i pravne osobe koje koriste građevine i druge objekte na pomorskom dobru pa je upoznavanje javnosti s njegovim sadržajem nesporno u javnom interesu. S obzirom da se izmjene i dopune općeg akta donose po istom postupku, kao i osnovni opći akt, to je i kod donošenja osporavane Dopune I. donositelj bio dužan postupiti prema odredbi članka 11. ZPPI-ja, i provesti savjetovanje s javnošću.

12. S obzirom na to da se osporavani akt ne može ocijeniti zakonitim, trebalo je temeljem odredbe članka 86. stavka 3. ZUS-a odlučiti kao u izreci.

13. Odluka prestaje važiti danom objave ove presude u »Narodnim novinama« sukladno članku 86. stavku 4. ZUS-a.

Poslovni broj: Usoz-152/23-6

Zagreb, 26. rujna 2023.

Predsjednica vijeća
 Blanša Turić, v. r.