## Ustavni zakon o izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske

### NN 29/2002 (22.3.2002.), Ustavni zakon o izmjenama i dopunama Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske

# HRVATSKI SABOR

629

Na teme­lju članka 131. Ustava Republike Hrvatske, Hrvatski sabor na
sjednici 15. ožujka 2002., donio je

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU USTAVNOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA USTAVNOG ZAKONA O USTAVNOM SUDU REPUBLIKE HRVATSKE

Proglašava se Ustavni zakon o izmjenama i dopunama Ustav­nog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske koje­g je donio Hrvatski sabor na sjednici 15.
ožujka 2002.

Klasa: 711-01/01-01/03
Zagreb, 15. ožujka 2002.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko Tomčić,** v. r.

## USTAVNI ZAKON

### O IZMJENAMA I DOPUNAMA USTAVNOG ZAKONA O USTAVNOM SUDU REPUBLIKE HRVATSKE

Članak 1.

U Ustavnom zakonu o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
br. 99/99.), u članku 1. iza riječi: »uređuju uvjeti« dodaju se riječi: »i
postupak«, a riječi: »ustavnih sloboda i prava čovjeka i građanina« zamjenjuju
se riječima: »ljudskih prava i temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom«.

Članak 2.

Iza članka 1. dodaje se članak 1.a koji glasi:

»Članak 1.a

(1) Ustavni sud jamči poštivanje i primjenu Ustava Republike Hrvatske i
svoje djelovanje temelji na odredbama Ustava Republike Hrvatske i Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

(2) Ustavni sud je neovisan o svim tijelima državne vlasti, te
samostalno raspoređuje sredstva, utvrđena u državnom prora­čunu, u skladu sa
svojim godišnjim proračunom i zakonom radi funkcioniranja djelatnosti Ustavnog
suda.

(3) Unutarnje ustrojstvo Ustavnog suda uređuje se Poslovnikom Ustavnog
suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Poslovnik).

(4) O primjeni Poslovnika brine se predsjednik Ustavnog suda. Tumačenje
Poslovnika daje Ustavni sud.«

Članak 3.

U članku 3. stavku 1. riječi: »Hrvatskom državnom saboru« zamjenjuju se
riječima: »Hrvatskom saboru«, a u stavku 2. iza riječi: »kaznenu odgovornost«
dodaje se zarez i riječi: »pritvoren ili kažnjen«.

Članak 4.

Članak 4. briše se.

Članak 5.

U članku 5. stavak 3. briše se.

Članak 6.

Iza članka 5. dodaje se članak 5.a koji glasi:

»Članak 5.a

(1) Postupak izbora sudaca Ustavnog suda pokreće odbor Hrvatskoga sabora
nadležan za Ustav (u nastavku: nadležni odbor) objavom poziva u »Narodnim
novinama« pravosudnim ins­titucijama, pravnim fakultetima, odvjetničkoj komori,
prav­ničkim udrugama, političkim strankama, drugim pravnim osobama i
pojedincima da predlože kandidate za izbor jednog ili više sudaca Ustavnog suda
(u nastavku: poziv). Pojedinac može i sam sebe predložiti kao kandidata.

(2) U pozivu se navode uvjeti za izbor sudaca Ustavnog suda određeni
Ustavom i ovim Ustavnim zakonom, rok za podnošenje prijedloga kandidata
nadležnom odboru, te prilozi koji moraju biti dostavljeni uz prijedlog.

(3) Nakon proteka roka iz stavka 2. ovoga članka, nadležni odbor
ispituje ispunjavaju li kandidati uvjete za izbor sudaca Ustavnog suda utvrđene
Ustavom i ovim Ustavnim zakonom i nepravovaljane kandidature odbacuje.

(4) Nadležni odbor obavlja javni razgovor sa svakim kandidatom koji
ispunjava uvjete za izbor za suca Ustavnog suda i na temelju prikupljenih
podataka i rezultata razgovora sastavlja listu kandidata koji ulaze u uži izbor
za suce Ustavnog suda. Lista kandidata u pravilu sadržava više kandidata od
broja sudaca Ustav­nog suda koji se bira.

(5) Nadležni odbor, uz svoj prijedlog, dostavlja Hrvatskom saboru listu
svih kandidata koji ispunjavaju uvjete za izbor suca Ustavnog suda. Prijedlog
nadležnog odbora mora sadržavati obrazloženje iz kojeg je razvidno zašto je
odbor pojedinom kandidatu dao prednost pred ostalim kandidatima.

(6) Zastupnici Hrvatskoga sabora glasuju pojedinačno o svakom
predloženom kandidatu.

(7) Predloženi kandidat za suca Ustavnog suda smatra se izabranim sucem
Ustavnog suda ako za njega glasuje većina od ukupnog broja zastupnika
Hrvatskoga sabora.«

Članak 7.

U članku 11. stavku 1. riječi: »Zastupnički dom Hrvatskoga državnog
sabora« zamjenjuju se riječima: »Hrvatski sabor«, a riječi: »Ustavni sud će na
zahtjev predsjednika ili suca Ustavnog suda utvrditi da mu je prestao mandat«
zamjenjuju se riječima: »sucu Ustavnog suda dužnost prestaje po sili Ustavnog
zakona istekom roka od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva«.

U stavku 2. riječi:
»Hrvatskoga državnog sabora« zamjenjuju se riječima: »Hrvatskoga sabora«.

Članak 8.

U članku 24. stavku 1.
riječi: »Svaka fizička i pravna osoba dužna je« zamjenjuju se riječima: »Svatko
je dužan«.

Iza stavka 1. dodaje se stavak
2. koji glasi:

»(2) Iznimno, u slučaju
neudovoljavanja opetovanom zah­tjevu Ustavnog suda iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud može naložiti oduzimanje isprava.«

Članak 9.

U članku 26. stavku 5.
riječi: »izradbe odluke« zamjenjuju se riječima: »izrade odluke ili rješenja«.

Članak 10.

Članak 28. mijenja se i
glasi:

»(1) Odluke i važnija
rješenja Ustavnog suda, doneseni u postupku ocjene suglasnosti zakona s
Ustavom, odnosno suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom, te odluke i
rješenja doneseni u ustavnosudskim postupcima za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom, objavljuju se u »Narodnim novinama«. Ako
više odluka ili rješenja počivaju na istoj pravnoj osnovi i istom ili sličnom
činjeničnom stanju objavit će se samo jedna odluka, odnosno rješenje.

(2) O objavi ostalih akata Ustavnog suda odlučuje Sjednica Ustavnog
suda.«

Članak 11.

U članku 34. podstavku 1. riječi: »Zastupničkog doma ili jedna petina
zastupnika Županijskog doma Hrvatskoga državnog sabora« zamjenjuju se riječima:
»Hrvatskoga sabora«.

U podstavku 5. iza riječi: »Vrhovni sud Republike Hrvatske« dodaju se
riječi: »ili drugi sud«, a riječi: »pred sudovima« zamjenjuju se riječima:
»vođenim pred tim sudom«.

Podstavak 7. briše se.

Članak 12.

Iza članka 34. dodaje se članak 34.a koji glasi:

»Članak 34.a

(1) Ako predstavničko tijelo jedinice lokalne ili područne (regionalne)
samouprave u Republici Hrvatskoj smatra da zakon kojim se uređuje ustrojstvo,
djelokrug ili financiranje jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave
nije u skladu s Ustavom, ima pravo podnijeti zahtjev Ustavnom sudu za ocjenu
suglasnosti tog zakona ili pojedinih njegovih odredaba s Ustavom.

(2) O zahtjevu iz stavka 1. ovoga članka Ustavni sud dužan je odlučiti
po hitnom postupku, a najkasnije u roku od 30 dana od dana zaprimanja
zahtjeva.«

Članak 13.

Članak 35. mijenja se i glasi:

»(1) Ako sud u postupku utvrdi da zakon koji bi trebao primijeniti,
odnosno pojedina njegova odredba nisu suglasni s Ustavom, zastat će s postupkom
i podnijeti Ustavnom sudu zahtjev za ocjenu suglasnosti zakona, odnosno
pojedine njegove odredbe s Ustavom.

(2) Ako sud u postupku utvrdi da drugi propis koji bi trebao
primijeniti, odnosno pojedina njegova odredba nisu suglasni s Ustavom i
zakonom, na konkretan slučaj će neposredno primijeniti zakon, a Ustavnom sudu
će podnijeti zahtjev za ocjenu suglasnosti spornog propisa, odnosno pojedine
njegove odredbe s Ustavom i zakonom.

(3) O podnijetim zahtjevima iz stavka 1. i 2. ovoga članka Ustavni sud
će izvijestiti Vrhovni sud Republike Hrvatske.«

Članak 14.

U članku 37. iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»(3) Uz zahtjev za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti i
zakonitosti drugog propisa mora se priložiti osporavani akt.«

Članak 15.

U članku 38. iza stavka 1. dodaje se stavak 2. koji glasi:

»(2) Ustavni sud će započeti postupak najkasnije u roku od godine dana
od podnošenja prijedloga«.

Članak 16.

U članku 44. stavku 1. i 2. riječ: »izvješće« zamjenjuje se riječima:
»nacrt odluke ili rješenja«.

Članak 17.

U članku 45. stavku 1. riječi: »izvješće ili« brišu se.

U stavku 2. riječ: »tajnik« zamjenjuje se riječima: »glavni tajnik«.

Članak 18.

U članku 46. stavku 1. i 5. riječ: »izvješće« zamjenjuje se riječima:
»nacrt odluke ili rješenja«.

Članak 19.

Članak 53. mijenja se i glasi:

»(1) Ustavni sud će ukinuti zakon ili pojedine njegove odred­be ako
utvrdi da nije suglasan s Ustavom, odnosno drugi propis ili pojedine njegove
odredbe ako utvrdi da nije suglasan s Ustavom i zakonom.

(2) Ukinuti zakon i drugi propis, odnosno njihove ukinute odredbe,
prestaju važiti danom objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«, ako
Ustavni sud ne odredi drugi rok.

(3) Ustavni sud može poništiti propis, odnosno pojedine njegove odredbe,
uzimajući u obzir sve okolnosti od važnosti za zaštitu ustavnosti i
zakonitosti, te imajući u vidu osobito težinu povrede Ustava ili zakona i
interes pravne sigurnosti:

- ako se njime vrijeđaju ljudska prava i temeljne slobode zajamčene
Ustavom,

- ako se njime pojedinci, skupine ili udruge neosnovano stavljaju u
povoljniji ili nepovoljniji položaj.«

Članak 20.

Članak 54. briše se.

Članak 21.

Iza članka 54. dodaje se članak 54.a koji glasi:

»Članak 54.a

(1) Ustavni sud može ocjenjivati ustavnost zakona te ustavnost i
zakonitost drugog propisa, odnosno pojedinih njihovih odredaba, iako su oni
prestali važiti, ako od tog prestanka do podnošenja zahtjeva ili prijedloga za
pokretanje postupka nije proteklo više od godinu dana.

(2) Kad u postupku ocjene utvrdi neustavnost, odnosno nezakonitost akta
iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će donijeti odluku o utvrđenju
neustavnosti zakona ili neustavnosti i nezakonitosti drugog propisa, odnosno
pojedinih njihovih odredaba.

(3) U slučaju iz stavka 2. ovoga članka odgovarajuće se primjenjuju
odredbe članka 56. i 56.a ovoga Ustavnog zakona.«

Članak 22.

Članak 56. mijenja se i glasi:

»(1) Pravomoćna presuda za kazneno djelo utemeljena na odred­bi zakona
koja je ukinuta zbog nesuglasnosti s Ustavom ne proizvodi pravne učinke od dana
stupanja na snagu odluke Ustavnog suda o ukidanju odredbe zakona na temelju
koje je presuda donesena i može se izmijeniti odgovarajućom primjenom odredbi o
ponavljanju kaznenog postupka.

(2) Svaka fizička i pravna osoba koja je Ustavnom sudu podnijela
prijedlog za ocjenu suglasnosti pojedine odredbe zakona s Ustavom, odnosno
pojedine odredbe drugog propisa s Ustavom i zakonom, a Ustavni sud njezin
prijedlog prihvati i ukine odredbu zakona, odnosno odredbu drugog propisa, ima
pravo podnijeti zahtjev nadležnom tijelu za izmjenu pravomoćnoga pojedinačnog
akta kojim joj je povrijeđeno pravo, a koji je donesen na temelju ukinute
zakonske odredbe, odnosno ukinute odredbe drugog propisa, odgovarajućom
primjenom odredaba o ponavljanju postupka.

(3) Svaka fizička i pravna
osoba kojoj je povrijeđeno pravo pravomoćnim pojedinačnim aktom donesenim na
temelju poniš­tene odredbe drugoga propisa ima pravo podnijeti zahtjev
nadležnom tijelu za izmjenu toga pojedinačnog akta odgovarajućom primjenom
odredaba o ponavljanju postupka.

(4) Zahtjev za izmjenu pravomoćnoga
pojedinačnog akta iz stavka 2. i 3. ovoga članka može se podnijeti u roku od
šest mje­seci od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(5) U postupcima u kojima o
pravnoj stvari, do dana stupanja na snagu odluke Ustavnog suda kojom se ukida
zakon, odnosno poništava ili ukida drugi propis ili pojedina njihova odredba,
nije pravomoćno odlučeno, a taj se zakon, odnosno drugi propis neposredno
primjenjuje u toj pravnoj stvari, ukinuti zakon, odnosno poništeni ili ukinuti
drugi propis ili njihova ukinuta ili poništena odredba neće se primjenjivati od
dana stupanja na snagu odluke Ustavnog suda.«

Članak 23.

Iza članka 56. dodaje se
članak 56.a koji glasi:

»Članak 56.a

Ako su nastupili učinci
pravomoćne sudske presude za kazneno djelo utemeljene na zakonskoj odredbi koja
je ukinuta, odnosno ako se izmjenom pravomoćnoga pojedinačnog akta iz članka
56. stavka 2. i 3. ovoga Ustavnog zakona ne mogu otkloniti štetne posljedice
nastale uslijed povrede prava stranke, stranka može u roku iz članka 56. stavka
4. ovoga Ustavnog zakona podnijeti zahtjev nadležnom sudu da se te posljedice
otklone naknadom štete.«

Članak 24.

Iza članka 58. naziv Glave V.
»Zaštita ustavnih sloboda i prava čovjeka i građanina« mijenja se i glasi:

»V. ZAŠTITA LJUDSKIH PRAVA I TEMELJNIH
SLOBODA«

Članak 25.

U članku 59. stavak 1.
mijenja se i glasi:

»(1) Svatko može podnijeti
Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela
državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili
pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i
obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko
pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo
na lokalnu i područnu (re­gionalnu) samoupravu (u nastavku: ustavno pravo).«

Stavak 4. briše se.

Članak 26.

Iza članka 59. dodaje se
članak 59.a koji glasi:

»Članak 59.a

(1) Ustavni sud će pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela
nije u razumnom roku odlučio sud ili u slučaju kad se osporenim pojedinačnim
aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem
ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i
nepopravljive posljedice.

(2) U odluci kojom usvaja
ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog
djela podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana
objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2.
ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada
podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnositelja ili o sumnji ili optužbi zbog njegova kažnjivog
djela nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

Članak 27.

U članku 61. stavku 1.
riječi: »odluke kojom je povrijeđeno neko pravo ili sloboda« zamjenjuju se
riječima: »osporavane odluke«, a riječi: »ili slobode koje je povrijeđeno«
zamjenjuju se riječima: »za koje se tvrdi da je povrijeđeno s naznakom
mjerodavne odredbe Ustava kojom se to pravo jamči«.

Članak 28.

Članak 64. mijenja se i
glasi:

»(1) O ustavnoj tužbi
odlučuje vijeće sastavljeno od šest su­daca.

(2) Vijeće sastavljeno od
troje sudaca odlučuje o ustavnim tužbama kada ne postoje postupovne
pretpostavke za odlučivanje (nepravodobnost, neovlaštenost na podnošenje
ustavne tužbe, ne­dopuštenost i dr.)

(3) Vijeće može odlučivati
samo jednoglasno i u punom sastavu.

(4) Ako se u vijeću ne
postigne jednoglasnost ili ako vijeće smatra da predmet ustavne tužbe ima širi
značaj, o ustavnoj tužbi odlučit će Sjednica Ustavnog suda.«

Članak 29.

U članku 65. podstavku 3.
riječi: »i sloboda« brišu se.

Članak 30.

U članku 67. stavku 1.
riječi: »i sloboda« brišu se.

Iza stavka 1. dodaju se
stavci 2. i 3. koji glase:

»(2) Ustavna tužba neće se
uzeti u razmatranje u slučaju kad se ne radi o povredi ustavnog prava.

(3) Odluku iz stavka 2. ovoga
članka donosi vijeće sastavljeno od troje sudaca. U slučaju da vijeće odluku ne
donese jednoglasno, odluku donosi vijeće sastavljeno od šest sudaca, odnosno
Sjednica Ustavnog suda.«

Članak 31.

U članku 68. riječi: »i
sloboda« brišu se.

Članak 32.

U članku 70. riječi: »ili
sloboda« brišu se.

Članak 33.

Članak 72. mijenja se i
glasi:

»(1) Odlukom kojom se ustavna
tužba usvaja, Ustavni sud ukida osporavani akt kojim je povrijeđeno ustavno
pravo.

(2) Ako su nadležno sudbeno
ili upravno tijelo, tijelo jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave
ili pravna osoba s javnim ovlastima dužni umjesto akta koji je ukinut odlukom
iz stavka 1. ovoga članka donijeti novi akt, Ustavni sud predmet vraća na
ponovni postupak tijelu koje je donijelo ukinuti akt. Ako se do donošenja
odluke Ustavnog suda promijenio zakon koji određuje nadležnost za postupanje u
toj pravnoj stvari, tijelo koje je provelo postupak i donijelo ukinuti akt
dužno je bez odgode dostaviti predmet nadležnom tijelu.

(3) U slučaju da osporavani
akt kojim je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja više ne proizvodi pravne
učinke, Ustavni sud u odluci utvrđuje njegovu neustavnost, navodeći u izreci
ustavno pravo koje je podnositelju tim aktom povrijeđeno.«

Članak 34.

U članku 73. stavku 1. iza
riječi: »ustavno pravo« brišu se zarez i riječi: »odnosno sloboda«.

Stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Pri donošenju novog akta
iz članka 72. stavka 2. ovoga Ustavnog zakona, nadležno sudbeno ili upravno
tijelo, tijelo jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravna
osoba s javnim ovlastima obvezni su poštivati pravna stajališta Ustavnog suda
izražena u odluci kojom se ukida akt kojim je povrijeđeno ustavno pravo
podnositelja ustavne tužbe.«

Članak 35.

Članak 78. stavak 3. mijenja
se i glasi:

»(3) Zahtjev se podnosi u
roku od 30 dana od dana nastupa pravomoćnosti odluke suda, od dana nastupa
konačnosti odluke tijela izvršne vlasti, odnosno od dana donošenja odgovarajuće
odluke zakonodavnog tijela iz stavka 1. ovoga članka, kojom se drugo tijelo
državne vlasti oglasilo nenadležnim.«

Članak 36.

Članak 82. briše se.

Članak 37.

U članku 83. riječi: »svaki
dom Hrvatskoga državnog sabora« zamjenjuju se riječima: »Hrvatski sabor«.

Članak 38.

Iza članka 91. dodaje se
članak 91.a koji glasi:

»Članak 91.a

(1) Na zahtjev Hrvatskoga
sabora Ustavni sud će, u slučaju kad deset posto od ukupnog broja birača u
Republici Hrvatskoj zatraži raspisivanje referenduma, utvrditi je li sadržaj
referendum­skog pitanja u skladu s Ustavom i jesu li ispunjene pretpostavke iz
članka 86. stavka 1. do 3. Ustava Republike Hrvatske za njegovo raspisivanje.

(2) Odluku iz stavka 1. ovoga
članka Ustavni sud će donijeti u roku od 30 dana od dana zaprimanja zahtjeva.«

Članak 39.

Iza Glave IX. dodaje se nova
glava X. i članci 92.a, 92.b, 92.c, 92.d, 92.e, 92.f i 92.g, nova Glava XI. i
članak 92.h, te nova Glava XII. i članak 92.i koji glase:

»X. POSTUPAK U
POVODU ŽALBE PROTIV ODLUKE O RAZRJEŠENJU SUDAČKE DUŽNOSTI I ODLUKE O
STEGOVNOJ ODGOVORNOSTI SUCA

**(**ŽALBENI USTAVNOSUDSKI POSTUPCI)

Članak 92.a

(1) Protiv odluke o razrješenju
sudačke dužnosti sudac (u daljnjem tekstu: žalitelj) ima pravo na žalbu
Ustavnom sudu u roku od 15 dana od dana dostave osporavane odluke.

(2) O žalbi iz stavka 1.
ovoga članka odlučuje većinom glasova Vijeće Ustavnog suda sastavljeno od šest
sudaca.

(3) Ustavnosudskom odlukom
kojom se žalba usvaja kao osnovana, ukida se osporavana odluka, a predmet se
vraća Državnom sudbenom vijeću na ponovni postupak.

(4) U slučaju iz stavka 3.
ovoga članka, Državno sudbeno vijeće dužno je umjesto ukinute odluke donijeti
drugu, pri čemu je vezano u ukidnoj ustavnosudskoj odluci izraženim pravnim
stajalištima Ustavnog suda o povredi ustavnih prava žalitelja.

Članak 92.b

(1) Protiv odluke Državnoga
sudbenog vijeća o stegovnoj odgovornosti, sudac (u daljnjem tekstu: žalitelj)
ima pravo na žalbu Ustavnom sudu u roku od 15 dana od dana dostave osporavane
odluke.

(2) O žalbi iz stavka 1.
ovoga članka odlučuje većinom glasova Vijeće Ustavnog suda sastavljeno od šest
sudaca.

(3) Ustavnosudskom odlukom
kojom se žalba usvaja kao osnovana, ukida se osporavana odluka, a predmet se
vraća Državnom sudbenom vijeću na ponovni postupak.

(4) U slučaju iz stavka 3.
ovoga članka, Državno sudbeno vijeće dužno je umjesto ukinute odluke donijeti
drugu, pri čemu je vezano u ukidnoj ustavnosudskoj odluci izraženim pravnim
stajalištima Ustavnog suda o povredi ustavnih prava žalitelja.

Članak 92.c

(1) U žalbenim ustavnosudskim
postupcima iz članka 92.a i 92.b ovoga Ustavnog zakona, žalitelja može
zastupati odvjetnik, a Državno sudbeno vijeće (u daljnjem tekstu: donositelj
odluke) zastupa predsjednik ili član Državnoga sudbenog vijeća kojeg, na
temelju posebne punomoći, predsjednik ovlasti na zastupanje pred Ustavnim
sudom.

(2) U žalbenom ustavnosudskom
postupku žalitelj i donositelj odluke imaju pravo na dostavu svih podnesaka
druge strane koje Ustavni sud zaprimi, te na pisano očitovanje o njima.

(3) Žalitelj ima pravo da
nadležnom Vijeću Ustavnog suda predloži osobe za koje smatra da bi svojim
očitovanjem doprinijele donošenju ustavnosudske odluke u njegovu korist. Vijeće
Ustavnog suda u tom će slučaju od predloženih osoba zatražiti pisano
očitovanje, na koje donositelj odluke ima pravo pisanog odgovora.

Članak 92.d

Pravo Vijeća Ustavnog suda da
ocjenjuje postojanje ili nepostojanje činjenica, o kojima ovisi ocjena o
povredi ustavnog prava žalitelja, nije vezano ni ograničeno posebnim formalnim
dokaznim pravilima.

Članak 92.e

(1) Vijeće Ustavnog suda
dužno je donijeti ustavnosudsku odluku ili rješenje o žalbi iz članka 92.a i
članka 92.b ovoga Ustavnog zakona u roku od 30 dana od dana njezina primitka.

(2) U složenim žalbenim ustavnosudskim postupcima u kojima žalitelj,
odnosno donositelj odluke zatraži odgovarajuće vrijeme i mogućnost za pripremu
pisanog očitovanja na podnesak druge strane, ili se radi o potrebi da se
žalitelju, odnosno donositelju odluke osigura pravo pisanog očitovanja na veći
broj podnesaka druge strane, uključujući pisana očitovanja osoba iz članka 92.c
stavka 3. ovoga Ustavnog zakona, rok od 30 dana za donošenje ustavnosudske odluke
o žalbi počinje teći od dana zaprimanja posljednjeg podneska žalitelja.

Članak 92.f

Ustavnosudska odluka ili rješenje Ustavnog suda o žalbama sudaca iz
članka 92.a i 92.b ovoga Ustavnog zakona isključuje pravo na ustavnu tužbu
žalitelja.

Članak 92.g

(1) Protiv odluke Državnoga sudbenog vijeća o imenovanju sudaca,
kandidati u postupku imenovanja mogu podnijeti ustavnu tužbu nakon
iscrpljivanja pravnog puta provedenog pred Upravnim sudom Republike Hrvatske po
zahtjevu podnesenom na temelju posebnih odredbi Zakona o upravnim sporovima o
zaštiti Ustavom zajamčenih prava i sloboda čovjeka i građanina.

(2) Stavak 1. ovoga članka primjenjuje se i na osobe koje su sudjelovale
u postupku pred Državnoodvjetničkim vijećem.

XI. PRAĆENJE
OSTVARIVANJA USTAVNOSTI I
ZAKONITOSTI

Članak 92.h

(1) Ustavni sud prati ostvarivanje ustavnosti i zakonitosti te o uočenim
pojavama neustavnosti i zakonitosti izvješćuje Hrvat­ski sabor.

(2) Izvješće iz stavka 1. ovoga članka utvrđuje Sjednica Ustav­nog suda.

(3) Izvješće iz stavka 1. ovoga članka dostavlja se u pisanom obliku
predsjedniku Hrvatskoga sabora, koji o njemu izvješćuje Hrvatski sabor.

XII. NADZOR NAD
DONOŠENJEM PROPISA ZA IZVRŠENJE USTAVA, ZAKONA I DRUGIH PROPISA

Članak 92.i

(1) Kad Ustavni sud utvrdi da nadležno tijelo nije donijelo propis za
izvršenje odredaba Ustava, zakona i drugih propisa, a bilo je dužno takav
propis donijeti, o tome će obavijestiti Vladu Republike Hrvatske.

(2) Kad Ustavni sud utvrdi da Vlada Republike Hrvatske nije donijela
propis za izvršenje odredaba Ustava, zakona i drugih propisa, o tome će
obavijestiti Hrvatski sabor.

(3) Izvješće iz stavka 1. ovoga članka dostavlja se u pisanom obliku
predsjedniku Vlade Republike Hrvatske, a izvješće iz stavka 2. ovoga članka
predsjedniku Hrvatskoga sabora.

(4) O objavi u »Narodnim novinama« izvješća iz stavka 1. i 2. ovoga
članka odlučuje Sjednica Ustavnog suda.«

Članak 40.

Članak 93. briše se.

Članak 41.

U čitavom tekstu Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
riječi: »Zastupnički dom«, »Zastupnički dom Hrvatskoga državnog sabora« i
»Hrvatski državni sabor« u odre­đenom padežu zamjenjuju se riječima: »Hrvatski
sabor« u odgo­varajućem padežu, a riječi: »lokalne samouprave i uprave« u
određenom padežu zamjenjuju se riječima: »lokalne i područne (regionalne)
samouprave« u odgovarajućem padežu.

Članak 42.

Ovaj Ustavni zakon stupa na snagu danom proglašenja.

Klasa:
711-01/01-01/03

Zagreb, 15. ožujka 2002.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga Sabora
**Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 29/2002-629