## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-IIIA-34/2004 od 24. svibnja 2005.

### NN 72/2005 (13.6.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-IIIA-34/2004 od 24. svibnja 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1427**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Matija, Željko Potočnjak i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi J. D. iz N. S., kojeg zastupa I. D., opunomoćenik
iz Z., na sjednici održanoj 24. svibnja 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem: Pn-6685/02
(ranije: Pn-3664/93) u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana od dana objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe J. D. iz N. S.,
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst)
u iznosu od 6.500,00 kuna (šest tisuća i petsto kuna).

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```

```

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelj ustavne tužbe, na temelju članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnio je 29. prosinca 2003. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog
postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Podnositelj je podnio tužbu Općinskom sudu u
Zagrebu 1. srpnja 1993. godine. Tužitelj je tužio Republiku Hrvatsku u svojstvu
pravnog sljednika bivše SFRJ i SSNO kao ranijih
obveznika plaćanja, da je dužna preko Ministarstva obrane, tužitelju kao
invalidu, na ime rente za uzdržavanje plaćati po 1.300,00 kuna mjesečno počem od 1. siječnja 1991. godine pa nadalje, pod određenim
uvjetima isplate.

Presudom Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pn-3664/93 od 7. veljače 1995. godine odbijen je
podnositelj ustavne tužbe s tužbenim zahtjevom. Prvostupanjski sud utvrdio je
kao nesporno da je ranijom presudom istog suda, broj: Pn-1037/78
od 12. studenoga 1981., bivša SFRJ bila dužna plaćati tužitelju mjesečnu rentu
zbog posljedica povređivanja tužitelja od strane vojnog vozila. Presudom
Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pn-6603/83 od 16.
ožujka 1984., bivša SFRJ dužna je plaćati tužitelju povišenu rentu.

Općinski sud je zauzeo stajalište da Republika
Hrvatska nije pravni sljednik bivše SFRJ te da ne
odgovara za njezine obveze i slijedom toga je odbio tužbeni zahtjev.

Županijski sud u Zagrebu presudom, broj: Gž-6042/95 od 23. travnja 1996. godine, potvrdio je
prvostupanjsku presudu te kao pravilnim ocijenio navedeno stajalište u toj
presudi.

Vrhovni sud Republike Hrvatske presudom, broj: Rev-2071/96 od 24. rujna 1997. godine, odbio je reviziju
podnositelja ustavne tužbe te je izrazio stajalište kako su niži sudovi
pravilno ocijenili da u pozitivnim propisima pa ni u navedenim uredbama nema
odredbe po kojoj bi Republika Hrvatska preuzela obveze bivše države za SSNO.

Ustavnu tužbu podnesenu 5. ožujka 1998. godine,
Ustavni sud usvojio je odlukom, broj: U-III-217/1998 dana 23. listopada 2002.
godine te ukinuo osporene presude i vratio predmet prvostupanjskom sudu na
odlučivanje.

Ustavni sud je u ustavnosudskom postupku utvrdio
da je podnositelju osporenim presudama, zbog pogrešne primjene zakona,
povrijeđeno ustavno pravo iz članka 14. stavka 2. Ustava, koje jamči da su svi
pred zakonom jednaki, te odredba članka 57. stavka 1. Ustava.

Ustavna tužba radi duljine parničnog postupka
podnesena je 29. prosinca 2003. godine.

Od donošenja odluke Ustavnog suda do 20. svibnja
2004. godine, kada je zakazano ročište glavne rasprave, nije bilo aktivnosti
suda, te je prvo ročište održano 1. srpnja 2004. godine.

Prema izvješću suda predmet je upućen na
vještačenje od 2. ožujka 2005. godine, gdje se i sada nalazi.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Podnositelj je 29. prosinca 1993. godine podnio
tužbu Općinskom sudu u Zagrebu.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4,
6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne
novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. –
ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija
u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom
roku.

Ustavna tužba podnijeta je 29. prosinca 2003.
godine, a do toga dana postupak nije okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do
dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno devet (9) godina, šest (6)
mjeseci i tri (3) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao pet (5)
godina, jedanaest (11) mjeseci i dvadeset četiri (24) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju od 5. studenoga 1997. godine do podnošenja ustavne tužbe nalazio u
postupku pred Ustavnim sudom do 23. listopada 2002. godine. Ustavni sud je
odlukom, broj: U-III-217/98 od 23. listopada 2002. godine, utvrdio da su tim
odlukama povrijeđena ustavna prava podnositelja, ukinuo osporene presude i
predmet vratio na ponovni postupak.

Odluka Ustavnog suda i spis predmeta dostavljeni
su Općinskom sudu 7. studenoga 2002. godine.

Nakon toga sud je potpuno neaktivan skoro dvije
godine, do zakazivanja ročišta 1. srpnja 2004. godine, te se sada predmet
nalazi na vještačenju.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao tužitelj u
parničnom postupku nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da nije riječ o složenom
predmetu jer je potrebno utvrditi iznos traženog povišenja rente, u slučaju
kada je pravo na rentu u ranijim postupcima pravomoćno utvrđeno.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je parnični postupak
po tužbi podnositelja, u pravno relevantnom razdoblju trajao skoro šest godina.
Nadalje, unatoč tome što je Ustavni sud utvrdio da su presudama
prvostupanjskog, drugostupanjskog i revizijskog suda povrijeđena ustavna prava
podnositelja, sud je skoro dvije godine potpuno neaktivan, a na vještačenje
upućuje predmet skoro godinu dana nakon prvog ročišta zakazanog nakon ukidne odluke Ustavnog suda, što ukazuje na izričitu
neučinkovitost postupanja suda.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-34/2004

Zagreb, 24. svibnja 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 72/2005-1427