## Pravilnik o zaštiti od požara ugostiteljskih objekata

### NN 100/1999 (4.10.1999.), Pravilnik o zaštiti od požara ugostiteljskih objekata

# MINISTARSTVO UNUTARNJIH POSLOVA

Na temelju članka 53. stavka 2. Zakona o zaštiti od požara ("Narodne
novine" broj 58/93) ministar unutarnjih poslova, u suglasnosti s ministrom
turizma, donosi

## PRAVILNIK

### O ZAŠTITI OD POŽARA UGOSTITELJSKIH OBJEKATA

Članak 1.

1) Ovim Pravilnikom propisuju se minimalni zahtjevi glede zaštite od
požara za ugostiteljske objekte.

2) Ugostiteljskim objektom smatraju se ugostiteljske jedinice koje su
kao takve određene propisom o klasifikaciji, minimalnim uvjetima i kategorizaciji
ugostiteljskih objekata.

Članak 2.

Ovaj Pravilnik ne odnosi se na ugostiteljske objekte koji se nalaze
u starogradskim jezgrama i na ugostiteljske objekte koji su proglašeni
spomenicima kulture.

I. DEFINICIJE

Članak 3.

1) Pojedini izrazi i pojmovi koji se rabe u ovom Pravilniku imaju sljedeće
značenje:

- **put za izlaženje** je dio ugostiteljskog objekta kojim se u slučaju
požara obavlja evakuacija ljudi u otvoren (slobodan) prostor, a sastoji
se od vanjskog izlaza, sigurnosnog izlaznog puta i/ili od pristupnog prostora,

- **pristupni prostor** je dio puta za izlaženje od izlaznih vrata
iz nekog prostora ugostiteljskog objekta (sobe, apartmana, pomoćne prostorije
i sl.) do sigurnosnog izlaznog puta ili vanjskog izlaza,

- **sigurnosni izlazni put** je dio puta za izlaženje koji je od
ostalih dijelova ugostiteljskog objekta odvojen građevinskim elementima
određene otpornosti na požar (zidovi, stropovi, vrata i sl.),

- **sigurnosno stubište** je stubište koje je dio sigurnosnog izlaznog
puta,

- **vanjski izlaz** iz ugostiteljskog objekta je svaki izlaz koji
vodi na ulicu ili dovoljno velik otvoren i neugrožen prostor,

- **javni prostor** u ugostiteljskom objektu je dio objekta u koji
je dozvoljen pristup svim korisnicima objekta,

- **slijepi hodnik** je hodnik sa izlazom u samo jednom smjeru,

- **nosive konstrukcije** su konstrukcije ugostiteljskog objekta
preko kojih se opterećenje izravno ili preko drugih konstrukcija prenosi
na tlo (nosivi zidovi, stupovi, grede, rešetkasti nosači i sl.),

- **požarni zid** je zid minimalne otpornosti na požar od 90 minuta
koji presijeca objekt od temelja do krova i na krovu završava sa nadvišenjem
od najmanje 50 cm iznad krova, ili sa konzolom ispod krova širine od najmanje
1 m lijevo i desno od požarnog zida iste otpornosti na požar kao i požarni
zid,

- **visoki objekti** su građevine čija je kota poda najvišeg kata
najmanje 22 m iznad najniže kote površine uz ugostiteljski objekt koje
služe kao vatrogasni pristup,

- **otpornost na požar** je svojstvo građevinskih elemenata ili konstrukcija
da u uvjetima izloženosti tipičnom razvoju požara određeno vrijeme sačuvaju
stabilnost, i/ili spriječe prodor plamena i toplinskog zračenja sukladno
zahtjevima norme za ispitivanje otpornosti na požar,

- **klasa otpornosti na požar** određena je vremenom u kojem je građevinski
element ili konstrukcija u uvjetima tipičnog razvoja požara očuvao svoju
stabilnost, spriječio prodor plamena ili toplinskog zračenja sukladno vrijednostima
dopuštenih normom,

-**tipični razvoj** požara određen je krivuljom koja je normirana
prema HRN DIN 4102, dio 2,

- **vrata otporna na požar** su vrata koja imaju klasu otpornosti
na požar od najmanje 30 minuta i koja posjeduju potvrdu o sukladnosti (certifikat)
tipa sa zahtjevima norme HRN DIN 4102, dio 5 za otpornosti na požar. Vrata
otporna na požar moraju imati uređaj za automatsko zatvaranje vrata,

- **uređaj za automatsko zatvaranje vrata** je uređaj koji vrata
otporna na požar drži otvorena ili zatvorena, a pri promjeni neke od požarnih
veličina otvorena vrata otporna na požar automatski zatvara,

- **opća rasvjeta** je umjetna rasvjeta građevine ili prostora ili
njihovog dijela koja odgovara njihovoj posebnoj namjeni,

- **sigurnosna rasvjeta** je umjetna rasvjeta građevine ili prostora
ili njihovog dijela, pridodana općoj rasvjeti iz sigurnosnih razloga. Sastoji
se od pomoćne i panik rasvjete, a automatski se uključuje za vrijeme smetnji
ili prekida u napajanju električnom energijom opće rasvjete,

- **pomoćna rasvjeta** je sigurnosna rasvjeta koja osvjetljava prostor
minimalno propisanim osvjetljenjem tijekom minimalno propisanog vremena,

- **panik rasvjeta** je sigurnosna rasvjeta koja označava najkraći
put iz građevine ili prostora na siguran otvoren prostor tijekom minimalno
propisanog vremena,

-**podzemna garaža** je prostor za ostavljanje vozila bez nadzora
vozača čiji strop se nalazi na visini manjoj od 1,7 m iznad kote okolnog
tla,

- **pomoćne prostorije** su strojarnica, kotlovnice, spremišta goriva,
crpne stanice, prostorije za smještaj generatora el. struje, transformatora,
rashladnih uređaja, rasklopnih prekidača (ormara), sustava s plinskim bocama,
skladišta i ostale prostorije za obavljanje servisnih djelatnosti,

- **upravitelj ugostiteljskog objekta** je osoba koja rukovodi radom
ugostiteljskog objekta (ukoliko nije imenovana takva osoba upraviteljem
se smatra vlasnik).

II. OTPORNOST NA POŽAR NOSIVIH KONSTRUKCIJA UGOSTITELJSKOG OBJEKTA

Članak 4.

1) Otpornost na požar nosivih konstrukcija ugostiteljskog objekta koji
nije viši od tri kata mora biti najmanje 30 minuta.

2) Otpornost na požar nosivih konstrukcija ugostiteljskih objekata koji
su viši od tri kata, a nisu visoki objekti, mora biti najmanje 60 minuta.

3) Za ugostiteljske objekte koji spadaju u visoke objekte otpornost
na požar nosivih konstrukcija određuje se sukladno propisima o visokim
objektima.

Članak 5.

Otpornost na požar građevinskih elemenata dokazuje se prema odgovarajućoj
normi skupine HRN DIN 4102.

III. GRAĐEVINSKE MJERE ZA SPRJEČAVANJE PRIJENOSA POŽARA U UGOSTITELJSKOM
OBJEKTU

Članak 6.

1) Ugostiteljski objekti moraju biti podijeljeni u požarne sektore.

2) Veličina požarnog sektora u ugostiteljskim objektima višim od tri
kata, koji ne spadaju u visoke objekte, može biti najviše 1 500 m˛.

3) Veličina požarnog sektora u ugostiteljskim objektima koji spadaju
u visoke objekte određuje se sukladno propisima o zaštiti od požara visokih
objekata.

4) Požarni sektor kod ugostiteljskih objekata koji su viši od tri kata
može obuhvaćati najviše dva kata, pri čemu dužina dulje strane požarnog
sektora može iznositi najviše 60 m.

5) Građevinski elementi i uređaji za zatvaranje otvora na granici požarnog
sektora mogu imati otpornost na požar za najviše 30 minuta manju od otpornosti
na požar elemenata na granici požarnog sektora u koji su ugrađeni ali ne
manju od 30 minuta.

6) Stavci 2. i 4. ovog članka ne odnose se na požarne sektore zaštićene
stabilnim sustavom za gašenje požara tipa sprinkler.

Članak 7.

Ugostiteljski objekti koji se dodiruju s drugim građevinama moraju od
njih biti odijeljeni vanjskim požarnim zidom.

IV. PUTOVI ZA IZLAŽENJE

Članak 8.

Širina putova za izlaženje na najužem mjestu ne smije biti manja od
veličina propisanih u tablici 1. koja je tiskana uz ovaj Pravilnik i njegov
je sastavni dio.

Članak 9.

1) Dužina pristupnog prostora može iznositi najviše 35 m.

2) Udaljenost iz stavka 1. ovog članka može biti do 55 m ako je prostor
kroz koji vodi put iz stavka 1. ovog članka zaštićen stabilnim sustavom
za gašenje požara tipa sprinkler.

Članak 10.

1) Građevni elementi kojima je omeđen sigurni izlazni put iz ugostiteljskih
objekata a koji nisu viši od tri kata, moraju imati otpornost na požar
najmanje 30 minuta.

2) U ugostiteljskim objektima, koji su viši od tri kata, građevinski
elementi koji omeđuju sigurni izlazni put (zidovi, podovi, stropovi) moraju
imati otpornost na požar najmanje jednaku otpornosti na požar nosivih konstrukcija
objekta.

3) Otpornost na požar iz stavaka 1. i 2. ovog članka dokazuje se sukladno
odredbama članka 5. ovog Pravilnika.

Članak 11.

1) U ugostiteljskim objektima koji su viši od dva kata, mora postojati
mogućnost izlaženja sa svakog kata putom za izlaženje u najmanje dva smjera.

2) Iznimno odredbe stavka 1. ovog članka neće se primjenjivati na ugostiteljske
objekte visine do 4 kata ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

- na jednom katu može se nalaziti najviše 6 spavaćih soba,

- udaljenost od osi vrata bilo koje spavaće sobe do stubišta nije duža
od 10 m,

- udaljenost od najudaljenijeg dijela bilo kojeg javnog prostora dostupnog
osobama do stubišta nije duža od 15 m,

- stubište nije uže od 1,1 m,

- stubište zadovoljava uvjete iz članaka 16. i 17. ovog Pravilnika.

Članak 12.

1) Na svim ulazima i izlazima u sigurnosni izlazni put moraju biti ugrađena
vrata koja mogu imati najviše za 30 minuta manju otpornost na požar od
građevinskih elemenata sigurnog izlaznog puta u koji su ugrađena ali ne
manju od 30 minuta.

Članak 13.

Ugostiteljski objekti koji su viši od tri kata moraju imati najmanje
jedno sigurnosno stubište.

Članak 14.

1) Širina stubišta koje se koristi kao put za izlaženje određuje se
prema projektiranom broju osoba koje mogu koristiti stubište i broju katova
sa kojih osobe izlaze na stubište i ne smije biti manja od vrijednosti
propisanih u tablici 2. koja je tiskana uz ovaj Pravilnik i njegov je sastavni
dio.

2) Širina stubišta ne smije biti ni na kojem mjestu manja od širine
ulaza kojim se ulazi na stubište.

3) Širina stubišta u ugostiteljskim objektima višim od 30 m mjereno
od razine najniže kote površine uz ugostiteljski objekt koja služi kao
vatrogasni pristup, ne smije ni u kojem slučaju biti manja od 1,4 m.

Članak 15.

1) Za završno oblaganje građevinskih elemenata kojima je omeđen sigurnosni
izlazni put mogu se upotrebljavati samo negorivi materijali ili materijali
klase gorivosti A1 i A2., izuzev podova sigurnosnog izlaznog puta koji
se mogu oblagati materijalima klase B1.

2) Za završno uređenje zidova pristupnog prostora mogu se upotrebljavati
materijali klase gorivosti najmanje B1, a podova najmanje klase gorivosti
B2.

3) Za završno uređenje stropova putova za izlaženje mogu se upotrebljavati
samo negorivi materijali ili materijali klase gorivosti A1 i A2.

4) Negorivost ili klase gorivosti materijala iz stavka 1., 2. i 3. ovog
članka dokazuje se prema normi HRN DIN 4102, dio 1 i dio 14, ili 4102,
dio 4.

Članak 16.

1) Ugostiteljski objekt mora biti projektiran na način da dužina slijepog
hodnika ne prelazi 10 m.

2) Iznimno od stavka 1. ovog članka dužina slijepog hodnika koji je
u ugostiteljskom objektu zaštićen sustavom za gašenje požara tipa sprinkler
ne smije prelaziti 15 m.

3) Dužina slijepog hodnika iz stavaka 1. i 2. ovog članka mjeri se simetralom
tlocrtne površine hodnika.

Članak 17.

1) Na najvišem dijelu stubišta koja se koriste kao izlazni put moraju
se ugraditi elementi za odvođenje dima i topline, svijetlog otvora najmanje
1 kvadratni metar, koji se otvaraju automatski a moraju imati i mogućnost
ručnog otvaranja.

2) Elementi za odvođenje dima i topline u ugostiteljskim objektima koji
imaju ugrađen sustav vatrodojave moraju se otvarati proradom sustava vatrodojave.

3) Ako se stubište iz stavka 1. ovog članka nalazi na vanjskom zidu
ugostiteljskog objekta kao elementi za odvođenje dima i topline mogu se
koristiti i otklopni prozori koji se mogu otvarati iz prizemlja i podesta
stubišta zadnjeg kata.

Članak 18.

Na putovima za izlaženje ne smiju se nalaziti predmeti koji pomažu širenju
požara (primjerice goriva ambalaža, dijelovi namještaja, gorive zavjese
i sl.), stvari koje bi mogle ometati izlaz osobama (primjerice aparati
različitih namjena, garderobni ormari, pričuvni dijelovi, uskladištena
roba i sl.), niti ogledala koja bi mogla zbuniti osobe u slučaju evakuacije.

Članak 19.

1) Vrata na izlaznim putovima ne smiju imati mogućnosti zaključavanja
i moraju se otvarati u smjeru izlaza.

2) Okretna ili klizna vrata ne smatraju se odgovarajućim vratima na
putu za izlaženje i uz njih se moraju ugraditi dodatna vrata u skladu sa
stavkom 1. ovog članka.

3) Stavak 1. ovog članka ne odnosi se na vanjska vrata ugostiteljskog
objekta koja su pod stalnim direktnim nadzorom djelatnika ugostiteljskog
objekta.

4) Vanjska vrata iz stavka 3. ovog članka moraju biti stalno otključana
u vremenu korištenja ugostiteljskog objekta.

5) Brava na vratima koja se nalaze na izlaznim putovima mora biti tako
napravljena da omogući otvaranje vrata pritiskom bilo kojeg dijela tijela
čovjeka na dio vrata u visini brave.

6) Odredbe ovog članka ne odnose se na vrata prostorija u kojima gosti
borave, kao što su sobe za spavanje, apartmani i sl.

V. VATROGASNI PRISTUPI

Članak 20.

Svaki ugostiteljski objekt mora imati vatrogasni pristup izgrađen sukladno
s Pravilnikom o uvjetima za vatrogasne pristupe.

VI. TAVANI

Članak 21.

1) Tavani u ugostiteljskim objektima moraju biti izvedeni kao zaseban
požarni sektor odijeljen od ostalih dijelova ugostiteljskog objekta građevinskim
elementima koji imaju otpornost na požar od najmanje 60 minuta.

2) U slučaju da je u prostoru tavana ugrađen sustav vatrodojave otpornost
elemenata iz stavka 1. ovog članka mora biti najmanje 30 minuta.

3) Odredbe stavka 1. i 2. ovog članka ne odnose se na ugostiteljske
objekte visine do tri kata i u slučaju kada se prostor tavana štiti stabilnim
sustavom za gašenje požara.

4) Tavanski prostori moraju biti čisti i ne smiju se koristiti za držanje
gorivih tvari.

VII. ELEKTRIČNE INSTALACIJE

Članak 22.

1) Ugostiteljski objekti osim opće rasvjete moraju imati izvedenu i
sigurnosnu rasvjetu, koja mora udovoljavati propisanim zahtjevima za sigurnosne
električne sustave.

2) Pomoćna rasvjeta iz stavka 1. ovog članka mora osvjetljavati prostoriju
u kojoj je izvedena minimalnim osvjetljenjem od 1 luksa, mjereno na podu
prostorije, u vremenu od najmanje 2 sata po uključenju.

3) Panik rasvjeta iz stavka 1. ovog članka mora osvjetljavati prostor
izlaza minimalnim osvjetljenjem od 1 luksa, mjereno na podu prostorije,
u vremenu od najmanje 2 sata po uključenju.

4) Stavak 1. ovog članka ne odnosi se na kampove, kuće i stanove za
odmor, sobe za iznajmljivanje te ugostiteljske objeke za prehranu u kojima
se može okupiti najviše 50 osoba ili imaju tlocrtnu površinu manju od 50
m˛, a nalaze se u prizemlju.

Članak 23.

1) Sigurnosna rasvjeta mora se pregledati najmanje dva puta godišnje
i to obavezno jednom neposredno prije nastupanja glavne turističke sezone.

2) O obavljenim pregledima iz stavka 1. ovog članka mora se voditi evidencija.

3) Odgovorna osoba za pregled i vođenje evidencije je osoba zadužena
za poslove zaštite od požara u ugostiteljskom objektu.

VIII. SUSTAV VENTILACIJE

Članak 24.

1) Sustav ventilacije ugostiteljskog objekta mora biti izveden na način
da u slučaju požara spriječi ulaz produkata izgaranja u prostor izlaznih
putova i da se omogući njegovo čišćenje, održavanje i provjera ispravnog
djelovanja zaklopki.

2) Sustav ventilacije mora biti izrađen sukladno propisima o tehničkim
normativima za ventilacijske ili klimatizacijske sustave.

Članak 25.

1) Zaklopke iz članka 24. stavka 2. ovog Pravilnika moraju biti otporne
na požar:

- u zgradama do 3 nadzemna kata najmanje 30 minuta,

- u zgradama iznad 3 nadzemna kata, koje ne spadaju u visoke objekte
najmanje 60 minuta,

- u visokim objektima najmanje 90 minuta.

2) Zaklopke iz stavka 1. ovog članka moraju imati uređaj za automatsko
zatvaranje koji se aktivira u slučaju požara.

Članak 26.

U slučaju da su u ventilacijske kanale ugostiteljskog objekta ugrađene
tri ili više zaklopki koje su otporne na požar, uređaj za automatsko zatvaranje
iz članka 25. ovog Pravilnika mora se izvesti na takav način da se u slučaju
požara zaklopke zatvaraju i putem vatrodojavne centrale.

Članak 27.

1) Ventilacijski kanali moraju se čistiti najmanje jednom godišnje,
a ventilacijski kanali iz prostorija za pripremu hrane svaka 3 mjeseca
za vrijeme rada ugostiteljskog objekta.

2) U ugostiteljskim objektima koji rade sezonski, čišćenje ventilacijskih
kanala mora se obaviti sukladno odredbi stavka 1. ovog članka, a iz prostorija
za pripremu hrane i prije i nakon prestanka rada ugostiteljskog objekta.

3) O čišćenju iz stavaka 1. i 2. ovog članka mora se voditi evidencija.

4) Odgovorna osoba za vođenje evidencije iz stavka 1. ovog članka je
osoba zadužena za poslove zaštite od požara u ugostiteljskom objektu.

5) Odgovorna osoba za provedbu čišćenja ventilacijskih kanala je upravitelj
ugostiteljskog objekta.

IX. UREĐAJI ZA UZBUNJIVANJE, DOJAVU I GAŠENJE POŽARA

Članak 28.

1) Ugostiteljski objekti u kojima može istovremeno boraviti više od
100 osoba moraju imati izveden sustav za dojavu požara.

2) Sustav za dojavu požara iz stavka 1. ovog članka obavezno se mora
izvesti u hodnicima, pomoćnim prostorijama te u svim dijelovima ugostiteljskog
objekta koji su rizični za pojavu požara, a u koje se povremeno ulazi.

3) Sustav iz stavka 1. ovog članka mora biti projektiran i izgrađen
sukladno odredbama hrvatskih propisa, a do donošenja hrvatskih propisa
primjenjivat će se europski propisi kao pravilo tehničke prakse.

4) Ručni javljači požara moraju biti postavljeni tako da od bilo kojeg
mjesta u objektu do ručnog javljača požara udaljenost nije veća od 30 m.

5) Odredbe ovog članka ne odnose se na objekte za prehranu, te na ugostiteljske
objekte koji su zaštićeni stabilnim sustavom za gašenje požara ako isti
nisu upravljani sa sustavom za dojavu požara.

Članak 29.

1) Ugostiteljski objekti u kojima istovremeno može boraviti više od
250 osoba moraju imati zvučni uređaj za uzbunjivanje.

2) Uređaj za uzbunjivanje može biti sirena ili zvono čija jačina zvuka
je najmanje trideset decibela viša od okolne buke mjereno na najnepovoljnijem
mjestu, ali ne više od 110 decibela mjereno na udaljenosti od 1 metra od
uređaja za uzbunjivanje.

3) Uređaj za uzbunjivanje mora imati i sekundarni izvor napajanja, koji
ima takve karakteristike da omogući rad uređaja za uzbunjivanje u trajanju
od najmanje 24 sata u stanju pripreme i 10 minuta u operativnom stanju.

4) U slučaju da postoji sustav automatske dojave požara uređaj za uzbunjivanje
mora se aktivirati automatski nakon prorade dva automatska javljača požara
koji su smješteni u dvije različite zone dojave odnosno kod adresibilnih
javljača požara kad proradi drugi stupanj (uzbuna).

Članak 30.

1) U ugostiteljskom objektu se mora nalaziti odgovarajući broj vatrogasnih
aparata sukladno propisima o održavanju i izboru vatrogasnih aparata i
odredbama ovog članka, ali ne manje od 2 vatrogasna aparata na svakom katu
ugostiteljskog objekta.

2) Vrsta vatrogasnog aparata se određuje prema vrsti požara koja može
nastati u prostoru koji se štiti.

3) Jedinični aparat određuje se prema propisima o održavanju i izboru
vatrogasnih aparata.

4) Najveća masa sredstava za gašenje vatrogasnog aparata koji se smije
koristiti za zaštitu od požara u ugostiteljskom objektu je 6 kg, izuzev
u pomoćnim prostorijama.

5) Najveća udaljenost između mjesta na kojem je smješten vatrogasni
aparat i mjesta na kojem se može zateći osoba u slučaju požara ne smije
biti veća od 25 m.

Članak 31.

1) Ugostiteljski objekti čija površina je veća od 500 m˛ mora imati
unutarnju i vanjsku hidrantsku mrežu za gašenje požara.

2) Odredbe stavka 1. ovog članka ne odnose se na kuće i stanove za odmor
te sobe za iznajmljivanje.

3) Požarni sektori u ugostiteljskim objektima iz stavka 1. ovog članka
koji su zaštićeni stabilnim sustavima tipa sprinkler ne moraju imati unutarnju
hidrantsku mrežu za gašenje požara.

4) Tehničke karakteristike hidrantske mreže za gašenje požara određuju
se prema odredbama propisa o hidrantskoj mreži za gašenje požara.

Članak 32.

Prostorije u ugostiteljskim objektima namijenjene za okupljanje ili
boravak osoba sa površinom većom od 800 kvadratnih metara ili sa mogućnošću
istovremenog smještaja više od 300 osoba moraju imati ugrađen stabilni
sustav za automatsko gašenje požara tipa sprinkler.

Članak 33.

1) Ugostiteljski objekti moraju imati instalacije za zaštitu od atmosferskog
pražnjenja koja mora biti izvedena i održavana sukladno hrvatskim propisima
o instalacijama za zaštitu od atmosferskog pražnjenja.

2) Ispravnost instalacije iz stavka 1. ovog članka mora se periodično
ispitati najmanje jednom u roku od 3 godine.

3) Ugostiteljski objekti ne smiju se štititi od atmosferskog pražnjenja
gromobranima s radioaktivnim izvorom zračenja.

4) Postojeći radioaktivni gromobrani moraju se ukloniti sa ugostiteljskih
objekata i zamijeniti klasičnim najkasnije do trenutka prve zamjene radioaktivnog
elementa.

X. ORGANIZACIJSKE MJERE ZAŠTITE OD POŽARA

Članak 34.

1) Zaposlene osobe u ugostiteljskom objektu moraju biti osposobljene
za zaštitu od požara.

2) Zaposlene osobe osposobljene su za zaštitu od požara ako znaju:

- ispravno upotrijebiti uređaje (sredstva) za gašenje požara koji se
nalaze u konkretnom ugostiteljskom objektu gdje su zaposlene;

- aktivirati sustav za uzbunjivanje i isključiti primarni izvor napajanja
ugostiteljskog objekta energentima (plin i struja);

- isključiti sustav za ventilaciju;

- postupak evakuacije osoba iz bilo kojeg prostora ugostiteljskog objekta.

3) Odgovorna osoba za osiguranje obuke zaposlenih djelatnika za zaštitu
od požara ugostiteljskog objekta je upravitelj ugostiteljskog objekta.

4) Osposobljavanje iz stavka 1. ovog članka mogu obavljati školske ustanove
i pravne osobe ovlaštene za osposobljavanje pučanstva za provedbu preventivnih
mjera zaštite od požara, gašenja požara i spašavanja ljudi i imovine.

5) Ispravu o osposobljenosti svakom djelatniku koji je osposobljen u
smislu stavka 2. ovog članka izdaju školske ustanove ili pravne osobe ovlaštene
za osposobljavanje pučanstva za provedbu preventivnih mjera zaštite od
požara, gašenja požara i spašavanja ljudi i imovine.

6) Upravitelj ugostiteljskog objekta mora za svakog djelatnika stalno
ili povremeno (sezonski) zaposlenog u ugostiteljskom objektu imati ispravu
iz stavka 5. ovog članka čiji oblik je propisan propisom o programu i načinu
osposobljavanja pučanstva za provedbu preventivnih mjera zaštite od požara,
gašenje požara i spašavanje ljudi i imovine ugroženih požarom.

7) Provjeru osposobljenosti iz stavka 1. ovog članka može obaviti inspektor
zaštite od požara.

Članak 35.

1) Osoblje ugostiteljskog objekta u kojem se istovremeno može smjestiti
više od 100 osoba mora najmanje jednom godišnje, sudjelovati u vježbi evakuacije
i vježbi uporabe sredstava za gašenje kojima se štiti ugostiteljski objekt.

2) Odgovorna osoba za provedbu odredbe stavka 1. ovog članka je upravitelj
ugostiteljskog objekta.

3) O sudjelovanju osoblja na vježbama iz stavka 1. ovog članka odgovorna
osoba za zaštitu od požara u ugostiteljskom objektu dužna je voditi evidenciju.

Članak 36.

Osoblju zaposlenom u ugostiteljskom objektu moraju u svakom trenutku
biti dostupne prostorije u kojima se nalaze:

- vatrodojavne centrale;

- glavna sklopka napajanja električnom energijom;

- uređaji za isključenje sustava ventilacije;

- uređaji za upravljanje radom stabilnih sustava za gašenje požara;

- uređaji za distribuciju vode na vertikalnom cjevovodu.

XI. UPUTE I OZNAKE ZA SLUČAJ NUŽDE

Članak 37.

Svaki ugostiteljski objekt mora na vidnom mjestu u blizini ulaza imati
istaknute upute za slučaj nastanka požara i plan ugostiteljskog objekta
sa označenim:

- stubištima i izlaznim putovima,

- mjestima na kojima su smješteni vatrogasni aparati,

- mjestom na kojem je smještena glavna sklopka napajanja ugostiteljskog
objekta električnom energijom te glavni zatvarač za brzo zatvaranje dovoda
plina,

- mjestom isključenja sustava ventilacije ako je ugrađena u objekt,

- mjestom smještaja vatrodojavne centrale ako je ugrađena u objekt,

- instalacijama i prostorima povećanog rizika za nastanak požara ako
postoje u objektu.

Članak 38.

1) U svim objektima koji su viši od dva kata, na svakom katu ugostiteljskog
objekta mora biti istaknut pojednostavljen plan kata u blizini ulaza na
predmetni kat.

2) Na pojednostavljenom planu iz stavka 1. ovog članka moraju biti označeni
izlazni putovi u slučaju nužde i mjesto na kojem je plan postavljen.

Članak 39.

1) U svakoj spavaćoj sobi ugostiteljskog objekta mora postojati uputa
o ponašanju u slučaju požara.

2) Uputa iz stavka 1. ovog članka mora biti napisana na hrvatskom jeziku
i na nacionalnim jezicima gostiju koji najčešće borave u ugostiteljskom
objektu, a najmanje na engleskom i njemačkom jeziku.

3) Upute iz stavka 1. ovog članka moraju sadržavati i shematski prikaz
smještaja spavaće sobe u odnosu na izlazne putove.

4) U uputama iz stavka 1. ovog članka mora se posebno naznačiti da se
u slučaju požara ne smiju koristiti dizala za izlaz osim ako nisu sigurnosna
dizala za hendikepirane osobe, koja moraju biti posebno označena i koja
moraju biti posebno zaštićena za slučaj požara, sukladno hrvatskim propisima
odnosno priznatim pravilima tehničke prakse.

Članak 40.

Svi izlazni putovi i vrata na izlaznim putovima moraju biti označeni
odgovarajućim oznakama sukladno normi HRN ISO 6309.

XII. POMOĆNE PROSTORIJE

Članak 41.

1) Pomoćne prostorije izvode se kao zasebni požarni sektori elemenata
otpornih na požar najmanje 60 minuta, ako posebnim propisom nije određena
veća otpornost na požar.

2) Otpornost na požar građevinskih elemenata iz stavka 1. ovog članka
može biti i 30 minuta ako je u pomoćnim prostorijama ugrađen sustav vatrodojave.

3) Odredbe ovog članka ne odnose se na pomoćne prostorije sa ugrađenim
sustavima za automatsko gašenje požara.

Članak 42.

1) Između stubišta koja služe kao izlazni put i pomoćnih prostorija
nisu dozvoljeni nikakvi otvori.

2) Izravan pristup na stubište koje služi kao izlazni put ne smije biti
moguć iz pomoćnih prostorija.

3) Pristup na stubišta iz stavka 1. ovog članka iz pomoćnih prostorija
koja ne služe za smještaj transformatora ili rasklopnog ormara visokog
napona mora biti izveden kroz predvorje koje je izvedeno kao zaseban požarni
sektor, čiji elementi imaju otpornost na požar od najmanje 30 minuta.

4) Ulaz u pomoćne prostorije u kojima su smješteni rasklopni ormari
visokog napona i transformatorske stanice može biti samo iz vanjskog prostora.

5) Pomoćne prostorije iz stavka 4. ovog članka ne smiju imati nikakvu
unutarnju vezu s ostalim prostorijama u ugostiteljskom objektu.

Članak 43.

1) Podzemne garaže koje su dio ugostiteljskog objekta moraju imati izveden
stabilni sustav za gašenje požara tipa sprinkler.

2) Stabilni sustav iz stavka 1. ovog članka mora biti izrađen sukladno
VdS Smjernicama za projektiranje i izvođenje sprinkler uređaja do donošenja
hrvatskih propisa.

3) Podzemne garaže iz stavka 1. ovog članka moraju imati najmanje dva
puta za izlaženje za osobe.

XIII. DIZALA

Članak 44.

1) Strojarnica dizala mora biti smještena na vrhu okna u prostoru koji
je omeđen sa negorivim građevinskim elementima.

2) Konstrukcija okna i materijali za završnu obradu okna moraju biti
negorivi ili klase gorivosti A1 i/ili A2. Negorivost ili klase gorivosti
dokazuju se sukladno odredbi članka 15. stavka 4. ovog pravilnika.

3) Okna dizala moraju se izvesti kao poseban požarni sektor. Građevinski
elementi okna dizala mogu imati za najviše 30 minuta manju otpornost na
požar od otpornosti na požar nosive konstrukcije ugostiteljskog objekta,
ali ne manju od 30 minuta.

4) Vrata na oknima dizala mogu imati otpornost na požar najviše za 30
minuta manju od otpornosti na požar građevinskih elemenata okna ali ne
manju od 30 minuta.

Članak 45.

1) Dizala se ne smiju koristiti za evakuaciju osoba prilikom požara
i ne smiju biti sastavni dio puta za izlaženje.

2) Odredba iz stavka 1. ovog članka ne odnosi se na dizala za evakuaciju
invalidnih osoba.

3) Dizala za evakuaciju invalidnih osoba i prostori strojarnice dizala
moraju se izvesti od građevinskih elemenata čija otpornost na požar mora
biti najmanje jednaka otpornosti na požar nosive konstrukcije ugostiteljskog
objekta.

4) Dizala iz stavka 3. ovog članka moraju imati osiguranu autonomnost
rada najmanje za vrijeme koje je jednako vremenu otpornosti na požar nosive
konstrukcije objekta.

Članak 46.

1) Na vrhu okna dizala ili u blizini vrha okna dizala mora postojati
otvor za ventilaciju čija površina nije manja od 0,2 m˛ i čija najkraća
stranica ne smije biti manja od 10 cm.

2) Otvor iz stavka 1. ovog članka može se zaštititi rešetkom koja mora
omogućiti izlaz dima u slučaju požara.

XIV. DODATNE MJERE ZAŠTITE OD POŽARA

Članak 47.

1) Ventilacija iz prostora u kojima su smještena rashladna postrojenja
mora biti izvedena direktno u vanjski prostor, ako se kao rashladni medij
upotrebljava gorivi plin ili u slučaju da se djelovanjem topline iz rashladnog
medija može razviti otrovni plin.

2) Postrojenja iz stavka 1. ovog članka ne smiju biti smještena u prostore
kotlovnice.

Članak 48.

1) Prostorije za smještaj motora sa unutarnjim sagorijevanjem (diesel
ili benzinski električni agregati, kompresori sa motorima sa unutarnjim
sagorijevanjem, motori na plin i sl.) moraju biti izvedeni kao zaseban
požarni sektor otpornosti na požar od najmanje 60 minuta i moraju imati
ulaz iz vanjskog prostora.

2) Prostorije iz stavka 1. ovog članka moraju imati izvedenu ventilaciju
koja osigurava najmanje 5 izmjena zraka na sat, a odzračni ventilacijski
kanal vodi direktno u vanjski prostor.

3) Vanjski prostor iz stavka 2. ovog članka ne smije biti svijetlarnik
ili zatvoreno dvorište.

4) U slučaju da se u prostorijama iz stavka 1. ovog članka koristi plinsko
gorivo na njih se primjenjuju odgovarajuće odredbe hrvatskih propisa za
projektiranje, gradnju i održavanje plinskih kotlovnica.

5) Stavak 1. ovog članka ne odnosi se na prostorije koje imaju ugrađeni
stabilni sustav za gašenje požara.

Članak 49.

1) Zapaljive tekućine i plinovi koji se koriste za pogon motora ili
za grijanje moraju biti smještene u zasebne objekte, izuzev količina za
dnevne potrebe.

2) Ulaz u prostorije u kojima se skladište zapaljive tekućine ili plinovi
mora biti iz vanjskog prostora, kotlovnice ili prostorije u koju su smješteni
motori sa unutarnjim sagorijevanjem.

3) Sustav za opskrbu postrojenja zapaljivim tekućinama mora imati uređaj
za automatski prekid dotoka goriva koji se aktivira pomoću termomaksimalnog
javljača požara koji je smješten u neposrednoj blizini postrojenja.

4) Dotok goriva mora biti moguće zaustaviti i ručno uređajem smještenim
izvan prostorije u kojoj je smješteno postrojenje za korištenje goriva.

5) Odredbe stavka 3. ovog članka ne odnose se na postrojenja koja su
smještena izvan ugostiteljskog objekta u poseban objekt s kojega se požar
ne može prenijeti na ugostiteljski objekt.

Članak 50.

1) Prostorije u kojima se obavlja punjenje akumulatora moraju biti ventilirane
prirodnom ventilacijom ili električni uređaji i instalacije u prostoriji
moraju biti izvedene u protueksplozijskoj izvedbi sukladno hrvatskim propisima.

2) Ventilacija iz stavka 1. ovog članka mora biti projektirana i izvedena
sukladno odredbama hrvatskih propisa koji se odnose na projektiranje, gradnju
i pogon plinskih kotlovnica.

Članak 51.

1) Kotlovnice snage veće od 70 kW moraju biti smještene u zaseban požarni
sektor.

2) Građevinski elementi prostora u kojem su smještene kotlovnice iz
stavka 1. ovog članka moraju imati otpornost na požar od najmanje 90 minuta.

3) Vrata koja vode iz kotlovnice u ugostiteljski objekt moraju biti
otporna na požar najmanje 90 minuta.

4) Vrata kotlovnica iz stavka 3. ovog članka moraju imati mehanizam
za samozatvaranje i na njima mora biti na vidnom mjestu istaknut natpis
"VRATA MORAJU BITI STALNO ZATVORENA".

Članak 52.

1) Dimnjaci na ugostiteljskom objektu moraju se održavati u skladu sa
lokalnom odlukom o dimnjačarskoj službi, a u slučaju nepostojanja iste
u skladu s pravilima tehničke prakse.

2) Upravitelj ugostiteljskog objekta mora posjedovati odgovarajuću ispravu
o održavanju dimnjaka iz stavka 1. ovog članka.

XV. KAMPOVI

Članak 53.

1) Kampovi u kojima se može istovremeno smjestiti više od 3.000 osoba
moraju imati izrađenu procjenu ugroženosti, te na osnovu procjene ugroženosti
izrađen plan zaštite od požara.

2) Kampovi iz stavka 1. ovog članka moraju imati izgrađene putove sukladno
Pravilniku o uvjetima za vatrogasne pristupe.

Članak 54.

Putovi u kampovima moraju imati nazive ili brojčane oznake, a plan kampa
mora se nalaziti istaknut na recepciji.

Članak 55.

U kampu u kojem može boraviti istovremeno više od 100 osoba svaka kamperska
grupa mora na početku kampiranja dobiti plan kampa sa označenim putovima
u kampu i sa brojevima kamperskih mjesta, označenim mjestom kampiranja
grupe ili pojedinca, mjestom postavljanja vatrogasnih aparata, mjestom
hidranata odnosno mjestom zahvata vode te mjestom smještaja potrebne opreme
za gašenje požara.

Članak 56.

1) Tlo prostora oko kampa, u koji se istovremeno može smjestiti više
od 3 000 osoba, širine od najmanje 30 m mora biti očišćeno od, glede požara,
rizičnog materijala i rizičnog biljnog pokrova.

2) Rizični materijal i rizični biljni pokrov iz stavka 1. ovog članka
je nisko raslinje, grane stabala i lišće do visine od 4 m.

3) Čvrsto zidani objekti u šumskim područjima moraju imatinajmanju udaljenost
od rizičnog biljnog pokrova 15 m.

4) Mjera zaštite od požara propisana stavkom 1. ovog članka ne odnosi
se na među kampa koja je zaštićena dodatnim odgovarajućim sredstvima za
zaštitu od širenja požara ili prirodnim preprekama širenju požara, kao
na primjer čvrsti zid bez otvora koji je najmanje 1 m viši od biljnog pokrova
u krugu 30 m od kampa, put oko kampa koji je izgrađen sukladno odredbama
Pravilnika o uvjetima za vatrogasne pristupe uz koji je izgrađena hidrantska
mreža, rijeka širine najmanje 6 m i sl.

Članak 57.

1) Spavaće sobe u čvrsto zidanim objektima koji se nalaze u kampu u
šumskom području, ako nemaju najmanje dva izlaza na suprotnim krajevima
sobe koji omogućavaju izlaz na dva neovisna izlazna puta, moraju imati
najmanje jedan otvor koji se može otvoriti bez upotrebe alata prema otvorenom
prostoru, a koji ima najmanju širinu od 51 cm i najmanju visinu od 61 cm.

2) Donja razina otvora iz stavka 1. ovog članka ne smije biti viša od
115 cm od razine okolnog tla.

Članak 58.

1) Otvorena vatra smije se ložiti samo na mjestima u kampu koja su posebno
pripremljena i označena za tu namjenu.

2) Mjesto loženja mora biti očišćeno od sveg biljnog pokrova u krugu
od najmanje 1,5 m od kruga u kojem se može očekivati pojava gorenja.

Članak 59.

1) Roštilji se u kampu smiju koristiti na mjestima posebno pripremljenim
i označenim za tu namjenu.

2) Mjesta pripremljena i označena za upotrebu roštilja moraju zadovoljavati
sljedeće uvjete:

- mjesto oko roštilja mora biti očišćeno od sve gorive materije u krugu
od 1,5 m od ruba roštilja,

- postolje roštilja mora biti čvrsto i sigurno od prevrtanja,

- na udaljenosti ne većoj od 20 m mora se nalaziti oprema za gašenje
požara koja se sastoji od hidranta hidrantske mreže za gašenje požara sa
pripadajućom opremom ili najmanje 100 l vode po jednom roštilju i jednim
vjedrom ili jednim vatrogasnim aparatom S-6 sa prahom ABC.

3) Prijenosni roštilji ne smiju se koristiti u zatvorenim prostorima.

Članak 60.

Mjesta loženja otvorene vatre i mjesta predviđena za loženje roštilja
ne smiju se nalaziti na udaljenosti manjoj od 3 m od šatora.

Članak 61.

1) U kampu u kojem je omogućeno loženje vatre na otvorenom prostoru
i/ili loženje roštilja mora biti izgrađeno mjesto za odlaganje pepela.

2) Pepeo se smije odlagati samo na za to pripremljenom mjestu koje mora
biti ukopano u zemlju ili na posebno pripremljeno odlagalište od negorivog
materijala.

3) Na udaljenosti od najmanje 10 m od odlagališta mora se nalaziti hidrant
za gašenje požara sa potrebnom opremom ili rezerva vode od najmanje 100
l sa vjedrom.

4) Pepeo se mora nakon svakog odlaganja politi vodom.

5) Na udaljenosti od 3 m od odlagališta ne smiju se nalaziti gorive
tvari.

Članak 62.

1) Dimnjaci i spojevi dimnjaka i ložišta koja se nalaze u građevinama
u kampu moraju biti pregledani najmanje dva puta mjesečno te po potrebi
očišćeni.

2) Izlazni otvori dimnjaka ne smiju se nalaziti na udaljenosti manjoj
od 3 m od okolnih krošnji drveća ili drugih zapaljivih materijala.

3) O pregledu dimnjaka iz stavka 1. ovog članka mora se voditi evidencija.

4) Odgovorna osoba za pregled i vođenje evidencije je upravitelj odnosno
vlasnik kampa.

Članak 63.

Dimnjaci na ložištima u kampu koji se nalaze u šumi, a koji su posebno
opasni za nastanak požara moraju biti opremljeni sa iskrolovkom.

Članak 64.

Kruto gorivo koje se koristi mora biti smješteno najmanje 9 m od mjesta
loženja te spojeva dimnjaka.

Članak 65.

1) Kampovi u kojima istovremeno može biti smješteno više od 3.000 osoba
moraju imati izgrađenu hidrantsku mrežu za gašenje požara, te mogućnost
dojave požara najbližoj profesionalnoj vatrogasnoj postrojbi.

2) Hidranti moraju biti raspoređeni tako da se sa pripadajućom opremom
može gasiti požar u svakom dijelu kampa.

3) Svaki hidrant mora imati pripadajuću opremu koja mora biti smještena
uz hidrant ili na označenom mjestu uz recepciju kampa, osim u slučaju iz
članka 59. i 61. ovog Pravilnika.

Članak 66.

1) Kampovi u kojima nije izgrađena hidrantska mreža moraju imati rezerve
vode od najmanje 30 l po kamperu, računajući najveći broj kampera koji
mogu istovremeno boraviti u kampu i potrebnu opremu za gašenje, koja se
sastoji od vjedra za vodu (na svakih 5 šatora mora se postaviti najmanje
1 vjedro) i brentače (na svakih 20 šatora mora se postaviti najmanje 1
brentača).

2) Umjesto rezervi vode mogu se koristiti more, rijeke, potoci ili jezera
sa izgrađenim pristupnim putom za vatrogasna vozila do mjesta zahvata vode.
Razlika visine između razine vode i razine mjesta za zahvat vode ne smije
biti veća od 3 m.

3) Mjesto zahvata ili mjesto smještaja pričuve vode može biti udaljeno
najviše 50 m od kampa i mora biti vidljivo obilježeno, oznakama i putokazima
u kampu.

Članak 67.

1) Za zaštitu sadržaja (šatora, prikolica i sl.) smještenih u kampu
moraju se postaviti vatrogasni aparati sa prahom i to najmanje 1 aparat
sa prahom ABC, 6 kg na svakih 16 šatora odnosno kamp prostora.

2) Svi zatvoreni prostori u kampu moraju biti zaštićeni odgovarajućom
vrstom i brojem vatrogasnih aparata, sukladno propisu o održavanju i izboru
vatrogasnih aparata.

XVI. KAZNENE ODREDBE

Članak 68.

1) Novčanom kaznom u iznosu od 500,00 do 1.000,00 kn kaznit će se za
prekršaj djelatnik koji se zatekne na poslu u ugostiteljskom objektu, a
nije osposobljen za zaštitu od požara (članak 34. stavak 1.).

2) Za prekršaj iz stavka 1. ovog članka kaznit će se istom novčanom
kaznom i odgovorna osoba u pravnoj osobi.

Članak 69.

Novčanom kaznom u iznosu od 1.000,00 do 2.000,00 kaznit će se za prekršaj
fizička osoba ako:

1. loži vatru na otvorenom prostoru u kampu na mjestima koja nisu posebno
pripremljena za tu svrhu ili ako koristi roštilj na mjestima koja za to
nisu pripremljena (članak 58. i 59. stavak 1. i 2.);

2. koristi prijenosni roštilj u zatvorenim prostorima (članak 59. stavak
3.);

3. ne odloži pepeo na pripremljenom odlagalištu te ako pepeo nakon odlaganja
ne polije vodom (članak 61. stavak 2. i 4.).

Članak 70.

1) Novčanom kaznom u iznosu od 1.000,00 do 5.000,00 kn kaznit će se
za prekršaj pravna osoba ako:

1. tavanske prostorije ne održava čiste i ako na tavanu drži gorive
tvari (članak 21. stavak 4.);

2. ne obavi pregled rasvjete u slučaju nužde te ako o pregledu ne vodi
evidenciju (članak 23. stavak 1. i 2.);

3. ne očisti ventilacijske kanale ili ako o čišćenju kanala ne vodi
evidenciju (članak 27.);

4. ne obavi ispitivanje instalacije za zaštitu od atmosferskog pražnjenja
(članak 33. stavak 2.);

5. zaposlenom osoblju nisu dostupni prostori iz članka 36.

6. na propisanom mjestu nisu istaknute upute za slučaj nastanka požara,
planovi ugostiteljskog objekta sa propisanim oznakama, te druge oznake
(članak 37., 38., 39. i 40.);

7. ne održava dimnjake ili nema ispravu o održavanju dimnjaka (članak
52.);

8. za kamp nije izrađena procjena ugroženosti i plan zaštite od požara
(članak 53.);

9. putovi u kampu nisu označeni te ako plan kampa nije istaknut na recepciji
(članak 54.);

10. se planovi kampa ne uruče kamperima na početku kampiranja (članak
55.);

11. prostor oko kampova nije uređen sukladno odredbama članka 56.;

12. ako ne čisti dimnjake ili o pregledu i čišćenju dimnjaka ne vodi
evidenciju (članak 62. stavak 1. i 3.);

13. kruto gorivo ne drži na propisanoj udaljenosti od mjesta loženja
i dimnjaka (članak 64.);

14. mjesto zahvata ili mjesto pričuve vode nije obilježeno (članak 66.
stavak 3.);

2) Za prekršaj iz stavka 1. ovog članka kaznit će se novčanom kaznom
u iznosu od 500,00 do 3.000,00 kn i odgovorna osoba u pravnoj osobi.

Članak 71.

1) Novčanom kaznom u iznosu od 10.000,00 do 15.000,00 kn kaznit će se
za prekršaj pravna osoba ako:

1. za zaštitu od požara ne postavi dovoljan broj vatrogasnih aparata
(članak 30. stavak 1. i članak 67.);

2. za zaposlene djelatnike ne posjeduje isprave o osposobljenosti te
ako ne osigura obuku zaposlenih djelatnika za zaštitu od požara (članak
34.);

3. se ne obave vježbe evakuacije i vježbe uporabe sredstava za gašenje,
te ako se o tome ne vodi evidencija (članak 35.);

4. mjesto loženja nije očišćeno od biljnog pokrova (članak 58. stavak
2.);

5. odredi mjesto za loženje otvorene vatre i mjesto za loženje roštilja
na neodgovarajućem mjestu (članak 60.);

6. ne izgradi mjesto za odlaganje pepela, te ako prostor oko odlagališta
ne održava čistim od gorivih tvari (članak 61.);

7. u kampu ne postoji potrebna oprema za gašenje požara ili rezerve
vode (članak 65. i 66.).

2) Za prekršaj iz stavka 1. ovog članka kaznit će se novčanom kaznom
u iznosu od 3.000,00 do 5.000,00 kn i odgovorna osoba u pravnoj osobi.

Članak 72.

Novčanom kaznom u iznosu od 1.000,00 do 5.000,00 kn kaznit će se za
prekršaj obrtnik ako:

1. tavanske prostore ne održava čiste i ako na tavanu drži gorive tvari
(članak 21. stavak 4.);

2. se ne obavi pregled sigurnosne rasvjete te ako o pregledu ne vodi
evidenciju (članak 23. stavak 1. i 2.);

3. ne očisti ventilacijske kanale ili ako o čišćenju kanala ne vodi
evidenciju (članak 27.);

4. ne obavi ispitivanje instalacije za zaštitu od atmosferskog pražnjenja
(članak 33. stavak 2.);

5. se ne obave vježbe evakuacije i vježbe uporabe sredstava za gašenje,
te ako se o tome ne vodi evidencija (članak 35.);

6. zaposlenom osoblju nisu dostupni prostori iz članka 36;

7. na propisanom mjestu nisu istaknute upute za slučaj nastanka požara,
planovi ugostiteljskog objekta sa propisanim oznakama, te druge oznake
(članak 37., 38., 39. i 40.);

8. ne održava dimnjake ili ako nema ispravu o održavanju dimnjaka (članak
52.);

9. za kamp nije izrađena procjena ugroženosti i plan zaštite od požara
(članak 53.);

10. putovi u kampu nisu označeni te ako plan kampa nije istaknut na
recepciji (članak 54.);

11. se planovi kampa ne uruče kamperima na početku kampiranja (članak
55.);

12. prostor oko kampova nije uređen sukladno odredbama (članak 56.);

13. mjesto loženja nije očišćeno od biljnog pokrova (članak 58. stavak
2.);

14. odredi mjesto za loženje otvorene vatre i mjesto za loženje roštilja
na neodgovarajućem mjestu (članak 60.);

15. ne izgradi mjesto za odlaganje pepela, te ako prostor oko odlagališta
ne održava čistim od gorivih tvari (članak 61.);

16. ako se ne čisti dimnjak ili se o pregledu i čišćenju dimnjaka ne
vodi evidencija (članak 62.);

17. kruto gorivo ne drži na propisnoj udaljenosti od mjesta loženja
i dimnjaka (članak 64.);

18. u kampu ne postoje potrebna oprema za gašenje požara ili rezerve
vode (članak 65. i 66.);

19. mjesto zahvata ili mjesto pričuve vode nije obilježeno (članak 66.
stavak 3.);

20. za zaštitu od požara ne postavi dovoljan broj vatrogasnih aparata
(članak 30. stavak 1. i članak 67.).

XVII. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 73.

Ovaj Pravilnik odnosi se samo na ugostiteljske objekte čija izgradnja
će započeti nakon stupanja na snagu ovog Pravilnika, izuzev odredbi članka
18., 21. stavak 4., 27., 30., 33., 52., 53., 54., 55., 58., 59., 60., 61.,
62., 63., 64. i 67. te poglavlja VII., X. i XI.

Članak 74.

Rasvjeta u slučaju nužde i prijenosni uređaji za gašenje požara u postojećim
ugostiteljskim objektima moraju se uskladiti s odredbama ovog Pravilnika
u roku od pet godina od dana stupanja na snagu ovog Pravilnika.

Članak 75.

Upute i oznake u ugostiteljskim objektima propisane ovim Pravilnikom
moraju se postaviti u roku od mjesec dana od dana stupanja na snagu ovog
Pravilnika.

Članak 76.

Postojeći kampovi moraju se u potpunosti uskladiti s odredbama članka
53. ovog Pravilnika u roku od dvije godine dana od dana stupanja na snagu
ovog Pravilnika, a s odredbama članka 30. i 67. stavak 1. u roku od godinu
dana od dana stupanja na snagu ovog Pravilnika.

Članak 77.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Broj: 511-01-90-27938/1-1998.
U Zagrebu, 7. rujna 1998.

Ministar unutarnjih poslova
**mr. Ivan Penić,** v. r.

PRILOG 1

*Tablica 1.*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Najveći predviđeni   broj osoba po katu | 220 | 240 | 260 | 280 | 300 | 320 | 340 | 360 |
| Širina u m | 1,1 | 1,2 | 1,3 | 1,4 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,8 |

*Tablica 2.*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Širina   stubišta u m | 1,1    1,2     1,3     1,4     1,5     1,6    1,7        1,8 | | | | | | | |
| Broj katova | Najveći broj osoba koje se mogu koristiti stubištem | | | | | | | |
| 1 | 220 | 240 | 260 | 280 | 300 | 320 | 340 | 360 |
| 2 | 260 | 285 | 310 | 335 | 360 | 385 | 410 | 435 |
| 3 | 300 | 330 | 360 | 390 | 420 | 450 | 480 | 510 |
| 4 | 340 | 375 | 410 | 445 | 480 | 515 | 550 | 585 |
| 5 | 380 | 420 | 460 | 500 | 540 | 580 | 620 | 660 |
| 6 | 420 | 465 | 510 | 555 | 600 | 645 | 690 | 735 |
| 7 | 460 | 510 | 560 | 610 | 660 | 710 | 760 | 810 |
| 8 | 500 | 555 | 610 | 665 | 720 | 775 | 830 | 885 |
| 9 | 540 | 600 | 660 | 720 | 780 | 840 | 900 | 960 |
| 10 | 580 | 645 | 710 | 775 | 840 | 905 | 970 | 1035 |

Pravilnik, NN 100/1999-1665