## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1353/2003. od 17. rujna 2003.

### NN 155/2003 (1.10.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1353/2003. od 17. rujna 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2240

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi B. T. iz Z., na sjednici održanoj 17. rujna 2003., jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski
sud u Zadru dužan je donijeti presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom
pod poslovnim brojem: P-941/99 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest
(6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe,
B. T. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni
tekst) u iznosu od 4.500,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna,
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja za njezinu
isplatu Ministarstvu financija Republike Hrvatske.

V.Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je temeljem odredaba članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), jer podnositelj smatra da postupak
koji je tužbom Općinskom sudu u Zadru pokrenuo 18. lipnja 1999. predugo traje, čime
mu je povrijeđeno pravo na pošteno suđenje u razumnom roku iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelj predlaže da Sud odredi Općinskom sudu u
Zadru rok od tri mjeseca za donošenje presude u predmetu poslovni broj:
P-941/99. Ujedno predlaže da mu Sud odredi primjerenu naknadu u iznosu od
3.000,00 kn.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog u članku
29. stavku 1. Ustava:

–
podnositelj je tužbom podnesenom 16. lipnja 1999. pred Općinskim sudom u Zadru
pokrenuo postupak zbog smetanja posjeda s prijedlogom izdavanja privremene
mjere;

– podnescima od 14. srpnja 1999. i 30. srpnja 1999.
podnositelj požuruje Općinski sud u Zadru, s obzirom na hitnost postupka i štetu
koju smetanjem posjeda svakodnevno trpi, da što prije zakaže ročište;

– prvo ročište održano je 4. listopada 1999. u
odsutnosti tuženika i doneseno je rješenje da se glavna rasprava odgađa za 25.
listopada 1999.;

– na ročištu održanom 25. listopada 1999. doneseno je
rješenje kojim je određeno pribaviti primjerak zapisnika iz spisa istoga suda u
parničnom postupku, broj: P-453/99 u kojem je trebalo obaviti očevid 17.
studenoga 1999.;

– podneskom od 8. svibnja 2000. podnositelj moli Općinski
sud u Zadru da zakaže ročište;

– podneskom od 28. studenoga 2000. podnositelj
ponovno moli zakazivanje ročišta.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na temelju članka 69. stavka 1. alineje 2.
Ustavnog zakona, Ustavni sud je 26. svibnja 2003. zatražio od Općinskog suda u
Zadru da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u Zadru, od 29. svibnja
2003. opisuje se kronologija rada na način opisan u točki 2. ovog obrazloženja
te se navodi da je uređujući sudac I. D. u kolovozu 2002. imenovan sucem Trgovačkog
suda u Zadru, a njegovu referadu je preuzeo sudac Z. Z. koji je 15. svibnja
2003. stupio na dužnost, ali je neposredno prije stupanja na dužnost, rješenjem
predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske privremeno raspoređen na rad u Općinski
sud u Pagu do 1. listopada 2003. godine. U očitovanju se ističe da referada
suca Z. Z. zadužena sa 360 parničnih predmeta, a odjel ima 14 raspoređenih
sudaca od kojih je 9 sudaca na radu, dok su ostali po različitim osnovama
odsutni.

 PRAVO VAŽNO
ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvat­ske, propisano je:

*»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).«.*

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

*»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).*

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

*(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu
isplatu.«.*

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatrajući navode ustavne tužbe i dostavljenog očitovanja
Općinskog suda u Zadru, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju
ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredaba članka 63.
Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 16.
lipnja 1999. godine podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Zadru. Ustavna tužba
podnesena je 15. travnja 2003. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak trajao ukupno tri (3) godine i deset (10) mjeseci.

Ustavni sud napominje, međutim, da je Zakon o potvr­đi­vanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i protokola br. 1, 4,
6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne
novine«, Međunarodni ugovori, broj 18/97, 6/99 - pročišćeni tekst, 8/99 -
ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio na snagu
dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Konvencije
pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između ostalog, propisuje:

*»Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.«.*

Sukladno navedenom, pravo na donošenje sudske odluke
u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine).
S druge strane, pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno
pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000., izmjenama članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00). Iz navedenih
razloga ispitivanje razumnosti trajanja sud­skih postupaka prije 5. studenoga
1997., u pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka
temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku
Repub­like Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao
ustavno.

Ustavni sud je, u konkretnom slučaju, ocijenio da se
pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na razumnu duljinu
trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od 16. lipnja 1999. (to jest, od
dana podnošenja tužbe) do 15. travnja 2003. (to jest, do dana podnošenja
ustavne tužbe podnositelja).

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Pregledom sudskog spisa predmeta utvrđeno je da sud
nije uopće postupao od 25. listopada 1999. do 15. travnja 2003., a iz izvješća
toga suda, od 29. svibnja 2003., razvidno je da ne postupa ni dalje.

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku nije pridonio duljini sudskog
postupka.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz
spisa predmeta je razvidno da dosadašnji tijek sudskog postupka ukazuje da se u
konkretnom slučaju ne radi o složenoj sudskoj stvari, jer je parnični postupak
pokrenut radi smetanja posjeda, za čije utvrđivanje nije potrebno provesti
obiman dokazni postupak ni vještačenja.

5.5.
DRUGE OKOLNOSTI OD UTJECAJA NA DULJINU SUDSKOG POSTUPKA

U
povodu isticanja nadležnog prvostupanjskog suda o opterećenosti brojem predmeta
i odsutnosti uređujućeg suca i još nekoliko sudaca, Ustavni sud utvrđuje da se
pozivanje na organizacijske ili kadrovske probleme suda ne bi moglo smatrati
oprav­danim razlogom za nerazumno dugo trajanje sudskog postupka.

Napominje
se da je Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio
da su države-ugovornice obvezne organizirati svoje pravne poretke na način koji
omogućava sudovima da ispune zahtjeve propisane člankom 6. stavkom 1. Europske
konvencije, opetovano ističući naročitu važnost tog zahtjeva za pravilno i
uredno vođenje sudskih postupaka (v., primjerice, presude Europskog suda u
predmetima *Bucholoz protiv Njemačke* od 6. svibnja 1981., *Guincho
protiv Portugala* od 10. srpnja 1984., *Union Alimentaria Sanders SA* od
7. srpnja 1989., *Brigandi protiv Italije* od 19. veljače 1991. i dr.).

6.
Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da je nerazumno dugim trajanjem
sudskog postupka u konkretnom slučaju, u kojem će prema izričitoj odredbi članka
440. Zakona o parničnom postupku sud uvijek obraćati pažnju na potrebu hitnog
rješavanja, povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni,
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7.
Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti te posebno sveukupno vrijeme
trajanja sudskog postupka koji se u konkretnom slučaju treba smatrati hitnim, u
smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdoblje.

Pri utvrđivanju visine naknade temeljem članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
imajući pritom u vidu i vrstu postupka o kojem se radi, njegovu hitnost, a
napose značaj koji postupak ima za podnositelja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona u svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za donošenje
sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecala je i činjenica
da je Općinskom sudu u Zadru određen kratak rok u kojem je taj sud dužan
donijeti odluku u predmetu poslovni broj: P-941/99, čime se na najdjelotvorniji
način ostvaruje i svrha samog sudskog postupka.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1353/2003
Zagreb, 17. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 155/2003-2240