## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1303/2001 od 4. listopada 2001.

### NN 90/2001 (19.10.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1303/2001 od 4. listopada 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1531

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću
petorice za odlučiva­nje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­njski, Mario Kos, Ivan Mrko­njić i Vice
Vukojević, članovi Vijeća, u postupku vođenom u povodu ustavne tužbe G. R.,
zastupanog od J. P., odvjetnice u R., na sjednici Vijeća održanoj dana 4.
listopada 2001. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se presuda Županijskog suda u
R., broj Gž-1011/97-2 od 27. listopada 1999. godine, te se predmet vraća Županijskom
sudu u R. na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. Dopuštenom i pravodobnom ustavnom tužbom
podnosite­lj je pokrenuo ustavnosudski postupak protiv presude Županijskog suda
u R., broj Gž-1011/97-2 od 27. listopada 1999. godine.

2. U konkretnom slučaju podnosite­lj i D. Ž.
iz R., 3. ožujka 1993. godine, sklopili su Ugovor broj: 7175 o prodaji stana
broj 16, na kojem postoji stanarsko pravo, a koji se nalazi u R., u Ulici M. G.
broj 31/I, površine 60,67 m˛, upisanog kao kč.br. 1919/8., KO R. Dana 22.
prosinca 1994. godine, ugovorne strane sklopile su i Aneks predmetnog ugovora.

Spornim Aneksom ugovora o prodaji stana
ugovarate­lji su odredili da kupac ima pravo na popust od 25% na cijenu pri kup­nji
stana, a iz razloga što mu je rješe­njem nadležnog upravnog tijela, klasa:
UP/I-562-02/93-02/859, ur.broj: 2170-03-03/02-94-4 od 2. ožujka 1994. godine,
priznat status ratnog vojnog invalida II. svjetskog rata X. grupe s 30% ošteće­njem
organizma, smatra­jući kako je to sukladno s odredbama Zakona o zaštiti ratnih
vojnih invalida (»Narodne novine«, broj 33/92, 57/92, 7/92 i 58/93) i Zakona o
prodaji stanova na kojima postoji stanarsko pravo (»Narodne novine«, broj 43/92
– pročišćeni tekst, 62/92, 25/93, 48/93, 2/94 i 44/94 – u nastavku: Zakon o
prodaji).

3.
Tužbenim zahtjevom od 27. lip­nja 1995. godine, Državno pravobranite­ljstvo Županije
p.- g. tražilo je od prvostupa­njskog suda oglasiti ništavim navedeni Aneks
ugovora, a iz razloga ­nje­gove protivnosti s odredbama članka 103. Zakona o
obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 53/91, 73/91, 3/94, 7/96 i 112/99).

Tijekom
parničnog postupka, koji je prethodio osporavanoj odluci, Općinski sud u R.
svojom presudom, broj: P-2631/95-9 od 21. studenoga 1996. godine, utvrdio je ništavnim
sporni Aneks ugovora. Presuđujući o žalbi podnosite­lja, Županijski sud u R.
osporavanom odlukom, odbio je predmetnu žalbu u cijelosti kao neosnovanu,
potvrdivši zakonitost prvostupa­njske presude.

Osporavana
presuda, kao i ­njoj prethodeća rješidba, zasnivaju se na pravnom stajalištu
prema kojemu pravo na popust pri kup­nji stana, u smislu odredbe članka 16.
Zakona o prodaji, imaju isk­ljučivo žrtve Domovinskog rata, pri čemu su se
sudovi pozivali i na kasniju izmjenu ove zakonske odredbe (Zakon o izmjeni i
dopuni Zakona o prodaji – »Narodne novine«, broj 58/95). Kako se je u
konkretnom slučaju radilo o Aneksu ugovora koji je s podnosite­ljem zak­ljučila
osoba koja je ratni vojni invalid II. svjetskog rata, sudovi su zauzeli pravno
stajalište prema kojem ratni vojni invalidi II. svjetskog rata nemaju pravo na
popust prilikom kup­nje stana u smislu odredbe članka 16. Zakona o prodaji,
utvrdivši postav­ljeni tužbeni zahtjev osnovanim.

4.
U ustavnoj tužbi podnosite­lj ističe kako su osporavanom presudom, a iz razloga
pogrešne primjene i tumače­nja materijalnog prava, povrijeđena ustavna prava iz
članka 14. stavka 2. i članka 19. Ustava. Člankom 14. stavkom 2. Ustava jamči
se jednakost svih pred zakonom, dok se člankom 19. Ustava jamči uteme­ljenost
na zakonu akata državne uprave kao i sudska kontrola tih akata.

U
ustavnoj tužbi podnosite­lj upućuje i na povredu ustavnih odredaba iz članka 3.
Ustava.

Povredu
naznačenih ustavnih odredbi podnosite­lj u bitnome obrazlaže tvrd­njom da je
osporenom presudom pogrešno protumačena i primije­njena odredba članka 16.
Zakona o prodaji. Smatrajući osporavanu presudu nezakonitom, podnosite­lj
predlaže ­nje­govu ustavnu tužbu usvojiti i osporavanu odluku ukinuti.

Za potrebe ovosudnog postupka pribav­ljen
je spis Općinskog suda u R., broj: P-2631/95-9.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Prema odredbi članka 16. Zakona o
prodaji, kao mjero­dav­nom propisu u vrijeme zak­ljuče­nja Aneksa ugovora o
prodaji stana (22. prosinac 1994. godine), pravo na popust priznaje se kada
stan kupuje ratni vojni invalid, pri čemu navedena odredba ne pravi razliku
između invalida Drugog svjetskog rata i invalida Domovinskog rata.

Zakon o prodaji, kao *lex specialis,*
ne sadrži definiciju pojma ratni vojni invalid. Budući da jedno od osnovnih
pravila pri tumače­nju pravne norme podrazumijeva da u jednom pravnom poretku
ne može biti proturječja i da se sve norme istog pravnog poretka mogu pravilno
tumačiti i razumjeti samo u uzajamnoj vezi, to se ovaj pojam u pravnom poretku
Republike Hrvatske treba tumačiti kroz odredbe članka 5. Zakona o zaštiti
vojnih i civilnih invalida rata (»Narodne novine«, broj 86/92 – pročišćeni
tekst, 58/93, 2/94, 76/94 i 108/95).

Navedenim je odredbama propisano da je
ratni vojni invalid osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje 20% zbog
rane, povrede ili oz­ljede koju je dobila:

»1. u sastavu oružanih snaga Republike
Hrvatske ili izvan ­njihova sastava pri obav­lja­nju vojnih ili drugih dužnosti
po nalogu nadležnih državnih tijela Republike Hrvatske u obrani suvereniteta,
neovisnosti i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske od 17. kolovoza
1990. do prestanka neprijate­ljstva ili kao ratni zarob­ljenik. Ratni vojni
invalid je i osoba kojoj je ošteće­nje organizma nastalo zbog bolesti, a bolest
je, pogorša­nje bolesti, odnos­no pojava bolesti neposredna pos­ljedica
okolnosti iz ove točke.

2. u sastavu partizanskih odreda, odnosno
Jugoslavenske armije ili izvan ­njihova sastava pri obav­lja­nju vojnih ili
drugih dužnosti po naređe­nju vojnih organa ili organa vlasti od 17. trav­nja
1941. do 15. svib­nja 1945.;

3.
u sastavu hrvatske domovinske vojske mobilizirane od 17. trav­nja 1941. do 15.
svib­nja 1945., odnosno do otpušta­nja iz zarob­ljeništva, iako je tim u vezi
bila pravomoćno osuđivana nakon 15. svib­nja 1945.;

4.
u sastavu jugoslavenske vojske za vrijeme rata od 6. do 17. trav­nja 1941. ili
kasnije kao ratni zarob­ljenik u logorima;

5.
pri obav­lja­nju vojnih dužnosti u stranoj zem­lji koja je u oružanom sukobu,
ako ju je na te dužnosti uputio nadležni vojni organ u okviru međunarodnih
obveza poslije 15. svib­nja 1945.

Ratni
vojni invalid je i osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje 20% zbog rane,
povrede ili oz­ljede koju je dobila sudjelova­njem u oružanoj akciji zaštite
ustavnog poretka ili obrane Republike Hrvatske ili u povodu te akcije od 30.
svib­nja 1990.«

Iz
navedenoga proizlazi da je pravo na popust pri kup­nji stana, teme­ljem
odredaba mjerodavnih propisa, priznato i ratnim vojnim invalidima II. svjetskog
rata. Okolnost što je odredba članka 16. kasnijim Zakonom u cijelosti izmije­njena
nije od utjecaja pri odlučiva­nju u ovom slučaju. Također nije sporno da Zakon
o izmjenama i dopunama Zakona o prodaji, koji je stupio na snagu 17. kolovoza
1995. (»Narodne novine«, broj 58/95), a obzirom na odredbu članka 89. Ustava,
nema povratno djelova­nje.

Navedeno stajalište ovaj Sud je već
izrazio u ovosudnim odlukama broj: U-III-1945/2000 od 14. ožujka 2001. godine,
U-III-90/2001 od 4. trav­nja 2001. godine ili U-III-457/2001 od 28. lip­nja
2001. godine.

6. Slijedom navedenoga, tijekom
ustavnosudskog postupka je utvrđeno da je podnosite­lju osporavanom odlukom
kojom se sporni Aneks ugovora utvrđuje ništavim, uslijed pogrešnog tuma­če­nja
i primjene materijalnog prava, povrijeđeno ustavno pravo iz članka 14. stavka
2. Ustava, a kojim se jamči jednakost svih pred zakonom.

7. Tijekom ustavnosudskog postupka je utvrđeno
kako podnosite­lju nisu povrijeđena ustavna prava iz članka 19. Ustava.

Prema odredbama članka 13. Zakona o sudovima
(»Narodne novine«, broj 3/94, 100/96 i 131/97) županijski sudovi su tijela
sudbene vlasti. Stoga odluke koje donose ti sudovi u okvirima svoje nadležnosti
nisu akti državne uprave u smislu odredaba članka 19. Ustava. Slijedom
iznijetoga je utvrđeno kako u ustavnoj tužbi po podnosite­lju istaknute
povrede, pa čak i kad bi u konkretnom slučaju postojale, ne bi dovodile do
povrede ustavnih prava kojima se jamči uteme­ljenost na zakonu akata državne
uprave, kao i sudska kontrola tih akata.

8. Nada­lje, u ustavnoj tužbi isticane
povrede ustavnih odredaba iz članka 3. Ustava ne daju osnovu za pruža­nje
ustavnosud­ske zaštite.

Sukladno odredbi članka 128. stavka 1.
alineje 4. Ustava, Ustavni sud Republike Hrvatske nadležan je odlučivati o
ustavnim tužbama građana, dok je člankom 59. stavkom 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99) određeno da
svaka fizička i pravna osoba može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu kada
smatra da joj je odlukom sudbene, upravne vlasti, ili drugih tijela koja imaju
javne ovlasti, povrijeđeno jedno od ­njenih Ustavom utvrđenih sloboda i prava čovjeka
i građanina.

Članak 3. Ustava ne sadrži slobode i prava
čovjeka i građanina, odnosno ustavna prava pojedinca, već se tom odred­bom utvrđuju
najviše vrednote ustavnog poretka koje se raz­rađuju i određuju u drugim
odredbama Ustava i teme­lj su za tumače­nje Ustava.

Na
teme­lju navedenog, tijekom ustavnosudskog postupka utvrđeno je kako ustavne
odredbe sadržane u članku 3. Ustava, ne daju osnovu za pruža­nje ustavnosudske
zaštite, jer ne sadrže us­tav­na prava čija zaštita može biti predmetom
ustavnosudskog pos­tupka u smislu odredaba članka 59. stavka 1. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Ovo
stajalište Sud je već izrazio u svojoj odluci broj: U-III-1125/1999 od 13. ožujka
2000. godine, objav­ljenoj u »Narodnim novinama«, broj 38/2000 od 7. trav­nja
2000. godine.

9.
Slijedom sve­ga iznijetoga, a utvrdivši kako je osporavanom odlukom Županijskog
suda u R. povrijeđeno ustavno pravo iz članka 14. stavka 2. Ustava, odlučeno je
kao u izreci.

Ova
odluka teme­lji se na odredbi članka 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske.

Broj:
U-III-1303/2001
Zagreb, 4. listopada 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 90/2001-1531