## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3701/2010 od 30. rujna 2010.

### NN 118/2010 (20.10.2010.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3701/2010 od 30. rujna 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3097

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija i Duška Šarin, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo M. P. iz V., kojeg zastupa punomoćnik M. R., odvjetnik iz Odvjetničkog društva B. & P. iz Z., na sjednici održanoj 30. rujna 2010., jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem Revx-589/2010 (predmet Općinskog suda u Zadru broj: P-1756/1991) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. - pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, M. P., V., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske u iznosu od 22.000,00 kuna (slovima: dvadeset dvije tisuće kuna).

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. - pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 16. srpnja 2010. godine podnio ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka, koji se vodio pred Općinskim sudom u Zadru pod poslovnim brojem P-1756/1991 (raniji broj kod Okružnog privrednog suda u Splitu broj: P-2795/87), smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositelj navodi kronologiju poduzetih radnji u konkretnom parničnom postupku, ukazujući na dugotrajnost i neučinkovitost suđenja.

U trenutku podnošenja ustavne tužbe spis se nalazio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske, a u povodu revizije podnositelja. U trenutku donošenja ove odluke postupak u povodu revizije pred Vrhovnim sudom nije okončan.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe i uvida u spis Okružnog privrednog suda u Splitu broj: P-2795/87, Općinskog suda u Zadru broj: P-1756/91 i spis Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Revx-589/10, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

Parnični postupak pokrenut je 6. svibnja 1987. pred Okružnim privrednim sudom u Splitu tužbom podnositelja (član posade) protiv tuženika: 1. A. p., D. (brodar) i 2. RO L. K. (lučki slagač), radi naknade štete nastale kao posljedice štetnog događaja koji se dogodio 17. siječnja 1985. prilikom iskrcaja tereta s broda »M.«.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. sud je održao šest (6) ročišta za glavnu raspravu (12. studenoga 1987., 17. prosinca 1987., 10. ožujka 1988., 12. siječnja 1989., 16. ožujka 1989. i 21. ožujka 1991.), rješenjem od 30. ožujka 1990. određeno je medicinsko i financijsko vještačenje. Podnositelj je podneskom od 26. studenoga 1990. povukao tužbu u odnosu na prvotuženika, na temelju kojeg je Okružni privredni sud u Splitu donio presudu na temelju odricanja broj: P-2795/87 od 3. prosinca 1990. godine. Isti sud donio je rješenje broj: P-2795/87-54 od 25. ožujka 1991. kojim se oglasio nenadležnim i ustupio predmet stvarno i mjesno nadležnom Općinskom sudu u Zadru. Na navedeno rješenje žalio se drugotuženik. Privredni sud Republike Hrvatske, rješenjem broj: Pž-1797/91-2 od 11. lipnja 1991., odbio je žalbu drugotuženika kao neosnovanu i potvrdio prvostupanjsko rješenje.

U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. u postupku su poduzete sljedeće radnje relevantne za odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja:

Ročišta zakazana za 5. listopada 1999. i 7. prosinca 1999. odgođena su jer podnositelj na njih nije pristupio.

Podneskom od 6. prosinca 1999. tuženik je istaknuo prigovor apsolutne nenadležnosti suda u Republici Hrvatskoj.

Ročište za glavnu raspravu održano je 11. veljače 2000. godine. Iduće ročište određeno je za 6. travnja 2000. godine, međutim, na zahtjev podnositelja (pomorac koji se nalazi na brodu), odgođeno je za 27. listopada 2000. godine.

Podneskom od 27. listopada 2000. podnositelj je specificirao svoj tužbeni zahtjev.

Općinski sud u Zadru, rješenjem broj: P-1756/91 od 3. studenoga 2000., odgodio je raspravu zakazanu za 8. prosinca 2000. na neodređeno vrijeme.

Ročišta za glavnu raspravu održana su 28. veljače 2001. i 22. ožujka 2001. godine. Ročište određeno za 6. travnja 2001. odgođeno je radi bolesti suca.

Podnositelj je podnescima od 11. lipnja 2001., 4. prosinca 2001. i 22. listopada 2002. predložio određivanje medicinskog vještačenja. Istovremeno je od poslodavca zahtijevao podatke o izgubljenoj zaradi.

Općinski sud u Zadru donio je rješenje broj: P-1756/91 od 20. studenoga 2003. kojim je odredio medicinsko vještačenje.

Podnositelj je uz podnesak od 22. prosinca 2003. dostavio dokaz o uplati predujma za određeno vještačenje.

Podneskom od 20. siječnja 2004. podnositelj se protivio predloženom vještačenju.

Podneskom od 25. veljače 2004. podnositelj je izvijestio sud da se nalazi na brodu (međunarodna linijska plovidba) te da ne može pristupiti pregledu za vještačenje do srpnja 2004. godine.

Nalaz i mišljenje kirurga dostavljeni su sudu 19. kolovoza 2004. godine. Podnositelj je zaprimio nalaz i mišljenje 25. kolovoza 2004. godine.

Podneskom od 11. srpnja 2005. podnositelj je predložio nastavak vještačenja.

Predmet je raspoređen na drugog suca.

Podneskom od 24. ožujka 2006. podnositelj je požurio rad suda.

Ročište za glavnu raspravu održano je 21. travnja 2006. godine.

Nalaz i mišljenje neurologa dostavljeni su sudu 12. lipnja 2006. godine. Podnositelj je zaprimio nalaz i mišljenje 13. listopada 2006. godine.

Podneskom od 2. listopada 2006. podnositelj je požurio rad suda.

Ročišta određena za 9. siječnja 2007., 17. kolovoza 2007., 27. studenoga 2007., 21. siječnja 2008. i 3. ožujka 2008. odgođena su na prijedlog podnositelja, a radi mogućnosti mirnog rješenja spora. Ročište određeno za 22. travnja 2008. odgođeno je na suglasan prijedlog stranaka.

Podneskom od 23. travnja 2008. podnositelj je specificirao tužbeni zahtjev.

Ročište za glavnu raspravu održano je 2. srpnja 2008. u odsutnosti uredno pozvanog tuženika.

Ročište određeno za 22. rujna 2008. nije održano zbog odsutnosti suca, a ročište određeno za 13. listopada 2008. odgođeno je za 20. listopada 2008. godine. Navedeno ročište odgođeno je zbog neiskazane dostave za tuženika te je određeno iduće ročište za 8. prosinca 2008. godine.

Na ročištu za glavnu raspravu, održanom 8. prosinca 2008., dokazni je postupak dovršen te je glavna rasprava zaključena.

Općinski sud u Zadru donio je 24. prosinca 2008. presudu i rješenje broj: P-1756/91, kojom je djelomično usvojen, a djelomično odbijen tužbeni zahtjev podnositelja. Presuda i rješenje dostavljeni su strankama u siječnju 2010. godine.

Žalbe na prvostupanjsku odluku podnijeli su i podnositelj (5. veljače 2010.) i tuženik (3. veljače 2010.).

Županijski sud u Zadru donio je 23. ožujka 2010. rješenje broj: Gž-939/10, kojim je utvrdio da za suđenje u ovoj parnici nije nadležan sud u Republici Hrvatskoj, ukinuo je provedene radnje, presudu i rješenje prvostupanjskog suda te je tužbu odbacio. Podnositelju je naložio djelomično naknaditi tuženiku parnične troškove.

Podnositelj je 7. svibnja 2010. izjavio reviziju protiv rješenja Županijskog suda u Zadru. Tuženik je podneskom od 15. lipnja 2010. odgovorio na reviziju podnositelja.

Vrhovni sud zaprimio je predmet 5. srpnja 2010. te se vodi pod brojem Revx-589/10.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 6. svibnja 1987. pred Okružnim privrednim sudom u Splitu tužbom podnositelja.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju, u odnosu na Republiku Hrvatsku, stupila na snagu Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine - Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. - pročišćeni tekst i 8/99. - ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine - Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine - Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. godine (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine - Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine - Međunarodni ugovori« broj 13/03.). Protokol broj 14 na snazi je u odnosu na Republike Hrvatsku od 1. lipnja 2010. godine (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o izmjeni nadzornog sustava Konvencije, »Narodne novine - Međunarodni ugovori« broj 1/06.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavna tužba podnesena je 16. srpnja 2010., a do tog dana postupak nije okončan.

U trenutku zaprimanja ustavne tužbe predmet se po reviziji nalazio pred Vrhovnim sudom pod brojem Revx-589/10.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi Vrhovni sud nije odlučio o reviziji.

Postupak, u odnosu na koji se traži zaštita prava na suđenje u razumnom roku još je u tijeku pa Ustavni sud utvrđuje da do dana donošenja ove odluke postupak traje ukupno 23 (dvadeset tri) godine, 4 (četiri) mjeseca i 24 (dvadeset četiri) dana, a od stupanja Konvencije na snagu do donošenja ove ustavnosudske odluke postupak traje 12 (dvanaest) godina, 10 (deset) mjeseci i 25 (dvadeset pet) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Do podnošenja ustavne tužbe u pravno relevantnom razdoblju donesene su prvostupanjska presuda i rješenje i drugostupanjsko rješenje.

U trenutku podnošenja ustavne tužbe postupak se u povodu revizije podnositelja u parničnom postupku vodi pred Vrhovnim sudom.

U konkretnom slučaju postupak se najprije vodio pred Okružnim privrednim sudom u Splitu.

Općinski sud u Zadru zaprimio je predmet na nadležno odlučivanje u drugoj polovici 1991. godine te je od radnji relevantnih za odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja, u pravno relevantnom razdoblju, održao više ročišta (mnoga su odgođena iz raznih razloga), zatim, proveo je dokaz saslušanjem svjedoka (3) i podnositelja kao tužitelja u svojstvu stranke, proveo je dokaz medicinskim vještačenjem (kirurg i neurolog), te je zaključio glavnu raspravu i odlučio o tužbenom zahtjevu podnositelja.

Ustavni sud utvrđuje da su u postupku pred prvostupanjskim sudom razdoblja potpune neaktivnosti suda trajala:

– od 21. kolovoza 1991. (dan rješenja Okružnog privrednog suda u Splitu o povratu uplaćenog predujma za vještačenje) do 13. travnja 1999. (dan kada je Općinski sud u Zadru zakazao ročište za glavnu raspravu)

– od 6. travnja 2001. (ročište koje je odgođeno) do 20. studenoga 2003. (rješenje o određivanju medicinskog vještačenja).

Prvostupanjski sud u tim razdobljima nije poduzeo nijednu radnju u predmetu.

Nadalje, Ustavni sud utvrđuje da je od dana donošenja prvostupanjske odluke (24. prosinca 2008.) do otpreme iste strankama (15. siječnja 2010.) proteklo više od godine dana.

U povodu žalbi parničnih stranaka predmet je dostavljen Županijskom sudu u Zadru na odlučivanje. U povodu odlučivanja po žalbi Županijski sud odlučio je u vrlo kratkom roku.

Vrhovni sud zaprimio je reviziju podnositelja 5. srpnja 2010. godine.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJ U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, prema ocjeni Ustavnog suda, doprinio je duljini trajanja postupka. Naime, ročišta određena za 5. listopada 1999. i 7. prosinca 1999. odgođena su jer podnositelj (ni tuženik) nije pristupio. Nadalje, podnositelj je po zanimanju pomorac te je ročište za glavnu raspravu 6. travnja 2000. odgođeno upravo iz razloga jer se podnositelj nalazio na brodu. U nekoliko navrata ročišta su odgođena na prijedlog podnositelja radi mogućnosti mirnog, odnosno izvansudskog rješenja spora (9. siječnja 2007., 17. kolovoza 2007., 27. studenoga 2007., 21. siječnja 2008., 3. ožujka 2008. i 22. travnja 2008.). Podnositelj je tijekom postupka imao punomoćnika koji je u navedenim slučajevima tražio odgodu ročišta te ni sam nije pristupio na ista (5. listopada 1999., 7. prosinca 1999., 6. travnja 2000., 9. siječnja 2007., 17. kolovoza 2007., 27. studenoga 2007., 21. siječnja 2008., 3. ožujka 2008. i 22. travnja 2008.). Zbog prirode svog posla podnositelj se nije odmah javio sudskom vještaku radi pregleda, već je to učinio šest mjeseci kasnije. Također, podnositelj u razdoblju od 1991. do 1999. godine nije koristio sredstva za ubrzanje postupka, odnosno nije sudu uputio nijedan podnesak.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu, međutim, navedena okolnost ne može biti opravdanje za trajanje postupka u razdoblju više od 23 (dvadeset tri) godine.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se parnični postupak u konkretnom slučaju vodi više od dvanaest godina, odnosno ukupno više od dvadeset tri godine, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku, posebno pri tome imajući u vidu činjenicu da postupak još uvijek nije okončan.

Ustavni sud ocjenjuje da je Općinski sud u Zadru postupao osobito neučinkovito kada u razdobljima navedenima u točki 4.2. nije poduzeo nijednu radnju u predmetu.

Prvostupanjski sud u kasnijem tijeku postupka iskazao je procesnu aktivnost pa je tako zakazao više ročišta, no izostala je učinkovitost suda u onoj mjeri koliko je to potrebno radi okončanja ovog postupka. Naime, prvostupanjski sud nije u dovoljnoj mjeri koristio procesna ovlaštenja koja su Zakonom o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91., 91/92., 112/99. i 117/03.) ustanovljena upravo u svrhu racionalizacije i ubrzanja rada sudova, te kao protuteža neograničenoj dispoziciji parničnih stranka i zlouporabi procesnih prava.

Duljina postupka uzrokovana je i činjenicom što je podnositelj, koji je imao punomoćnika tijekom postupka, pomorac koji se u dužim vremenskim razdobljima nalazio na brodu, te činjenicom da podnositelj nije koristio sredstva za ubrzanje postupka u razdoblju od 1991. do 1999. godine.

Slijedom navedenog, a imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, uzimajući u obzir ukupno trajanje postupka, neučinkovito i neaktivno postupanje (utvrđenja pod točkom 4.2. obrazloženja ove odluke) Općinskog suda u Zadru, kao i činjenicu da je podnositelj svojim ponašanjem doprinio duljini postupka, Ustavni sud ocjenjuje da je dugim trajanjem parničnog postupka podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. Prilikom određivanja visine primjerene naknade uzet je u obzir i doprinos podnositelja ustavne tužbe trajanju parničnog postupka.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3701/2010

Zagreb, 30. rujna 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 118/2010-3097