### NN 29/2016 (1.4.2016.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-106/14-10 od 17. ožujka 2016

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

821

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sutkinja toga suda Lidije Rostaš-Beroš, predsjednice vijeća, Ljiljane Karlovčan-Đurović i Sanje Štefan, članica vijeća, uz zapisničarku Ivanu Firšt, u upravnom sporu tužitelja OT-Optima Telekoma d.d., Bani 75/a, Zagreb, kojeg zastupa opunomoćenica Iva Dragić, dipl. iur., protiv tuženice Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Roberta Frangeša Mihanovića 9, Zagreb, koju zastupaju opunomoćenici Domagoj Maričić i Lidija Antonić, radi pristupa javnoj komunikacijskoj mreži na fiksnoj lokaciji za privatne i poslovne korisnike, 17. ožujka 2016.

presudio je

I. Odbija se tužbeni zahtjev koji glasi:

»Poništava se točka II. izreke odluke Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti: KLASA: UP/I-344-01/14-03/05, URBROJ: 376-11-14-14 od 5. studenoga 2014. u dijelu kojim se OT-Optima Telekom d.d. određuje operatorom sa značajnom tržišnom snagom na tržištu pristupa javnoj komunikacijskoj mreži na fiksnoj lokaciji za privatne i poslovne korisnike, kao i točka III. iste odluke u dijelu kojim se regulatorna obveza nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva na odgovarajući način primjenjuje na Optimu Telekom d.d.«

II. Ova presuda će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Tuženica je točkom II. izreke osporavane odluke operatorima sa značajnom tržišnom snagom na tržištu pristupa javnoj komunikacijskoj mreži na fiksnoj lokaciji za privatne i poslovne korisnike odredila trgovačko društvo Hrvatski Telekom d.d., Roberta Frangeša Mihanovića 9, Zagreb i njegova povezana društva Iskon Internet d.d., Garićgradska 18, Zagreb i OT-Optima Telekoma d.d., Bani 75/a, Zagreb.

Točkom III. izreke iste odluke tuženica je trgovačkom društvu Hrvatski Telekom d.d. odredila regulatorne obveze: obveza pristupa i korištenja posebnih dijelova mreže, obveza nediskriminacije, obveza transparentnosti, obveza nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva i obveza računovodstvenog razdvajanja, time da se regulatorna obveza nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva na odgovarajući način primjenjuje na Iskon Internet d.d. i Optimu Telekom d.d.

Tužitelj je podnio upravnu tužbu kojom traži poništavanje točaka II. i III. izreke rješenja tuženice (čl. 22. st. 2. t. 1. Zakona o upravnim sporovima – »Narodne novine« 20/10., 143/12., 152/14., dalje u tekstu: ZUS).

Tužitelj u tužbi ne osporava da je tuženica Odluku donijela u postupku Analize tržišta koju je pokrenula na temelju članka 52. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« 73/08., 90/11., 133/12., 80/13. i 71/14. – dalje u tekstu: ZEK), u kojem postupku je, nakon donošenja ocjene da tržišno natjecanje nije djelotvorno, bila u obvezi prilikom procjene operatora sa značajnom tržišnom snagom na temelju članka 55. ZEK-a i određivanja regulatornih obveza tužitelju na temelju članka 56. ZEK-a, uzeti u obzir sve relevantne okolnosti (činjenične, pravne i gospodarske) pod kojima tužitelj pruža usluge na tržištu te u odnosu na njega odrediti mu razmjerne regulatorne obveze.

Tužitelj tvrdi da je tuženica u postupku Analize tržišta utvrdila jednake prepreke razvoju djelotvornog tržišnog natjecanja u odnosu na njega i na Iskon Internet d.d. kao povezana društva HT-a. Smatra da je njemu i Iskon Internetu d.d. odredila jednake regulatorne obveze, bez da je uzela u obzir njegov specifičan gospodarski položaj i različite okolnosti pod kojima će on, za razliku od Iskona, morati poslovati u narednom razdoblju. Tvrdi da tuženica nije uzela u obzir okolnost njegovog položaja oslabljenog postupkom predstečajne nagodbe kao i sve preuzete obveze u tom postupku.

Tuženica u odgovoru na tužbu tvrdi da je postupala u skladu s odredbama ZEK-a i da je vodila računa o primjeni mjerodavne Preporuke Europske komisije 2007/879/EZ od 17. prosinca 2007. o mjerodavnim tržištima podložnima prethodnoj regulaciji kao i mjerodavnim Smjernicama Europske komisije o analizi tržišta i utvrđivanju značajne tržišne snage sukladno zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge. Tvrdi da je koristila svoje diskrecijsko pravo određivanja načina na koji će se odrediti regulatorne obveze iz članaka 58. do 62. ZEK-a koje je odredila razmjerno i opravdano s obzirom na regulatorna načela i ciljeve iz članka 5. ZEK-a.

Tuženica navodi da je, s obzirom da su i Iskon i tužitelj subjekti pod kontrolom HT-a, odnosno čine jedan gospodarski objekt, bilo potrebno za oba subjekta utvrditi jednake regulatorne obveze koje tužitelj treba promatrati kao sredstvo za jačanje djelotvornog tržišnog natjecanja, a ne kao smetnju provođenju plana financijskog restrukturiranja.

Tuženica predlaže odbiti tužbeni zahtjev kao neosnovan.

U dokaznom postupku sud je uzeo u obzir činjenice utvrđene u postupku donošenja pobijane odluke te je izvršio uvid u dokumentaciju koja prileži spisu tuženice (čl. 33. st. 2. ZUS-a).

Na temelju razmatranja svih pravnih i činjeničnih pitanja (čl. 55. st. 3. ZUS-a), Sud je utvrdio da je tužbeni zahtjev neosnovan.

Iz spisa proizlazi da je tuženica u postupku koji je prethodio donošenju pobijane odluke, po službenoj dužnosti, provela postupak analize tržišta pristupa javnoj komunikacijskoj mreži na fiksnoj lokaciji za privatne i poslovne korisnike (čl. 52. ZEK-a). Utvrdila je mjerodavno tržište podložno prethodnoj regulaciji (čl. 53. ZEK-a) vodeći računa o mjerodavnoj Preporuci Europske komisije 2007/879/EZ od 17. prosinca 2007. o mjerodavnim tržištima podložnima prethodnoj regulaciji i mjerodavnim Smjernicama Europske komisije o analizi tržišta i utvrđivanju značajne tržišne snage u skladu sa zajedničkim regulatornim okvirom za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (čl. 52. st. 6.).

Tužena Agencija je potom trgovačko društvo Hrvatski Telekom d.d. i njegova povezana društva Iskon Internet d.d. i OT-Optima Telekom d.d., na temelju mjerila iz članka 55. stavka 3. ZEK-a, odredila operatorima sa značajnom tržišnom snagom na tom tržištu (čl. 54. i 55. ZEK-a) i odredila im odgovarajuće regulatorne obveze. Pravilno tvrdi tuženica da je pri tom koristila svoje diskrecijsko pravo određivanja načina na koji će se odrediti regulatorne obveze iz članka 58. do 62. ZEK-a i da Plan financijskog restrukturiranja tužitelja ne može predstavljati činjenicu zbog koje bi primjena propisa o zaštiti tržišnog natjecanja mogla biti suspendirana. Uz to valja naglasiti da je tuženica u pobijanoj odluci jasno navela da će se utvrđene regulatorne obveze na tužitelja, kao i na Iskon Internet d.d., primijeniti na odgovarajući način.

Iz spisa tuženice proizlazi da je Prijedlog Odluke u skladu s odredbom članka 23. ZEK-a dostavila Europskoj komisiji koja je 23. listopada 2014. dostavila odluku u skladu s člankom 7. Direktive 2002/21/EZ u kojoj je navedeno da Komisija nema primjedbi na dostavljeni Prijedlog.

Ocjenjujući zakonitost pobijane odluke (čl. 3. st. 1. ZUS-a) u granicama postavljenog tužbenog zahtjeva (čl. 31. st. 1. ZUS-a), Sud je ocijenio da tuženica nije povrijedila zakon tužitelju na štetu. Pravilno je i tužitelja odredila operatorom sa značajnom tržišnom snagom te mu razmjerno i opravdano odredila regulatorne obveze, uz obrazloženje s kojim je Sud suglasan.

Zbog svega navedenog, tužbeni zahtjev je odbijen na temelju odredbe članka 57. stavka 1. ZUS-a, a odluka o objavi presude u »Narodnim novinama« temelji se na odredbi članka 14. stavka 8. ZEK-a.

Broj: UsII-106/14-10

Zagreb, 17. ožujka 2016.

Predsjednica vijeća

Lidija Rostaš-Beroš, dipl. iur., v. r.