## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2026/2003 od 17. ožujka 2004.

### NN 39/2004 (26.3.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2026/2003 od 17. ožujka 2004.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

966

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­či­va­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­njski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi J. J. iz B. M., koju zastupa A. R., odvjetnik iz O., na
sjednici održanoj 17. ožujka 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Belom Manastiru dužan je donijeti
presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem: P-547/98, u najkraćem
mogućem roku, ali ne du­ljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog iduće­g
dana od dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na teme­lju članka 63. stavka 3. Ustavno zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst), podnosite­ljici ustavne tužbe, J. J. iz B. M., A. S. 10 (trenutno na
adresi A. S. 9, D.) određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava
iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01
– pročišćeni tekst) u iznosu od 10.400,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja
zahtjeva podnosite­ljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za ­njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnosite­ljica ustavne tužbe, teme­ljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon), podnijela je dana 5. lip­nja 2003. godine ustavnu tužbu
smatrajući da je Općinski sud u Belom Manastiru, u predmetu koji se pred tim
sudom vodi pod brojem: P-547/98, propustivši odlučiti o ­njezinim pravima i
obvezama u razumnom roku, povrijedio ­njezino ustavno pravo zajamčeno odredbom članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Belom Manastiru, broj:
P-547/98, utvrdio s­ljedeće či­njenice koje su pravno relevantne za odlučiva­nje
o povredi us­tav­nog prava podnosite­ljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1.
Ustava:

– dana
17. svib­nja 1991. godine, podnosite­ljica je Općin­skom sudu u Belom Manastiru
podnijela tužbu protiv tuženika, Sekretarijata za opću upravu i društvene službe
Općine Beli Manastir, radi ponište­nja rješe­nja o prestanku radnog odnosa,

– dana
10. lip­nja 1991. godine održano je ročište te je donesena presuda kojom je
usvojen podnosite­ljičin tužbeni zahtjev u cijelosti,

– rješe­njem
Okružnog suda u Osijeku, broj: Gž-2889/91-2 od 19. prosinca 1991. godine, uvažena
je žalba tuženika, ukinuta prvostupa­njska presuda i predmet vraćen prvostupa­njskom
sudu na ponovni postupak,

– dana
11. ve­ljače 2000. godine održano je ročište na kojemu je raspravnim rješe­njem
naloženo tužite­ljici da označi pravnog ­s­ljed­nika tuženika (Sekretarijata za
opću upravu i društvene služ­be Općine Beli Manastir),

–
podneskom od 18. trav­nja 2000. godine, podnosite­ljica je označila tuženika,

–
podneskom od 25. siječ­nja 2002. godine, podnosit­ljica je zatražila od suda
zakaziva­nje ročišta.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U BELOM MANASTIRU

3. Na
teme­lju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog
suda u Belom Manastiru da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitova­nju
od 12. rujna 2003. godine, Općinski sud u Belom Manastiru navodi kronologiju
postupa­nja u predmetu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i
nepristrani sud (…) u razumnom roku odluči o ­nje­govim pravima i obvezama
(…).«.

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i pri­je no što je iscrp­ljen pravni put, u slučaju kad o pravima i ob­ve­­zama
stranke (…) nije u razumnom roku odlučio sud (…).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donoše­nje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (…) podnosite­lja. Rok za donoše­nje akta poči­nje teći iduće­g dana
od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnosite­lju zbog povrede ­nje­gova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnosite­lja (…)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Belom Manastiru,
broj: P-547/98, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za postupa­nje teme­ljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže s­ljedećim utvrđe­njima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski parnični postupak započeo je 17. svib­nja
1991. godine tužbom podnosite­ljice protiv tuženika, Sekretarijata za opću
upravu i društvene službe Općine Beli Manastir, radi ponište­nja rješe­nja o
prestanku radnog odnosa podnosite­ljice.

Ustavna tužba podnesena je dana 5. lip­nja 2003.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud
utvrđuje da do dana podnoše­nja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno dvanaest (12) godina i osamnaest (18) dana.

Zakon o potvrđiva­nju Konvencije za zaštitu ­ljudskih
prava i teme­ljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u da­lj­njem
tekstu: Zakon o potvrđiva­nju Konvencije) stupio je na snagu 5. studenoga 1997.
godine.

Od dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda
Vijeća Europe (u da­lj­njem tekstu: Europska konvencija) čine, teme­ljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini
i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđe­nje«, koja, između ostalog, propisuje:

»Radi utvrđiva­nja svojih prava i obveza građanske
naravi (…) svatko ima pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud
(…) u razumnom roku ispita ­nje­gov slučaj.«.

Pravo na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutar­nje­g pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupa­nja na snagu
Zakona o potvrđiva­nju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9.
studenoga 2000. godine (dana proglaše­nja Promjena Ustava). Ispitiva­nje
razumnosti traja­nja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka teme­ljenih na članku
63. Ustavnog zakona jer u dotadaš­njem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo
pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdob­ljem, s aspekta povrede prava na donoše­nje sud­ske odluke u
razumnom roku, smatra razdob­lje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana
stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije) do 5. lip­nja 2003.
godine (to jest do dana podnoše­nja ustavne tužbe), što ukupno iznosi pet (5)
godina i sedam (7) mjeseci.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno
relevantnom razdob­lju, Općinski sud u Belom Manastiru, od rad­nji koje su
relevantne za meritorno odlučiva­nje o pravima i obvezama stranaka u tom
sudskom postupku, održao jedno ročište za glavnu raspravu (11. ve­ljače 2000.
godine).

5.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnosite­ljica
ustavne tužbe, kao tužite­ljica u sudskom postupku, prema utvrđe­nju Ustavnog
suda, nije pridonijela du­ljini sudskog postupka. Dapače, podnosite­ljica se u
više navrata pisanim podnescima obraćala nadležnom sudu požurujući postupak.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Dosadaš­nji
tijek sudskog postupka ne ukazuje da se u konkretnom slučaju radi o složenoj
sudskoj stvari.

Polazeći
od či­njenice da je u obrazlože­nju rješe­nja, kojim je ukinuo prvostupa­njsku
presudu, sud drugog stup­nja prvostupa­njskom sudu dao upute koje rad­nje treba
provesti, a imajući u vidu postupa­nje nadležnog suda nakon ukidnog rješe­nja
(održano samo jedno ročište), Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi
opravdale dugotrajnost postupa­nja u konkretnom sudskom predmetu.

6.
Ustavni sud utvrđuje da radni spor, koji se pod poslovnim brojem: P-547/98 vodi
pred Općinskim sudom u Belom Manastiru, traje preko dvanaest godina, dok pravno
relevantno razdob­lje s aspekta povrede prava na donoše­nje sudske odluke u
razumnom roku iznosi pet (5) godina i sedam (7) mjeseci.

S
obzirom na či­njenicu da postupak, u kojemu je zakonom propisana hitnost u
postupa­nju, traje preko dvanaest godina te da Ustavni sud nije našao okolnosti
koje bi opravdale dugotrajnost tog sudskog postupka, a imajući u vidu znače­nje
parničnog postupka za podnosite­ljicu (prestanak radnog odnosa), Ustavni sud
ocje­njuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnosite­ljice da zakonom ustanov­ljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o ­njezinim pravima ili
obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkom III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud, u pravilu, određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdob­lje, uz iznimnu moguć­nost uvažava­nja nerazumno dugog
razdob­lja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđiva­nju visine naknade, teme­ljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažava­nje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8.
Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) teme­lji se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2026/2003
Zagreb, 17. ožujka 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 39/2004-966