## Pomorski zakonik

### NN 181/2004 (21.12.2004.), Pomorski zakonik

# HRVATSKI SABOR

3142

Na
temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU POMORSKOG ZAKONIKA

Proglašavam
Pomorski zakonik, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 8. prosinca 2004.
godine.

Broj:
01-081-04-3801/2
Zagreb, 14. prosinca 2004.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## POMORSKI ZAKONIK

Dio
prvi

OPĆE ODREDBE

Članak
1.

(1)
Odredbama ovoga Zakonika utvrđuju se morski i podmorski prostori Republike
Hrvatske i uređuju pravni odnosi u njima, sigurnost plovidbe u unutarnjim
morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske, zaštita i očuvanje
prirodnih morskih bogatstava i morskog okoliša, osnovni materijalnopravni
odnosi u pogledu plovnih objekata, ugovorni i drugi obvezni odnosi koji se
odnose na brodove, upise plovnih objekata, ograni­čenje brodareve odgovornosti,
ovrha i osiguranja na brodovima.

(2) Ako
ovim Zakonikom nije drugačije određeno, njegove se odredbe primjenjuju na
plovne objekte koji se nalaze ili plove unutarnjim morskim vodama,
teritorijalnim morem Republike Hrvatske.

Članak
2.

(1) Ako
ovim Zakonikom nije drugačije određeno, njegove odredbe koje se odnose na
brodove primjenjuju se i na jahte.

(2)
Odredbe ovoga Zakonika koje se odnose na brodove primjenjuju se i na druge
pomorske objekte osim jahti samo ako je to ovim Zakonikom izričito predviđeno.

Članak
3.

Odredbe
ovoga Zakonika primjenjuju se na ratne brodove ako je to ovim Zakonikom
izričito predviđeno.

Članak
4.

Na
odnose pomorskog prava koji nisu uređeni ovim Zakonikom, drugim propisima
donesenima na temelju ovoga Zakonika, odnosno drugim zakonima, primjenjuju se
običaji.

Članak
5.

Ako
ovim Zakonikom nije drugačije određeno, pojedini izrazi u smislu ovoga Zakonika
imaju sljedeća značenja:

1) *pomorska
plovidba* jest plovidba koja se obavlja na moru i rijekama hrvatskoga
Jadranskog slijeva do granice do koje su one plovne s morske strane,

2) *pomorski
objekt* jest objekt namijenjen za plovidbu morem (plovni objekt), ili objekt
stalno privezan ili usidren na moru (plutajući objekt), odnosno objekt u potpunosti
ili djelomično ukopan u morsko dno ili položen na morsko dno (nepomični
odobalni objekt),

3)*plovni objekt* jest pomorski objekt namijenjen za plovidbu morem. Plovni
objekt može biti brod, ratni brod, jahta ili brodica,

4) *brod,
osim ratnog broda,* jest plovni objekt namijenjen za plovidbu morem, čija je
duljina veća od 12 metara, a bruto tonaža veća od 15, ili je ovlašten prevoziti
više od 12 putnika. Brod može biti putnički, teretni, tehnički plovni objekt,
ribarski, javni ili znanstvenoistraživački,

5) *duljina
broda, jahte ili brodice* jest duljina utvrđena Tehničkim pravilima,

6) *hrvatski
ratni brod* jest plovni objekt, uključujući podmornicu, koji je pod
zapovjedništvom pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, a čija je posada
vojna, odnosno podvrgnuta vojnoj disciplini i koji je dužan isticati vanjske
znakove raspoznavanja ratnih brodova hrvatske državne pripadnosti kad god je
potrebno da svoje svojstvo učini poznatim,

7) *strani
ratni brod* je plovni objekt koji ima stranu državnu pripadnost, pripada
ratnoj mornarici, nosi vanjske znakove raspoznavanja ratnoga plovnog objekta i
njegove državne pripadnosti, nalazi se pod zapovjedništvom vojne osobe i ima
vojnu posadu,

8) *putnički
brod* jest brod na mehanički pogon koji je ovlašten prevoziti više od 12
putnika,

9) *brzi
putnički brod* jest putnički brod kojem je najveća brzina Šm/sš jednaka ili
veća od vrijednosti dobivene formulom: 3,7 Ñ 0,1667, gdje je Ñ istisnina na konstruktivnoj
vodnoj liniji Šm3š.
Pod brzim putničkim brodom ne smatraju se neistisninski brodovi čiji je trup
potpuno iznad površine uslijed djelovanja aerodi­namičkih sila generiranih
površinskim efektom. Brodovi, volumena istisnine 500 Šm3š i manje, i najveće brzine
manje od 20 Ščvš, u plovidbi unutarnjim morskim vodama i teritorijalnim moremRepublike Hrvatske ne smatraju se brzim putničkim brodovima,

10) *teretni
brod* jest brod namijenjen za prijevoz tereta sa ili bez mehaničkog poriva,

11) *brzi
teretni brod* jest teretni brod, kojem je najveća brzina Šm/sš jednaka ili
veća od vrijednosti dobivene formulom: 3,7 Ñ 0,1667, gdje je Ñ istisnina na konstruktivnoj
vodnoj liniji Šm3š.
Pod brzim teretnim brodom ne smatraju se neistisninski brodovi čiji je trup
potpuno iznad površine uslijed djelovanja aerodi­na­mič­kih sila generiranih
površinskim efektom,

12) *tehnički
plovni objekt* jest brod, sa ili bez mehaničkog poriva koji je namijenjen za
obavljanje tehničkih radova (bager, dizalica, jaružalo, pokretni odobalni
objekt za istraživanje i eksploataciju podmorja i sl.),

13) *plutajući
objekt* jest pomorski objekt stalno privezan ili usidren na moru, koji nije
namijenjen za plovidbu (npr. plutajući dok, plutajuće skladište, plutajući
restoran, plutajuća elektrana, pontonski most, pontonska marina i sl.),

14) *nepomični
odobalni objekt* jest pomorski objekt u potpunosti ili djelomično ukopan u
morsko dno ili položen na morsko dno, koji nije namijenjen za plovidbu (npr.
nepomični odobalni objekt za istraživanje i eksploataciju podmorja, podmorski
cjevovod i sl.), izuzev podmorskog kabela i objekata prometne infrastrukture
(npr. podmorski tunel, most oslonjen na morsko dno i sl.),

15) *brodica*jest plovni objekt namijenjen za plovidbu morem koji nije brod ili jahta,
čija je duljina veća od 2,5 metara, ili ukupne snage porivnih strojeva veća od
5 kW.

Pojam
brodica ne obuhvaća:

–
plovila koja pripadaju drugom pomorskom objektu u svrhu prikupljanja,
spašavanja ili obavljanja radova,

–
plovila namijenjena isključivo za natjecanja,

–
kanue, kajake, gondole i pedaline,

– daske
za jedrenje i daske za jahanje na valovima,

16) *tegljač, odnosno potiskivač* jest brod koji
je namijenjen tegljenju ili potiskivanju drugih plovnih objekata,

17) *nuklearni brod* je brod opremljen uređajem
na nuklearni pogon,

18) *ribarski brod* jest brod s mehaničkim
porivom namijenjen i opremljen za ulov ribe i drugih živih bića iz mora ili na
morskom dnu, čija je duljina veća od 12 metara, a bruto tonaža veća od 15,

19) *strani ribarski brod* je brod koji ima
stranu državnu pripadnost, a namijenjen je i opremom za ulov ribe ili drugih
živih bića u moru ili na morskom dnu,

20) *jahta* jest plovni objekt za sport i
razonodu, neovisno koristi li se za osobne potrebe ili za gospodarsku
djelatnost, a čija je duljina veća od 12 metara i koji je namijenjen za dulji
boravak na moru, te koji je pored posade ovlašten prevoziti ne više od 12
putnika,

21) *strana jahta* jest plovni objekt za sport i
razonodu koji ima stranu državnu pripadnost i koji se takvim smatra prema
propisima države čiju državnu pripadnost ima,

22) *javni brod* jest brod, osim ratnog broda, namijenjen
i opremljen za obavljanje djelatnosti od općeg interesa države, a čiji je
vlasnik, odnosno brodar država ili neko drugo tijelo ovlašteno od države (npr.
policijski brod, brod lučke kapetanije i sl.) i koji služi isključivo u
negospodarske svrhe,

23) *strani javni brod* je plovni objekt u
vlasništvu ili korištenju strane države, koji nije ratni brod, a služi
isključivo za negospodarske svrhe dotične države,

24) *strani trgovački brod* je brod koji ima
stranu državnu pripadnost, a koristi se za gospodarske svrhe,

25) *tanker za ulje* jest brod namijenjen
prvenstveno za prijevoz ulja u razlivenom stanju,

26) *tanker za kemikalije* jest brod namijenjen
prvenstveno za prijevoz opasnih kemikalija i štetnih tvari u razlivenom stanju,

27) *brod za ukapljene plinove* jest brod
namijenjen za prijevoz ukapljenih plinova u razlivenom stanju,

28) *znanstvenoistraživački brod* jest brod,
namijenjen isklju­čivo za znanstvena ili tehnološka istraživanja ili
iskorištavanje mora, morskog dna ili njegova podzemlja, opremljen opremom i
uređajima za tu namjenu, kao i smještajem za posebno osoblje,

29) *brod u gradnji* jest gradnja broda od
trenutka polaganja kobilice ili sličnog postupka gradnje do trenutka upisa u
upisnik brodova,

30) *postojeći
brod* jest brod koji nije u gradnji,

31) *sastav
stranih ratnih brodova* jest više stranih ratnih brodova koji plove zajedno
pod zapovjedništvom jednog zapovjednika,

32) *brodar*
jest fizička ili pravna osoba koja je kao posjednik broda nositelj plovidbenog
pothvata, s tim što se pretpostavlja, dok se ne dokaže protivno, da je brodar
osoba koja je u upisnik brodova upisana kao vlasnik broda,

33) *poslovođa
broda* jest fizička ili pravna osoba koja upravlja poslovanjem i/ili
tehničkim održavanjem broda i/ili popunjavanjem broda posadom,

34) *kompanija*
jest fizička ili pravna osoba koja je preuzela odgovornost za upravljanje
brodom od vlasnika broda i koja je preuzimanjem takve odgovornosti preuzela
ovlasti i odgovornosti sukladno Međunarodnom pravilniku o upravljanju
sigurnošću (ISM Pravilnik),

35) *poslodavac*
je osoba koja je s pomorcem zaključila/sklopila ugovor o radu u svoje ime,

36) *priznata*
*organizacija* jest organizacija koja ispunjava uvjete propisane posebnim
propisom i koja je ovlaštena od Minis­tarstva za obavljanje statutarne
certifikacije pomorskih objekata, a koja obuhvaća obavljanje pregleda i
izdavanje propisanih isprava,

37) *ovlaštena
organizacija za sigurnosnu zaštitu brodova* jest organizacija koja ispunjava
uvjete propisane posebnim propisom i koja je ovlaštena od Ministarstva za
obavljanje statutarne certifikacije glede sigurnosne zaštite brodova,

38) *ovlašteno
tijelo* je organizacija koja ispunjava uvjete propisane posebnim propisom i
koja je ovlaštena od Ministarstva za obavljanje statutarne certifikacije
pomorskih objekata, a koja obuhvaća obavljanje ocjene sukladnosti brodica za
sport i razonodu i jahti duljine do 24 m tijekom gradnje,

39) *Tehnička
pravila* *za statutarnu certifikaciju pomorskih objekata* (u daljnjem
tekstu: Tehnička pravila) su propisi doneseni na temelju ovoga Zakonika, kojima
se utvrđuju zahtjevi kojima moraju udovoljavati pomorski objekti i kompanije,
kao i način obavljanja tehničkog nadzora i izdavanja isprava, zapisa i knjiga
pomorskog objekta i kompanije,

40) *prijevoznik*jest vlasnik broda, brodar ili osoba koja sklapa ugovor s naručiteljem
prijevoza,

41) *putnik*
jest svaka osoba na pomorskom objektu, osim djece ispod jedne godine života, te
osoba zaposlenih na brodu u bilo kojem svojstvu,

42) *javni
prijevoz* je prijevoz osoba i stvari koji je uz jednake uvjete svakom dostupan
i obavlja se na temelju ugovora o prijevozu,

43) *međunarodno
putovanje* jest putovanje brodom, jahtom ili brodicom prema plovidbenom
planu iz bilo koje hrvatske luke u stranu luku ili obratno,

44) *ulje*
označava sva postojana ugljikova mineralna ulja, kao što su sirova nafta i
njeni derivati, te taloge i otpadna ulja kako su navedena u prilogu I.
Međunarodne konvencije o sprječa­vanju zagađivanja mora s brodova, kako je
izmijenjena i dopunjena (MARPOL 73/78) bez obzira na to prevoze li se kao teret
ili kao zalihe goriva i maziva,

45) *luka*
jest morska luka, tj. morski i s morem neposredno povezani kopneni prostor s
izgrađenim i neizgrađenim obalama, luko­branima, uređajima, postrojenjima i
drugim objektima namijenjenim za pristajanje, sidrenje i zaštitu brodova, jahti
i brodica, ukrcaj i iskrcaj putnika i robe, uskladištenje i drugo manipuliranje
robom, proizvodnju, oplemenjivanje i doradu robe te ostale gospodarske
djelatnosti koje su s tim djelatnostima u međusobnoj ekonomskoj, prometnoj ili
tehnološkoj svezi,

46) *luka
otvorena za međunarodni promet* jest luka slobodna za pristup plovnih
objekata svih zastava,

47) *sidrište
luke* je uređeni i obilježeni dio mora namijenjen i sidrenju brodova,

48) *crta
srednje niže niske vode* jest aritmetička sredina svih nižihniskih
voda tijekom mjeseca ili godine,

49) *crta
srednje više visoke vode* jest aritmetička sredina svih viših visokih voda
tijekom mjeseca ili godine,

50) *posebno
pravo vučenja* jest obračunska jedinica kako ju je definirao Međunarodni
monetarni fond,

51) *Ministarstvo*
označava ministarstvo nadležno za pomorstvo,

52) *ministar*
označava ministra u ministarstvu nadležnom za pomorstvo.

Dio
drugi

MORSKI I PODMORSKI PROSTORI

REPUBLIKE HRVATSKE

Glava
I.

OPĆA
ODREDBA

Članak
6.

(1)
Suverenitet Republike Hrvatske na moru prostire se na unutarnje morske vode i
teritorijalno more Republike Hrvatske, na zračni prostor iznad njih te na dno i
podzemlje tih morskih prostora.

(2) U
svome gospodarskom pojasu i u epikontinentalnom pojasu Republika Hrvatska
ostvaruje suverena prava i jurisdikciju radi istraživanja, iskorištavanja,
zaštite, očuvanja i unaprjeđivanja prirodnih morskih bogatstava, uključujući
bogatstva na morskome dnu i u morskom podzemlju te radi obavljanja drugih
gospodarskih djelatnosti.

(3) Republika Hrvatska štiti, čuva i unapređuje
morski okoliš.

(4) Republika Hrvatska surađuje s državama u regiji i
sudjeluje u radu regionalnih i svjetskih međunarodnih organizacija radi
utvrđivanja općih i regionalnih pravila, mjera, preporučene prakse i postupaka
sa svrhom suzbijanja, smanjivanja i nadziranja onečišćenja mora i morskog
okoliša onečišćivačima iz izvora na kopnu, s brodova, potapanjem, iz zraka ili
zrakom i onečišćenja uzrokovanih djelatnostima na morskome dnu i u morskom
podzemlju.

(5) Republika Hrvatska potiče regionalnu suradnju,
posebice sa državama u susjedstvu, radi donošenja zajedničkih planova hitnog
djelovanja u slučajevima nezgoda koje uzrokuju onečiš­će­nje morskog okoliša.

(6)
Republika Hrvatska posebnim mjerama štiti osjetljive ekosustave, postojbine
vrsta i drugih oblika života u moru koji su rijetki, ugroženi ili kojima
prijeti opasnost istrebljenja.

Glava
II.

UNUTARNJE
MORSKE VODE

Članak
7.

(1)
Unutarnje morske vode Republike Hrvatske obuhvaćaju:

1) luke
i zaljeve na obali kopna i otoka,

2)
dijelove mora između crte niske vode na obali kopna i ravne polazne crte za
mjerenje širine teritorijalnog mora iz članka 18. stavka 2. točke 2) i 3) ovoga
Zakonika.

(2)
Zaljevom iz stavka 1. točke 1) ovoga članka smatra se jasno istaknuta uvala
uvučena u kopno, čija je morska površina jednaka površini ili je veća od
površine polukruga kojemu je duljina promjera jednaka duljini prave crte koja
zatvara ulaz u zaljev.

(3)
Morska površina zaljeva mjeri se od crte niske vode uzduž obale zaljeva i prave
crte koja zatvara ulaz u zaljev.

(4)
Luke otvorene za međunarodni promet u Republici Hr­vat­skoj određuje Vlada
Republike Hrvatske posebnim propisom.

Članak
8.

(1)
Strani trgovački brod smije prolaziti unutarnjim morskim vodama Republike
Hrvatske radi uplovljavanja u luku otvorenu za međunarodni promet ili u luku u
kojoj je brodogradilište u kojemu će biti popravljen, radi isplovljenja iz
takve luke, te radi plovidbe između luka otvorenih za međunarodni promet, naj­kraćim
uobičajenim putem.

(2)
Ministar može odrediti drugi način plovidbe stranih trgo­vačkih brodova
unutarnjim morskim vodama ako to zahtijevaju interesi obrane zemlje ili
sigurnost plovidbe.

Članak
9.

(1) Kabotažu, tj. prijevoz stvari i putnika između
hrvatskih luka mogu obavljati samo brodovi, jahte ili brodice hrvatske državne
pripadnosti.

(2) Kabotažom se smatra i prijevoz osoba stranom
jahtom ili brodicom unutar unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora uz
naplatu.

(3) Iznimno od odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka,
Ministarstvo može odobriti:

1) stranom brodu prijevoz praznih kontejnera u
njihovoj eksploataciji između hrvatskih luka,

2) stranom brodu, jahti ili brodici prijevoz osoba i
stvari između hrvatskih luka ako to zahtijeva gospodarski interes Repub­like
Hrvatske, a uz prethodno pribavljeno mišljenje Hrvat­ske gos­podarske komore.

(4) Prijevoz osoba jahtom ili brodicom uz naknadu u
unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske može se
obavljati samo brodicom ili jahtom hrvatske državne pripadnosti, koja je u
vlasništvu domaće fizičke ili pravne osobe i koja ispunjava uvjete utvrđene
posebnim propisom koji donosi ministar.

(5) Visinu naknade za izdavanje odobrenja iz stavka
3. ovog članka propisuje ministar.

Članak 10.

(1) Strani ratni brod, strani javni brod, strani
ribarski brod, te strani znanstvenoistraživački brod smije uploviti u unutarnje
morske vode Republike Hrvatske radi ulaska u luku otvorenu za međunarodni
promet ili u luku u kojoj je brodogradilište u kojemu će taj brod biti
popravljen, ako za to prethodno dobije odobrenje:

1) za strani ratni brod – ministarstva nadležnog za
poslove obrane,

2) za strani javni brod i znanstvenoistraživački brod
– Ministarstva uz prethodnu suglasnost ministarstva nadležnog za unutarnje
poslove,

3) za strani ribarski brod – Ministarstva.

(2)
Uplovljavanje u unutarnje morske vode Republike Hrvat­ske i boravak u hrvatskoj
luci ili luci u kojoj je brodogradilište u kojem će taj brod biti popravljen
može se odobriti stranom ratnom nuklearnom brodu i stranom ratnom brodu koji
ima nuklearno naoružanje.

(3)
Brod iz stavka 2. ovoga članka dužan je prethodno dostaviti ovjereni prijepis
dokumentacije o sigurnosti nuklearnog postrojenja ministarstvu nadležnom za
poslove obrane.

(4)
Odobrenje za uplovljavanje broda iz stavka 2. ovoga članka daje Vlada Republike
Hrvatske uz prethodno mišljenje tije­la državne uprave nadležnog za nuklearnu
sigurnost, ministarstva nadležnog za poslove obrane i Ministarstva.

(5)
Uplovljavanje u unutarnje morske vode Republike Hrvat­ske i boravak u hrvatskoj
luci ne može se odobriti stranom ratnom brodu koji svojim boravkom ugrožava
sigurnost Republike Hrvat­ske.

Članak
11.

(1) U
hrvatskim lukama mogu istodobno boraviti najviše tri strana ratna broda iste
državne pripadnosti.

(2)
Boravak stranoga ratnog broda u hrvatskoj luci ne može trajati duže od 10 dana.

(3)
Iznimno, ministarstvo nadležno za poslove obrane može, ako to zahtijevaju
posebno opravdani interesi, odobriti posjet stranih ratnih brodova neovisno o
uvjetima propisanim odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka.

(4)
Ministar nadležan za poslove obrane je obvezan o odobrenju iz stavka 3. ovoga
članka izvijestiti Vladu Republike Hrvatske u roku 8 dana.

(5) Za
posjeta u unutarnjim morskim vodama Republike Hrvatske, na stranom ratnom brodu
smije biti ukrcana samo posada ratnog broda.

Članak
12.

(1)
Strane jahte i strane brodice namijenjene razonodi, športu ili rekreaciji, mogu
ploviti i boraviti u unutarnjim morskim vodama i u teritorijalnom moru
Republike Hrvatske, osim u zabranjenim zonama iz članka 16. i članka 29. ovoga
Zakonika, pod uvjetom da odmah nakon uplovljavanja u unutarnje morske vode
Republike Hrvatske, uplove najkraćim putem u najbližu luku otvorenu za
međunarodni promet i obave graničnu kontrolu, te potrebne poslove sukladno
propisu iz stavka 2. ovoga članka.

(2)
Potanje propise o plovidbi i boravku stranih jahti i stranih brodica
namijenjenih razonodi i športu u unutarnjim morskim vodama i o njihovu boravku
u teritorijalnom moru Republike Hrvatske donosi Vlada Republike Hrvatske.

(3)
Visinu naknade za sigurnost plovidbe koju plaćaju strane jahte i brodice iz
stavka 1. ovoga članka propisat će ministar.

Članak
13.

(1)
Domaće i strane pravne i fizičke osobe, te hrvatski ratni brod mogu obavljati
istraživanja, ispitivanja, fotografiranja i/ili mjerenja mora, morskog dna
i/ili morskog podzemlja unutarnjih morskih voda Republike Hrvatske samo uz
odobrenje ministarstva nadležnog za znanost.

(2)
Domaće i strane pravne i fizičke osobe mogu obavljati arheološko istraživanje,
fotografiranje i/ili druge oblike dokumentiranja kulturnog dobra na moru,
morskom dnu i podzemlju unutarnjih morskih voda Republike Hrvatske samo uz
odobrenje ministarstva nadležnog za poslove kulture.

(3)
Domaće i strane pravne i fizičke osobe mogu obavljati istraživanja,
ispitivanja, fotografiranja i/ili mjerenja mora, morskog dna i/ili morskog
podzemlja u zaštićenim dijelovima prirode unutarnjih morskih voda Republike
Hrvatske samo uz odobrenje ministarstva nadležnog za poslove zaštite prirode.

(4) Odobrenja iz stavka 1., 2. i 3. ovoga članka navedena
ministarstva izdaju uz prethodnu suglasnost Ministarstva glede sigurnosti
plovidbe i Ministarstva nadležnog za poslove obrane glede interesa obrane.

(5) Iznimno od odredbe stavka 4. ovoga članka
hrvatski ratni brod istraživanja može obavljati samo uz odobrenje ministarstva
nadležnog za znanost.

(6) Tijekom istraživanja, fotografiranja i/ili
mjerenja mora iz stavka 1. i 3. ovoga članka na stranom znanstvenoistraživačkom
brodu mora biti nazočna najmanje jedna osoba koja u skladu s posebnim propisima
ima status znanstvenika a zaposlena je u domaćoj znanstvenoj organizaciji.

(7) Tijekom arheološkog istraživanja iz stavka 2.
ovoga članka na stranom znanstvenoistraživačkom brodu mora biti nazočna
najmanje jedna stručna osoba koju odredi ministarstvo nadležno za poslove
kulture.

(8) Tijekom istraživanja u zaštićenim dijelovima
prirode iz stavka 3. ovoga članka, na stranom znanstvenoistraživačkom brodu
mora biti nazočna jedna stručna osoba koju odredi ministarstvo nadležno za
poslove zaštite prirode.

(9) Tijekom istraživanja iz stavka 6. i 7. ovoga
članka, ako se radi o brodu koji je ujedno i ratni brod, mora biti nazočan
najmanje jedan stručni pripadnik Oružanih snaga Republike Hrvat­ske, odnosno
Ministarstva nadležnog za poslove obrane.

Članak 14.

(1) U brodogradilištima Republike Hrvatske može se
obav­ljati popravak, obnavljanje opreme i strojeva, bojenje, čišćenje i sl. (u
daljnjem tekstu: popravak) stranih ratnih brodova nakon pri­bavljenog odobrenja
Ministarstva nadležnog za poslove obrane.

(2) Odobrenje za popravak stranoga ratnog broda daje
se brodogradilištu za vrijeme prijeko potrebno za popravak, a najduže do 16
mjeseci. Iznimno Vlada Republike Hrvatske može, ako to zahtijevaju interesi
Republike Hrvatske odobriti duži popravak.

(3) Protiv rješenja Ministarstva nadležnog za poslove
obrane kojim se daje ili uskraćuje odobrenje nije dopuštena žalba, ali se može
pokrenuti upravni spor.

Članak 15.

(1) Strani ratni brod na popravku može imati samo
trećinu posade s osobnim naoružanjem i pripadajućim jednim kompletom streljiva
od uobičajenoga mirnodopskog sastava.

(2) Strani ratni brod kojemu je odobren popravak
dužan je odmah nakon uplovljavanja u hrvatsku luku iskrcati gorivo i mazivo,
streljivo i druga ubojita sredstva, osim nuklearnog naoružanja, na mjesto koje
odredi vojni zapovjednik nadležan za luku u kojoj se obavlja popravak.

(3) Za
vrijeme popravka, posada stranoga ratnog broda može boraviti i kretati se u
mjestu u kojemu se obavlja popravak broda.

(4) Na
radnike koji sudjeluju u radovima na popravku stranog ratnog broda i na osobe
koje službeno u ime Republike Hrvatske borave na brodu primjenjuju se propisi
Republike Hrvat­ske.

(5)
Odredbe stavka 1. – 4. ovoga članka primjenjuju se i na strani javni brod na
popravku.

Članak
16.

(1)
Ministar nadležan za poslove obrane uz suglasnost minis­tra, može propisati
zabranjene zone u unutarnjim morskim vodama Republike Hrvatske.

(2)
Plovni objekti ne smiju ploviti zabranjenom zonom u unu­tarnjim morskim vodama,
osim u slučaju više sile.

(3) Iznimno od odredbe stavka 2. ovoga članka,
Ministarstvo nadležno za poslove obrane može odobriti plovidbu plovnih
objekata, bez diskriminacije, zabranjenim zonama u unutarnjim morskim vodama,
osim u slučaju više sile.

(4) Protiv rješenja Ministarstva nadležnog za poslove
obrane kojim se daje ili uskraćuje odobrenje iz stavka 3. ovoga članka nije
dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

(5) Propis o uspostavljanju zabranjene zone u
unutarnjim morskim vodama objavljuje se u »Oglasu za pomorce« i na drugi
prikladan način.

Članak 17.

(1) Strani plovni objekt koji je zbog više sile ili
nevolje na moru prisiljen skloniti se u unutarnje morske vode Republike
Hrvatske dužan je o tome odmah obavijestiti najbližu lučku kapetaniju ili lučku
ispostavu, a koja će o dobivenoj obavijesti izvijestiti nadležnu policijsku
postaju.

(2) Plovni objekt koji je zbog više sile ili nevolje
na moru prisiljen skloniti se u zabranjenu zonu iz članka 16. ovoga Zakonika
dužan je o tome odmah obavijestiti najbližu lučku kapetaniju ili lučku ispostavu,
a koja će po dobivenoj obavijesti izvijestiti nadležno zapovjedništvo Oružanih
snaga.

(3)
Ministar će odrediti mjesta zakloništa, propisati uvjete koje zakloništa moraju
ispunjavati, te propisati uvjete i način korištenja mjesta zakloništa.

Glava
III.

TERITORIJALNO
MORE

Članak
18.

(1)
Teritorijalno more Republike Hrvatske je morski pojas širok 12 morskih milja,
računajući od polazne crte u smjeru gospodarskoga pojasa.

(2)
Polaznu crtu čine:

1) crte
niske vode uzduž obala kopna i otoka,

2)
ravne crte koje zatvaraju ulaze u luke ili zaljeve,

3)
ravne crte koje spajaju sljedeće točke na obali kopna i na obali otoka:

a) rt
Zarubača – jugoistočni rt otoka Mrkan – južni rt otoka Sv. Andrija – rt Gruj
(otok Mljet),

b) rt
Korizmeni (otok Mljet) – otok Glavat – rt Struga (otok Lastovo) – rt Veljeg
mora (otok Lastovo) – jugozapadni rt otoka Kopište – rt Velo danče (otok
Korčula) – rt Proizd – jugozapadni rt otoka Vodnjak – rt Rat (otok Drvenik
mali) – hrid Mulo – hrid Blitvenica – otok Purara – otok Balun – otok Mrtovac –
otok Garmenjak veli – točka na Dugom otoku s koordinatama 43°53ž12"
sjeverne geografske širine i 15°10ž00" istočne geografske dužine,

c) rt
Veli rat (Dugi otok) – hrid Masarine – rt Margarina (otok Susak) – pličina
Albanež – otok Grunj – hrid Sv. Ivan na pučini – pličina Mramori – otok Altiež
– rt Kastanjija.

(3)
Polazne crte su ucrtane u pomorskoj karti »Jadransko more«, koju izdaje
Hrvatski hidrografski institut.

(4) Pri
određivanju ravne polazne crte teritorijalnog mora, dijelom obale smatrat će se
i najizbočenije stalne lučke građevine koje su sastavni dijelovi lučkog
sustava.

Članak 19.

Vanjska granica teritorijalnoga mora jest crta kojoj
je svaka točka udaljena 12 morskih milja od najbliže točke polazne crte.

Članak 20.

 Svi strani
plovni objekti imaju pravo neškodljivog prolaska teritorijalnim morem Republike
Hrvatske.

Članak 21.

(1) Pod neškodljivim prolaskom plovnog objekta
razumijeva se plovidba teritorijalnim morem Republike Hrvatske bez
uplovljavanja u neku njenu luku otvorenu za međunarodni promet, ili plovidba
radi uplovljavanja u takvu luku, ili u luku u kojoj je brodogradilište u kojemu
će plovni objekt biti popravljen, odnosno radi isplovljenja iz nje u
gospodarski pojas, uz uvjet da se ne narušava mir, red ili sigurnost Republike
Hrvatske.

(2) Neškodljivi prolazak strani plovni objekt mora
obaviti najkraćim uobičajenim putem, bez prekida i odgode.

(3) Zaustavljanje i sidrenje stranoga plovnog objekta
koji se koristi pravom neškodljivog prolaska dopušteno je samo ako je
prouzročeno događajima koje nalaže redovita plovidba, odnosno viša sila ili
nevolja na moru, ili radi pružanja pomoći ljudima, plovnim objektima ili
zrakoplovima u opasnosti ili u nevolji.

Članak 22.

O namjeri neškodljivog prolaska stranoga ratnog broda
teritorijalnim morem Republike Hrvatske država kojoj taj ratni brod pripada
obavijestit će diplomatskim putem ministarstvo nadležno za vanjske poslove
Republike Hrvatske najkasnije 24 sata prije uplovljavanja broda u teritorijalno
more Republike Hrvatske.

Članak 23.

Neškodljivim prolaskom ne smatra se prolazak stranoga
plov­nog objekta teritorijalnim morem Republike Hrvatske ako taj brod obavlja
neku od ovih djelatnosti:

1) prijeti silom ili uporabljuje silu protiv
suvereniteta, teritorijalne cjelovitosti i Ustavom Republike Hrvatske
utvrđenoga prav­nog poretka ili se ponaša na način kojim se narušavaju načela
međunarodnog prava,

2) vježba ili obavlja obuku s oružjem,

3) prikuplja obavijesti ili podatke koji mogu štetiti
obrani ili sigurnosti Republike Hrvatske,

4) vrši propagandnu djelatnost kojom se šteti obrani
ili sigurnosti Republike Hrvatske,

5) prihvaća na brod bilo kakav zrakoplov, ili
zrakoplov s njega polijeće ili slijeće,

6) upućuje, spušta ili prihvaća na brod bilo kakav
vojni uređaj,

7) ukrcava ili iskrcava robu, novac ili ljude
suprotno carinskim, poreznim ili zdravstvenim propisima ili propisima o
kretanju i boravku stranaca u Republici Hrvatskoj,

8) hotimično ili znatno onečišćuje morski okoliš,

9) obavlja ribolov ili ulov drugih morskih bića,

10) obavlja istraživanje, ispitivanje ili mjerenje,

11)
obavlja djelatnost radi neovlaštenog uključivanja bilo u koji sustav
komunikacija ili neki drugi sustav ili uređaje Repub­like Hrvatske,

12)
obavlja drugu djelatnost koja nije u izravnoj svezi s prolaskom.

Članak
24.

(1)
Ministar može u unutarnjim morskim vodama i u teritorijalnom moru Republike
Hrvatske odrediti i propisati obvezne plovne putove, sustave odijeljenog
prometa, sustave javljanja brodova, te način upravljanja pomorskim prometom
radi sigurnosti plovidbe za sve ili za neke vrste plovnih objekata.

(2) U
svrhu sigurnosti plovidbe, zaštite mora od onečišćenja, sprječavanja
ugroženosti biološke i krajobrazne raznolikosti, kao i radi umanjenja opasnosti
od većih pomorskih nezgoda, ministar može zabraniti plovidbu pojedinim
dijelovima unutarnjih morskih voda ili teritorijalnog mora za određene vrste i
veličine brodova, odnosno za brodove koji prevoze određenu vrstu tereta.

(3)
Plovni putovi i sustavi odijeljenog prometa iz stavka 1. ovoga članka mogu se
utvrditi u posebno zaštićenim dijelovima prirode uz suglasnost ministarstva
nadležnog za poslove zaštite prirode.

(4)
Plovni putovi i sustavi odijeljenog prometa iz stavka 1. ovoga članka ucrtavaju
se u pomorsku kartu »Jadransko more« i pravodobno objavljuju u »Oglasu za
pomorce«.

Članak
25.

(1)
Stranome ribarskom brodu za vrijeme prolaska teritorijalnim morem Republike
Hrvatske zabranjen je ribolov ili ulov drugih morskih bića u moru ili na
morskome dnu.

(2)
Strani ribarski brod dužan je ploviti teritorijalnim morem Republike Hrvatske
brzinom ne manjom od šest čvorova, bez zaustavljanja ili sidrenja, osim ako je
to prijeko potrebno zbog više sile ili nevolje na moru te imati vidljivo
istaknute oznake ribarskoga broda.

(3)
Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose se na strani ribarski brod koji
ima odobrenje za ribolov u teritorijalnom moru Republike Hrvatske dok se nalazi
u području u kojemu je ribolov odobren.

Članak
26.

(1)
Teritorijalnim morem Republike Hrvatske smiju istodobno prolaziti do tri strana
ratna broda iste državne pripadnosti.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka teritorijalnim morem Republike
Hrvatske uz odobrenje ministra nadležnog za poslove obrane, smiju istodobno
prolaziti više od tri strana ratna broda iste državne pripadnosti.

Članak 27.

Ratni brodovi, tankeri, nuklearni brodovi i drugi
brodovi kada prevoze opasne terete ili štetne tvari, prilikom plovidbe
unutarnjim morskim vodama i neškodljiva prolaska teritorijalnim morem Republike
Hrvatske, dužni su ploviti propisanim plovnim putovima za te brodove, poštovati
sustave odijeljenoga prometa u područjima gdje su ti putovi ili sustavi
odijeljenoga prometa propisani i udovoljavati drugim propisanim uvjetima glede
sigurnosti plovidbe i suzbijanja onečišćenja morskog okoliša.

Članak
28.

Strana
podmornica i drugo podvodno prijevozno sredstvo za vrijeme prolaska
teritorijalnim morem Republike Hrvatske dužno je ploviti morskom površinom i
viti zastavu svoje države i zastavu Republike Hrvatske.

Članak
29.

(1)
Ministar može, kao prijeko potrebnu mjeru sigurnosti, a ministar nadležan za
poslove obrane radi obavljanja obuke s uporabom oružja, odrediti pojedine zone
u teritorijalnome moru Republike Hrvatske u kojima se privremeno obustavlja
prolazak plovnih objekata.

(2) Naredba o ustanovljenju zone iz stavka 1. ovoga
članka s granicama i drugim potrebnim podacima, objavit će se pravodobno i u
»Oglasu za pomorce«.

Članak 30.

Ako se strani ratni brod, ili strani javni brod ne
pridržava propisa o neškodljivom prolasku iz članka 21. – 24. i
26. – 29. ovoga Zakonika ili općeprihvaćenih međunarodnih propisa o
sprječa­va­nju sudara na moru, i ako se taj brod ne odazove pozivu koji mu je
upućen da se tim propisima pokori, hrvatski policijski, ratni ili drugi
ovlašteni brod, ili zrakoplov ili ovlašteno tijelo, zahtijevat će da taj brod
odmah isplovi iz teritorijalnoga mora Republike Hrvatske.

Članak 31.

(1) Domaće i strane pravne i fizičke osobe, te
hrvatski ratni brod mogu obavljati istraživanja, ispitivanja, fotografiranja
i/ili mjerenja mora, morskog dna i/ili morskog podzemlja teritorijalnog mora
Republike Hrvatske, samo uz odobrenje ministarstva nadležnog za poslove
znanosti i prethodnu suglasnost ministarstva nadležnog za poslove obrane glede
interesa obrane.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka hrvatski
ratni brod istraživanja može obavljati samo uz odobrenje ministarstva nadležnog
za znanost.

(3) Domaće i strane pravne i fizičke osobe mogu
obavljati arheološko istraživanje kulturnog dobra na moru, morskom dnu i/ili
podzemlju teritorijalnog mora Republike Hrvatske samo uz odob­renje
ministarstva nadležnog za poslove kulture.

(4) Domaće i strane pravne i fizičke osobe mogu
obavljati istraživanja, ispitivanja, fotografiranja i/ili mjerenja mora,
morskog dna i/ili morskog podzemlja u zaštićenim dijelovima prirode
teritorijalnog mora Republike Hrvatske samo uz odobrenje ministarstva nadležnog
za poslove zaštite prirode.

(5) Odobrenja iz stavaka 1., 3. i 4. ovoga članka
nadležna ministarstva izdaju uz prethodnu suglasnost Ministarstva glede
sigurnosti plovidbe.

(6) Tijekom istraživanja, ispitivanja, fotografiranja
i/ili mje­re­nja iz stavaka 1. i 4. ovoga članka na stranom
znanstvenoistraživačkom brodu mora biti nazočna najmanje jedna osoba koja u
skladu s posebnim propisima ima status znanstvenika a zaposlena je u domaćoj
znanstvenoj organizaciji. Tijekom arheološkog istraživanja iz stavka 3. ovoga
članka na stranom znanstvenoistraživačkom brodu mora biti nazočna najmanje
jedna stručna osoba koju odredi ministarstvo nadležno za poslove kulture.

(7) Tijekom istraživanja u zaštićenim dijelovima
prirode iz stavka 4. ovoga članka, na stranom znanstvenoistraživačkom brodu
mora biti nazočna jedna stručna osoba koju odredi ministarstvo nadležno za
poslove zaštite prirode.

(8) Tijekom istraživanja iz stavaka 6. i 7. ovoga
članka, ako se radi o brodu koji je ujedno i ratni brod, mora biti nazočan
najmanje jedan stručni djelatnik Oružanih snaga Republike Hrvat­ske, odnosno
ministarstva nadležnog za poslove obrane.

(9)
Uvjete za uplovljavanje, prolazak i boravak stranih, ratnih i
znanstvenoistraživačkih brodova u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom
moru Republike Hrvatske kao i uvjete i način obavljanja znanstvenih i drugih
istraživanja, ispitivanja, foto­grafiranja i mjerenja mora, morskog dna ili
morskog podzemlja unutarnjih morskih voda, teritorijalnog mora,
epikontinentalnog i gospodarskog pojasa Republike Hrvatske propisat će Vlada.

Glava
IV.

GOSPODARSKI
POJAS

Članak
32.

Gospodarski
pojas Republike Hrvatske obuhvaća morske pros­tore od vanjske granice teritorijalnoga
mora u smjeru pučine do njegove vanjske granice dopuštene općim međunarodnim
pravom.

Članak
33.

(1) U
svojemu gospodarskom pojasu Republika Hrvatska ostvaruje suverena prava radi:

a)
istraživanja i iskorištavanja, očuvanja i gospodarenja živim i neživim
prirodnim bogatstvima,

b)
proizvodnje energije korištenjem mora, morskih struja i vjetrova.

(2)
Republika Hrvatska surađuje sa susjednim državama radi donošenja i provođenja
mjera zaštite i očuvanja živih morskih bogatstava u području gospodarskog
pojasa Republike Hrvatske.

Članak 34.

Ovlaštena tijela Republike Hrvatske imaju pravo i
dužnost poduzimati sve potrebne mjere radi ostvarivanja suverenih prava
istraživanja, iskorištavanja, zaštite, očuvanja i gospodarenja živim morskim
bogatstvima u gospodarskome pojasu Republike Hrvat­ske, uključujući pregled,
inspekciju, uzapćenje stranoga broda i sudske postupke. O uzapćenju ili
zadržavanju stranoga broda i o izrečenim kaznama odmah se obavještava,
diplomatskim putem država čiju zastavu brod vije.

Članak 35.

(1) U gospodarskom pojasu Republika Hrvatska ima
isključivo pravo graditi, dopuštati i regulirati gradnju, rad i uporabu
umjetnih otoka, uređaja i naprava na moru, morskom dnu i u morskome podzemlju.

(2) Na gradnju, rad i uporabu objekata iz stavka 1.
ovog članka primjenjuju se odgovarajući propisi Republike Hrvatske.

Članak 36.

Pravna ili fizička osoba kojoj je odobrena gradnja
umjetnog otoka, uređaja ili naprave iz članka 35. ovoga Zakonika, dužna je:

a) najmanje 30 dana prije započinjanja radova, putem
lučke kapetanije objaviti podatke o mjestu, načinu gradnje i o dimenzijama,
veličini, dubini i izgledu objekta,

b) prije početka gradnje,na mjestu
gdje počinje gradnju, a potom i na morskom objektu, postaviti stalna sredstva
signalizacije,

c)
najkasnije u roku od 30 dana od dana prestanka gradnji ili uporabe, ukloniti
svaki morski objekt koji se više ne uporablja ili je napušten, ne uzrokujući
štetu ribolovu, zaštiti i očuvanju morskog okoliša ili drugim legitimnim
uporabama mora.

Članak
37.

(1) Na
prijedlog izvođača radova na istraživanju i iskoriš­tavanju bogatstava
gospodarskog pojasa Republike Hrvatske ministar može, kad je to potrebno, oko
umjetnih otoka, uređaja i naprava iz članka 35. ovoga Zakonika ustanoviti
sigurnosne zone široke do 500 metara mjereći od svake točke vanjskog ruba
objekta, i u tim zonama zabraniti plovidbu.

(2)
Uspostavljanje sigurnosne zone, njezina širina i režim plovidbe u njoj
objavljuju se pravodobno u »Oglasu za pomorce«.

Članak
38.

Umjetni otoci, uređaji i naprave i zone sigurnosti
uokolo njih ne smiju se postavljati na mjestima gdje mogu ometati uporabu
priznatih međunarodnih plovnih putova.

Članak 39.

Na svim umjetnim otocima, uređajima i napravama na
gospodarskome pojasu Republike Hrvatske primjenjuju se carinski i porezni
propisi, propisi o zdravstvenom osiguranju, o kretanju i boravku stranaca i
kazneni propisi Republike Hrvatske.

Članak 40.

(1) Domaće i strane fizičke i pravne osobe, te
hrvatski ratni brod mogu obavljati istraživanja, ispitivanja, fotografiranja i
mjerenja mora u gospodarskom pojasu Republike Hrvatske pod uvjetima propisanim
u članku 13. ovoga Zakonika.

(2) Strani ratni brod, strani javni brod, strani
ribarski brod, te strani znanstvenoistraživački brod mogu obavljati djelatnosti
iz stavka 1. ovoga članka samo uz odobrenje ministarstava iz članka 10. ovoga
Zakonika.

Članak 41.

(1) Prilikom plovidbe gospodarskim pojasom Republike
Hrvatske plovni objekti su dužni poštivati općeprihvaćene među­na­rod­ne
propise i standarde i hrvatske propise o zaštiti od onečiš­ćenja mora i zraka s
brodova i onečišćenja prouzročenog potapanjem ili djelatnostima u podmorju.

(2) Pravne i fizičke osobe koje sudjeluju u
istraživanju ili iskorištavanju prirodnih bogatstava gospodarskog pojasa Repub­like
Hrvatske dužne su poštivati međunarodne i domaće propise, postupke i standarde
o zaštiti i očuvanju mora, živih morskih bogatstava i morskog okoliša.

(3)
Prilikom preleta gospodarskog pojasa Republike Hrvat­ske zrakoplovi su dužni
poštivati općeprihvaćene međunarodne propise i hrvatske propise o zaštiti od
onečišćenja mora iz zraka ili zrakom.

(4)
Potanje propise o zaštiti od onečišćenja morskog okoliša u gospodarskome pojasu
donosi ministar uz suglasnost ministra nadležnog za poslove zaštite okoliša.

Glava
V.

EPIKONTINENTALNI
POJAS

Članak
42.

(1)
Epikontinentalni pojas Republike Hrvatske obuhvaća morsko dno i morsko
podzemlje izvan vanjske granice teritorijalnoga mora Republike Hrvatske u
smjeru pučine do granica epikontinentalnog pojasa sa susjednim državama.

(2) Granice epikontinentalnog pojasa Republike
Hrvatske i Republike Italije utvrđene su sporazumom između Italije i bivše SFRJ
iz 1968. godine.

(3) Do postizanja sporazuma o razgraničenju
epikontinentalnog pojasa sa Crnom Gorom, odnosno sa Srbijom i Crnom Gorom,
Republika Hrvatska će uživati suverena prava u tome pojasu do crte sredine koja
se nastavlja na vanjsku granicu teritorijalnog mora u Bokokotorskom zaljevu u
smjeru pučine.

Članak
43.

(1) U
epikontinentalnom pojasu Republika Hrvatska ostvaruje suverena prava radi njegova
istraživanja i radi iskorištavanja prirodnih bogatstava toga pojasa.

(2) Pod
»prirodnim bogatstvima« iz stavka 1. ovoga članka razumijevaju se rudno i drugo
neživo bogatstvo morskog dna i njegova podzemlja te morska bića koja su u
stadiju u kojemu se love, nepokretna na morskome dnu ili ispod njega, ili se
mogu kretati samo u stalnome fizičkom dodiru s morskim dnom ili samo u morskome
podzemlju.

(3) Strane pravne i fizičke osobe smiju iskorištavati
morska bića iz ovoga članka samo u slučajevima utvrđenim međunarod­nim
ugovorom.

Članak 44.

(1) Prilikom ostvarivanja prava iz članka 43. stavka
1. ovoga Zakonika ne smiju se neopravdano sprječavati plovidba, ribarenje,
zaštita živih bogatstava mora, ni osnovna oceanografska ili druga znanstvena
istraživanja javnog karaktera.

(2) Na istraživanja iz stavka 1. ovoga članka u
epikontinentalnom pojasu primjenjuju se odredbe članka 40. ovoga Zakonika.

Članak 45.

(1) Iskorištavanje prirodnih bogatstava
epikontinentalnog pojasa Republike Hrvatske te podizanje, puštanje u rad i
održavanje potrebnih postrojenja i uređaja za istraživanja i poduzimanje
djelatnosti radi iskorištavanja mogu se obavljati uz uvjete predviđene ovim
Zakonikom, propisima donesenim na temelju Zakonika i drugim propisima.

(2) Na postrojenja i uređaje iz stavka 1. ovoga
članka primjenjuju se odredbe članka 35. do 39. ovoga Zakonika.

(3) Ministarstvo odobrava i nadzire polaganje i
održavanje podmorskih kabela i cjevovoda u epikontinentalnom pojasu Republike
Hrvatske koji prelaze u područje teritorijalnog mora Republike Hrvatske, a za
podmorske cjevovode koji se polažu u epikontinentalnom pojasu Republike
Hrvatske, a ne prelaze u područje teritorijalnog mora Republike Hrvatske daje
suglasnost o smjeru polaganja.

(4) Protiv rješenja Ministarstva kojim se daje ili
uskraćuje odobrenje iz stavka 3. ovoga članka nije dopuštena žalba, ali se može
pokrenuti upravni spor.

(5) Potonje propise o suzbijanju onečišćenja
uzrokovanog djelatnostima na morskom dnu i morskom podzemlju radi istraživanja
ili iskorištavanja prirodnih bogatstava epikontinentalnog pojasa, uključujući
onečišćenja s umjetnih otoka, sprava, uređaja i cjevovoda položenih na morskom
dnu, kao i uvjete na temelju kojih se daje odobrenje iz stavka 3. ovoga članka
propisuje ministar uz suglasnost ministra nadležnog za poslove zaštite okoliša.

Glava
VI.

PRAVO
PROGONA

Članak
46.

(1)
Progon stranoga plovnog objekta poduzet će se ako nadležno tijelo osnovano
sumnja da je strani plovni objekt ili njegov pripadak povrijedio odredbe ovoga
Zakonika, druge propise Repub­like Hrvatske ili općeprihvaćena pravila
međunarodnoga prava.

(2)
Progon stranoga plovnog objekta može početi samo ako se sumnjivi plovni objekt
ili njegov pripadak, nalazi u unutarnjim morskim vodama, u teritorijalnome
moru, u gospodarskom pojasu ili nad epikontinentalnim pojasom Republike
Hrvatske i ako se ne zaustavi nakon vidljivoga ili zvučnog poziva za
zaustavljanje koji mu je upućen s udaljenosti koja omogućuje da poziv vidi ili
čuje.

(3)
Progon stranog plovnog objekta može se nastaviti u otvorenome moru, u
gospodarskom pojasu ili u vanjskom pojasu strane države dok se ne prekine ili
dok progonjeni brod ne uplovi u teritorijalno more svoje ili neke druge države.

(4)
Progon mogu obavljati policijski, ratni brodovi ili vojni zrakoplovi ili drugi
brodovi, odnosno zrakoplovi za to ovlašteni. U gospodarskome pojasu ili nad
epikontinentalnim pojasom progon stranoga plovnog objekta može započeti samo
ako su povrijeđeni propisi koji se primjenjuju u tim pojasevima.

(5) Ako
se plovni objekt iz ovoga članka uzapti, predat će se nadležnom tijelu za
provedbu postupka.

(6)
Odredbe ovoga članka ne odnose se na strane ratne brodove i javne brodove koji
uživaju imunitet.

Dio
treći

SIGURNOST
PLOVIDBE

Glava
I.

ZAJEDNIČKE
ODREDBE

Članak
47.

Sigurnost
plovidbe uređena ovim Zakonikom odnosi se:

1) na
osnovne uvjete kojima moraju odgovarati: plovni putovi u unutarnjim morskim
vodama i u teritorijalnom moru Repub­like Hrvatske, luke, pomorski objekti
hrvatske državne pripadnosti kao i plovni objekti koji plove unutarnjim morskim
vodama i teritorijalnim morem Republike Hrvatske, posada na pomorskim
objektima, plovidba i peljarenje na moru,

2) na nadzor nad provođenjem odredaba ovoga dijela
Zakonika.

Članak 48.

(1) Fizička ili pravna osoba koja obavlja prijevoz u
javnom prometu na moru, ili obavlja djelatnost iznajmljivanja plovila, ili
druge gospodarske djelatnosti na moru, trgovačko društvo ili tijelo koje
upravlja lukom i trgovačko društvo koje se brine o održavanju i obilježavanju
plovnih putova dužni su:

1) organizirati nadzor obavljanja poslova koji se
odnose na sigurnost plovidbe, sukladno odredbama ovog Zakonika i propisa
donesenih na temelju ovoga Zakonika,

2) osigurati trajno obavljanje nadzora sigurnosti
plovidbe,

3) voditi propisane podatke koji su značajni za
sigurnost plovidbe.

(2) Kompanija je dužna uspostaviti i održavati
dokumentirani sustav upravljanja sigurnošću sukladno zahtjevima Tehničkih
pravila.

(3) Inspekcijski nadzor nad obavljanjem poslova iz
ovoga članka obavlja inspekcija sigurnosti plovidbe Ministarstva i lučkih
kapetanija.

Članak
49.

(1)
Ministarstvo je dužno provesti istragu o svakoj nesreći koja se dogodi bilo
kojem brodu hrvatske državne pripadnosti, kao i na brodu strane državne
pripadnosti koji pretrpi nesreću u unutarnjim morskim vodama ili teritorijalnom
moru Republike Hrvatske, ako je nesreća prouzročila smrt ili teže tjelesne
ozljede državljana Republike Hrvatske, veći gubitak ili oštećenje imovine, ili
onečišćenje morskog okoliša.

(2)
Nalaz istrage iz stavka 1. ovoga članka mora se javno objaviti.

(3)
Način, uvjete i ovlasti za obavljanje istrage iz stavka 1. ovoga članka
propisuje ministar, uz suglasnost ministra nadležnog za poslove zaštite okoliša
u dijelu koji se odnosi na onečišćenje okoliša.

Glava
II.

PLOVNI
PUTOVI

Članak
50.

(1)
Plovni put u unutarnjim morskim vodama i u teritorijalnom moru Republike
Hrvatske jest morski pojas dovoljno dubok i širok za sigurnu plovidbu plovnog
objekta, koji je, prema potrebi, i obilježen.

(2) Objekti sigurnosti plovidbe na plovnim putovima u
unutarnjim morskim vodama i u teritorijalnom moru Republike Hrvat­ske jesu:
svjetionici, obalna svjetla, plutače i druge oznake, signalne postaje i
radiopostaje, optički, zvučni, električni, elektronski, radarski i drugi
uređaji za sigurnu plovidbu.

(3) Športske i druge aktivnosti mogu se obavljati na
plovnom putu samo uz prethodno odobrenje nadležne lučke kapetanije i uz uvjete
utvrđene odobrenjem.

(4) Za uporabu, odnosno korištenje objekata
sigurnosti plovid­be na plovnim putovima plaća se naknada.

Članak 51.

(1) Plovni putovi Republike Hrvatske moraju se
uređivati, održavati njihova plovnost, postavljati na njima objekte za sigurnu
plovidbu i osiguravati njihov ispravan rad.

(2) Na plovnim putovima Republike Hrvatske obavlja se
hid­rografska djelatnost radi osiguranja točnih podataka o dubinama, vrsti dna,
morskim strujama, gustoći mora, valovima i kolebanju morske razine. Mjerenja
parametara su sustavna i obavljaju se u skladu sa standardima Među­narodne
hidrografske organizacije.

(3) Podaci iz stavka 2. ovog članka ucrtavaju se i
opisuju na službenim pomorskim kartama i publikacijama Hrvatskog hidrografskog
instituta.

(4) Oznake i načine označavanja na plovnim putovima u
unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske propisat će
ministar.

Članak 52.

Poslove iz članka 50., 51. stavak 1. i 4. ovoga
Zakonika obavlja trgovačko društvo »Plovput«, a poslove iz članka 51. stav­ak
2. i 3. ovoga Zakonika obavlja javna ustanova Hrvatski hidrografski institut.

Članak 53.

Za postavljanje svjetala i znakova za obilježavanje
zapreka na plovnom putu kao i za istraživanje i iskorištavanje industrijskih i
ostalih mineralnih sirovina, odnosno za izgradnju obje­kata na plovnom putu,
lučka kapetanija određuje poziciju i karakteristiku svjetala, odnosno znakova
te mjere za sigurnu plovidbu uz prethodno pribavljeno mišljenje trgovačkog
društva »Plov­put«.

Članak
54.

(1)
Investitor, vlasnik ili korisnik objekata ili sredstava koji predstavljaju
stalne ili privremene zapreke na plovnom putu (mostovi, kabeli, potonuli
objekti, i sl.) dužan je, u roku određenom od nadležne lučke kapetanije,
postaviti i održavati svjetla i znakove za obilježavanje tih zapreka.

(2) Ako
osoba iz stavka 1. ovoga članka ne postavi propisano svjetlo ili drugi znak ili
ako postavljeno svjetlo ili drugi znak ne održava u ispravnom stanju, trgovačko
društvo koje se brine o održavanju i obilježavanju plovnog puta, na zahtjev
nadležne lučke kapetanije, a na teret te osobe, postavit će propisano svjetlo
ili drugi znak, odnosno neispravno će svjetlo ili drugi znak dovesti u ispravno
stanje.

(3)
Investitor, vlasnik ili korisnik objekata ili sredstava izgra­đenih ili
postavljenih u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike
Hrvatske dužan je propisno ih označiti i održavati u stanju koje ne predstavlja
opasnost za ljudske živote i sigurnost plovidbe, sukladno odredbama ovog
Zakonika i propisa donesenih na temelju ovoga Zakonika.

Članak
55.

(1)
Obalne radiopostaje obavljaju radioslužbu koja služi zaštiti ljudskog života i
sigurnosti plovidbe na moru.

(2) U
obavljanju radioslužbe, sukladno propisima o radioprometu iz stavka 1. ovoga
članka obalne radiopostaje dužne su osigurati službu bdijenja i druge potrebne
službe.

(3)
Plovni objekti koji moraju imati radiopostaju moraju za vrijeme plovidbe
organizirati službu bdijenja, u skladu s propisima o radioprometu.

Glava
III.

LUKE

Članak
56.

(1)
Luke moraju udovoljavati propisanim uvjetima sigurnosti plovidbe, zaštite mora
od onečišćenja i sigurnosne zaštite.

(2) Sve
fizičke i pravne osobe koje koriste luku, pomorski objekti koji se nalaze u
luci dužni su se pridržavati ili udovoljavati pravilima o redu u lukama u
pogledu sigurnosti plovidbe, zaštite ljudskih života, zaštite mora od
onečišćenja koja propisuje ministar.

(3) U
luci i drugim dijelovima unutarnjih morskih voda zabranjeno je obavljati
aktivnosti utvrđene posebnim propisom.

(4)
Rukovanje opasnim i ostalim tvarima u lukama, kao i uvjeti i način pod kojima
će se obavljati ukrcavanje i iskrcavanje opasnih i štetnih tvari, rasutog i
ostalih tereta u lukama, te način sprječavanja širenja onečišćenja, propisat će
ministar.

(5)
Ostala pitanja u svezi s lukama koja nisu uređena ovim Zakonikom, uređuju se
posebnim zakonom.

Članak
57.

Luke
mogu biti otvorene za javni promet ili za posebne namjene ako je prije toga
utvrđeno da je udovoljeno propisanim uvjetima za sigurnost plovidbe u luci.

Članak
58.

(1)
Tijelo koje upravlja lukom dužno je održavati luku tako da omogućava sigurnu
plovidbu, pristajanje i vezivanje plovnih objekata, te ukrcaj ili iskrcaj
putnika i tereta, te obavljati druge poslove propisane ovim Zakonikom ili
propisima donesenim na temelju ovoga Zakonika, kojima se osiguravaju sigurni
uvjeti u luci.

(2)
Tijelo iz stavka 1. ovoga članka dužno je održavati čistoću luke od predmeta koji
ugrožavaju sigurnost plovidbe ili onečišćuju more.

Članak
59.

(1)
Tijelo koje upravlja lukom otvorenom za javni promet dužno je uz jednake uvjete
omogućiti svakoj fizičkoj i pravnoj osobi korištenje operativnih obala,
lukobrana i drugih objekata u luci prema njihovoj namjeni i u granicama
raspoloživih kapaciteta, ako ovim Zakonikom ili drugim zakonom nije drugačije
određeno.

(2) U
pogledu korištenja luke otvorene za međunarodni javni promet i plaćanja lučkih
naknada strani su plovni objekti izjednačeni s hrvatskim, uz uvjet uzajamnosti.

(3)
Primjenu međunarodnih preporuka o baždarenju balastnih prostora na tankerima za
prijevoz ulja s izdvojenim balastnim tankovima u pogledu načina obračuna
pristojbi, naknada i drugih pristojbi u lukama propisat će ministar.

Članak
60.

(1)
Strani plovni objekt dužan je pri dolasku u luku predati nadležnoj lučkoj
kapetaniji opću izjavu, zdravstvenu izjavu i izvadak iz popisa posade i popis
putnika.

(2) Pri
odlasku iz luke strani je plovni objekt dužan predati izvadak iz popisa posade
i popis putnika samo za one osobe koje su ukrcane ili iskrcane dok se on
nalazio u luci.

(3) Strani plovni objekt koji dolazi iz hrvatske luke
ne predaje u drugoj hrvatskoj luci izvatke iz popisa posade i popisa putnika za
one osobe koje se ne iskrcavaju niti ukrcavaju u toj luci.

Članak 61.

(1) Strani nuklearni brod koji namjerava uploviti u
hrvatsku luku otvorenu za međunarodni pomorski promet dužan je zatražiti
odobrenje za uplovljavanje u luku i pravodobno dostaviti ovjereni prijepis
dokumentacije o sigurnosti nuklearnog postrojenja Ministarstvu.

(2) Ministarstvo će pribavljenu dokumentaciju o
sigurnosti nuklearnog postrojenja dostaviti tijelu državne uprave nadležnom za
nuklearnu sigurnost radi stručne ocjene i određivanja posebnog programa
ispitivanja (mjerenja) sadržaja radioaktivnih tvari u okolini nuklearnog broda,
te iznosa posebne pristojbe koju mora uplatiti poduzetnik broda za pokriće
troškova posebnog programa.

(3) Ministarstvo će izdati brodu iz stavka 1. ovoga
članka odobrenje za uplovljavanje u hrvatsku luku ako na temelju stručne ocjene
tijela državne uprave nadležnog za nuklearnu sigurnost ustanovi da od tog broda
ne prijeti povećana opasnost od uzrokovanja nuklearne štete i ako taj brod ima
valjanu potvrdu o sklopljenom ugovoru o osiguranju ili potvrdu o financijskom
jamstvu, koju je izdao osiguravatelj, odnosno davatelj financijskog jamstva, do
visine svote iz članka 831. ovoga Zakonika, te da su osigurana sredstva za
posebnu pristojbu iz stavka 2. ovog članka.

(4) Prije uplovljavanja stranoga nuklearnog broda
koji je dobio odobrenje iz stavka 3. ovoga članka, nadležna lučka kapetanija
naredit će da tijelo državne uprave nadležno za nuklearnu sigurnost, na
najprikladnijem mjestu, obavi odgovarajući pregled stanja nuklearne sigurnosti
broda. Lučka kapetanija može, prema potrebi, obavljati ponovne preglede i za
boravka broda u luci.

Članak
62.

(1) Domaći i strani brod koji prevozi više od 2.000
tona ulja kao teret, a nema potvrdu o osiguranju ili drugome financijskom
jamstvu o imovinskoj odgovornosti za štetu onečišćenjem uljem predviđenu u
članku 820. ovoga Zakonika, ne smije ulaziti u hrvatsku luku niti izlaziti iz
hrvatske luke niti u njima ukrcavati ili iskrcavati ulje.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka odnosi se i na
brod koji prevozi više od 2.000 tona ulja kao teret, koji je u vlasništvu
strane države, a koji nije pokriven osiguranjem ili drugim financijskim
jamstvom, ako nema potvrdu države u kojoj je upisan da je vlasništvo države i
da je njegova odgovornost pokrivena u granicama predviđenima u članku 816. ovoga
Zakonika.

Članak 63.

(1) Ako u luci ili drugim dijelovima unutarnjih
morskih voda i teritorijalnog mora Republike Hrvatske nastane požar ili druga
nesreća koja ugrožava sigurnost ljudskih života ili plovnog objekta, nadležna
lučka kapetanija je dužna narediti najbližem ili drugom brodu da odmah krene na
mjesto požara, odnosno nesreće radi spašavanja ugroženih ljudskih života, ako
time ne ugrožava svoj život.

(2) Plan intervencija kod iznenadnih onečišćenja mora
propisuje Vlada.

Glava
IV.

PLOVIDBA
I PELJARENJE

1.
Plovidba

Članak
64.

(1)
Zapovjednik broda, članovi posade broda, osoba koja upravlja brodicom ili
jahtom i članovi posade brodice ili jahte moraju u plovidbi primjenjivati
propisana pravila plovidbe, zaštite mora od onečišćenja, te propisane signale i
oznake suklad­no odredbama ovoga Zakonika i podzakonskih propisa donesenim na
temelju ovoga Zakonika kojima se uređuje sigurna i uredna plovidba.

(2)
Propise iz stavka 1. ovoga članka donosi ministar.

(3)
Ministar će uz suglasnost s ministrom nadležnim za poslove zaštite okoliša
donijeti propis o upravljanju i nadzoru vodenog balasta.

Članak
65.

(1)
Oštećeni, nasukani ili potopljeni plovni objekti koji ometaju ili ugrožavaju
sigurnost plovidbe ili znače opasnost od onečišćenja moraju se po nalogu nadležne
lučke kapetanije bez odlaganjaukloniti s plovnog puta.

(2)
Zabranjeno je na plovni put baciti predmete ili tvari koje mogu omesti ili
ugroziti sigurnost plovidbe ili onečistiti more.

Članak
66.

(1)
Plovni objekt koji dolazi iz inozemstva ne smije prometovati s drugim
brodovima, tijelima, organizacijama i osobama na obali prije nego što od
nadležne lučke kapetanije dobije odobrenje za slobodan promet s obalom.

(2)
Strani brod, strani ratni brod i strana jahta dužni su viti zastavu svoje
državne pripadnosti i zastavu Republike Hrvatske dok se nalaze u teritorijalnom
moru i unutarnjim morskim vodama Republike Hrvatske, osim dok su u neškodljivom
prolazu.

Članak
67.

Strani
plovni objekt u raspremi može boraviti u unutarnjim morskim vodama Republike
Hrvatske uz uvjete koje odredi ministar.

2.
Peljarenje

Članak
68.

(1)
Peljarenje je vođenje plovnog objekta od stručnih osoba (peljara) i davanje
stručnih savjeta zapovjedniku plovnog objekta, radi sigurne plovidbe u lukama,
tjesnacima i drugim područjima unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora
Republike Hrvat­ske.

(2)
Peljarenje može biti lučko i obalno.

(3)
Lučko peljarenje je peljarenje plovnog objekta u pod­ručju luke do određene
granice, a obalno u dijelu unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora Republike
Hrvatske do granice lučkog peljarenja.

Članak
69.

(1)
Poslove peljarenja u unutarnjim morskim vodama i u teritorijalnom moru
Republike Hrvatske ne mogu bez posebnog odobrenja Ministarstva obavljati strane
pravne osobe.

(2)
Odobrenje će se izdati samo ako peljarenje ne može ili ne želi obaviti domaća
pravna osoba.

(3)
Protiv rješenja Ministarstva kojim se daje ili uskraćuje odobrenje iz stavka 1.
ovoga članka ne može se uložiti žalba, ali se može pokrenuti upravni spor.

Članak
70.

(1)
Zapovjednik broda dužan je zatražiti usluge peljarenja kada je ono obvezno.

(2)
Obveznom peljarenju ne podliježu:

a)
hrvatski ratni brodovi, hrvatski javni brodovi, brodovi koji služe za
održavanje plovnih putova i objekata sigurnosti plovidbe na tim putovima,
vodonosci, hrvatski putnički brodovi koji plove na redovnoj liniji,

b)
brodovi čija je bruto tonaža manja od 500,

c)
jahte čija je bruto tonaža manja od 1000.

(3)
Iznimno, ministar može osloboditi obveznog lučkog peljarenja pojedini brod ili
jahtu, osim brodova koji prevoze opasne ili štetne tvari, čija je bruto tonaža
manja od 2000 za odre­đeno razdoblje i na određenom lučkom području, pod
uvjetom da je zapovjednik položio poseban ispit.

(4) Iznimno od odredbe stavka 2. točke b) ovoga
članka luč­ka kapetanija može za pojedine vrste brodova čija je bruto tonaža
manja od 500 odrediti da podliježu obveznom lučkom peljarenju.

(5) Peljarenje može obavljati samo trgovačko društvo
koje za obavljanje ovih poslova dobije odobrenje Ministarstva.

(6) Obvezno peljarenje, njegove granice, vrijeme i
mjesto ukrcavanja i iskrcavanja peljara određuje, za lučko peljarenje, luč­ka
kapetanija, a za obalno peljarenje ministar.

(7) Uvjete koje mora zadovoljavati brod i zapovjednik
kako bi mogao biti oslobođen obveznog peljarenja, te sadržaj ispita iz stavka
3. ovoga članka propisuje ministar.

(8) Uvjete na temelju kojih se izdaje odobrenje za
obavljanje peljarenja, stručnu spremu, ovlaštenja i druge uvjete i obveze koji
mora ispunjavati peljar, obrazac, način i uvjete izdavanja iskaznice peljara,
uvjete koje mora ispunjavati trgovačko društvo koje obavlja poslove peljarenja,
način obilježavanja peljarskih brodova i brodica i pozivnih znakova za
peljarenje, kao i uvjeti i način obavljanja peljarenja, te prava i obveze
peljara propisuje ministar.

Članak
71.

Neobvezno
peljarenje traje dok ga ne otkaže peljareni plovni objekt ili dok on ne uđe u
područje obveznog peljarenja, a peljar nije ovlašten obavljati takvo
peljarenje.

Članak
72.

(1)
Peljarenjem se može koristiti svaki plovni objekt uz jednake uvjete.

(2) U
pogledu korištenja usluga peljarenja i plaćanja naknade za te usluge strani su
plovni objekti izjednačeni s hrvatskim plov­nim objektima, uz uvjet
uzajamnosti.

(3)
Najvišu dopuštenu visinu naknade za usluge peljarenja po­sebnim propisom utvrđuje
ministar.

Članak
73.

(1)
Peljarenje plovnog objekta, bez obzira je li obvezno ili nije, ne oslobađa
zapovjednika broda dužnosti upravljanja plovid­bom i manevriranjem plovnim
objektom te odgovornosti koje iz toga nastaju.

(2)
Brodar plovnog objekta koji se koristi uslugama peljara odgovara za radnje i
propuste peljara jednako kao i za radnje i propuste člana posade svog broda.

Članak
74.

(1) Za
naknadu štete što je peljar prouzroči brodaru plovnog objekta koji se koristi
uslugama peljarenja odgovara trgovačko društvo u kojem je peljar zaposlen u
trenutku prouzročenja štete, do visine osnovne naknade predviđene tarifom za
obavljenu uslugu peljarenja pomnožene faktorom 300 ako se dokaže da je šteta
nastala krivnjom peljara.

(2) Ugovor o ograničenju odgovornosti trgovačkog
društva koje obavlja obvezno peljarenje, sklopljen protivno odredbi stav­ka 1.
ovoga članka prije prouzročenja štete brodaru, nema pravni učinak.

(3) Ugovor o ograničenju odgovornosti trgovačkog
društva ob­ve­zanog na naknadu štete prouzročene obavljanjem peljarenja koje
nije obvezno, a koji je sklopljen prije prouzročenja štete na svotu manju od
svote iz stavka 1. ovoga članka, nema pravni učinak.

Članak 75.

(1) Ako se prema ovom Zakoniku može tražiti naknada
štete neposredno od peljara koji je prouzročio štetu, odredba članka 74. stavka
1. ovoga Zakonika primjenjuje se i na peljara, osim ako je peljar štetu
prouzročio namjerno.

(2)
Odgovornost peljara, zajedno s odgovornošću trgovačkog društva u kojem je
peljar zaposlen, odnosno zajedno s odgovor­nošću druge pravne osobe čiji je
peljar radnik, ne može prijeći granice odgovornosti iz članka 74. ovoga
Zakonika, osim ako se dokaže da je peljar štetu prouzročio namjerno.

Glava
V.

BROD

1.
Utvrđivanje sposobnosti broda za plovidbu

Članak
76.

(1)
Brod je sposoban za plovidbu u određenim kategorijama plovidbe i za određenu
namjenu ako udovoljava odredbama ovoga Zakonika, propisa donesenih na temelju
ovoga Zakonika i Tehničkim pravilima u svezi sa:

1)
sigurnošću ljudskih života, broda i imovine,

2)
sustavom upravljanja sigurnošću kompanije i broda,

3)
sigurnosnom zaštitom,

4)
sprječavanjem onečišćavanja pomorskog okoliša uljem, štetnim tvarima, otpadnim
vodama i smećem,

5)
sprječavanjem onečišćavanja zraka,

6)
zaštitom pomorskog okoliša od bioinvazivnih vrsta u balastnim vodama,

7)
zaštitom morskog okoliša od štetnog djelovanja sustava protiv obraštanja trupa,

8) zaštitom na radu, smještajem posade i drugih osoba
zaposlenih na brodu,

9) uvjetima za prijevoz putnika,

10) sigurnošću uređaja za rukovanje teretom.

(2) Pored uvjeta iz stavka 1. ovoga članka brod je
sposoban za plovidbu i:

1) ako je na njemu ukrcan barem najmanji propisani
broj čla­no­va posade s  odgovarajućim
svjedodžbama o osposobljenosti i dopunskoj osposobljenosti koji brod mora imati
za sigurnu plovid­­bu,

2) ako je smještaj i broj ukrcanih putnika u skladu
sa:

– propisima kojima se uređuje prijevoz putnika,

– odredbama i uvjetima navedenim u brodskim
ispravama, zapisima i knjigama i odobrenoj tehničkoj dokumentaciji,

3) ako je teret na brodu ukrcan, složen, raspoređen i
osiguran u skladu sa:

– propisima kojima se uređuju uvjeti prijevoza
tereta,

– odredbama i uvjetima navedenim u brodskim
ispravama, zapisima i knjigama i odobrenoj tehničkoj dokumentaciji broda;

4) ako su na brodu osigurani propisani uvjeti
pružanja medicinske skrbi i ako brod ima i propisno vodi brodsku ljekarnu.

(3) Kategoriju plovidbe pomorskih brodova propisuje
ministar.

(4) Minimalne uvjete koje mora zadovoljavati brod,
oprema i uređaji, radi pružanja odgovarajuće medicinske skrbi članovima posade,
te opremu i obavezni sadržaj brodskeljekarne kao i očevidnike o
sadržaju brodske ljekarne i način njihovog vođenja propisat će ministar
nadležan za poslove zdravstva uz suglasnost ministra.

Članak 77.

(1)
Sposobnost za plovidbu prema odredbama članka 76. stavak 1. ovoga Zakonika,
utvrđuje priznata organizacija obavlja­njem tehničkog nadzora i posvjedočuje
izdavanjem odgovarajućih brodskih isprava, zapisa i knjiga u skladu s odredbama
Teh­ničkih pravila.

(2)
Tehnička pravila donosi ministar.

(3)
Sposobnost broda za plovidbu prema odredbama članka 76. ovoga Zakonika
provjerava se inspekcijskim nadzorom.

Članak
78.

(1)
Tehnički nadzor obuhvaća:

1)
odobrenje tehničke dokumentacije na temelju koje se brod gradi ili preinačuje,

2)
tipno ili pojedinačno odobrenje strojeva, uređaja i opreme namijenjene za
ugradnju u brod,

3)
nadzor nad izradbom materijala, strojeva, uređaja i opreme namijenjene za
ugradnju u brod u radionicama proizvođača,

4)
odobrenje proizvođača i uslužnih tvrtki,

5) nadzor nad gradnjom trupa i ugradnjom strojeva,
uređaja i opreme u brodogradilištu,

6) ocjenjivanje sustava upravljanja sigurnošću
brodara i broda,

7) verifikaciju sigurnosne zaštite broda,

8) preglede, ocjene i verifikacije postojećih
brodova.

(2) Tehnički nadzor, na temelju zahtjeva kompanije
ili graditelja za brod u gradnji obavlja priznata organizacija odnosno
ovlaštena organizacija za sigurnosnu zaštitu brodova.

(3) Ugovorom o prijenosu ovlaštenja između
Ministarstva i priznate organizacije, sukladno posebnom zakonu i međunarodno
usvojenim normama utvrđuje se opseg, uvjeti, prava i obveze iz ovlaštenja za
obavljanje tehničkog nadzora i izdavanje brodskih isprava, zapisa i knjiga.

Članak 79.

Pregledi, ocjene i verifikacije (u daljnjem tekstu:
pregled) pos­tojećih brodova mogu biti: osnovni, redoviti i izvanredni.

Članak 80.

Osnovni pregled je obvezan pregled kojem podliježe
postojeći brod prije početka korištenja broda prigodom:

1) upisa u upisnik brodova,

2) izmjene namjene, granica plovidbe ili drugih
svojstava broda na koje se odnose odredbe Tehničkih pravila.

Članak 81.

Redoviti pregledi su obvezni pregledi kojima
podliježe postojeći brod u vremenskim razmacima propisanim Tehničkim pravilima.

Članak 82.

Izvanredni pregled jest obvezan pregled kojem
podliježe postojeći brod:

– nakon što pretrpi nesreću ili se utvrde nedostaci
koji mogu utjecati na sposobnost broda za plovidbu,

– prigodom popravaka ili obnove dijelova broda,

– prilikom odgode redovitih pregleda u skladu s
odredbama Tehničkih pravila,

– kad je brod u raspremi dulje od jedne godine,

– prigodom privremene promjene namjene ili područja
plovidbe,

– kad to za određeni brod zahtijevaju odredbe
Tehničkih pravila, kao dodatak redovitim pregledima.

Članak 83.

(1) Pregled broda radi utvrđivanja njegove
sposobnosti za obavljanje pokusne plovidbe je obvezan pregled kojemu podliježe
brod prije polaska na pokusnu plovidbu.

(2) Opseg pregleda treba biti takav da se sa
sigurnošću može utvrditi da brod udovoljava posebnim uvjetima propisanim za
obavljanje pokusne plovidbe.

(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka primjenjuju
se na brod koji za vrijeme pokusne plovidbe vije zastavu Republike Hrvatske ili
vije zastavu druge države ako se pokusna plovidba obavlja u unutarnjimmorskim
vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske.

(4)
Uvjete i način obavljanja pokusne plovidbe osim uvjeta propisanih Tehničkim
pravilima propisuje ministar.

Članak
84.

Opseg i
način obavljanja osnovnog pregleda i pregleda radi utvrđivanja sposobnosti za
obavljanje pokusne plovidbe kao i vrsta, učestalost, opseg, način obavljanja i
mogućnost odgode redovitih pregleda propisani su Tehničkim pravilima.

Članak
85.

Stanje
broda i njegove opreme kompanija treba održavati tako da brod u svakom smislu
ostane sposoban za plovidbu bez opasnosti za brod, osobe na brodu, teret i
okoliš.

Članak
86.

Poslije
završetka nadzora nad gradnjom ili preinakom broda, ili bilo kojeg pregleda
broda, ne smiju se bez prethodne suglasnosti priznate organizacije obavljati
bilo kakve promjene ili preinake konstrukcije broda, strojnog uređaja, opreme
ili drugih dijelova na koje se odnose zahtjevi Tehničkih pravila.

Članak
87.

(1)
Ministarstvo može na temelju prijedloga priznate organizacije, brod novoga
tipa, brod koji redovito ne obavlja među­narodna putovanja ili brod koji plovi
u zaštićenim područjima, a na koji se primjenjuju odredbe međunarodnih ugovora,
osloboditi udovoljavanja tim odredbama u slučajevima i uz uvjete pred­viđene
tim ugovorima, ako utvrdi da je brod sposoban za plovidbu u uvjetima oslobađanja.

(2)
Ministarstvo može na temelju prijedloga priznate organizacije, brod na koji se
ne primjenjuju odredbe međunarodnih ugovora osloboditi udovoljavanja odredbi
Tehničkih pravila u slučajevima i uz uvjete predviđene tim pravilima, ako
utvrdi da je brod sposoban za plovidbu u uvjetima oslobađanja.

Članak
88.

Ako
brod koji nije putnički udovoljava zahtjevu Tehničkih pravila za prijevoz
putnika u posebnim uvjetima u granicama unu­tarnjih morskih voda i
teritorijalnog mora Republike Hrvat­ske, priznata organizacija može isti
utvrditi sposobnim za privremeni prijevoz putnika u navedenim uvjetima i
granicama.

2.
Baždarenje brodova

Članak
89.

Baždarenje
broda obavlja se radi utvrđivanja tonaže broda.

Članak
90.

Baždarenje
brodova obavlja priznata organizacija prema Tehničkim pravilima.

Članak
91.

Baždarenju
podliježu:

1)
svaki brod koji se upisuje u hrvatski upisnik brodova,

2)
strani brod koji u hrvatskoj luci podliježe plaćanju naknade čija se visina
utvrđuje prema tonaži ako je baždarena prema pravilima čije se odredbe bitno
razlikuju od odredbi Tehničkih pravila.

Članak
92.

Baždarenje
broda obavlja se prije njegova upisa u upisnik brodova.

Članak
93.

(1)
Ponovno baždarenje broda obavlja se:

1) ako
su poslije baždarenja broda nastale promjene u rasporedu, konstrukciji,
kapacitetu, uporabi prostora, broju putnika koji je dopušten da se prevozi
brodom, dodijeljenom nadvođu ili dopuštenom gazu broda, zbog kojih se na brodu
mijenja njegova tonaža,

2) ako
se posumnja u pravilnost već obavljenog baždarenja,

3) ako
se brod unutarnjeplovidbe upisuje u upisnik pomorskih brodova.

(2) U
slučaju ponovnog baždarenja, prema odredbi stavka 1. točke 1) ovoga članka,
ovisno o obavljenim preinakama broda, ponovno baždarenje mora se obaviti u
cijelosti ili djelomično.

3.
Brodske isprave, zapisi i knjige

Članak
94.

(1)
Brodske isprave, zapisi i knjige koje brodovi moraju imati, služe kao dokaz o
identitetu, sposobnosti za plovidbu i ostalim svojstvima broda.

(2) U
brodske zapise i knjige, koje brodovi moraju voditi, unose se podaci o važnijim
događajima na brodu i obavljenim radnjama na brodu.

Članak
95.

(1)
Brodske isprave, zapisi i knjige propisane ovim Zakonikom moraju biti napisane
na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu.

(2)
Brodske isprave, zapisi i knjige izdane na temelju odred­bi međunarodnih
ugovora moraju uključivati i prijevod na engleskom jeziku, ako se to traži
odredbama tih ugovora.

Članak
96.

Brodske
isprave, zapisi i knjige propisane ovim Zakonikom moraju se nalaziti na brodu i
uvijek biti dostupne u svrhu prov­jere.

Članak
97.

(1)
Brodu upisanom u upisnik pomorskih trgovačkih brodova, upisnik pomorskih
ribarskih brodova i upisnik pomorskih jav­nih brodova, izdaje se upisni list.

(2)
Upisnim listom dokazuje se hrvatska državna pripadnost broda uz naznaku da brod
ima pravo i dužnost vijati zastavu Republike Hrvatske, njegova namjena i
područje plovidbe.

(3) Upisni list sadrži sve upise iz uloška glavne
knjige upis­nika broda u koji je brod upisan.

(4) U slučaju nepodudaranja sadržaja upisnog lista sa
sadržajem upisnika brodova u pogledu upisanih prava na brodu važi ono što je
upisano u upisniku brodova.

(5) Upisni list izdaje lučka kapetanija koja je
upisala brod u upisnik.

Članak 98.

(1)
Lučka kapetanija koja je izdala upisni list dužna je, po službenoj dužnosti,
upise iz članka 97. ovoga Zakonika unijeti u upisni list broda.

(2) Kad
se brodu promijeni ime, luka upisa, tonaža, vrsta pogona, znak raspoznavanja,
namjena ili područje plovidbe, mora mu se zamijeniti i upisni list.

Članak 99.

(1) Privremeni upisni list izdaje se brodu
nabavljenom u inozemstvu koji još nema upisni list te brodu koji je u
inozemstvu, a izgubljen mu je upisni list.

(2) Brod koji još nije upisan u hrvatski upisnik
brodova stječe privremenim upisnim listom hrvatsku državnu pripadnost i pravo i
dužnost vijati zastavu Republike Hrvatske.

(3) Privremeni upisni list važi najdulje jednu godinu
od njegova izdavanja, ali njegovo važenje prestaje i prije i to u trenutku kad
brod stigne u prvu hrvatsku luku.

(4) Privremeni upisni list izdaje diplomatsko ili konzularno
predstavništvo Republike Hrvatske.

Članak 100.

Pored upisnog ili privremenoga upisnog lista brodovi
upisani u hrvatski upisnik brodova, moraju imati:

1) isprave, zapise i knjige propisane posebnim
propisom koji donosi ministar,

2) isprave, zapise i knjige propisane Tehničkim
pravilima.

Članak 101.

Sadržaj, obrasce, način vođenja isprava, zapisa i
knjiga, kao i oblik, rokovi valjanosti, mogućnosti produljenja valjanosti,
prestanak valjanosti, suspenzija ili povlačenje isprava, zapisa i knjiga, propisat
će se propisom iz članka 100. stavak 1. točka 1) ovoga Zakonika, odnosno
Tehničkim pravilima.

Glava
VI.

PLUTAJUĆI
OBJEKT I NEPOMIČNI ODOBALNI OBJEKT

if !supportEmptyParas endif

1.
Utvrđivanje sposobnosti za uporabu plutajućeg objekta i nepomičnoga odobalnog
objekta

Članak
102.

(1)
Plutajući objekt i nepomični odobalni objekt je sposoban za uporabu ako
udovoljava odredbama ovoga Zakonika i propisa donesenih na temelju ovoga
Zakonika i Tehničkim pravilima u svezi sa:

1) sigurnošću ljudskih života, objekta i imovine,

2) sprječavanjem onečišćavanja pomorskog okoliša
uljem, štetnim tvarima, otpadnim vodama i smećem,

3) sprječavanjem onečišćavanja zraka,

4) zaštitom morskog okoliša od štetnog djelovanja
sustava protiv obraštanja trupa,

5) zaštitom na radu, smještajem posade i drugih osoba
na objektu,

6) sigurnošću uređaja za rukovanje teretom.

(2) Pored uvjeta iz stavka 1. ovoga članka plutajući
i nepo­mični odobalni objekt je sposoban za uporabu:

1) ako ima barem najmanji propisan broj članova
posade koji objekt mora imati za sigurnu uporabu,

2) da je smještaj i broj drugih osoba na objektu u
skladu sa odredbama i uvjetima navedenim u ispravama, zapisima, knjigama i
odobrenoj tehničkoj dokumentaciji,

3) ako
je teret na objektu složen, raspoređen i osiguran u skla­du s odredbama i
uvjetima navedenim u ispravama, zapisima, knjigama i odobrenoj tehničkoj
dokumentaciji objekta,

4) ako
je sigurno privezan, usidren, položen na morsko dno, odnosno djelomično ili
potpuno ukopan u morsko dno.

(3) Ako
se plutajući ili nepomični odobalni objekt postavlja ili upotrebljava u
unutrašnjim morskim vodama ili teritorijalnom moru Republike Hrvatske, pored
uvjeta propisanih stavcima 1. i 2. ovog članka, mora zadovoljavati uvjete
određene lokacijskom dozvolom, odnosno detaljnim planom uređenja.

(4)
Ministar će propisati najmanji broj i stručnu osposobljenost stručnih radnika
na plutajućim i nepomičnim odobalnim objektima.

Članak
103.

Glede
utvrđivanja sposobnosti za uporabu prema odredbama članka 102. točke 1) ovoga
Zakonika na način primjeren za određenu lokaciju i određenu namjenu,
primjenjuju se odredbe članka 77. – 82. i 84. – 86. ovoga
Zakonika.

2.
Baždarenje plutajućih objekata i nepomičnih odobalnih objekata

Članak
104.

(1)
Glede baždarenja plutajućeg objekta na način primjeren za određenu namjenu,
primjenjuju se odredbe članaka 89. – 93. ovoga Zakonika.

(2) Na
nepomične odobalne objekte ne primjenjuju se odred­be u svezi s baždarenjem.

3.
Isprave, zapisi i knjige plutajućeg objekta i nepomičnoga odobalnog objekta

Članak
105.

Glede
isprava, zapisa i knjiga plutajućeg i nepomičnoga odobalnog objekta na način
primjeren namjeni, primjenjuju se odred­be članka 94. – 101. ovoga
Zakonika.

Članak 106.

(1) Nepomični odobalni i plutajući objekti koji se
postavljaju u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike
Hrvatske, postavljaju se sukladno lokacijskoj dozvoli odnosno detaljnom planu
uređenja.

(2) U postupku izdavanja lokacijske dozvole ili
drugog akta iz stavka 1. ovoga članka nadležno tijelo je dužno pribaviti
suglasnost lučke kapetanije glede sigurnosti plovidbe.

(3) Ukoliko se objekt iz stavka 1. ovoga članka
privezuje, sidri, polaže ili ukopava na području luke, pored suglasnosti iz
stavka 2. ovoga članka, potrebna je i suglasnost nadležne lučke uprave.

Članak 107.

(1) Plutajući i nepomični odobalni objekti upisuju se
u upisnik plutajućih objekata i nepomičnih odobalnih objekata koje vo­di lučka
kapetanija za objekte koji se nalaze na njenom području.

(2) U upisnik plutajućih objekata i nepomičnih
odobalnih ob­je­kata u gradnji može se na zahtjev vlasnika objekta upisati
objekt koji se gradi u hrvatskom brodogradilištu.

Članak 108.

Na upis plutajućeg objekta i nepomičnoga odobalnog
objekta u upisnik plutajućih objekata i nepomičnih odobalnih objekata na
odgovarajući se način primjenjuju odredbe ovoga Zakonika o upisu brodova, ako
nije drugačije određeno.

Članak
109.

(1)
Pored isprava iz članka 315. ovoga Zakonika, uz prijavu za prvi upis prilaže se
odobrenje nadležnog tijela državne uprave i suglasnost nadležne lučke uprave iz
članka 106. ovoga Zakonika.

(2)
Odobrenje i suglasnost iz stavka 1. ovoga članka prilaže se i u slučaju svake
promjene mjesta priveza, odnosno sidrenja objekta.

Članak
110.

(1)
Oznaka plutajućeg objekta i nepomičnoga odobalnog objekta sastoji se iz prva
dva slova koja se uzimaju iz imena luke u kojoj je sjedište lučke kapetanije
kod koje se objekt upisuje i broja koji označava redni broj u upisniku
plutajućih objekata i nepomičnih odobalnih objekata.

(2)
Rješenje o oznaci donosi nadležna lučka kapetanija.

Glava
VII.

BRODICA
I JAHTA

1.
Utvrđivanje sposobnosti za plovidbu brodice i jahte

Članak
111.

(1)
Brodica ili jahta je sposobna za plovidbu u određenim područjima plovidbe i za
određenu namjenu ako udovoljava odred­bama ovoga Zakonika, propisa donesenih na
temelju ovoga Zakonika i Tehničkim pravilima u svezi sa:

1)
sigurnošću ljudskih života, brodice ili jahte i imovine,

2)
sprečavanjem onečišćavanja pomorskog okoliša uljem, štetnim tvarima, otpadnim
vodama i smećem,

3)
zaštitom morskog okoliša od štetnog djelovanja sustava protiv obraštanja trupa,

4)
zaštitom na radu, smještajem posade i putnika na jahti ili brodici,

5)
sprječavanjem onečišćenja zraka,

6)
uvjetima za prijevoz putnika,

7)
sigurnošću uređaja za rukovanje teretom.

(2)
Pored uvjeta iz stavka 1. ovoga članka, brodica ili jahta je sposobna za
plovidbu i:

1) ako brodicom ili jahtom upravlja osoba s
odgovarajućom svjedodžbom, odnosno uvjerenjem o osposobljenosti, te ako ima
najmanji propisan broj članova posade s odgovarajućim svjedodž­ba­ma, odnosno
uvjerenjima o osposobljenosti koji brodica ili jahta mora imati za sigurnu
plovidbu,

2) ako je smještaj i broj ukrcanih osoba u skladu s
odredbama i uvjetima navedenim u ispravama, zapisima, knjigama i odobrenoj
tehničkoj dokumentaciji brodice ili jahte,

3) ako je teret na brodici ukrcan, složen, raspoređen
i osiguran u skladu s odredbama i uvjetima navedenim u ispravama, zapisima i
odobrenoj tehničkoj dokumentaciji brodice.

(3)
Uvjete koje mora ispunjavati brodica ili jahta prema stav­ku 2. točka 1) ovoga
članka, te granice plovidbe brodica i jahti propisuje ministar.

(4)
Minimalne uvjete koje mora zadovoljavati brodica ili jahta, njena oprema i
uređaji, radi pružanja odgovarajuće medicinske skrbi članovima posade, te
opremu i obavezni sadržaj brod­skeljekarne za brodice ili jahte
propisat će ministar nadležan za poslove zdravstva uz suglasnost ministra.

Članak
112.

(1)
Sposobnost za plovidbu prema odredbama članka 111. stavka 1. ovoga Zakonika,
utvrđuje se obavljanjem tehničkog nad­zora i posvjedočuje izdavanjem
odgovarajućih isprava, zapisa i knjiga.

(2)
Tehnička pravila donosi ministar.

(3)
Sposobnost za plovidbu brodice i jahte prema odredbama članka 111. ovoga
Zakonika provjerava se inspekcijskim nadzorom.

Članak
113.

(1)
Pravna ili fizička osoba koja namjerava započeti gradnju brodice ili jahte
dužna je prije početka gradnje brodice ili jahte podnijeti prijavu gradnje
priznatoj organizaciji, ovlaštenom tijelu, odnosno nadležnoj lučkoj kapetaniji
ili ispostavi koja je ovlaštena obavljati nadzor nad gradnjom.

(2)
Tehnički nadzor za brodice za gospodarske i javne svrhe i jahte duljine veće od
24 m obuhvaća:

1)
odobrenje tehničke dokumentacije na temelju koje se brodica/jahta gradi (ili
preinačuje),

2)
tipno ili pojedinačno odobrenje strojeva, uređaja i opreme namijenjene za ugradnju
u brodicu/jahtu,

3)
nadzor nad izradbom materijala, strojeva, uređaja i opreme namijenjene za
ugradnju u brodicu/jahtu u radionicama proiz­vođača,

4)
odobrenje proizvođača i uslužnih tvrtki,

5)
nadzor nad gradnjom trupa i ugradnjom strojeva, uređaja i opreme kod
graditelja,

6) preglede postojećih brodica i jahti.

(3) Tehnički nadzor za brodice za sport i razonodu i
jahte duljine do 24 m obuhvaća:

1) ocjenu sukladnosti brodice ili jahte za vrijeme
gradnje kod graditelja,

2) preglede postojećih brodica i jahti.

(4) Nadzor nad gradnjom za pomorske objekte iz stavka
2. ovoga članka obavlja priznata organizacija.

(5) Ocjenu sukladnosti za vrijeme gradnje za plovne
objekte iz stavka 3. ovoga članka obavlja ovlašteno tijelo.

(6) Ocjenu sukladnosti za vrijeme gradnje brodice za
razonodu koja se gradi za vlastite potrebe, obavlja lučka kapetanija ili
ispostava lučke kapetanije.

(7) Lučka kapetanija ili ispostava lučke kapetanije
može ocjenu sukladnosti za vrijeme gradnje, ako isto ocijeni primjerenim,
povjeriti ovlaštenom tijelu.

(8) Ocjenu sukladnosti za vrijeme gradnje jahte koja
se gradi za vlastite potrebe obavlja ovlašteno tijelo.

(9) Preglede postojećih jahti obavlja priznata
organizacija.

(10) Preglede postojećih brodica obavlja lučka
kapetanija ili ispostava lučke kapetanije.

(11) Ugovorom o prijenosu ovlaštenja između
Ministarstva i priznate organizacije, odnosno ovlaštenog tijela sukladno
posebnom propisu i međunarodno usvojenim normama utvrđuje se opseg, uvjeti i
obveze iz ovlaštenja za obavljanje tehničkog nadzora i izdavanje isprava,
zapisa i knjiga.

Članak
114.

Pregledi
brodica i jahti mogu biti: osnovni, redoviti i izvanredni.

Članak
115.

(1)
Osnovni pregled je obvezan pregled kojem podliježe brodica i jahta prije
početka korištenja brodice i jahte prigodom:

1)
upisa u očevidnik brodica i upisnik jahti

2)
izmjene namjene, granica plovidbe ili drugih svojstava brodice i jahte na koje
se odnose odredbe Tehničkih pravila.

(2)
Osnovnim pregledom neće se provjeravati konstrukcija, uređaji i oprema brodice
i jahte obuhvaćena ispravom o tehnič­kom nadzoru za vrijeme gradnje izdanom od
priznate organizacije ili ovlaštenog tijela.

Članak
116.

Redoviti
pregledi su obvezni pregledi kojima podliježe pos­tojeća brodica i jahta u
vremenskim razmacima propisanim Tehnič­kim pravilima.

Članak
117.

(1)
Izvanredni pregled jest obvezan pregled kojem podliježe postojeća brodica ili
jahta:

– nakon
što pretrpi nesreću ili se utvrdenedostaci koji mogu utjecati na
sposobnost brodice ili jahte za plovidbu,

–
prigodom popravaka ili obnove dijelova brodice ili jahte,

–
prilikom odgode redovitih pregleda u skladu s odredbama Tehničkih pravila,

– kad
je brodica ili jahta u raspremi dulje od jedne godine,

–
prigodom privremene promjene namjene ili područja plovidbe.

(2)
Osoba koja upravlja brodicom ili jahtom koja je pretrpila pomorsku nesreću
dužna je na propisan način i u propisanom roku prijaviti pomorsku nesreću
lučkoj kapetaniji ili ispostavi lučke kapetanije.

2.
Baždarenje brodice i jahte

Članak
118.

(1)
Baždarenje brodice i jahte obavlja se radi utvrđivanja tonaže.

(2) Baždarenje brodica i jahti obavlja se sukladno
Tehničkim pravilima.

(3) Baždarenje brodice ili jahte obavlja tijelo koje
je ovlašteno obavljati osnovni pregled brodice ili jahte.

(4) Brodice i jahte baždare se prije upisa u
očevidnik brodica, odnosno upisnik jahti.

Članak 119.

(1) Ponovno baždarenje brodice i jahte obavlja se:

1) ako su poslije baždarenja brodice ili jahte
nastale pro­mje­ne u rasporedu, konstrukciji, kapacitetu, uporabi prostora,
broju putnika koji je dopušten da se prevozi brodicom ili jahtom, dodijeljenom
nadvođu ili dopuštenom gazu brodice, zbog kojih se na brodici/jahti mijenja
njena tonaža,

2) ako se posumnja u pravilnost već obavljenog
baždarenja.

(2) U slučaju ponovnog baždarenja, prema odredbi
stavka 1. točke 1) ovoga članka, ovisno o obavljenim preinakama brodice ili
jahte, ponovno baždarenje mora se obaviti u cijelosti ili djelomično.

3.
Isprave, zapisi i knjige brodice i jahte

Članak
120.

(1)
Isprave, zapisi i knjige koje brodice i jahte moraju imati, služe kao dokaz o
identitetu, sposobnosti za plovidbu i ostalim svojstvima.

(2)
Jahti upisanoj u upisnik jahti izdaje se upisni list.

(3) Na
oblik, sadržaj i način izdavanja upisnog lista i privremenoga upisnog lista na
odgovarajući se način primjenjuju odred­be članka 97. – 100. ovoga
Zakonika.

Članak
121.

(1)
Isprave, zapisi i knjige propisane ovim Zakonikom moraju biti napisane na
hrvatskom jeziku i latiničnom pismu.

(2)
Isprave, zapisi i knjige koje se izdaju brodicama i jahtama u međunarodnoj
plovidbi moraju uključivati i prijevod na engleski jezik.

Članak
122.

Isprave,
zapisi i knjige propisane ovim Zakonikom moraju se nalaziti na brodici i jahti
i uvijek biti dostupne u svrhu provjere.

Članak
123.

Način
izdavanja, sadržaj i vrste isprava, zapisa i knjiga, osim onih propisanih
Tehničkim pravilima, propisuje ministar.

Članak
124.

Isprava
o sposobnosti brodice ili jahte za plovidbu koju izdaje strana država priznaje
se uz uvjet uzajamnosti.

Glava
VIII.

POSADA
BRODA

1.
Zajedničke odredbe

Članak
125.

(1)
Posadu broda čine zapovjednik i drugeosobe ukrcane za obavljanje
poslova na brodu i upisane u popis posade.

(2)
Prilikom ukrcaja na brod u međunarodnoj plovidbi član posade broda mora imati
zaključen ugovor o radu u pisanom obliku.

Članak
126.

(1) U
smislu odredaba ove glave Zakonika brod u među­narodnoj plovidbi je brod koji
plovi iz hrvatske u stranu luku i obrnuto ili između stranih luka ili plovi na
otvorenom moru ili u teritorijalnim vodama stranih država radi pružanja usluga
vezanih uz djelatnosti na pučini kao što su istraživanje i iskorištavanje
energenata i sl.

(2)
Brod u javnom prijevozu u linijskom obalnom pomorskom prometu koji obavlja
prijevoz između hrvatskih i stranih luka ne smatra se brodom u međunarodnoj
plovidbi.

Članak
127.

(1)
Poslodavac može s članom posade broda u međunarodnoj plovidbi sklopiti više
uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme na temelju kojih se zasniva radni
odnos na istim poslovima za neprekinuto razdoblje dulje od razdoblja utvrđenog
općim propisima o radu.

(2)
Članu posade broda hrvatske državne pripadnosti u među­narodnoj plovidbi može
se isplaćivati plaća i druga primanja koja potražuje na temelju ugovora o radu
i/ili kolektivnog ugovora za pomorce, ili izvan ugovorno u stranim sredstvima
plaćanja.

Članak 128.

(1) Član posade broda u međunarodnoj plovidbi je
obveznik obračunavanja i plaćanja poreza na dohodak ostvaren na temelju
primitaka od rada na brodu u međunarodnoj plovidbi i doprinosa za sva obvezna
osiguranja.

(2) Prijavu i odjavu za mirovinsko i zdravstveno
osiguranje člana posade broda u međunarodnoj plovidbi podnosi poslodavac,
odnosno brodar.

Članak 129.

(1) Mjesečna osnovica za obračun doprinosa iz članka
128. stavak 1. ovoga Zakonika jest plaća koju bi član posade broda ostvario za
iste odnosno slične poslove na brodu u nacionalnoj plovidbi, a koju utvrđuje
ministar posebnim propisom.

(2) Visinu pomorskog dodatka člana posade broda u
među­narodnoj plovidbi koji se ne uključuje u oporezivi dio dohotka utvrđuje
ministar nadležan za poslove financija.

(3) Poslodavac nije obvezan plaćati poreze, prireze i
doprinose i druga davanja na isplate članu posade broda u među­narodnoj
plovidbi.

Članak 130.

(1) Za obavljanje poslova kojima se osigurava
plovidba brod mora imati propisani broj članova posade s odgovarajućim valjanim
svjedodžbama o osposobljenosti i dopunskoj osposobljenosti.

(2) Najmanji broj članova posade potreban za sigurnu
plovid­bu koji moraju imati brodovi hrvatske državne pripadnosti propisat će
ministar.

Članak 131.

(1) Član posade broda hrvatske trgovačke mornarice
koji obavlja poslove kojima se osigurava plovidba može biti osoba koja ima
odgovarajuću životnu dob, koja je stekla odgovarajuće zvanje i koja za
obavljanje poslova tog zvanja na brodu ima odgovarajuću svjedodžbu o osposobljenosti,
te vježbenik palube ili stroja.

(2) Zvanja članova posade brodova hrvatske trgovačke
mornarice stječu se položenim odgovarajućim ispitom za određeno zvanje.

(3) Osim svjedodžbi o osposobljenosti, za obavljanje
poslova odgovarajućeg zvanja iz stavka 1. ovoga članka, članovi posade mogu
stjecati i svjedodžbe o dopunskoj osposobljenosti.

(4) Svjedodžbe o dopunskoj osposobljenosti iz stavka
3. ovo­ga članka stječu se redovitom naobrazbom ili položenim od­go­varajućim
ispitom.

(5) Svjedodžbu o osposobljenosti za obavljanje
poslova na brodu može se izdati samo osobi koja je tjelesno i duševno sposobna
obavljati poslove na brodu, te nije ovisna o opojnim drogama i alkoholu, što se
utvrđuje liječničkim pregledom i provjerava periodičnim liječničkim pregledom.

(6) Način, uvjeti, opseg i sadržaj utvrđivanja
zdravstvene sposobnosti članova posade brodova utvrđuje ministar nadležan za
poslove zdravstva uz suglasnost ministra.

Članak
132.

(1)
Izobrazbu pomoraca radi stjecanja svjedodžbi o osposob­ljenosti iz članka 131.
ovoga Zakonika obavljaju pomorska učilišta na temelju rješenja o povjeravanju
izobrazbe koje izdaje Ministarstvo.

(2) Obrazovanje pomoraca radi stjecanja svjedodžbi o
osposobljenosti iz članka 131. ovoga Zakonika obavlja pomorsko uči­lište ovlašteno
posebnim propisima i uz suglasnost Ministarstva.

(3) Ukoliko se utvrdi da pomorsko učilište ne
zadovoljava uvjete na temelju kojih mu je izdano rješenje o povjeravanju
izobrazbe ili suglasnost za obrazovanje pomoraca ili se utvrdi bilo koja druga
nepravilnost u radu pomorskog učilišta, može mu se oduzeti rješenje o
povjeravanju izobrazbe ili suglasnost na ovlaš­tenje za obrazovanje pomoraca i
prije isteka njihove valjanosti.

(4) Uvjete i način stjecanja svjedodžbi o
osposobljenosti i dopunskoj osposobljenosti pomoraca i uvjete za povjeravanje
izobrazbe ili izdavanja suglasnosti pomorskim učilištima za obrazovanje
pomoraca, kao i visinu naknade za odobrenje održavanja izobrazbe pomoraca
propisuje ministar.

Članak 133.

Zapovjednik i član posade mora obavljati poslove na
brodu, brodici ili jahti, u skladu sa svojim dužnostima propisanim ovim
Zakonikom, drugim propisima i pravilima navigacije, te drugim propisima
donesenim na temelju ovoga Zakonika iz područja sigurnosti plovidbe, zaštite
ljudskih života na moru i zaštite morskog okoliša.

Članak 134.

(1) Zapovjednik, član posade broda, jahte ili brodice
ne smi­je biti pod utjecajem alkohola i/ili opojnih druga i/ili drugih tvarikoje mijenjaju stanje svijesti, bolestan ili premoren.

(2) Zapovjednik, član posade broda, jahte ili brodice
ne smije tijekom obavljanja dužnosti na brodu, brodici ili jahti imati više od
0,5 g/kg alkohola u krvi.

(3) Ako inspektor sigurnosti plovidbe lučke
kapetanije i druga osoba ovlaštena za nadzor sigurnosti plovidbe utvrdi da su
nastupile okolnosti iz stavka 1. i 2. ovoga članka, kao mjeru opreza, naložit
će zapovjedniku broda, jahte, odnosno voditelju brodice da člana posade broda,
jahte ili brodice odmah udalji iz službe na rok ne dulji od 8 dana.

(4) Ako je utvrđeno da je pod utjecajem alkohola ili
opojnih droga ili drugih tvari koje mijenjaju stanje svijesti, bolestan ili
premoren zapovjednik broda, jahte ili voditelj brodice, inspektor ili druga
osoba ovlaštena za nadzor sigurnosti plovidbe, kao mjeru opreza, odmah će
udaljiti iz službe zapovjednika broda ili jahte, odnosno voditelja brodice na
rok ne dulji od 8 dana i o tome će izvijestiti brodara, odnosno vlasnika
brodice.

(5) Ako zbog udaljenja iz službe zapovjednika ili
člana posade brod, brodica ili jahta ne udovoljavaju uvjetima o najmanjem broju
članova posade za sigurnu plovidbu inspektor sigurnosti plovidbe ili druga
ovlaštena osoba će zabraniti isplovljenje broda.

(6)
Odredbe stavka 1. – 5. ovoga članka odgovarajuće se primjenjuje i na
članove posade svih drugih pomorskih objekata i peljara.

Članak
135.

(1)
Član posade za vrijeme obavljanja straže ne smije napustiti mjesto i prostoriju
u kojoj se obavlja straža bez odobrenja dežurnog časnika.

(2)
Časnik straže za trajanja straže ne smije napustiti svoje mjesto na straži bez
odobrenja zapovjednika.

(3)
Način obavljanja poslova iz članka 133. ovoga Zakonika te uvjete, način i druga
pitanja u svezi s održavanjem straže članova posade na brodovima propisuje
ministar.

Članak
136.

(1) U
predjelima gustog prometa, u uvjetima ograničene vid­ljivosti i u svima ostalim
opasnim plovidbenim okolnostimakad se rabi uređaj za automatsko
kormilarenje, treba postojati izravna mogućnost da dežurni časnik i kormilar
preuzmu kormilarenje broda.

(2)
Prebacivanje od automatskog na ručno kormilarenje i obratno treba obaviti
osobno dežurni časnik straže na mostu.

Članak
137.

(1) Za
zapovjednika i člana posade na brodu može se ukrcati samo osoba koja ima
pomorsku knjižicu ili odobrenje za ukrcavanje.

(2) Pomorska knjižica jest isprava kojom se dokazuje
zdravstvena sposobnost, svojstvo u kojemu je član posade ukrcan na brod te
trajanje plovidbene službe.

(3) Pomorska knjižica i odobrenje za ukrcavanje jesu
osobne isprave osobe kojoj su izdane.

(4) Pomorska knjižica izdana od nadležne lučke
kapetanije, služi i kao putna isprava (putovnica) i ovlašćuje osobu da bude
član posade broda koji plovi u inozemstvo te da putuje u inozemstvo radi
ukrcavanja na brod ili da se nakon iskrcavanja s broda u inozemstvu vrati u
Republiku Hrvatsku.

(5) Uvjete, način izdavanja, sadržaj, obrasce i
nadležnost luč­kih kapetanija za izdavanje pomorskih knjižica i odobrenja za
ukrcavanje propisuje ministar.

Članak 138.

Ako član posade broda za trajanja, odnosno nakon
prestanka službe na brodu bude iskrcan s broda izvan njegove luke ukrcavanja,
brodar mu je dužan osigurati povratak u mjesto njegova prebivališta; ako to
brodar ne učini, povratno putovanje u njegovo prebivalište dužno je osigurati
diplomatsko, odnosno konzularno predstavništvo Republike Hrvatske na teret
brodara broda s kojeg je takav član posade iskrcan.

Članak 139.

(1) Troškove povratnog putovanja člana posade broda
snosi brodar.

(2) Brodar ima pravo regresa za naplatu svih troškova
povratnoga putovanja od člana posade broda koji se bez odobrenja iskrcao s
broda i time svojom krivnjom doveo do prestanka zaposlenja ili koji se iskrcao
s broda zbog ozljede ili oboljenja koje je sebi prouzročio namjerno ili grubom
nepažnjom.

(3) Troškovi povratnog putovanja člana posade broda
obuhvaćaju troškove za smještaj, hranu i prijevoz člana posade od trenutka
njegova iskrcavanja s broda do trenutka njegova povrat­ka u mjesto njegova
prebivališta.

Članak 140.

(1) Povratno putovanje smatra se osiguranim i ako je
članu posade broda osiguran odgovarajući posao na brodu koji plovi u luku
njegova ukrcavanja.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka članu posade pripada naknada za poslove koje
je obavljao na brodu.

Članak
141.

Odredbe
članka 137., 138., 139. i 140. ovoga Zakonika primjenjuju se i na strance koji
su članovi posade hrvatskog broda.

Članak
142.

U
inozemnim lukama član posade broda koji je državljanin Republike Hrvatske može
se, radi zaštite svojih prava i interesa iz radnog odnosa, obraćati
diplomatskim ili konzularnim predstav­niš­tvima Republike Hrvatske.

Članak
143.

(1) Član
posade broda dužan je odmah obavijestiti zapovjednika broda, odnosno dežurnog
časnika:

1) o
svakom izvanrednom događaju koji bi mogao ugroziti sigurnost broda, putnika,
drugih osoba ili tereta na brodu te one­čis­titi okoliš uljem, opasnim
kemikalijama i štetnim tvarima s broda,

2) kad,
u plovidbi plovnim putevima unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora
Republike Hrvatske ustanovi da pojedini svjetionici i svjetla, te ostala
pomagala za navigaciju ne rade, odnosno oznake ili plutače nisu na svome
mjestu.

(2) O
neispravnostima iz stavka 1. točke 2) ovoga članka zapovjednik broda bez
odgađanja dužan je obavijestiti nadležnu lučku kapetaniju.

(3) U
slučaju opasnosti, brodoloma ili druge nesreće članovi posade broda dužni su
zalagati se za spašavanje broda, putnika, drugih osoba na brodu, te tereta kao
i za zaštitu okoliša dok zapovjednik broda ne naredi da se brod napusti.

(4) Način obavljanja meteorološke službe na brodovima
propisat će ministar.

Članak 144.

(1) Brodar je dužan članu posade nadoknaditi štetu
prou­zro­čenu stvarima namijenjenim za njegovu osobnu uporabu na brodu koje su
mu uništene ili oštećene pri brodolomu ili drugoj nesreći broda.

(2) Član posade koji je zaposlen kod brodara, u
slučaju brodoloma, ima pravo na naknadu za svaki dan stvarnog trajanja
nezaposlenosti, u visini plaće koju mu je trebalo isplatiti prema ugovoru, time
da ukupni iznos naknade, koja mu se ima isplatiti, ne može premašiti iznos
dvomjesečne plaće.

(3) U pogledu povratnog putovanja člana posade broda
koji je pretrpio brodolom primjenjuju se odredbe članka 138. – 141.
ovoga Zakonika.

Članak 145.

(1) Za štetu nastalu zbog tjelesne ozljede ili smrti
člana posade ili zbog narušenja zdravlja koju član posade pretrpi na radu ili u
svezi s radom na brodu, odgovara brodar ako ne dokaže da je šteta nastala bez
njegove krivnje.

(2) Za štetu iz stavka 1. ovoga članka nastalu od
opasne stvari ili opasne djelatnosti brodar odgovara prema općim propisima o
odgovornosti za štetu od opasne stvari ili opasne djelatnosti.

(3) Za
štetu iz stavka 1. ovoga članka koju član posade broda pretrpi na radu ili u
vezi s radom na brodu uslijed nepostojanja uvjeta za siguran rad, brodar
odgovara ako ne dokaže da je član posade broda štetu uzrokovao namjerno ili
krajnjom nepažnjom.

(4) Za
štete iz stavka 1., 2. i 3. ovoga članka solidarno odgovaraju brodar,
poslovođa, kompanija i poslodavac.

2.
Zapovjednik broda

Članak
146.

(1)
Posadom i svim drugim osobama na brodu zapovijeda zapovjednik broda.

(2)
Zapovjednik broda mora biti državljanin Republike Hrvatske.

(3)
Zapovjednika broda imenuje i razrješava dužnosti kompanija.

(4) U
slučaju smrti, spriječenosti ili odsutnosti zapovjednika bro­da zamjenjuje, sa
svim njegovim ovlaštenjima, prvi časnik palube, odnosno drugi neposredno niži
časnik palube koji je državljanin Republike Hrvatske.

(5)
Odredba stavka 2. ovog članka ne odnosi se na jahtu stranog vlasnika upisanu u
hrvatski upisnik brodova.

Članak
147.

(1)
Zapovjednik broda odgovoran je za sigurnost broda i red na brodu i, u granicama
određenim ovim Zakonikom i drugim propisima, ima javna ovlaštenja na brodu i
zastupa kompaniju.

(2) Ako
je zapovjednik strane jahte upisane u hrvatski upisnik jahti strana fizička
osoba, javna ovlaštenja iz stavka 1. ovoga članka ima član posade ako je
državljanin Republike Hrvatske ili ima boravište na području Republike
Hrvatske.

Članak 148.

(1) Zapovjednik broda dužan je brinuti se o opskrbi
broda, o brodskoj administraciji, o njegovu održavanju, o održavanju i
ispravnom stanju trupa broda, strojeva, uređaja i opreme, pomorskim
navigacijskim kartama i publikacijama, o sigurnosti brod­skih uređaja za
ukrcavanje i iskrcavanje putnika, opasnog i ostalog tereta, o pravilnom
ukrcavanju, slaganju, prijevozu i iskrcavanju opasnog i ostalog tereta, o
pravilnom ukrcavanju, smještaju i iskrcavanju putnika i o izvršavanju svih
zadataka u vezi s procesom rada.

(2) Zapovjednik broda dužan je u propisanim rokovima
obav­ljati vježbe s brodicama i ostalim sredstvima za spašavanje te uređajima
za otkrivanje, sprječavanje i gašenje požara.

(3) Zapovjednik broda dužan je za plovidbe biti na
brodu.

(4) Zapovjednik broda dužan je prije polaska na put
provjeriti ispravnost broda i količinu zaliha koja mu omogućuje da obavi
određeno putovanje i osigurati da se sve propisane isprave i knjige, ažurirane
pomorske navigacijske karte i publikacije te članovi posade nalaze na brodu, a
pri prijevozu putnika – osobito utvrditi jesu li poduzete sve mjere za
sigurnost putnika.

Članak 149.

(1) Zapovjednik broda, odnosno časnik palube u smjeni
koji upravlja vođenjem broda dužan je poduzimati sve mjere potrebne za
sigurnost broda i plovidbe.

(2) Zapovjednik broda dužan je osobno upravljati
brodom kad god to zahtijeva sigurnost broda, a osobito kad brod ulazi u luku,
kanal ili rijeku ili kad izlazi iz njih te za ograničene vidljivosti.

(3)
Prisutnost peljara na brodu ne oslobađa zapovjednika broda odgovornosti za
upravljanje brodom.

Članak
150.

(1) Ako
nastupe događaji koji brod ili osobe na njemu dovedu u opasnost, zapovjednik
broda dužan je poduzeti sve mjere za spašavanje osoba i otklanjanje opasnosti
za brod i stvari na brodu te za zaštitu okoliša.

(2) Ako
je u slučaju iz stavka 1. ovoga članka potrebno da se žrtvuje brod ili ošteti
teret ili druge stvari na brodu, zapovjednik broda dužan je žrtvovati ili oštetiti
teret, druge stvari ili brodske uređaje ili opremu koji nisu nužni za plovidbu,
ili dijelove broda čije je žrtvovanje ili oštećenje manje štetno za brodara i
osobe zainteresirane za teret na brodu.

Članak
151.

(1) Ako
su u slučaju opasnosti za brod sve mjere poduzete za spašavanje broda ostale
bez uspjeha, i ako je propast broda neizbježna, zapovjednik broda dužan je
prije svega poduzeti mjere potrebne za spašavanje putnika i drugih osoba na
brodu, ukloniti brod prije potonuća s plovnog puta na unutarnjim morskim
vodama, ako je to moguće, te narediti da se brod napusti.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka zapovjednik broda dužan je poduzeti i sve
mjere potrebne za spašavanje brodskog dnevnika, a ako okolnosti slučaja
dopuštaju – i mjere za spa­šavanje drugih brodskih knjiga, brodskih isprava,
pomorskih karata dotičnog putovanja i brodske blagajne.

(3)
Zapovjednik broda smije napustiti brod tek pošto je, u granicama stvarne
mogućnosti, poduzeo sve mjere iz stavka 1. i 2. ovoga članka.

Članak
152.

(1) Ako
na brodu nastupi događaj koji ugrožava sigurnost broda ili plovidbe, ili ako se
desi izvanredni događaj brodu, putnicima, drugim osobama, teretu ili stvarima
na brodu, ili ako se opazi onečišćenje uljem, opasnim kemikalijama i štetnim
tvarima na plovnom putu, zapovjednik broda dužan je opis tog događaja, odnosno
bilješku o opaženom onečišćenju na plovnom putu odmah unijeti u brodski
dnevnik, a najkasnije u roku od 24 sata.

(2)
Zapovjednik broda dužan je o događaju iz stavka 1. ovoga članka, odmah nakon
dolaska, a najkasnije za 24 sata, podnijeti izvještaj lučkoj kapetaniji zajedno
s izvatkom iz brodskog dnevnika.

(3) Ako
je događaj iz stavka 1. ovoga članka nastupio za plovidbe, zapovjednik je broda
dužan izvještaj o događaju, zajedno s izvatkom iz brodskog dnevnika, podnijeti
u roku iz stavka 2. ovoga članka lučkoj kapetaniji u luci u koju brod najprije
uplovi odnosno diplomatskom ili konzularnom predstavništvu Republike Hrvatske
ako se brod nalazi u inozemstvu.

(4)
Zapovjednik broda mora unijeti u brodski dnevnik rođenje i smrt osobe na brodu,
naznačujući mjesto ili zemljopisnu poziciju broda i vrijeme rođenja, odnosno
smrti te primiti izjavu posljednje volje i to primanje unijeti u brodski
dnevnik, navodeći vrijeme kada je primio izjavu posljednje volje.

(5)
Zapovjednik broda dužan je o činjenici rođenja i smrti te o primanju izjave
posljednje volje sastaviti zapisnik na propisani način i dostaviti ga nadležnom
tijelu u prvoj domaćoj luci u koju stigne, a u inozemstvu – najbližem
diplomatskom, odnosno konzularnom predstavništvu Republike Hrvatske.

(6)
Postupke u slučaju rođenja ili smrti, nalaska napuštenoga novorođenog djeteta,
primanja izjave posljednje volje i postupke s imovinom umrlih osoba na brodu
propisat će ministar.

Članak
153.

(1)
Zapovjednik broda dužan je preko radiotelekomunikacija odaslati obavijest o
bilo kojoj neposrednoj opasnosti za sigurnost plovidbe na koju naiđe, a osobito
ako opazi promjene na plovnom putu iz članka 143. stavka 1. točke 2) ovoga
Zakonika, naiđe na onečišćavanje uljem, opasnim kemikalijama i štetnim tvarima,
opasan led, opasnu oluju ili na bilo koju drugu neposrednu opasnost za
plovidbu, ili na tropsku oluju, na temperaturu zraka ispod ledišta praćenu
vjetrovima olujne snage koji uzrokuju veliko nagomilavanje leda na nadgrađima,
ili na vjetar snage 10 ili više bofora po Beaufortovoj ljestvici, a za koji
nije bilo primljeno upozorenje o oluji.

(2)
Zapovjednik broda dužan je bilješku o danoj obavijesti iz stavka 1. ovoga
članka unijeti u brodski dnevnik.

Članak
154.

(1) Ako
se brodu dogodi nesreća ili se otkrije nedostatak koji utječe na:

1)
sigurnost, sigurnosnu zaštitu broda ili učinkovitost, odnosno potpunost
sredstava za spašavanje ili druge opreme,

2)
cjelovitost broda ili učinkovitost, odnosno potpunost opreme za zaštitu okoliša
od onečišćavanja uljem, opasnim kemikalijama i štetnim tekućim tvarima,

zapovjednik
ili kompanija mora što je prije moguće izvijestiti priznatu organizacijukoja
će pokrenuti postupak utvrđivanja da li je potreban odgovarajući pregled broda.

(2) Ako se brod nalazi u luci druge države ugovornice
odgovarajuće međunarodne konvencije, zapovjednik ili kompanija će također odmah
izvijestiti odgovarajuća tijela pomorske uprave države u čijoj se luci brod
nalazi.

(3) Zapovjednik ili kompanija mora najbržom
telekomunikacijskom vezom izvijestiti pomorsku upravu najbliže obalne drža­ve o
događajima u svezi s ispuštanjem ili mogućim ispuš­tanjem ulja, štetnih tekućih
tvari ili štetnih upakiranih tvari.

Članak 155.

(1) U slučaju neposredne opasnosti od rata,
zapovjednik broda dužan je poduzeti sve mjere opreznosti koje se pokažu
potrebnima, osobito kako bi sačuvao brod, posadu, putnike, teret i ostalu
imovinu te brodske isprave i knjige.

(2) Ako nastupi ratno stanje između Republike
Hrvatske i druge države, zapovjednik broda dužan je poduzeti potrebne mjere
kako bi od neprijatelja sačuvao brod, ljude, teret i ostalu imovinu te brodske
isprave i knjige.

(3) Ako
se brod, u slučaju nastupanja ratnog stanja između drugih država u kojem je
Republika Hrvatska neutralna, nađe u luci jedne od zaraćenih država ili je na
putu za luku zaraćene države, ili mora proći kroz unutarnje morske vode ili
teritorijalno more zaraćene države, zapovjednik je broda dužan zatražiti upute
od brodara; a ako to nije moguće – od nadležnih tijela Republike Hrvatske.

Članak
156.

(1)
Zapovjednik broda, kao zastupnik brodara, ovlašten je u njegovo ime i za njegov
račun u mjestu izvan sjedišta brodara sklapati ugovore o spašavanju i pravne
poslove potrebne za izvršenje putovanja i u mjestu izvan sjedišta brodara u
kojem nema ovlaštenog predstavnika brodara sklapati ugovore o pomorskim
plovidbenim poslovima, osim brodarskog ugovora na vrije­me za cijeli brod.

(2)
Zapovjednik broda ovlašten je kao zastupnik brodara pokretati pred stranim
sudskim i upravnim tijelima postupak radi zaštite brodarovih prava i interesa u
poslovima iz stavka 1. ovoga članka i u tom postupku poduzimati procesne
radnje.

(3) Ako brodar ograniči ovlaštenje zapovjednika, to
ograni­čenje nema pravni učinak prema trećim osobama koje za nj nisu znale niti
su prema okolnostima mogle znati.

Članak 157.

(1) Zapovjednik broda ovlašten je i dužan svim
osobama na brodu izdavati naredbe kojima se osigurava brod i njegova plovid­ba
i održavanje reda na brodu te nadzirati izvršenje izdanih naredaba.

(2) Radi održavanja reda i sigurnosti na brodu
zapovjednik broda može držati na brodu potrebno vatreno oružje, dok članovi
posade broda ne smiju na brodu imati oružje.

Članak 158.

(1) Zapovjednik broda ima pravo za vrijeme plovidbe
ogra­ničiti slobodu kretanja na brodu svakoj osobi koja teže ugrozi sigurnost
broda, članova posade, putnika i drugih osoba, stvari na brodu i okoliš
onečišćenjem uljem, opasnim kemikalijama ili štetnim tvarima.

(2) Sloboda kretanja može se ograničiti samo ako je
to nužno radi sigurnosti putnika i drugih osoba i stvari na brodu ili radi
zaštite broda, ili zaštite okoliša, i može za stranog državljanina trajati
najdulje do dolaska broda u prvu luku u koju brod uplovi, a za državljanina
Republike Hrvatske – najkasnije do dolaska broda u prvu hrvatsku luku.

(3) Mjere iz stavka 1. i 2. ovoga članka unose se u
brodski dnevnik s obrazloženjem.

Članak 159.

Zapovjednik broda ima pravo člana posade broda koji
narušava sigurnost plovidbe udaljiti s posla, a prema potrebi, iskrcati ga s
broda i vratiti u zemlju.

Članak 160.

(1) Zapovjednik broda ima pravo, u slučaju nužde i
dok ona traje, smanjiti svim osobama na brodu obrok hrane i vode radi
racionalnog korištenja postojećih zaliha hrane i vode na brodu.

(2) Mjere iz stavka 1. ovoga članka unose se u
brodski dnev­nik s obrazloženjem.

Članak 161.

(1) Ako za putovanja član posade broda, putnik ili
druga osoba na brodu izvrše kazneno djelo, zapovjednik broda dužan je poduzeti,
prema okolnostima, mjere potrebne da se spriječi ili ublaži nastupanje štetnih
posljedica tog djela i da se izvršitelj pozove na odgovornost.

(2) Ako postoji opasnost da izvršitelj djelo ponovi
ili da pobjegne, zapovjednik broda naredit će da se: izvršitelju kaznenog djela
ograniči sloboda kretanja na brodu ili da se liši slobode; ispitivanjem
izvršitelja, svjedoka, očevidaca i oštećenika utvrde sve okolnosti pod kojima
je djelo izvršeno i posljedice koje su nastupile; o svakom saslušanju sastavi
zapisnik; kao dokazi uzmu na čuvanje predmeti na kojima ili kojima je kazneno
djelo izvršeno, odnosno na kojima su tragovi izvršenog djela vidljivi te da se
poduzmu druge mjere radi utvrđivanja okolnosti pod kojima je kazneno djelo
izvršeno.

(3) Ako
se brod nalazi u inozemstvu, zapovjednik broda du­žan je o izvršenom kaznenom
djelu podnijeti izvještaj diplomat­skom ili konzularnom predstavništvu
Republike Hrvatske u dr­žavi u čiju luku brod uplovi. Zapovjednik broda dužan
je s izvr­šiteljem kaznenog djela postupiti prema uputama diplomatskog ili
konzularnog predstavništva Republike Hrvatske.

(4)
Nakon dolaska u hrvatsku luku u koju brod najprije uplovi, zapovjednik broda
dužan je izvršitelja kaznenog djela predati tijelu unutarnjih poslova u toj
luci s pisanim izvješćem o izvrše­nom kaznenom djelu i zapisnicima i predmetima
iz stavka 2. ovoga članka.

(5)
Mjere iz stavka 2. i 4. ovoga članka unose se u brodski dnevnik s
obrazloženjem.

Članak
162.

(1) Ako
bilo koji član posade broda samovoljno napusti brod u luci, zapovjednik broda
dužan je to napuštanje broda prijaviti lučkoj kapetaniji.

(2)
Zapovjednik broda dužan je sastaviti zapisnik i utvrditi koje su stvari i
isprave člana posade koji je samovoljno napustio brod ostale na brodu. Zapisnik
se sastavlja u prisutnosti dvojice svjedoka, a potpisuju ga zapovjednik broda i
svjedoci.

(3)
Bilješku o samovoljnom napuštanju broda i o stvarima člana posade koje su
ostale na brodu i njihovoj predaji nadležnom hrvatskom tijelu zapovjednik broda
dužan je unijeti u brodski dnevnik.

(4)
Tijelo koje u luci primi osobne stvari i isprave člana posade koji je
samovoljno napustio brod predat će ih njegovoj užoj obitelji ili roditeljima, a
ako njih nema osobi koju odredi nadležno tijelo starateljstva.

Članak
163.

(1)
Smatra se da je član posade samovoljno napustio brod ako se nije vratio na brod
do odlaska broda iz luke.

(2) Ako
je član posade bio spriječen da se vrati na brod do odlaska broda iz luke,
smatra se da je samovoljno napustio brod ako se u roku od tri dana, od dana kad
je smetnja bila otklonjena, nije prijavio tijelu iz članka 162. stavka 1. ovoga
Zakonika.

Članak
164.

Za
suđenje u svim sporovima između člana posade broda i brodara, ili poslovođe ili
kompanije, te zapovjednika i brodara, ili poslovođe ili kompanije nadležni su
trgovački sudovi nadležni za pomorske sporove.

Glava
IX.

INSPEKCIJSKI
NADZOR

Članak
165.

(1)
Inspekcijski nadzor nad provođenjem odredaba ovoga dijela Zakonika i propisa u
području sigurnosti plovidbe i zaštite pomorskog okoliša donesenih na temelju
ovoga Zakonika obav­ljaju inspektori sigurnosti plovidbe Ministarstva i lučkih
kapetanija.

(2)
Poslove inspekcije sigurnosti plovidbe mogu obavljati i stručni djelatnici
Ministarstva i lučke kapetanije u okviru posebnog ovlaštenja kojeg daje
ministar.

(3)
Stručnu spremu, ispite i ostale posebne uvjete koje mora ispunjavati inspektor
sigurnosti plovidbe, kao i obrazac iskaznice inspektora sigurnosti plovidbe
propisat će ministar.

(4)
Inspekcijski nadzor nad provedbom odredbi članaka 76. stavka 4. i 111. stavak
4. provodi farmaceutska inspekcija.

Članak
166.

(1)
Inspekcijski poslovi koji se odnose na obavljanje nadzora nad provođenjem
odredaba ovoga dijela Zakonika o sigurnosti plo­vidbe obuhvaćaju osobito
obavljanje inspekcijskog nadzora nad:

1)
stranim brodovima u hrvatskim lukama,

2)
hrvatskim pomorskim objektimau pogledu njihove sposobnosti za
plovidbu ili uporabu,

3)
provođenjem međunarodnog režima luka u skladu s me­đu­narodnim obvezama
Republike Hrvatske u pogledu operativnih i drugih obala, lukobrana, potrebnih
dubina, uređaja, postrojenja i drugih objekata namijenjenih za sidrenje,
zaštitu brodova, ukrcavanje i iskrcavanje putnika i stvari, kao i opremljenosti
uređajima namijenjenim za prihvat zauljenih voda, uljnih ostataka i smeća sa
broda,

4)
održavanjem i obilježavanjem plovnih putova u teritorijalnom moru i unutarnjim
morskim vodama i objekata za sigurnost plovidbe na tim plovnim putovima,

5)
obavljanjem radioslužbe koja služi sigurnosti plovidbe i zaštiti ljudskog
života na moru te njenim uređajima i opremom kao i održavanjem sredstava i
radom tih službi,

6) plovidbom
i peljarenjem,

7)
gradnjom u teritorijalnom moru i unutarnjim morskim vodama ili na njihovim
obalama u pogledu njihovoga utjecaja na sigurnost plovidbe,

8)
prijevozom osoba i stvari u pogledu zaštite ljudskih života i imovine,

9)
zaštitom mora od onečišćenja s plovnih objekata,

10)
obavljanjem meteorološke službe na brodovima koja služi sigurnosti plovidbe,

11)
uvjetima života i rada pomoraca na brodovima.

(2)
Odredba stavka 1. točke 3) ovoga članka ne odnosi se na vojne luke.

(3)
Način i postupke obavljanja inspekcijskog nadzora sigurnosti plovidbe u
obavljanju inspekcijskog nadzora utvrđuje ministar posebnim propisom.

Članak 167.

(1) Inspekcijski nadzor nad stranim brodovima u
lukama Republike Hrvatske provodi se sukladno postupcima utvrđenim Pariškim
memorandumom o suglasnosti o nadzoru države luke.

(2) U obavljanju inspekcijskog nadzora nad stranim
brodom prema odredbi članka 166. stavka 1. točke 1) ovoga Zakonika provjerava
se ima li brod važeće isprave u skladu s odredbama:

1) Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskih života
na moru,

2) Međunarodne konvencije o teretnim linijama,

3) Međunarodne konvencije o sprječavanju onečišćenja
mora s brodova,

4) Međunarodne konvencije o standardima za obuku,
izdavanju svjedodžbi i obavljanju straže pomoraca,

5) Međunarodne konvencije o minimalnim standardima na
trgovačkim brodovima,

6) Konvencije o međunarodnim pravilima o izbjegavanju
sudara na moru,

7)
Međunarodne konvencije o građanskoj odgovornosti za štetu zbog onečišćenja
uljem,

8)
Međunarodne konvencije o baždarenju brodova.

(3) Ako
državu čiju zastavu brod vije ne obvezuju konvencije navedene u stavku 2. ovoga
članka, inspektor ispituje da li brod u pogledu konstrukcije, opreme, posade,
vrste, količine i smješ­taja tereta, broja putnika te sveukupnog opterećenja,
može sigurno obaviti namjeravano putovanje.

(4) Pri
ispitivanju sigurnosti plovidbe broda iz stavka 3. ovoga članka uzima se u
obzir prvenstveno, ali ne isključivo, sadržaj konvencija navedenih u stavku 2.
ovoga članka.

(5)
Inspekcijskim nadzorom nad stranim brodom utvrđuje se udovoljava li posada i
cjelokupno stanje broda, uključujući stro­jarnicu, prostorije za smještaj
posade, te higijenski uvjeti na brodu pravilima i standardima utvrđenim
međunarodnim konvencijama iz stavka 2. ovoga članka.

Članak
168.

(1) Ako
se u obavljanju inspekcijskog nadzora utvrdi da strani brod nema važeće isprave
iz članka 167. ovoga Zakonika, ili da položaj teretne linije, odnosno nadvođa
ne odgovara podacima iz tih isprava, ili da brod nije krcan u skladu s dobivenom
teretnom linijom, odnosno nadvođem, ili da teret nije pravilno raspoređen,
zabranit će se brodu da isplovi iz luke sve dok ne bude mogao nastaviti
plovidbu bez opasnosti za ljudske živote na brodu.

(2) Ako
se u obavljanju inspekcijskog nadzora utvrdi da strani brod zbog nedostataka
onečišćuje okoliš uljem, opasnim kemikalijama ili štetnim tvarima, ili da su mu
tankovi otpadnih voda puni, ili uređaji neispravni, zabranit će mu se da
isplovi iz luke dok se ti nedostaci na njemu ne otklone.

(3) Ako
se u obavljanju inspekcijskog nadzora prema odredbi članka 167. ovoga Zakonika
utvrdi da strani brod nema važeću ispravu kojom se dokazuje ispravnost brodskih
uređaja za ukrcavanje i iskrcavanje tereta, ili ako se utvrdi da stanje tih
uređaja nije u skladu s podacima iz te isprave, zabranit će se ukrcavanje i
iskrcavanje tereta uređajima broda.

(4) Ako
se u obavljanju inspekcijskog nadzora utvrde nedostaci iz stavaka 1., 2. i 3.
ovoga članka, o utvrđenom stanju i poduzetim mjerama izvijestit će se putem
diplomatskih, odnosno konzularnih tijela nadležno tijelo čiju zastavu brod vije
i Međunarodna pomorska organizacija.

(5)
Pored mjera iz stavaka 1., 2., 3. i 4. ovoga članka mogu se poduzeti druge
mjere predviđene Pariškim memorandumom o sug­lasnosti o nadzoru države luke.

(6)
Odredbe stavka 1. – 5. ovoga članka na odgovarajući se način
primjenjuju i na brodove čije države zastave odnosne konvencije ne obvezuju.

Članak
169.

(1) Ako
se iz opravdanih razloga posumnja da stanje stranog broda bitno ne odgovara
podacima navedenima u ispravama iz članka 167. stavaka 1. i 2. ovoga Zakonika,
ili da je strani brod ukrcao veći broj putnika od dopuštenog, ili da nema
minimalan broj stručno osposobljenih članova posade, i da očito brod u takvu
stanju, odnosno s tolikim brojem putnika ili takvim stanjem posade ne bi bio
sposoban nastaviti plovidbu bez opasnosti za ljudske živote na brodu, zabranit
će mu se da isplovi iz luke dok ne bude mogao nastaviti plovidbu bez opasnosti
za ljudske živote na njemu.

(2)
Postupak inspekcijskog nadzora stranog broda iz stavka 1. ovoga članka, te
mjere koje se poduzimaju prema stranom brodu, provodit će se sukladno odredbama
Pariškog memoranduma o suglasnosti o nadzoru države luke.

Članak
170.

(1) U
obavljanju inspekcijskog nadzora nad sposobnošću pomorskih objekata za plovidbu
prema odredbi članka 166. stav­ka 1. točke 2) ovoga Zakonika provjerava se:

1) ima
li pomorski objekt važeće propisane brodske isprave i knjige,

2) ima
li brod potvrdu o odgovarajućem financijskom jamstvu iz članka 820. ovoga Zakonika,

3) jesu
li na plovnom objektu od dana izdavanja, odnosno potvrđivanja isprava izdanih
na temelju tehničkog nadzora nastale takve bitne promjene zbog kojih je očito
da plovni objekt u takvu stanju nije sposoban ploviti bez opasnosti za osobe,
teret na njemu i okoliš,

4)
udovoljava li pomorski objekt uvjetima određenima u članku 76., 102., odnosno
111. ovoga Zakonika,

5) je
li na bokovima plovnog objekta obilježena propisana oznaka teretne linije,
odnosno nadvođe,

6)
uvježbanost posade u rukovanju brodicama i ostalim sred­stvima za spašavanje i
uređajima za otkrivanje, sprječavanje i gašenje požara.

(2)
Inspekcijski nadzor obuhvaća i provjeru ima li pomorski objekt važeći registar
teretnog uređaja te odgovara li stanje ure­đaja za ukrcavanje i iskrcavanje
tereta podacima iz registra teretnog uređaja.

Članak
171.

(1) Ako
se u obavljanju inspekcijskog nadzora prema odredbama članaka 167. i 170. ovoga
Zakonika utvrde nedostaci broda u pogledu njegove sposobnosti za plovidbu,
naredit će se zapovjedniku broda da u određenom roku otkloni utvrđene
nedostatke.

(2) Ako se utvrđeni nedostaci ne otklone u određenom
roku, ili ako su utvrđeni nedostaci takve naravi da ugrožavaju sigurnost broda,
osoba i tereta na njemu te okoliša, ili ako su mu tankovi otpadnih voda puni,
zabranit će se brodu daljnja plovidba dok se navedeni nedostaci ne otklone i
oduzet će mu se isprava o sposobnosti za plovidbu.

(3) Ako se u obavljanju inspekcijskog nadzora utvrdi
da prema odredbi članka 170. stavka 2. ovoga Zakonika brod nema važeći registar
teretnog uređaja ili ako stanje tih uređaja nije u skladu s registrom teretnog
uređaja, zabranit će mu se da obavlja ukrcavanje, iskrcavanje ili prekrcavanje
tereta vlastitim uređajima za obavljanje tih radnji.

(4) Inspekcijski pregled iz članaka 170. i 171. ovoga
Zakonika može se obaviti i izvan unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora
Republike Hrvatske, ukoliko se ocijeni da postoji oprav­dana sumnja da stvarno
stanje na brodu ne odgovara izdanim brodskim ispravama i knjigama ili da se do
isteka valjanosti brod­skih isprava i knjiga ne predviđa uplovljavanje broda u
luke Republike Hrvatske.

(5) U obavljanju inspekcijskog nadzora iz članaka
170. i 171. ovoga Zakonika inspektor sigurnosti plovidbe može od priznate
organizacije zatražiti na uvid dokumentaciju o postupku izdavanja svjedodžbi za
brod koji se nadzire.

(6) Ako
zapovjednik ne postupi po nalogu inspektora iz stav­ka 2. i 3. ovoga članka,
inspektor će nakon što rješenje postane ovršivo, pečaćenjem broda ili na drugi
pogodan način onemo­gućiti plovidbu, odnosno ukrcaj, iskrcaj ili prekrcaj
tereta vlastitim uređajima.

(7) Odredbe članaka 170. i 171. ovoga Zakonika na
odgo­varajući se način primjenjuju na plutajuće i nepomične odobalne objekte.

Članak 172.

(1) Ako se u obavljanju inspekcijskog nadzora prema
odredbi članka 166. stavka 1. točke 3) ovoga Zakonika utvrdi da se u lukama
otvorenima za međunarodni promet ne provodi režim koji je u skladu s
međunarodnim obvezama Republike Hrvatske ili posebnim propisima koji uređuju
red u lukama ili da je stanje luka takvo da predstavlja opasnost za sigurnost
plovnih objekata, naredit će se trgovačkom društvu ili tijelu koje iskorištava
luku da radi otklanjanja utvrđenih nedostataka, u određenom roku, poduzme
odgovarajuće mjere ili obavi potrebne radove.

(2) Ako mjere i radovi naređeni prema stavku 1. ovoga
članka ne budu izvršeni u određenom roku, inspektor sigurnosti plovidbe može:

1) zabraniti pristajanje plovnih objekata određene
veličine uz dio operativne ili druge obale za koji je utvrđen nedostatak dok ne
bude omogućeno sigurno pristajanje takvih plovnih objekata,

2) zabraniti uporabu operativne ili druge obale ili
njenog dijela, kao i sidrišta koje neposredno ugrožava sigurnost plovnih
objekata, osoba i stvari prigodom ukrcavanja, iskrcavanja ili pre­kr­cavanja,
ili ako prijeti opasnost da se zbog neispravnog uređaja onečisti okoliš,

3) zabraniti promet u luci i sidrištu sve dok je
sigurnost plovidbe neposredno ugrožena zbog neodržavanja lučkih objekata u
ispravnom stanju ili potrebnih dubina.

(3) Ako nedostaci iz stavka 1. ovoga članka
neposredno ugro­žavaju ljudske živote, sigurnost plovidbe i zaštitu okoliša,
inspektor može odmah poduzeti mjere iz stavka 2. točke 1), 2) i 3) ovoga
članka.

Članak 173.

(1) Ako se u obavljanju inspekcijskog nadzora prema
odredbi članka 166. stavka 1. točke 4) ovoga Zakonika utvrdi da je stanje
plovnog puta ili objekta za sigurnost plovidbe na plovnom putu takvo da
ugrožava sigurnost plovidbe, naredit će se:

1) trgovačkom društvu koje se brine o održavanju i
obilježavanju plovnih putova da privremeno obilježi smetnje na plov­nom putu,
odnosno da je ukloni i da postavi ili aktivira signalne oznake i svjetla ako su
uklonjena ili neispravna,

2) privremena zabrana plovidbe ako na plovnom putu
nisu poduzele mjere za sigurnu plovidbu.

(2) Ako se u obavljanju inspekcijskog nadzora iz
stavka 1. ovoga članka utvrde i drugi nedostaci na plovnom putu koji mogu
ugroziti sigurnost plovidbe, nalazi o tome s primjedbama i prijed­logom mjera
dostavit će se Ministarstvu, trgovačkom društvu koje se brine o održavanju i
obilježavanju plovnih putova i Hrvat­skom hidrografskom institutu, radi
poduzimanja odgovarajućih mjera.

(3) Plovput i Hrvatski hidrografski institut dužni su
dati na uvid Ministarstvu godišnje planove rada i godišnja izvješća o stanju
sigurnosti plovidbe iz svoje nadležnosti.

Članak 174.

(1) Ako
se u obavljanju inspekcijskog nadzora prema odredbi članka 166. stavka 1. točke
5) ovoga Zakonika utvrdi da odr­žavanje radiopostaja i obavljanje radioslužbe
nije u skladu s propisima kojima se uređuje područje telekomunikacija, naredit
će se da se utvrđeni nedostaci otklone u određenom roku, odnosno da se zabrani
rad radiopostaje.

(2) Ako
se u obavljanju inspekcijskog nadzora iz stavka 1. ovoga članka utvrde takvi
nedostaci koji mogu ugroziti sigurnost plovidbe, izvještaj o utvrđenim
nedostacima s prijedlozima za njihovo otklanjanje dostavit će se Ministarstvu.

Članak 175.

(1) Za sve objekte koji se grade na unutarnjim
morskim vodama i u teritorijalnom moru, odnosno na njihovim obalama nadležno
tijelo je dužno u postupku izdavanja lokacijske dozvole ishoditi suglasnost
lučke kapetanije glede sigurnosti plovidbe.

(2) Inspektor sigurnosti plovidbe će zabraniti
uporabu, pris­tajanje, plovidbu i sidrenje na dijelu unutrašnjih morskih voda
ili teritorijalnog mora i njegovim obalama ako utvrdi da je ugrožena sigurnost
plovidbe.

(3) Pod pojmom ugrožavanja sigurnosti plovidbe smatra
se naročito promjena dubina mora, odnosno konfiguracija obale, otežavanje
pristajanja i sidrenja plovila i sl., protivno ili bez suglasnosti lučke
kapetanije iz stavka 1. ovoga članka.

(4) O poduzetoj mjeri iz stavka 1. ovoga članka
inspektor će izvijestiti građevnu inspekciju.

Članak 176.

(1) Ako inspektor sigurnosti plovidbe utvrdi da član
posade nema ovlaštenja za obavljanje određenih poslova ili nema valjane isprave
o ukrcaju, naredit će da se u određenom roku otkloni utvrđeni nedostatak.

(2) Ako član posade iz stavka 1. ovoga članka ne
otkloni utvrđeni nedostatak, inspektor sigurnosti plovidbe naredit će zapovjedniku
broda da iskrca tog člana posade.

Članak 177.

Ako inspektor sigurnosti plovidbe utvrdi da je plovni
objekt ukrcao veći broj osoba ili veću količinu tereta nego što je dozvoljeno,
ili da je teret smješten tako da ugrožava sigurnost broda ili osoba na njemu,
zabranit će mu isplovljavanje iz luke, odnosno daljnju plovidbu, dok ne ispravi
utvrđeni nedostatak.

Članak
178.

(1)
Protiv rješenja inspektora sigurnosti plovidbe može se izjaviti žalba.

(2) O
žalbi iz stavka 1. ovoga članka rješava Ministarstvo.

(3)
Žalba ne odgađa izvršenje rješenja.

Dio
četvrti

DRŽAVNA
PRIPADNOST, IDENTIFIKACIJA, UPIS I BRISANJE BRODA

Glava
I.

DRŽAVNA
PRIPADNOST BRODA I IDENTIFIKACIJA BRODA

Članak
179.

(1)
Hrvatsku državnu pripadnost stječe brod i jahta upisom u odgovarajući upisnik
brodova ili upisnik jahti, odnosno izdavanjem privremenoga upisnoglista.

(2) Nad
brodom i jahtom hrvatske državne pripadnosti Repub­lika Hrvatska ima pravo i
dužnost obavljati nadzor nad upravnim, gospodarskim i tehničkim poslovima.

Članak 180.

(1) Brod i jahta koja je stekla hrvatsku državnu
pripadnost ima pravo i dužnost vijati zastavu Republike Hrvatske.

(2) Pravo i dužnost vijati zastavu iz stavka 1. ovoga
članka ne odnosi se na brod bez posade.

(3) Brodice upisane u evidenciju (očevidnik) brodica
na području Republike Hrvatske dužne su izvan granica unutarnjih morskih voda i
teritorijalnog mora Republike Hrvatske vijati zastavu Republike Hrvatske.

(4) Način vijanja zastave i isticanja znakova na
brodovima i jahtama propisat će ministar.

Članak 181.

Zastava Republike Hrvatske jest znak hrvatske državne
pripadnosti broda.

Članak 182.

Zastava Republike Hrvatske na brodu ima oblik zastave
Repub­like Hrvatske s tim da je odnos njezine širine prema duljini 1 : 1,5.

Članak 183.

(1) Brod ili jahta koja je upisana u hrvatski upisnik
brodova ili jahti, osim tehničkog plovnog objekta, te broda ili jahte kojem je
izdan privremeni upisni list mora imati ime.

(2) Tehnički plovni objekt, plutajući objekt i
nepomični odobalni objekt upisan u odgovarajući hrvatski upisnik ili kojima je
izdan privremeni upisni list mora imati oznaku, a pored oznake može imati i
ime.

(3) Dva broda ili jahte ne mogu imati isto ime, a dva
tehnička plovna objekta i dva plutajuća objekta i dvije brodice istu oznaku.

(4) Rješenja o određivanju imena i oznaka brodova i
jahti donosi Ministarstvo.

(5) Način, uvjete i postupak određivanja, te
označavanje ime­na, oznaka i znakova raspoznavanja brodova i jahti, te vođenje
evidencije o imenima brodova i jahti propisuje ministar.

Članak 184.

(1) Brod i jahta moraju nositi ime luke upisa.

(2) Luka upisa jest luka na čijem je području
sjedište lučke kapetanije Ministarstva (u daljnjem tekstu: lučka kapetanija)
koja vodi upisnik u koji je brod ili jahta upisana.

Članak 185.

Brod, jahta i brodica koji imaju radiouređaj moraju
imati pozivni znak prema propisima o međunarodnom radioprometu.

Članak 186.

Hrvatsku državnu pripadnost stječe brodica upisom u
odgo­varajući očevidnik brodica.

Glava
II.

UPIS I
BRISANJE BRODOVA I JAHTI

Članak
187.

U
upisnik brodova mora se upisati brod koji je u cjelini u vlasništvu fizičkih
ili pravnih osoba državljana Republike Hrvat­ske s prebivalištem, odnosno
sjedištem u Republici Hrvatskoj, a u upisnik jahti jahta koja je u cjelini u
vlasništvu fizičkih ili pravnih osoba državljana Republike Hrvatske s
prebivalištem odnosno sjedištem u Republici Hrvatskoj.

Članak
188.

(1) U
upisnik brodova može biti upisan:

1) brod
koji je u cjelini ili dijelom u vlasništvu strane fizičke ili pravne osobe ili
državljanina Republike Hrvatske s prebivališ­tem u inozemstvu ako je brodar ili
kompanija tog broda hrvatska fizička ili pravna osoba s prebivalištem, odnosno
sjedištem u Republici Hrvatskoj, uz uvjet da se sa zahtjevom hrvatskog brodara
za upis tog broda u upisnik brodova suglasi njegov vlasnik,

2) brod
koji je u cjelini ili dijelom u vlasništvu strane fizičke ili pravne osobe uz
uvjet da taj upis dopusti Ministarstvo.

(2) U
upisnik jahti može biti upisana jahta koja je u cjelini ili dijelom u
vlasništvu strane fizičke ili pravne osobe ili državljanina Republike Hrvatske
koji nema prebivalište u Republici Hrvat­skoj.

(3) Za
upis broda i jahte iz stavaka 1. i 2. ovoga članka, te upis broda i jahte iz
članka 187. ovoga Zakonika plaća se naknada.

(4)
Kriterij za određivanje i visinu naknade utvrđuje ministar.

Članak
189.

(1) U
upisnik brodova u gradnji mora se upisati brod u grad­nji koji je u cjelini u
vlasništvu fizičke ili pravne osobe državljanina Republike Hrvatske s
prebivalištem odnosno sjedištem u Republici Hrvatskoj.

(2) U
upisnik brodova u gradnji može se upisati brod u vlas­ništvu strane fizičke ili
pravne osobe koji se gradi u hrvatskom brodogradilištu.

(3) U
upisnik jahti u gradnji može se upisati jahta koja je u cjelini u vlasništvu
fizičke ili pravne osobe državljanina Repub­like Hrvatske s prebivalištem
odnosno sjedištem u Republici Hrvatskoj, odnosno jahta koja je u vlasništvu
strane fizičke ili prav­ne osobe koja se gradi u hrvatskom brodogradilištu.

Članak 190.

(1) Ako postoje uvjeti iz članaka 187. ili 188. ovoga
Zakonika, vlasnik brodice za prijevoz tereta može zatražiti da se brodica upiše
u upisnik brodova, a vlasnik brodice za prijevoz putnika, odnosno brodice za
šport i razonodu može zatražiti da se brodica upiše u upisnik jahti bez obzira
je li udovoljava kriterijima po članku 5. stavku 1. točki 4), odnosno točki 20)
ovoga Zakonika i tada se na nju u pogledu stvarnih prava primjenjuju odredbe
ovoga Zakonika koje se odnose na brodove i jahte.

(2) U slučaju upisa brodice u upisnik brodova ili
jahti prema članku 188. stavku 1. točka 2) ili članku 188. stavku 2. ovoga
Zakonika, vlasnik brodice dužan je ovlastiti hrvatsku pravnu ili fizičku osobu
s prebivalištem u Republici Hrvatskoj da ga za odsutnosti iz Republike Hrvatske
zastupa pred nadležnim hrvat­skim tijelima.

(3) O upisima
iz stavka 1. ovoga članka nadležna lučka kapetanija vodit će posebnu
evidenciju.

Članak
191.

(1) Ne
može se upisati u hrvatski upisnik brodova brod koji je upisan u inozemni
upisnik brodova.

(2) Ne
može se upisati u upisnik jahti jahta koja je upisana u inozemni upisnik.

(3) Ne
može se upisati u hrvatski upisnik brodova brod koji je stariji od najviše
dopuštene starosti za određene vrste brodova.

(4)
Najvišu dopuštenu starost za upis brodova u hrvatski upisnik brodova propisat
će ministar.

Članak
192.

(1)
Brod se briše iz upisnika brodova:

1) ako
je propao ili se pretpostavlja da je propao,

2) ako
više ne udovoljava uvjetima iz članaka 187. ili 188. ovoga Zakonika,

3) ako
se povuče iz plovidbe,

4) ako
se upiše u drugi hrvatski upisnik brodova,

5) ako
to iznimno rješenjem dopusti Ministarstvo,

6) na
zahtjev vlasnika broda, ako se ne radi o obveznom brisanju broda.

(2)
Pretpostavlja se da je brod propao ako su od primitka posljednje vijesti o
brodu protekla tri mjeseca. U tom slučaju pretpostavlja se da je brod ili jahta
propala onog dana kad su primljene posljednje raspoložive vijesti o njemu.

(3)
Odredbe stavaka 1. i 2. ovoga članka na odgovarajući se način primjenjuju i na
brisanje broda u gradnji iz upisnika brodova u gradnji, te na brisanje jahti iz
upisnika jahti, odnosno brisanje jahti u gradnji iz upisnika jahti u gradnji.

(4)
Vlasnik broda, odnosno jahte dužan je u roku od 15 dana od dana nastanka
okolnosti iz stavka 1. točaka 1), 2) i 3) ovoga članka podnijeti zahtjev lučkoj
kapetaniji za brisanje broda iz upisnika brodova, odnosno jahte iz upisnika
jahti.

Članak
193.

(1) Ako
je osnovana hipoteka na brodu, za brisanje broda iz upisnika brodova potreban
je pristanak hipotekarnih vjerovnika.

(2)
Kada je brisanje broda iz upisnika obvezno prema ovom Zakoniku, osim u slučaju
pristanka hipotekarnih vjerovnika, brisanje broda neće se obaviti prije isteka
razumnog roka koji neće biti kraći od tri mjeseca nakon odgovarajuće obavijesti
tim vjerov­nicima.

(3)
Odredbe ovoga članka primjenjuju se i na brodove u grad­nji, jahte i jahte u
gradnji.

(4)
Odredbe ovoga članka ne primjenjuju se na brisanje iz upisnika brodova broda iz
članka 192. stavka 1. točke 1) ovoga Zakonika.

Članak
194.

Odredbe
članka 193. ovoga Zakonika ne primjenjuju se na prijenos prava vlasništva broda
napuštanjem u korist osiguratelja.

Članak
195.

(1)
Upisnici iz članka 196. ovoga Zakonika su javni.

(2)
Upisnici iz članka 196. ovoga Zakonika vode su u obliku javne knjige ili
elektroničkog zapisa koji sadrži bazu podataka za cijelo područje Republike
Hrvatske.

(3)
Svatko ima pravo razmatrati i prepisivati glavnu knjigu upisnika, zbirku
isprava, imenik vlasnika brodova i imenik brodova i jahti.

(4)
Lučka kapetanija koja vodi upisnik dužna je osobi koja to zahtijeva, izdati
potvrdu o stanju upisa u upisniku, te prijepis isprava koje se čuvaju u zbirci
isprava, ako upisi u upisnik upućuju na te isprave.

(5)
Potvrde i prijepisi isprava iz stavka 4. ovoga članka imaju dokaznu snagu
javnih isprava.

(6) Tko
se u pravnom prometu, postupajući savjesno, pouzda u podatke upisane u upisnik
brodova, ne snosi pravne posljedice koje iz toga proisteknu.

(7)
Način vođenja upisnika brodova, upisnika jahti, upisnika brodova u gradnji,
upisnika jahti u gradnji, upisnika plutajućih objekata, upisnika nepomičnih odobalnih
objekata, vođenja postupaka EOP upisa, podatke koji se unose u listove A, B i C
glav­ne knjige upisnika, zbirkama isprava, pomoćnim knjigama koje se vode uz
upisnike i obrascima tih isprava i knjiga, te nadležnosti lučkih kapetanija za
upis, propisat će ministar.

Članak 196.

(1) Za pomorske brodove postoje sljedeći upisnici
brodova:

– upisnik trgovačkih brodova,

– upisnik ribarskih brodova,

– upisnik javnih brodova.

(2) Za brodove u gradnji postoji upisnik brodova u
gradnji.

(3) Za jahte postoji upisnik jahti.

(4) Za
jahte u gradnji postoji upisnik jahti u gradnji.

(5) Za
plutajuće objekte postoji upisnik plutajućih objekata.

(6) Za
nepomične odobalne objekte postoji upisnik nepomič­nih odobalnih objekata.

Članak
197.

Upisnici iz članka 196. ovoga Zakonika sastoje se od
glavne knjige i zbirke isprava.

Članak 198.

(1) Glavna knjiga upisnika iz članka 196. ovoga
Zakonika sastoji se od uložaka.

(2) Uložak ima list A, list B i list C.

(3) Iznimno, uložak glavne knjige upisnika javnih
brodova imaju samo list A i list B. Svaki brod, odnosno jahta upisuje se u
poseban uložak.

Članak 199.

U list A glavne knjige uloška upisnika pomorskog
objekta upisuju se podaci o identitetu pomorskog objekta i njihove osnov­ne
tehničke značajke.

Članak 200.

(1) U list B uloška glavne knjige pomorskog objekta
upisuje se tvrtka, odnosno naziv i sjedište pravne osobe, odnosno ime i
prebivalište fizičke osobe koja je vlasnik pomorskog objekta i osobna
ograničenja vlasnika u vezi sa slobodnim raspolaganjem pomorskim objektom.

(2) Ako brodar ili kompanija nije i vlasnik broda, u
list B uloška glavne knjige iz stavka 1. ovoga članka mora se upisati i tvrtka,
odnosno naziv i sjedište brodara i kompanije pravne osobe, ili ime i
prebivalište brodara i kompanije fizičke osobe.

(3) U
list B upisnika brodova u gradnji, odnosno jahte u grad­nji mogu se, radi
evidentiranja, upisati i tvrtka, odnosno naziv i sjedište, odnosno osobno ime i
prebivalište brodara i naručitelja.

Članak
201.

U list
C uloška glavne knjige upisnika upisuju se stvarna prava kojima je pomorski
objekt ili njegov dio opterećen, te prava stečena na tim pravima, zakup broda,
brodarski ugovor na vrijeme za cijeli brod, pravo prvokupa, te druga
ograničenja raspolaganja pomorskim objektom kojima je podvrgnut vlasnik
opterećenog pomorskog objekta, zabrane opterećivanja i otuđivanja te sve
zabilježbe za koje nije izričito određeno da se upisuju u drugi list uloška.

Glava
III.

UPIS I
BRISANJE BRODICA

Članak
202.

(1)
Brodica se upisuje u evidenciju brodica (očevidnik) koju vodi lučka kapetanija,
odnosno ispostava lučke kapetanije na čijem je području prebivalište, odnosno
sjedište fizičke ili pravne osobe vlasnika brodice.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka brodica se može upisati u očevidnik
brodica lučke kapetanije, odnosno ispostave lučke kapetanije na čijem se
području brodica stalno ili pretežno zadržava ili plovi.

(3)
Način upisa brodica u evidenciju brodica, obrasce evidencije brodica, uvjete i
način određivanja imena i oznaka brodica, te nadležnosti lučkih kapetanija za
vođenje evidencije brodica propisuje ministar.

Članak
203.

(1) U
očevidnik brodica upisuje se brodica koja je u cjelini u vlasništvu fizičke ili
pravne osobe s prebivalištem, odnosno sje­diš­tem u Republici Hrvatskoj.

(2) U
očevidnik brodica može se upisati brodica koja je u cjelini ili dijelom u
vlasništvu strane fizičke ili pravne osobe ili državljanina Republike Hrvatske
koji nema prebivalište u Repub­lici Hrvatskoj ako brodica pretežno boravi u
moru Republike Hrvatske.

(3) Za
upis brodice iz stavaka 1. i 2. ovoga članka plaća se naknada.

(4)
Kriterije za određivanje i visinu naknade utvrđuje ministar.

Članak
204.

U
očevidnik brodica ne može se upisati brodica koja je upisana u upisnik brodica
strane države.

Članak
205.

Očevidnik
brodica je javna knjiga, a izvod iz očevidnika brodica ima dokaznu snagu javne
isprave.

Članak 206.

Brodica upisana u očevidnik brodica mora imati
oznaku, a može imati i ime.

Članak 207.

(1) Brodica se briše iz očevidnika brodica:

1) ako propadne ili se pretpostavlja da je propala
ili bude uništena,

2) ako više ne udovoljava uvjetima iz članka 203.
ovoga Zakonika,

3) ako se povuče iz plovidbe,

4) ako postane pripadnost broda ili drugoga plovnog
objekta ili se preinakom skrati na manje od tri metra,

5) ako
se upiše u drugi hrvatski očevidnik brodica,

6) ako
se upiše u hrvatski upisnik jahti.

(2)
Smatra se da je brodica propala ako je od primitka posljednje vijesti o brodici
proteklo 3 mjeseca. U tom slučaju smatra se da je brodica propala sljedećeg
dana nakon dobivene posljednje vijesti o njoj.

(3)
Vlasnik brodice dužan je u roku 15 dana od dana nastanka okolnosti navedene u
stavku 1. točke 1) do 4) ovoga članka podnijeti zahtjev lučkoj kapetaniji za
brisanje brodice iz očevidnika brodica.

(4)
Ukoliko vlasnik brodice nakon proteka roka iz stavka 3. ovoga članka nije
podnio zahtjev za brisanje brodice iz očevid­nika brodica, lučka kapetanija će,
ukoliko su ispunjeni uvjeti iz stavka 1. ovoga članka po službenoj dužnosti
brisati brodicu iz očevidnika brodica.

Dio
peti

STVARNA
PRAVA

Glava
I.

PRAVO
VLASNIŠTVA

Članak
208.

Brod i
brod u gradnji i jahta jesu pokretne stvari.

Članak
209.

(1) Na
brodu, brodu u gradnji, jahti i jahti u gradnji mogu postojati stvarna prava, a
napose pravo vlasništva, hipoteka na brodu i pomorski privilegiji.

(2)
Brod, brod u gradnji i jahta i jahta u gradnji mogu biti u suvlasništvu.

(3) Ako
između suvlasnika nije drugačije ugovoreno, suvlas­ništvo se dijeli na jednake
idealne dijelove.

(4) Na
sva stvarna prava u pogledu broda i jahte na odgo­varajući se način primjenjuju
odredbe Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, ako ovim Zakonikom nije
drugačije odre­đeno.

Članak 210.

Na stjecanje, prijenos, ograničenje i prestanak prava
iz član­ka 209. ovoga Zakonika primjenjuju se odredbe članaka 211.– 229., te članaka
192. – 194. ovoga Zakonika.

Članak 211.

(1) Brod, brod u gradnji, jahta i jahta u gradnji
koji imaju hrvatsku državnu pripadnost mogu biti u vlasništvu domaće ili strane
fizičke ili pravne osobe.

(2) Brod i jahta koji su u vlasništvu strane fizičke
ili pravne osobe mogu imati hrvatsku državnu pripadnost, uz uvjete odre­đene u
članku 188. ovoga Zakonika.

Članak 212.

(1) Pravo vlasništva nad brodom u gradnji ili jahtom
u grad­nji obuhvaća stvari koje su u brod odnosno jahtu u gradnji ugrađene.

(2) Ako u upisnik broda u gradnji ili u upisnik jahti
u gradnji nije što drugo upisano, pravo vlasništva nad brodom u gradnji
obuhvaća i stvari koje se nalaze u brodogradilištu, a nisu ugra­đene u brod u
gradnji, odnosno jahtu u gradnji, ako su prema svojoj izradi određene
isključivo za ugrađivanje u određeni brod ili jahtu ili za njegov pripadak, ili
ako su na vidljiv način obilježene ili izdvojene za ugrađivanje u brod ili
jahtu.

Članak
213.

(1) Kad
se pravo vlasništva i druga stvarna prava na brodu ili jahti stječu na temelju
pravnog posla, za valjanost pravnog posla potreban je pisani oblik.

(2) Pravni posao koji nije sklopljen u pisanom obliku
nema pravni učinak.

Članak 214.

(1) Pravo vlasništva i druga stvarna prava na brodu
ili jahti mogu se steći, prenijeti, ograničiti i ukinuti jedino upisom u upis­nik
brodova odnosno upisnik jahti.

(2) Za postanak pomorskog privilegija i pravne učinke
koji iz tog prava slijede prema trećim osobama nije potreban upis u upisnik
brodova odnosno upisnik jahti.

(3) Pravni učinak upisa prava iz stavka 1. ovoga
članka u odnosu prema drugim upisima ovisi o redu prvenstva koji taj upis ima
prema članku 266. ovoga Zakonika.

Članak 215.

Odredbe članka 214. stavka 1. ovoga Zakonika ne
odnose se na sljedeće slučajeve:

1) prijelaz prava vlasništva broda ili jahte na
osiguratelja prih­vaćanjem izjave osiguranika o napuštanju broda ili jahte ili
isplatom naknade iz osiguranja prema članku 709. stavku 3. ovoga Zakonika,

2) stjecanjem prava iz članka 213. ovoga Zakoniku
naslje­đivanjem, dosjelošću i javnom sudskom prodajom,

3) proglašenjem broda ili jahte pomorskim plijenom,
odnos­no ratnim plijenom na moru.

Članak 216.

Odredbe članaka 213., 214. i 215. ovoga Zakonika
primje­njuju se i na brodove u gradnji i jahte u gradnji koje se grade u hrvatskim
brodogradilištima od trenutka njihova upisa u upisnik brodova u gradnji,
odnosno upisnik jahti u gradnji, kao i na brodice koje su, na zahtjev njihovih
vlasnika, upisane u upisnik brodova, odnosno jahti.

Članak 217.

(1) Pripadak broda ili jahte jesu sve stvari koje po
svojoj namjeni trajno služe njegovoj uporabi i kad su privremeno od njega
odvojene.

(2) Pripadak jesu i one stvari koje su upisane u
brodski inventar, odnosno inventar jahte.

Članak 218.

(1) Prijenos ili otuđenje broda ili jahte obuhvaća i
pripadak broda, odnosno jahte.

(2) Prijenos ili otuđenje broda ili jahte ne obuhvaća
one stvari pripatka u pogledu kojih je, uz pristanak vlasnika broda ili jahte
upisano zabilježbom u upisnik brodova ili upisnik jahti da pripadaju drugoj
fizičkoj ili pravnoj osobi.

Glava
II.

ZALOŽNA
PRAVA

1.
Hipoteka na brodu

Članak
219.

(1)
Hipoteka na brodu jest pravo prema kojem je vjerovnik ovlašten namiriti svoju
tražbinu iz prodajne cijene broda ostvarene sudskom prodajom ili izvansudskom
prodajom ili uzimanjem broda u posjed i iskorištavanjem broda.

(2)
Ugovorne strane mogu ugovorom isključiti neke vjerovnikove ovlasti iz stavka 1.
ovoga članka.

(3) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, kada
se namirenje na temelju hipoteke na brodu provodi u inozemstvu uz primjenu
postupovnih odredaba stranog prava koje ne poznaje sudsku prodaju, vjerovnik je
ovlašten namiriti se iz prodajne cijene broda ostvarene nadmetanjem na javnoj
dražbi.

(4) Hipoteka na brodu ne prestaje promjenom vlasnika
broda osim ako ovim Zakonikom nije drukčije određeno.

Članak 220.

(1) Hipoteka na brodu može nastati ugovorom (ugovorna
hipoteka) ili sudskom odlukom (prisilna sudska hipoteka).

(2) Ako ugovor o hipoteci u kojemu je potpis dužnika
javno ovjerovljen sadrži izjavu dužnika da vjerovnik može neposredno na temelju
ugovora zatražiti upis hipoteke u upisnik brodova, kao i izjavu dužnika da je
suglasan da se na temelju tog ugovora na brodu na kojemu je zasnovana hipoteka
može radi tražbine utvr­đene tim ugovorom nakon dospjelosti tražbine provesti
neposredna ovrha, takav je ugovor ovršna isprava.

(3) Ugovor o hipoteci može sadržavati sporazum
stranaka o vrijed­nosti broda, te o najnižoj prodajnoj cijeni.

Članak 221.

(1) U slučaju izvansudske prodaje broda vjerovnik
može slobodno prodati brod. Pri tome vjerovnik mora postupati pažnjom dobrog
gospodarstvenika, te postići razumnu cijenu s obzirom na stanje broda i cijenu
takvih ili sličnih brodova na tržištu, te njegovu opterećenost stvarnim pravima
drugih osoba.

(2) Vjerovnik odgovara dužniku za svu štetu koju mu
je prouzročio time što nije postupio u skladu s odredbom stavka 1. ovoga
članka.

(3) Mogući višak sredstava dobivenih takvom prodajom
vje­rov­nik je dužan isplatiti dužniku u roku od osam dana po primitku
kupovnine.

Članak 222.

(1) Vjerovnik koji se koristi pravom na izvansudsku
prodaju broda ovlašten je zatražiti upis zabilježbe izvansudske prodaje u
upisnik brodova.

(2) Nakon zabilježbe iz stavka 1. ovoga članka
nedopušteni su upisi na temelju raspoložbe dužnika.

Članak 223.

(1) Kupac koji kupi brod od hipotekarnog vjerovnika
koji se koristi pravom na izvansudsku prodaju iz članka 219. stavka 1. ovoga
Zakonika stječe pravo vlasništva na brodu neovisno o stvarnom odnosu između
vjerovnika i dužnika.

(2) Kupac je ovlašten tražiti upis prava vlasništva u
upisniku brodova na temelju ovjerovljenog ugovora o prodaji.

Članak 224.

U slučaju izvansudske prodaje broda kupac je, na
temelju izvatka iz upisnika brodova i javno ovjerovljenog ugovora o prodaji,
ovlašten neposredno tražiti ovrhu protiv dužnika radi predaje broda u posjed.

Članak
225.

(1) U
slučaju preuzimanja broda u posjed i njegova iskoriš­ta­vanja radi zaštite
svojih interesa vjerovnik može zaprimati prihode broda, te zaradu rabiti za
namirenje svoje tražbine.

(2) Prilikom preuzimanja broda u posjed i njegova
iskoriš­tavanja vjerovnik mora postupati pažnjom dobrog gospodarstvenika.

Članak 226.

Vjerovnik kasnije upisane hipoteke na brodu treba
pribaviti suglasnost vjerovnika prije upisane hipoteke na brodu za preuzimanje
broda u posjed i/ili izvansudsku prodaju.

Članak 227.

(1) Na hipoteci na brodu može se, na temelju ugovora,
osnovati nadhipoteka u korist treće osobe uz uvjete iz članka 219. ovoga
Zakonika.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka, hipotekarni
dužnik mora namiriti svoj dug hipotekarnom vjerovniku samo uz pristanak
nadhipotekarnog vjerovnika ili ako dužnu svotu položi u sud. Ako hipotekarni
dužnik tako ne postupi, hipoteka na brodu ostaje na snazi za tražbine
nadhipotekarnog vjerovnika.

(3) Hipotekarni vjerovnik može preuzeti posjed broda
i is­koriš­tavati brod i/ili ga prodati izvansudskim putem samo uz pisano
odobrenje nadhipotekarnog vjerovnika.

(4) Ugovor zaključen protivno odredbi stavka 3. ovoga
član­ka je ništavan.

Članak 228.

Hipoteka na brodu prostire se i na pripadak broda
osim u slučaju kad je u upisniku broda zabilježeno da je pripadak u smislu
članka 218. stavak 2. ovoga Zakonika u vlasništvu druge fizičke ili pravne
osobe.

Članak 229.

Hipoteka na brodu prostire se i na ove uzgrednosti
broda:

1) tražbine po osnovi naknade štete za još
nepopravljena materijalna oštećenja koja je brod pretrpio,

2) tražbine po osnovi zajedničke havarije, ako se ona
odnose na još nepopravljena materijalna oštećenja broda.

Članak 230.

Hipoteka na brodu ne prostire se na vozarinu, prevozninu,
tegljarinu i zakupninu ni na nagrade za obavljeno spašavanje na moru, ako nije
drugačije ugovoreno.

Članak 231.

(1) Hipoteka na brodu prostire se i na naknadu iz
osiguranja broda koja pripada vlasniku broda ako nije drugačije ugovoreno.

(2) Hipoteka na naknadu iz osiguranja prestaje ako
osiguratelj isplati naknadu prije nego što ga hipotekarni vjerovnik obavijesti
o postojanju hipoteke na brodu.

(3) Ako je osiguratelj bio obaviješten o hipoteci na
naknadu iz osiguranja, ne smije je isplatiti osiguraniku bez pristanka
hipotekarnog vjerovnika.

Članak 232.

(1) Hipoteka u korist glavnice postoji i za troškove
upisa hipoteke, parničnog i ovršnog postupka.

(2) Trogodišnji zaostaci kamata koji vjerovniku
pripadaju na temelju ugovora ili zakona imaju podjednako prvenstvo kao i glav­nica.

Članak
233.

Kad brod pretrpi takva oštećenja ili je njegovo
stanje takvo da hipoteka ne daje dostatnu sigurnost za namirenje tražbine,
hipotekarni vjerovnik može zahtijevati isplatu tražbina i prije dos­pjelosti
ako mu dužnik za razliku nastalu tim smanjenjem sigurnosti ne ponudi osiguranje
na drugi način.

Članak 234.

Brod opterećen hipotekom može biti trajno povučen iz
plovid­be samo uz prethodni pristanak hipotekarnih vjerovnika.

Ako nema pristanka hipotekarnog vjerovnika prema
odredbi stavka 1. ovoga članka, hipotekarni dužnik ima pravo zahtijevati od
suda da se brod proda nadmetanjem na javnoj dražbi.

Članak 235.

Odredbe ovoga Zakonika o hipoteci na brodu
primjenjuju se i na hipoteku na brodu u gradnji koji je upisan u upisnik
brodova u gradnji, te na jahte upisane u upisnik jahti.

Članak 236.

(1) Hipoteka na brodu prestaje:

1) brisanjem hipoteke,

2) prodajom broda u ovršnom ili stečajnom postupku,

3) izvansudskom prodajom broda,

4) proglašenjem broda pomorskim plijenom, odnosno
ratnim plijenom na moru.

(2) Ako u slučaju iz stavka 1. točke 4) ovoga članka
brod bude oslobođen, hipoteka se ponovno uspostavlja.

Članak 237.

Prava i njihov red prvenstva stečena upisom hipoteke
ne prestaju brisanjem broda iz upisnika brodova iz razloga što je brod propao
ili se pretpostavlja da je brod propao, ili je trajno povučen iz plovidbe
(članak 192. stavak 1. točke 1) i 3)).

Članak 238.

(1) Hipoteka na brodu može se za jednu istu tražbinu
upisati nepodijeljeno na dva ili više brodova ili brodova u gradnji ili na
dvije ili više hipotekarnih tražbina (zajednička hipoteka).

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka vjerovnik je
ovlašten tražiti namirenje cijele tražbine iz svakoga pojedinog broda na kojem
postoji hipoteka.

Članak 239.

(1) Hipoteka na brodu može biti upisana u domaćoj ili
stranoj valuti.

(2) Hipotekarni vjerovnik ima pravo slobodno
raspolagati sredstvima u onoj valuti koja se ostvari sudskom ili izvansud­skom
prodajom broda, odnosno nadmetanjem na javnoj dražbi u smislu članka 219.
stavka 3. ovoga Zakonika.

Članak 240.

(1) Hipoteka upisana u strani upisnik na brodu koji
stekne hrvatsku državnu pripadnost, koja je navedena u ispravi o brisanju broda
iz stranog upisnika, može se upisati u hrvatski upisnik brodova kao
predbilježba hipoteke na brodu, s time da će se tom pravu priznati red
prvenstva prema trenutku koji je bio mjerodavan za utvrđivanje njegova reda
prvenstva u stranom upisniku.

(2) Hipotekarni vjerovnik u čiju je korist upisana
takva pred­bilježba dužan je predbilježbu opravdati u roku 60 dana od dana
dostave obavijesti o upisu.

2.
Privilegiji na brodu

Članak
241.

(1)
Svaka od sljedećih tražbina prema vlasniku, zakupcu ili brodaru broda, a
tražbine iz stavka 1. točke 1) ovoga članka i prema poslodavcu, te tražbine iz
stavka 1. točke 2) ovog članka i prema poslovođi broda i poslodavcu osigurana
je pomorskim privilegijem koji postoji na onom brodu u odnosu na kojeg je
nastala:

1)
tražbine za plaće i druge iznose koji se duguju zapovjedniku broda, časnicima i
drugim članovima posade u svezi s njihovim zaposlenjem na brodu, uključujući
troškove povratnog putovanja i doprinose za socijalno osiguranje koji se
plaćaju u njihovo ime,

2)
tražbine za smrt ili tjelesne ozljede koje su se dogodile na kopnu ili moru u
neposrednoj vezi s iskorištavanjem broda,

3)
tražbine s naslova nagrade za spašavanje broda,

4)
tražbine za lučke naknade, troškove plovidbe kanalima i drugim plovnim
putevima, te troškove peljarenja,

5)
tražbine po osnovi izvanugovorne odgovornosti za materijalne gubitke ili
oštećenja prouzročena uporabom broda, izuzev gubitka ili oštećenja tereta,
kontejnera i putničkih stvari koje se prevoze brodom.

(2)
Pomorski privilegij u korist glavnice postoji i za kamate.

(3)
Pomorski privilegij prostire se i na pripadak broda.

Članak
242.

Odredbe
o pomorskim privilegijima ne primjenjuju se radi osiguranja tražbina iz članka
241. stavka 1. točke 1) i 5) ovoga Zakonika koje su nastale ili su posljedica:

1)
šteta nastalih u svezi s prijevozom ulja ili drugih opasnih i štetnih tvari
morem za koje se plaća naknada prema među­na­rodnim konvencijama ili
nacionalnom pravu koje predviđa kauzalnu odgovornost i obvezno osiguranje ili
drugi način osiguranja tražbine, ili

2)
radioaktivnih svojstava ili kombinacije radioaktivnih svojstava s otrovnim,
eksplozivnim ili drugim opasnim svojstvima nuklearnih goriva, ili radioaktivnih
proizvoda ili smeća.

Članak
243.

Pomorski
privilegiji ne prestaju promjenom vlasnika ili upisa ili zastave broda ako ovim
Zakonikom nije drugačije određeno.

Članak
244.

Privilegiji
na brodu ne odnose se na tražbine koje se vlasniku broda duguju s osnove
ugovora o osiguranju.

Članak
245.

(1)
Pojedine privilegirane tražbine iz članka 252. ovoga Za­ko­nika imaju red
prvenstva koji odgovara redoslijedu kojim su te tražbine navedene u članku 241.
ovoga Zakonika.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, pomorski pri­vilegiji koji
osiguravaju tražbine s naslova nagrade za spa­šavanje broda imaju prednost pred
svim drugim pomorskim privilegijima koji terete brod prije vremena u kojem su
obavljene rad­nje, zbog kojih je nastao navedeni pomorski privilegij.

(3)
Više tražbina iz iste skupine tražbina navedenih u članku 241. stavak 1. točke
1), 2), 4) i 5) ovoga Zakonika namiruju se s jednakim redoslijedom prvenstva.

(4)
Pomorski privilegiji koji osiguravaju tražbine navedene u članku 241. stavku 1.
točki 3) ovoga Zakonika (tražbine s naslova nagrade za spašavanje broda)
međusobno imaju red prvenstva suprotan redoslijedu vremena nastanka tražbine
koje osiguravaju. Smatra se da su takve tražbine nastale onog dana kad je
dovršena svaka pojedina radnja spašavanja.

Članak
246.

(1)
Privilegiji na brodu prestaju:

1) utrnućem tražbine osigurane privilegijem,

2) protekom jedne godine,

3) prodajom broda u ovršnom ili stečajnom postupku,

4) osnivanjem fonda ograničene odgovornosti za
tražbine osigurane privilegijem na brodu koje su podvrgnute ograničenju
odgovornosti.

(2) Pomorski privilegiji prestaju proglašenjem broda
pomorskim plijenom, odnosno ratnim plijenom na moru. Ako brod bude oslobođen,
pomorski privilegiji, koji prema stavku 1. točki 2) ovoga članka nisu prestali
prije nego što je brod zaplijenjen, ponovno će se uspostaviti.

Članak 247.

(1) Rok iz članka 246. stavka 1. točke 2) ovoga
Zakonika računa se:

1) u odnosu na pomorske privilegije navedene u članku
241. stavku 1. točki 1) ovoga Zakonika nakon iskrcaja tražitelja s broda,

2) u odnosu na pomorske privilegije navedene u članku
241. stavku 1. točki 2) – 5) ovoga Zakonika kad nastanu osigurane
tražbine.

(2) Rok iz članka 246. stavka 2. ovoga Zakonika
prestaje teći kad brod bude zaustavljen ili zaplijenjen tako da to
zaustavljanje ili zapljena dovedu do prisilne prodaje broda.

(3) Rok iz članka 246. stavka 2. ovoga Zakonika ne
teče za vrijeme za koje zaustavljanje ili zapljena nisu dopušteni po zakonu.

Članak 248.

Odredbe ovoga Zakonika o privilegijama na brodu
primje­njuju se i kad brod iskorištava osoba koja nije vlasnik broda, osim ako
je brod vlasniku oduzet nedopuštenom radnjom, a vjerovnik koji ima privilegij
za tražbinu nije savjestan.

Članak 249.

(1) Prestankom privilegija na brodu ne prestaje i
tražbina koja je bila osigurana privilegijem.

(2) Ustupanjem tražbine osigurane privilegijem na
brodu prenosi se i privilegij na brodu.

Članak 250.

Privilegij na brodu ne prestaje brisanjem broda iz
upisnika brodova.

Članak 251.

Odredbe članka 241. – 250. ovoga Zakonika
ne odnose se na brodove upisane u upisnik javnih brodova.

Članak 252.

Odredbe ovoga Zakonika o založnim pravima primjenjuju
se i na brodice, jahte, brodove u gradnji i jahte u gradnji koji se nalaze u
plutajućem stanju.

Glava
III.

POSTUPAK
ZA UPISIVANJE U UPISNIKE BRODOVA

1.
Zajedničke odredbe

Članak
253.

Odredbe
ovoga Zakonika o postupku upisivanja brodova u upisnike brodova odnose se i na
brodove u gradnji, te na jahte, jahte u gradnji, plutajuće objekte odnosno
odobalne nepomične objekte ako ovim Zakonikom nije drugačije određeno.

Članak
254.

(1)
Upisi u upisnik brodova obavljaju se na temelju rješenja nadležne lučke
kapetanije, izuzev onih koji su ovim Zakonikom stavljeni u nadležnost suda.

(2) Rješenje o upisu u list A uloška glavne knjige
upisnika brodova donosi lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova u koji je
brod upisan.

(3) Rješenje o prvom upisu broda, rješenja o upisu u
list B i list C uloška glavne knjige upisnika brodova, rješenje o brisanju
broda i rješenje o ponovnom upisu broda u hrvatski upisnik brodova donosi lučka
kapetanija koja vodi upisnik brodova.

(4) Rješenje kojim se dopušta prijenos upisa broda iz
jednog hrvatskog upisnika u drugi upisnik brodova donosi lučka kapetanija koja
vodi upisnik brodova u koji je brod upisan.

(5) Rješenje o prijenosu upisa broda donosi lučka
kapetanija koja vodi upisnik brodova u koji se brod ima upisati.

(6) Postupak upisivanja iz stavka 1. ovoga članka
provodi se prema odredbama Zakona o općem upravnom postupku.

Članak 255.

(1) U upisnik brodova mogu se upisati samo: stvarna
prava, zakup broda i brodarski ugovor na vrijeme za cijeli brod i pravo
prvokupa.

(2) Ako ovlaštenik hipoteke na brodu preuzme posjed
broda i njegovo iskorištavanje u skladu s člankom 219. stavak 1. ovoga Zakonika
u upisnik brodova upisat će se kao brodar broda.

Članak 256.

(1) Upis u upisnik brodova sadrži tekst rješenja o
upisu.

(2) Ako se prema stanju upisa u upisniku brodova
rješenje o upisu ne može provesti, upis se može provesti samo na temelju novoga
rješenja kojim se prijašnje rješenje ispravlja ili preinaču­je.

Članak 257.

Upisi na temelju ovoga Zakonika jesu:

1) prvi upis u upisnik brodova – kojim se u hrvatski
upisnik brodova upisuje brod koji do tada nije bio upisan u hrvatski upisnik
brodova,

2) upis u list A – kojim se list A uloška glavne
knjige upisnika brodova upisuju podaci o identifikaciji broda i njegovim
tehničkim značajkama,

3) uknjižba – kojom se upisivanje, prijenos,
ograničenje ili prestanak prava postiže bez posebnog opravdanja (bezuvjetno
upisivanje prava ili bezuvjetno brisanje),

4) predbilježba – kojom se upisivanje, prijenos,
ograničenje ili prestanak prava postiže uz uvjet naknadnog opravdanja (uvjetno
upisivanje prava ili uvjetno brisanje).

5)
zabilježba – kojom se evidentiraju osobni odnosi važni za raspolaganje imovinom
ili druge činjenice za čiju zabilježbu zakon veže određene pravne učinke,

6)
prijenos upisa broda – kojim se brod iz jednoga hrvatskog upisnika brodova
upisuje u drugi hrvatski upisnik brodova,

7)
brisanje broda – kojim se brod briše iz hrvatskog upisnika brodova,

8)
ponovni upis broda – kojim se brod ponovno upisuje u hrvatski upisnik brodova.

Članak
258.

(1)
Pravo vlasništva i ostala stvarna prava na brodu mogu se upisati na brod u
cjelini ili na udio u brodu određen s obzirom na cjelinu, ali ne na pojedine
sastavne dijelove broda.

(2)
Hipoteka na brodu ne može se upisati na udio u brodu s obzirom na cjelinu, ako
je pravo vlasništva na brodu upisano u korist jedne osobe, a ni na dio onog
udjela u brodu za koji je u upisnik brodova upisan jedan suvlasnik.

(3)
Upis prijenosa tražbine osigurane hipotekom na brodu i stjecanja
nadhipotekarnog prava dopušteni su u pogledu cijele tražbine te njenog dijela
određenog razmjerno ili brojčano.

Članak
259.

Za
određene stvari koje su pripadak broda može se, uz pristanak vlasnika broda,
zabilježiti u upisnik broda da su u vlasništvu druge fizičke ili pravne osobe.

Članak
260.

Upis
hipoteke na brodu mora sadržavati najmanje:

1)
novčanu svotu tražbine koja se osigurava hipotekom,

2)
visinu kamata, ako se uz tražbinu moraju platiti,

3)
tvrtku, odnosno naziv i sjedište, odnosno osobno ime i prebivalište
hipotekarnog vjerovnika.

Članak
261.

Ako se
hipotekom na brodu osigurava tražbina koja bi mogla nastati zbog odobrenog
kredita, zbog preuzetog jamčenja ili naknade štete, u ispravi, na temelju koje
se obavljaju upisi, mora se navesti najviša svota koju kredit ili odgovornost
smije dostići.

Članak
262.

Upisi
su dopušteni samo protiv osoba u čiju je korist, u vrijeme podnošenja prijedloga
u upisnik brodova, upisano ili se istodobno upisuje pravo vlasništva, odnosno
ono pravo u pogledu kojega se obavlja upis.

Članak
263.

(1) Ako
je više osoba uzastopce steklo pravo na upis kakva prava na brodu ili na pravu
upisanom na brodu, a to svoje pravo nisu upisali, posljednji stjecatelj može,
ako dokaže tko su mu prethodnici, zahtijevati izvršenje upisa toga prava
neposredno u svoju korist.

(2) Ako
je na koju osobu prenijeta tražbina osigurana hipotekom koja je upisana u
upisnik brodova, a tražbina bude podmirena, dužnik može, ako dokaže prijenos,
zahtijevati brisanje upisa bez prethodnoga izvršenog prijenosa.

Članak
264.

(1) Ako
vjerovnik koji ima pravo zatražiti upis hipoteke na brodu ili nadhipotekarnog
prava na upisanom hipotekarnom pravu svog dužnika taj upis ne zatraži, može i
jamac zatražiti upis tih prava u korist vjerovnika.

(2)
Svaki suvlasnik može za sebe i u ime ostalih suvlasnika zatražiti upis
zajedničkih prava koja se ne mogu podijeliti u razmjeru prema cjelini.

Članak
265.

Upisi u
upisnik brodova, na temelju rješenja suda o nasljedstvu i legatu, upisuju se na
temelju pravomoćnog rješenja nadležnoga ostavinskog suda.

2.
Prvenstveni red

Članak
266.

(1) Za
prvenstveni red upisa mjerodavno je vrijeme kad je prijedlog upisa stigao lučkoj
kapetaniji koja vodi upisnik brodova u koji se obavlja upis.

(2)
Upisi obavljeni na temelju prijedloga koji su stigli u isto vrijeme imaju isti
prvenstveni red, ako drugim zakonom nije drugačije određeno.

Članak 267.

Uknjižbom ili predbilježbom ustupanja prvenstva može
se promijeniti prvenstveni red prava koja su uknjižena na brodu. Za tu promjenu
potreban je pristanak ovlaštenika prava koji ustupa svoj prvenstveni red i čije
pravo stupa nazad te ovlaštenika prava koje stupa na njegovo mjesto naprijed. Ako
je pravo koje stupa nazad hipotekarno pravo, potreban je i pristanak vlasnika
broda, a ako je pravo koje stupa nazad opterećeno pravom treće osobe potreban
je i pristanak te osobe. Tom se promjenom ne dira u opseg i prvenstveni red
ostalih upisanih prava.

Članak 268.

Pravo koje stupa naprijed stječe bez ograničenja
prvenstveni red prava koje stupa nazad, ako su ta prava u upisniku brodova
upisana neposredno jedno iza drugog ili ako mu prvenstvo daju i svi ovlaštenici
čija su prava upisana između njih.

Članak 269.

(1) Ako se ustupanje prvenstva obavlja između prava
koja nisu upisana neposredno jedno iza drugog, bez pristanka ovlaštenika čija
su prava upisana između njih, pravo koje stupa naprijed stječe prvenstveni red
prava koje stupa nazad samo u opsegu i sadržaju tog prava.

(2) Ako je pravo koje stupa nazad uvjetno ili s
određenim rokom, pravo koje stupa naprijed u postupku izvršenja provedenom
prije nastupanja tog uvjeta ili roka može se namiriti samo u onoj svoti koja
tom pravu pripada prema njegovu prvotnome prvenstvenom redu.

(3) Ako kupac na javnoj prodaji mora pravo koje stupa
nazad preuzeti prema njegovu prijašnjem prvenstvenom redu bez uračunavanja u
kupovnu cijenu, pri razdiobi kupovne cijene pravo koje stupa naprijed uzet će
se u obzir po svojemu prvotnom prvenstvenom redu.

Članak 270.

Pravo koje stupa nazad ima i na svojemu prvotnom
mjestu prednost pred pravom koje stupa naprijed, ako nije drugačije ugovoreno
između hipotekarnih vjerovnika koji mijenjaju mjesta hipoteke.

Članak
271.

Ako
ustupanjem prvenstva više prava stupaju na mjesto drugog i ustupanje bude
uknjiženo istodobno, pravo koje je prije ustupanja imalo prvenstvo u
prvenstvenom redu ima prvenstvo i na novom mjestu, ako nije drugačije ugovoreno
između hipotekarnih vjerovnika koji mijenjaju mjesta hipoteke.

Članak
272.

Naknadne
promjene koje se tiču postojanja ili opsega prava koje ustupanjem prvenstva
stupa nazad ne utječu na prvenstveni red prava koje stupa naprijed, ako nije
drugačije ugovoreno između hipotekarnih vjerovnika koji mijenjaju mjesta
hipoteke.

3.
Prijave i prijedlozi

Članak
273.

(1)
Rješenje o upisu broda u upisnik brodova donosi se na temelju prijave ili
prijedloga ovlaštene stranke, odnosno zahtjeva nadležnog tijela, ako u ovom
Zakoniku nije drugačije određeno.

(2)
Prijave i prijedlozi, odnosno zahtjevi iz stavka 1. ovoga članka podnose se
lučkoj kapetaniji koja vodi upisnik brodova u koji je brod upisan ili treba
biti upisan.

Članak 274.

(1) Prijave i prijedlozi za upis broda u upisnik
brodova podnose se u dovoljnom broju primjeraka lučkoj kapetaniji koja vodi
upisnik brodova, i to za tu lučku kapetaniju i za stranke kojima se rješenje o
upisu broda mora dostaviti.

(2) Ako prijava ili prijedlog nije podnesen u
dovoljnom broju primjeraka, lučka kapetanija iz stavka 1. ovoga članka pozvat
će podnositelja da to učini u određenom roku. Ako podnositelj ne postupi prema
ovom nalogu, lučka kapetanija će odrediti da se podnesak prepiše na trošak
podnositelja.

Članak 275.

(1) Kad je podnesak vezan za rok, određen u odredbama
ovoga Zakonika o postupku za upisivanje brodova, podnesak je predan u roku samo
ako prije proteka roka stigne lučkoj kapetaniji kod koje se vodi upisnik
brodova.

(2) Rokovi određeni u odredbama ovoga Zakonika o
postupku upisivanja u upisnik brodova, osim rokova za opravdanje predbilježbe
(članak 327. i 329.) i roka za podnošenje izvorne isprave (članak 294.) ili
prijevoda (članak 295.), ne mogu se produljiti.

(3) Zbog propuštanja rokova određenih ovim Zakonikom
u postupku upisivanja u upisnik brodova nema mjesta povratu u prijašnje stanje.

Članak 276.

(1) Za prvi upis broda čiji je upis u upisnik brodova
obvezan (članak 187.), za upis promjena koje se upisuju u list A uloška glavne
knjige upisnika brodova ili za upis promjena zbog kojih se brod briše iz
upisnika brodova podnosi se pisana prijava.

(2) Za ostale upise podnosi se pisani prijedlog.

Članak 277.

(1) U prijavi ili prijedlogu za upis broda u upisnik
brodova treba navesti tijelo kojem se prijedlog, odnosno prijava podnosi,
osobno ime i prebivalište, odnosno naziv i sjedište podnositelja prijedloga,
odnosno prijave i onih osoba kojima treba dostaviti rješenje o upisu te ime,
odnosno oznaku broda na koji se upis odnosi.

(2) U
prijedlogu, odnosno prijavi treba točno navesti što se mora upisati u upisnik.

(3) Prijedlog
za uknjižbu sadrži prešutno i prijedlog za pred­bilježbu, ako predlagatelj
predbilježbe to nije izričito isključio.

(4)
Jednim prijedlogom može se tražiti više upisa na temelju jedne isprave te upis
jednog istog prava u više uložaka ili upis više prava u jedan uložak.

Članak
278.

Prijava
za upis brodova u upisnik brodova mora sadržati sve podatke koji se upisuju u
upisnik brodova. Uz prijavu moraju se priložiti isprave kojima se dokazuju
podaci koji se upisuju u upisnik brodova.

Članak
279.

Prijedlogu
koji podnosi zakonski zastupnik neke osobe za upis stjecanja, prijenosa,
ograničenja ili prestanka upisanih prava na brodovima mora se priložiti
odobrenje nadležnog tijela starateljstva, kad je takvo odobrenje potrebno.

Članak
280.

(1)
Upis u list A uloška glavne knjige upisnika brodova, uknjižbe i predbilježbe
mogu se dopustiti samo na temelju isprava sastavljenih u obliku propisanom za
njihovu valjanost.

(2) Nazivi, odnosno vlastita imena osoba koje
sudjeluju u pravnom poslu navedenom u ispravi na temelju koje se obavlja upis
moraju biti točno navedena. U toj ispravi mora biti navedeno i mjesto gdje je
isprava sastavljena i datum kad je sastavljena.

(3) U ispravama o stjecanju, prijenosu, ograničenju i
prestanku prava iz članka 213. ovoga Zakonika mora biti navedena i valjana
pravna osnova.

(4) Isprave na temelju kojih se obavlja upis u
upisnik brodova ne smiju imati takvih vidljivih nedostataka koji slabe njihovu
vjerodostojnost, a ako se sastoje od više listova, oni moraju biti ušiveni tako
da se ni jedan list ne može umetnuti.

Članak 281.

(1) Isprave na temelju kojih se obavljaju upisi u
list B i list C uloška glavne knjige upisnika brodova moraju se priložiti u
izvorniku, a ostale isprave mogu se priložiti i u ovjerenom prijepisu.

(2) Od svake isprave iz stavka 1. ovoga članka
prilaže se i po jedan neovjereni prijepis ili fotokopija za zbirku isprava.
Voditelj upisnika brodova potvrdit će da se taj prijepis ili fotokopija slaže s
izvornikom.

(3) Ako se izvornik isprave nalazi u službenim
spisima ili na čuvanju kod lučke kapetanije koja vodi upisnik brodova ili ako
je priložen uz već podneseni prijedlog, odnosno prijavu, dovoljno je podnijeti
prijepis ili fotokopiju u dva primjerka i navesti gdje se izvornik nalazi.

(4) Ako se izvornik isprave ne može odmah podnijeti
zato što se nalazi kod drugog tijela ili suda, treba to u prijedlogu, odnosno
prijavi navesti i priložiti prijepis ili fotokopiju, opskrbljenu potvrdom
tijela uprave ili suda da se prijepis, odnosno fotokopija slaže s izvornikom i
jedan neovjereni prijepis ili fotokopiju isprave.

Članak
282.

Uz
isprave sastavljene na stranom jeziku mora se priložiti ovjerovljeni prijevod
na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu.

4.
Provođenje upisa

a)
Zajedničke odredbe

Članak
283.

U
upravnom postupku upisivanja u upisnik brodova, koji se provodi pred lučkom
kapetanijom koja vodi upisnik brodova, na odgovarajući se način primjenjuju
odredbe Zakona o općem up­rav­nom postupku, ako ovim Zakonikom nije drugačije
određeno.

Članak
284.

U
postupku upisivanja broda u upisnik brodova stranka je osoba na čiji je zahtjev
pokrenut ili protiv koje se vodi postupak ili koja radi zaštite svojih prava
ili pravnih interesa ima pravo sudjelovati u postupku.

Članak
285.

U
postupku upisivanja u upisnik brodova lučka kapetanija koja vodi upisnik
brodova donosi odluke u obliku rješenja kada odlučuje o pravu ili obvezi
određene stranke, dok će zaključkom odlučiti o pitanjima koja se tiču postupka,
a koja se ne rješavaju rješenjem.

Članak
286.

Saslušanje
stranaka i ostalih sudionika u postupku upisivanja u upisnik brodova može se
obavljati usmeno ili pisanom izjavom. Kad se mora saslušati više osoba,
pojedine od njih mogu se saslušati i u odsutnosti ostalih.

Članak
287.

(1) O
usmenim radnjama poduzetim u tijeku postupka upisivanja u upisnik brodova
sastavlja se zapisnik.

(2) O
manje važnim izjavama ili obavijestima može se umjesto zapisnika staviti samo
službena bilješka na spisu.

Članak
288.

U
postupku upisivanja u upisnik brodova svaka stranka snosi svoje troškove.

Članak
289.

Za
odlučivanje lučke kapetanije koja vodi upisnik brodova o prijavi ili prijedlogu
mjerodavan je trenutak kad je prijava ili prijedlog stigao lučkoj kapetaniji.

Članak
290.

(1) Prijavu ili prijedlog kojim se traži upis u
upisnik brodova lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova upisuje u dnevnik
upisnika brodova, naznačujući na njemu dan, sat i minutu kad mu je prijava ili
prijedlog stigao. Ta je lučka kapetanija dužna u ulošku upisnika brodova u koji
je brod upisan, ako je uložak već otvoren, evidentirati da je podnesena prijava
ili prijedlog za upis, naznačujući olovkom broj pod kojim je podnesak upisan u
dnevnik upisnika brodova.

(2) Ako uložak još nije otvoren, čim stigne prijava
ili prijedlog za prvi upis broda u upisnik, otvara se uložak u koji se olovkom
naznačuje broj pod kojim je podnesak upisan u dnevnik upisnika brodova, ime,
odnosno oznaka broda te brojevi svih daljnjih prijava ili prijedloga koji
stignu dok se ne obavi upis broda ili dok rješenje o odbijanju upisa broda u
upisnik ne postane konačno.

(3) Uložak
za prvi upis broda u upisnik brodova neće se otvarati ako je prijava ili
prijedlog potpuno nerazumljiv ili neodređen.

Članak
291.

(1)
Prijedlog za prijenos upisa broda u upisnik brodova koji vodi druga lučka
kapetanija podnosi se lučkoj kapetaniji kod koje je brod upisan.

(2) Uz
prijedlog moraju se priložiti isprave kojima se dokazuje da postoje
pretpostavke za prijenos upisa broda iz stavka 1. ovoga članka.

(3)
Kada lučka kapetanija u čiji je upisnik brod upisan primi prijavu ili prijedlog
za prijenos upisa broda u upisnik brodova druge lučke kapetanije, zabilježit će
traženje prijenosa u upisnik brodova u koji je brod upisan. Na osnovu
zabilježbe lučka kapetanija donosi rješenje kojim dopušta prijenos upisa broda
u novi upisnik brodova sa svim podacima iz upisnika brodova, te isti upućuje
lučkoj kapetaniji u čiji se upisnik brod ima upisati.

(4)
Kada lučka kapetanija u čiji se upisnik brod ima upisati, na temelju rješenja
iz stavka 1. ovoga članka donese rješenje o prijenosu upisa broda sa svim
podacima iz upisnika brodova iz primljenog izvatka u novi upisnik brodova,
rješenje o tome dostavit će se lučkoj kapetaniji u čijem je upisniku brod do
tada upisan radi brisanja. Lučka kapetanija u čijem je upisniku brod do tada
upisan provest će upis brisanja broda iz svog upisnika i lučkoj kapetaniji u
čiji je upisnik brod upisan poslat će zbirku isprava koja se odnosi na taj
brod.

(5) Ako
je podnesen prijedlog za prijenos broda iz jednog upisnika u drugi, koji se
vodi kod iste lučke kapetanije, ta će luč­ka kapetanija postupiti prema odredbi
članka 290. ovoga Zakonika.

Članak
292.

(1)
Lučka će kapetanija koja vodi upisnik brodova na temelju prijedloga ili prijave
i njezinih priloga dopustiti upis u upisnik brodova:

1) kad
iz upisnika brodova u pogledu broda ili prava na brodu ne proizlazi nikakva
smetnja traženom upisu, odnosno kod prijave ili prijedloga za prvi upis broda u
upisnik brodova, ako je udovoljeno uvjetima iz članka 187. i 188. ovoga
Zakonika,

2) kad
nema osnovane sumnje u to da je predlagatelj ovlašten da podnese prijedlog i da
su sudionici na čija se prava upis odnosi sposobni raspolagati tim pravima,

3) kad je traženje prema sadržaju podnesenih isprava
osnovano,

4) kad isprave imaju oblik koji se zahtijeva za
dozvolu uknjižbe, predbilježbe ili zabilježbe.

(2) Kada prijenos upisa broda dopušta druga lučka
kapetanija, a ne lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova iz članka 254.
stavka 5. ovoga Zakonika, lučka kapetanija iz članka 254. stavka 5. ovoga
Zakonika, ograničit će se na odlučivanje o tome je li upis dopušten s obzirom
na stanje upisnika, a u pogledu ostalih pretpostavki za upis odlučivanje
pripada lučkoj kapetaniji iz članka 254. stavka 4. ovoga Zakonika koja prijenos
upisa broda dopušta.

Članak
293.

(1)
Osim slučajeva predviđenih u člancima 311., 331. i 355. ovoga Zakonika lučka
kapetanija koja vodi upisnik će na svaku prijavu ili prijedlog odlučiti o samoj
stvari, bez saslušanja stranaka i u pravilu, bez donošenja prethodne odluke
(članci 294., 295. i 374.). Lučka kapetanija je dužna u rješenju izričito
navesti prihvaća li se prijedlog ili se odbija.

(2) Ako
se prijedlog prihvaća samo djelomično, naredit će se upis u dijelu u kojem je
prijedlog prihvaćen, a odbiti dio prijedloga koji se ne uvažava.

(3) Ako
se prijedlog u cijelosti ili djelomično odbija, u rješe­nju će se navesti
razlozi zbog kojih se prijedlog odbija.

Članak
294.

(1) Lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova donosi
rješe­nje o upisu u upisnik brodova na temelju izvornih isprava.

(2) Ako iz prijave ili prijedloga i priloženih
prijepisa isprava proizlazi da bi se traženju moglo udovoljiti da je izvorna
isprava bila podnesena, lučka kapetanija će, da se za odnosno pravo sačuva
prvenstveni red, odrediti zabilježbu prijave ili prijedloga u zapisnik brodova
uz napomenu »dok stigne izvornik«.

(3) Istodobno će lučka kapetanija koja vodi zapisnik
brodova predlagatelju odrediti primjeren rok u kojem mora podnijeti izvornu
prijavu, ako je tijelo, kod kojeg se ona nalazi, već po službenoj dužnosti nije
dužna poslati. Ako drugo tijelo ili sud izvornu ispravu naknadno dostavi, ili
isprava bude u određenom roku podnesena, rješavat će se o prijedlogu u samoj
stvari.

(4) Ako izvorna isprava u određenom ili produljenom
roku ne bude podnesena, odbacit će se prijedlog i, po službenoj dužnosti, odrediti
brisanje zabilježbe.

(5) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka lučka
kapetanija koja vodi upisnik brodova može, kad ocijeni da za to postoje
opravdani razlozi, dopustiti upis u upisnik brodova na osnovi potvrde o
brisanju broda iz stranog upisnika brodova poslane telefaksom s time da se
odredi rok za dostavu izvorne isprave.

(6) Ako iz prijedloga i priloženih isprava proizlazi
da se traženju ne bi moglo udovoljiti i kad bi izvorna isprava bila priložena,
lučka kapetanija će prijedlog odbiti.

(7) Odredbe ovoga članka na odgovarajući se način
primjenjuju i na prijave za prvi upis broda ili broda u gradnji.

Članak 295.

Ako prijavi ili prijedlogu nije priložen prijevod
isprave koja je sastavljena na stranom jeziku, a iz podneska ne proizlazi da
traženje treba odbiti, lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova će, da se
sačuva prvenstveni red odnosnog prava, odrediti zabilježbu prijedloga, odnosno
prijave u upisniku uz napomenu »dok stigne prijevod«. Lučka kapetanija koja
vodi upisnik će istodobno odrediti predlagatelju primjeren rok u kojem mora
podnijeti prijevod. Ako prijevod bude predan u određenom ili produljenom roku,
rješavat će se o prijedlogu u samoj stvari; u protivnom – pri­java ili
prijedlog odbaciti i, po službenoj dužnosti, odrediti brisanje zabilježbe.

Članak 296.

(1) Lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova ne
može odobriti da se u upisnik brodova upiše više ili što drugo što stranka nije
tražila, iako bi, prema podnesenim ispravama, bila ovlaštena tražiti više ili
što drugo.

(2) Ako
je predložena samo predbilježba, ne može se odrediti uknjižba, iako postoje
pretpostavke za uknjižbu.

Članak
297.

(1) Ako
iz isprava proizlazi da je stjecatelju knjižnog prava dano odobrenje za
uknjižbu, ali da su mu istodobno nametnuta ograničenja u vezi s raspolaganjem
stečenim pravom ili da su mu nametnute obveze u pogledu kojih je ugovorena
istodobno uknjižba u korist određenih ovlaštenika traženi se upis neće moći
dopustiti ako istodobno ne bude predložena i uknjižba ili, prema tome kakva je
isprava, bar predbilježba ugovorenih ograničenja ili obveza.

(2)
Prijedlog za istodobni upis međusobnih prava i obveza može podnijeti bilo koja
stranka.

Članak
298.

(1)
Rješenje kojim se dopušta upis u upisnik brodova mora sadržavati:

1)
naznaku uloška u kojem se upis mora obaviti i ime broda na koji se upis odnosi,

2)
naziv i sjedište, odnosno ime i prebivalište osobe u čiju će se korist upis
obaviti, brod ili pravo na brodu na kojem će se upis obaviti, naznaku isprava
na temelju kojih se upis dopušta, vrstu upisa koji će se obaviti i bitni
sadržaj prava koje se upisuje, i to riječima koje trebaju biti upisane u
upisnik brodova.

(2) Ako se sadržaj prava koje se upisuje ne može
ukratko izraziti, može se obaviti pozivanje na točno označena mjesta u
ispravama na temelju kojih je određen upis, i to s učinkom kao da su ta mjesta
upisana u glavnu knjigu.

(3) Rješenje kojim se određuje upis broda u upisnik
brodova mora sadržavati sve podatke koji se moraju upisati u list A, i to
riječima kojima su ti podaci navedeni u prethodnom rješenju lučke kapetanije
koja vodi upisnik brodova.

Članak 299.

(1) Ako lučka kapetanija iz članka 254. ovoga
Zakonika odbija prijedlog za uknjižbu ili predbilježbu ili za prvi upis broda u
upisnik brodova, ili odbije prijedlog za zabilježbu prvenstvenog reda, ili
lučka kapetanija iz članka 254. stavka 5. ovoga Zakonika odbije izvršenje
dopuštenog upisa (članak 298.), lučka kapetanija će rješenjem odrediti upis
zabilježbe odbijanja tih zahtjeva. Na isti način postupit će lučka kapetanija
iako je bio odbijen prijed­log za odobrenje prodaje radi naplate tražbina za
koje založno pravo nije uknjiženo.

(2) Zabilježba se neće upisati:

1) ako se iz prijedloga i iz njegovih priloga ne može
utvrditi o kojem je brodu ili pravu za koje se zahtijeva upis riječ, ili ako
brod ili pravo nisu upisani u naznačeni upisnik brodova,

2) ako pravo vlasništva, odnosno koje drugo pravo na
brodu nisu upisani u korist osobe protiv koje se prema sadržaju isprave može
provesti uknjižba ili predbilježba.

(3) Upis zabilježbe naznačuje se na rješenju.

Članak 300.

Kad lučka kapetanija iz članka 254. ovoga Zakonika
utvrdi da je rješenje kojim se odbija upis iz članka 299. ovoga Zakonika
postalo konačno zato što žalba nije podnesena, donijet će, po službenoj
dužnosti, rješenje o brisanju zabilježbe odbijanja upisa i o tome obavijestiti
stranke.

Članak 301.

Rješenje
o upisu provodi lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova u koji je brod
upisan, a ako je riječ o prvom upisu – lučka kapetanija koja vodi upisnik
brodova u koji brod treba upisati.

Članak
302.

(1)
Svaki upis, osim upisa u list A o tehničkim podacima, mora sadržavati:

1)
datum kad je prijedlog primljen i broj dnevnika upisnika brodova,

2) naziv isprave koja je osnova za upis, mjesto gdje
je isprava sastavljena i datum kad je sastavljena,

3) naziv lučke kapetanije, broj i datum njegova
rješenja kojim je dopustio upis,

4) vrstu upisa (članak 257.) i bitni sadržaj prava,
odnosno činjenice koja se upisuje,

5) naziv i sjedište, odnosno ime i prebivalište osobe
u čiju se korist obavlja upis.

(2) Ako lučkoj kapetaniji istodobno stigne više
prijedloga koji se odnose na isti brod, kod svakog upisa obavljenog u vezi s
tim prijedlozima zabilježit će se brojevi ostalih prijedloga s naznakom da su
stigli istodobno.

Članak 303.

(1) Kad lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova
donese rješenje kojim se određuje upis broda u upisnik brodova, obavit će
istodobno upis broda u list A i list B upisnika brodova. Nakon upisa ta će
lučka kapetanija postupiti prema odredbama članka 310. i 313. ovoga Zakonika.

(2) Kad lučka kapetanija iz stavka 1. ovoga članka
donese rješenje kojim se odbija zahtjev za upis broda u upisnik brodova i
odredi upis zabilježbe odbijanja zahtjeva, obavit će se upis zabilježbe u list
A uloška otvorenog u skladu s člankom 290. stavkom 2. ovoga Zakonika.

Članak 304.

(1) Rješenje o odbijanju prijave ili prijedloga za
upis broda u upisnik brodova zabilježit će se u list A uloška otvorenog u vezi
s podnesenom prijavom ili prijedlogom.

(2) Zabilježba iz stavka 1. ovoga članka neće se upisati
ako u povodu prijave ili prijedloga ne bude otvoren novi uložak (članak 290.
stavak 3).

Članak 305.

U svakom rješenju naznačit će se kome se rješenje ima
dostaviti i kome će lučka kapetanija dostaviti koju od isprava (članak 313.
stavak 2).

Članak 306.

(1) Rješenja o prijedlozima i prijavama za upis u
upisnik brodova dostavit će se podnositelju prijave, odnosno prijedloga i osobi
na čijem se pravu vlasništva broda stječe koje pravo ili čija se prava prenose,
ograničavaju, opterećuju ili ukidaju te osobi protiv koje je obavljen upis
zabilježbe u upisnik brodova.

(2) Rješenje kojim se dopušta potpuno ili djelomično
brisanje kakva upisa dostavit će se i svim osobama u čiju korist na upisanom
pravu postoje daljnje uknjižbe ili predbilježbe.

(3) Rješenje o uknjižbi ili predbilježbi, kojima se
na upisanim pravima trećih osoba upisuje hipotekarno pravo ili ustupanje prava,
dostavit će se i vlasniku broda.

(4) Rješenje kojim se dopušta upis na prijedlog
opunomo­ćenika protiv stranke koja je punomoć izdala dostavit će se stranci
osobno, ako punomoć ne odgovara odredbi članka 316. stavka 2. ovoga Zakonika.

Članak 307.

(1)
Dostava iz članka 306. ovoga Zakonika obavlja se prema odredbama Zakona o
parničnom postupku o dostavi osobno strankama.

(2) Ako
se stranci moraju vratiti izvornici isprava koji su priloženi (članak 313.), ti
se izvornici vraćaju stranci koja ih je priložila, ako stranka nije drugačije
odredila.

Članak
308.

(1)
Valjanost upisa ne može se pobijati zato što dostava nije obavljena uredno ili
nije uopće obavljena.

(2)
Osoba koja iz izvršenog upisa izvodi za sebe kakvo pravo ili oslobođenje od
obveze nije dužna dokazivati da je dostava obavljena.

Članak
309.

Lučka
kapetanija koja je obavila upis brisanja broda iz upisnika brodova izdat će
stranci, na njezin zahtjev, potvrdu o brisanju. U potvrdi o brisanju navest će
razlog brisanja i rješenje na temelju kojeg je brisanje provedeno.

Članak
310.

(1) Na
izvorniku isprave na temelju koje je upis obavljen lučka kapetanija koja vodi
upisnik brodova stavlja potvrdu o obav­ljenom upisu.

(2) U
potvrdi iz stavka 1. ovoga članka navodi se rješenje kojim je upis bio određen
i uložak u koji je upis obavljen.

(3) Ako
je upis bio obavljen na temelju više isprava koje su među sobom u vezi, potvrda
se stavlja na onu ispravu iz koje pravo upisanog neposredno proizlazi (članak
263. i 264.).

Članak 311.

(1) U upisniku se ne smije ništa brisati ni na drugi
način što dodavati ili mijenjati.

(2) Svi upisi u upisniku brodova moraju se upisivati
tintom.

(3) Ako je pri upisivanju bila učinjena pogreška i
ona se uoči još za upisivanja, ispravit će se bez naloga lučke kapetanije.
Pogreška učinjena pri upisivanju mora se precrtati tako da ostane čitljiva.

(4) Pogreška koja se učini nakon obavljenog upisa
može se ispraviti samo po nalogu nadležnog tijela iz članka 254. ovoga
Zakonika, koji će, ako bi pogreška imala kakvu pravnu posljedicu, saslušati
sudionike. Pokretanje tog postupka zabilježit će se na listu na kojem je
obavljen pogrešan upis. Ta zabilježba ima takav učinak da kasniji upisi ne
sprječavaju ispravljanje pogreške. Kad rješenje u vezi s ispravkom pogreške
postane pravomoćno, zabilježba se briše po službenoj dužnosti.

(5) Ispravci pogrešnih upisa moraju imati datum,
potpis voditelja upisnika brodova i pečat lučke kapetanije kod koje se ti
upisnici brodova vode.

Članak 312.

(1) Rješenje o brisanju broda iz upisnika brodova te
zabilježba odbijanja zahtjeva za brisanje broda iz upisnika brodova upisuju se
u list A upisnika brodova.

(2) Nakon što rješenje o brisanju broda iz upisnika
brodova postane konačno, odnosno pravomoćno, lučka kapetanija koja vodi upisnik
brodova preko svake stranice uloška glavne knjige upisnika brodova povlači
crvenom tintom dvije unakrsne crte i jednu vodoravnu crtu na svakoj stranici
ispod svih upisa, s tim što se pojedini upisi ne precrtavaju.

(3)
Lučka kapetanija iz stavka 2. ovoga članka postupit će prema odredbama stavka
2. ovoga članka nakon što rješenje o odbijanju prijedloga ili prijave za prvi
upis broda u upisnik bro­do­va (članak 299. stavak 1.) postane konačno, odnosno
pravo­moćno.

Članak
313.

(1)
Nakon obavljenog upisa lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova vratit će
stranci izvornike isprava, odnosno ovjerene prijepise isprava ako je prijavi
ili prijedlogu priložen neovjeren prijepis tih isprava. U protivnom, izvornici
isprava, odnosno njihovi ovjereni prijepisi zadržat će se u zbirci isprava, a
lučka kapetanija će obavijestiti stranku da u određenom roku može te isprave
uzeti ako podnese ovjerovljene prijepise. Lučka kapetanija može i sama napraviti
te prijepise uz naplatu propisanih taksa.

(2) Ako
lučka kapetanija iz stavka 1. ovoga članka upis obav­lja na temelju rješenja
suda, postupit će s ispravama prema tom rješenju (članak 305.).

(3) U
pogledu prijepisa potrebnih za zbirku isprava postupit će se prema stavku 1.
ovoga članka.

b)
Posebne odredbe

Prvi
upis u upisnik brodova

Članak
314.

Prvi
upis u upisnik brodova u gradnji dopustit će lučka kapetanija koja vodi upisnik
brodova u gradnji u koji se brod u gradnji treba upisati ako su uz prijavu,
odnosno prijedlog za prvi upis priložene ove isprave:

1)
isprava kojom se dokazuje pravo vlasništva na brodu u gradnji,

2)
potvrda brodogradilišta o tehničkim podacima koji se upisuju na list A upisnika
brodova u gradnji, mjestu i početku gradnje,

3) izjava
vlasnika broda u gradnji o imenu broda u gradnji, ili, ako brod nema imena,
izjava brodogradilišta o oznaci broda u gradnji.

Članak
315.

(1)
Prvi upis broda u upisnik brodova dopustit će lučka kapetanija koja vodi
upisnik brodova, ako su uz prijavu za prvi upis broda priložene ove isprave:

1)
isprava kojom se dokazuje pravo vlasništva na brodu,

2)
izvadak iz sudskog upisnika, odnosno druga isprava kojom se dokazuje da je
vlasnik hrvatski državljanin ili hrvatska pravna osoba, odnosno da je
udovoljeno uvjetima za upis broda u upisnik brodova,

3)
rješenje o određivanju imena, odnosno oznake broda i luke upisa za brod,

4)
potvrda o tehničkim podacima broda radi njegova upisa u upisnik brodova koju
izdaje priznata organizacija***,*** s potvrdom da je brod tehnički
prihvatljiv za upis u hrvatski upisnik,

5)
isprava kojom se određuje pozivni znak broda prema Međunarodnome signalnom
kodeksu, ako brod takav znak mora imati,

6)
isprave kojima se dokazuju drugi podaci koji se unose u list A uloška glavne
knjige upisnika brodova,

7)
potvrda tijela koji vodi strani upisnik brodova da je brod brisan iz tog
upisnika, ako se taj brod prenosi iz stranog upisnika u hrvatski upisnik
brodova,

(2) Ako
je vlasnik broda strani državljanin ili strana pravna osoba, uz prijavu se moraju
priložiti isprave kojima se dokazuje pravo da brod bude upisan u hrvatski
upisnik brodova te podaci u ispravama iz stavka 1. ovoga članka.

UknjiŽba

Članak
316.

(1) Ako
ovim ili drugim zakonom nije drugačije određeno, uknjiž­ba (članak 257. točka
3.) može se Zakonikom dopustiti samo na temelju javnih isprava ili privatnih
isprava na kojima je potpise osoba čije pravo treba ograničiti, opteretiti ili
prenijeti na drugu osobu ovjerilo tijelo nadležno za ovjeravanje potpisa.

(2) Na
temelju privatne isprave koju je izdao opunomoćenik uknjižba protiv vlastodavca
može se dopustiti samo ako punomoć koju je taj izdao glasi na određeni posao
ili na određenu vrstu poslova, a od dana izdavanja punomoći do dana traženja
uknjižbe nije proteklo više od jedne godine.

(3)
Ovjera potpisa na privatnoj ispravi nije potrebna ako se na ispravi nalazi
odobrenje tijela nadležnog za zaštitu prava i interesa osobe čije pravo treba
ograničiti, opteretiti ili prenijeti na drugu osobu.

Članak
317.

(1)
Privatna isprava, na temelju koje se može dopustiti uknjižba, mora sadržavati,
pored podataka iz članka 280. ovoga Zakonika, još i:

1)
točnu oznaku broda ili prava u pogledu kojega se uknjižba provodi,

2)
izričitu izjavu osobe čije se pravo ograničava, opterećuje, ukida ili prenosi
na drugu osobu da dopušta uknjižbu.

(2)
Odredba stavka 1. točke 2) ovoga članka ne odnosi se na isprave o stjecanju
prava vlasništva na domaćem ili stranom brodu ako se traži prvi upis broda u
hrvatski upisnik brodova.

Članak
318.

(1)
Javne isprave na temelju kojih se dopušta uknjižba jesu:

1)
isprave o pravnim poslovima koje je sastavio sud u granicama svojih ovlaštenja,
ako sadrže podatke propisane u članku 280. ovoga Zakonika,

2) isprave koje su u propisanom obliku izdali sudovi
ili tijela uprave, u granicama svojih nadležnosti, kojima zakon priznaje
svojstvo sudske ovršne isprave ili na temelju kojih se prema posebnim propisima
može obaviti upis u javne knjige.

(2) Uknjižbe na temelju odluke stranog suda mogu se
obaviti ako je ta odluka priznata u posebnom za to propisanom postupku.

PredbiljeŽbe

Članak 319.

Kad podnesena isprava udovoljava općim uvjetima za
upis, ali ne udovoljava svim posebnim uvjetima za uknjižbu propisanim u članku
316. – 318. ovoga Zakonika, lučka kapetanija, kod koje se vodi upisnik brodova,
dopustit će predbilježbu (članak 257. točka 4).

Članak 320.

Predbilježba
hipoteke na brodu dopuštena je samo ako su tražbine i pravna osnova
hipotekarnog prava učinjene vjerojatnim.

Članak
321.

Kad se
u hrvatski upisnik brodova upisuje brod koji je bio upisan u strani upisnik
brodova, a iz isprave se o brisanju broda iz stranog upisnika brodova vidi da
je brod opterećen hipotekom na brodu (članak 240.), upisat će se, po službenoj
dužnosti, pred­bilježba hipotekarnog prava s redom prvenstva koji ima prema
trenutku što je bio mjerodavan za utvrđivanje reda prvenstva u stranom upisniku
brodova, ako u trenutku upisa nije udovoljeno uvjetima za uknjižbu hipoteke na
brodu određene ovim Zakonikom.

Članak
322.

Predbilježba
prava zakupa, brodarskog ugovora na vrijeme za cijeli brod i prava prvokupa
dopuštena je samo ako su postojanje prava i pristanka na upis učinjeni
vjerojatnim.

Članak
323.

Predbilježba
se dopušta i na temelju ovih isprava:

1)
nepravomoćnih sudskih odluka kojima se zahtjev za utvrđivanje, stjecanje,
ograničenje ili prestanak upisnog prava prihvaća ili odbija,

2)
sudskih odluka kojima se predbilježba dopušta u postupku osiguranja prema
propisima ovršnog postupka,

3)
zahtjeva suda, tijela uprave ili organizacije u obavljanju poslova javnih
ovlaštenja koja su joj zakonom povjerena, kad su oni po zakonu ovlašteni da po
službenoj dužnosti odrede da se određene tražbine osiguraju hipotekom na brodu.

Članak
324.

Ako kod
suda bude položen iznos duga osiguranog hipotekom na brodu, za koji, prema
pravnim pravilima imovinskog prava, postoji opravdan razlog da se vjerovniku
dug ne može platiti, predbilježba će se dopustiti na temelju potvrde suda da je
ta svota položena i to:

1) ako
je iznos duga kod suda položio dužnik ili osoba koja za dug odgovara, dopustit
će se predbilježba brisanja hipoteke na brodu,

2) ako
je iznos duga kod suda položila treća osoba kojoj je prema pravnim pravilima
imovinskog prava vjerovnik dužan us­tu­piti svoju tražbinu, dopustit će se
predbilježba ustupanja tražbine osigurane hipotekom na brodu.

Članak 325.

Predbilježbom se stječu, prenose, ograničavaju ili
prekidaju upisana prava, uz uvjet da predbilježba bude naknadno opravdana, i to
u opsegu u kojem bude opravdana.

Članak 326.

Predbilježba se može opravdati na temelju:

1) isprave kojom se može dopustiti uknjižba, a koju
je izdala osoba protiv koje je predbilježba upisana,

2) potvrde da je sudska odluka iz članka 323. točke
1) ovoga Zakonika postala pravomoćna i ovršna,

3) konačne odluke nadležnog tijela o postojanju
tražbine iz članka 323. točke 3) ovoga Zakonika, radi čijeg je osiguranja pred­bilježba
upisana,

4) pravomoćne i ovršne odluke suda u parnici protiv
osobe protiv koje je predbilježba upisana.

Članak 327.

(1) Ako se predbilježba opravdava podnošenjem isprave
sposobne za uknjižbu (članak 326. točka 1)), opravdanje se treba izvršiti u
roku od 15 dana od dana dostave rješenja o predbilježbi.

(2) Ako
se predbilježba opravdava na temelju pravomoćne i ovršne odluke suda (članak
326. točka 4)), parnica se mora pokrenuti u roku od 15 dana od dana dostave
rješenja o predbilježbi.

(3) Rok
u kojem se predbilježba mora opravdati navodi se u odluci o predbilježbi.

(4) Rok
za opravdanje predbilježbe lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova može, na
prijedlog stranke, produljiti, ako za to postoje opravdani razlozi. Prijedlog
se podnosi lučkoj kapetaniji koja vodi upisnik brodova.

Članak
328.

(1) Ako
se predbilježba opravdava podnošenjem isprava navedenih u članku 326. točki
1) – 3) ovoga Zakonika, prijedlog za opravdanje predbilježbe podnosi
se lučkoj kapetaniji koja vodi upisnik brodova.

(2) Ako
se predbilježba opravdava odlukom suda u parnici (članak 326. točka 4.)),
tražitelj predbilježbe dužan je pokrenuti parnicu kod nadležnog suda i o tome
obavijestiti lučku kapetaniju koja vodi upisnik brodova.

Članak
329.

(1) Rok
u kojem se mora pokrenuti parnica za opravdanje predbilježbe navest će se u
odluci o predbilježbi.

(2) Rok
za pokretanje parnice sud može, na prijedlog stranke, produljiti, ako za to
postoje važni razlozi.

Članak
330.

Ako u
vrijeme podnošenja prijedloga za predbilježbu već teče parnica o postojanju
prava čija se predbilježba traži, pokretanje posebne parnice za opravdanje
predbilježbe nije potrebno ako se, prema odredbama Zakona o parničnom postupku,
u postojećoj parnici još može istaći i zahtjev za opravdanje predbilježbe.

Članak
331.

(1) Ako
opravdanje predbilježbe izostane, osoba protiv koje je predbilježba bila
dopuštena može predložiti da se ona briše.

(2) Ako iz spisa ne proizlazi da je tužba za
opravdanje pred­bilježbe podnesena na vrijeme ili da rok za opravdanje još teče
onog dana kad je prijedlog za brisanje podnesen, lučka kapetanija koja vodi
upisnik brodova će u kratkom roku odrediti ročište na kojem predlagatelj
predbilježbe mora dokazati da rok za oprav­danje još teče ili da je tužba
podnesena na vrijeme.

(3) Ako lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova
utvrdi da je rok protekao, odnosno da parnica nije pokrenuta na vrijeme,
dopustit će se brisanje predbilježbe.

(4) Smatrat će se da je tužba za opravdanje predbilježbe
podnesena na vrijeme, iako je protekao rok određen za njezino podnošenje, ako
bude podnesena prije podnošenja prijedloga za brisanje predbilježbe ili bar
istog dana kad je taj prijedlog podnesen.

Članak 332.

(1) Ako tužiteljev zahtjev za opravdanje predbilježbe
bude prihvaćen u parnici kojom se predbilježba opravdava (članak 327. i 330.),
na prijedlog bilo koje od stranaka, zabilježit će se oprav­danje predbilježbe u
upisnik brodova prema sadržaju pravo­moć­ne presude.

(2) Ako
u parnici iz stavka 1. ovoga članka zahtjev za oprav­danje predbilježbe bude
pravomoćno odbijen, na prijedlog bilo koje od stranaka, predbilježba će se
brisati.

Članak
333.

(1) Ako
je predbilježba brisana zato što tužba za opravdanje predbilježbe nije
podnesena na vrijeme, može se predložiti nova predbilježba, ali ona ima pravni
učinak tek od trenutka podno­šenja novoga prijedloga.

(2)
Vlasnik broda ili ovlaštenik upisanog prava može tužbom zahtijevati da se
utvrdi nepostojanje predbilježenog prava. Presuda kojom se taj zahtjev prihvaća
zabilježit će se na prijedlog stranke u upisnik brodova, i time se sprječava
ponovna dozvola predbilježbe.

Članak
334.

(1) Ako predbilježba bude brisana iz drugih razloga,
a ne iz razloga navedenih u članku 333. ovoga Zakonika, lučka kapetanija koja
vodi upisnik brodova će, po službenoj dužnosti, odbiti svaki novi prijedlog za
predbilježbu istog prava na temelju iste isprave.

(2) Ako lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova
propusti to učiniti i nova predbilježba bude upisana, ta će se predbilježba
brisati čim protivnik prijavi da je predbilježba već jednom bila brisana.

Članak 335.

(1) Ako je predbilježeno pravo vlasništva broda,
daljnji se upisi mogu dopustiti ne samo protiv uknjiženog nego i protiv
predbilježenog vlasnika broda, ali pravni učinak tih upisa ovisi o tome hoće li
predbilježba biti opravdana ili neopravdana.

(2) Ako predbilježba bude opravdana, istodobno s
upisom opravdanja predbilježbe brisat će se, po službenoj dužnosti, svi upisi
koji su protiv uknjiženog vlasnika broda bili obavljeni poslije trenutka
podnošenja prijedloga na temelju kojega je predbilježba prava vlasništva bila
obavljena.

(3) Ako predbilježba prava vlasništva bude brisana,
brisat će se istodobno, po službenoj dužnosti, i svi upisi koji su bili obav­ljeni
s obzirom na tu predbilježbu.

(4) Odredbe ovoga članka primijenit će se i kad je
protiv hipotekarnog vjerovnika obavljena predbilježba prijenosa njegove
tražbine na drugu osobu.

Članak 336.

(1) Ako je brisanje kakva prava predbilježeno, u
pogledu tog prava mogu se dopustiti daljnji upisi (npr. nadhipotekarnih prava
ili ustupa), ali pravni učinak tih upisa ovisi o tome hoće li predbilježba
brisanja biti opravdana ili neopravdana.

(2) Ako predbilježba brisanja bude opravdana,
istodobno s upisom opravdanja brisat će se, po službenoj dužnosti, i svi upisi
koji su u pogledu brisanog prava u međuvremenu bili dopušteni.

Članak 337.

(1) Ako na tražbini osiguranoj hipotekom na brodu, u
vrije­me kad se zahtijeva njeno brisanje, još postoje nadhipotekarna prava,
brisanje te tražbine može se dopustiti samo uz napomenu da će pravni učinak
brisanja u pogledu nadhipotekarnih prava nastupiti tek kad ona budu brisana.

(2) Čim bude uknjiženo brisanje tražbine osigurane
hipotekom na brodu, daljnji se upisi na hipoteku ne mogu više dopustiti, a ako
brisanje hipotekarnog prava bude samo predbilježeno, daljnji upisi na to pravo
mogu se dopustiti, ali samo s pravnim učinkom iz članka 325. ovoga Zakonika.

ZabiljeŽba

Članak
338.

(1)
Zabilježba osobnih odnosa, osobito u pogledu ograni­čenja prava raspolaganja
imovinom, ima pravnu posljedicu da se nitko u čiju je korist upisano kakvo
pravo u upisnik brodova ne može pozivati na to da mu ti odnosi nisu bili
poznati (npr. maloljetnost, produljenje roditeljskog prava ili starateljstva,
otvaranje stečaja itd.).

(2)
Zabilježbu osobnih odnosa i brisanje takve zabilježbe određuje lučka kapetanija
koja vodi upisnik brodova na temelju isprava kojima se dokazuju ti odnosi, a na
prijedlog stranaka, njihovih zakonskih zastupnika ili nadležnih tijela.

Članak
339.

Zabilježba
drugih činjenica, osim onih koje su navedene u članku 338. ovoga Zakonika, može
se dopustiti samo kad je zabilježba ovim Zakonikom dopuštena i ima učinak koji
je njime određen (npr. prvenstveni red, zajednička hipoteka na brodu, otkaz
tražbine osigurane hipotekom na brodu, tužba za ostvarivanje pomorskog
privilegija, zabilježba spora itd.).

Članak
340.

(1)
Vlasnik broda može zahtijevati upis zabilježbe prvenstvenog reda za namjeravano
otuđenje broda ili opterećenje hipotekom. Pravni je učinak zabilježbe da se
prvenstveni red prava stečenih tim otuđenjem ili opterećenjem računa od
trenutka podnošenja prijedloga za upis zabilježbe, ako se upis navedenih prava
zatraži za važenja zabilježbe (članak 342.).

(2)
Hipotekarni vjerovnik može, s pravnim učinkom navedenim u stavku 1. ovoga
članka, zahtijevati upis zabilježbe prvenstvenog reda za namjeravano ustupanje
ili namjeravano brisanje svoje tražbine.

(3)
Zabilježbe iz ovoga članka mogu se dopustiti samo ako bi prema stanju upisa u
upisnik brodova, bila dopuštena uknjižba prava koje se mora upisati, odnosno
brisanje upisanog prava i ako je potpis predlagatelja na prijedlogu ovjerilo
tijelo nadležno za ovjeru potpisa.

Članak
341.

Rješenje
kojim se prihvaća prijedlog za upis zabilježbe iz članka 340., ovoga Zakonika
izdaje se samo u jednom primjerku (otpravku). Kad obavi upis zabilježbe u
upisnik brodova, tijelo koje vodi upisnik brodova mora na tom primjerku
potvrditi da je zabilježba obavljena.

Članak
342.

(1) Ako
je zabilježba prvenstvenog reda dopuštena za namjeravano opterećenje broda
hipotekom na brodu, zabilježba gubi učinak protekom roka od jedne godine, a u
ostalim slučajevima navedenim u članku 340. ovoga Zakonika – protekom roka od
60 dana od dana kad je bila dopuštena.

(2) U
rješenju kojim se dopušta zabilježba navest će se datum kad prestaje učinak te
zabilježbe.

Članak
343.

(1)
Prijedlog za upis prava ili upis brisanja sa prvenstvenim redom koji je
zabilježbom osiguran (članak 340.) mora se podnijeti u rokovima određenim u
članku 327. ovoga Zakonika i uz prijedlog priložiti primjerak rješenja kojim je
zabilježba dopuš­tena.

(2)
Isprava na temelju koje se upisuje ili briše pravo za koje je zabilježen
prvenstveni red može biti sastavljena i poslije pod­nošenja prijedloga za upis
zabilježbe.

(3) U
rješenju kojim se, na prijedlog podnesen prema stavku 1. ovoga članka, dopušta
uknjižba ili predbilježba sud će naz­načiti da dopušteni upis ima onaj
prvenstveni red koji je stečen zabilježbom. Tijelo koje obavi upis dopuštene
uknjižbe, odnosno predbilježbe potvrdit će na primjerku rješenja kojim je
zabilježba prvenstvenog reda dopuštena da je upis obavljen.

(4)
Upis sa zabilježbom prvenstvenog reda dopustit će se i ako su brod ili tražbina
osigurani hipotekom na brodu preneseni na treću osobu ili su opterećeni pošto
je prijedlog za zabilježbu prvenstvenog reda bio podnesen.

(5) Ako
vlasnik broda ili hipotekarni vjerovnik padnu pod stečaj prije nego što bude
podnesen prijedlog za upis, upis će se dopustiti samo ako je isprava o pravnom
poslu bila već sastav­ljena prije dana otvaranja stečaja i ako je dan
sastavljanja isprave dokazan ovjerom tijela nadležnog za ovjeru potpisa. Ako
isprava ne odgovara tim uvjetima, ocijenit će se, prema propisima o stečaju, je
li upis dopušten.

Članak
344.

Ako se
dopusti uknjižba prijenosa prava vlasništva ili otu­đenja broda, odnosno
ustupanja ili brisanja tražbine s prvenstvenim redom stečenim zabilježbom
(članak 340. stavak 1.), lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova će, na
prijedlog stranke u čiju je korist uknjižba upisana, narediti brisanje upisa
koji su u pogledu tog broda ili tražbine obavljeni poslije podnošenja
prijedloga za zabilježbu. Prijedlog za brisanje tih upisa mora se podnijeti u
roku od 15 dana od dana kad je uknjižba sa zabilježenim prvenstvenim redom postala
pravomoćna.

Članak
345.

(1) Ako
prijedlog za upis ne bude podnesen prije proteka roka poslije kojeg prestaje
učinak zabilježbe (članak 342.) ili ako iznos tražbine, u pogledu koje je
zabilježba prvenstvenog reda obavljena, do kraja tog roka ne bude iscrpljen,
lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova će po službenoj dužnosti, narediti
brisanje zabilježbe prvenstvenog reda.

(2) Prije proteka roka iz članka 342. ovoga Zakonika
brisanje zabilježbe može se dopustiti samo ako je uz prijedlog za brisanje
zabilježbe podnesen primjerak rješenja kojim je dopuštena zabilježba. Kad obavi
upis brisanja, lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova potvrdit će na tom
primjerku rješenja da je brisanje obavljeno.

Članak 346.

(1) Lučka kapetanija nadležna prema članku 254. ovoga
Za­konika dopustit će, na zahtjev vjerovnika, zabilježbu sudskog otkaza
hipotekarne tražbine i zabilježbu hipotekarne tužbe ako je onaj protiv koga je
otkaz ili tužba podnesena upisan kao vlasnik broda opterećenog hipotekom i ako
se dokaže da je hipotekarna tužba podnesena.

(2)
Zabilježbu hipotekarne tužbe može dopustiti i parnični sud.

(3)
Zabilježba iz stavka 1. ovoga članka ima posljedicu da otkaz ili tužba djeluje
protiv kasnijeg vlasnika broda, a osobito da se, na temelju pravomoćne presude
donesene u parnici o zabilježenoj tužbi ili obavljene sudske nagodbe zaključene
u toj parnici, može voditi ovrhu na založenom brodu neposredno protiv svakoga
kasnijeg vlasnika broda.

Članak
347.

(1)
Zabilježba tužbe za ostvarivanje pomorskog privilegija briše se po službenoj
dužnosti ako, u roku od 60 dana od dana ovršnosti presude donesene na temelju
tužbe koja je bila predmet zabilježbe, vjerovnik tražbine osigurane pomorskim
privilegijem ne zatraži prodaju broda ili upis hipoteke na brodu ili ako se, na
njegov zahtjev, u tom roku ne provede zaustavljanje broda (članak 247. stavak
2.).

(2) Ako
iz spisa ne proizlazi da je u zakonskom roku zatražena prodaja broda ili upis
hipoteke na brodu ili da je provedeno zaustavljanje broda, sud će postupiti
prema članku 331. stavku 2. i 3. ovoga Zakonika.

Članak
348.

(1)
Osoba koja je pokrenula parnicu da bi osporila uknjižbu za koju utvrdi da su
njome povrijeđena njezina upisana prava i traži povrat u prijašnje stanje u
upisniku može kod parničnog suda ili kod tijela nadležnog prema članku 254.
ovoga Zakonika zahtijevati zabilježbu tog spora u upisniku brodova istodobno s
podnošenjem tužbe ili kasnije.

(2)
Zabilježba spora iz stavka 1. ovoga članka ima posljedicu da presuda donesena u
tom sporu djeluje i protiv osoba koje su stekle upisana prava poslije trenutka
kad je prijedlog za zabilježbu spora stigao tijelu koji vodi upisnik brodova.

Članak
349.

U
parnici pokrenutoj tužbom za brisanje uknjižbe protiv osoba koje su neposredno
uknjižbom, čije se brisanje traži tužbom, stekle prava ili su oslobođene
tereta, ili kad se tužba temelji na odnosima koji postoje neposredno između
tužitelja i tuženika, o zastari tužbenog zahtjeva prosuđivat će se prema
propisima i prav­nim pravilima imovinskog prava o zastari.

Članak 350.

(1) Osoba koja želi osporiti uknjižbu protiv trećih
osoba, o čijem je odobrenju bila propisno obaviještena, dužna je, u roku u
kojem se može podnijeti žalba protiv odobrenja te uknjižbe, predložiti tijelu
iz članka 254. ovoga Zakonika upis zabilježbe da je uknjižba sporna, a
najkasnije u roku od 60 dana od dana proteka roka za žalbu podnijeti tužbu za
brisanje uknjižbe protiv svih osoba koje su osporavanom uknjižbom stekle kakvo
upisno pravo ili su na kakvu upisanom pravu postigle daljnje uknjižbe ili pred­bilježbe.

(2) Poslije proteka roka iz stavka 1. ovoga članka
protiv trećih osoba koje su prije zabilježbe spora na upisanom pravu stekle
daljnja upisana prava može se tužbom za brisanje osporavati uknjižba samo ako
te osobe nisu bile u dobroj vjeri u pogledu valjanosti osporavane uknjižbe.

Članak 351.

Ako tužitelj nije bio propisno obaviješten o
odobrenju uk­njiž­be koju osporava, pravo na podnošenje tužbe za njezino
brisanje protiv trećih osoba koje su na upisanom pravu stekle daljnja upisana
prava u dobroj vjeri prestaje u roku od tri godine od trenutka kad je prijedlog
za pobijanu uknjižbu stigao lučkoj kapetaniji koja vodi upisnik brodova.

Članak
352.

(1) Ako
tužitelj povuče tužbu ili se prema zakonu smatra da je tužba povučena, ili ako
tužba bude pravomoćnom odlukom odbačena ili tužbeni zahtjev odbijen, ili ako u
slučaju iz članka 350. ovoga Zakonika tužba ne bude podnesena u propisanom
roku, lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova će, na prijedlog protivne
strane, narediti brisanje zabilježbe spora.

(2) Ako
pravomoćnom presudom bude potpuno ili djelo­mično prihvaćen zahtjev za brisanje
osporene uknjižbe, ili ako stranke o brisanju uknjižbe sklope sudsku nagodbu,
lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova će, na prijedlog stranke, dopustiti
upis brisanja osporene uknjižbe prema sadržaju presude, odnosno sudske nagodbe,
pa će istodobno narediti brisanje zabilježbe spora te svih uknjižbi i
predbilježbi za koje je, u pogledu brisanog prava, prijedlog za upis stigao
lučkoj kapetaniji koja vodi upisnik brodova, pošto je toj lučkoj kapetaniji
stigao prijedlog za zabilježbu spora.

Članak
353.

(1)
Osoba koja tvrdi da je do uknjižbe došlo zbog kaznenog djela može, radi
postizanja pravnog učinka iz članka 348. ovoga Zakonika u odnosu prema kasnijim
upisima, zatražiti od lučke kapetanije iz članka 254. ovoga Zakonika da dopusti
zabilježbu da je uknjižba sporna. Ta je osoba dužna uz prijedlog podnijeti
potvrdu nadležnog tijela o pokretanju kaznenog postupka.

(2) Ako
se zabilježba spora predlaže radi postizanja učinka i pro­tiv trećih osoba koje
su stekle upisana prava u dobroj vjeri prije zabilježbe spora, prijedlog za
zabilježbu mora se podnijeti lučkoj kapetaniji iz članka 254. ovoga Zakonika u
roku u kojem je stranka ovlaštena na podnošenje žalbe protiv dopuštene uknjižbe.

Članak 354.

(1) Ako sud u kaznenom postupku odluči da se briše
uknjiž­ba zajedno s upisanim pravima koja su stečena prije zabilježbe iz članka
353. ovoga Zakonika, lučka kapetanija iz članka 254. ovoga Zakonika naredit će
brisanje uknjižbe prema odredbama član­ka 352. stavka 2. ovoga. Zakonika, ako
stranka, protiv koje je osporena uknjižba obavljena uz prijedlog za brisanje
uknjižbe, pri­loži odluku suda donesenu u tome kaznenom postupku, s potvrdom o
njezinoj pravomoćnosti.

(2) Ako sud u kaznenom postupku utvrdi kaznenu
odgovornost optuženika, ili oštećenika s njegovim zahtjevom za brisanje
uknjižbe uputi na parnicu, oštećenik ima pravo podnijeti tužbu za brisanje
uknjižbe i upisanih prava iz stavka 1. ovoga članka u roku od 60 dana od dana
kad je odluka suda o upućivanju na parnicu postala pravomoćna.

(3) Ako sud u kaznenom postupku ne donese odluku o
tome da je optuženik kazneno odgovoran i ako ovlaštena osoba u roku iz stavka
2. ovoga članka ne podnese tužbu, lučka kapetanija iz članka 254. ovoga Zakonika
dopustit će brisanje zabilježbe spora na prijedlog osobe koja ima pravni
interes da se osporena uknjižba održi na snazi.

Članak 355.

Kad se traži brisanje zabilježbe spora zato što tužba
za brisanje nije podignuta u rokovima određenim u članku 350. i 353. ovoga
Zakonika, lučka kapetanija iz članka 254. ovoga Zakonika postupit će prema
odredbama članka 331. stavka 2. i 3. ovoga Zakonika.

Članak 356.

Ako
vlasnik broda ili vjerovnik, na čijem je brodu, odnosno tražbini upisano kakvo
pravo, podnese tužbu da se to pravo u cijelosti ili djelomično briše zato što
je zastarjelo, lučka kapetanija iz članka 254. ovoga Zakonika dopustit će, na
prijedlog tužitelja, zabilježbu spora u upisniku brodova.

Članak
357.

Ako se
pokrene parnica kojom se traži da se utvrdi da je dosjelošću stečeno određeno
stvarno pravo, sud iz članka 254. ovoga Zakonika dopustit će, na prijedlog
tužitelja, zabilježbu spora u upisniku brodova.

Članak
358.

(1)
Zabilježba spora u slučaju tužbe za brisanje zbog zastare (članak 356.) ili u
slučaju tužbe za utvrđivanje stjecanja stvarnog prava zbog dosjelosti (članak
357.) nema učinka protiv trećih osoba koje su, pouzdavajući se u upisnik
brodova, postigle određene uknjižbe prije trenutka kad je prijedlog za
zabilježbu spora stigao lučkoj kapetaniji koja vodi upisnik brodova. Ako je
pravomoćnom presudom utvrđeno da je tužitelj dosjelošću stekao određeno stvarno
pravo, pravo stečeno dosjelošću ima prvenstveni red prije svih upisa koji su
provedeni poslije zabilježbe spora, a sva prava upisana poslije zabilježbe
spora koja su s tim u protuslovlju brisat će se na prijedlog stranke.

(2) U
postupku brisanja na odgovarajući se način primjenjuju odredbe članka 352.
stavka 2. ovoga Zakonika.

Članak
359.

(1) Sud
koji je proveo prodaju broda naredit će, po službenoj dužnosti, da se rješenje
o dosudi prodanog broda zabilježi u upisnik brodova.

(2)
Zabilježba iz stavka 1. ovoga članka ima učinak da se upisana prava protiv
dosadašnjeg vlasnika broda mogu steći daljnjim upisima samo ako rješenje o
dosudi bude pravomoćno ukinuto.

(3) Ako
rješenje o dosudi nije pobijano ili ako je pobijanje pravomoćno odbijeno, na
prijedlog zainteresirane osobe, brisat će se svi upisi obavljeni poslije
zabilježbe tog rješenja protiv dosadašnjeg vlasnika broda te svi daljnji upisi
koji su obavljeni u odnosu prema njihovim pravima.

Članak
360.

Prijedlozi
za upis ili brisanje zabilježbi o kojima odlučuje tije­lo iz članka 254. ovoga
Zakonika moraju se podnijeti lučkoj kapetaniji koja vodi upisnik brodova, ako
nije drugačije odre­đeno.

Upisivanje
zajedniČkih hipoteka na brodu

Članak
361.

(1) Kod
zajedničkih hipoteka (članak 238.) koja se zasnivaju upisom u više uložaka
jedan od uložaka označuje se kao glavni, a ostali kao sporedni. U prijedlogu za
upis mora se navesti koji se uložak označuje kao glavni, a koji kao sporedni; a
ako u prijedlogu to nije navedeno, smatrat će se da se kao glavni uložak mora
označiti onaj koji je u prijedlogu za upis naveden na prvom mjestu.

(2) Ako
se zatraži da se hipoteka na brodu koja već postoji proširi za istu tražbinu i
na druge uloške, s prvotno opterećenim uloškom postupit će se kao s glavnim
uloškom.

(3) U
glavnom ulošku zabilježbom se upućuje na sporedne uloške, a u svakome sporednom
ulošku – na glavni uložak.

Članak
362.

(1) Ako
vjerovnik, radi osiguranja svoje tražbine, zatraži upis hipoteke na brodu u
određeni uložak upisnika brodova, du­žan je prijaviti postojanje hipoteke na
brodu koja je za tu tražbinu već upisana u kakvu drugom ulošku, da bi se mogla
zabilježiti zajednička hipoteka na brodu.

(2)
Vjerovnik je odgovoran za štetu prouzročenu time što je propustio prijaviti
postojanje hipoteke na brodu.

(3) Ako
zabilježba zajedničke hipoteke na brodu ne bude upisana, hipotekarni dužnik
može predložiti da se ta zabilježba obavi i zatraži da mu vjerovnik nadoknadi
troškove, ako je zabilježba izostala njegovom krivnjom.

(4) Ako
tijelo iz članka 254. ovoga Zakonika, dopuštajući uknjižbu ili predbilježbu
hipoteke na brodu, utvrdi da je za istu tražbinu hipoteka na brodu već upisana,
u njegovu ili kakvom drugom upisniku brodova, odredit će, po službenoj
dužnosti, da je uložak u koji je hipoteka već upisana glavni uložak. Tijelo iz
članka 254. dužno je o tome obavijestiti lučku kapetaniju kod koje se vodi
upisnik brodova u koji je hipoteka na brodu već upisana.

Članak
363.

(1)
Prijedlog za upis zajedničke hipoteke na brodu u više upisnika brodova koji se
vode kod raznih lučkih kapetanija može se podnijeti ili istodobno svim lučkim
kapetanijama koje vode te upisnike brodova ili samo jednom od tih tijela.

(2) Ako
se prijedlog za upis hipoteke podnosi istodobno svim lučkim kapetanijama u čije
se upisnike brodova mora upisati, u prijedlogu se moru navesti koji se uložak
označuje kao glavni, a koji kao sporedni.

(3) Ako
se prijedlog za upis hipoteke na brodu podnosi samo jednoj lučkoj kapetaniji,
prijedlog se podnosi onoj lučkoj kapetaniji kod koje predlagatelj upisa želi da
se vodi glavni uložak i naznačuje red prema kojem se prijedlog mora uputiti
ostalim lučkim kapetanijama.

Članak 364.

(1) Ako pri prvotnom ili kasnijem upisu zajedničke
hipoteke na brodu sudjeluje više tijela iz članka 254. ovoga Zakonika, svatko
će od njih samostalno odlučiti o prijedlogu za uknjižbu ili predbilježbu
hipotekarnog prava u upisnik brodova za koji je on nadležan. Svatko će od tijela
svoje rješenje o tome dostaviti i tijelu kod kojeg se vodi glavni uložak.

(2) Žalba protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka
podnosi se tijelu koje je to rješenje donijelo.

(3) Ako uknjižba ili predbilježba koja je upisana u
kakav sporedni uložak bude u povodu žalbe brisana, o brisanju se, radi
zabilježbe, obavještava lučku kapetaniju koja vodi glavni uložak.

Članak 365.

Prvenstveni red kod zajedničke hipoteke na brodu
određuje se samostalno za svaki uložak, i mjerodavan je trenutak kad je
prijedlog za dozvolu upisa zajedničke hipoteke stigao pojedinoj lučkoj
kapetaniji u čiji se upisnik hipotekarno pravo upisuje.

Članak 366.

(1) Svi prijedlozi u pogledu promjene hipotekarnog
prava za tražbine za koje je upisana zajednička hipoteka na brodu u više
uložaka podnose se lučkoj kapetaniji koja vodi glavni uložak. O tim se
prijedlozima odlučuje prema stanju upisa u glavnom ulošku.

(2)
Prijedlog podnesen drugoj lučkoj kapetaniji, a ne kapetaniji iz stavka 1. ovoga
članka vratit će se podnositelju s uputom da se prijedlog mora podnijeti lučkoj
kapetaniji koja vodi glavni uložak.

Članak
367.

(1) Sve
promjene koje se na zajedničkoj hipoteci moraju učiniti prijenosom,
ograničenjem, brisanjem ili na drugi način, upisuju se samo u glavni uložak.

(2)
Upis promjena u glavnom ulošku ima pravni učinak kao da je obavljen u svim već
postojećim ili budućim sporednim ulošcima.

(3)
Djelomično ili potpuno brisanje zajedničke hipoteke koja se odnosi na sve
brodove ili na sve tražbine (podhipoteka) koje su predmet zajedničke hipoteke zabilježuje
se u sve sporedne uloške, a brisanje zajedničke hipoteke zabilježuje se samo u
sporedni uložak u kojem je taj brod, odnosno tražbina upisana.

Članak
368.

(1) Ako
hipotekarno pravo na brodu, odnosno na tražbini osiguranoj hipotekom na brodu
upisano u glavnom ulošku bude brisano, u tom se ulošku brišu i svi daljnji
upisi i prenose u jedan od sporednih uložaka koji se vode kod iste lučke
kapetanije. Ako zajednička hipoteka još postoji, s tim se uloškom postupa kao s
glavnim uloškom.

(2) Ako
u upisnicima brodova iste lučke kapetanije nema sporednog uloška, lučka
kapetanija nadležna za dotadašnji glavni uložak odredit će, ako to nije odredio
hipotekarni vjerovnik, s kojim će se sporednim uloškom ubuduće postupati kao s
glavnim uloškom, pa će, po službenoj dužnosti, poslati lučkoj kapetaniji koja
vodi novi glavni uložak ovjerovljene prijepise postojećih upisa u glavnoj
knjizi te ovjerovljene prijepise isprava koje se na te upise odnose.

(3) Pretvaranje sporednog uloška u glavni uložak
priopćava se lučkim kapetanijama kod kojih se vode svi sporedni ulošci i, po
službenoj dužnosti, zabilježuje u svaki još postojeći sporedni uložak.

Članak 369.

(1) Lučkoj kapetaniji na koju prijeđe vođenje glavnog
uloška dostavljaju se oni prijedlozi o kojima ne može više rješavati dotadašnja
lučka kapetanija zato što je zajednička hipoteka u njegovu upisniku brodova već
brisana, i o tome se obavještavaju stranke koje su podnijele prijedloge.

(2) Međusobni prvenstveni red prijedloga iz stavka 1.
ovoga članka određuje se prema trenutku kad su oni stigli tijelu koji je vodio
dosadašnji glavni uložak.

Članak 370.

(1) Za
opravdanje predbilježbe kojom je zajednička hipoteka za istu tražbinu
predbilježena kod raznih tijela potrebna je samo jedna tužba za opravdanje.

(2) Za
tužbu za opravdanje predbilježbe nadležan je, pored suda općemjesne nadležnosti
hipotekarnog dužnika, lučka kapetanija nadležna prema članku 254. ovoga
Zakonika u pogledu jednog od upisnika u kojem je predbilježba dopuštena.

Članak
371.

U
izvacima iz uložaka koji se s obzirom na zajedničku hipoteku vode kao sporedni
ulošci upućuje se na glavni uložak, uz napomenu da su promjene koje su učinjene
na zajedničkoj hipoteci upisane samo u glavnom ulošku.

Prijenos
broda iz jednog upisnika brodova u drugi upisnik brodova

Članak
372.

Lučka
kapetanija iz članka 254. stavka 4. ovoga Zakonika dopustit će prijenos upisa
broda iz jednog upisnika brodova u drugi na temelju isprave kojom se dokazuje
da će brod promijeniti luku upisa i da će se upisati u luci koja se nalazi na
području lučke kapetanije iz članka 254. stavka 5. ovoga Zakonika.

Brisanje
broda iz upisnika brodova

Članak
373.

(1)
Lučka kapetanija koja vodi upisnik brodova donijet će rješenje o brisanju broda
iz upisnika brodova u slučajevima iz članka 192. stavka 1. ovoga Zakonika.

(2) O rješenju iz stavka 1. ovoga članka lučka
kapetanija obavijestit će Ministarstvo.

Članak 374.

(1) U rješenju o brisanju broda iz upisnika brodova
treba, prema članku 193. ovoga Zakonika utvrditi da vjerovnici hipotekarnih
tražbina pristaju na brisanje, osim ako se brisanje obavlja na temelju odredaba
članka 192. stavka 1. točke 1) ovoga Zakonika.

(2) U slučaju iz stavka 2. članka 193. ovoga Zakonika
brisanje broda obavit će se protekom navedenog roka.

Članak 375.

Ako se brod koji je bio brisan iz upisnika brodova
zato što je propao ili se pretpostavljalo da je propao, ili zato što je trajno
povučen iz plovidbe, ili zato što je bio proglašen pomorskim plijenom, odnosno
ratnim plijenom na moru, ponovno upisuje u upisnik brodova, lučka kapetanija
koja vodi upisnik brodova donijet će rješenje o ponovnom upisu broda sa svim
onim podacima i upisanim pravima iz upisnika s kojima je prije bio upisan, a
koji su važili u trenutku brisanja broda, i o tome obavijestiti vlasnika broda
i sve ostale osobe u čiju je korist bilo upisano kakvo pravo na brodu.

5.
Pravni lijekovi

Članak
376.

(1) Protiv rješenja lučke kapetanije, koja vodi
upisnik brodova o prijedlogu za upis u upisnik brodova, dopuštena je žalba.

(2) Stranke mogu u žalbi iznositi nove činjenice i
predlagati nove dokaze samo ako se oni odnose na bitne povrede pravila
postupka.

(3) Žalba se podnosi tijelu koje je donijelo rješenje
u prvom stupnju u dovoljnom broju primjeraka za tijelo drugog stupnja i za
stranke koje sudjeluju u postupku.

(4) Žalba ne odgađa provedbu upisa, ako ovim
Zakonikom nije drugačije određeno.

Članak 377.

Rok za podnošenje žalbe kad je rješenje dostavljeno
stranci u Republici Hrvatskoj je 15 dana od dana dostave rješenja, a kad je
rješenje dostavljeno stranci u inozemstvu rok za podnošenje žalbe je 30 dana od
dana dostave rješenja.

Članak 378.

(1) Nepravodobnu, nepotpunu i nedopuštenu žalbu
tijelo prvog stupnja, koje vodi upisnik brodova (lučka kapetanija) će odbaciti.

(2) Ako
tijelo prvog stupnja ne odbaci žalbu, primjerak žalbe dostavit će strankama
kojima je dostavljeno rješenje koje se pobija.

(3)
Žalbu podnesenu neposredno tijelu drugog stupnja (Ministarstvu) to će tijelo
uputiti nadležnom tijelu prvog stupnja i smatrat će se da je žalba podnesena na
dan kad je stigla tijelu drugog stupnja.

(4) Rok
za podnošenje odgovora na žalbu iznosi osam dana od dana dostave rješenja.

Članak
379.

(1) Ako
je žalba podnesena protiv rješenja kojim se dopušta uknjižba ili predbilježba
ili prvi upis broda u upisnik brodova, tijelo će odrediti zabilježbu žalbe u
upisnik brodova.

(2) Ako
žalba bude odbijena, tijelo će odrediti brisanje zabilježbe.

(3)
Zabilježbu i brisanje zabilježbe iz stavka 1. i 2 ovoga članka tijelo će
odrediti po službenoj dužnosti.

Članak 380.

Ako tijelo drugog stupnja odbije žalbu protiv
rješenja kojim je prijedlog za upis odbijen, tijelo prvog stupnja će po
službenoj dužnosti, odrediti da se briše zabilježba tog rješenja u upisniku
brodova i o tome obavijestiti stranke.

Članak 381.

Ako tijelo drugog stupnja preinači rješenje tijela
prvog stupnja i prihvati jedan od prijedloga iz članka 299. ovoga Zakonika koje
je tijelo prvog stupnja odbilo, dopušteni upis obavit će se u upisnik brodova.
U tom se slučaju smatra da je upis obavljen u trenutku kad je prijedlog za upis
bio podnesen.

Članak 382.

(1) Ako tijelo drugog stupnja preinači rješenje
tijela prvog stupnja kojim se dopušta brisanje upisa i prijedlog za brisanje
upisa odbije, uspostavit će se brisana uknjižba, odnosno predbilježba.

(2) Ako tijelo drugog stupnja preinači rješenje
tijela prvog stupnja kojim je prihvaćen koji od prijedloga iz članka 299. ovoga
Zakonika, pa taj prijedlog odbije, brisat će se obavljena uknjižba i
predbilježba.

Članak 383.

Konačno rješenje tijela drugog stupnja kojim se
određuje upis u upisnik brodova dostavit će se zajedno sa spisima nadležnoj
lučkoj kapetaniji radi izvršenja upisa, te radi dostave strankama.

Članak
384.

Protiv
rješenja tijela drugog stupnja u postupku upisa može se pokrenuti upravni spor.

Dio
šesti

BRODAR

1.
Odgovornost brodara

Članak
385.

Za
obveze koje nastaju u vezi s plovidbom i iskorištavanjem broda odgovara brodar,
ako ovim Zakonikom nije drugačije određeno.

Članak
386.

(1)
Brodar (što za potrebe ovoga dijela uključuje vlasnika broda i naručitelja
prijevoza u brodarskom ugovoru) i spašavatelj kako je definiran u ovom članku,
mogu ograničiti svoju odgovornost u skladu s odredbama ovoga dijela Zakonika.

(2)
Spašavatelj je osoba koja pruža usluge u neposrednoj vezi s radnjama spašavanja
ili pružanja pomoći. Radnje spa­ša­vanja i pružanja pomoći obuhvaćaju i radnje
predviđene u članku 388. stavku 1. točki d) ovoga Zakonika.

(3) Ako
se neka tražbina iz članka 388. ovoga Zakonika upravi protiv neke osobe za čija
djela, propuste ili greške odgovara brodar ili spašavatelj, ta osoba je
ovlaštena koristiti se ograni­čenjem odgovornosti prema ovom dijelu Zakonika.

(4)
Osiguratelj odgovornosti za tražbine koje podliježu og­rani­čenju u skladu s
odredbama ovoga Zakonika ovlašten je koristiti se povlasticama ovoga dijela
Zakonika u istoj mjeri kao i sam osiguranik.

(5)
Pozivanje na ograničenje odgovornosti ne znači i priznanje te odgovornosti.

Članak
387.

Zapovjednik,
ostali članovi posade i druge osobe koje rade za brodara, ako su odgovorni za
tražbine iz članka 388. ovoga Zakonika, mogu ograničiti svoju odgovornost prema
člancima 390. – 396. ovoga Zakonika.

Članak
388.

(1) Uz
rezervu primjene članka 389. i 390. ovoga Zakonika sljedeće tražbine, bez
obzira na temelj odgovornosti podvrgnute su ograničenju odgovornosti:

a)
tražbine zbog smrti ili tjelesne ozljede ili zbog gubitka ili oštećenja imovine
(uključujući i štetu na lučkim postrojenjima, bazenima, prilaznim plovnim
putevima i oznakama za plovidbu), do kojih je došlo na brodu ili u neposrednoj
vezi s korištenjem broda ili radnjama spašavanja (pružanja pomoći), kao i na
dalje štete koje iz toga proizlaze,

b) tražbine zbog svake štete koja proizlazi iz
zakašnjenja u prijevozu morem, tereta, putnika ili njihove prtljage,

c) tražbine zbog drugih šteta koje proizlaze iz
povrede izvan­ugovornih prava, koje su nastale u neposrednoj vezi s iskoriš­tavanjem
broda ili radnjama spašavanja i pružanja pomoći,

d) tražbine druge osobe, a ne osobe koja odgovara,
zbog mjera poduzetih radi sprječavanja ili smanjenja štete za koju osoba koja
odgovara može ograničiti svoju odgovornost u skladu s ovim dijelom Zakonika, i
zbog daljnjih šteta prouzročenih tim mjerama.

(2) Tražbine navedene u stavku 1. ovoga članka
podliježu ograničenju odgovornosti čak i ako je podignuta tužba, na temelju
ugovora ili izvan ugovora, na osnovi regresa ili jamstva. Međutim, tražbine
navedene u stavku 1. točka d) ne podliježu ograničenju odgovornosti u opsegu u
kojem se one odnose na naknadu na temelju ugovora s osobom koja odgovara.

Članak 389.

Ovaj dio Zakonika ne primjenjuje se na:

a) tražbine iz naslova spašavanja i pružanja pomoći
ili doprinosa u zajedničkoj havariji,

b) tražbine zbog šteta predviđenih odredbama članaka
813. –823. Zakonika,

c)
tražbine podvrgnute nekoj međunarodnoj konvenciji ili nacionalnom pravu koje
uređuje ili zabranjuje ograničenje odgovornosti za nuklearne štete,

d)
tražbine predviđene odredbama Glave VI. dijela VIII. ovo­ga Zakonika,

e)
tražbine službenika brodara ili spašavatelja čiji su zadaci vezani za službu
broda ili za radnje spašavanja i pružanja pomoći, uključujući tražbine njihovih
nasljednika, pravnih sljednika ili drugih osoba koje imaju temelj za takve
tražbine.

Članak
390.

(1)
Brodar gubi pravo na ograničenje odgovornosti iz članka 388. ovoga Zakonika ako
se dokaže da je šteta nastala zbog radnje ili propusta koji je brodar učinio,
bilo u namjeri da prouzroči štetu ili bezobzirno znajući da će šteta vjerojatno
nastati.

(2)
Brodar ne može ograničiti svoju odgovornost za štete nastale smrću ili
tjelesnom ozljedom osoba koje brodar zapoš­ljava.

Članak
391.

(1)
Granice odgovornosti za tražbine, osim onih navedenih u članku 392. ovoga
Zakonika, koje su proizašle iz jednoga istog događaja, obračunavaju se na
sljedeći način:

1) u
odnosu na tražbine zbog smrti ili tjelesnih ozljeda,

(a)
333.000 obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja za brod s tonažom koja ne
prekoračuje 500 tona

(b) za
brod s tonažom koja prekoračuje 500 tona, obračunava se sljedeći iznos kao
pridodatak iznosu u podstavku (a):

– za
svaku tonu od 501 do 3.000 tona – 500 obračunskih jedinica Posebnih prava
vučenja,

– za
svaku tonu od 3.001 do 30.000 tona – 333 obračunske jedinice Posebnih prava
vučenja,

– za
svaku tonu od 30.001 do 70.000 tona – 250 obračunskih jedinica Posebnih prava
vučenja, i

– za
svaku tonu koja prekoračuje 70.000 tona – 167 obračunskih jedinica Posebnih
prava vučenja,

2) u
pogledu ostalih tražbina:

(a)
167.000 obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja za brod s tonažom koja ne
prekoračuje 500 tona,

(b) za
brod s tonažom koja prekoračuje 500 tona obračunava se sljedeći iznos kao
pridodatak iznosu u podstavku (i):

– za
svaku tonu od 501 do 30.000 tona – 167 obračunskih jedinica Posebnih prava
vučenja

– za svaku tonu od 30.000 do 70.000 tona – 125
obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja, i

– za svaku tonu koja prekoračuje 70.000 tona – 83
obra­čunske jedinice Posebnih prava vučenja.

(2) Kada je iznos koji se obračunava u skladu sa
stavkom 1. točkom 1) nedostatan za potpuno namirenje tražbina koje se spominju
u tom stavku, svota koja se obračunava u skladu sa stav­kom 1. točki 2) na
raspolaganju je za naknadu neisplaćenog os­tatka tražbina u stavku 1. točki 1)
i takav neisplaćeni ostatak konkurira, razmjerno, s tražbinama koje se spominju
u stavku 1. točki 2) ovoga članka.

(3)
Ograničenje odgovornosti za svakog spašavatelja koji ne obavlja radnje
spašavanja s nekog broda ili za svakog spaša­va­telja, koji djeluje isključivo
na brodu kojemu ili u odnosu na koga pruža usluge spašavanja, obračunavaju se
prema tonaži od 1.500 tona.

(4) Za
svrhe ovoga dijela Zakonika tonaža broda je bruto tonaža koja se izračunava
prema pravilima o baždarenju što su sadržana u dodatku 1. Međunarodne
konvencije o baždarenju brodova, 1969.

Članak
392.

(1) U
slučaju tražbina zbog smrti ili tjelesnih ozljeda putnika na brodu, koje su
nastale iz istog događaja, granica odgovornosti brodara je iznos od 175 000
obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja pomnoženih brojem putnika koje je
brod ovlašten prevoziti na temelju upisnog lista.

(2) U
smislu ovoga članka »tražbine zbog smrti ili tjelesnih ozljeda putnika na
brodu« znači svaku tražbinu koju istakne osoba koja se prevozi brodom ili za
njezin račun:

a) na
temelju ugovora o prijevozu putnika, ili

b) koja
uz pristanak brodara prati neko vozilo ili žive životinje na temelju ugovora o
prijevozu robe.

Članak
393.

Iznosi
navedeni u članku 391. i 392. ovoga Zakonika prera­ču­navaju se u domaću valutu
prema tečaju Hrvatske narodne banke na dan osnivanja fonda, a plaćaju se ili se
pruža odgo­varajuće jamstvo.

Članak
394.

(1) Granice odgovornosti određene prema članku 391.
ovoga Zakonika primjenjuju se na ukupnost svih tražbina koje su nastale iz
istog događaja:

a) prema osobi ili osobama koje se spominju u članku
386. stavku 1. ovoga Zakonika i prema svakoj osobi za čija djela, propuste ili
greške ona ili one odgovaraju, ili

b) prema vlasniku broda koji pruža usluge spašavanja
(ili pomaganja) s tog broda i prema spašavatelju ili spašavateljima koji
djeluju s tog broda i prema svakoj osobi za čija djela, propuste ili greške, on
ili oni odgovaraju, ili

c) prema spašavatelju ili spašavateljima koji ne
djeluju s broda ili koji djeluju samo na brodu kojemu su ili s obzirom na
kojega su pružene usluge spašavanja (ili pomaganja) i prema svakoj osobi za
čija djela, propuste ili greške on ili oni odgovaraju.

(2) Granice odgovornosti utvrđene u članku 392. ovoga
Zakonika primjenjuju se na ukupnost svih tražbina koje mogu nastati iz istog
događaja prema osobi ili osobama navedenim u članku 386. stavku 1. ovoga
Zakonika u odnosu na brod naveden u članku 392. ovoga Zakonika prema svakoj
osobi za čija djela, propuste ili greške ona ili one odgovaraju.

Članak 395.

(1) Brodar koji želi ograničiti svoju odgovornost
dužan je osnovati fond ograničene odgovornosti.

(2) Ako
se brodar poziva na ograničenje odgovornosti, a fond ograničene odgovornosti
nije osnovan, odgovarajuće se primjenjuju odredbe članka 397. ovoga Zakonika.

Članak
396.

(1)
Svaka osoba koja bi mogla odgovarati u sporu može osnovati fond ograničene
odgovornosti.

(2)
Fond ograničene odgovornosti se osniva u visini iznosa preračunatih prema
članku 391. i 392. ovoga Zakonika kako se primjenjuju na tražbine za koje ta
osoba može odgovarati, uvećanih za kamate koje teku od dana događaja iz kojega
je nastala odgovornost do dana osnivanja fonda ograničene odgovornosti.

(3)
Svaki tako osnovan fond na raspolaganju je samo za isplate tražbina radi kojih
se može pozvati na ograničenje odgovornosti.

(4)
Fond ograničene odgovornosti se može osnovati bilo po­la­ganjem svote, ili
pružanjem jamstva.

(5)
Fond ograničene odgovornosti koji osnuje jedna od osoba koje su navedene u
članku 394. stavku 1. točki a), b) ili c) ili stavku 2 ovoga Zakonika, ili
njezin osiguratelj, smatra se da je osnovan od svih osoba koje se spominju u
stavku 1. točka a), b) ili c) ili stavku 2. ovoga Zakonika.

Članak 397.

(1) S iznimkom odredaba članka 394. stavka 1., 2. i
3. i članka 392. ovoga Zakonika fond ograničene odgovornosti se dijeli između
vjerovnika razmjerno iznosu njihovih priznatih tražbina prema fondu.

(2) Ako je prije diobe fonda ograničene odgovornosti
osoba koja odgovara, ili njezin osiguratelj namirila neto tražbinu prema tom
fondu, ta osoba se subrogira do iznosa koji je uplatila, u prava koja bi tako
namirena osoba mogla koristiti prema ovom dijelu Zakonika.

(3) Pravo subrogacije iz stavka 2. ovoga članka mogu
također koristiti i druge osobe, osim gore spomenutih, za svaki iznos naknade
koju isplate, ali samo toliko koliko je takva subrogacija dozvoljena.

(4) Ako osoba koja odgovara, ili druga osoba, utvrdi
da bi kasnije morala platiti u cjelini ili dijelom na ime naknade svotu za koju
je mogla koristiti pravo subrogacije prema stavku 2. i 3 ovoga članka da se ova
svota platila prije diobe fonda ograničene odgovornosti, sud može narediti da
se privremeno izdvoji dovoljan iznos kako bi se omogućilo toj osobi da kasnije
ostvari svoja prava prema tom fondu.

Članak
398.

(1) Ako
je fond ograničene odgovornosti osnovan u skladu s člankom 396. ovoga Zakonika,
bilo koja osoba koja je istakla tražbinu prema tom fondu ne može ostvariti
prava u odnosu na takvu tražbinu prema ostaloj imovini osobe u čije je ime taj
fond osnovan.

(2)
Nakon osnivanja fonda ograničene odgovornosti u skladu s člankom 396. ovoga
Zakonika, svaki brod ili druga imovina koja pripada osobi za čiju je korist taj
fond osnovan, a koja je zaustavljena ili zaplijenjena radi tražbina koje se
mogu namiriti iz tog fonda, ili bilo koje dano jamstvo, mora se osloboditi, a
ako je taj fond osnovan u inozemstvu onda domaći sud može osloboditi takvu
imovinu, odnosno jamstvo ako ocijeni da su interesi vjerovnika primjereno
zaštićeni.

(3)
Takvo se oslobađanje uvijek naređuje ako je fond ogra­ničene odgovornosti
osnovan:

a) u
luci u kojoj je događaj nastao, ili – ako je nastao izvan luke – u sljedećoj
(prvoj) usputnoj luci, ili

b) u
luci iskrcaja za tražbine zbog smrti ili tjelesnih ozljeda, ili

c) u
luci iskrcaja za tražbine ovoga oštećenja, ili

d) u
državi u kojoj je zaustavljanje izvršeno.

(4)
Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka primjenjuju se samo ako vjerovnik može
istaći tražbine prema fondu ograničene odgovornosti kod suda koji upravlja tim
fondom, a iz tog fonda se stvarno može podmiriti takva tražbina.

Članak
399.

(1)
Odredbe članka 386. – 427. ovoga Zakonika odnose se i na brodice, s
time da se za potrebe tih odredbi brodica smatra brodom s tonažom koja ne
prekoračuje 500 tona.

(2)
Ovaj dio Zakonika ne primjenjuje se na a) lebdjelice i b) ploveće platforme
koje se koriste za istraživanja i iskorištavanje prirodnih bogatstava morskoga
dna i podzemlja.

Članak
400.

Odredbe
članka 386. – 457. ovoga dijela Zakonika odnose se i na ratne
brodove, s tim da se kapacitet ratnog broda određuje istisninom, jedna tona iz
članka 391. ovoga Zakonika odgovara dvjema tonama istisnine.

2.
Postupak ograničenja brodareve odgovornosti

Članak
401.

(1)
Izvanparnični postupak ograničenja odgovornosti brodara provodi sudac pojedinac
stvarno nadležnog suda.

(2) Ako
ovim Zakonikom nije drugačije određeno u pos­tupku iz stavka 1. ovoga članka na
odgovarajući se način primjenjuju odredbe Zakona o parničnom postupku.

(3) Ako je brod ili brodica, na koji se odnosi
događaj u povodu kojega se vodi postupak ograničenja odgovornosti brodara,
upisan u hrvatski upisnik brodova, odnosno evidenciju brodica, mjesno je
nadležan sud na čijem se području vodi upisnik brodova u koji je brod upisan,
odnosno evidencija brodica u koju je brodica upisana.

(4) Ako je brod ili brodica na koje se odnosi događaj
u povodu kojega se vodi postupak ograničenja odgovornosti brodara strane
državne pripadnosti, mjesno je nadležan sud na čijem je području brod
zaustavljen, a ako nije bilo zaustavljanja broda – sud na čijem su području
položena sredstva za osnivanje fonda ograničene odgovornosti.

(5) U postupku ograničenja odgovornosti brodara nije
dopuš­ten sporazum o mjesnoj nadležnosti.

Članak 402.

(1) Postupak ograničenja odgovornosti brodara pokreće
se na prijedlog osobe koja je, prema odredbama ovoga Zakonika, ovlaš­tena
ograničiti svoju odgovornost.

(2) Prijedlog za pokretanje postupka ograničenja
odgovornosti brodara pored općih podataka, koji trebaju biti navedeni u svakom
podnesku, mora sadržavati i:

1) opis
događaja iz kojeg je nastala tražbina za koju se predlaže ograničenje
odgovornosti,

2)
osnovu i svotu ograničene odgovornosti,

3) ako
je predlagatelj spreman osnovati fond ograničene odgovornosti, način na koji je
predlagatelj spreman osnovati fond ograničene odgovornosti (polaganjem gotovine
ili davanjem odgovarajućega drugog jamstva) te posebice način osiguranja realne
vrijednosti tog fonda (oročavanjem sredstava kod pouzdane banke, itd.),

4) popis
poznatih vjerovnika, uz naznaku njihova sjedišta, od­nosno boravišta,

5)
podatke o vrsti i vjerojatnoj visini tražbina poznatih vjerov­nika.

(3)
Prijedlogu za pokretanje postupka ograničenja odgovornosti brodara moraju se
priložiti isprave kojima se dokazuje tonaža broda prema odredbi članka 391.
stavka 4. ovoga Zakonika.

Članak
403.

(1) Ako
sud utvrdi da nije udovoljeno uvjetima propisanim ovim Zakonikom, koji
dopuštaju predlagatelju da se koristi ogra­ničenjem svoje odgovornosti, donijet
će rješenje o odbijanju podnesenog zahtjeva.

(2) Ako
sud utvrdi da se sredstvima predloženog fonda ogra­ničene odgovornosti neće
moći raspolagati slobodno u korist vjerovnika, odbacit će zahtjev za osnivanje
tog fonda, ali će nastaviti postupak ograničenja odgovornosti, kao da se
predlagatelj pozvao na ograničenje odgovornosti bez namjere osnivanja fonda
ograničene odgovornosti, pod uvjetom da je udovoljeno uvjetima propisanim ovim
Zakonikom koji dopuštaju predlagatelju da se koristi ograničenjem svoje
odgovornosti.

Članak
404.

(1) Ako
sud utvrdi da je zahtjev koji je iznesen u prijedlogu za pokretanje postupka
ograničene odgovornosti brodara u skladu s odredbama ovoga Zakonika o uvjetima
ograničenja odgovornosti donijet će rješenje kojim se odobrava ograničenje
odgovornosti.

(2) Ako
sud utvrdi da će sredstvima predloženog fonda ogra­ničene odgovornosti moći
slobodno raspolagati u korist vjerovnika donijet će rješenje kojim se odobrava
osnivanje fonda ograničene odgovornosti.

(3) U
rješenju iz stavka 2. ovoga članka sud će pozvati predlagatelja da u roku od 15
dana od dostave tog rješenja podnese sudu dokaze o tome da je stavio na
slobodno raspolaganje suda sredstva odobrena za osnivanje fonda ograničene
odgovornosti i da je unaprijed položio određenu svotu potrebnu za namirenje
troškova koji će nastati tijekom ili u povodu postupka.

(4) Ako
predlagatelj ne postupi prema odredbi stavka 3. ovoga članka, sud će donijeti
rješenje kojim se ukida rješenje o osnivanju fonda ograničene odgovornosti.

(5) Sud
će u rješenju upozoriti predlagatelja na posljedice koje nastaju zbog toga što
nije postupio prema odredbi stavka 4. ovoga članka.

Članak
405.

(1)
Rješenje o ograničenju odgovornosti predlagatelja sud je dužan donijeti bez
odlaganja.

(2)
Fond ograničene odgovornosti smatra se osnovanim onog dana kada predlagatelj
podnese sudu dokaze o tome da je postupio prema odredbama članka 404. stavka 3.
ovoga Zakonika.

(3)
Rješenje o osnivanju fonda ograničene odgovornosti kojim se utvrđuje da je fond
ograničene odgovornosti osnovan, sud je dužan donijeti u roku od 24 sata od
primitka dokaza iz stavka 2. ovoga članka.

(4)
Rješenja o ograničenju odgovornosti i rješenje o osnivanju fonda ograničene
odgovornosti objavljuje se u »Narodnim novinama« – na oglasnoj ploči suda, a
prema potrebi i na drugi prikladan način.

(5)
Rješenje se dostavlja predlagatelju i svim vjerovnicima na čije se tražbine
odnosi ograničenje odgovornosti, a čije je sjedište, odnosno boravište poznato
sudu.

Članak
406.

Rješenje
o ograničenju odgovornosti brodara, odnosno o osnivanju fonda ograničene
odgovornosti sadrži:

1) ime
brodara, njegovu luku upisa i državnu pripadnost, odnosno oznaku i mjesto upisa
brodice,

2)
tvrtku, odnosno naziv i sjedište, odnosno vlastito ime i prebivalište i državnu
pripadnost predlagatelja,

3) događaj
na koji se odnosi ograničena odgovornost brodara,

4)
svotu ograničenja odgovornosti, a rješenje o osnivanju fon­da ograničene
odgovornosti i datum osnivanja fonda,

5)
poziv vjerovnicima da tražbine za koje se ograničava odgovornost, odnosno
tražbine koje se prema odredbama ovoga Zakonika namiruju iz fonda ograničene
odgovornosti prijave sudu u roku od 30 dana od dana objave rješenja o
ograničenju odgovornosti, odnosno objave o osnivanju fonda ograničene
odgovornosti u »Narodnim novinama«, bez obzira na to da li o tim tražbinama već
teče parnica, odnosno je li o njihovu postojanju donesena pravomoćna odluka, uz
upozorenje na posljedice propuštanja iz članka 416. ovoga Zakonika,

6)
mjesto i vrijeme održavanja ročišta za ispitivanje tražbina.

Članak
407.

(1) Ako
se protiv kakve osobe koja na temelju odredaba ovoga Zakonika može ograničiti
svoju odgovornost (članak 386. i 387.), a na koju se odnosi osnovani fond
ograničene odgovornosti u vrijeme osnivanja tog fonda, provodi ovršni postupak
ili postupak osiguranja tražbina koje se, prema odredbama ovoga Zakonika,
namiruju iz osnovanog fonda ograničene odgovornosti, ovršni će sud, na zahtjev
te osobe, rješenjem obustaviti ovršni postupak, odnosno postupak osiguranja i
ukinuti sve provedene radnje u tom postupku.

(2)
Stranka na čiji je prijedlog sud obustavio ovršni postupak, odnosno postupak
osiguranja snosi svoje troškove obustav­ljenog postupka, a dužna je na zahtjev
protivne stranke, nadoknaditi joj njezine troškove.

(3)
Nakon osnivanja fonda ograničene odgovornosti ne može se više tražiti
pokretanje redovitoga ovršnog postupka, odnosno postupka osiguranja tražbina
koje se prema odredbama ovoga Zakonika, namiruje iz osnovanog fonda ograničene
odgovornosti.

(4) Ako
je doneseno rješenje o ograničenju odgovornosti, a fond ograničene odgovornosti
nije osnovan, sud će u ovršnom postupku, odnosno postupku osiguranja dopustiti
ovrhu, odnosno osiguranje samo do svote ograničenja odgovornosti, ako osoba
koja se poziva na ograničenje odgovornosti sudu podnese rješenje o ograničenju
odgovornosti i dokaz da je ono bilo objavljeno u skladu s ovim Zakonikom.

Članak
408.

(1)
Vjerovnici koji imaju tražbine u stranoj valuti svoje tražbine prijavljuju u
kunskoj protuvrijednosti tih tražbina obračunatih prema srednjem tečaju Hrvatske
narodne banke za odgovarajuću stranu valutu na dan osnivanja fonda ograničene
odgovornosti.

(2) Na
pravodobno prijavljene tražbine (članak 406. točka 5)) teče zakonska zatezna
kamata od dana osnivanja fonda ograničene odgovornosti, a na ostale tražbine od
dana njihova prijavljivanja.

(3)
Ispitivanje prijavljenih tražbina obavlja se na ročištu za ispitivanje
tražbina.

(4)
Pravo sudjelovanja na ročištu u svojstvu stranke imaju predlagatelj i svi
vjerovnici koji svoje tražbine prijave do zaklju­čenja ročišta za ispitivanje
tražbina.

(5)
Izostanak stranaka s ročišta ne sprječava sud da ročište održi.

(6) Na
ročištu će sud pozvati prisutne stranke da se izjasne o prijavljenim tražbinama
i o osnovi ograničenja odgovornosti predlagatelja.

Članak
409.

(1) Ne smatra
se da vjerovnik prijavom tražbine priznaje pravo predlagatelja da prijavljenu
tražbinu namiri iz osnovanog fonda ograničene odgovornosti.

(2) Vjerovnik ne može osporavati tražbinu drugog
vjerovnika tvrdeći da se ona ne može namiriti iz osnovanog fonda ograničene
odgovornosti, jer je događaj, iz kojeg je tražbina nastala, prouzročio brodar
bilo u namjeri da prouzroči štetu bilo bezobzirno znajući da će šteta
vjerojatno nastati (članak 390.).

(3) Smatra se da predlagatelj osnivanja fonda
ograničene odgovornosti i vjerovnici priznaju da prijavljena tražbina postoji i
da se može namiriti iz osnovanog fonda ograničene odgovornosti ako to podneskom
ili usmeno na ročištu ne ospore do zaključenja ročišta za ispitivanje tražbina.

Članak 410.

(1) Ako vjerovnik ospori da je njegova tražbina
podvrgnuta ograničenju odgovornosti predlagatelja, a predlagatelj se s tim
osporavanjem ne složi, sud će rješenjem uputiti vjerovnika da u roku od 30 dana
od dana dostave rješenja podnese protiv predlagatelja tužbu za utvrđivanje da
se vjerovnikova tražbina ne namiruje iz fonda ograničene odgovornosti.

(2) Ako vjerovnik u roku iz stavka 1. ovoga članka ne
postupi po rješenju suda, odnosno ako podnesenu tužbu povuče, smatrat će se da
se odrekao svog osporavanja da je njegova tražbina podvrgnuta ograničenju
odgovornosti predlagatelja.

Članak 411.

(1) Ako vjerovnik ospori drugom vjerovniku postojanje
ili visinu njegove tražbine ili pravo da se njegova tražbina namiri iz fonda
ograničene odgovornosti, sud će rješenjem uputiti vjerovnika, čija je tražbina
osporena, da u roku od 30 dana od dana dostave rješenja podnese protiv
predlagatelja i svih vjerovnika, koji su osporili njegovu tražbinu ili visinu
te tražbine tužbu za utvrđivanje postojanja i visine njegove tražbine, odnosno
prava namirenja iz fonda ograničene odgovornosti.

(2) Ako vjerovnici ospore drugom vjerovniku njegovu
tražbinu koja je utvrđena pravomoćnom odlukom suda ili drugoga nadležnog tijela
donesenom u postupku protiv predlagatelja, sud će rješenjem uputiti vjerovnika,
odnosno vjerovnike koji osporavaju takvu tražbinu da u roku od 30 dana od dana
dostave rješenja podnesu tužbu za utvrđivanje da tražbina ne postoji.

(3) Ako vjerovnici koje sud uputi na parnicu u roku
iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne postupe po rješenju suda, odnosno ako
podnesenu tužbu povuku smatrat će se da u slučaju iz stavka 1. ovoga članka
tražbina nije ni prijavljena, a u slučaju iz stavka 2. ovoga članka da tražbina
nije bila ni osporena.

Članak
412.

(1) Ako
predlagatelj ospori postojanje ili visinu vjerovnikove tražbine, sud će
rješenjem uputiti vjerovnika da u roku od 30 dana od dana dostave rješenja
podnese protiv predlagatelja tužbu radi utvrđivanja postojanja i visine njegove
tražbine.

(2) Predlagatelj ne može osporavati vjerovnikovu
tražbinu, ako su postojanje i visina te tražbine pravomoćno utvrđeni u postupku
između predlagatelja i vjerovnika ili u parnici koja se vodila prema odredbi
članka 411. stavka 1. ovoga Zakonika.

(3) Ako vjerovnik koga sud uputi na parnicu ne
postupi po rješenju suda u roku iz stavka 1. ovoga članka, odnosno ako
podnesenu tužbu povuče, smatrat će se da tražbinu nije ni prijavio.

Članak 413.

(1) Žalba protiv rješenja o upućivanju na parnicu iz
članka 409., 411. i 412. ovoga Zakonika ne odgađa izvršenje tih rješenja.

(2) Tužbe iz članka 410., 411. i 412. ovoga Zakonika
mogu se odnositi samo na tražbine koje su bile predmet rasprave na ročištu za
ispitivanje tražbina.

(3) O podnošenju tužbi iz stavka 2. ovoga članka
osoba upućena na parnicu dužna je obavijestiti sud u roku od tri dana od dana
podnošenja tužbe.

(4) Pravomoćne presude donesene u parnicama iz članka
410., 411. i 412. ovoga Zakonika imaju pravni učinak prema svim sudionicima u
postupku ograničenja odgovornosti brodara.

Članak 414.

Za suđenje u sporovima iz članka 410., 411. i 412.
ovoga Zakonika mjesno je nadležan isključivo sud na čijem se području nalazi
sud koji provodi postupak ograničenja odgovornosti brodara.

Članak 415.

(1) Ako predlagatelj učini vjerojatnim da bi iz fonda
ogra­ničene odgovornosti kakvu tražbinu trebalo namiriti u inozemstvu, sud
može, na njegov prijedlog, odrediti da se iz tog fonda izdvoji svota koja bi
bila potrebna za namirenje te tražbine u razmjeru prema ostalim prijavljenim
tražbinama i prema fondu ograničene odgovornosti.

(2) Prijedlog iz stavka 1. ovoga članka može se
podnijeti do održavanja prvog ročišta za diobu osnovanog fonda ogra­niče­ne
odgovornosti.

(3) Svota izdvojena prema odredbi stavka 1. ovoga
članka čuva se u posebnom depozitu deset godina od dana kad rješenje o konačnoj
diobi osnovanog fonda ograničene odgovornosti postane pravomoćno.

(4) Sud može i prije proteka roka iz stavka 3. ovoga
članka odrediti da se izdvojena svota u cijelosti ili djelomično vrati u opći
depozit fonda ograničene odgovornosti ako bi se prema okolnostima moglo
zaključiti da su otpale pretpostavke za iz­dvajanje te svote (stavak 1.).

(5) Nakon proteka roka iz stavka 3. ovoga članka sud
će izdvojenu svotu vratiti u opći depozit fonda ograničene odgovornosti.

Članak
416.

(1)
Radi ispitivanja tražbina prijavljenih nakon zaključenja ročišta za ispitivanje
tražbina, sud će zakazati novo ročište za ispitivanje tražbina.

(2)
Vjerovnici čije se tražbine ispituju na novom ročištu prema odredbi stavka 1.
ovoga članka ne mogu osporavati prije priznate tražbine.

(3)
Vjerovnici mogu svoje tražbine prijavljivati do zaklju­čenja prvog ročišta za
diobu fonda ograničene odgovornosti.

(4)
Tražbine prijavljene nakon zaključenja prvog ročišta za diobu fonda ograničene
odgovornosti neće se utvrđivati.

(5)
Vjerovnici koji svoje tražbine prijave nakon proteka roka iz članka 406. točke
5) ovoga Zakonika dužni su predlagatelju i ostalim strankama u postupku, na
njihov zahtjev nadoknaditi troš­kove postupka uzrokovane naknadnom prijavom.
Sud može pozvati te vjerovnike da u određenom roku polože svotu koja će biti
potrebna za namirenje tih troškova.

Članak
417.

Nakon
provedenog postupka za ispitivanje prijavljenih traž­bina sud će rješenjem
utvrditi koje tražbine priznaju i u kojoj visini, uzimajući u obzir i pisane
podneske stranaka.

Članak
418.

(1)
Dioba fonda ograničene odgovornosti provodi se nakon pravomoćnosti rješenja
donesenog prema članku 417. ovoga Zakonika.

(2) Sud
može, na prijedlog vjerovnika, obaviti i privremenu djelomičnu diobu fonda
ograničene odgovornosti radi prethodne isplate utvrđenih tražbina ako vjerovnik
koji to predlaže učini vjerojatnim da se parnica iz članka 410., 411. i 412.
ovoga Zakonika neće završiti u roku od šest mjeseci.

(3)
Dioba fonda iz stavka 2. ovoga članka obuhvaća dio fonda ograničene odgovornosti
koji ostaje pošto se iz cjelokupnog fonda ograničene odgovornosti izdvoje
sredstva za eventualno namirenje tražbina koje su još sporne, u svoti u kojoj
bi te tražbine trebalo namiriti da je njihovo postojanje utvrđeno u visini u
kojoj su prijavljena.

(4) Dioba sredstava fonda ograničene odgovornosti
izdvo­jenih prema odredbama članka 415. stavka 1., 2. i 3. ovoga Zakonika
provodi se pošto se pravomoćno završi postupak za ispitivanje spornih tražbina
na koja se izdvojene svote odnose, uzi­majući u obzir već obavljenu diobu prema
odredbama stavka 1., 2. i 3. ovoga članka.

Članak 419.

(1) Radi provođenja diobe fonda ograničene
odgovornosti sud izrađuje nacrt te diobe.

(2) Nakon izrade nacrta diobe fonda ograničene
odgovornosti sud zakazuje ročište za raspravljanje o tom nacrtu, na koje poziva
predlagatelja i vjerovnike čije su tražbine utvrđene i za koje je ustanovljeno
da se namiruju iz fonda ograničene odgovornosti te vjerovnike čije su tražbine
osporene.

(3) Uz poziv na ročište strankama se dostavlja i
primjerak nacrta diobe.

Članak 420.

(1) Ako je radi izrade nacrta o diobi osnovanog fonda
ograničene odgovornosti potrebno osigurati stručnu osobu, a sud takvu osobu
nema, sud može pripreme za izradu nacrta o diobi povjeriti posebnom stručnjaku
izvan suda.

(2) Na
stručnjake iz stavka 1. ovoga članka primjenjuju se odredbe Zakona o parničnom
postupku koje se odnose na vještake.

Članak
421.

(1)
Pravo sudjelovanja na ročištu u svojstvu stranke imaju predlagatelj i
vjerovnici iz članka 419. ovoga Zakonika.

(2)
Izostanak stranaka s ročišta ne sprječava sud da ročište održi.

(3) Na
ročištu sud poziva prisutne stranke da se izjasne o nacrtu diobe fonda
ograničene odgovornosti i da istakne svoje prigovore na nacrt.

(4)
Odluku o diobi osnovanog fonda ograničene odgovornosti sud donosi na temelju
rezultata postupka, vodeći računa i o pisanim podnescima stranaka.

Članak
422.

Sud je
dužan u roku od tri dana od dana kad rješenje o diobi fonda ograničene
odgovornosti, protiv kojeg nije uložen pravni lijek, postane pravomoćno,
odnosno od dana kad sud drugog stup­nja dostavi pravomoćno rješenje sudu prvog
stupnja, izdati nalog za isplatu tražbina vjerovnicima na koje se odnosi
rješenje o diobi.

Članak
423.

(1)
Prijava tražbina u postupku ograničenja odgovornosti bro­dara ima u pogledu
prekida zastarijevanja isti učinak kao i podnošenje tužbe u parničnom postupku.

(2) U
pogledu tražbina koje su osporene u postupku ispitivanja tražbina smatra se da
je zastarijevanje prekinuto počev od dana prijave tražbina do proteka roka za
podnošenje tužbe prema odredbama članka 411. i 412. ovoga Zakonika, odnosno do
dana kad presuda kojom se utvrđuje da se vjerovnikova tražbina ne namiruje iz
fonda ograničene odgovornosti postane pravomoćna.

(3)
Zastarijevanje tražbina, koje se na temelju rješenja o diobi fonda ograničene
odgovornosti namiruju iz fonda, počinje ponovno teći kad rješenje o diobi
postane pravomoćno.

Članak
424.

(1) Sud
će u korist vjerovnika, kojima ni u roku od mjesec dana od izdavanja naloga za
isplatu (članak 422.) ne bude mogao isplatiti njihove tražbine, iz sredstava
fonda ograničene odgovornosti, osnovati poseban depozit prema pravilima o
osnivanju sud­skog depozita.

(2)
Sredstva sudskog depozita bit će oročena kod banke uz odgovarajuću kamatu na
rok koji bi trebao odgovarati vremenu prije isteka kojega, po ocjeni suda, neće
biti ispunjeni uvjeti za isplatu tražbina vjerovnicima.

Članak
425.

U
postupku ograničenja odgovornosti brodara svaka stranka snosi svoje troškove,
ako ovim Zakonikom nije drugačije odre­đeno.

Članak
426.

Rok za
žalbu protiv rješenja donesenih u postupku ogra­ničenja odgovornosti brodara
jest osam dana od dana dostave rješenja.

Članak
427.

U
postupku ograničenja odgovornosti brodara stranke i državni odvjetnik mogu
protiv rješenja suda kojim je postupak pred sudom pravomoćno završen,
izjavljivati sve pravne lijekove koji se mogu izjaviti protiv presuda donesenih
u parničnom postupku.

3.
Uvjeti poslovanja brodara u međunarodnoj plovidbi

Članak
428.

(1) U
smislu odredaba ovog poglavlja Zakonika brod u međunarodnoj plovidbi je brod
koji plovi iz hrvatske u stranu luku i obrnuto ili između stranih luka ili
plovi na otvorenom moru ili u teritorijalnim vodama stranih država radi
pružanja usluga vezanih uz djelatnosti na pučini kao što su istraživanje i iskoriš­tavanje
energenata i sl.

(2)
Brod u javnom prijevozu u linijskom obalnom pomorskom prometu koji obavlja
prijevoz između hrvatskih i stranih luka ne smatra se brodom u međunarodnoj
plovidbi.

Članak
429.

(1)
Trgovačka društva koja su registrirana i obavljaju brodarsku djelatnost ne
plaćaju porez na dobit koju ostvare od iskoriš­tavanja brodova u međunarodnoj
plovidbi, sukladno Zakonu o porezu na dobit.

(2)
Trgovačka društva iz stavka 1. ovoga članka ne plaćaju porez na dobit koju
ostvare od prodaje brodova, od prodaje dionica ili udjela u trgovačkim
brodarskim društvima koja posluju u međunarodnoj plovidbi, kao niti na dobit od
dividende od dionica koje imaju u trgovačkim brodarskim društvima koja posluju
u međunarodnoj plovidbi.

(3) Ako
društva iz stavka 1. ovoga članka upravljaju navedenim udjelima iz jedinstvenog
sjedišta poslovne uprave pod jedinstvenim imenom i vodstvom, dužno je voditi
poslovne knjige i sastavljati financijske izvještaje za cjelovito poslovanje u
tuzemstvu i inozemstvu.

Dio
sedmi

UGOVORI

Glava
I.

UGOVOR
O GRADNJI BRODA

Članak
430.

(1)
Ugovor o gradnji broda je ugovor kojim se brodograditelj obvezuje prema
projektu i tehničkoj dokumentaciji sagraditi novi brod u određenom roku, a
naručitelj se obvezuje za izgrađeni brod platiti ugovorenu cijenu.

(2)
Ugovor o preinaci i popravku broda je ugovor kojim se brodopopravljač obvezuje
da će preinačiti ili popraviti postojeći brod u određenom roku, a naručitelj se
obvezuje platiti naknadu brodopopravljaču za ugovoreni popravak ili preinaku.

(3) Odredbe
ovog Zakonika o ugovoru o gradnji broda primjenjuju se i na ugovor o gradnji
brodice ili ugovor o gradnji jahte.

Članak
431.

(1)
Ugovor o gradnji broda te izmjene i dopune tog ugovora moraju biti sastavljeni
u pisanom obliku.

(2)
Ugovor o gradnji broda i njegove izmjene i dopune koje su sastavljeni protivno
odredbi stavka 1. ovoga članka nemaju pravni učinak.

Članak
432.

Ako
ugovorom o gradnji broda nije drugačije predviđeno, smatra se da brod u gradnji
pripada brodograditelju.

Članak
433.

Brodograditelj
je dužan obaviti gradnju prema ugovoru o gradnji broda i pravilima struke te na
način da se brodu mogu izdati isprave o sposobnosti za plovidbu predviđene ovim
Zakonikom, a i druge isprave predviđene ugovorom o gradnji broda.

Članak
434.

(1)
Naručitelj ima pravo nadzora nad izvršenjem gradnje broda, i u tu svrhu može
odrediti jednog ili više nadzornika gradnje. Imenovanje i smjenjivanje
nadzornika gradnje naručitelj mora pisanim putem priopćiti brodograditelju.

(2)
Troškove u vezi s radom nadzornika gradnje snosi naručitelj.

(3)
Brodograditelj je dužan omogućiti nadzornicima gradnje obavljanje nadzora u
tijeku gradnje.

(4) Ako
nadzornik gradnje ustanovi da izvođenje nekih radova nije u skladu s odredbama
članka 434. ovoga Zakonika, dužan je brodograditelju odmah staviti pisane
primjedbe.

(5) Ako
brodograditelj ne prihvati primjedbe nadzornika gradnje, mora o tome, bez
odgode, pisano obavijestiti naručitelja i zahtijevati postupak koji je za takav
slučaj predviđen u ugovoru.

(6) Ako
u ugovoru nije predviđen o postupku prema stavku 5. ovoga članka ili ako
stranke ne prihvate rezultate postupka iz tog stavka, spor rješava sud.

Članak
435.

Pri
izradi i nabavi dijelova ili pripadaka broda što ih je brodograditelj naručio
ili nabavio od osoba koje je odredio naručitelj brodograditelj odgovara za
nedostatke, obavljenih radova ili nabavljenih dijelova ili pripadaka ako ne
dokaže da te nedostatke nije mogao uočiti uporabom dužne pažnje.

Članak
436.

(1)
Brodograditelj ne odgovara za nedostatke gradnje broda ako dokaže da je do njih
došlo zato što je pri izvođenju određenih radova postupio na zahtjev
naručitelja i upozorio ga na moguć­nost nastanka štetnih posljedica koje je
mogao predvidjeti uporabom dužne pažnje.

(2) Kad
naručitelj daje materijal za gradnju broda, brodograditelj je dužan pregledati
materijal i ako ustanovi nedostatke, mora o tome, bez odgode, obavijestiti
naručitelja.

(3) Ako
brodograditelj ne postupi prema odredbi stavka 2. ovoga članka, odgovara za
štetne posljedice nastale zbog nedostatka u materijalu.

(4)
Brodograditelj ne odgovara prema stavku 3. ovoga članka ako je naručitelj,
unatoč upozorenju da materijal ima nedostatke, zahtijevao da brodograditelj
takav materijal ugradi u brod.

(5) Ako
brodograditelj nije istovremeno i projektant brodograditelj odgovara za one
nedostatke u gradnji broda koje je izveo u skladu s projektom, a mogao ih je
otkriti uporabom dužne pažnje.

(6)
Brodograditelj ne odgovara prema stavku 5. ovoga članka ako je naručitelj,
unatoč upozorenju, zahtijevao da se radovi izvedu prema projektu.

Članak
437.

Brodograditelj
i brodopopravljač koji drže brod u gradnji ili na popravku u brodogradilišnoj
luci imaju pravo zadržati brod, dok im ne budu isplaćene tražbine u skladu s
ugovorom o gradnji ili popravku broda.

Članak
438.

(1) Brodograditelj
je dužan u primjerenom roku, na svoj trošak i rizik, otkloniti nedostatke za
koje je odgovoran prema odredbama članka 433., 434. i 436. ovoga Zakonika.

(2) Ako
se nedostaci ne mogu otkloniti, naručitelj može zah­tijevati odgovarajuće
sniženje cijene.

(3) Ako je nedostatak koji se ne može otkloniti
bitan, naručitelj ima pravo raskinuti ugovor.

(4) Odredbama stavka 1. – 3. ovoga članka
ne dira se u naru­čiteljevo pravo na naknadu štete.

(5) Okolnost da naručitelj u tijeku gradnje broda
nije prigovorio projektu koji je izradio brodograditelj, uporabljenom
materijalu i načinu izvođenja radova ne oslobađa brodograditelja obve­ze iz
stavka 1.  –  4. ovoga članka.

Članak 439.

Brodograditelj odgovara za skrivene nedostatke koji
se ot­kriju u tijeku jedne godine, računajući od dana predaje broda
naručitelju, uz uvjet da ga naručitelj pisano obavijesti o tim nedostacima čim
ih otkrije.

Članak 440.

(1) Odredbe članka 431. – 439. ovoga
Zakonika na odgo­varajući se način primjenjuju i na ugovor o popravku ili
preinaci broda, osim na dokovanje broda, ako se dokovanje obavlja kao
samostalan posao primjenom tarife.

(2) Ako se dokovanje obavlja na temelju samostalnog
ugovora onda se na dokovanje primjenjuju odredbe ovoga Zakonika koje reguliraju
druge pomorske plovidbene poslove (članak 643. – 647.).

Članak 441.

(1) Obveze brodograditelja iz članka 439. ovoga
Zakonika zastaruju za jednu godinu, računajući od dana kad je brodograditelj na
temelju članka 439. ovoga Zakonika obaviješten o nedostacima broda.

(2) Odredbe ugovora o gradnji broda zaključene
protivno odredbi stavka 1. ovoga članka nemaju pravni učinak.

Glava
II.

UGOVORI
O ISKORIŠTAVANJU POMORSKIH BRODOVA

1.
Zajedničke odredbe

Članak
442.

Ugovori
o iskorištavanju pomorskih brodova jesu: ugovori o pomorskom plovidbenom poslu
i ugovor o zakupu broda.

Članak
443.

Ugovori
o pomorskom plovidbenom poslu jesu: ugovor o prijevozu stvari morem, ugovor o
prijevozu putnika morem, ugovor o tegljenju, odnosno potiskivanju morem te
ugovori koji se odnose na druge pomorske plovidbene poslove.

Članak 444.

Odredbe ovoga Zakonika koje se odnose na pojedine
ugovore o pomorskom plovidbenom poslu na odgovarajući se način primjenjuju i na
ostale ugovore o pomorskom plovidbenom poslu, a ako ovim Zakonikom nije
drugačije određeno.

Članak 445.

Izrazi uporabljeni u ovoj glavi Zakonika imaju ova
značenja:

1) *naručitelj*je ugovorna strana koja od prijevoznika naru­čuje prijevoz stvari, osoba,
tegljenje, odnosno potiskivanje i obav­ljanje drugoga pomorskog plovidbenog
posla,

2) *krcatelj*je naručitelj ili od njega određena osoba koja na temelju ugovora o
prijevozu stvari predaje stvari prijevozniku radi prijevoza,

3) *primatelj* je osoba ovlaštena da primi
stvari od prijevoznika,

4) *korisnik prijevoza* jest osoba koja ima
određena prava prema ugovoru o prijevozu stvari (naručitelj, krcatelj,
primatelj),

5) *vrijeme stojnica* je redovito vrijeme
određeno za ukrcavanje odnosno iskrcavanje tereta za koje se ne plaća posebna
naknada,

6) *vrijeme prekostojnica* je vrijeme za koje
se, preko vremena stojnica, produljuje ukrcavanje odnosno iskrcavanje tereta, a
za koje se plaća posebna naknada.

Članak 446.

(1) Odredbe članka 442. – 674. ovoga
Zakonika primjenjuju se i na:

1) ratne brodove,

2) brodice.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. točke 1) ovoga
članka na ugovore o iskorištavanju ratnih brodova ne primjenjuju se:

1) odredbe o brodarskom ugovoru na vrijeme za cijeli
brod (članak 450., 451., 582. i 584., a od članka 447. i 449. odredbe koje se
odnose na ovaj ugovor),

2) odredbe o pravu naručitelja da sklopi s trećom
osobom ugovor o prijevozu stvari (članak 452.),

3) odredbe o prijevozu putnika i prtljage (članak
598. – 633.), osim odredaba koje se odnose na odgovornost
prijevoznika za smrt i tjelesne ozljede putnika (članak 612. i 620., a od
članka 613., 614., 615., 619., 624., 625., 627., 628., 631. i 632. odredbe koje
se odnose na tu odgovornost) i odredbe članka 610. ovoga Zakonika,

4) odredbe o zakupu broda (članak
658. – 672.),

5) odredbe članka 459. i 577. ovoga Zakonika.

2.
Ugovori o pomorskom plovidbenom poslu

a)
Prijevoz stvari

ZajedniČke
odredbe o prijevozu stvari

Članak
447.

Ugovorom
o prijevozu stvari prijevoznik se obvezuje prevesti stvari brodom, a naručitelj
prijevoza – platiti vozarinu.

Članak
448.

(1)
Ugovorom o prijevozu stvari brodom može se ugovoriti prijevoz stvari cijelim
brodom, razmjernim dijelom broda ili određenim brodskim prostorom (brodski
ugovor), a i prijevoz pojedinih stvari (pomorsko-prijevoznički ugovor).

(2)
Brodarski se ugovor može sklopiti za jedno ili više putovanja (brodarski ugovor
na putovanje) ili za određeno vrijeme (brodarski ugovor na vrijeme).

Članak
449.

(1)
Brodarski ugovor za više putovanja ili brodarski ugovor na vrijeme za cijeli
brod mora se sastaviti u pisanom obliku.

(2)
Ugovori iz stavka 1. ovoga članka koji nisu sastavljeni u pisanom obliku nemaju
pravni učinak.

(3) Za
ugovore o prijevozu stvari koji nisu spomenuti u stav­ku 1. ovoga članka svaka
stranka ima pravo zahtijevati da se o sklopljenom ugovoru o prijevozu stvari
sastavi pisana isprava.

(4) Ako
stranka od koje se traži sastavljanje pisane isprave ne udovolji tom zahtjevu,
druga stranka ima pravo odustati od ugovora ako se ugovor nije počeo
izvršavati.

(5)
Odredbom stavka 4. ovoga članka ne dira se u pravo na naknadu štete stranke
koja je zahtijevala sastavljanje pisane isprave.

Članak
450.

(1)
Kada je sklopljen brodarski ugovor na vrijeme za cijeli brod, zapovjednik je
broda dužan izvršiti nalog naručitelja u granicama ugovora i prema namjeni
broda.

(2)
Kada je sklopljen brodarski ugovor na vrijeme za cijeli brod, prijevoznik ne
odgovara naručitelju za obveze što ih je zapovjednik broda preuzeo u izvršenju
posebnih naloga naručitelja.

Članak
451.

Kada je
sklopljen brodarski ugovor na vrijeme za cijeli brod, naručitelj ne može
odrediti putovanje koje bi izložilo brod ili posadu broda opasnosti koja se u
vrijeme sklapanja ugovora nije mogla predvidjeti, a ni putovanje za koje se ne
može očekivati da se obavi bez znatnijeg prekoračenja vremena za koje je ugovor
sklopljen.

Članak
452.

(1)
Naručitelj iz brodarskog ugovora može ugovoriti s tre­ćom osobom ugovor o
prijevozu stvari brodom na koji se odnosi brodarski ugovor.

(2) Za
obveze koje proistječu iz ugovora sklopljenog prema odredbi stavka 1. ovoga
članka odgovara i brodar trećim osobama prema propisima čija se primjena ne
može sporazumom stranaka isključiti i prema uvjetima uobičajenim za takvu vrstu
prijevoza.

(3) Ako
se u slučaju iz stavka 2. ovoga članka povećaju ob­veze brodara, naručitelj
odgovara brodaru za te povećane obveze.

(4) Ako
je trećoj osobi s kojom je bio sklopljen ugovor iz stavka 1. ovoga članka bio
poznat brodarski ugovor, brodar odgovara toj osobi samo u granicama brodarskog
ugovora i pravnih propisa čija se primjena ne može isključiti sporazumom
stranaka.

Članak
453.

Naručitelj
prijevoza koji je ovlastio drugu osobu da kao krcatelj preda prijevozniku teret
na prijevoz odgovara prijevozniku za djela i propuste krcatelja u okviru
ugovora o prijevozu.

Članak
454.

(1)
Ugovor o prijevozu stvari prestaje važiti kad je njegovo izvršenje trajno onemogućeno
djelovanjem više sile.

(2) Ako
je zbog djelovanja više sile izvršenje ugovora o prijevozu stvari onemogućeno
za dulje vrijeme ili je neizvjesno koliko će to djelovanje trajati, svaka
strana ima pravo odustati od ugovora.

(3)
Svaka strana može u slučaju iz stavka 2. ovoga članka odustati od ugovora ako
je smetnja trajala predugo ili se pretpostavlja da će trajati predugo.

(4)
Svaka strana ima pravo odustati od ugovora i kad bi mogla biti ugrožena
sigurnost broda, posade ili tereta zbog djelovanja više sile ili druge
okolnosti koja se ne može otkloniti ili spriječiti i koja se u vrijeme
sklapanja ugovora nije mogla predvidjeti, a koja bi trebala trajati dulje
vrijeme ili je neizvjesno koliko će trajati.

Članak
455.

(1) U
slučaju prestanka važenja ugovora ili odustajanja od ugovora o prijevozu stvari
prema članku 454. ovoga Zakonika prijevoznik ima pravo na naknadu troškova u
vezi s iskrcavanjem, a ako je razlog za prestanak važenja ugovora ili za
odustajanje od ugovora nastao poslije odlaska broda iz luke ukrcavanja,
prijevoznik ima pravo i na naknadu vozarine u razmjeru prema korisno
prevaljenom putu.

(2) Osim prava prijevoznika na naknadu prema odredbi
stav­ka 1. ovoga članka ugovorne strane nemaju, jedna prema drugoj, pravo na
bilo kakvu drugu naknadu.

Članak 456.

(1) Kod brodarskog ugovora cijelim brodom naručitelj
može odustati od ugovora do svršetka ukrcavanja, odnosno do isteka vremena
prekostojnica ako ukrcavanje nije do tada završeno, uz uvjet da plati polovicu
ugovorene vozarine, naknadu za nastale prekostojnice i druge troškove što ih je
imao prijevoznik, a koji nisu uračunati u vozarinu.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka primjenjuje se i
ako je ugovoren prijevoz razmjernim dijelom broda, određenim brod­skim
prostorom, ili prijevoz pojedinih stvari, ako svi naručitelji odustanu od
ugovora.

(3) U slučajevima iz stavka 1. i 2. ovoga članka
naručitelj, odnosno naručitelji mogu odustati od ugovora i nakon završetka
ukrcavanja ili proteka vremena prekostojnica, pa i u tijeku putovanja, ako
plate cijelu ugovorenu vozarinu, naknadu za prekostojnice i druge troškove što
ih je imao prijevoznik, a koji nisu uračunati u vozarinu.

(4) Kad je ugovoren prijevoz razmjernim dijelom
broda, određenim brodskim prostorom, ili prijevoz pojedinih stvari, svaki naručitelj
može odustati od ugovora prije početka ukrcavanja ako plati cijelu ugovorenu
vozarinu, naknadu za prekostojnice i druge troškove što ih je imao prijevoznik,
a koji nisu uračunati u vozarinu.

Članak 457.

(1) Svaki naručitelj može odustati od ugovora u
slučaju članka 456. stavka 4. ovoga Zakonika i poslije započetog ukrcavanja ako
udovolji obvezama određenim u odredbama toga članka, a uz uvjet da se teret
može iskrcati bez opasnosti za sigurnost broda i ostalog tereta, da zbog
iskrcavanja ne nastane veće zakašnjenje u odlasku broda ili poremećaj u redu
plovidbe, da se time ne nanosi šteta ostalim naručiteljima i da protiv
iskrcavanja ne postoje drugi važni razlozi.

(2) Ako prijevoznik iz razloga navedenih u stavku 1.
ovoga članka ne prihvati odustajanje od ugovora, dužan je o tome odmah
obavijestiti naručitelja.

Članak 458.

Kad je u slučajevima odustajanja od ugovora izdana
teretnica ili druga prijevozna isprava, naručitelj može odustati od ugovora ako
vrati prijevozniku sve primjerke teretnice ili druge prijevozne isprave, ili mu
dade osiguranje za štetu koja bi prijevozniku mogla nastati zato što mu nisu
vraćeni svi primjerci teretnice ili druge prijevozne isprave.

Brod

Članak
459.

(1)
Prijevoznik je dužan teret prevesti brodom koji je izričito ugovoren ili koji
ima ugovorena svojstva.

(2) Ako
stranke nisu izričito ugovorile određeni brod, odnosno svojstva broda prema
stavku 1. ovoga članka, prijevoznik je dužan prevesti teret brodom koji ima
uobičajena svojstva za izvr­šenje ugovorenog prijevoza.

Članak
460.

(1)
Prijevoznik broda dužan je pravodobno, do početka putovanja, uložiti dužnu
pažnju kako bi brod osposobio za plovidbu, primjereno ga opremio, popunio
posadom, opskrbio potrebnim zalihama i pripremio tako da se teret može ukrcati,
složiti, čuvati, prevesti i iskrcati u stanju kako je primljen na prijevoz.

(2)
Odredbe ugovora protivne odredbama stavka 1. ovoga članka nemaju pravni učinak.

Članak
461.

Brodski
prostor koji obično ne služi za smještaj tereta može se za to rabiti samo na
temelju izričitog sporazuma ugovornih strana, ako takav sporazum ne bi bio
protivan propisima.

Članak
462.

(1)
Prijevoznik može s pristankom naručitelja zamijeniti ugovoreni brod drugim
brodom.

(2) Ako
se prijevoz obavlja na temelju pomorskoga prijevoz­ničkog ugovora pristanak
naručitelja za zamjenu broda nije potreban.

Članak
463.

Prijevoznik
odgovara za točnost podataka o nosivosti broda navedenih u brodarskom ugovoru
ako je odstupanje veće od 5%.

Članak
464.

Ako je
ugovoren prijevoz cijelim brodom ili određenim brod­skim prostorom pa ugovoreni
prostor nije potpuno iskorišten, prijevoznik ne može raspolagati tim prostorom
bez pristanka naručitelja.

Ukrcavanje
tereta

Članak
465.

Prijevoznik
je dužan postaviti brod za ukrcavanje tereta u ugovorenoj luci.

Članak
466.

Ako brod iz razloga za koje naručitelj ne odgovara ne
može doći u ugovorenu luku, naručitelj prijevoza ima pravo, imajući na umu
svrhu ugovora, odrediti prvu prikladnu luku za preuzimanje tereta do kojeg brod
može sigurno doći radi ukrcavanja.

Članak 467.

(1) Mjesto ukrcavanja tereta u luci dužan je
priskrbiti naručitelj.

(2) U linijskoj plovidbi mjesto ukrcavanja u luci
priskrbljuje prijevoznik.

Članak 468.

(1) Prijevoznik je dužan postaviti brod na mjesto
ukrcavanja koje, prema članku 467. ovoga Zakonika odredi naručitelj, ako to
može učiniti bez opasnosti za brod i ako se ukrcavanje tereta može na tom
mjestu obaviti bez opasnosti za brod.

(2) Ako
mjesto ukrcavanja ne odgovara uvjetima iz stavka 1. ovoga članka, prijevoznik
je dužan postaviti brod što bliže tom mjestu, ako to može učiniti bez opasnosti
za brod i ako se ukrcavanje tereta na mjestu na kojem je brod postavljen može
obaviti bez opasnosti za brod.

Članak
469.

Brod
može primiti teret na sidrištu ako je tako ugovoreno ili mjesnim običajima
predviđeno.

Članak
470.

Ako
naručitelj ili druga osoba ima pravo na temelju ugovora odrediti luku
ukrcavanja, a zapovjednik broda ne primi takav nalog u ugovorenom ili
primjerenom roku, ili primljeni nalog ne može izvršiti, zapovjednik broda dužan
je postupiti na način koji smatra najboljim, vodeći računa i o interesima
korisnika prijevoza.

Članak
471.

Kad
brod prema ugovoru mora stići u određenu luku do određenog roka, smatra se da
je stigao na vrijeme kad je stigao u luku, odnosno na njezino sidrište.

Članak
472.

(1) Zapovjednik
broda dužan je obavijestiti krcatelja pisanim putem da je brod spreman za
ukrcavanje (u daljnjem tekstu: pismo spremnosti).

(2)
Pismo spremnosti dostavlja se krcatelju na njegovu adresu u tijeku radnog
vremena.

(3) Ako
zapovjedniku broda nije poznata adresa krcatelja ili ako se pismo spremnosti ne
može uručiti na njegovu adresu, zapovjednik broda dužan je zatražiti upute od
naručitelja, s tim da se pravni učinci predaje pisma spremnosti računaju od
trenutka kad bi pismo spremnosti bilo predano da nije bilo navedenih smetnji.

Članak 473.

(1) Pismo spremnosti ne predaje se ako brod plovi u
linijskoj plovidbi.

(2) Pri prijevozu brodom u linijskoj plovidbi teret
se ukrcava čim brod na određenom mjestu bude spreman za ukrcavanje.

Članak 474.

(1) Zapovjednik broda može predati pismo spremnosti
ako je brod spreman za ukrcavanje, a nalazi se na mjestu u luci prema članku
465., 466., 468. i 469. ovoga Zakonika ako je dobio prethodna odobrenja za
promet s kopnom i za ukrcavanje i ako su obavljene druge radnje koje omogućuju
ukrcavanje tereta u brod.

(2) Pismo spremnosti može se predati i ako brod nije
bio doveden na mjesto iz stavka 1. ovoga članka ako je u tome bio spriječen
razlozima koji padaju na teret naručitelja.

Članak
475.

Prijevoznik
preuzima teret ispod vitla.

Članak
476.

(1)
Zapovjednik broda dužan je krcatelju koji sam krca teret na brod dati upute o
načinu slaganja tereta da bi se izbjegla oštećenja tereta koja mogu nastati
zbog toga što se teret prevozi brodom.

(2)
Krcatelj se pri ukrcavanju tereta mora držati uputa zapovjednika broda koja se
odnose na raspored tereta u brodu i ostale okolnosti u vezi sa sigurnošću
osoba, broda, njegovih uređaja i opreme te drugog tereta u brodu i sprječavanje
onečišćenja okoliša.

Članak
477.

Teret
se ne može smjestiti na palubu broda bez suglasnosti krcatelja, ako nije riječ
o teretu koji se obično smješta na palubu.

Članak
478.

(1)
Količina tereta koja se predaje na prijevoz može se odrediti brojem komada,
težinom ili obujmom.

(2) U
slučaju sumnje količina tereta određuje se mjerom koja je uobičajena u luci
ukrcavanja.

Članak
479.

(1)
Umjesto ugovorenog tereta može se predati na prijevoz drugi teret, ako se time
ne mijenjaju uvjeti prijevoza na štetu prijevoznika ili ako zbog toga ne bi
došlo do zadržavanja broda ili ako ne bi bila ugrožena sigurnost broda i drugog
tereta te ako naručitelj dade prijevozniku, na njegov zahtjev, osiguranje za
tražbine koje bi mogle nastati zbog zamjene tereta.

(2) Ako
je ugovoreni teret već bio ukrcan, troškove u vezi s nje­govim iskrcavanjem i
ukrcavanjem drugog tereta snosi naru­čitelj.

Članak
480.

Naručitelj,
odnosno krcatelj dužan je prijevozniku dati upute za manipulaciju teretom ako
se teret ne nalazi u redovnome trgovačkom prometu i ako bi zapovjednik bio
dužan poduzeti posebne mjere pri slaganju tereta.

Članak
481.

(1) Ako
je riječ o opasnom teretu, naručitelj, odnosno krcatelj dužan je obavijestiti
prijevoznika, i bez njegova zahtjeva, o naravi opasnosti i naznačiti koje
zaštitne mjere treba poduzeti.

(2) Ako obavijest o opasnom teretu koji se prevozi
nije naznačena u teretnici ili u pisanoj ispravi o ugovoru o prijevozu, teret
dokazivanja da je prijevoznik znao za opasnost povezanu s prijevozom tog
tereta, pada na korisnika prijevoza.

Članak 482.

(1) Prijevoznik ne smije primiti na prijevoz teret
čiji je uvoz, provoz ili izvoz zabranjen ili se krijumčari.

(2) Prijevoznik nije dužan primiti na prijevoz teret
koji je po svojoj naravi opasan, ako mu opasno svojstvo tereta u vrijeme
sklapanja ugovora nije bilo niti moralo biti poznato.

(3) Prijevoznik nije dužan primiti na prijevoz teret
koji, s obzirom na svoje stanje i na stanje ambalaže, predstavlja opasnost za
osobe, brod i okoliš te drugi teret s kojim tijekom prijevoza dolazi ili može
doći u dodir.

Članak 483.

Naručitelj je odgovoran prijevozniku za nanesenu
štetu osobama, brodu, teretu, okolišu te za sve druge štete i troškove
prouzročene manjkavim stanjem ambalaže.

Članak 484.

Naručitelj je odgovoran prijevozniku za nanesenu
štetu osobama, brodu, teretu, okolišu te za sve druge štete i troškove
prouzročene prirodnim svojstvima i stanjem tereta ako prijevozniku ta svojstva
i stanje tereta nisu bili niti morali biti poznati.

Vrijeme
ukrcavanja

Članak
485.

(1)
Prijevoznik je dužan preuzimati teret na prijevoz tijekom radnog vremena luke.

(2)
Radno vrijeme luke određuje, u skladu sa zakonom, tijelo koje upravlja lukom.

Članak
486.

(1)
Vrijeme stojnica počinje teći početkom prijepodnevnoga radnog vremena, odnosno
poslijepodnevnoga radnog vremena, uz uvjet da je pismo spremnosti predano
najkasnije dva sata prije pro­teka prijepodnevnoga, odnosno poslijepodnevnoga
radnog vremena.

(2)
Trajanje vremena stojnica određuje se prema običajima luke.

(3)
Vrijeme stojnica se određuje prema radnim danima i dijelovima radnog dana, pri
čemu se kao jedan radni dan računaju 24 tekuća sata.

(4) U
radne dane ne računaju se nedjelje, državni i drugi praznici kad se u luci ne
radi, a ni vrijeme kad se, zbog vremenskih neprilika ili smetnji na strani
broda, nije moglo ukrcavati.

Članak
487.

(1)
Nakon proteka vremena stojnica počinje teći vrijeme prekostojnica.

(2)
Trajanje vremena prekostojnica jednako je trajanju vremena stojnica.

(3)
Trajanje vremena prekostojnica računa se prema tekućim danima i dijelovima bez
prekida.

(4) U
trajanje vremena prekostojnica ne računa se vrijeme u koje se nije moglo raditi
zbog smetnji na strani broda.

Članak
488.

(1)
Prijevoznik ima pravo na posebnu naknadu za prekostojnice.

(2)
Visina naknade za prekostojnice određuje se prema visini naknade za
prekostojnice za druge slične brodove u istoj luci u isto vrijeme, a ako to
nije moguće, visina naknade određuje se prema visini naknade za prekostojnice
drugih sličnih brodova u najbližoj luci u isto vrijeme.

(3)
Naknada za prekostojnice plaća se svakog dana unaprijed za cijeli dan, ali ako
je ukrcavanje obavljeno prije proteka dana za koje je naknada unaprijed
plaćena, prijevoznik je dužan vratiti razmjerni dio naknade.

Članak
489.

(1) Ako
se naknada za prekostojnice ne plati o dospjelosti, brod može odmah otputovati
s ukrcanim dijelom tereta.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka prijevoznik zadržava pravo na punu vozarinu,
naknadu za prekostojnice i druge tražbine koje mu pripadaju prema ugovoru.

Članak
490.

(1)
Nakon proteka vremena prekostojnica brod može odmah otputovati s ukrcanim
dijelom tereta.

(2) U
slučaju iz stavka 2. ovoga članka prijevoznik zadržava pravo na punu vozarinu,
naknadu za prekostojnice i druge tražbine koje mu pripadaju prema ugovoru.

Članak
491.

(1)
Ukrcavanje tereta postavljena uz bok broda do proteka vremena stojnica, odnosno
prekostojnica, ako ih ima, prijevoznik ne može odbiti, iako bi ukrcavanje i
slaganje takva tereta moglo zadržati brod preko trajanja vremena stojnica
odnosno prekostojnica.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka prijevoznik ima pravo na naknadu za
zadržavanje broda nakon isteka vremena prekostojnica (vrijeme izvanrednih
prekostojnica).

(3)
Naknada za izvanredne prekostojnice jest 50% viša od naknade za prekostojnice.

(4)
Pored naknade za izvanredne prekostojnice prijevoznik ima pravo i na naknadu
štete zbog zadržavanja broda ako ta šteta premašuje svotu naknade za izvanredne
prekostojnice.

Članak
492.

(1) Kad
brod može otploviti i s ukrcanim dijelom tereta zato što naknada za
prekostojnice nije plaćena o dospjelosti (članak 489.) prijevoznik ima pravo
odustati od ugovora i iskrcati teret ako ukrcani dio tereta ne daje
zadovoljavajuće jamstvo za tražbine prijevoznika iz ugovora o prijevozu.

(2) Pri
iskrcavanju tereta prijevoznik je dužan postupiti s dužnom pažnjom, uzimajući u
obzir okolnosti slučaja.

(3) U
slučaju odustajanja od ugovora i iskrcaja tereta prije­voznik zadržava pravo na
punu vozarinu, na naknadu za nastale prekostojnice i na naknadu troškova
iskrcavanja koji nisu uraču­nati u vozarinu te na druge tražbine koje mu
pripadaju prema ugovoru.

Članak
493.

(1)
Odredbe ovoga Zakonika koje se odnose na vrijeme stojnica i prekostojnica ne
primjenjuju se na prijevoz brodovima linijske plovidbe.

(2) Pri
prijevozu brodovima linijske plovidbe krcatelj je dužan predavati teret onom
brzinom kojom ga brod može preuzimati.

Članak
494.

Brod
linijske plovidbe nije dužan čekati na ukrcavanje preko vremena određenog za
odlazak broda koji je predviđen redom plovidbe, ako smetnja za ukrcavanje ne
pada na stranu broda.

Članak
495.

(1)
Krcatelj je dužan zapovjedniku broda na vrijeme predati carinske i druge
isprave potrebne za ukrcaj, prijevoz i iskrcaj tereta.

(2) Ako
te isprave nisu predane za vrijeme trajanja vremena stojnica, odnosno
prekostojnica, a pri prijevozu brodom linijske plovidbe do vremena određenog za
odlazak broda, zapovjednik broda ima pravo iskrcati teret.

(3) U slučaju iz stavka 2. ovoga članka prijevoznik
zadržava pravo na punu vozarinu i na naknadu za nastale prekostojnice, odnosno
na naknadu štete za zadržavanje broda linijske plovidbe i na naknadu svake
druge štete.

Prijevozne isprave

Članak 496.

Nakon završetka ukrcavanja prijevoznik je dužan
krcatelju, na njegov zahtjev, izdati teretnicu, teretni list, elektroničku iz­mjenu
podataka ili drugu ispravu o prijevozu.

Članak 497.

(1) Ako je teret predan prijevozniku prije ukrcaja,
krcatelj može zahtijevati da mu prijevoznik izda potvrdu o preuzimanju tereta,
teretnicu ili drugu prijevoznu ispravu koja sadrži uočljivu napomenu »primljeno
za ukrcaj«.

(2) Prijevoznik koji je izdao teretnicu ili drugu
prijevoznu ispravu za ukrcaj može, umjesto izdavanja teretnice ili druge
prijevozne isprave, stavljanjem napomene »ukrcano« na ispravu za ukrcaj
potvrditi da je ukrcavanje obavljeno.

Članak
498.

(1) Ako
je prijevoznik izdao ispravu o prijevozu za ukrcaj, krcatelj je dužan pri
primitku isprave o prijevozu vratiti prijevozniku isprave o prijevozu za
ukrcaj.

(2) Ako
je prije izdavanja isprave o prijevozu bila izdana potvrda o preuzimanju
tereta, krcatelj je dužan po primitku isprave o prijevozu tu potvrdu vratiti
prijevozniku.

Članak
499.

(1) Ako
je teret koji je kao predmet prijevoza morao biti ukrcan u razne brodove, ili
kad su u pitanju različite vrste robe, ili je teret podijeljen u razne partije,
prijevoznik i krcatelj imaju pravo zahtijevati da se za svaki uporabljeni brod
ili za svaku vrstu robe ili za svaku partiju tereta izda posebna teretnica ili
druga isprava o prijevozu.

(2) Ako
se teret krca na brod u rasutom stanju, krcatelj ima pravo zahtijevati da se za
određene količine tereta izda posebna teretnica ili druga isprava o prijevozu.

Članak
500.

Sporazum
stranaka sklopljen protivno odredbama članka 496. i članka 497. stavka 1. ovoga
Zakonika nema pravni učinak.

Članak
501.

(1)
Teretnica može glasiti na ime, po naredbi, ili na donosioca.

(2) Ako
u teretnici koja glasi po naredbi nije imenovana osoba prema čijem je nalogu
prijevoznik dužan predati teretnicu, teret se predaje po naredbi krcatelja.

Članak
502.

(1)
Teretnica na ime prenosi se ustupanjem, teretnica po naredbi – indosamentom, a
teretnica na donosioca predajom.

(2) Na
oblik i učinak indosamenta na odgovarajući se način primjenjuju odredbe
mjeničnog prava, osim odredaba o regresu.

Članak
503.

Prijevoznik
je dužan izdati krcatelju, na njegov zahtjev, više primjeraka teretnica, naznačujući
na svakom primjerku broj izdanih primjeraka.

Članak 504.

(1) Svaka strana može zahtijevati da se za njezine
potrebe sastavi više prijepisa teretnice.

(2) Na svakom prijepisu teretnice mora biti navedeno
da je riječ o prijepisu.

(3) Krcatelj mora prijevozniku, na njegov zahtjev,
potpisati prijepis teretnice.

Članak 505.

(1) Teretnica sadrži:

 1) tvrtku, odnosno naziv i sjedište, odnosno
ime i prebi­valište prijevoznika koji izdaje teretnicu,

 2) ime, odnosno druge podatke o identitetu
broda,

 3) tvrtku, odnosno naziv i sjedište, odnosno
ime i prebi­valište krcatelja,

 4) tvrtku, odnosno naziv i sjedište, odnosno
ime i prebi­valište primatelja ili oznaku »po naredbi« ili »na donosioca«,

 5) luku odredišta ili vrijeme kad će se,
odnosno mjesto gdje će se takva luka odrediti,

 6)
količinu tereta prema broju komada, težini, obujmu ili drugoj jedinici mjere,
prema vrsti tereta,

 7)
vrstu tereta i oznake koje se na njemu nalaze,

 8)
stanje tereta ili omota prema vanjskom izgledu,

 9)
odredbe o vozarini,

10)
mjesto i dan ukrcaja tereta i izdavanja teretnice.

(2)
Teretnica može sadržati i druge podatke te uvjete prijevoza.

Članak
506.

(1)
Podatke iz članka 505. ovoga Zakonika mora sadržati i teretnica za ukrcaj, osim
podataka o identitetu broda i o mjestu i danu ukrcaja.

(2)
Prijevoznik je dužan, kad na teretnicu za ukrcaj stavi napomenu »ukrcano«, u
nju unijeti podatke o identitetu broda i o danu ukrcaja tereta.

Članak
507.

Teretnicu
vlastoručno potpisuje prijevoznik ili njegov punomoćnik.

Članak
508.

Teretnicu
sastavlja prijevoznik na temelju pisanih podataka krcatelja.

Članak
509.

Ako
postoji opravdana sumnja da podaci što ih je naveo krcatelj o vrsti tereta, ili
oznakama koje se na njemu nalaze, ili količini tereta prema broju komada,
težini, obujmu ili drugoj jedinici mjere nisu točni ili potpuni ili nema
razumne mogućnosti da se točnost tih podataka provjeri pri ukrcavanju ili ako
su oznake na teretu nejasne ili nedovoljno trajne, prijevoznik može u teretnicu
unijeti primjedbe s obrazloženjem.

Članak
510.

Potpis
krcatelja na teretnici ili prijepisu teretnice (članak 507.) ne znači da je
krcatelj prihvatio prijevoznikove primjedbe unesene u teretnicu prema odredbama
članka 509. ovoga Zakonika.

Članak
511.

(1) Kad
prijevoznik nije unio u teretnicu primjedbe prema odredbama članka 509. ovoga
Zakonika, smatra se, za odnose između njega i trećega zakonitog i savjesnog
imatelja teretnice, da je prijevoznik preuzeo teret onako kako je naznačen u
teretnici.

(2) Kad
prijevoznik unese u teretnicu primjedbe prema odred­bama članka 509. ovoga
Zakonika, pretpostavlja se da je teret preuzeo onako kako ga je predao
primatelju dok zakoniti imatelj teretnice ne dokaže suprotno.

Članak
512.

(1)
Pisani uvjeti ugovora o prijevozu i opći uvjeti prijevoznika obvezuju
ovlaštenog imatelja teretnice koji nije naručitelj prijevoza ni krcatelj samo
ako se teretnica izričito poziva na te uvjete.

(2)
Usmeni uvjeti ugovora o prijevozu koji nisu uneseni u teretnicu ne obvezuju
ovlaštenog imatelja teretnice koji nije naručitelj prijevoza ni krcatelj, pa i
kad se teretnica izričito poziva na te uvjete.

(3) Ako
se teretnica samo općenito poziva na uvjete ugovora o prijevozu i opće uvjete
prijevoznika, imatelja teretnice iz stavka 1. ovoga članka ne obvezuju one
odredbe ugovora o prijevozu i općih uvjeta prijevoznika koji su teži od uvjeta
uobičajenih za takve vrste prijevoza.

Članak
513.

(1)
Ugovorom o prijevozu stranke mogu predvidjeti da se umjesto teretnice izdaje
teretni list.

(2)
Teretni list izdaje se na zahtjev krcatelja.

(3)
Teretni list se izdaje u jednom primjerku koji potpisuju prijevoznik i
krcatelj.

(4)
Potpisi na teretnom listu mogu biti tiskani, zamijenjeni pečatom, faksimilom
ili elektroničkom izmjenom podataka.

(5)
Krcatelj može tražiti prijepise teretnog lista koje će potpisati prijevoznik, a
prijevoznik može tražiti prijepise teretnog lista potpisane od krcatelja.

(6)
Krcatelj može ovlastiti drugu osobu koja će stvari ukrcati i potpisati teretni
list uz navod »u ime i za račun krcatelja«.

Članak
514.

(1)
Izdavanje teretnog lista je predmnijeva o sklopljenom ugovoru o prijevozu.

(2)
Teretni list je između krcatelja i prijevoznika predmni­jeva do protudokaza o
primitku stvari kao što je u teretnom listu navedeno.

(3)
Teretni list između prijevoznika i primatelja dokaz je o primitku stvari kao
što je u teretnom listu navedeno.

(4)
Krcatelj je jedini ovlašten davati prijevozniku upute u svezi s ugovorom o
prijevozu, pa i promijeniti ime primatelja dok prijevoznik ne primi stvari, ako
je to predviđeno ugovorom o prijevozu.

Članak
515.

(1)
Prijevoznik će predati stvari primatelju na osnovi valjane identifikacije.

(2)
Podatke u teretni list i njegove prijepise unosi krcatelj.

(3)
Nepostojanje, neispravnost ili gubitak teretnog lista ne utječe na valjanost
ugovora o prijevozu.

Članak
516.

(1)
Teretni list mora sadržavati:

1)
mjesto i nadnevak njegova izdavanja,

2) mjesto i nadnevak preuzimanja stvari,

3) tvrtku odnosno naziv, ili ime i adresu krcatelja,

4) predviđeno mjesto iskrcaja,

5) tvrtku odnosno naziv, ili ime i adresu primatelja,

6) opis i uobičajeni naziv stvari, način pakiranja,
oznaku za prepoznavanje, težinu, obujam ili količinu drukčije označenu, broj
komada, a radi li se o opasnim tvarima – naznaku o njihovoj opasnosti.

(2)
Teretni list može sadržavati i druge podatke, te uvjete ugovora o prijevozu.

Članak
517.

Prijevoznik
može u teretni list unijeti obrazložene primjedbe sukladno članku 509. ovoga
Zakonika.

Članak
518.

(1) Ako
prijevoznik u teretni list ne stavi primjedbe sukladno članku 517. ovoga
Zakonika, predmnijeva se, dok se ne dokaže suprotno, da je stvari primio kako
su naznačene u teretnom listu.

(2) Ako
prijevoznik u teretni list unese primjedbe sukladno članku 517. ovoga Zakonika,
predmnijeva se da je stvari preuzeo onako kako ih je predao primatelju, dok
zakoniti imatelj teretnog lista ne dokaže suprotno.

Članak
519.

(1)
Propisi o teretnom listu analogno se primjenjuju kada se prijevoz stvari na
osnovi ugovora o prijevozu obavlja na osnovi izmjene elektroničkih podataka.

(2) U
tom slučaju korisnik prijevoza može u svako doba tražiti od prijevoznika
papirnu ispravu o prijevozu.

(3)
Predmnijeva se da su stranke u slučajevima iz stavka 1. i 2. ovoga članka
suglasne da preneseni i potvrđeni elektronički podaci i oni smješteni u
memoriji računala odgovaraju njihovom pisanom obliku na papiru.

Putovanje

Članak
520.

Prijevoznik je dužan obaviti putovanje u ugovorenom
roku. Ako vrijeme putovanja nije ugovoreno, prijevoznik je dužan obaviti
putovanje u primjerenom roku.

Članak 521.

Prijevoznik je dužan obaviti putovanje ugovorenim putom.
Ako put nije ugovorom određen, prijevoznik je dužan obaviti putovanje
uobičajenim putom.

Članak 522.

(1) Kad je brod iz bilo kojih razloga spriječen
započeti ili nastaviti započeto putovanje, a smetnja bi mogla trajati dulje
vrije­me ili je njezino trajanje neizvjesno, zapovjednik broda dužan je tražiti
uputu od naručitelja ili osobe ovlaštene da raspolaže teretom.

(2) Ako zapovjednik broda ne može postupiti prema
odredbi stavka 1. ovoga članka ili izvršiti primljenu uputu, dužan je, prema
okolnostima slučaja, prekrcati teret, vratiti se s teretom u polaznu luku ili
postupiti na drugi način, vodeći pri tom računa o interesima prijevoznika i
korisnika prijevoza.

(3) Kad je u slučajevima iz stavka 1. i 2. ovoga
članka ugovor o prijevozu prestao važiti prema samom zakonu ili na temelju
odustajanja, u pogledu prava i obveza ugovornih strana nastalih zbog mjera što
ih je poduzeo zapovjednik broda na odgovarajući se način primjenjuju odredbe
ovoga Zakonika koje uređuju odnose ugovornih strana za slučaj prestanka ugovora
(članak 455.).

(4) Ako ugovor nije prestao važiti ili ako se upute
naručitelja ne mogu izvršiti, štetne posljedice snosi strana koja je kriva za
nastalu smetnju, odnosno na čijoj se strani nalazi razlog za smetnju. Ako se
razlog za smetnju nalazi na obje strane, svaka strana snosi svoju štetu.

(5) Ako su obje strane krive za smetnju, štetu snose
razmjerno svojoj krivnji.

Članak 523.

Naručitelj, odnosno zakoniti imatelj teretnice može
odustati od ugovora nakon započetog putovanja uz uvjete navedene u članku 456.
stavku 3. i članku 457. i 458. ovoga Zakonika.

Članak 524.

(1) Prijevoznik koji ne izvrši nalog dobiven od
korisnika prijevoza, kad je to na temelju odredaba ovoga Zakonika dužan
učiniti, odgovara korisniku prijevoza za svaku štetu koja je zbog toga nastala.

(2)
Prijevoznik je dužan nadoknaditi štetu primatelju koji je zakoniti imatelj
teretnice ako izvrši nalog naručitelja iako mu nisu vraćeni svi primjerci
teretnice.

(3)
Visina naknade štete iz stavka 1. i 2. ovoga članka ne može prijeći svotu koju
bi prijevoznik bio dužan platiti ako odgovara za potpuni gubitak tereta.

Članak
525.

Prijevoznikova
dužnost da nadoknadi štetu na temelju odredaba članka 524. stavka 2. ovoga
Zakonika ne dira u njegovo pravo regresa prema korisniku prijevoza.

Predaja
tereta primatelju

Članak
526.

Prijevoznik
je dužan predati teret primatelju u luci odredišta.

Članak
527.

Za
odredišnu luku i predaju tereta primatelju primjenjuju se odredbe članka 466. –
470. i članka 472. – 475. ovoga Zakonika.

Članak
528.

Prijevoznik
je dužan predati teret ovlaštenom imatelju teretnice, a ako ta isprava nije
izdana – osobi ovlaštenoj na temelju ugovora o prijevozu.

Članak
529.

(1) Ako
za teret koji se prevozi nije izdana prijevozna isprava, primatelj ima pravo
tražiti od prijevoznika kad brod stigne u luku odredišta da mu preda teret, uz
uvjet da udovolji obvezama koje ga terete na temelju ugovora.

(2)
Prijevoznik je dužan postupiti po zahtjevu primatelja iz stavka 1. ovoga članka
ako iz naručiteljeva naloga o raspolaganju teretom, koji je prijevoznik dužan
izvršiti, ne proizlazi drugačije.

Članak
530.

(1) Ovlašteni imatelj teretnice ima pravo, čim teret
stigne u luku odredišta, uz uvjet da udovolji svim obvezama koje proizlaze iz
teretnice, zahtijevati da mu prijevoznik preda teret.

(2) Pri preuzimanju tereta ovlašteni imatelj
teretnice dužan je teretnicu vratiti prijevozniku.

(3) Kad je u luci odredišta teret predan podnositelju
jednog od više primjeraka teretnice, ostali primjerci teretnice ne obvezuju
više prijevoznika.

Članak 531.

(1) Ako za teret koji se prevozi nije izdana
prijevozna isprava, primatelj ima pravo zahtijevati od prijevoznika da mu preda
teret prije nego što brod stigne u luku odredišta, ako ga je na to u ugovoru s
prijevoznikom ovlastio naručitelj.

(2) Zakoniti imatelj teretnice ima pravo zahtijevati
da mu se teret preda prije dolaska broda na odredište, uz uvjete navedene u
članku 456. stavku 3. i članku 457. i 458. ovoga Zakonika.

Članak 532.

Prijevoznik ima pravo zahtijevati od osobe kojoj
predaje teret da mu izda potvrdu da je teret primila.

Članak
533.

Ako se
teret označen u jednoj prijevoznoj ispravi predaje u dijelovima, prijevoznik
može zahtijevati da mu se primitak dijela tereta potvrdi na samoj ispravi ili
posebnom potvrdom.

Članak
534.

(1) Ako
za teret koji se prevozi nije izdana prijevozna isprava, naručitelj ima pravo
narediti prijevozniku da teret preda u luci odredišta drugoj osobi, a ne onoj
koja je navedena u ugovoru.

(2) Naručitelj gubi pravo iz stavka 1. ovoga članka
kad na temelju odredaba ovoga Zakonika primatelj stekne pravo zahtije­vati i
zahtijeva predaju tereta od prijevoznika.

Članak 535.

Odredbe članka 485. – 488. ovoga Zakonika primjenjuje
se i na vrijeme iskrcavanja.

Članak 536.

Ako se naknada za prekostojnice ne plati o
dospjelosti, zapovjednik broda može, radi osiguranja naknade za prekostojnice i
drugih tražbina iz ugovora o prijevozu, na trošak i rizik primatelja ili druge
osobe ovlaštene da raspolaže teretom, iskrcati teret i čuvati ga sam ili ga
dati na čuvanje javnom skladištu ili drugoj prikladnoj osobi.

Članak 537.

Ako primatelj tereta ne stavi pisani prigovor zbog
oštećenja ili manjka tereta odmah pri preuzimanju, pretpostavlja se, dok
primatelj ne dokaže suprotno, da mu je teret predan onako kako je naznačen u
teretnici ili ako prijevozna isprava nije izdana – onako kako je primljen na
prijevoz.

Članak 538.

(1) Ako oštećenje ili manjak nisu vidljivi, primatelj
može staviti pisani prigovor iz članka 537. ovoga Zakonika u roku od tri dana
od dana preuzimanja tereta.

(2) Prigovor iz članka 537. ovoga Zakonika i stavka
1. ovoga članka mora biti dovoljno određen.

(3) Ako primatelj stavi pisani prigovor u rokovima iz
stavka 1. ovoga članka i članka 537. ovoga Zakonika pretpostavlja se, dok
prijevoznik ne dokaže protivno, da su navodi prigovora istiniti.

(4) Ako su prijevoznik i primatelj pri iskrcavanju i
predaji tereta zajednički pisano utvrdili da postoji oštećenje ili manjak
tereta, nije potrebno stavljanje prigovora.

(5) Sporazum stranaka sklopljen protivno odredbama
stavka 1. do 4. ovoga članka i članka 537. ovoga Zakonika koji je na štetu
korisnika prijevoza nema pravni učinak.

(6) Prijevoznik i primatelj dužni su, u granicama
moguć­nosti, međusobno olakšati utvrđivanje stanja tereta i količine pri
njegovu preuzimanju.

Članak 539.

(1) Pri utvrđivanju količine manjka predanog tereta
uzima se u obzir i uobičajeni rastur tijekom prijevoza.

(2) U slučaju gubitka tereta rastur se ne uzima u
obzir.

(3) Rastur iz stavka 1. ovoga članka računa se prema
običa­jima mjesta luke iskrcaja.

Članak 540.

Štetu prouzročenu zakašnjenjem u predaji tereta, koja
ne pred­stavlja manjak ili oštećenje tereta, mora dokazati primatelj.

Članak 541.

Ako se primatelj tereta ne javi, ili ako se ne može
pronaći, ili ako neće ili ne može preuzeti teret, odnosno ako se prije predaje
tereta javi više zakonitih imatelja teretnice ili druge prijevozne isprave,
prijevoznik je dužan tražiti uputu od krcatelja, odnosno od naručitelja.

Članak 542.

(1) Ako prijevoznik, koji je prema članku 541. ovoga
Zakonika tražio uputu od krcatelja, odnosno naručitelja, ne primi na vrijeme tu
uputu ili primljenu uputu ne može izvršiti, on može postupiti prema članku 536.
ovoga Zakonika, a o poduzetim mjerama mora obavijestiti sve korisnike prijevoza
koji su mu poznati.

(2) Ako je riječ o prijevozu brodom linijske plovidbe
ili o prijevozu na temelju pomorskoga prijevozničkog ugovora, prije­voz­nik je
dužan o smetnjama za predaju tereta obavijestiti odmah sve korisnike prijevoza
koji su mu poznati, ali nije dužan čekati uputu, već može odmah poduzeti mjere
iz članka 536. ovoga Zakonika.

Članak 543.

Ako prijevoznik preda teret na čuvanje javnom
skladištu ili drugoj osobi, odgovara samo za njihov izbor.

Članak 544.

(1) Ako teret koji prema članku 536. i 542. ovoga
Zakonika prijevoznik čuva ili ga je predao na čuvanje nije preuzet u roku od 30
dana od dana preuzimanja na čuvanje, odnosno od dana predaje tereta na čuvanje
u luci odredišta, i ako nisu plaćeni vozarina i ostale tražbine koje proistječu
iz ugovora o prijevozu, prijevoznik može prodati teret ili dio tereta, ako je
to potrebno za podmirenje tih tražbina.

(2) Prijevoznik može prodati teret i prije proteka
roka iz stav­ka 1. ovoga članka ako se prodajom ne bi mogla postići svota
dovoljna za pokriće tražbina prijevoznika i troškova čuvanja, ili ako je riječ
o robi u kvaru ili o pokvarljivoj robi.

(3) Prodaja tereta obavlja se javnom dražbom ako nije
riječ o pokvarljivoj robi, robi u kvaru ili o robi koja ima burzovnu cijenu.

(4) Pri prodaji pokvarljive robe ili robe u kvaru
prijevoznik mora postupati s dužnom pažnjom.

Članak 545.

Svotu postignutu prodajom tereta prema članku 544.
ovoga Zakonika prijevoznik je dužan, nakon odbitka svoje tražbine u vezi s
prijevozom tog tereta i nakon odbitka troškova čuvanja i prodaje tereta,
položiti u sud nadležan prema mjestu prodaje u korist osobe ovlaštene
raspolagati teretom i o tome bez odgode obavijestiti korisnike prijevoza koji
su mu poznati.

Članak 546.

(1) Prijevoznik koji je, u slučaju prijevoza brodom
linijske plovidbe, spriječen, krivnjom korisnika prijevoza, iskrcati teret u
luci odredišta do vremena određenog redom plovidbe za odlazak broda iz te luke,
može ga iskrcati u drugoj obližnjoj luci, zadržavajući pravo na veću vozarinu
te na naknadu štete koja iz tog nastane.

(2) Ako iskrcavanje u luci odredišta nije spriječeno
krivnjom korisnika prijevoza, prijevoznik je dužan snositi troškove dopreme do
te luke, a ako je do smetnje za iskrcavanje došlo njegovom krivnjom – i
nadoknaditi štetu za zakašnjenje.

Odgovornost prijevoznika
za Štete na stvarima i za zakaŠnjenje

Članak
547.

Prijevoznik
odgovara za svako oštećenje, manjak ili gubitak tereta koji primi na prijevoz
od preuzimanja pa do predaje te za štetu koja nastane zbog zakašnjenja u
predaji tereta.

Članak
548.

Zakašnjenje
u predaji tereta postoji ako teret nije predan primatelju u ugovorenom roku,
ili kad taj rok nije ugovoren, ako teret nije predan primatelju u primjerenom
roku.

Članak 549.

Prijevoznik ne odgovara za oštećenje, manjak ili
gubitak tereta ili za zakašnjenje u predaji tereta ako dokaže da oštećenje,
manjak, gubitak ili zakašnjenje potječu iz uzroka koje nije mogao spriječiti
niti otkloniti dužnom pažnjom.

Članak 550.

(1) Za radnje i propuste zapovjednika broda, drugih
članova posade broda i ostalih osoba koje rade za prijevoznika, u okviru
obavljanja njihovih dužnosti, prijevoznik odgovara kao i za svoje radnje i
propuste.

(2) Prijevoznik broda ne odgovara za oštećenje,
manjak ili gubitak tereta te zakašnjenje u predaji tereta koji su prouzročeni
radnjama ili propustima osoba iz stavka 1. ovoga članka u plovid­bi ili pri
rukovanju brodom.

Članak 551.

Za štetu koja je teretu na brodu prouzročena požarom,
prijevoznik broda odgovara samo ako se dokaže da je požar skrivio osobnom
radnjom ili propustom.

Članak 552.

Prijevoznik ne odgovara za štetu na teretu nastalu
zbog nesposobnosti broda za plovidbu ako dokaže da je uložio dužnu pažnju
(članak 460.).

Članak 553.

(1) Prijevoznik broda ne odgovara za štetu na teretu
za koju dokaže da je nastala zbog:

1) više sile, pomorske nezgode, ratnih događaja,
međunarod­nih zločina na moru, nemira i pobune,

2) sanitarnih ograničenja ili drugih mjera i radnji
državnih tijela,

3) radnji ili propusta krcatelja ili osoba ovlaštenih
raspolagati teretom ili osoba koje za njih rade,

4) obustave rada, odnosno štrajka, masovnog
isključenja radnika s posla ili bilo kojih drugih smetnji koje potpuno ili
djelo­mično sprječavaju rad,

5) spašavanja ili pokušaja spašavanja ljudi i imovine
na moru,

6) skretanja broda u slučajevima iz točke 5) ovoga
stavka ili zbog drugih opravdanih razloga,

7) prirodnog gubitka u težini ili obujmu tereta ili
oštećenja, ili gubitaka koji nastaju zbog vlastite mane, skrivene mane ili
posebne naravi tereta,

8) nedovoljnog pakiranja ili nejasnih ili nedovoljno
trajnih oznaka na teretu,

9) skrivenih mana koje se ne mogu dužnom pažnjom
otkriti.

(2) Unatoč prijevoznikovu dokazu iz stavka 1. ovoga
članka prijevoznik će za štetu biti odgovoran ako korisnik prijevoza dokaže da
je šteta prouzročena osobnom krivnjom prijevoznika ili krivnjom osoba za čije
je radnje i propuste odgovoran prijevoznik, a koji se ne odnose na plovidbu ili
rukovanje brodom.

Članak
554.

(1)
Zapovjednik broda može, ako se to ne protivi važećim propisima, opasni teret u
svako doba i bilo gdje iskrcati, učiniti ga bezopasnim ili ga baciti ako
prijevoznik o toj opasnosti nije bio obaviješten prije ukrcavanja.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka prijevoznik
zadržava pravo na punu vozarinu i ne odgovara za štetu.

Članak 555.

(1) Ako je prijevoznik primio na prijevoz opasan teret,
znajući za opasnost koju teret predstavlja, može ga iskrcati ili učiniti
bezopasnim ako bude ugrožena sigurnost broda, osoba ili drugog tereta na brodu
te okoliša.

(2) Ako na temelju stavka 1. ovoga članka prijevoznik
iskrca teret prije dolaska na odredište, ima pravo na vozarinu prema
prevaljenom putu, a ostale štete uzrokovane ukrcajem opasnog tereta i postupkom
prijevoznika snosi svaka stranka za sebe.

Članak 556.

Prijevoznik ne odgovara za štetu nastalu zbog
oštećenja, manjka ili gubitka tereta ili zakašnjenja u predaji tereta ako je
krcatelj neispravno naznačio vrstu ili vrijednost tereta, znajući da je naznaka
neispravna.

Članak 557.

Naručitelj odgovara prijevozniku za naknadu štete
koja mu je prouzročena zato što su naručitelj, odnosno krcatelj dali netoč­ne
ili nepotpune podatke o količini, vrsti i oznakama tereta.

Članak 558.

Naručitelj odgovara prijevozniku za štetu koja mu je
prouz­ročena ukrcajem ili prijevozom stvari čiji je uvoz, izvoz ili provoz
zabranjen, ili se krijumčare, ako u vrijeme ukrcavanja ta svojstva prijevozniku
nisu bila niti su morala biti poznata.

Članak 559.

Osoba koja bez znanja prijevoznika ukrca stvari
odgovara prijevozniku za štetu koja mu je ukrcajem tih stvari prouzročena.

Članak 560.

(1) Prijevoznik može, prema svojoj ocjeni, u svako
doba i bilo gdje iskrcati, a ako je riječ o ugrožavanju osoba, broda, tereta na
brodu i okoliša, i baciti teret koji je bez njegova znanja ukrcan te teret koji
je neispravno ili nepotpuno naznačen.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka prijevoznik
zadržava pravo na punu vozarinu i naknadu štete, a ne odgovara za štetu koja je
nastala njegovim postupkom.

Članak 561.

(1) Teret čiji je uvoz, izvoz ili provoz zabranjen
zapovjednik broda može vratiti u luku ukrcaja ili ga bilo gdje iskrcati ako se
za takav postupak zapovjednika ukaže potreba, a u slučaju nužde i baciti ga.

(2) Ako u slučaju iz stavka 1. ovoga članka svojstva
tereta prijevozniku nisu bila niti morala biti poznata, prijevoznik zadržava
pravo na punu vozarinu, a ne odgovara za štetu koja je nastala takvim
postupkom.

(3) Ako
je prijevoznik znao ili morao znati za svojstva tereta iz stavka 1. ovoga
članka, zadržava pravo na vozarinu prema prevaljenom putu, a ostale štete snosi
svaka stranka za sebe.

Članak
562.

(1) Ako
je do zabrane uvoza, izvoza ili provoza robe došlo za putovanja brodom, u
pogledu postupanja zapovjednika s tom robom primjenjuje se odredba članka 561.
stavka 1. ovoga Zakonika.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka prijevoznik
zadržava pravo na punu vozarinu i naknadu štete, a ne odgovara za štetu koja je
nastala takvim postupkom.

Članak 563.

(1) Prijevoznik ne odgovara za naknadu štete za
oštećenje, manjak ili gubitak tereta, a ni za zakašnjenje u predaji tereta za
iznos veći od 666,67 obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja po koletu ili
jedinici oštećenoga, manjkajućeg ili izgub­ljenog tereta ili tereta predanoga
sa zakašnjenjem, odnosno 2 obračunske jedinice Posebnih prava vučenja po
kilogramu bruto težine oštećenoga, manjkajućeg ili izgubljenog tereta, s time da
se primjenjuje iznos koji je viši.

(2) Pod jedinicom tereta, prema stavku 1. ovoga
članka razumijeva se koleto ili komad, a kod tereta u rasutom stanju – metarska
tona ili kubični metar, odnosno druga mjera prema tome na temelju koje je
jedinice mjere vozarina ugovorena. Ako vozarina nije ugovorena po jedinici
mjere, za rasuti teret pod jedinicom mjere razumijeva se jedinica mjere na
temelju koje se uobičajeno ugovara vozarina u mjestu ukrcaja.

(3) Ako se teret prevozi kontejnerima, paletama ili
drugim sličnim napravama, pod jedinicom tereta prema stavku 1. ovoga članka,
smatra se:

1) koleto ili jedinica tereta navedena u teretnici –
ako je u teretnici navedeno koleto ili jedinica tereta sadržana u kontejneru,
paleti ili drugoj sličnoj napravi,

2) kontejner, paleta ili druga slična naprava kojom
se prevozi teret ako u teretnici nije navedeno koleto ili jedinica tereta.

Članak 564.

(1) Naručitelj, odnosno krcatelj može, u sporazumu s
prije­voz­nikom, povisiti granicu prijevoznikove odgovornosti iz članka 563.
ovoga Zakonika, naznačujući tako povišenu vrijednost robe po jedinici tereta.

(2) Ako je izdana prijevozna isprava sporazum
stranaka o po­višenju prijevoznikove odgovornosti, koji nije naveden u toj
ispravi, nema pravni učinak u korist primatelja koji nije naručitelj ni
krcatelj.

Članak 565.

Predmnijeva se da vrijednost tereta odgovara svoti
koju strane sporazumno utvrde na temelju članka 564. ovoga Zakonika, dok
prijevoznik ne dokaže protivno.

Članak 566.

Prijevoznik gubi pravo na ograničenje odgovornosti
prema članku 563. i 564. ovoga Zakonika ako se dokaže da je šteta nastala zbog
radnje ili propusta koji je prijevoznik učinio, bilo u namjeri da prouzroči
štetu bilo bezobzirno znajući da će šteta vjerojatno nastati.

Članak 567.

(1)
Prijevoznik odgovara za vrijednost izgubljene stvari ili njezina dijela i za
smanjenje vrijednosti oštećene stvari.

(2)
Glede stvari predanih sa zakašnjenjem, prijevoznik odgovara i za oštećenje
stvari i za daljnju štetu koja proizađe iz zakašnjenja.

(3) Iznimno od odredaba stavka 1. i 2. ovoga članka
prije­voznik koji na temelju članka 566. ovoga Zakonika ne može ogra­ničiti
svoju odgovornost odgovara za svaku štetu prouz­ročenu gubitkom, manjkom ili
oštećenjem stvari ili zakašnjenjem u predaji stvari.

Članak 568.

(1) Visina štete za gubitak stvari određuje se prema
prometnoj vrijednosti druge stvari iste količine i svojstva u luci odredišta na
dan kad je brod stigao u tu luku ili ako nije stigao – kad je morao stići.

(2) Ako se visina štete za gubitak stvari ne može
odrediti prema odredbi stavka 1. ovoga članka, ona se određuje prema prometnoj
vrijednosti stvari u luci ukrcaja u vrijeme odlaska broda, povećanoj za
troškove prouzročene prijevozom.

(3) Visina štete za oštećene stvari određuje se u
visini razlike između prometne vrijednosti te stvari u neoštećenom stanju i
prometne vrijednosti te stvari u oštećenom stanju.

(4) Visinu štete za izgubljene, odnosno oštećene
stvari koja se ne može odrediti prema odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka
utvrđuje sud.

(5) Od svote koju prijevoznik mora platiti na ime
naknade štete zbog oštećenja, manjka ili gubitka stvari odbijaju se troškovi
ušteđeni zato što stvari nisu stigle na odredište, odnosno što su stigle u
oštećenom stanju.

Članak 569.

(1) Odredbe članka 563., 567. i 568. ovoga Zakonika
primjenjuju se i kad zapovjednik broda, drugi član posade broda ili druge osobe
koje rade za prijevoznika odgovaraju prema općim propisima za naknadu štete
prouzročene manjkom, gubitkom ili oštećenjem stvari, ako se dokaže da je šteta
prouzročena na radu ili u vezi s radom, odnosno u obavljanju službe ili u vezi
sa službom.

(2) Osobe iz stavka 1. ovoga članka gube pravo na
ogra­ničenje odgovornosti ako se dokaže da je šteta nastala zbog radnje ili
propusta koji su učinile, bilo u namjeri da prouzroče štetu bilo bezobzirno
znajući da će šteta vjerojatno nastati.

Članak 570.

(1) Ukupna svota naknade štete od prijevoznika i
osoba iz članka 569. stavka 1. ovoga Zakonika ne može premašiti svotu
predviđenu u članku 563. ovoga Zakonika.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na
odredbu članka 569. stavka 2. ovoga Zakonika.

Članak 571.

Osobe iz članka 569. stavka 1. ovoga Zakonika
odgovaraju do svote predviđene u članku 563. ovoga Zakonika i kad je
prijevoznik na temelju članka 564. ovoga Zakonika povisio granicu svoje
odgovornosti.

Članak 572.

(1) Odredbe ovoga Zakonika koje se odnose na
odgovornosti prijevoznika ne smiju se ugovorom mijenjati na štetu korisnika
prijevoza.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka odredbe
ovoga Zakonika o odgovornosti prijevoznika smiju se ugovorom mijenjati u
prijevoznikovu korist u slučaju:

– oštećenja, manjka ili gubitka tereta nastalog prije
početka ukrcavanja ili nakon iskrcaja,

– prijevoza živih životinja,

– prijevoza stvari koji je na temelju suglasnosti krcatelja
smješten na palubi.

– štete zbog zakašnjenja.

(3) Odredbe ugovora koje su protivne stavku 1. i 2.
ovoga članka nemaju pravni učinak.

Članak 573.

Odredbe ovoga Zakonika o odgovornosti prijevoznika
primjenjuju se na sve ugovorne i izvanugovorne zahtjeve koji su na bilo kojoj
osnovi postavljeni protiv prijevoznika za oštećenje, manjak ili gubitak tereta.

Članak 574.

Odredbama ovoga Zakonika o odgovornosti prijevoznika
ne dira se u odredbe ovoga Zakonika o zajedničkim havarijama.

Vozarina

Članak 575.

(1) Visina vozarine određuje se ugovorom.

(2) Ako visina vozarine nije određena ugovorom, ona
se određuje prema prosječnoj vozarinskoj stavci prema kojoj se za odgovarajuću
vrstu tereta ugovarala vozarina u vrijeme ukrcavanja tog tereta u luci
ukrcavanja.

Članak 576.

(1) Ako se ukrca više tereta nego što je ugovoreno,
vozarina se razmjerno povećava.

(2) Ako se umjesto ugovorenog tereta ukrca drugi
teret čija je vozarina veća od ugovorene, plaća se vozarina za stvarno ukrcani
teret.

(3) Ako se ukrca manje od onoga što je ugovoreno ili
se ne ukrca ništa, vozarina se plaća za cijelu ugovorenu količinu tereta.

(4) Ako je ukrcano manje tereta nego što je
ugovoreno, a vozarina je za ukrcani teret veća od ugovorene vozarine, plaća se
cijela ugovorena vozarina i razlika između ugovorene i veće vozarine za ukrcani
dio tereta.

(5) Odredba stavka 3. ovoga članka ne odnosi se na
odredbu članka 456. ovoga Zakonika.

Članak 577.

(1) Ako se ukrca samo dio tereta određenog brodarskim
ugovorom, a prijevoznik je raspolagao neiskorištenim dijelom brod­skog
prostora, ugovorena se vozarina razmjerno snižava.

(2) Ako je prijevoznik raspolagao neiskorištenim
dijelom brod­skog prostora, protivno izričitoj zabrani naručitelja, prijevoznik
odgovara naručitelju za naknadu štete.

Članak 578.

(1) Vozarina ugovorena brodarskim ugovorom na
putovanje ostaje nepromijenjena, bez obzira na trajanje putovanja, ako vozarina
nije ugovorena po jedinici vremena.

(2) Ako se na zahtjev naručitelja ili u interesu
korisnika prijevoza putovanje produlji dalje od ugovorenog odredišta, vozarina
se razmjerno povećava.

Članak 579.

(1) Ako je brodarskim ugovorom na putovanje vozarina
određena po jedinici vremena, a vrijeme otkad se vozarina mora platiti nije
utvrđeno, ono počinje teći od dana kad je dana obavijest o spremnosti broda, i
to od podne – ako je obavijest dana prije podne, a od ponoći – ako je obavijest
dana poslije podne.

(2) Ako je po nalogu krcatelja ukrcavanje počelo
prije vremena određenog u stavku 1. ovoga članka ili je brod otplovio bez
tereta, vrijeme otkad se vozarina mora platiti računa se od početka ukrcavanja,
odnosno od odlaska broda.

(3) Vrijeme za koje se plaća vozarina završava se
iskrcajem tereta, a ako je brod stigao bez tereta, to se vrijeme završava kad
se brod usidri ili priveže u luci u kojoj se završava putovanje, pri čemu se
posljednji dan putovanja računa kao čitav dan.

Članak 580.

Ako je brodarskim ugovorom na putovanje određena
vozarina po jedinici vremena, pa tijekom putovanja nastane smetnja u
izvršavanju ugovora na strani prijevoznika bez krivnje naru­či­telja, odnosno
krcatelja, vozarina se ne plaća za trajanja smetnje.

Članak 581.

(1) Vozarinu određenu brodarskim ugovorom na vrijeme
plaća naručitelj u jednakim mjesečnim svotama unaprijed, ali prijevozniku
pripada vozarina samo za vrijeme dok je izvršavao ugovor.

(2) Za trajanja smetnje u iskorištavanju broda u
tijeku va­ženja brodarskog ugovora na vrijeme vozarina se plaća samo kad je
smetnja na strani naručitelja ili zbog izvršenja njegova naloga.

(3) Prijevoznik može odustati od ugovora i kad
vozarina nije plaćena o dospjelosti.

Članak 582.

Kada je sklopljen brodarski ugovor na vrijeme za
cijeli brod naručitelj je dužan, pored plaćanja vozarine, opskrbljivati brod na
svoj trošak pogonskim gorivom i mazivom i vodom potrebnom za pogonske strojeve
broda i druge strojne uređaje broda te platiti lučke i plovidbene naknade.

Članak 583.

(1) Rok plaćanja vozarine na temelju brodarskog
ugovora na vrijeme počinje teći kao kod brodarskog ugovora na putovanje u kojem
je vozarina određena po jedinici vremena (članak 579.).

(2) Za vrijeme za koje se nakon proteka brodarskog
ugovora na vrijeme brod nalazi na putovanju za račun naručitelja, bez kriv­nje
prijevoznika, plaća se dvostruka vozarina.

Članak 584.

Nagrada koju brod dobije za spašavanje u tijeku
brodarskog ugovora na vrijeme za prijevoz cijelim brodom dijeli se, nakon
odbitka troškova spašavanja i dijela koji pripada posadi broda, na jednake
dijelove između prijevoznika i naručitelja.

Članak 585.

Za teret ukrcan bez pristanka prijevoznika i za teret
neisprav­no ili nepotpuno označen plaća se vozarina po najvišoj vozarinskoj
stavci, prema kojemu se za odgovarajuću vrstu tereta ugovarala vozarina u
vrijeme ukrcaja tog tereta za isti ili približni put, ako je tako određena
vozarina veća od ugovorene.

Članak 586.

(1)
Vozarina se plaća samo za teret koji je prevezen i u luci odredišta stavljen
primatelju na raspolaganje.

(2)
Pored slučajeva predviđenih u članku 456., 457., 489., 492., 554., 560., 561. i
562. ovoga Zakonika, a iznimno od odred­be stavka 1. ovoga članka, vozarina se
plaća i za teret koji nije prevezen i stavljen primatelju na raspolaganje ako
je nedolazak tereta na odredište prouzročio naručitelj prijevoza ili krcatelj
ili osoba ovlaštena da raspolaže teretom, odnosno osobe za koje oni odgovaraju,
ili ako razlog iz kojega teret nije stigao u luku odredišta pada na stranu
tereta, a prijevoznik za taj razlog nije odgovoran.

(3) Iznimno od odredbe stavka 2. ovoga članka za
teret koji je prevezen samo dijelom puta prijevoznik, pored slučajeva iz članka
455., 555., 561. i 587. ovoga Zakonika, ima pravo na vozarinu razmjerno
prevaljenom putu i kad nije odgovoran za prekid putovanja.

Članak 587.

U slučaju brodoloma ili druge plovidbene nezgode te u
slu­čaju zapljene ili zadržavanja broda ili tereta zbog ratnih događaja,
međunarodnih zločina na moru, nemira ili pobune, za spašeni teret prijevozniku
pripada vozarina razmjerno prevaljenom putu.

Članak 588.

Ako se prijevoz obavlja bez izdavanja prijevozne
isprave, primatelj je dužan platiti vozarinu i druge tražbine u vezi s prije­vozom
tereta čim preuzme teret, ako između naručitelja i prije­voznika nije drugačije
ugovoreno.

Članak 589.

Ako se preuzimanje tereta obavlja na temelju
teretnice, primatelj je dužan platiti samo tražbine navedene u teretnici ili
koje su nastale nakon njezina izdavanja.

Članak 590.

(1) Ako primatelj ne izvrši svoje obveze iz članka
588. – 590. ovoga Zakonika, prijevoznik ima pravo zadržati i prodati
teret prema odredbama članka 543. – 545. ovoga Zakonika.

(2) Prava iz stavka 1. ovoga članka prijevoznik ima i
kad teret predaje osobi koja nije primatelj.

Članak 591.

(1) Prijevoznik koji je predao teret primatelju nema
pravo potraživati od naručitelja svote što ih je propustio naplatiti od
primatelja primjenom odredbe članka 590. ovoga Zakonika.

(2) Ako je prijevoznik prodajom tereta uspio
naplatiti svoju tražbinu samo djelomično, ima pravo, uz uvjete iz stavka 1.
ovoga članka, zahtijevati od naručitelja isplatu nenamirenog dijela tražbine.

(3) Odredba stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se
ako prijevoznik dokaže da mu uporabom dužne pažnje nije bilo moguće postupiti
prema odredbama članka 590. ovoga Zakonika.

Privilegiji
na stvarima ukrcanim na brodu

Članak
592.

(1)
Privilegiji na stvarima ukrcanim na brodu postoje za:

1)
sudske troškove učinjene u zajedničkom interesu svih vje­rov­nika u postupku
ovrhe ili osiguranja radi toga da se sačuvaju stvari ili da se provede prodaja
te troškove čuvanja i nadzora tih stvari od ulaska broda u posljednju luku,

2)
tražbine po osnovi nagrade za spašavanje i doprinosa iz zajedničkih havarija
koje terete stvari,

3)
tražbine iz ugovora o prijevozu, uključujući i troškove uskladištenja ukrcanih
stvari.

(2)
Privilegiji u korist glavnice postoje i za kamate.

Članak
593.

Privilegiji
na ukrcanim stvarima ne prestaju promjenom vlasnika stvari, ako ovim Zakonikom
nije drugačije određeno.

Članak
594.

(1) Red
prvenstva tražbina osiguranih privilegijama na ukrcanim stvarima određuje se
prema redu prvenstva iz članka 592. stavka 1. ovoga Zakonika.

(2) Ako
se tražbine iz članka 592. stavka 1. točke 1) i 3) ovo­ga Zakonika ne mogu u
potpunosti namiriti, namiruju se raz­mjerno svojim svotama.

(3) Ako
se tražbine iz članka 592. stavka 1. točke 2) ovoga Zakonika ne mogu u
potpunosti namiriti, kasnije nastala tražbina ima prednost pred prijašnjim.

(4)
Smatrat će se da su tražbine vezane uz isti događaj nastale istodobno.

Članak
595.

Izvršavanjem
prava zadržavanja od prijevoznika, prema član­ku 590. ovoga Zakonika, ne dira
se u red prvenstva tražbina osiguranih privilegijima na stvarima ukrcanim na
brod.

Članak
596.

(1)
Prestankom privilegija na ukrcanim stvarima ne prestaje i tražbina koja je bila
osigurana tim pravom.

(2)
Ustupom tražbine osigurane privilegijem prenosi se i privilegij na ukrcanim
stvarima.

Članak
597.

Privilegiji
na ukrcanim stvarima prestaju:

1)
prestankom tražbine osigurane privilegijem,

2)
prodajom stvari u ovršnom ili stečajnom postupku,

3) ako
vjerovnik ne zatraži izdavanje privremene mjere kod nadležnog suda u roku od 15
dana od dana kad su stvari iskrcane,

4) ako
su i prije proteka roka iz točke 3) ovoga članka iskrcane stvari na zakonit
način prešle u ruke trećih osoba koje ih ne drže u ime dužnika,

5)
proglašenjem stvari pomorskim plijenom ili ratnim plije­nom na moru.

b)
Prijevoz putnika i prtljage

Članak
598.

Za
primjenu odredaba ove glave Zakonika o prijevozu putnika i njihove prtljage
pojedini uporabljeni izrazi imaju ovo značenje:

1) *prijevoznik* je osoba koja sklapa ugovor o
prijevozu ili u čije se ime taj ugovor sklapa, bilo da on sam stvarno obavlja
prijevoz bilo da ga obavlja preko stvarnog prijevoznika,

2) *stvarni prijevoznik* jest osoba različita od
prijevoznika bilo da je vlasnik broda, naručitelj, bilo osoba koja iskorištava
brod koji stvarno obavlja prijevoz u cijelosti ili samo dio prijevoza,

3) *putnik* je osoba koja se prevozi brodom na
temelju ugovora o prijevozu ili koja prati vozilo ili žive životinje koje se
prevoze na temelju ugovora o prijevozu stvari,

4) *prtljaga*je svaka stvar uključujući i vozilo koje se prevozi na temelju ugovora o
prijevozu, osim:

a)
stvari i vozila koja se prevoze na temelju ugovora o za­kupu, na temelju
teretnice, prtljažnice ili druge prijevozne is­pra­ve ili ugovora koji se u
prvom redu odnosi na prijevoz stvari, i

b)
živih životinja,

5) *ručna
prtljaga* jest prtljaga koju putnik ima u svojoj kabini ili koju on čuva ili
nadzire, uključujući i prtljagu koja se nalazi u vozilu ili na vozilu,

6) *šteta
zbog zakašnjenja* jest materijalna šteta koja je pro­uzročena zato što
prtljaga nije uručena putniku u razumnom roku, računajući od dana dolaska broda
na kojemu se prtljaga prevozila ili je trebalo da se prevozi, ali ne obuhvaća
zakašnjenje uzrokovano obustavom rada, štrajkom ili sličnim događajima.

Članak
599.

Ugovorom
o prijevozu putnika prijevoznik se obvezuje putnika prevesti brodom, a putnik
platiti prevozninu.

Članak
600.

Visina
prevoznine određuje se ugovorom.

Članak
601.

(1)
Prijevoznik je dužan izdati putniku, na njegov zahtjev, putnu kartu.

(2)
Putna karta može glasiti na ime ili na donositelja.

Članak
602.

(1)
Predmnijeva se da sadržaj putne karte odgovara sklop­ljenom ugovoru, dok se ne
dokaže protivno.

(2)
Nepostojanje, neispravnost ili gubitak putne karte ne utječu na postojanje,
valjanost i na sadržaj ugovora o prijevozu.

Članak 603.

Prigovor protiv sadržaja putne karte na donositelja
može se staviti samo pri njezinu izdavanju.

Članak 604.

Putna karta koja glasi na ime ne može se prenijeti na
drugu osobu bez pristanka prijevoznika.

Članak 605.

(1) Putnik koji se ukrca bez putne karte što ju je
morao nabaviti prije ukrcaja, dužan je odmah se javiti zapovjedniku ili drugome
ovlaštenom članu posade broda.

(2) Putnika bez putne karte iz stavka 1. ovoga članka
zapovjednik broda može iz opravdanih razloga iskrcati.

(3)
Putnik bez putne karte plaća prevozninu od luke ukrcaja do luke iskrcaja, a ako
se nije na vrijeme javio zapovjedniku ili drugome ovlaštenom članu posade
broda, dužan je platiti dvostruku prevozninu za prijeđeni put.

(4)
Lukom ukrcaja putnika smatra se polazna luka broda, ako se ne može utvrditi da
se putnik ukrcao na kojoj drugoj luci.

Članak
606.

(1)
Putnik može odustati od ugovora ako brod ne započne putovanje u granicama
unutarnjih morskih voda Republike Hrvat­ske – jedan sat poslije vremena koje je
određeno ugovorom ili redom plovidbe, a izvan tih granica – dvanaest sati
poslije vremena koje je određeno ugovorom ili redom plovidbe.

(2) U
slučaju iz stavka 1. ovoga članka putnik ima pravo na povrat prevoznine.

(3) Ako je do zakašnjenja početka putovanja broda
došlo namjerno ili krajnjom nepažnjom prijevoznika, odnosno osoba koje rade za
prijevoznika, prijevoznik je dužan putniku nadoknaditi štetu.

Članak 607.

Prevoznina se ne vraća ako putnik ne dođe na brod do
odlaska broda ili ako za puta izostane od putovanja.

Članak 608.

(1) Prijevoznik je dužan vratiti prevozninu putniku
čija karta glasi na ime ako putnik odustane od putovanja u plovidbi u granicama
unutarnjih morskih voda Republike Hrvatske šest sati prije početka putovanja, a
u plovidbi izvan tih granica – tri dana prije početka putovanja.

(2) U slučaju odustajanja od putovanja prema stavku
1. ovoga članka prijevoznik ima pravo zadržati najviše do 10% svote prevoznine.

Članak 609.

(1) Ako je putna karta izdana na donositelja,
prijevoznik je dužan, ako drugačije ne proizlazi iz putne karte, vratiti
prevozninu putniku, uz uvjet da je odustao od putovanja jedan sat prije početka
putovanja.

(2) U slučaju odustajanja od putovanja prema stavku
1. ovoga članka prijevoznik ima pravo zadržati najviše do 10% svote prevoznine.

Članak 610.

(1) Ako je tijekom putovanja došlo do prekida
putovanja iz razloga za koje nije odgovoran putnik, a prekid traje više od 12
sati u granicama unutarnjih morskih voda Republike Hrvatske, a tri dana na
putovanjima izvan tih granica, putnik ima pravo:

1) zahtijevati da ga prijevoznik svojim ili drugim
prikladnim prijevoznim sredstvom, zajedno s prtljagom, preveze do mjesta
odredišta,

2) zahtijevati da ga prijevoznik, zajedno s
prtljagom, u primjerenom roku vrati u polaznu luku i da mu vrati prevozninu,

3) odustati od ugovora i tražiti da mu prijevoznik
vrati prevozninu.

(2) Ako je do prekida putovanja došlo namjerno ili
krajnjom nepažnjom prijevoznika, odnosno osoba koje rade za prijevoznika,
prijevoznik je dužan nadoknaditi putniku štetu.

Članak 611.

(1) Putnik koji traži vraćanje prevoznine (članak
610. stavak 1. točka 2) i 3) ili naknadu štete (članak 610. stavak 2.) dužan
je, u plovidbi u granicama unutarnjih morskih voda Republike Hrvat­ske
najkasnije u roku od tri dana, a u plovidbi izvan tih granica najkasnije u roku
od sedam dana od dana kad je putovanje završeno, zahtijevati od prijevoznika
pisanim putem vraća­nje prevoznine, odnosno naknadu štete ili u tim rokovima
podnijeti tužbu sudu.

(2) Pisani zahtjev za povratak u mjesto polaska,
odnosno za nastavljanje putovanja (članak 610. stavak 1. točka 1) i 2) putnik
je dužan dostaviti prijevozniku u roku od 24 sata poslije proteka rokova
predviđenih u članku 610. u stavku 1. ovoga Zakonika.

(3)
Putnik koji ne postupi prema odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka gubi pravo
tražiti od prijevoznika naknadu štete, povrat prevoznine, odnosno nastavljanje
putovanja ili vraćanje u polaznu luku.

Članak
612.

Odredbe
ovoga Zakonika o odgovornosti prijevoznika za smrt ili tjelesne ozljede putnika
primjenjuju se i kad se prijevoz obavlja besplatno.

Članak
613.

(1)
Prijevoznik odgovara za štetu nastalu zbog smrti ili tjelesne ozljede putnika,
za oštećenje, manjak ili gubitak prtljage ako se događaj koji je prouzročio
štetu dogodio za prijevoza te za zakašnjenje u predaji prtljage putniku ako se
šteta, odnosno zakašnjenje može pripisati krivnji prijevoznika ili osoba koje
rade za prijevoznika.

(2)
Osoba koja traži naknadu štete iz stavka 1. ovoga članka mora dokazati da se
događaj koji je prouzročio štetu dogodio u tijeku prijevoza te visinu štete.

Članak
614.

Prijevoznik
odgovara za štetu iz članka 613. ovoga Zakonika što je svojom krivnjom
prouzroče osobe koje rade za prijevoznika za obavljanja njihovih dužnosti.

Članak
615.

(1)
Krivnja prijevoznika pretpostavlja se dok se ne dokaže protivno, ako su smrt
ili tjelesna ozljeda putnika ili oštećenje, manjak ili gubitak ručne prtljage
te zakašnjenje u njezinoj predaji putniku nastali neposredno ili posredno zbog
brodoloma, sudara, nasukanja, eksplozije, požara ili mana broda.

(2)
Krivnja prijevoznika za štetu zbog oštećenja, manjka ili gubitka ostale
prtljage te zbog zakašnjenja u predaji te prtljage putniku pretpostavlja se dok
se ne dokaže protivno, bez obzira na narav događaja koji je tu štetu
prouzročio.

Članak
616.

(1)
Prijevoznik odgovara putniku prema odredbi članka 615. stavka 2. ovoga Zakonika
za štetu zbog oštećenja, manjka ili gubitka stvari od vrijednosti te za
zakašnjenje u predaji tih stvari putniku (novac, vrijednosni papiri, zlato,
srebro, dragulji, nakit, umjetnički predmeti) jedino ako ih je primio na
čuvanje.

(2) Za
stvari iz stavka 1. ovoga članka koje su primljene na čuvanje prijevoznik je
dužan izdati pisanu potvrdu.

Članak
617.

(1) Za
prtljagu primljenu na čuvanje prijevoznik je dužan, na zahtjev putnika, izdati
prtljažnicu.

(2)
Prtljažnica mora sadržavati vrstu i broj koleta.

(3)
Predmnijeva se da su podaci u prtljažnici istiniti dok se ne dokaže protivno.

Članak
618.

Ako
prtljaga nakon završetka putovanja ne bude preuzeta ili odnesena s broda,
prijevoznik ju je dužan, na trošak i rizik putnika, sam čuvati ili predati na
čuvanje prikladnom čuvaru.

Članak
619.

Ako
prijevoznik dokaže da su smrt ili tjelesna ozljeda putnika, oštećenje, manjak
ili gubitak prtljage ili zakašnjenje u predaji prtljage putniku u cijelosti ili
djelomično prouzročeni kriv­njom putnika ili njegovim ponašanjem koje se ne
može smatrati uobičajenim, sud će isključiti, odnosno ublažiti prijevoznikovu
odgovornost.

Članak 620.

(1) Odgovornost prijevoznika u slučaju smrti ili
tjelesne ozljede putnika ograničava se, u svim slučajevima, na 175.000
obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja po putniku i putovanju.

(2) Ako se naknada štete dosuđuje u obliku rente
kapitalizirana svota rente ne može premašiti svotu iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Svota iz stavka 1. ovoga članka služi za
namirenje svih vjerovnika čije se tražbine temelje na događajima nastalim
tijekom jednoga putovanja.

Članak 621.

(1) Odgovornost prijevoznika za štetu nanesenu
prtljazi zbog njezina oštećenja, manjka ili gubitka ili zakašnjenja u predaji
prtljage putniku ograničava se u svim slučajevima:

1) za ručnu prtljagu – 1.800 obračunskih jedinica
Posebnih prava vučenja po putniku i putovanju,

2) za vozila, uključujući i prtljagu koja se prevozi
u vozilu ili na njemu na – 10.000 obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja
po vozilu i putovanju,

3) za ostalu prtljagu, osim prtljage iz stavka 1.
točke 1) i 2) ovoga članka – 2.700 obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja
po putniku i putovanju.

(2) Odredba stavka 1. točke 3) ovoga članka ne
primjenjuje se na odgovornost prijevoznika i na naknadu štete za stvari od
vrijednosti (članak 616.).

Članak 622.

(1) Prijevoznik i putnik mogu ugovoriti da će
prijevoznik odgovarati prema odredbama članka 621. ovoga Zakonika tek nakon
odbitka franšize ne veće od 300 obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja u
slučaju štete prouzročene vozilu i ne veće od 135 obračunskih jedinica Posebnih
prava vučenja po putniku u slučaju štete prouzročene drugoj prtljazi zbog
njezina oštećenja, manjka, gubitka ili zakašnjenja u predaji putniku.

(2) Svota franšize odbija se od visine odštete koja
pripada putniku.

(3) Odredbe ovoga članka ne primjenjuju se na stvari
od vrijednosti.

Članak 623.

Prijevoznik gubi pravo da se koristi ograničenjem
odgovornosti iz članka 620., 621. i 622. ovoga Zakonika ako se dokaže da je
šteta nastala zbog radnje ili propusta koji je prijevoznik učinio, bilo u
namjeri da uzrokuje štetu bilo bezobzirno znajući da bi šteta vjerojatno mogla
nastati.

Članak 624.

Prijevoznik i putnik mogu izričito i pisanim putem
ugovoriti veću svotu ograničenja odgovornosti od svota navedenih u članku 620.,
621. i 622. ovoga Zakonika.

Članak 625.

Kamate i troškovi postupka dosuđeni putniku u parnici
za naknadu štete zbog smrti ili tjelesne ozljede putnika, oštećenja, manjka ili
gubitka prtljage te zbog zakašnjenja u predaji prtljage putniku isplaćuju se u
punoj svoti, i to pored svote koju je prijevoznik dužan platiti prema odredbama
članka 620., 621., 622. i 624. ovoga Zakonika.

Članak
626.

(1) Ako
je tužba podnesena protiv osoba koje rade za prijevoznika za štete predviđene
odredbama ovoga Zakonika o prijevozu putnika i prtljage, te se osobe, ako su
radile u okviru poslova koje obavljaju na brodu, mogu koristiti isključenjem
ili ograničenjem odgovornosti na koje se može pozvati prijevoznik na temelju
odredaba ovoga Zakonika.

(2)
Osobe iz stavka 1. ovoga članka koje rade za prijevoznika ili stvarnog
prijevoznika ne mogu se pozivati na ograničenje odgovornosti iz članka 620.,
621. i 622. ovoga Zakonika ako se dokaže da je šteta nastala zbog radnje ili
propusta koji su te osobe učinile, bilo u namjeri da prouzroče štetu bilo
bezobzirno znajući da bi šteta vjerojatno mogla nastati.

(3)
Granice odgovornosti koje prijevoznik i putnik ugovore na temelju odredbe
članka 624. ovoga Zakonika ne odnose se na osobe navedene u stavku 1. ovoga
članka.

Članak
627.

(1)
Prijevoz putnika i ručne prtljage obuhvaća vrijeme za koje se putnik nalazi na
brodu, vrijeme za koje se obavljaju rad­nje ukrcavanja i iskrcavanja putnika te
vrijeme za koje se obavlja prijevoz putnika vodenim putem od obale do broda i
obratno, ako je cijena tog sporednog prijevoza uračunata u cijenu putne karte,
ili ako prijevoznik stavi putniku na raspolaganje brod koji se iskorištava za
taj prijevoz. Prijevoz putnika ne obuhvaća vrijeme za koje se putnik nalazi u
putničkoj lučkoj stanici ili na kakvom drugom lučkom uređaju na obali.

(2)
Pored vremena iz stavka 1. ovoga članka prijevoz ručne prtljage obuhvaća i
vrijeme između trenutka otkad je prijevoznik prtljagu na kopnu ili brodu primio
na čuvanje do trenutka kad ju je predao putniku.

Članak
628.

(1) Kad
postoji osnova za primjenu granica odgovornosti iz članka 620., 621., 622. i
624. ovoga Zakonika te granice odgovornosti važe za ukupnu svotu odštete koja
se može postići u okviru svih ugovornih i izvanugovornih tužbi podnesenih po
osnovi odgovornosti zbog smrti ili tjelesne ozljede putnika ili oštećenja,
manjka ili gubitka prtljage ili zakašnjenja u predaji prtljage putniku.

(2) Pri prijevozu koji je obavio stvarni prijevoznik
ukupna svota odštete koja se može ostvariti od prijevoznika ili stvarnog
prijevoznika te od osoba koje za njih rade, a koje su obavljale svoju službenu
dužnost, ne može biti veća od najveće svote odštete koja se može tražiti bilo
od prijevoznika bilo od stvarnog prijevoznika, s tim što nijedna od tih osoba
ne odgovara preko granice koja se na nju može primijeniti.

(3) U svim slučajevima kad se osobe koje rade za
prijevoznika ili za stvarnog prijevoznika mogu, prema odredbama članka 626.
ovoga Zakonika, pozvati na ograničenje odgovornosti iz članka 620., 621. i 622.
ovoga Zakonika, ukupna svota odštete koja se može dobiti od prijevoznika, ili
eventualno od stvarnog prijevoznika i osoba koje rade za njih ne može prijeći
to ograničenje.

Članak
629.

(1)
Putnik je dužan uputiti pisani prigovor prijevozniku ili njegovu opunomoćeniku:

1) ako
je prtljazi nanesena vidljiva šteta,

– kad
je u pitanju ručna prtljaga – prije ili u trenutku njezina iskrcaja,

– kad
je u pitanju ostala prtljaga – prije ili u trenutku, njezina izdavanja,

2) ako
šteta nanesena prtljazi nije vidljiva ili u slučaju gubitka prtljage – 15 dana
od dana iskrcaja ili izdavanja ili od dana kad je prtljaga trebala biti izdana.

(2) Ako
putnik ne postupi prema odredbama stavka 1. ovoga članka, pretpostavlja se, dok
se ne dokaže protivno, da je prtljagu primio u ispravnom stanju.

(3)
Pisani prigovor nije potreban ako je stanje prtljage utvr­đeno u nazočnosti
obiju strana u trenutku njezina preuzimanja.

Članak
630.

(1)
Putnik može izjaviti da smatra da je prtljaga izgubljena ako mu nije predana u
roku od 30 dana od dana završetka putovanja.

(2)
Putnik ima pravo, pri davanju izjave prema stavku 1. ovoga članka, zahtijevati
od prijevoznika da ga obavijesti o pronalasku prtljage, ako se ona pronađe u
roku od jedne godine od dana isplate naknade štete za gubitak prtljage.

(3) U
roku od 30 dana od dana primitka obavijesti o nalasku prtljage putnik može
zahtijevati predaju prtljage, uz plaćanje troškova prijevoza, u mjestu koje on
odredi.

(4) Putnik koji preuzme pronađenu prtljagu dužan je
prije­vozniku vratiti svotu koja mu je plaćena na ime naknade štete za gubitak
prtljage, uz odbitak vozarine koja mu je bila vraćena, ali zadržava pravo na
naknadu štete za zakašnjenje u predaji prtljage.

(5) Ako putnik nije postavio zahtjev prema stavku 2.
i 3. ovoga članka, prijevoznik ima pravo slobodno raspolagati prtljagom.

Članak 631.

Svaka ugovorna odredba sklopljena prije nastupanja
slučaja koji je prouzročio smrt ili tjelesnu ozljedu putnika ili oštećenje,
manjak ili gubitak njegove prtljage ili zakašnjenje u predaji prtljage putniku,
sa svrhom oslobođenja prijevoznika odgovornosti prema putniku ili određivanja
niže svote ograničenja odgovornosti od svote određene odredbama ovoga Zakonika,
osim svote ograničenja iz članka 622. ovoga Zakonika, ili radi prenošenja na
drugog tereta dokazivanja koji pada na prijevoznika ništava je.

Članak 632.

Odredbe članka 613., 614., 615., 616. i 619. ovoga
Zakonika primjenjuju se na sve ugovorne i izvanugovorne zahtjeve koji su po
bilo kojoj osnovi postavljeni prema prijevozniku za štetu prouzročenu smrću ili
tjelesnom ozljedom putnika, za oštećenje, manjak ili gubitak prtljage te za
štetu zbog zakašnjenja u predaji prtljage putniku.

Članak
633.

Prijevoznik
ima pravo zadržati i prodati prtljagu koja mu je predana na prijevoz i stvari
od vrijednosti što ih je primio na čuvanje za namirenje svojih tražbina u vezi
s prijevozom putnika, prtljage i čuvanjem stvari od vrijednosti.

c)
Tegljenje i potiskivanje

Članak
634.

(1)
Ugovorom o tegljenju obvezuje se brodar tegljača svojim brodom tegliti ili
potiskivati drugi brod ili objekt do određenog mjesta, ili za određeno vrijeme,
ili za izvođenje određenog zadat­ka, a brodar tegljenog, odnosno potiskivanog
broda obvezuje se za to platiti tegljarinu.

(2) Visina tegljarine određuje se ugovorom.

Članak 635.

Smatra se, ako nije drugačije ugovoreno, da
tegljenjem uprav­lja zapovjednik tegljenog broda.

Članak 636.

Prema ovom Zakoniku:

1) tegljenje počinje:

– kad se tegljač po nalogu zapovjednika tegljenog
broda stavi u položaj da može obavljati tegljenje, ili kad tegljač po naredbi
zapovjednika tegljenog broda primi ili preda uže za tegljenje, ili kad počne
potiskivanje tegljenog broda ili obavljanje bilo kojega drugog manevra
potrebnog za tegljenje – ovisno o tome što je ranije nastupilo,

2) tegljenje se završava:

– kad se izvrši konačni nalog zapovjednika tegljenog
broda za otpuštanje užeta za tegljenje ili kad prestane potiskivanje ili bilo
koji manevar potreban za tegljenje – ovisno o tome što je kasnije nastupilo.

Članak 637.

(1) Ako tegljač tegli plovni objekt koji nema posadu,
brodar tegljača mora se primjenom uobičajenih mjera brinuti za održa­vanje
sposobnosti za plovidbu tegljenog objekta u stanju u ko­jemu ga je primio na
tegljenje.

(2) Brodar tegljača mora se brinuti za očuvanje
tereta na tegljenom objektu ako izričito preuzme takvu obvezu.

(3) Brodar tegljača može ugovoriti prijevoz tereta
tegljenjem svojim ili tuđim brodom. U slučaju sumnje predmnijeva se da je
sklopljen ugovor o tegljenju.

(4) Brodar tegljača koji se na temelju stavka 2. i 3.
ovoga članka brine o teretu odgovara za štetu na teretu prema odredbama ovoga
Zakonika koje se odnose na odgovornost brodara za prijevoz stvari.

Članak 638.

Za naknadu štete koja nastane sudarom brodova koji
plove u teglju ili između njih i trećih brodova, primjenjuju se odredbe ovoga
Zakonika o naknadi štete zbog sudara brodova.

Članak 639.

(1) Ako tegljeni brod dođe u opasnost zbog okolnosti
za koje brodar tegljača prema ugovoru o tegljenju nije odgovoran, pa tegljač
sudjeluje u spašavanju, brodar tegljača u slučaju uspješnog spašavanja ima
pravo na nagradu za spašavanje.

(2) Brodar tegljača nema pravo na nagradu za
spašavanje ako iz ugovora proistječe da je tegljarinom obuhvaćena i nagrada za
spašavanje.

(3) Ako je tegljarina ugovorena samo za slučaj
uspješno obavljenog tegljenja, brodar tegljača ima pravo na tegljarinu i kad
tegljenje nije uspješno obavljeno ako dokaže da je za neuspjeh tegljenja kriv
brodar tegljenog broda.

(4) Ako tegljarina nije ugovorena samo za slučaj
uspješno obavljenog tegljenja, brodar tegljača nema pravo na tegljarinu ako
brodar tegljenog broda dokaže da je za neuspjeh tegljenja kriv brodar tegljača.

Članak
640.

Odredbe
ovoga Zakonika o zajedničkoj havariji primjenjuju se i na odnose tegljača i
tegljenog broda.

Članak 641.

Tegljenje koje počinje i završava se u hrvatskim
lukama ili u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hr­vatske
(kabotažno tegljenje) ne mogu obavljati strani brodovi bez odobrenja ministra.

Članak
642.

Odredbe
članka 634. stavka 2. i članka 637. – 641. ovoga Zakonika primjenjuju
se i na potiskivanje.

d)
Drugi pomorski plovidbeni poslovi

Članak
643.

(1)
Odredbe članka 644. – 647. ovoga Zakonika primjenjuju se na ugovore
koje sklapaju ugovaratelj posla i brodar, a kojim se brodar obvezuje da će
brodom obaviti kakav posao koji se ne odnosi na prijevoz putnika, prtljage,
stvari ili tegljenje, a ugovaratelj posla obvezuje se da će platiti naknadu.

(2) Ugovor iz stavka 1. ovoga članka može se sklopiti
i na vrijeme.

Članak 644.

Ako nije drugačije ugovoreno, brodar odgovara za
sposobnost broda za plovidbu prema odredbama članka 460. ovoga Zakonika.

Članak 645.

(1) Brodar odgovara za radnje i propuste osoba koje u
izvršenju ugovora rade za brodara kao za vlastite radnje i propuste, ako među
strankama nije drugačije ugovoreno.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na
odredbu članka 644. ovoga Zakonika.

(3)
Osobe koje rade za brodara odgovaraju za smrt i tjelesne ozljede
ugovarateljevih osoba koje se nalaze na brodu u okviru izvršenja ugovora, prema
odredbama ovoga Zakonika o odgovornosti za smrt i tjelesne ozljede članova
posade.

Članak
646.

Odredbe
članka 451. ovoga Zakonika primjenjuju se i na ugovore iz članka 643. ovoga
Zakonika.

Članak
647.

Odredbe
ovoga Zakonika o vozarini za prijevoz stvari na odgovarajući se način
primjenjuju i na ugovore iz članka 643. ovoga Zakonika.

e)
Prijevoz u kojem sudjeluje više prijevoznika

Članak
648.

(1)
Ugovorom o prijevozu stvari, putnika i prtljage morem može se predvidjeti da će
prijevoznik obaviti prijevoz djelomično svojim brodom, a djelomično brodovima
drugih prijevoznika (izravan prijevoz).

(2)
Prijevoznik koji je na temelju ugovora o izravnom prijevozu stvari primio teret
izdaje teretnicu ili drugu prijevoznu ispravu za cijeli ugovoreni put (izravna
teretnica ili druga prije­vozna isprava).

(3)
Prijevoznik koji je ugovorio izravni prijevoz putnika izdaje putniku putnu
kartu za cijeli ugovoreni put (izravna putna karta).

(4) Prijevoznik koji je na temelju ugovora o izravnom
prijevozu putnika preuzeo od putnika prtljagu na prijevoz izdaje prtljažnicu za
cijeli ugovoreni put (izravna prtljažnica).

(5)
Svaki daljnji prijevoznik stupa u ugovor o izravnom prije­vozu stvari ili
prtljage ako primi teret ili prtljagu i izravnu prijevoznu ispravu.

(6)
Svaki daljnji prijevoznik stupa u ugovor o izravnom prijevozu putnika ako primi
na prijevoz putnika s izravnom putnom kartom.

Članak
649.

(1)
Prijevoznik koji je sklopio ugovor o izravnom prijevozu, prijevoznik koji je
izdao izravnu prijevoznu ispravu, prijevoznik koji je predao teret primatelju i
prijevoznik za čijeg se prijevoza desio događaj iz kojeg proistječe zahtjev za
naknadu štete zbog oštećenja, manjka ili gubitka tereta odgovaraju solidarno
ovlaš­tenoj osobi za tu tražbinu.

(2) Za štetu prouzročenu zakašnjenjem u prijevozu
stvari korisniku prijevoza odgovara prijevoznik koji je sklopio ugovor o
prijevozu i prijevoznik koji je predao teret primatelju.

(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka primjenjuju
se i na izravni prijevoz prtljage.

Članak 650.

(1) Prijevoznik koji je podmirio tražbinu prema odredbi
članka 649. ovoga Zakonika ima pravo regresa prema prijevozniku za čijeg se
prijevoza desio događaj iz kojeg je proistekla tražbina.

(2) Ako se ne može utvrditi prijevoznik za čijeg se
prijevoza desio događaj iz stavka 1. ovoga članka, svota podmirene tražbine
pada na teret prijevoznika koji su sudjelovali u izravnom prijevozu, razmjerno
udjelu svakog od njih u ugovorenoj vozarini, osim prijevoznika koji dokažu da
se događaj nije dogodio na dijelovima puta na kojima su oni obavljali prijevoz.

(3) Ako prijevoznik koji je podmirio tražbinu ne može
bez svoje krivnje ostvariti regresni zahtjev prema prijevozniku za čijeg se
prijevoza desio događaj, svota podmirene tražbine pada na teret svih
prijevoznika koji su sudjelovali u izravnom prije­vozu razmjerno udjelu svakog
od njih u ugovorenoj vozarini.

Članak 651.

(1) Prijevoznik koji sudjeluje u izravnom prijevozu i
koji pri preuzimanju tereta nije stavio na izravnu prijevoznu ispravu primjedbe
u skladu s člankom 509. ovoga Zakonika mora prema drugim prijevoznicima koji
sudjeluju u tom prijevozu dokazati da je daljnjem prijevozniku ili primatelju
predao teret onako kako ga je primio od prethodnog prijevoznika, odnosno
krcatelja.

(2)
Prijevozniku koji sudjeluje u izravnom prijevozu, a koji je u izravnu
prijevoznu ispravu unio primjedbe u skladu s člankom 509. ovoga Zakonika, drugi
prijevoznici moraju dokazati da su od krcatelja, odnosno od prethodnog
prijevoznika primili teret onako kako je navedeno u izravnoj prijevoznoj
ispravi.

Članak
652.

(1)
Prijevoznik koji je ugovorio izravni prijevoz putnika odgovara za cijeli
ugovoreni put.

(2)
Svaki daljnji prijevoznik koji sudjeluje u izvršenju izravnog prijevoza putnika
odgovara putniku samo za štetu nanesenu na dijelu puta na kojem je on obavljao
prijevoz.

(3) Za oštećenje, manjak ili gubitak ručne prtljage
odgovara prijevoznik na čijem je dijelu puta nastala šteta na ručnoj prtljazi.
Pisani prigovor predviđen u odredbi članka 629. stavka 1. ovoga Zakonika putnik
mora podnijeti prijevozniku na čijem je dijelu puta nastala šteta na ručnoj
prtljazi, i to najkasnije pri iskrcaju putnika iz broda tog prijevoznika.

(4) Za štetu uzrokovanu smrću ili tjelesnom ozljedom
putnika prijevoznik iz stavka 1. i 2. ovoga članka odgovaraju solidarno.

Članak 653.

Ako prijevoznik koji je sklopio ugovor o izravnom
prijevozu putnika podmiri tražbinu putnika za koje odgovara i drugi prijevoznik
na temelju članka 652. stavka 2. ovoga Zakonika, ima pravo regresa prema tom
prijevozniku.

Članak 654.

Svaki poseban sporazum kojim prijevoznik preuzima
obveze koje nisu predviđene ovim Zakonikom ili kojim se odriče prava koja ima
prema ovom Zakoniku ima pravni učinak prema stvarnom prijevozniku ako je on na
to dao izričiti pristanak u pisanom obliku.

Članak 655.

(1) Prijevoznik koji je cijeli prijevoz ili jedan
njegov dio povjerio stvarnom prijevozniku odgovoran je za prijevoz u cijelosti.

(2) Odredbe ovoga Zakonika o izravnom prijevozu
putnika (članak 652. i 653.) odnose se na stvarnog prijevoznika kome je
povjeren prijevoz prema odredbi stavka 1. ovoga članka.

Članak 656.

(1) Ugovorom o prijevozu stvari i putnika može se
predvidjeti da će prijevoznik koji je sklopio ugovor o prijevozu pribaviti
usluge drugih prijevoznika.

(2) Ako se prijevoznik obveže u skladu sa stavkom 1.
ovoga članka, dužan je dužnom pažnjom pronaći odgovarajućeg prije­voznika, i
odgovara putniku, odnosno naručitelju za svoj izbor.

Članak 657.

Ako se na temelju članka 656. ovoga Zakonika prijevoz
mora obaviti i vozilima kopnenog i zračnog prometa, odredbe ovoga Zakonika
primjenjuju se samo na prijevoz obavljen brodovima.

3.
Zakup

Članak
658.

Ugovorom o zakupu broda, prema ovom Zakoniku,
zakupodavatelj daje zakupoprimatelju brod na uporabu, uz plaćanje zakupnine,
radi obavljanja plovidbene djelatnosti.

Članak 659.

(1) Ugovor o zakupu broda mora biti sklopljen u
pisanom obliku.

(2) Ugovor o zakupu broda koji nije sklopljen u
pisanom obliku nema pravni učinak.

Članak 660.

(1) Zakupodavatelj je dužan predati zakupoprimatelju
brod u takvu stanju da se može iskorištavati prema ugovorenoj ili uobi­čajenoj
namjeni.

(2) Brod se, ako nije drugačije ugovoreno, predaje
bez posade.

Članak
661.

(1)
Troškove pogona broda snosi zakupoprimatelj.

(2)
Zakupoprimatelj je dužan održavati brod za trajanja ugovora i nakon proteka
ugovora vratiti brod u stanju i mjestu u kojem ga je primio.

(3) Zakupoprimatelj ne odgovara za redovno trošenje
broda.

(4) Zakupoprimatelj ne snosi troškove popravka broda
potrebnog za uklanjanje skrivenih mana broda koje su postojale u vrijeme kad mu
je brod predan na uporabu niti snosi štetu za gubitak broda zbog djelovanja
više sile.

Članak 662.

Za štetu nastalu zbog mana koje čine brod nesposobnim
ili smanjuju njegovu sposobnost za ugovoreno ili uobičajeno iskoriš­tavanje, a
postojale su u vrijeme predaje broda zakupoprimatelju, odgovara zakupodavatelj,
ako ne dokaže da te mane nije mogao otkriti dužnom pažnjom.

Članak 663.

(1) Ako se brod daje u zakup, posada je dužna
izvršavati naloge zakupoprimatelja ako je to u ugovoru o zakupu predvi­đeno.

(2) Zakupoprimatelj ima pravo mijenjati posadu.

Članak 664.

U slučaju sumnje je li sklopljen ugovor o zakupu
broda ili brodarski ugovor smatra se da je sklopljen brodarski ugovor.

Članak 665.

(1) Zakupnina se plaća mjesečno unaprijed, računajući
od dana kad počne teći.

(2) Zakupnina ne pripada zakupodavatelju dok je
zakupoprimatelj spriječen rabiti brod krivnjom zakupodavatelja ili zbog
skrivene mane broda koja je postojala u trenutku predaje broda
zakupoprimatelju.

Članak 666.

(1) Ako zakupoprimatelj ne plati zakupninu o
dospjelosti, zakupodavatelj može odmah tražiti naplatu zakupnine ugovorene za
cijelo vrijeme trajanja ugovora o zakupu broda ili može odustati od ugovora.

(2)
Odredbom stavka 1. ovoga članka ne dira se u pravo zakupodavatelja na naknadu
štete.

Članak
667.

Ugovor
o zakupu broda može se sklopiti na određeno ili na neodređeno vrijeme, za jedno
ili za više putovanja.

Članak
668.

(1)
Ugovor o zakupu broda sklopljen na određeno vrijeme može se produljiti samo
pisanim sporazumom.

(2)
Ugovor o zakupu broda sklopljen na neodređeno vrijeme može se otkazati pisano,
i to najkasnije tri mjeseca unaprijed.

Članak
669.

(1) Ugovor o zakupu broda prestaje u slučaju propasti
broda, njegove trajne nesposobnosti za iskorištavanje i u slučaju više sile
koja onemogućuje iskorištavanje broda za vrijeme zakupa.

(2) Ako popravci broda koje snosi zakupodavatelj
traju predugo, ili se predviđa da će trajati predugo, zakupoprimatelj može
odustati od ugovora.

Članak
670.

(1) Ako
zakupoprimatelj ne vrati zakupodavatelju brod na­kon proteka ugovora o zakupu,
dužan je za prekoračeno vrijeme platiti naknadu u visini dvostruke zakupnine.

(2) Ako
je zakupoprimatelj kriv za zakašnjenje u vraćanju broda, odgovara
zakupodavatelju i za svaku štetu iznad svote odre­đene u stavku 1. ovoga
članka.

Članak
671.

Nagrada
za spašavanje koje je obavljeno zakupljenim brodom za trajanja ugovora o zakupu
broda pripada zakupoprimatelju.

Članak
672.

Zakupoprimatelj
može dati brod u podzakup samo na temelju pisanog pristanka zakupodavatelja.

4.
Zastara

Članak
673.

(1)
Tražbine iz ugovora o iskorištavanju brodova, osim traž­bina iz ugovora o
prijevozu putnika i prtljage, zastarijevaju nakon proteka jedne godine.

(2)
Tražbine iz ugovora o prijevozu putnika i prtljage zastarijevaju nakon proteka
dviju godina.

(3)
Stranke mogu, pošto je nastala tražbina, pisano ugovoriti rok zastare koji je
dulji od roka određenog u stavku 1. ovoga članka.

(4)
Ugovor iz stavka 3. ovoga članka koji nije sklopljen u pisanom obliku nema
pravni učinak.

(5) Vrijeme zastare počinje teći:

1) kad je sklopljen ugovor o prijevozu stvari:

– u slučaju naknade štete zbog oštećenja, manjka ili
gubitka tereta – od dana kad je teret predan, odnosno od dana kad je trebao
biti predan na odredištu,

– u slučaju naknade štete zbog zakašnjenja – od dana
kad je teret predan,

– u slučaju neudovoljavanja drugim ugovornim obvezama
– od dana kad je obvezi trebalo udovoljiti;

2) kad je sklopljen ugovor o prijevozu putnika:

– u slučaju tjelesne ozljede – od dana iskrcaja
putnika,

– u slučaju smrti putnika koja je nastala u tijeku
prijevoza – od dana kad je brod stigao ili trebao stići u luku u kojoj se
putnik namjeravao iskrcati,

– u slučaju tjelesne ozljede putnika koja se dogodila
u tijeku prijevoza, a zbog koje je nastupila smrt putnika poslije njegova
iskrcaja s broda – od dana smrti putnika, ali ako se tužba zbog naknade štete
zbog smrti ili tjelesne ozljede putnika ne podnose u roku od tri godine od dana
iskrcaja gubi se pravo na naknadu štete;

3) kad je sklopljen ugovor o prijevozu prtljage:

–
predane na prijevoz – od dana kad je prtljaga predana ili kad je trebala biti
predana u luci u kojoj se putnik iskrcao ili se namjeravao iskrcati,

– ručne
prtljage – od dana iskrcaja putnika, odnosno u slučaju smrti putnika koja je
nastupila u tijeku prijevoza,

– od
dana kad je brod stigao ili je trebao stići u luku u kojoj se putnik namjeravao
iskrcati;

4) kada
je sklopljen ugovor o tegljenju – od dana kad je teg­ljenje završeno, osim ako
se radi o tražbinama za tegljarinu, kada rok počinje teći od dana dospjelosti
tegljarine;

5) kada
je sklopljen ugovor o zakupu broda – od dana kad je ugovor prestao važiti, osim
ako se radi o tražbinama za zakupninu, kada rok počinje teći od dana
dospjelosti zakupnine;

6) u
regresnim zahtjevima – od dana kad je obavljena radnja koja daje pravo na
regres.

Glava
III.

UGOVOR
O POMORSKOJ AGENCIJI

Članak
674.

Ugovorom
o pomorskoj agenciji, pomorski agent se obve­zuje, na temelju opće ili posebne
punomoći, u ime i za račun nalagodavatelja, obavljati pomorske agencijske
poslove te poslove pomaganja, posredovanja i zastupanja, a nalogodavatelj se ob­vezuje
pomorskom agentu nadoknaditi troškove i platiti nagradu.

Članak
675.

Pomorski
agencijski poslovi jesu posebice oni koji se odnose na plovidbu, brodove i
njihovo iskorištavanje, a osobito na: prihvaćanje i otpremanje brodova,
posredovanje pri sklapanju ugovora o iskorištavanju brodova, kupoprodaji,
gradnji, preinaci i popravku brodova, osiguranju brodova, tereta i interesa,
opskrbi zalihama, te na brigu o putnicima.

Članak
676.

(1)
Ugovorom o pomorskoj agenciji na temelju opće puno­moći pomorski se agent
obvezuje u ime i za račun nalogodavca obavljati sve poslove ili sve poslove
određene vrste iz njegove djelatnosti.

(2)
Ugovor o pomorskoj agenciji na temelju opće punomoći mora biti sklopljen u
pisanom obliku.

(3)
Ugovor koji nije sklopljen u pisanom obliku ne proizvodi pravne učinke.

(4) U
slučaju sumnje o granicama opće punomoći smatrat će se da se ona odnosi na
poslove prihvaćanja i otpremanja brodova.

(5) Ako
se pomorski agent isključivo bavi posredovanjem, odnosno zastupanjem pri
sklapanju ugovora o iskorištavanju brodova, smatrat će se, u slučaju sumnje o
granicama opće puno­moći, da se ona odnosi na posredovanje pri sklapanju tih
ugovora, osim ugovora o zakupu i ugovora o prijevozu na vrijeme za cijeli brod.

Članak 677.

Ako nalogodavatelj ograniči ovlaštenja pomorskom
agentu koja se odnose na uobičajene poslove pomorskoga agencijskog posla, to
ograničenje nema pravni učinak prema osobama koje nisu za nj znale niti su
prema okolnostima za nj morale znati.

Članak 678.

Pomorski je agent obvezan i ovlašten uporabom dužne
pažnje, u granicama danog ovlaštenja, obavljati poslove koji su potrebni ili
uobičajeni za izvršenje dobivenog naloga.

Članak 679.

Pomorski
agent može, na temelju izričitog ovlaštenja ugovor­nih strana, potpisati u ime
i za račun obiju ugovornih strana ugovor o iskorištavanju brodova.

Članak 680.

Ako pomorski agent izričito ne navede da nastupa u
svojstvu agenta, smatra se u odnosu na osobu koja je u dobroj vjeri da radi u
svoje ime.

Članak 681.

(1) Pomorski agent ima pravo na predujam za naknadu
svojih troškova i onih učinjenih za nalogodavca i nagradu.

(2) Ako naknada troškova i nagrada agentu nisu
plaćene, agent ima pravo pridržaja na imovini nalogodavatelja.

Članak 682.

Pomorski agent ima pravo na naknadu troškova i na
nagradu za posredovanje i sklapanje ugovora na temelju činjenice da je
posredovao pri njegovom sklapanju.

Članak 683.

Uvjete za obavljanje djelatnosti pomorskog agenta, te
prava i obveze pomorskog agenta, osim onih propisanih ovim Zakonikom, propisuje
ministar.

Glava
IV.

UGOVOR
O POMORSKOM OSIGURANJU

1.
Zajedničke odredbe

Članak
684.

(1)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se na:

1)
osiguranje broda, njegovih strojeva, uređaja, opreme i zaliha te robe i drugih
stvari koje se prevoze brodom ili se na njemu nalaze,

2) osiguranje vozarine, prevoznine, troškove
osiguranja, troš­kove opskrbe broda, zajedničke havarije, nagrade za spa­ša­va­nje,
očekivani dobitak, proviziju, osobni dohodak posade, založna i ostala prava i
materijalna korist koje postoje ili se opravdano mogu očekivati u vezi s
plovidbom ili prijevozom robe brodom, a mogu se procijeniti u novcu,

3) osiguranje odgovornosti za štete nanesene trećim
osobama u svezi s iskorištavanjem broda i drugih stvari navedenih u točki 1)
ovoga stavka, te na osiguranje od odgovornosti za štete na brodu primljenom na
popravak.

(2) Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se i na
osiguranje brodova u gradnji i stvari namijenjenih njihovoj izgradnji, na
osiguranje kontejnera, na platforme za istraživanje i eksploataciju podmorja,
na osiguranje stvari koje se prije ili poslije prijevoza brodom prevoze drugim prijevoznim
sredstvima ili se prije, u tijeku ili poslije takva prijevoza nalaze u
skladištima, stovarištima ili drugim mjestima te na druga slična osiguranja ako
su sklopljena prema policama ili uvjetima uobičajenim za pomorska osiguranja.

(3) Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se i na
reosiguranja, ako je predmet reosiguranja ugovor o osiguranju naveden u ovom
članku.

(4) Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se i na
uzajamna osiguranja pomorskih rizika ako nisu u suprotnosti s naravi odnosa tih
osiguranja.

(5) Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se i na
osiguranje jahti i brodica.

(6) Pod
trećim osobama, prema ovoj glavi Zakonika, razumijevaju se osobe koje nisu
subjekti ugovora o osiguranju.

Članak
685.

(1)
Osiguranik može biti samo osoba koja ima ili može očekivati da će imati
opravdan materijalni interes da ne nastupi osigurani slučaj.

(2) Osiguranik može tražiti naknadu za nastalu štetu
koja je pokrivena osiguranjem samo ako je imao interes na osiguranom predmetu u
trenutku nastupanja osiguranog slučaja ili ako ga je stekao nakon toga.

Članak 686.

(1) Ugovaratelj osiguranja može sklopiti ugovor o
osiguranju za svoj račun, za račun treće određene osobe ili za račun neodređene
osobe (»za račun koga se tiče«).

(2) Ako se iz ugovora o osiguranju ne vidi da je
osiguranje sklopljeno za račun neodređene osobe, smatrat će se da je sklop­ljeno
za račun ugovaratelja osiguranja ili treće određene osobe.

(3) Pri sklapanju osiguranja ugovaratelj osiguranja
nije du­žan navesti sklapa li osiguranje za svoj račun ili za račun treće
određene osobe.

(4) Ne smatra se ugovarateljem osiguranja osoba koja
je ugovor o osiguranju sklopila izričito u ime i za račun svog nalogodavca.

Članak 687.

(1) Osiguranje sklopljeno za račun treće osobe bez
njezina naloga pravovaljano je ako ta treća osoba (osiguranik) dade naknadno
pristanak na sklopljeno osiguranje.

(2) Pristanak na sklopljeno osiguranje, prema stavku
1. ovoga članka, može se dati i poslije nastanka štete pokrivene osiguranjem.

(3) Podnošenje odštetnog zahtjeva smatrat će se
pristankom treće osobe na sklopljeno osiguranje.

Članak 688.

(1) Osiguranje za račun neodređene osobe smatra se da
je sklopljeno za račun osobe koja u trenutku nastupanja osiguranog slučaja ima
interes na osiguranom predmetu, odnosno koja, prema članku 685. stavku 2. ovoga
Zakonika, može tražiti naknadu za nastalu štetu.

(2) Osiguranje sklopljeno za račun neodređene osobe
pravovaljano je ako se osoba koja ima interes na osiguranom predmetu u trenutku
nastupanja osiguranog slučaja ili koja može tražiti naknadu za nastalu štetu,
prema članku 685. stavku 2. ovoga Zakonika, nalazi ili dođe u posjed police i
ako ta osoba pristane na već sklopljeno osiguranje.

Članak 689.

(1) Ako ugovaratelj osiguranja ili njegov
opunomoćenik pri sklapanju osiguranja ne prijave sve okolnosti koje su znali
ili morali znati, a koje su značajne za ocjenu težine rizika, ili ako ih
netočno prijave, osiguratelj ima pravo tražiti od ugovaratelja osiguranja da
naknadno plati razliku između premije koja odgovara stvarnoj težini rizika i
ranije plaćene premije.

(2) Kod osiguranja za račun treće određene osobe
smatra se da je ugovaratelj osiguranja morao znati okolnosti koje su bile poz­nate
osiguraniku, a koje je on mogao pravovremeno javiti ugovaratelju osiguranja.

(3)
Odredba stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na okolnosti koje su
općepoznate ili za koje je osiguratelj znao ili se opravdano moglo
pretpostaviti da ih zna.

(4)
Osiguravatelj gubi pravo iz stavka 1. ovoga članka ako ne zatraži plaćanje
dopunske premije od ugovaratelja osiguranja u roku od tri mjeseca poslije
svršetka osiguranja, odnosno ako je nastupio osigurani slučaj – najkasnije do
potpune isplate naknade iz osiguranja.

Članak 690.

(1) Ako ugovaratelj osiguranja ili njegov
opunomoćenik nam­­jer­no ili iz krajnje nepažnje ne prijave osiguravatelju pri
sklapa­nju osiguranja sve okolnosti koje su znali ili morali znati, a koje bi
bitno utjecale na donošenje odluke o sklapanju i uvjetima osiguranja ili ako ih
netočno prijave, osiguravatelj ima pravo tražiti poništenje tako sklopljenog
osiguranja ako nije zatražio od ugovaratelja osiguranja da naknadno plati
razliku u premiji prema članku 689. ovoga Zakonika.

(2) Ako je osiguravatelj po tako sklopljenom ugovoru
nadok­nadio štetu nesavjesnom osiguraniku, ima pravo tražiti da mu osi­guranik
vrati primljenu naknadu štete.

(3) Na slučajeve iz stavka 1. ovoga članka na
odgovarajući se način primjenjuju i odredbe članka 689. stavka 2. i 3. ovoga
Zakonika.

(4) Osiguravatelj ima pravo naplatiti i zadržati
premiju i pored poništenja ugovora o osiguranju prema odredbama ovoga članka.

Članak 691.

(1) Osiguravatelj je obvezan ugovaratelju osiguranja,
na njegov zahtjev, predati uredno izdanu i potpisanu policu osiguranja.

(2) Ako se na zahtjev ugovaratelja osiguranja preda
polica osiguranja koja je izdana u dva ili više izvornih primjeraka, na svakom
takvom primjerku treba navesti u koliko je izvornika polica izdana.

(3) Polica treba sadržavati sve odredbe iz
sklopljenog ugovora o osiguranju kojim se utvrđuje obveza osiguravatelja na naknadu
štete iz osiguranja.

(4) Ako je polica izdana i predana ugovaratelju
osiguranja, osiguravatelj nije dužan izvršiti svoje obveze iz sklopljenog
osiguranja prije njezina podnošenja, odnosno ako osiguranik učini vjerojatnim
da je polica izgubljena ili uništena – prije nego što dobije od osiguranika
odgovarajuće osiguranje.

(5) Osiguravatelj se oslobađa svoje obveze iz
osiguranja ako savjesno obavi isplatu imatelju police, a ako je polica izdana u
više izvornih primjeraka – podnositelju jednog od izvornih primjeraka koji
učini vjerojatnim svoje pravo na naknadu osiguranja po toj polici.

Članak 692.

(1) Osiguranik može prenijeti svoja prava iz
osiguranja, prije nastanka štete, samo na osobu koja može biti osiguranik prema
članku 685. stavku 1. ovoga Zakonika.

(2) Ako je polica izdana, prijenos prava iz
osiguranja obavlja se indosiranjem police ili na drugi odgovarajući način.

(3) Osiguravatelj može novom osiguraniku staviti iste
prigovore iz sklopljenog osiguranja koje je imao i prema prvobitnom osiguraniku.

(4) Iznimno od odredbe stavka 3. ovoga članka
osiguravatelj ne može novome savjesnom osiguraniku staviti prigovor kojim se
pobija sadržaj police koju je izdao, osim ako je u pitanju očita pogreška koju
je novi osiguranik mogao primijetiti.

(5)
Ustupanje prava na osiguranom predmetu drugoj osobi ne povlači za sobom i
prijenos prava iz osiguranja ako o tome nema izričitog ili prešutnog sporazuma
između osiguranika i stjecatelja prava.

(6)
Osiguranik ne može prenijeti svoje pravo iz osiguranja prema stavku 1. ovoga
članka ako je mogućnost takva prijenosa izričito isključena u ugovoru o
osiguranju.

Članak 693.

(1) Osigurani predmet treba biti označen u ugovoru o
osiguranju i u polici, ako je izdana, na način koji omogućuje utvrđi­vanje
njegova identiteta.

(2) Ako se osigurani predmet nedovoljno ili pogrešno
označi tako da se ne može ni posredno utvrditi je li bio izložen osiguranom
riziku i oštećen, osiguravatelj nije obvezan nadoknaditi nastalu štetu.

Članak 694.

(1)
Vrijednost osiguranog predmeta koja je dogovorno utvr­đena u ugovoru o
osiguranju ili u polici osiguranja (ugovorena vrijednost) obvezna je za
osiguravatelja i osiguranika.

(2)
Osiguravatelj može osporiti ugovorenu vrijednost samo u slučaju prijevare ili
ako je u pitanju očita pogreška.

Članak
695.

(1) Ako
nije drugačije ugovoreno, uzet će se da je osigurana vrijednost stvarna
vrijednost osiguranog predmeta na početku osiguranja.

(2) Kao
stvarna vrijednost osiguranog predmeta uzima se njegova tržišna vrijednost na
početku osiguranja.

(3)
Stvarna vrijednost osiguranog predmeta ne mora biti označena u ugovoru ili
polici.

Članak
696.

(1) Osiguravatelj je obvezan za štetu pokrivenu
osiguranjem dati naknadu samo do svote navedene u ugovoru o osiguranju (u
daljnjem tekstu: osigurana svota) na koju je osiguranje skloplje­no, ako ovim
Zakonikom ili ugovorom nije drugačije određeno.

(2) Ako nije drugačije izričito ugovoreno, osigurana
svota ne predstavlja ujedno i ugovorenu vrijednost osiguranog predmeta.

Članak 697.

Ako je osigurana svota veća od ugovorene, odnosno
stvarne vrijednosti osiguranog predmeta, pri likvidaciji štete uzet će se u
obzir samo ugovorena, odnosno stvarna vrijednost osiguranog predmeta.

Članak 698.

Ako je osigurana svota manja od ugovorene, odnosno
stvarne vrijednosti osiguranog predmeta, osiguravatelj je obvezan nadoknaditi
nastalu štetu samo razmjerno odnosu između osigurane svote i ugovorene, odnosno
stvarne vrijednosti osiguranog predmeta.

Članak 699.

(1) Ako je isti predmet osiguran od istih rizika, za
isto vrijeme i u korist istog osiguranika kod dva ili više osiguravatelja, a
ukupne osigurane svote prelaze ugovorenu, odnosno stvarnu vrijednost tog
predmeta, osiguranik može tražiti djelomičnu ili potpunu naknadu štete iz
osiguranja od osiguravatelja po svom izboru, s tim da ukupno dobivene naknade
ne mogu prijeći svotu štete koja se može pokriti osiguranjem.

(2)
Osiguravatelji koji su u slučajevima iz stavka 1. ovoga članka na zahtjev
osiguranika isplatili naknadu štete imaju pravo regresa prema ostalim
osiguravateljima razmjerno njihovim obvezama iz ugovora o osiguranju.

(3) Iznimno od odredbe stavka 2. ovoga članka
osiguravatelji koji prema odredbama ugovora o osiguranju ili zakonu koji se na
njihov ugovor o osiguranju primjenjuje nisu dužni kod dvostrukog osiguranja
nadoknaditi razmjeran dio štete koju su platili ostali osiguravatelji nemaju
pravo regresa prema tim osiguravateljima za štete koje su neposredno
nadoknadili osiguraniku.

(4) Osiguravatelji imaju pravo na punu premiju za
sklopljeno osiguranje, neovisno o tome je li do slučaja iz stavka 1. ovoga
članka došlo slučajno ili namjerno, ako nije drugačije ugovoreno.

(5) Pri podnošenju odštetnog zahtjeva jednom
osiguravatelju osiguranik je dužan obavijestiti ga o svima ostalim ugovorima
kojima je isti predmet osiguran od istih rizika i za isto vrijeme u njegovu
korist.

Članak 700.

(1) Ugovaratelj osiguranja obvezan je osiguravatelju
platiti premiju neposredno poslije sklapanja ugovora o osiguranju, ako nije
drugačije ugovoreno.

(2) Osiguravatelj nije obvezan izdanu policu predati
ugovaratelju osiguranja prije nego što ugovaratelj osiguranja plati dužnu
premiju.

(3) Pri likvidaciji štete osiguravatelj može od
naknade iz osi­guranja odbiti svotu premije koja se još duguje.

(4) Neplaćanje premije u roku ne oslobađa
osiguravatelja njegove obveze iz ugovora o osiguranju i ne daje mu pravo da
raskine ugovor o osiguranju, ako nije drugačije ugovoreno.

(5) Ako se ugovor o osiguranju sklopi s tim da se
premija osiguranja naknadno odredi, visina premije utvrđuje se u primje­renoj
visini, razmjerno težini rizika.

(6) Ugovaratelj osiguranja dužan je osiguravatelju
platiti premiju za sklopljeno osiguranje i kad je osigurani predmet prestao
biti izložen osiguranim rizicima prije sklapanja ugovora o osiguranju uz uvjet
da osiguravatelj za to nije znao pri sklapanju ugovora o osiguranju.

Članak 701.

(1) Osiguravatelj je obvezan ugovaratelju osiguranja
vratiti naplaćenu premiju ako osigurani predmet nije bio izložen osiguranim
rizicima ili ako je ugovor o osiguranju poništen a da ugovaratelj osiguranja i
osiguranik za to nisu krivi.

(2) Ako je izdana polica osiguranja, osiguravatelj je
dužan vratiti premiju ovlaštenom imaocu police.

(3) Pri povratu premije osiguravatelj može zadržati
dio premije u uobičajenoj ili ugovorenoj visini za pokriće svojih troš­kova u
vezi sa sklopljenim osiguranjem.

Članak 702.

(1) Kod osiguranja na određeno putovanje, ako je zbog
pos­tupka osiguranika ili po njegovu pristanku došlo do znatnijeg odstupanja od
osiguranog putovanja, (promjena putovanja, skretanje s puta, neopravdano
zakašnjenje i sl.) osiguravatelj nije obvezan nadoknaditi štetu nastalu poslije
tog odstupanja.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka primjenjuje se i
kad je šteta nastala pošto se brod vratio na predviđeni put.

(3) Od
odredbe stavka 1. ovoga članka izuzimaju se slučajevi odstupanja obavljeni u
interesu osiguravatelja ili radi spašavanja imovine i života na moru i pružanja
liječničke pomoći te slučajevi kad odstupanja nisu imala znatnijeg utjecaja na
nastanak i veličinu štete.

Članak 703.

(1) Kod osiguranja na određeno vrijeme osiguranje
počinje teći u 0 sati prvog i završava se u 24 sata posljednjeg dana pred­viđenog
u ugovoru o osiguranju.

(2) Vrijeme iz stavka 1. ovoga članka računa se prema
služ­benom vremenu mjesta u kojem je izdana polica, a ako nema police – prema
službenom vremenu mjesta u kojem je sklopljen ugovor o osiguranju.

Članak 704.

(1) Ako u ugovoru o osiguranju nije drugačije
određeno, pomorskim osiguranjem pokrivaju se rizici kojima je izložen osigurani
predmet za plovidbe, i to: pomorska nezgoda, elementarna nepogoda, eksplozija,
požar i razbojništvo.

(2) Ugovorom o osiguranju mogu se osigurati i drugi
rizici kojima je osigurani predmet izložen za trajanja osiguranja, kao što su
krađa i neisporuka, manipulativni rizici, kopneni transportni rizici, ratni i
politički rizici, rizici štrajka itd.

Članak 705.

(1) Promjena rizika poslije sklopljenog ugovora o
osiguranju do koje dolazi neovisno o volji osiguranika ne utječe na važenje
osiguranja i obveza stranaka.

(2) Ako je zbog postupka osiguranika ili po njegovu
pristanku došlo do znatnog pogoršanja rizika, osiguravatelj nije obvezan
nadoknaditi štetu koja se može pripisati takvoj promjeni rizika.

(3) Ako je zbog postupka osiguranika ili po njegovu
pristanku došlo do poboljšanja rizika, osiguravatelj nije obvezan vratiti
osiguraniku razmjeran dio već naplaćene premije, odnosno razmjerno smanjiti već
ugovorenu premiju.

Članak 706.

(1) Ako nije drugačije ugovoreno, osiguranjem su
pokrivene štete nastale zbog osiguranih rizika:

1) potpuni gubitak osiguranog predmeta,

2) djelomični gubitak ili oštećenje osiguranog
predmeta,

3) osiguranikovi troškovi spašavanja i troškovi
neposredno prouzročeni nastupanjem osiguranog slučaja,

4) zajedničke havarije,

5) nagrade za spašavanje,

6) troškovi utvrđivanja i likvidacije štete pokrivene
osiguranjem.

(2) Osiguranjem nije pokrivena odgovornost
osiguranika za štete nanesene trećim osobama, ako ugovorom o osiguranju nije
drugačije određeno.

Članak 707.

Osiguranjem se mogu pokriti i štete nastale prije
sklapanja ugovora o osiguranju, uz uvjet da u trenutku sklapanja ugovora
ugovaratelj osiguranja i osiguranik nisu znali niti morali znati da je već
nastupio osigurani slučaj ili ako su u trenutku sklapanja ugovora obje ugovorne
strane znale za nastupanje osiguranog slučaja – da nisu znale za opseg štete.

Članak
708.

(1) Iz
osiguranja su isključene štete nastale posredno ili neposredno zbog namjernog
postupka osiguranika.

(2) Ako
u ugovoru o osiguranju nije drugačije određeno, iz osiguranja su isključene i
štete nastale posredno ili neposredno zbog:

1)
krajnje nepažnje osiguranika,

2)
namjernog postupka ili krajnje nepažnje osoba za čije postupke, prema samom
zakonu, odgovara osiguranik,

3)
nastupanja ratnih i političkih rizika i rizika štrajka,

4)
nastupanja nuklearnih rizika.

(3)
Odredbe stavka 2. ovoga članka ne primjenjuju se na štete nastale zbog
namjernog postupka ili krajnje napažnje posade broda, a ni na štete nastale
zbog radnji i propusta osiguranika – zapovjednika ili drugog člana posade broda
ili pilota u plovidbi i rukovanju brodom.

Članak
709.

(1) Kao
potpuni gubitak osiguranog predmeta, prema ovom Zakoniku, uzima se potonuće bez
mogućnosti vađenja, uništenje, nestanak i trajno oduzimanje cijeloga osiguranog
predmeta te takvo njegovo oštećenje koje se ne može popraviti i zbog kojega
osigurani predmet prestaje biti stvar određene vrste.

(2) U
slučaju potpunog gubitka osiguranog predmeta iz osiguranja se nadoknađuje šteta
u visini njegove stvarne vrijednosti, odnosno ako je vrijednost ugovorena – u
visini ugovorene vrijednosti, ali ne iznad osigurane svote.

(3)
Isplatom naknade iz stavka 2. ovoga članka na osiguravatelja prelaze sva prava
koja osiguranik ima na osiguranom predmetu ako ih se osiguravatelj tom prilikom
ne odrekne.

(4) Ako
je osigurani predmet bio podosiguran, prava na osigurani predmet prelaze na
osiguravatelja prema stavku 3. ovoga članka samo razmjerno odnosu između
osigurane svote i ugovorene, odnosno stvarne vrijednosti osiguranog predmeta.

Članak
710.

(1)
Osiguranik ima pravo tražiti naknadu iz osiguranja kao da je nastao potpuni
gubitak prema članku 709. ovoga Zakonika, ako je potpuni gubitak osiguranog
predmeta neizbježan ili ako troškovi potrebni za popravak oštećenoga osiguranog
predmeta i troškovi spašavanja prelaze njegovu ugovorenu ili stvarnu
vrijednost.

(2)
Osiguranik ima pravo također tražiti naknadu kao za potpuni gubitak ako zbog
osiguranog rizika ne može u neprekidnom trajanju od dvanaest mjeseci slobodno
rabiti cijeli osigurani predmet i njime raspolagati.

(3)
Kada osiguranik odluči tražiti naknadu iz osiguranja prema stavku 1. i 2. ovoga
članka, dužan je osiguravatelju podnijeti obrazloženi pisani zahtjev za isplatu
naknade. Osiguranik gubi pravo na takav zahtjev ako to ne učini u roku od dva
mjeseca od dana kada je spoznao okolnosti na kojima temelji svoje pravo, a u
slučaju iz stavka 2. ovoga članka odmah po isteku roka određenog u tom stavku.

(4)
Zahtjev osiguranika prema odredbi stavka 3. ovoga članka treba biti bez uvjeta
i odnositi se na cijeli osigurani predmet.

(5) Ako
osiguravatelj prihvati zahtjev osiguranika podnesen prema odredbi stavka 3.
ovoga članka ili ako ga ne ospori u roku od petnaest dana od dana primitka
zahtjeva, šteta se nadoknađuje prema odredbi članka 709. stavka 2., 3. i 4.
ovoga Zakonika.

(6) Ako
osiguravatelj ospori zahtjev podnesen prema odredbi stavka 4. ovoga članka i
dođe do spora između osiguravatelja i osiguranika, sud će cijeniti je li
udovoljeno uvjetima iz stavka 1. ovoga članka prema okolnostima koje su
postojale na dan kad je osiguranik podnio zahtjev, odnosno uvjetima iz stavka
2. ovoga članka prema okolnostima na dan isteka roka određenog u tom stavku.

Članak
711.

(1)
Predmnijeva se da je brod nestao ako su od primitka posljednje vijesti o brodu
protekla tri mjeseca. U tom slučaju uzima se da je potpuni gubitak broda
nastupio na dan koji se odnosi na posljednje raspoložive vijesti o njemu.

(2) Ako
su zajedno s brodom osigurani i stanoviti troškovi prema članku 726. stavku 2.
ovoga Zakonika, od naknade za potpuni gubitak odbijaju se osigurani troškovi
što ih je osiguranik uštedio zbog gubitka broda.

Članak
712.

(1) U
slučaju oštećenja osiguranog predmeta ili gubitka jednoga njegova sastavnog
dijela iz osiguranja se nadoknađuje šteta u visini troškova nužnih za popravak
i dovođenje osiguranog pred­meta u prvobitno stanje, ali ne iznad osigurane
svote.

(2) Ako
je osigurani predmet podosiguran, troškovi popravka prema stavku 1. ovoga
članka nadoknađuju se razmjerno odnosu između osigurane svote i njegove
ugovorene, odnosno stvarne vrijednosti.

(3) Ako
se osigurani predmet ne može popraviti i dovesti u prvobitno stanje te u
slučaju gubitka stanovite količine, odnosno dijela osiguranog predmeta
(djelomičan gubitak), iz osiguranja se nadoknađuje šteta u postotku gubitka
vrijednosti osiguranog pred­meta primijenjenog na osiguranu svotu.

(4) Ako je osigurani predmet nadosiguran, postotak
gubitka vrijednosti prema stavku 3. ovoga članka primjenjuje se na njegovu
ugovorenu, odnosno stvarnu vrijednost.

Članak 713.

(1) U slučaju zajedničke havarije nastale u vezi s osiguranim
rizicima iz osiguranja se nadoknađuju gubici i oštećenja osiguranog predmeta i
troškovi osiguranika u vezi s osiguranim predmetom koji su priznati u
pravovaljanoj diobnoj osnovi te doprinosi u zajedničku havariju koji su za
osigurani predmet određeni u takvoj diobnoj osnovi.

(2) Pri utvrđivanju visine naknade iz stavka 1. ovoga
članka na odgovarajući se način primjenjuju odredbe članka 712. i 715. ovoga
Zakonika, neovisno o vrijednosti osiguranog predmeta ut­vr­đene u pravovaljanoj
diobnoj osnovi.

(3) Isplatom naknade za gubitke, oštećenja i troškove
prema stavku 1. ovoga članka na osiguravatelja prelazi pravo osiguranika na
doprinos iz zajedničke havarije, ali samo do svote ispla­ćene naknade povećane
za odgovarajuću svotu kamate i provizije koji su priznati u pravovaljanoj
diobnoj osnovi.

Članak 714.

(1) Iz
osiguranja se nadoknađuju nagrade za spašavanje osiguranog predmeta od
opasnosti pokrivenih osiguranjem koje je osiguranik dužan platiti te troškovi
postupka utvrđivanja nagrade.

(2) Ako
je osigurani predmet podosiguran, na naknadu iz stavka 1. ovoga članka
primjenjuju se odredbe članka 698. ovoga Zakonika, neovisno o vrijednosti koja
je služila kao osnova za određivanje visine nagrade za spašavanje.

Članak
715.

(1)
Izvanredni troškovi osiguranika radi izbjegavanja šteta od neposredne opasnosti
ili smanjenja već nastalih šteta (osiguranikovi troškovi spašavanja)
nadoknađuju se iz osiguranja ako su učinjeni razumno ili u suglasnosti s
osiguravateljem, i ako su u pitanju štete pokrivene osiguranjem.

(2)
Troškovi iz stavka 1. ovoga članka, bez obzira na koristan rezultat,
nadoknađuju se iz osiguranja i kad zajedno s naknadom štete premašuju osiguranu
svotu, ali sama naknada za te troškove ne može biti veća od osigurane svote.

(3)
Troškovi osiguranika nastali neposredno zbog nastupanja osiguranog slučaja
nadoknađuju se iz osiguranja samo do osigurane svote.

(4) Ako
je osigurani predmet podosiguran, troškovi spaša­vanja te troškovi nastali
neposredno zbog nastupanja osiguranog slučaja nadoknađuju se razmjerno odnosu
između osigurane svote i ugovorene, odnosno stvarne vrijednosti tog predmeta.

(5)
Iznimno od odredbe stavka 4. ovoga članka troškovi spa­ša­vanja koji su
učinjeni na zahtjev osiguravatelja unatoč opravdanom protivljenju osiguranika
nadoknađuju se u potpunosti bez obzira na odredbe o podosiguranju.

Članak
716.

Troškovi
osiguranika koji su bili potrebni za utvrđivanje i likvidaciju šteta pokrivenih
osiguranjem nadoknađuju se iz osiguranja u potpunosti i u slučaju
podosiguranja.

Članak
717.

(1) Osiguravatelj
je obvezan nadoknaditi uzastopne štete nastale za istog osiguranja i kad ukupna
visina naknade za pokrivene štete prelazi osiguranu svotu.

(2) Ako
poslije djelomičnog gubitka ili oštećenja za istog osiguranja dođe do potpunog
gubitka osiguranog predmeta, osiguravatelj je obvezan, pored naknade za potpuni
gubitak, nadoknaditi još samo troškove pokrivene osiguranjem koje je osiguranik
imao u vezi s djelomičnim gubitkom i oštećenjem.

Članak
718.

(1) Ako
nije udovoljeno posebno ugovorenim uvjetima koji su bili bitni za odluku o pružanju
pokrića uopće, osiguravatelj može tražiti poništaj ugovora o osiguranju.

(2) Ako nije udovoljeno posebno ugovorenim uvjetima
koji su bili značajni samo za težinu pojedinih rizika i veličinu šteta,
osiguravatelj može od naknade iz osiguranja odbiti dio štete koji je vjerojatno
nastao zbog neudovoljavanja tim uvjetima.

Članak 719.

(1) Osiguranik je dužan za vrijeme trajanja
osiguranja voditi brigu o osiguranom predmetu pažnjom dobrog privrednika i ne
poduzimati ništa što bi onemogućilo ostvarivanje prava na naknadu štete od
osobe odgovorne za štetu.

(2) U
slučaju ostvarenja osiguranog rizika osiguranik je dužan:

1)
poduzeti, po mogućnosti u suglasnosti s osiguravateljem, sve razumne mjere
potrebne da se izbjegne, odnosno smanji šteta,

2)
obavijestiti o nastaloj šteti osiguravatelja ili njegova ov­laš­tenog
predstavnika čim sazna za štetu,

3)
osigurati pravo na naknadu štete od osobe odgovorne za štetu.

(3) Ako
osiguranik, za trajanja osiguranja, namjerno ili iz krajnje nepažnje ne vodi
brigu o osiguranom predmetu ili ne izvrši svoju dužnost iz stavka 2. točke 1)
ovoga članka, osiguravatelj nije obvezan nadoknaditi štetu koja je zbog toga
nastala.

(4) Ako
osiguranik, za trajanja osiguranja, namjerno ili iz krajnje nepažnje onemogući
ostvarenje prava na naknadu štete od osobe odgovorne za štetu ili ne izvrši
svoje dužnosti iz stavka 2. točke 2) i 3) ovoga članka, osiguravatelj može od
naknade iz osiguranja odbiti svotu u visini štete koju je zbog toga pretrpio.

Članak
720.

(1) Pri
podnošenju odštetnog zahtjeva osiguranik treba, na zahtjev osiguravatelja, dati
podatke i dostaviti raspoloživu dokumentaciju i ostala dokazna sredstva koja su
potrebna za utvrđi­vanje naravi, uzroka i visine štete te ostalih okolnosti na
temelju kojih se može utvrditi ili bar učiniti vjerojatnim njegovo pravo na
naknadu iz osiguranja.

(2) Ako
osiguranik namjerno ili iz krajnje nepažnje propusti pravodobno utvrditi štetu
na ugovoreni ili, ako o tome nema ugovorenih odredaba, na uobičajeni način,
osiguravatelj je obvezan nadoknaditi štetu samo ako osiguranik podnese
vjerodostojne dokaze o naravi, uzrocima i visini štete te o okolnostima bitnim
za utvrđivanje da je šteta pokrivena osiguranjem.

Članak 721.

Osiguravatelj je dužan naknadu iz osiguranja platiti
u roku od mjesec dana pošto mu osiguranik dostavi odštetni zahtjev u skladu s
člankom 720. ovoga Zakonika, sa svim podacima i dokumentacijom kojima se
utvrđuje njegova obveza iz ugovora o osiguranju.

Članak 722.

Ako su u ugovoru o osiguranju koji je sklopljen s
više osiguravatelja označeni njihovi posebni udjeli, svaki osiguravatelj dužan
je nadoknaditi štetu samo razmjerno svom udjelu.

Članak 723.

(1) Isplatom naknade iz osiguranja sva prava
osiguranika prema trećim osobama, nastala u vezi sa štetom za koju je ispla­ćena
naknada, prelaze na osiguravatelja, ali najviše do isplaćene svote.

(2) Ako je osigurani predmet bio podosiguran, prava
osiguranika iz stavka 1. ovoga članka prelaze na osiguravatelja samo razmjerno
odnosu između osigurane svote i ugovorene, odnosno stvarne vrijednosti
osiguranog predmeta.

(3) Osiguranik je dužan osiguravatelju, na njegov
zahtjev, dati punu pomoć u ostvarivanju prava prema trećim osobama i izdati mu
uredno popunjenu i potpisanu ispravu o ustupanju svojih prava.

Članak 724.

(1) Tražbine iz ugovora o osiguranju zastarijevaju za
pet godina.

(2) Rok iz stavka 1. ovoga članka počinje teći:

1) od dana kad su utvrđeni doprinos i nagrada koje
treba platiti osiguranik – za tražbinu naknade za doprinos u zajedničku
havariju i za nagradu za spašavanje,

2) od dana kad osiguranik dobije zahtjev treće osobe
za naknadu štete – za tražbinu naknade za štete nanesene trećim osobama,

3) od
prvog dana poslije proteka kalendarske godine u kojoj je nastala tražbina – za
ostale tražbine.

(3) Neposredan
zahtjev treće oštećene osobe prema osiguravatelju zastarijeva za isto vrijeme
za koje zastarijeva zahtjev treće oštećene osobe prema osiguraniku odgovornom
za štetu.

(4)
Zastara potraživanja koje pripada osiguravatelju prema trećoj osobi odgovornoj
za nastupanje osiguranog slučaja počinje teći kad i zastara potraživanja
osiguranika prema toj osobi i navršava se u istom roku.

Članak
725.

Odredbe
članka 685., članka 692. stavka 1., članka 699. stav­ka 5. i članka 708. stavka
1. ovoga Zakonika ne mogu se mijenjati ni izričitim odredbama ugovora o
osiguranju.

2.
Osiguranje broda

Članak
726.

(1)
Osiguranje broda obuhvaća trup broda, njegove strojeve, uređaje i opremu,
redovite zalihe goriva, maziva i ostalog brod­skog materijala te zalihe hrane i
pića potrebne za posadu broda.

(2)
Izvanredne zalihe goriva, maziva i ostalog materijala te zalihe hrane i pića
koje ne služe za redovite potrebe posade broda te troškovi opremanja i
osiguranja broda obuhvaćeni su osiguranjem broda samo ako je to izričito
ugovoreno.

Članak
727.

(1) Osiguranje broda na određeno putovanje počinje od
početka ukrcavanja tereta u polaznoj luci kako je navedeno u ugovoru o
osiguranju i traje dok se ne završi iskrcavanje tereta u odredišnoj luci kako
je navedeno u tom ugovoru, ali ne dulje od 21 dana nakon dolaska broda u tu
luku.

(2) Ako se prije završetka iskrcavanja tereta prema
odredbi stavka 1. ovoga članka počne s ukrcavanjem tereta u odredišnoj luci za
novo putovanje, osiguranje prestaje kad počne ukrcavanje novoga tereta.

(3) Ako se u polaznoj luci teret ne ukrcava,
osiguranje počinje kad brod digne sidro ili se odveže u toj luci radi polaska
na osigurano putovanje.

(4) Ako se u odredišnoj luci teret ne iskrcava,
osiguranje prestaje kad se brod usidri ili priveže u toj luci.

(5) Ako se putovanje prekine prije odredišne luke,
osiguranje prestaje u mjestu u kojemu je putovanje prekinuto, pri čemu se na
odgovarajući način primjenjuju odredbe stavaka 1., 2. i 4. ovoga članka.

(6) Brod je osiguran i za neodgodivih popravaka
oštećenja pokrivenih osiguranjem koji se izvode bez neopravdanog zadr­ža­vanja
u usputnoj luci neposredno nakon završetka osiguranog putovanja, ako se brodom
za to vrijeme ne može koristiti u gos­podarske ili druge svrhe.

Članak 728.

(1) Ako se osiguranje broda na vrijeme završava dok
se brod nalazi na putovanju, osiguranje se produljuje do prve odredišne luke,
ako se osiguranik nije toga odrekao prije proteka osiguranog vremena.

(2) U pogledu završetka putovanja u prvoj odredišnoj
luci na odgovarajući se način primjenjuju odredbe članka 727. ovoga Zakonika.

(3)
Osiguranje se produljuje i za trajanja neodgodivih popravaka oštećenja
pokrivenih osiguranjem koji su započeti u tijeku trajanja ili neposredno
poslije proteka osiguranja, a izvode se bez neopravdanog zadržavanja ako se
brodom za to vrijeme ne može koristiti u gospodarske svrhe.

(4) U
slučaju produljenja osiguranja prema odredbi stavka 1. ovoga članka
osiguravatelj ima pravo na dopunsku premiju raz­mjerno vremenu za koje je
osiguranje produljeno.

Članak
729.

(1) Iz
osiguranja broda isključene su štete nastale posredno ili neposredno zbog mane
ili nesposobnosti broda za plovidbu ako je osiguranik za njih znao ili mogao
saznati dužnom pažnjom i spriječiti nastanak štete.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se
na štete nastale zbog mane ili nesposobnosti broda za plovidbu za koje je
osiguravatelj bio obaviješten ili saznao na drugi način pri sklapanju ugovora o
osiguranju.

(3) Pod nesposobnošću broda za plovidbu prema ovom
član­ku razumijeva se njegova opća nesposobnost te nesposobnost za određeno
putovanje i prijevoz koje brod obavlja, bilo zbog teh­ničkih nedostataka bilo
zbog njegove nedovoljne opremljenosti, neodgovarajuće posade, prekomjernog ili
nepravilnog ukrcavanja te­reta, ukrcaja putnika iznad dopuštenog broja bilo iz
drugih razloga.

(4) Pri osiguranju broda na vrijeme iz osiguranja su
isklju­čene štete nastale posredno ili neposredno zbog rizika ostvarenih izvan
granice plovidbe predviđene u ugovoru o osiguranju.

Članak 730.

(1) Ako se oštećeni brod popravi ili izgubljeni
dijelovi trupa broda, strojeva, uređaja, opreme ili zaliha zamijene, iz
osiguranja se nadoknađuje šteta u visini stvarnih troškova nužnih za popravak
broda ili zamjenu dijelova, ali ne i šteta zbog gubitka vrijednosti broda do kojeg
je došlo unatoč obavljenim popravcima i zamjeni dijelova.

(2) Ako se zbog popravka broda ili zamjene dijelova
znatno poveća stvarna vrijednost broda, od naknade iz osiguranja odbija se
povećani dio vrijednosti koji je na taj način nastao.

(3) Ako se oštećeni brod ne popravi ili izgubljeni
dijelovi ne zamijene u tijeku trajanja osiguranja ili neposredno poslije toga,
a osiguranik traži da se šteta nadoknadi prije nego što se obavi popravak,
odnosno zamjena, iz osiguranja se nadoknađuje šteta u postotku gubitka
vrijednosti broda primijenjenog na osiguranu svotu, ali ne iznad procijenjenih
troškova popravka broda, odnosno zamjene dijelova broda.

3.
Osiguranje robe

Članak
731**.**

Jednom
ugovorenom vrijednosti, a ako vrijednost nije ugovorena – jednom osiguranom
svotom, mogu se osigurati, pored vrijednosti robe u polaznom mjestu, još i
troškovi osiguranja, vozarine, carine i ostali troškovi u vezi s prijevozom i
isporukom robe te očekivani dobitak, pri čemu nije potrebno u ugovoru izričito
navesti sve te troškove i očekivani dobitak, koji su pokriveni istim ugovorom o
osiguranju

Članak
732.

(1)
Osiguranje robe na određeno putovanje počinje od po­četka ukrcavanja na prvo
prijevozno sredstvo u mjestu pred­vi­đenom u ugovoru o osiguranju radi
izvršenja osiguranog putovanja i traje dok se roba ne iskrca s posljednjeg
prijevoznog sred­stva u odredištu predviđenom u ugovoru o osiguranju.

(2) Ako
se putovanje prekine u kakvu usputnom mjestu, osiguranje prestaje iskrcanjem
robe s posljednjega prijevoznog sredstva u tom mjestu.

(3)
Odredba ovoga članka ne odnosi se na odredbu članka 702. ovoga Zakonika u
pogledu odstupanja od osiguranog putovanja.

Članak
733.

(1) Iz
osiguranja su isključene štete nastale zbog mane ili pri­rodnih svojstava robe,
ako nije drugačije ugovoreno.

(2)
Odredba stavka 1. ovoga članka primjenjuje se i na slučaj kad je do štete došlo
zakašnjenjem prijevoznog sredstva nastalim zbog osiguranog rizika.

Članak
734.

(1) U
slučaju potpunog gubitka robe iz osiguranja se nadoknađuje vrijednost robe u
polaznom mjestu i vrijednost ostalih interesa obuhvaćenih istom ugovorenom
vrijednosti, odnosno istom osiguranom svotom prema članku 731. ovoga Zakonika.

(2) Ako
je osiguranik zbog potpunog gubitka robe ili iz drugih razloga uštedio
stanovite troškove koji su bili osigurani zajedno s vrijednošću robe u polaznom
mjestu, od naknade za potpuni gubitak odbijaju se tako ušteđeni troškovi.

Članak
735.

(1) Pri
osiguranju robe postotak gubitka vrijednosti prema odredbi članka 712. stavka
3. ovoga Zakonika utvrđuje se uspo­ređivanjem vrijednosti robe u zdravom i
oštećenom stanju u mjes­tu u kojem se osigurano putovanje završava.

(2) Ako
se oštećena roba prije dolaska na odredište proda, u sporazumu s
osiguravateljem radi izbjegavanja veće štete, iz osiguranja se nadoknađuje razlika
između čiste svote dobivene prodajom i osigurane svote, ili, ako je roba
nadosigurana – razlika između čiste svote dobivene prodajom i ugovorene,
odnosno stvarne vrijednosti.

Članak
736.

Ako se
zbog nastupanja osiguranog slučaja roba iskrca s broda prije odredišta, iz
osiguranja se, prema odredbi članka 715. stavka 3. ovoga Zakonika, nadoknađuju,
pored troškova iskrcavanja, još i troškovi uskladištenja te višak troškova
daljnjeg otpremanja robe do odredišta koji padaju na teret osiguranika.

Članak
737.

Pored
slučajeva iz članka 710. stavka 1. ovoga Zakonika osiguranik ima pravo tražiti
naknadu iz osiguranja kao da je nastao potpuni gubitak osigurane robe prema
odredbi članka 709. ovoga Zakonika još i:

1) kad
je brod u tijeku putovanja postao nesposoban za plovidbu zbog ostvarenja
osiguranog rizika, a roba se nije mogla otpremiti do odredišta u roku od šest
mjeseci poslije toga ili ako bi troškovi otpremanja robe, koji padaju na teret
osiguranika, bili veći od ugovorene, odnosno stvarne vrijednosti osiguranih
interesa na robi,

2) kad
je roba, zbog oštećenja, izgubila četiri petine svoje vrijednosti, a ne može se
popraviti i dovesti u prijašnje stanje,

3) kad
izdaci za spašavanje i troškovi popravka i otpreme oštećene robe do odredišta,
koji treba da se obave i koji padaju na teret osiguranika, prelaze ugovorenu,
odnosno stvarnu vrijednost osiguranih interesa na robi.

Članak
738.

(1) Ako
se veći broj pošiljaka koje se uzastopce otpremaju osigurava jednim ugovorom
samo u općim crtama (opći ugovor o osiguranju), ugovaratelj osiguranja dužan je
sve takve pošiljke naknadno prijaviti osiguravatelju kad se otpreme, sa svim
podacima potrebnim za konačno utvrđivanje obveza stranaka, u skladu s općim
ugovorom o osiguranju.

(2) Ako općim ugovorom o osiguranju nije utvrđena
širina pokrića koje se daje ili vrijednost na koju se pojedine pošiljke
osiguravaju, ugovaratelj osiguranja dužan je svoj zahtjev u tom pogledu
prijaviti osiguravatelju, po mogućnosti prije početka putovanja.

(3) Ako ugovaratelj osiguranja ne udovolji za
pojedine pošiljke svojoj dužnosti iz stavka 2. ovoga članka prije nastanka
štete ili ako štete nema – prije svršetka osiguranog putovanja, smatra se da su
te pošiljke osigurane protiv rizika iz članka 704. stavka 1. ovoga Zakonika na
stvarnu vrijednost prema članku 695. ovoga Zakonika povećanu za svotu vozarine
koja pada na teret osiguranika i troškova osiguranja.

(4) Ako ugovaratelj osiguranja namjerno ili iz
krajnje nepažnje ne izvrši svoju dužnost iz stavka 1. ovoga članka,
osiguravatelj ima pravo raskinuti opći ugovor o osiguranju i odbiti isplatu
naknade za štete nastale kod neprijavljenih pošiljaka.

(5) Osiguravatelj ima pravo na premiju osiguranja i
za neprijavljene pošiljke ako su bile makar i kratko vrijeme izložene rizicima
prema općem ugovoru o osiguranju, pa i u slučaju raskida ugovora prema stavku
4. ovoga članka.

(6) Osiguravatelj je obvezan, na zahtjev ugovaratelja
osiguranja, predati policu prema članku 691. ovoga Zakonika za svaku
prijavljenu pošiljku.

4.
Osiguranje vozarine

Članak
739.

Osiguranjem
vozarine pokriva se bruto svota vozarine, ako nije drugačije ugovoreno.

Članak
740.

U
slučaju potpunog gubitka vozarine zbog potpunog gubitka robe za koju je
vozarina plaćena ili se trebala platiti šteta se nadoknađuje prema odredbi
članka 709. stavka 2. ovoga Zakonika, s tim da na osiguravatelja vozarine ne
prelaze prava koja osiguranik ima na robi.

Članak
741.

Ako je
osigurana vozarina koja je plaćena ili se trebala platiti za određenu robu,
naknada za štetu zbog osiguranih rizika, ako se ne može utvrditi na drugi
način, utvrđuje se u istom razmjeru kao i naknada za štetu na robi na koju se
vozarina odnosi.

Članak
742.

Ako
ovim Zakonikom nije drugačije određeno, na osiguranje vozarine za prijevoz
određene robe na odgovarajući se način primjenjuju odredbe koje se odnose na
osiguranje robe, a na osiguranje druge vozarine – odredbe koje se odnose na
osiguranje broda.

5.
Osiguranje odgovornosti

Članak
743.

(1) Pri
osiguranju odgovornosti osiguranika za štete nanesene trećim osobama iz
osiguranja se nadoknađuju svote koje je osiguranik obvezan platiti tim osobama
u vezi sa svojom odgo­vor­nošću pokrivenom osiguranjem te troškovi potrebni za
utvr­đivanje visine njegove obveze.

(2) U slučaju kada je osiguranje iz stavka 1. ovoga
članka obvezno, kao i u slučaju odgovornosti za smrt i tjelesnu ozljedu člana
posade broda i narušavanje zdravlja člana posade, oštećenik može zahtijevati
neposredno od osiguravatelja naknadu štete koju je pretrpio događajem za koji
odgovara osiguranik, ali najviše do iznosa osiguravateljeve obveze.

(3) Iz osiguranja se nadoknađuju i troškovi mjera
poduzetih na zahtjev osiguravatelja i njegovih predstavnika ili u sporazumu s
njima, radi zaštite od neopravdanih ili pretjeranih zahtjeva tre­ćih osoba te
troškovi razumnih mjera što ih je osiguranik poduzeo u istu svrhu bez
suglasnosti osiguravatelja ili njegovih predstavnika ako se takva suglasnost
nije mogla pravovremeno dobiti.

(4) Ako je u ugovoru o osiguranju predviđena svota na
koju je odgovornost osigurana, naknada iz stavka 1. ovoga članka daje se samo
do osigurane svote.

Članak 744.

(1) Ako je odgovornost brodara pokrivena istim
ugovorom kojim je osiguran brod, naknada iz osiguranja odgovornosti prema
članku 735. ovoga Zakonika daje se neovisno o visini naknade ostalih šteta pokrivenih
osiguranjem broda.

(2) Ako u ugovoru nije predviđena posebna svota za
osiguranje odgovornosti brodara, smatrat će se da je njegova odgovornost
osigurana na istu svotu na koju je osiguran i brod.

Članak 745.

(1) U slučaju sudara između dva broda istog
osiguranika primjenjuju se odredbe o osiguranju odgovornosti brodara kao da
brodovi pripadaju raznim osobama.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka na odgovarajući se
način primjenjuje i kad osigurani brod nanese štetu drugim sredstvima, odnosno
imovini istog osiguranika.

6.
Razna osiguranja

Članak
746.

(1) U slučaju potpunog gubitka očekivanog dobitka
zbog potpunog gubitka robe šteta se nadoknađuje prema odredbi članka 709.
stavka 2. ovoga Zakonika, s tim da na osiguratelja očekiva­nog dobitka ne
prelaze prava koja osiguranik ima na robi.

(2) Na osiguranje očekivanog dobitka u vezi s
prijevozom robe na odgovarajući se način primjenjuju odredbe koje se odnose na
osiguranje robe.

Članak 747.

Troškovi osiguranja mogu se osigurati jednom
ugovorenom vrijednosti, a ako vrijednost nije ugovorena – jednom osiguranom
svotom zajedno s predmetom za čije su osiguranje plaćeni ili se trebaju
platiti, pri čemu nije potrebno da se u ugovoru o osiguranju izričito navedu ti
troškovi.

Dio
osmi

POMORSKE NESREĆE

Glava
I.

SUDAR
BRODOVA

Članak
748.

Odredbe
ove glave Zakonika primjenjuju se na svaki plovni objekt bez obzira na njegovu
namjenu, te hidroavion na vodi.

Članak
749.

(1)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se na odgovornost za štetu:

1) koju
su brod, osobe na brodu ili stvari na brodu pretrpjeli zbog sudara brodova,

2) koju jedan brod prouzroči drugom brodu zbog
obavljanja manevra ili propuštanja da obavi manevar ili zbog nepridržavanja
propisa o sigurnosti plovidbe, iako do sudara između brodova nije došlo,

3) koju prouzroči usidreni ili vezani brod, odnosno
koja se nanese usidrenom ili vezanom brodu,

4) koju prouzroče jedan drugome brodovi koji plove u
sastavu istog teglja, odnosno u istome potiskivanom sastavu.

(2) Za odgovornost za štetu koja je pri sudaru
brodova prou­zro­čena radioaktivnim svojstvima, ili istodobno radioaktivnim i
otrovnim svojstvima, odnosno eksplozivnim ili drugim opasnim svojstvima
nuklearnog goriva, ili radioaktivnim svojstvima proiz­voda ili otpada,
primjenjuju se odredbe članka 824. – 840. ovoga Zakonika.

Članak 750.

(1) Za štete u slučajevima navedenim u članku 749.
ovoga Zakonika odgovara brod, odnosno brodovi za koje se dokaže da je njihovom
krivnjom šteta prouzročena.

(2) Pod odgovornošću broda razumijeva se odgovornost
vlasnika broda i brodara.

Članak 751.

Odgovornost brodara prema odredbama ove glave
Zakonika postoji i kad je šteta prouzročena radnjom peljara ili njegovim
propuštanjem radnje, bez obzira na to je li peljarenje bilo obvezno.

Članak 752.

(1) Ako je šteta prouzročena krivnjom dvaju ili više
brodova, svaki brod odgovara razmjerno svojoj krivnji.

(2) Ako se opseg krivnje brodova iz stavka 1. ovoga
članka ne može ustanoviti, njihova se odgovornost za štetu dijeli na jednake
dijelove.

Članak 753.

Pri šteti prouzročenoj sudarom brodova nadoknađuje se
i izmakli dobitak, bez obzira na stupanj krivnje.

Članak 754.

(1) Ako je sudarom brodova prouzročena smrt ili
tjelesna ozljeda osobe, za štetu nastalu smrću ili tjelesnom ozljedom
odgovaraju solidarno brodovi čijom je krivnjom došlo do sudara.

(2) Brod koji je u slučajevima iz stavka 1. ovoga
članka platio na ime naknade štete više nego što iznosi naknada razmjerna
njegovoj krivnji, ima pravo zahtijevati od drugog broda da mu od isplaćene
svote namiri onoliko koliko bi na taj brod otpalo na ime naknade štete određene
razmjerno njegovoj krivnji.

(3) Brod koji, iz razloga koji ne ovise o njemu, ne
može naplatiti od drugog broda ili drugih brodova svotu na koju ima pravo prema
stavku 2. ovoga članka, može naplatu te svote zahtijevati od ostalih brodova
čijom je krivnjom šteta nastala, razmjerno krivnji svakog od tih brodova.

Članak 755.

Ako je šteta prouzročena slučajem ili višom silom ili
ako se ne može ustanoviti uzrok zbog kojeg je nastao sudar brodova, štetu snosi
oštećenik.

Članak
756.

(1)
Zapovjednik broda dužan je brodu s kojim se sudario brod kojim on zapovijeda,
ako je moguće, priopćiti ime posljednje luke iz koje je isplovio i ime luke u
koju plovi.

(2) Vlasnik broda i brodar ne odgovaraju za naknadu
štete koju zapovjednik broda prouzroči neizvršenjem obveze iz stavka 1. ovoga
članka.

Članak 757.

(1) Tražbina naknade štete prouzročene sudarom broda
zastarijeva za dvije godine od dana sudara.

(2) Regresni zahtjev (članak 754.) zastarijeva za
jednu godinu.

(3) Stranke mogu, nakon što je tražbina nastala,
pisano ugovoriti zastarni rok koji je dulji od rokova navedenih u stavku 1. i
2. ovoga članka.

(4) Zastara iz stavka 2. ovoga članka počinje teći:

1) od dana pravomoćnosti sudske presude kojom se
utvrđuje svota solidarne odgovornosti,

2) od dana plaćanja, ako nije pokrenut sudski
postupak,

3) od dana kad je vjerovnik saznao za plaćevnu
nesposobnost svojeg dužnika, s tim da zastarni rok ne može biti dulji od dvije
godine od dana plaćanja, odnosno od dana pravomoćnosti sudske presude – pri
zahtjevu za raspodjelu dijela plaćevno nesposobnog dužnika (članak 754. stavak
3.).

Članak 758.

Odredbama ove glave Zakonika ne dira se u odredbe
ovoga Zakonika o ograničenju odgovornosti brodara, a ni u prava i obveze koje
proizlaze iz ugovora o iskorištavanju brodova ili kakva drugog ugovora.

Članak 759.

Odredbe
ove glave Zakonika, osim odredbe članka 756. stav­ka 1. ovoga Zakonika,
primjenjuju se i na ratne brodove.

Glava
II.

SPAŠAVANJE

Članak
760.

Odredbe
ove glave Zakonika primjenjuju se na spašavanje osoba, brodova, stvari s tih
brodova i svake druge imovine koja se zatekne u opasnosti na moru, uključujući
vađenje potonulih stvari iz mora.

Članak
761.

Pojedini
izrazi uporabljeni u ovoj glavi Zakonika imaju ovo značenje:

1) *spašavanje*
jest svaki čin ili činidba poduzeta radi pomoći osobama, brodu ili bilo kojoj
drugoj imovini koja je u opasnosti na moru ili pod morem,

2) *brod*jest svaki brod, brodica, jahta, plovilo i naprava sposobna za plovidbu,

3) *imovina*
jest svaka imovina koja nije trajno i namjerno učvršćena uz obalu, uključujući
vozarinu ako je izložena riziku,

4) *šteta
morskom okolišu* jest osjetno fizičko oštećenje ljud­skog zdravlja, života
na moru ili morskih bogatstava, prouz­ro­če­no onečišćenjem, štetnim izljevom,
vatrom, nezgodom i sličnim težim nezgodama,

5) *isplata*jest svaka nagrada, podmirenje ili naknada koja se duguje na temelju
odredaba ove glave Zakonika.

Članak
762.

(1)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se i na ratne brodove, osim odredaba
članaka 781. – 783. ovoga Zakonika.

(2)
Ministar nadležan za poslove obrane propisat će u kojim slučajevima zapovjednik
hrvatskoga ratnog broda nije dužan postupati sukladno odredbama članaka 764. –
767. Zakona.

(3)
Spašavanje hrvatskoga ratnog broda i osoba na njemu ne­će se poduzeti u slučaju
izričite zabrane zapovjednika tog broda.

Članak
763.

Odredbe
ove glave Zakonika neće se primjenjivati na plu­tajuće ili nepomične odobalne
objekte kada se takvi objekti nalaze na svojem odredištu, zaposlene u istraživanju,
korištenju ili proiz­vodnji podmorskih mineralnih bogatstava.

Članak 764.

(1) Zapovjednik broda koji na bilo koji način dozna
da se osobe, uključujući i neprijatelje u slučaju oružanog sukoba, nalaze u životnoj
opasnosti na moru dužan im je odmah krenuti u pomoć najvećom brzinom obavještavajući
ih o tome ako je to moguće, te poduzeti njihovo spašavanje.

(2) Zapovjednik broda u opasnosti ima pravo poslije
savjetovanja sa zapovjednicima koji su odgovorili na njegov poziv za pomoć, ako
je savjetovanje moguće obaviti, izabrati jedan od tih brodova ili više njih za
koje smatra da su najprikladniji pružiti mu pomoć.

(3) Zapovjednik ili zapovjednici brodova izabranih da
pruže pomoć brodu u opasnosti dužni su prihvatiti izbor i odmah, naj­većom
brzinom, krenuti u pomoć osobama koje su u životnoj opasnosti.

(4) Zapovjednik broda dužan je spašavati osobe koje
su u životnoj opasnosti iako se one tome protive ili ako se spašavanju osoba
protivi zapovjednik broda na kojem se te osobe nalaze.

Članak 765.

Iznimno od odredbi članka 764. ovoga Zakonika, zapovjednik
broda nije dužan krenuti u pomoć i poduzeti spašavanje osoba u životnoj
opasnosti:

1) ako bi poduzimanje tog spašavanja predstavljalo
ozbiljnu opasnost za brod kojim on zapovijeda i za osobe na tom brodu,

2) ako opravdano drži da, prema posebnim okolnostima
slučaja, poduzimanje spašavanja osoba u opasnosti ne bi bilo uspješno,

3) ako dozna da je drugi brod izabran za pružanje
pomoći i da je izabrani brod tu zadaću prihvatio,

4) ako od zapovjednika broda u opasnosti, ili
neposredno od osoba koje su bile u životnoj opasnosti, ili od zapovjednika
drugog broda koji je stigao do tih osoba bude obaviješten da pomoć više nije
potrebna.

Članak
766.

U
slučaju sudara brodova zapovjednik broda dužan je, ako to može učiniti bez
ozbiljne opasnosti za brod kojim zapovijeda i za osobe na njemu, pored
prvenstvenog spašavanja osoba, poduzeti spašavanje drugog broda s kojim se
sudario brod kojim on zapovijeda.

Članak
767.

Zapovjednik
broda mora u brodski dnevnik unijeti razloge zbog kojih nije krenuo u pomoć
osobama u opasnosti i poduzeo njihovo spašavanje (članak 765.), te razloge zbog
kojih nije poduzeo spašavanje broda nakon sudara. (članak 766.)

Članak 768.

Vlasnik broda ili brodar ne odgovara za štetu koja
nastane zato što je zapovjednik broda povrijedio dužnosti određene u članku
764. i 766. ovoga Zakonika.

Članak 769.

(1) Za spašavanje osoba spašavatelju ne pripada
nagrada.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, ako je
u istoj akciji spašavanja sudjelovalo više spašavatelja od kojih su neki
spasili osobe, a neki brod ili drugu imovinu, spašavatelju koji je spasio samo
osobe pripada pravičan dio nagrade priznate drugom spašavatelju za spašavanje
imovine, ili naknade za sprječavanje ili smanjenje štete morskom okolišu.

Članak 770.

(1) Odredbe ovoga Zakonika primjenjivat će se na spa­ša­va­nje
imovine, osim ako se ugovorom o spašavanju ne predviđa drugačije.

(2) Zapovjednik broda ili brodar broda u opasnosti
imaju pravo zaključiti ugovor o spašavanju u ime vlasnika druge imovine na tome
brodu.

(3) Stranke ugovorom ne mogu isključiti ili umanjiti
svoje obveze glede zaštite morskog okoliša utvrđene u članku 772. niti
isključiti odredbe članka 773. ovoga Zakonika.

Članak 771.

(1) Za svako spašavanje broda ili druge imovine koje
je dalo koristan ishod spašavatelju pripada pravična nagrada.

(2) Visina nagrade ne može iznositi više od
vrijednosti spašenog broda, odnosno spašene imovine.

(3) Osim ako stranke ugovorom drugačije predvide,
nikakva se isplata ne duguje prema ovoj glavi Zakonika ako operacije spašavanja
nisu imale koristan ishod.

Članak 772.

(1) Spašavatelj je dužan pri obavljanju spašavanja i
pri sprječavanju ili smanjenju štete na morskom okolišu primijeniti dužnu pažnju,
zatražiti pomoć drugih spašavatelja ako to okolnosti nalažu te prihvatiti pomoć
drugih spašavatelja kada ga zapovjednik broda ili brodar broda u opasnosti,
odnosno vlasnik spašavane imovine razborito zatraži da tako učini.

(2) Zapovjednik broda, brodar, odnosno vlasnik
imovine u opasnosti dužni su surađivati sa spašavateljem tijekom spaša­va­nja,
primijeniti dužnu pažnju pri sprečavanju ili smanjenju štete na morskom
okolišu, a kada brod ili druga spašena imovina budu dopremljeni u sigurnost –
prihvatiti brigu o njima ako ih spa­šavatelj to razborito zatraži.

Članak 773.

Sud može, na zahtjev stranke, poništiti ili
izmijeniti ugovor o spašavanju broda ili druge imovine:

1) ako
je ugovor sklopljen u trenutku i pod utjecajem opasnosti, te ako utvrdi da
ugovorne odredbe nisu pravične,

2) ako
utvrdi da je stranka na sklapanje ugovora bila navedena prijevarom ili
namjernim prikrivanjem činjenica,

3) ako
utvrdi da je ugovorena nagrada prema učinjenoj usluzi pretjerano visoka ili
pretjerano niska.

Članak
774.

(1) Ako
stranke nisu sklopile ugovor o spašavanju broda ili druge imovine, ili ako su
takav ugovor sklopile, ali nisu ugovorile visinu nagrade za spašavanje, o
visini nagrade, u slučaju spora, odlučuje sud.

(2) Sud
utvrđuje visinu nagrade za spašavanje uzimajući u obzir:

1)
spašenu vrijednost broda i druge spašene imovine,

2)
vještinu i napore spašavatelja u sprječavanju ili smanjenju štete morskom
okolišu,

3)
stupanj uspjeha što ga je spašavatelj postigao,

4)
prirodu i stupanj opasnosti,

5)
vještinu i napore spašavatelja u spašavanju osoba, broda i druge imovine,

6)
utrošeno vrijeme, uložene troškove i gubitke spašavatelja,

7)
rizik odgovornosti i druge rizike kojima su se izložili spašavatelji ili
njihova oprema,

8)
brzinu kojom su usluge pružene,

9)
dostupnost i uporabu brodova i druge opreme namijenjene operacijama spašavanja,

10)
stanje pripravnosti i djelotvornosti opreme spašavatelja te njenu vrijednost.

(3)
Odredbe stavka 2. ovoga članka primjenjuje se i kad sud na temelju članka 773.
ovoga Zakonika mijenja visinu ugovorene nagrade.

Članak
775.

(1) Ako
je spašavatelj obavio spašavanje broda kojim je sam ili svojim teretom prijetio
štetom na morskom okolišu, pa prema odredbi članka 774. stavka 2. ovoga
Zakonika nije uspio zaslužiti nagradu za spašavanje barem u visini posebne
naknade u skladu s ovim člankom, imat će pravo na posebnu naknadu od vlasnika
toga broda u visini svojih uloženih troškova.

(2) Ako
je spašavatelj, uz uvjete utvrđene u stavku 1. ovoga članka, svojim djelovanjem
spriječio ili smanjio štetu na morskom okolišu, posebna naknada koju vlasnik
broda ima platiti takvom spašavatelju može se povećati do 30% od troškova koje
je spašavatelj uložio. Međutim, ako to smatra pravičnim i opravdanim te
primjenjujući odredbu članka 774. stavka 2. ovoga Zakonika, sud može dodatno
povećati takvu posebnu naknadu do najviše 100% od troškova koje je spašavatelj
uložio.

(3) Troškovi spašavatelja, u smislu stavka 1. i 2. ovoga
član­ka, znače gotovinske izdatke koje je spašavatelj razborito uložio pri
spašavanju i pravičan omjer za opremu i osoblje koji su stvarno i razborito
bili uključeni u spašavanje, primjenjujući mjerila ut­vrđena u članku 774.
stavku 2. točki 8), 9) i 10) ovoga Zakonika.

(4) Ukupna posebna naknada po ovom članku platit će
se jedino onda i u onom omjeru za koliko je ta naknada veća od nagrade za
spašavanje koja spašavatelju pripada na osnovi odred­be članka 774. ovoga
Zakonika.

(5) Ako je spašavatelj svojom krivnjom propustio
spriječiti ili smanjiti štetu na morskom okolišu, sud ga može dijelom ili u
cijelosti lišiti posebne naknade iz ovoga članka.

(6)
Odredbama ovoga članka ne isključuje se niti utječe na moguću regresnu tražbinu
vlasnika broda iz kojeg je proistekla opasnost za morski okoliš.

Članak
776.

(1) Ako
ima više spašavatelja, a spašavatelji se nisu sporazumjeli o razmjeru u kojem
se između njih treba podijeliti nagrada za spašavanje broda ili druge imovine,
o tom razmjeru odlučuje sud primjenjujući odredbe članka 774. ovoga Zakonika.

(2) Ako
ima više spašavatelja, svaki od njih može ostvarivati zahtjev za nagradu i
samostalno.

Članak
777.

(1) Po
odredbama ove glave Zakonika ne postoji obveza plaćanja ako pružene usluge ne
prelaze ono što se razborito može držati dužnim ispunjenjem ugovora koji je bio
sklopljen prije nego što se opasnost pojavila.

(2)
Spašavatelj koji se upustio u spašavanje broda ili druge imovine protiv
izričite i razborite zabrane zapovjednika, vlasnika ili brodara spašavanog broda,
odnosno osobe ovlaštene raspolagati spašenom imovinom nema pravo na nagradu.

(3) Sud
može smanjiti nagradu ili odlučiti da spašavatelju ne pripada nagrada za
spašavanje broda ili druge imovine ako su spašavatelji svojom krivnjom izazvali
potrebu spašavanja, ako su svojim propustom ili nemarnošću otežali spašavanje
ili ako su pri spašavanju počinili krađu, utaju ili prijevarnu radnju.

(4) U
postupku odlučivanja o tražbini spašavatelja, sud može privremenom odlukom
narediti da se spašavatelju unaprijed isplati onolika svota koliku drži
pravičnom i opravdanom prema okolnostima slučaja.

Članak
778.

(1) Ako
se spašavanje broda i druge imovine obavlja na temelju ugovora o spašavanju
koji je sklopio zapovjednik broda ili brodar broda u opasnosti, nagradu za spašavanje
dužan je platiti brodar spašenog broda, ako ugovorom nije drugačije predviđeno.

(2) Ako je sklopljen ugovor o spašavanju, vlasnik
druge spašene imovine na brodu ili osoba koja ima pravo raspolagati takvom
imovinom odgovara solidarno s brodarom, ali samo za onaj dio nagrade koji se
odnosi na tu imovinu.

(3) Ako u slučaju iz stavka 1. ovoga članka brodar
spašenog broda plati ukupnu nagradu za spašavanje, pripada mu pravo regresa
prema vlasniku ili osobi koja ima pravo raspolagati drugom imovinom na brodu,
za dio nagrade koji se odnosi na tu imovinu.

(4) Ako ugovor o spašavanju nije bio sklopljen,
nagradu za spašeni brod dužan je platiti brodar spašenog broda, a nagradu za
drugu spašenu imovinu – vlasnik ili osoba koja ima pravo raspolagati tom imovinom.

Članak 779.

(1) Na zahtjev spašavatelja, osoba koja plaća nagradu
za spašavanje prema odredbama članka 778. ovoga Zakonika dužna je pružiti
primjereno jamstvo za tražbinu spašavatelja, uključujući moguće kamate i
troškove postupka.

(2) Uz osobnu obvezu iz stavka 1. ovoga članka,
vlasnik i brodar spašenog broda dužni su na vrijeme poduzeti sve razumne mjere
kako bi vlasnici ili osobe ovlaštene raspolagati drugom imo­vinom na spašenom
brodu pružili primjereno jamstvo za svoja dugovanja spašavatelju, uključujući
moguće kamate i troš­kove postupka.

(3) Bez
suglasnosti spašavatelja spašeni brod i druga imovina s broda ne smiju se
otpremiti iz luke ili mjesta na koje su dospjeli neposredno po dovršetku
spašavanja, sve dok se ne pruži primjereno jamstvo za tražbine spašavatelja
prema njima.

Članak
780.

Iznos
utvrđen pravomoćnom odlukom o visini nagrade za spašavanje ili o posebnoj
naknadi (članak 775.) spašavatelj ima pravo potraživati izravno od
osiguravatelja broda i druge imovine, odnosno od osiguravateljeve odgovornosti
broda, ako je takav osiguravatelj dao jamstva glede tih iznosa.

Članak 781.

(1) Svota nagrade za spašavanje koja preostane nakon
odbit­ka svote štete nanesene brodu spašavatelju pri spašavanju i troškova
prouzročenih spašavanjem predstavlja čistu nagradu.

(2) Određeni dio čiste nagrade pripada posadi broda
spa­šavatelja.

(3) Spašavatelj se ne može odreći dijela nagrade koji
čini udio članova posade u toj nagradi bez pristanka članova posade broda
spašavatelja.

Članak 782.

Svaki član posade broda spašavatelja može, nakon
proteka roka od jedne godine od dana kad je spašavanje okončano, tužbom prema
brodaru spašenog broda ili prema vlasniku druge spašene imovine ostvariti
nagradu za spašavanje u dijelu koji pred­stavlja njegov udio u toj nagradi, ako
brodar spašavatelj nije podnio u tom roku tužbu za isplatu nagrade za
spašavanje.

Članak 783.

Odredbe ove glave Zakonika koje se odnose na nagradu
za spašavanje primjenjuju se i u slučaju spašavanja između brodova istog
vlasnika ili brodara.

Članak 784.

Nadležna lučka kapetanija ima pravo nadzirati
operacije spa­ša­vanja, te postupke i mjere spašavatelja glede njihova utjecaja
na sigurnost plovidbe, na iskorištavanje prirodnih bogatstava mora i na zaštitu
okoliša.

Pored
tijela iz stavka 1. ovog članka postupak spašavanja od­nosno uklanjanja i
radnje i mjere koji poduzima spašavatelj na mjestu spašavanja odnosno
uklanjanja, u slučaju neposredne opasnosti za onečišćenje okoliša, nadzire i
inspekcija zaštite okoliša.

Članak
785.

(1) Ako
se brod ili druga imovina koja može biti predmetom spašavanja nalazi na
površini mora, ili ako je uronjena, odnosno na morskom dnu, gdje predstavlja
ili može predstavljati opasnost za plovidbu, za iskorištavanje prirodnih
bogatstava mora ili za onečišćenje okoliša, teritorijalno nadležna lučka
kapetanija rješe­njem će narediti njezinu vlasniku da u primjerenom roku
poduzme mjere za spašavanje ili uklanjanje takve imovine.

(2) Ako
vlasnik imovine iz stavka 1. ovoga članka ne postupi sukladno rješenju
kapetanije, kapetanija će na trošak i rizik vlas­ni­ka te imovine organizirati
njezino spašavanje ili uklanjanje pos­re­dstvom pravne ili fizičke osobe kojoj
je to poslovna djelatnost.

(3) Ako
brod ili druga imovina koja može biti predmetom spašavanja predstavlja
neposrednu opasnost za okoliš, odnosno opasnost ili smetnju za plovidbu,
kapetanija će i bez prethodnog donošenja rješenja iz stavka 1. ovoga članka
odlučiti o poduzimanju spašavanja ili uklanjanja takve stvari na trošak i rizik
njezina vlasnika.

(4) Žalbe protiv rješenja nadležne kapetanije iz
stavaka 1. – 3. ovoga članka podnose se Ministarstvu u roku od 15 dana od dana
primitka odnosnog rješenja, ali ne zadržavaju njegovo izvršenje.

Članak 786.

Ako troškovi spašavanja ili uklanjanja imovine,
sukladno od­red­bama članka 785. stavka 2. i 3. ovoga Zakonika, budu veći od
vrijednosti spašene imovine, razlika će se podmiriti iz državnog proračuna.

Članak 787.

(1) Spašavanje ili vađenje imovine koja ima ili se može
pret­postaviti da ima svojstvo kulturnog dobra, a nalazi se na dnu mora, ne
smije se poduzeti bez odobrenja ministarstva nadležnog za poslove kulture.

(2) Spašavanje imovine koja ima ili se može
pretpostaviti da ima vojnu važnost, a koje nije odobrio ovlašteni vojni časnik,
ne smije se poduzeti bez odobrenja ministarstva nadležnog za poslove obrane.

(3) Protiv rješenja ministarstva nadležnog za poslove
kulture ili ministarstva nadležnog za poslove obrane, kojim se daje ili
uskraćuje odobrenje za spašavanje imovine iza stavka 1. i 2. ovoga članka ne može
se podnijeti žalba, ali se može pokrenuti uprav­ni spor.

Članak 788.

(1) Tražbine za isplatu nagrade za spašavanje
zastarijevaju nakon proteka dvije godine od dana kad je spašavanje okončano.

(2) Nakon što je nastala tražbina stranke mogu pisano
ugovoriti rokove zastare koji su dulji od rokova navedenih u stavku 1. ovoga
članka.

Glava
III.

ZAJEDNIČKE
HAVARIJE

1.
Zajedničke odredbe

Članak
789.

(1)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se na naknadu štete koju iz čina
zajedničke havarije pretrpe sudionici pomorskog pothvata.

(2) Odredbe
ove glave Zakonika primjenjuju se i na brodice, ako je to između stranaka
izričito ugovoreno.

Članak
790.

Pojedini
izrazi u smislu odredaba ove glave Zakonika imaju sljedeće značenje:

1) *čin
zajedničke havarije* jest svaki namjeran i razložan iz­van­redan trošak i
svaka namjerna i razložna šteta učinjeni, odnosno prouzročeni od zapovjednika
broda ili druge osobe koja ga zamjenjuje, ako su bili razborito poduzeti radi
spašavanja imovinskih vrijednosti sudionika u istome pomorskom pothvatu od
stvarne opasnosti koja im zajednički prijeti,

2) *sudionik
pomorskog pothvata* jest vlasnik, odnosno brodar broda i osoba koja je
ovlaštena raspolagati teretom ukrcanim na brod,

3) *pomorski
pothvat* jest putovanje broda od početka ukrcavanja do završetka iskrcavanja
tereta svakoga pojedinog sudionika; pomorski pothvat postoji i onda kada jedan
ili više brodova tegle ili potiskuju drugi brod ili brodove, pod uvjetom da svi
sudjeluju u gospodarskoj djelatnosti, a ne u operaciji spašavanja,

4) *dužnička
masa* jest imovina prema čijoj se vrijednosti na temelju odredaba ovoga
Zakonika pridonosi naknadi štete ili troškova koji su prouzročeni činom
zajedničke havarije,

5) *vjerovnička
masa* jest zbroj šteta ili troškova prouzročenih činom zajedničke havarije
koji se na temelju odredaba ovoga Zakonika nadoknađuju iz dužničke mase,

6) *luka
završetka zajedničkog pothvata* jest luka u kojoj je iskrcan posljednji dio
tereta koji se nalazio na brodu u trenutku čina zajedničke havarije.

Članak
791.

Štetu i
trošak koji predstavljaju zajedničku havariju snose, na temelju odredaba ovoga
Zakonika, svi sudionici pothvata, raz­mjerno vrijednosti imovine koja ulazi u
dužničku masu (članak 795. točka 1).

Članak 792.

(1) Ako odredbama ovoga Zakonika ili ugovorom
stranaka nije drugačije određeno, kao zajednička havarija priznaju se žrtve,
štete i troškovi koji su neposredna ili neminovna posljedica čina zajedničke
havarije, a koji se po općeprihvaćenim međunarodnim pomorskim običajima
smatraju zajedničkim havarijama.

(2) Posebna naknada koju je, na temelju odredbe
članka 775. ovoga Zakonika, spašavatelju dužan platiti vlasnik broda od ko­jega
prijeti šteta morskom okolišu, ne priznaje se kao zajednička havarija.

Članak 793.

Svaki dodatni trošak koji prema svojoj naravi nije
trošak zajedničke havarije, ali je učinjen umjesto kakva drugog troška, koji
bi, da je bio učinjen, bio priznat kao zajednička havarija, smatrat će se
zajedničkom havarijom, i tako će biti priznat, bez obzira na moguće uštede
drugim interesima, ali samo do svote ušteđenog troška zajedničke havarije.

2.
Doprinos u zajedničku havariju

Članak
794.

(1) Dužnost
doprinosa u zajedničku havariju postoji i kad su šteta ili trošak prouzročeni
krivnjom nekog od sudionika pomorskog pothvata.

(2)
Odredbom stavka 1. ovoga članka ne odnosi se na prava onog sudionika pomorskog
pothvata koji je pridonio u zajedničku havariju prema osobi ili osobama koje su
svojom krivnjom prouzročile štetu ili trošak.

Članak
795.

Ako
ovim Zakonikom nije drugačije određeno:

1) dužničku
masu tvori činom zajedničke havarije spašena imovina, vrijednost žrtvovane
imovine i svota za koju je sma­njena vrijednost namjerno oštećene imovine,

2)
vjerovničku masu tvori činom zajedničke havarije žrtvovana imovina i svota za
koju je smanjena vrijednost namjerno oštećene imovine, te troškovi koji se
smatraju zajedničkom havarijom, uključujući troškove likvidacije zajedničke
havarije.

Članak
796.

(1)
Iznimno od odredbe članka 795. ovoga Zakonika ne ulaze:

1) u dužničku
masu – predmeti za osobnu uporabu posade i putnika, putnička prtljaga za koju
nije izdana prtljažnica ili teretnica, te poštanske pošiljke,

2) u
vjerovničku masu – gubitak ili šteta na izbačenom teretu koji nije bio smješten
u brodu u skladu s priznatim običajima, teret ukrcan bez znanja brodara te
teret koji je namjerno pogrešno naznačen.

(2) Ako
se činom zajedničke havarije spasi teret koji je bio ukrcan bez znanja brodara
ili namjerno pogrešno opisan, taj teret ulazi u dužničku masu.

Članak
797.

(1)
Vrijednost imovine koja ulazi u vjerovničku i dužničku masu, osim troškova,
određuje se prema vrijednosti u vrijeme i u luci gdje se završava zajednički
pothvat, ako ovim Zakonikom nije drugačije određeno.

(2)
Troškovi se utvrđuju prema visini u kojoj su stvarno učinjeni.

Članak
798.

Svota
koja se priznaje kao zajednička havarija za štetu ili gubitak broda ili
njegovih dijelova, prouzročene činom zajed­ničke havarije, jest:

1) kad
je riječ o popravku ili zamjeni dijelova – stvarni razum­ni trošak popravka ili
zamjene, odnosno gubitaka, uz odbitak prema odredbama članka 799. ovoga
Zakonika,

2) kad
nije riječ o popravku ili zamjeni dijelova – razumno smanjenje vrijednosti koje
proizlazi iz takve štete ili gubitka, ali koje ne prelazi procijenjene troškove
popravka,

3) kad
je riječ o potpunom gubitku broda, ili kad prema pro­cjeni troškovi popravaka
prelaze vrijednost broda poslije njegova popravka, svota koja ulazi u
vjerovničku masu jest razlika između procijenjene vrijednosti broda u
neoštećenom stanju, uz odbitak procijenjenih troškova popravka štete koja se ne
priznaje u zajedničku havariju, i procijenjene vrijednosti broda u oštećenom
stanju. Potonja se vrijednost može odrediti prema neto-utršku od moguće prodaje
podrtine, koji se utržak također odbija od vjerov­ničke mase.

Članak
799.

(1)
Troškovi popravka broda koji ulaze u vjerovničku masu nisu podložni odbicima
prema načelu »novo za staro« kad se stari materijal ili dijelovi nadomještaju
novim, osim ako je brod star više od 15 godina, u kojem se slučaju odbija jedna
trećina. Odbici se određuju prema starosti broda, računajući od 31. prosinca
one godine u kojoj je gradnja broda završena pa do dana čina zajedničke
havarije, osim za izolacijske dijelove, brodice za spašavanje i slične brodice,
uređaje i opremu veze i navigacije, te strojeve i kotlove, za koje se odbici
određuju prema starosti onog dijela na koji se odbici primjenjuju.

(2)
Odbici se računaju samo od cijene novoga materijala ili dijelova kada su bili
dogotovljeni i pripremljeni za ugradbu, odnosno postavljanje na brod.

(3)
Nikakav se odbitak ne primjenjuje na namirnice, zalihe, sidra i sidrene lance.

(4)
Pristojbe i troškovi doka i navoza, te troškovi premještaja broda priznaju se u
cijelosti.

(5)
Troškovi čišćenja, bojenja i premaza dna broda ne priznaju se u zajedničku
havariju, osim ako je dno bilo bojeno ili premazano u tijeku jedne godine prije
čina zajedničke havarije, u kojem se slučaju priznaje polovica tih troškova.

(6) Nikakvi odbici prema načelu »novo za staro« ne
primjenjuju se na troškove privremenih popravaka.

Članak 800.

(1) Vrijednost tereta koja ulazi u obračun zajedničke
havarije određuje se prema njegovoj vrijednosti u vrijeme iskrcaja na temelju
trgovačkog računa ispostavljenog primatelju ili, ako takvog računa nema, na
temelju ukrcajne vrijednosti tereta. U vrijednost tereta u vrijeme iskrcaja uključuju
se troškovi njegova osiguranja, te vozarina, osim ako rizik gubitka vozarine ne
snose osobe koje su ovlaštene raspolagati teretom.

(2) Iznos koji se ima naknaditi kao zajednička
havarija za žrtvovanje tereta predstavljat će smanjenje njegove vrijednosti ili
gubitak tereta koji je pri tome pretrpljen. Ako se tako oštećeni teret proda,
šteta se utvrđuje prema razlici između neto-utrška od prodaje i
neto-vrijednosti tereta u zdravom stanju na posljednji dan iskrcavanja u luci
odredišta, odnosno na dan završetka pothvata ako se pothvat okončao u drugoj
luci.

(3) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, ako je
prijav­ljena vrijednost nekog tereta pri ukrcaju niža od vrijednosti iz toga
stavka, šteta ili gubitak prouzročeni takvom teretu odredit će se prema
prijavljenoj vrijednosti.

Članak 801.

(1) Ako su stvari žrtvovane činom zajedničke havarije
naknadno spašene, njihova se vrijednost određuje na temelju tržišne cijene na
dan spašavanja u mjestu u kojem su spašene, a od te vrijednosti odbijaju se nužni
i korisni troškovi spašavanja.

(2) Odredba članka 800. stavka 2. ovoga Zakonika na
odgo­varajući se način primjenjuje i na teret iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 802.

(1) U vjerovničku masu priznaje se provizija od 2% na
izdat­ke zajedničke havarije, osim onih za plaće i uzdržavanje posade, te
pogonskog goriva, maziva i zaliha, koji nisu nadomješteni u tijeku putovanja.

(2) Novčani gubitak što ga pretrpe vlasnici dobara
koja su bila prodana zbog namaknuća sredstava za podmirenje izdataka zajedničke
havarije priznat će se u zajedničku havariju, kao i troš­kovi osiguranja takvih
izdataka.

Članak 803.

(1) Na svote koje ulaze u vjerovničku masu priznaju
se kamate od 7% godišnje do tri mjeseca poslije objave diobne osnove zajedničke
havarije, uzimajući pri tomu u obzir svaku isplatu na račun interesa koji
pridonose ili isplatu iz sredstava pologa zajedničke havarije.

(2) Po isteku roka iz stavka 1. ovoga članka
vjerovnik ima pravo računati kamate prema propisima.

Članak 804.

(1) Vrijednosti koje ulaze u dužničku masu jesu:

1) za brod – neto-vrijednost na završetku pomorskog
pothvata, s tim što se pri određivanju te vrijednosti ne uzima u obzir povoljan
ili nepovoljan utjecaj ugovora o zakupu ili brodarskog ugovora na vrijeme koji
su na snazi u pogledu tog broda,

2) za teret – vrijednost prema odredbi članka 800.
stavka 1. ovoga Zakonika, s tim da se od tako utvrđene vrijednosti odbija svaki
gubitak ili šteta nastali na teretu prije ili u vrijeme iskrcavanja,

3) za
vozarinu i prevozninu – visina vozarine ili prevoznine, s tim da se od te svote
odbijaju svi troškovi, uključujući plaće posade, koji ne bi bili podneseni zbog
zarade vozarine odnosno prevoznine da su brod i teret bili potpuno izgubljeni u
trenutku čina zajedničke havarije, a ne priznaju se kao zajednička havarija.

(2)
Vrijednostima iz stavka 1. ovoga članka dodat će se svote koje se za žrtvovanu
imovinu, sukladno odredbama članaka 798. – 801. ovoga Zakonika, priznaju kao
zajednička havarija.

(3) Od
vrijednosti iz stavka 1. ovoga članka odbijaju se dodatni izdaci koji su u
svezi s vrijednostima što ulaze u dužničku masu nastali poslije čina zajedničke
havarije, osim onih izdataka koji se priznaju kao zajednička havarija.

(4) Kad
se teret proda prije odredišta, on pridonosi u zajed­ničku havariju na temelju
stvarnog neto-utrška od njegove prodaje. Tom se utršku dodaje svota koja se
priznaje kao zajednička havarija.

Članak
805.

(1)
Brodar ima pravo zadržati teret koji na temelju članka 795. ovoga Zakonika
ulazi u dužničku masu dok ne dobije jamstvo da će mu dužnik isplatiti svoj dio
doprinosa koji ga tereti u zajedničkoj havariji.

(2)
Brodar je dužan zadržati teret ili pribaviti odgovarajuće jamstvo i za tražbine
drugih sudionika u pomorskom pothvatu i u zaštiti tih interesa, dužan je
postupiti s dužnom pažnjom.

(3) Ako
brodar ne postupi prema odredbi stavka 2. ovoga članka, dužan je isplatiti dio
doprinosa za koji vjerovnik iz zajedničke havarije dokaže da ga nije mogao
naplatiti od osobe koja je ovlaštena raspolagati teretom.

(4)
Odredbama stavka 1., 2., 3. ovoga članka ne dira se u pravo brodara i ostalih
sudionika u pomorskom pothvatu da se za isplaćenu svotu namire od osobe koja je
ovlaštena raspolagati teretom kojoj je teret predan bez ishođenja jamstva.

Članak
806.

Vjerovnik
iz zajedničke havarije koji ne dobije jamstvo da će njegova tražbina biti
namirena ima pravo zaustaviti brod i teret da bi naplatio svoju tražbinu.

3.
Zastara

Članak
807.

(1) Tražbina
za isplatu doprinosa iz zajedničke havarije zastarijeva nakon proteka jedne
godine od dana kad je brod stigao u luku završetka zajedničkog pothvata u
tijeku kojega je nastupio događaj na kojem se temelji zahtjev za doprinos iz
zajedničke havarije.

(2)
Zastarijevanje zahtjeva iz stavka 1. ovoga članka ne teče od dana kada je
imenovan likvidator do dana kada je konačna diobna osnova dostavljena.

Glava
IV.

IZVANUGOVORNA
ODGOVORNOST VLASNIKA BRODA I BRODARA

1.
Zajedničke odredbe

Članak
808.

(1)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se na štetu koju iz izvanugovornog
odnosa prouzroči brod osobama i stvarima izvan broda te okolišu.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka odredbe ove glave Zakonika ne
primjenjuju se na sudar brodova i nuklearne štete.

Članak
809.

(1)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se na sve plovne objekte, bez obzira na
veličinu i namjenu kojoj služi te na hidroavion na vodi.

(2)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se i na ratne brodove, osim odredaba
članka 813. – 823. ovoga Zakonika.

2.
Odgovornost za smrt i tjelesne ozljede

Članak
810.

(1) Za
smrt i tjelesne ozljede kupača i drugih osoba u moru koje prouzroči brod
odgovara vlasnik broda i brodar, te osoba koja u trenutku događaja upravlja
brodom:

1) ako
je smrt ili tjelesna ozljeda prouzročena u području koje je proglašeno
kupalištem ili u kojem je zabranjena plovidba – ako se ne dokaže da je
oštećenik prouzročio štetu svojom namjerom ili grubom nepažnjom,

2) ako
je smrt ili tjelesna ozljeda prouzročena u morskom pojasu do 150 metara od
obale, a taj pojas ne ide u područje navedeno u točki 1), 3) i 4) ovoga stavka
– ako se ne dokaže da je smrt ili tjelesna ozljeda prouzročena višom silom,
namjerom ili grubom nepažnjom usmrćene, odnosno ozlijeđene osobe,

3) ako je smrt ili tjelesna ozljeda uzrokovana u
lukama, na prilazima luka, na uobičajenim plovnim putevima, na području koje se
isključivo koristi za sportsku i sličnu plovidbu (kao što su veslačke i
jedriličarske regate, skijanje i sl.) i na području udaljenom više od 150
metara od obale, a nije riječ o području iz točke 4) ovoga stavka – ako se dokaže
da je brod kriv za smrt, odnosno tjelesnu ozljedu osobe,

4) ako je smrt ili tjelesna ozljeda prouzročena na
području u kojemu su zabranjeni pojedini načini ili sredstva plovidbe (npr.
glisiranje, skijanje, prekoračenje brzine), a smrt je, odnosno tjeles­na
ozljeda, nastupila za obavljanja zabranjenog načina ili zabranjenim sredstvima
plovidbe ako se ne dokaže da je oštećenik prouzročio štetu svojom namjerom ili
grubom nepažnjom.

(2) Odluku o proširenju ili suženju morskog pojasa iz
stavka 1. točka 2) ovoga članka donosi Ministarstvo.

(3) Vlasnik broda i brodar nisu odgovorni u skladu sa
stav­kom 1. ovoga članka ako im je brod protupravno oduzet.

(4) U slučaju iz stavka 3. ovoga članka odgovorna je
pored osobe koja je u trenutku događaja upravljala brodom, i osoba koja je
protupravno oduzela brod.

3.
Odgovornost za oštećenje stvari i onečišćenje okoliša

Članak
811.

(1)
Brod odgovara za štetu koju nanese operativnim obalama, lukobranima, lučkim
uređajima i postrojenjima, plutajućim objektima (balisažnim oznakama, plutačama
za vez, podvodnim kabelima, cjevovodima i sl.) te drugim objektima u luci ili
na moru.

(2)
Brod ne odgovara za štetu iz stavka 1. ovoga članka u mjeri u kojoj je šteta
prouzročena krivnjom trgovačkog društva ili tijela koje upravlja lukom ili
stanjem obale, lukobrana, uređaja i postrojenja.

(3) Pod
odgovornošću broda prema stavku 1. ovoga članka razumijeva se odgovornost
vlasnika broda, odnosno brodara.

Članak
812.

Izuzimajući
štete iz članka 814. ovoga Zakonika, odredbe članka 811. ovoga Zakonika
primjenjuju se i na štete koje prouzroči brod izlijevanjem ili izbacivanjem
tvari opasnih i štetnih za okoliš (ulja, smećenih tekućih goriva i njihovih
smjesa, smećenih voda, drugih smećenih tvari i drugih sličnih predmeta).

4.
Odgovornost za onečišćenje od broda izlijevanjem ulja koje se prevozi kao teret

Članak
813.

(1) U
smislu odredaba ovoga dijela ove glave Zakonika:

1) *brod*
označuje svaki brod ili plovilo bilo koje vrste konstruirano ili prilagođeno za
prijevoz ulja u rasutom stanju kao teret, s tim da se brod sposoban za prijevoz
ulja ili drugih tereta smatra brodom samo ako stvarno prevozi ulje u rasutom
stanju kao teret i za vrijeme bilo kojeg putovanja koje slijedi nakon takvoga
prijevoza, osim ako se dokaže da na njemu nema ostataka od toga prijevoza ulja
kao rasutoga tereta,

2) *ulje* označuje sva postojana ugljikovodikova
mineralna ulja kao što su sirova nafta, gorivo ulje, teško dizelsko ulje i ulje
za podmazivanje, bez obzira da li se prevozi kao teret ili kao njegovo pogonsko
gorivo,

3) š*teta zbog onečišćenja* označuje:

a) svaki gubitak ili štetu nastalu uslijed
onečišćenja izvan broda zbog otjecanja ili izbacivanja ulja s broda ma gdje se
to otjecanje ili izbacivanje dogodilo, ako je iznos naknade za onečišćenje
okoliša ne računajući gubitak dobiti uslijed takvog onečišćenja ograničen na
troškove razumnih mjera koje su stvarno poduzete ili se imaju poduzeti za
ponovno uspostavljanje stanja prije nastale štete,

b) troškove zaštitnih mjera i bilo kojeg gubitka ili
štete prouzročene ovim mjerama,

4) *nesreća* označuje svaki događaj ili skup
događaja istoga porijekla koji prouzroči štetu uslijed onečišćenja ili stvori
tešku i neposrednu prijetnju nastanku takve štete.

(2) Odredbe ovoga dijela ove glave Zakonika
primjenjuju se na štete zbog onečišćenja nastale na teritoriju Republike
Hrvatske i u području izvan granica teritorijalnog mora do 200 nm od ravnih
polaznih crta od kojih se mjeri širina teritorijalnog mora, te na zaštitne
mjere poduzete kako bi se spriječila ili umanjila šteta, bez obzira gdje su te
mjere poduzete.

Članak 814.

(1) Za štetu koju prouzroči brod koji prevozi ulje
kao rasuti teret izlijevanjem ili izbacivanjem tog ulja odgovara vlasnik broda
ako ne dokaže da je izlijevanje, odnosno izbacivanje ulja:

a) posljedica rata, neprijateljstva, građanskog rata,
pobune ili prirodne pojave izvanrednoga, neizbježnog ili neotklonjivog
karaktera,

b) proistječe u potpunosti iz činjenice što je treća
osoba svjesno djelovala ili propustila djelovati u namjeri da nanese štetu, ili

c) u potpunosti proistječe iz radnje ili propusta
bilo koje države ili drugog tijela odgovornog za održavanje svjetionika ili
drugih sredstava za pomoć plovidbi u obavljanju te funkcije.

(2) Ako vlasnik broda dokaže da je šteta nastala u
potpunosti ili djelomično zato što je osoba koja je pretrpjela tu štetu djelovala
ili propustila djelovati u namjeri da prouzroči štetu, ili iz krajnje nepažnje
te osobe, on može biti u potpunosti ili djelomično oslobo­đen svoje
odgovornosti prema spomenutoj osobi.

(3)
Zahtjev za naknadu štete zbog onečišćenja ne može se podnijeti protiv vlasnika
broda osim na temelju ovoga Zakonika.

(4) Uz
rezervu stavka 5. ovoga članka, zahtjev za naknadu štete zbog onečišćenja, bilo
da se temelji na ovome Zakoniku ili ne, ne može se podnijeti protiv:

a)
osoba u službi vlasnika ili njegovih punomoćnika ili članova posade,

b)
peljara ili bilo koje druge osobe koja je, bez svojstva člana posade, obavljala
usluge za brod,

c)
naručitelja ugovora o prijevozu (bilo kako opisanog, uključivši i
zakupoprimca), poslovođe ili brodara,

d) osobe koja spašava uz pristanak vlasnika ili po
uputama nadležne javne vlasti,

e) osobe koja poduzima zaštitne mjere,

f) svih osoba u službi osoba spomenutih u točkama c),
d) i e) ili njihovih punomoćnika osim ako dokaže da je šteta nastala kao
rezultat njihovoga osobnog djelovanja ili propusta koji su navedene osobe
učinile, bilo u namjeri da prouzroče štetu, bilo bezobzirno znajući da će šteta
vjerojatno nastati.

(5) Nijednom odredbom ovoga Zakonika ne dira se u
prava vlasnika na regres.

Članak 815.

Ako šteta zbog onečišćenja nastane iz nesreće u kojoj
su sudjelovala dva broda ili više njih, vlasnici svih brodova solidarno
odgovaraju za cjelokupnu štetu koja se razumno ne može podijeliti, ako se ne
mogu osloboditi odgovornosti prema članku 814. ovoga Zakonika.

Članak 816.

(1) Vlasnik broda za štete iz članka 814. ovoga
Zakonika može ograničiti svoju odgovornost do svota navedenih u stavku 2. ovoga
članka osnivanjem fonda ograničene odgovornosti za štete prouzročene
izlijevanjem ili izbacivanjem ulja.

(2) Vlasnik broda za štete iz članka 814. ovoga
Zakonika može ograničiti svoju odgovornost po svakoj nesreći na ukupnu svotu
kako slijedi:

– 4.500.000 obračunskih jedinica Posebnih prava
vučenja za brod koji ne prelazi 5000 jedinica tonaže,

– za brodove preko naznačene tonaže, za svaku dodatnu
jedinicu tonaže 632 obračunskih jedinica Posebnih prava vučenja povrh iznosa
navedenog u točki a), s time da ukupna svota ni u kojem slučaju ne prijeđe
iznos od 89.800.000 obračunskih jedinica.

(3) Vlasnik broda gubi pravo na ograničenje odgovornosti
prema odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka ako se dokaže da je šteta nastala
zbog radnje ili propusta koji je vlasnik broda učinio, bilo u namjeri da
prouzroči štetu, bilo bezobzirno znajući da će šteta vjerojatno nastati.

Članak
817.

Iz
fonda ograničene odgovornosti iz članka 816. ovoga Za­ko­nika vlasnik broda može
nadoknaditi troškove što ih je dobrovoljno podnio radi razumnog izbjegavanja
ili smanjenja onečiš­ćenja.

Članak
818.

Za
utvrđivanje tonaže broda prema članku 816. ovoga Zakonika primjenjuju se
odredbe članka 391. ovoga Zakonika.

Članak
819.

(1)
Fond ograničene odgovornosti iz članka 816. ovoga Zakonika može osnovati i
osiguravatelj ili druga osoba koja je izdala financijsko jamstvo prema članku
820. ovoga Zakonika.

(2) Osnivanje fonda prema stavku 1. ovoga članka ima
isti pravni učinak kao i osnivanje fonda od strane vlasnika broda.

(3) Fond iz stavka 1. ovoga članka može biti osnovan
i ako, na osnovi odredbe članka 816. stavak 3. ovoga Zakonika vlasnik broda
nije ovlašten na ograničenje odgovornosti, ali se time ne diraju prava
oštećenika prema vlasniku broda.

Članak 820.

(1) Brod koji kao teret prevozi više od 2.000 tona
ulja mora imati osiguranje ili drugo financijsko jamstvo, kao što je bankov­no
jamstvo ili potvrda izdana od jednog od međunarodnih fondova za naknadu štete,
do visine granice odgovornosti predviđene člankom 816. ovoga Zakonika za
pokriće odgovornosti za štetu od onečišćenja uljem.

(2) Osiguranje ili drugo financijsko jamstvo iz
stavka 1. ovoga članka mora biti bezuvjetno i neopozivo.

(3) Vlasnik broda iz stavka 1. ovoga članka upisanog
u upisnik brodova u Republici Hrvatskoj, dužan je zatražiti od nadležne lučke
kapetanije u kojoj se vodi upisnik broda, izdavanje uvjerenja kojim se
potvrđuje da je osiguranje ili drugo financijsko jamstvo na snazi i izdano
sukladno odredbama ovoga Zakonika i primjenjivih međunarodnih standarda.

(4) Uvjerenje iz stavka 3. ovoga članka izdaje se na
hrvat­skom i engleskom jeziku i sadrži sljedeće podatke:

a) ime broda i luku upisa

b) ime/naziv i sjedište vlasnika broda

c) vrstu osiguranja

d) ime i sjedište osiguravatelja ili druge osobe koja
je izdala financijsko jamstvo, te kada je to primjenjivo mjesto gdje je
osiguranje osnovano (zaključeno)

e) razdoblje valjanosti uvjerenja koje ne može biti
dulje od vremena valjanosti osiguranja ili drugog jamstva.

(5) Uvjerenje iz stavka 3. ovoga članka mora biti na
brodu, a preslika se čuva u upisniku broda.

(6) Valjanost osiguranja ili drugoga financijskog
jamstva ne može prestati prije proteka roka od tri mjeseca, računajući od dana
kad je Ministarstvu javljeno da će osiguranje ili drugo financijsko jamstvo
izgubiti valjanost ako se, istodobno, jedno osiguranje ili financijsko jamstvo
ne zamijeni drugim.

Članak 821.

(1) Tužba za naknadu štete prouzročenu onečišćenjem
može se podnijeti neposredno protiv osiguravatelja ili druge osobe koja je pružila
financijsko jamstvo prema članku 820. ovoga Zakonika.

(2) Osiguravatelj ili jamac može istaći protiv tužitelja
sve prigovore koje bi mogao istaći vlasnik broda, osim prigovora stečaja ili
likvidacije.

(3) Iznimno od odredbe stavka 2. ovoga članka
osiguravatelj ili jamac može istaći prigovor da je šteta onečišćenjem prouzro­čena
namjernom radnjom vlasnika broda.

(4) Osiguravatelj ili jamac ima pravo zahtijevati od
vlasnika broda da se pridruži postupku kao umješač.

Članak
822.

Za
razdiobu fonda ograničene odgovornosti koji je osnovan u Republici Hrvatskoj
isključivo su nadležni hrvatski sudovi.

Članak
823.

(1)
Pravo na naknadu štete prema odredbama članka 814. –822. ovoga Zakonika
zastarijeva u roku od tri godine od dana kad je šteta nastala.

(2)
Pravo na naknadu štete prema odredbama članka 814. –822. ovoga Zakonika
utrnjuje ako se tužba ne podnese u roku od šest godina od dana nastanka
događaja koji je prouzročio štetu.

(3) Kad
je događaj nastao u više navrata, rok od šest godina iz stavka 2. ovoga članka
počinje teći od dana kad je događaj započeo.

Glava
V.

ODGOVORNOST
PODUZETNIKA NUKLEARNOG BRODA

Članak
824.

Pojedini
izrazi u smislu ove glave Zakonika imaju sljedeća značenja:

1) *poduzetnik
nuklearnog* *broda* jest osoba koju je država ovlastila da iskorištava
nuklearni brod ili država koja sama isko­riš­tava nuklearni brod,

2) *nuklearna
šteta* jest šteta koja prouzroči gubitak života ili svaku tjelesnu ozljedu
čovjeka, odnosno gubitak ili oštećenje stvari koji nastaju iz radioaktivnih
svojstava s otrovnim, eksplozivnim ili drugim pogibeljnim svojstvima nuklearnog
goriva ili radioaktivnih proizvoda i otpada,

3) *nuklearna nesreća* jest svaki događaj ili
niz događaja koji imaju isto porijeklo koje je prouzročilo nuklearnu štetu.

Članak 825.

Za nuklearnu štetu isključivo odgovara poduzetnik
nuklearnog broda.

Članak 826.

Ako su nuklearnu štetu i nenuklearnu štetu zajedno
prouz­ročile nuklearne nesreće ili nuklearna nesreća i jedan ili više drugih
događaja, pri čemu nije moguće razumno razlučiti nuklearnu od druge štete,
smatra se da je sva šteta nuklearna šteta prouz­ročena jedino nuklearnom
nesrećom.

Članak 827.

Odredbe ove glave Zakonika ne primjenjuju se na
odgovornost poduzetnika nuklearnog broda za nuklearnu štetu prouz­ro­če­nu tom
nuklearnom brodu, njegovoj opremi, gorivu ili zalihama.

Članak 828.

Poduzetnik nuklearnog broda ne odgovara za nuklearnu
štetu koja je neposredno prouzročena ratom, neprijateljstvima, građan­skim
ratom ili ustankom.

Članak
829.

Ako
poduzetnik nuklearnog broda dokaže da je oštećenik namjerno prouzročio
nuklearnu štetu u cijelosti ili djelomično, sud može potpuno ili djelomično
osloboditi poduzetnika nuklearnog broda njegove odgovornosti prema takvu
oštećeniku.

Članak
830.

Poduzetnik
nuklearnog broda, koji je na temelju odredaba ove glave Zakonika nadoknadio
nuklearnu štetu, ima pravo regresa:

1)
prema osobi koja je namjerno izazvala nuklearnu nesreću,

2)
prema osobi koja je podigla podrtinu nuklearnog broda bez odobrenja poduzetnika
nuklearnog broda ili države čiju zastavu brod vije ili države u čijim se vodama
podrtina nalazi, a šteta je posljedica takva podizanja,

3) ako
je regres izričito predviđen pisanim ugovorom s osobom prema kojoj se ističe
regresni zahtjev.

Članak
831.

(1)
Poduzetnik nuklearnog broda odgovara za naknadu nuklearne štete prouzročenu
nuklearnom nesrećom najviše do 100 milijuna obračunskih jedinica Posebnih prava
vučenja za svaku pojedinu nuklearnu nesreću.

(2)
Odredba stavka 1. ovoga članka primjenjuje se i kad je do nuklearne nesreće
došlo osobnom krivnjom poduzetnika nuklearnog broda.

(3) Kad
država čiju zastavu strani nuklearni brod vije propisuje višu granicu
odgovornosti poduzetnika nuklearnog broda od granice iz stavka 1. ovoga članka,
poduzetnik nuklearnog broda odgovara do te više granice.

(4)
Troškovi postupka u parnici za naknadu nuklearne štete i kamate isplaćuju se u
punoj svoti, i to pored svote koju je poduzetnik nuklearnog broda dužan platiti
prema odredbi stavka 1. ili 3. ovoga članka.

Članak
832.

Poduzetnik
nuklearnog broda mora održavati na snazi osiguranje ili drugo financijsko
jamstvo koje pokriva njegovu odgovornost za nuklearnu štetu do visine svote iz
članka 831. ovoga Zakonika.

Odredba
stavka 1. ne odnosi se na javne brodove i druge brodove u potpunom vlasništvu
države.

Članak
833.

(1) Kad
su za nuklearnu štetu odgovorni dva ili više poduzetnika nuklearnih brodova i
kad se šteta koja se svakom od poduzetnika može pripisati ne može razumno
razlučiti, tada poduzetnici nuklearnih brodova za takvu štetu odgovaraju
solidarno.

(2) U slučaju solidarne odgovornosti poduzetnika
nuklearnih brodova iz stavka 1. ovoga članka svaki poduzetnik nuklearnog broda
ima pravo tražiti doprinos od drugih poduzetnika u razmjeru s krivnjom svakoga
od njih. Kad su okolnosti takve da se razmjer krivnje ne može odrediti, ukupna
odgovornost dijeli se na jednake dijelove.

Članak 834.

U slučaju nuklearne nesreće kad je nuklearna šteta
nastala od više nuklearnih brodova istog poduzetnika, takav poduzetnik odgovara
za svaki brod do granice iz članka 817. ovoga Zakonika.

Članak 835.

Osoba koja pretrpi nuklearnu štetu ima pravo
neposredno zahtijevati naknadu štete od osiguravatelja poduzetnika nuklearnog
broda ili osobe koja je pružila financijsko jamstvo za pokriće odgovornosti
poduzetnika nuklearnog broda.

Članak 836.

(1) Pravo na naknadu štete prema odredbama ove glave
Zakonika prestaje ako se tužba ne podnese u roku od deset godina, računajući od
dana nuklearne nesreće.

(2) Ako
je nuklearna šteta prouzročena nuklearnim gorivom, radioaktivnim proizvodima
ili otpacima koji su bili ukradeni, izgubljeni, bačeni s broda ili napušteni,
rok iz stavka 1. ovoga članka računa se od dana nuklearne nesreće koja je
prouzročila nuklearnu štetu, ali taj rok ne može ni u kojem slučaju biti dulji
od 20 godina od dana krađe, gubitka, bacanja s broda ili napuštanja nuklearnog
goriva, radioaktivnih proizvoda ili otpada.

Članak
837.

(1)
Pravo na naknadu štete prema odredbama ove glave Zakonika zastarijeva u roku od
tri godine od dana kad je osoba koja postavlja zahtjev za naknadu nuklearne
štete saznala ili morala saznati za tu štetu i za osobu koja je za štetu
odgovorna.

(2)
Odredbom stavka 1. ovoga članka ne dira se u rok iz članka 836. ovoga Zakonika.

Članak
838.

Svote
osiguranja ili drugoga financijskog jamstva iz članka 831. ovoga Zakonika mogu
se rabiti samo za naknadu nuklearne štete.

Članak
839.

Na
postupak u pogledu osnivanja fonda ograničene odgovornosti poduzetnika
nuklearnog broda u vezi sa člankom 831. ovoga Zakonika te na njegovu diobu među
vjerovnicima na odgo­va­rajući se način primjenjuju odredbe članka 401. do 429.
ovoga Zakonika.

Članak
840.

(1)
Odredbe ove glave Zakonika primjenjuju se na nuklearni brod od trenutka njegova
porinuća. U vrijeme između porinuća i stjecanja državne pripadnosti broda
smatra se da nuklearni brod iskorištava vlasnik broda i da vije zastavu države
u kojoj je izgrađen.

(2)
Vlasnik nuklearnog broda iz stavka 1. ovoga članka smatra se prema ovoj glavi
Zakonika poduzetnikom nuklearnog broda, ali nema pravo na ograničenje
odgovornosti iz članka 831. ovoga Zakonika.

Dio
deveti
OVRHA I OSIGURANJE NA BRODU I TERETU

Glava
I.

ZAJEDNIČKE
ODREDBE

Članak
841.

(1)
Odredbama ovoga dijela Zakonika uređuje se ovrha i osiguranje na brodu i teretu
na brodu, koji se nalazi u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru
Republike Hrvatske.

(2)
Odredbe ovoga dijela Zakonika o određivanju ovrhe i osiguranja primjenjuju se i
na brod koji se ne nalazi na unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru
Republike Hrvatske, a upisan je u hrvatski upisnik brodova. U slučajevima
predvi­đe­nim ovim Zakonikom odredbe ovoga dijela Zakonika primjenjuju se i na
brod koji se ne nalazi na unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru
Republike Hrvatske i koji nije upisan u hrvat­ski upisnik brodova.

(3)
Ovrha i osiguranje na plovnom objektu koji se u smislu odredaba članka 5. ovoga
Zakonika ne smatra brodom provodi se prema Ovršnom zakonu.

(4) Ako
odredbama ovoga Zakonika o osiguranju nije druga­čije određeno, na to će se
osiguranje na odgovarajući način primjenjivati odredbe ovoga Zakonika o ovrsi.

(5) Ako
odredbama ovoga Zakonika o ovrsi i osiguranju na brodu i teretu nije drugačije
određeno, na tu će se ovrhu i osiguranje na odgovarajući način primjenjivati
odredbe Ovršnog zakona i opća prava osiguranja, izuzev odredaba koje se odnose
na osiguranje prijenosom vlasništva ili drugog prava. Na ovrhu na brodu radi
naplate novčane tražbine na odgovarajući će se način osobito primjenjivati
odredbe Ovršnog zakona o ovrsi na nekretnini radi naplate novčanih tražbina, a
na ovrhu radi predaje broda – odredbe Ovršnog zakona o ovrsi radi predaje
određene pokretnine.

(6) Ovrhu i osiguranje na brodu i teretu na brodu
određuju i provode trgovački sudovi nadležni za pomorske sporove.

Članak 842.

Odredbe ovoga dijela Zakonika primjenjuju se i na
ovrhu i osiguranje na udjelima na brodu te na ovrhu i osiguranje na brodu u
gradnji.

Članak 843.

(1) Ne mogu biti predmet ovrhe ili osiguranja:

1) ratni i s njima izjednačeni brodovi, javni
brodovi,

2) strani brodovi u neškodljivom prolasku
teritorijalnim mo­rem Republike Hrvatske,

3) strani brodovi koji se zadržavaju na unutarnjim
morskim vodama Republike Hrvatske zbog više sile ili zbog nevolje na moru, dok
viša sila ili nevolja na moru traju.

(2) Brodovi iz stavka 1. točke 2) i 3) ovoga članka
mogu biti predmet ovrhe ili osiguranja ako se postupak provodi radi ovrhe ili
osiguranja tražbina koje su nastale za prolaska i zadržavanja broda na području
Republike Hrvatske.

Članak 844.

(1) Za odlučivanje o prijedlogu za ovrhu na brodu
upisanom u upisnik brodova, odnosno brodu u gradnji upisanom u upisnik brodova
u gradnji mjesno je nadležan sud na čijem se području vodi upisnik brodova,
odnosno upisnik brodova u gradnji u koji je brod, odnosno brod u gradnji
upisan.

(2) Ako se u slučaju iz stavka 1. ovoga članka ovrha
treba provesti odgovarajućim upisom u upisnik brodova ili brodova u gradnji,
ovrhu će provesti tijelo koje vodi upisnik brodova ili brodova u gradnji.

(3) Ako u slučaju iz stavka 1. ovoga članka ovrhu ne
treba pro­vesti odgovarajućim upisom u upisnik brodova, ovrhovoditelj može radi
provedbe ovrhe rješenje o ovrsi podnijeti svakom stvarno nadležnom sudu na
području kojega se u vrijeme kad ovrhu treba provesti nađe brod, s prijedlogom
da taj sud provede ovrhu.

Članak 845.

(1) Za odlučivanje o prijedlogu za ovrhu i za
provedbu ovrhe na stranom brodu i na domaćem brodu, odnosno brodu u gradnji
koji nije upisan u upisnik brodova, odnosno u upisnik brodova u gradnji mjesno
je nadležan sud na čijem se području nalazi brod, odnosno brod u gradnji u
vrijeme podnošenja prijedloga za ovrhu.

(2) Ako se u vrijeme provedbe ovrhe brod iz stavka 1.
ovoga članka ne nađe na području suda koji je ovrhu odredio, ovrhovoditelj može
radi provedbe ovrhe podnijeti rješenje o ovrsi svakom stvarno nadležnom sudu na
području kojega se brod nađe s prijedlogom da taj sud provede ovrhu.

Članak
846.

Ako se
u vrijeme podnošenja prijedloga za ovrhu koja se ne provodi upisom u upisnik
brodova ne zna da li se brod nalazi na teritorijalnom moru ili unutarnjim
morskim vodama Republike Hrvatske, ovrhovoditelj može predložiti da sud na
čijem se području vodi upisnik u koji je brod upisan, ili, ako brod nije upisan
u hrvatski upisnik brodova, bilo koji stvarno nadležni sud u Republici
Hrvatskoj, donese rješenje o ovrsi. Ovrhovoditelj može u tom slučaju podnijeti
rješenje o ovrsi svakom stvarno nadležnom sudu na području kojega se nađe brod
radi provedbe ovrhe.

Članak
847.

(1) Za
odlučivanje o prijedlogu za osiguranje osnivanjem ili predbilježbom sudske
hipoteke na brodu, odnosno brodu u grad­nji upisanom u upisnik brodova, odnosno
u upisnik brodova u gradnji mjesno je nadležan sud na čijem se području vodi
upisnik brodova, odnosno zapisnik brodova u gradnji u koji je brod, odnosno brod
u gradnji upisan.

(2) Za
provedbu osiguranja osnivanjem ili predbilježbom sudske hipoteke na brodu iz
stavka 1. ovoga članka nadležno je tijelo koje vodi upisnik brodova u koji je
brod, odnosno brod u gradnji upisan.

Članak
848.

(1) Za
odlučivanje o prijedlogu za osiguranje novčane tražbine zasnivanjem sudske
hipoteke na brodu ili brodu u gradnji na temelju sporazuma stranaka mjesno je
nadležan sud na čijem se području nalazi upisnik broda u koji je brod upisan,
odnosno upisnik broda u gradnji u koji je brod u gradnji upisan.

(2)
Određeno osiguranje provest će tijelo koje vodi upisnik brodova, odnosno
brodova u gradnji.

(3) Ako
brod ili brod u gradnji nije upisan u upisnik brodova ili brodova u gradnji, za
odlučivanje o prijedlogu za osiguranje novčane tražbine zasnivanjem sudske
hipoteke na brodu ili brodu u gradnji na temelju sporazuma stranaka i za
provedbu osiguranja nadležan je sud na čijem se području u vrijeme podnošenja
prijed­loga za osiguranje brod, odnosno brod u gradnji nalazi.

Članak
849.

(1) Ako
se privremena mjera treba provesti upisom u upisnik brodova ili brodova u
gradnji, prije pokretanja parničnog ili drugoga sudskog postupka za odlučivanje
o prijedlogu za osiguranje privremenom mjerom mjesno je nadležan sud na čijem
se pod­ručju vodi upisnik brodova u koji je brod, odnosno brod u gradnji
upisan. Određenu privremenu mjeru provest će tijelo koje vodi upisnik brodova,
odnosno upisnik brodova u gradnji.

(2) Ako je u slučaju iz stavka 1. ovoga članka
parnični ili drugi sudski postupak pokrenut, za odlučivanje o prijedlogu za
osiguranje privremenom mjerom nadležan je sud pred kojim je postupak pokrenut.
Određenu privremenu mjeru provest će tijelo koje vodi upisnik brodova, odnosno
brodova u gradnji.

(3) Ako se privremena mjera ne treba provesti upisom
u upisnik brodova, prije pokretanja parničnog ili drugoga sudskog postupka za
odlučivanje o prijedlogu za određivanje privremene mjere na brodu mjesno je
nadležan sud na čijem se području nalazi brod u vrijeme podnošenja prijedloga
za određivanje privremene mjere. Ako se brod, koji je upisan u hrvatski upisnik
brodova, ne nalazi u teritorijalnom moru ili unutarnjim morskim vodama
Republike Hrvatske, mjesno je nadležan za određivanje privremene mjere sud na
području kojega se vodi upisnik brodova u koji je brod upisan.

(4) Ako
se privremena mjera ne treba provesti upisom u upisnik brodova, nakon
pokretanja parničnog ili drugoga sudskog postupka privremenu mjeru može
odrediti i sud pred kojim se postupak vodi.

(5) U
slučajevima iz stavka 3. i 4. ovoga članka za provedbu određene privremene
mjere mjesno je nadležan sud na čijem se području nalazi brod u vrijeme
provedbe te mjere.

(6) Ako
se u vrijeme podnošenja prijedloga za određivanje privremene mjere, koju ne
treba provesti u upisnik brodova, ne zna da li se brod nalazi na teritorijalnom
moru ili unutarnjim morskim vodama Republike Hrvatske, ovrhovoditelj može
predložiti da sud na čijem se području vodi upisnik u koji je brod upisan, ili,
ako brod nije upisan u hrvatski upisnik brodova, bilo koji stvarno nadležni sud
u Republici Hrvatskoj, donese rješenje o određivanju privremene mjere.
Ovrhovoditelj može u tom slučaju podnijeti rješenje o određivanju privremene
mjere svakom stvarno nadležnom sudu na čijem se području nađe brod, s
prijedlogom da je taj sud provede.

Članak
850.

Za
ovrhu odnosno za osiguranje na teretu koji se nalazi na brodu na kojemu se
provodi ovrha ili osiguranje mjesno je nadležan sud koji je predviđen kao sud
provedbe ovrhe, odnosno osiguranja na brodu koji nije upisan u upisnik brodova.

Članak
851.

(1) Za
odlučivanje o prijedlogu za ovrhu na temelju stranih sudskih odluka i za
provedbu te ovrhe mjesna nadležnost suda određuje se primjenom pravila o
mjesnoj nadležnosti suda za ovrhu na temelju odluka hrvatskih sudova.

(2)
Odredbe članka 847. ovoga Zakonika primjenjuju se i u slučaju kad se osiguranje
zasnivanjem sudske hipoteke na brodu traži na temelju strane sudske odluke.

Glava
II.

OVRHA
RADI NAMIRENJA NOVČANE TRAŽBINE NA BRODU

1.
Ograničenje ovrhe

Članak
852.

(1)
Odredbe Ovršnog zakona o ograničenju ovrhe ne primjenjuju se ako se ovrha
provodi radi ostvarenja tražbine osigurane založnim ili sličnim pravom na brodu
ili brodu u gradnji.

(2)
Odredbe Ovršnog zakona o ograničenju ovrhe ne primjenjuje se na ovrhu prodajom
broda ni ako se ovrha traži radi namirenja tražbina koje proizlaze iz:

1)
štete prouzročene sudarom broda na kojem se provodi ovrha ili štete prouzročene
brodom na koji drugi način,

2)
smrti ili tjelesne ozljede prouzročene brodom na kojem se provodi ovrha ili
koje su nastale zbog iskorištavanja tog broda,

3)
spašavanja,

4)
ugovora o iskorištavanju broda koji je predmet ovrhe,

5)
zajedničke havarije,

6)
tegljenja,

7)
peljarenja,

8)
opskrbe broda koji je predmet ovrhe radi njegova održa­va­nja ili
iskorištavanja,

9)
gradnje, preinake, popravka, opreme ili dokovanja broda koji je predmet ovrhe,

10)
prava posade broda po osnovi rada,

11)
izdataka koje učini zapovjednik, krcatelj, naručitelj ili agent za račun broda,
odnosno vlasnika broda ili brodara, a u vezi s brodom.

2.
Ovršne radnje

Članak
853.

Ovrha
na brodu upisanom u upisnik brodova i na brodu u gradnji upisanom u upisnik
brodova u gradnji provodi se zabilježbom ovrhe u upisniku, utvrđivanjem
vrijednosti broda odnosno broda u gradnji, prodajom broda, odnosno broda u gradnji
i namirenjem ovrhovoditelja iz iznosa dobivenog prodajom.

3.
Prijedlog za ovrhu

Članak
854.

Prijedlog
za ovrhu na brodu radi naplate novčane tražbine mora posebno sadržavati:

1) ime,
zanimanje, prebivalište ili, podredno, boravište i dr­žav­ljanstvo, odnosno
naziv, sjedište i državnu pripadnost ovrhovo­di­telja,

2) ime,
zanimanje, prebivalište ili, podredno, boravište i dr­žavljanstvo, odnosno
naziv, sjedište i državnu pripadnost ovr­še­nika,

3) ime
i oznaku broda, vrstu broda, luku upisa i državnu pri­pad­nost broda,

4)
upisnik brodova u koji je hrvatski brod upisan,

5)
mjesto gdje se brod nalazi, odnosno naznaku da to mjesto nije poznato,

6)
valutu i visinu tražbine za koju se traži prodaja,

7)
naznaku isprava na temelju kojih se traži ovrha,

8)
popis poznatih založnih ovrhovoditelja odnosno nositelja drugih prava koja
prodajom prestaju,

9)
izjavu je li u odnosu prema brodu na kojemu se traži ovrha određeno kakvo
sredstvo osiguranja,

10) po
mogućnosti količinu i vrstu tereta na brodu i broj članova posade.

Članak 855.

(1) Uz prijedlog iz članka 854. ovoga Zakonika
ovrhovoditelj treba priložiti:

1) ispravu na temelju koje se traži ovrha (ovršna ili
vjerodostojna isprava), u izvorniku ili u ovjerovljenom prijepisu,

2) ispravu kojom se dokazuje postojanje hipoteke na
brodu i tereta te prava prvokupa koji su upisani u upisnik brodova,

3) podatke o poznatim privilegijima.

(2) Ako se ovrha provodi na hrvatskom brodu, uz
prijedlog treba priložiti izvadak iz upisnika brodova kojim se dokazuje
vlasništvo ovršenika na brodu, ili, ako brod nije upisan u upisnik brodova –
isprava kojom se dokazuje da se brod koji je predmet ovrhe nalazi u posjedu
jednog ili više ovršenika. Ako je brod upisan na drugu osobu, a ne na
ovršenika, prijedlogu se može udovoljiti samo ako ovrhovoditelj podnese ispravu
koja je podobna za upis ovršenikova prava.

(3) Ako
je strani brod na kojemu se traži ovrha u vrijeme podnošenja prijedloga za
ovrhu već zaustavljen, uz prijedlog za ovrhu treba priložiti i ovjeren prijepis
i prijevod isprave na hrvat­skom jeziku, u skladu s propisima Republike
Hrvatske, kojom se po pravu zemlje državne pripadnosti broda dokazuje
vlasništvo i državna pripadnost broda.

(4) Ako
strani brod na kojemu se traži ovrha u vrijeme podnošenja prijedloga za ovrhu
još nije zaustavljen, ovrhovoditelj mora učiniti vjerojatnim da je brod
vlasništvo ovršenika.

(5) Kad
strani brod na kojem se provodi ovrha prodajom bude zaustavljen, sud će pozvati
ovrhovoditelja da u roku od tri dana podnese isprave navedene u stavku 3. ovoga
članka.

(6) Ako
ovrhovoditelj ne postupi prema odredbi stavka 5. ovoga članka, sud će rješenjem
obustaviti ovrhu.

4.
Rješenje o ovrsi

Članak
856.

(1)
Rješenje o ovrsi prodajom broda sud dostavlja prema odredbama Ovršnog zakona o
osobnoj dostavi strankama i svim osobama u čiju korist, prema podacima iz
spisa, postoji kakvo založno pravo, pravo na namirenje, pravo osobne služnosti
ili pravo prvokupa u pogledu broda koji je predmet ovrhe.

(2)
Pored dostave rješenja iz stavka 1. ovoga članka sud posebno obavještava osobe
u čiju je korist upisano pravo prvokupa da se u postupku prodaje neće moći
pozivati na svoje pravo prvokupa.

(3) Ako
je boravište ovršenika nepoznato ili ako se ovršenik nalazi u inozemstvu, sud
će ovršeniku po službenoj dužnosti postaviti za privremenog zastupnika
zapovjednika broda, kojem će dostaviti rješenje o ovrsi broda. Ako je
zapovjednik napustio brod, sud će za privremenog zastupnika ovršenika postaviti
drugu odgovarajuću osobu za obavljanje te dužnosti.

Članak
857.

(1) Kad
donese rješenje o prodaji broda koji je upisan u upisnik brodova, sud će po službenoj
dužnosti odrediti da se to rješenje zabilježi u upisnik brodova.

(2) Kad
donese rješenje o prodaji broda koji nije upisan u upisnik brodova, sud će po
službenoj dužnosti odrediti da se obavi pljenidbeni popis broda.

(3)
Učinak zabilježbe iz stavka 1. ovoga članka, odnosno popisa iz stavka 2. ovoga
članka sastoji se u tome da se prodaja radi namirenja tražbine ovrhovoditelja
može provesti protiv svake osobe koja kasnije stekne pravo vlasništva nad
brodom koji je predmet prodaje (pravo na namirenje) i da ovrhovoditelj u čiju
je korist ta zabilježba, odnosno popis učinjen ima prvenstvo u pogledu
namirenja svoje ovršne tražbine i sporednih tražbina prema svakoj drugoj osobi
koja kasnije stekne kakvu hipoteku na brodu ili slično pravo na brodu ili koja
ostvari pravo na namirenje.

(4)
Nakon zabilježbe ovrhe nije dopušten upis promjene prava vlasništva utemeljen
na raspoložbi ovršenika, bez obzira kad je ta raspoložba poduzeta.

(5)
Promjena vlasnika broda nakon zabilježbe ovrhe ne sprje­čava da se taj postupak
nastavi protiv novoga vlasnika kao ovršenika. Sve radnje poduzete prije toga
ostaju na snazi i novi vlasnik ne može u postupku poduzimati one radnje koje ne
bi mogao poduzeti prijašnji vlasnik da do promjene vlasništva nije došlo.

(6) Za
prvenstveni red prava na namirenje koje pripada ovrhovoditelju odlučujući je
trenutak kad je tijelu koje vodi upisnik brodova podnesen zaključak suda kojime
se nalaže zabilježba rješenja o ovrsi u smislu stavka 1. odnosno kada je obav­ljen
popis broda u smislu stavka 2. ovoga članka.

(7) Ako
predmet ovrhe nije upisan u upisnik brodova, red prvenstva određuje se prema
trenutku kad zamolnica za provo­đenje popisa stigne sudu nadležnom za
provođenje ovrhe, odnosno ako je taj sud nadležan za donošenje rješenja o ovrsi
– prema trenutku kad tom sudu stigne prijedlog za prodaju broda.

Članak
858.

Ako je
u kakvu prijašnjem postupku obavljen popis broda koji je predmet prodaje, a taj
brod nije upisan u upisnik brodova, u zapisnik o prijašnjem popisu zabilježit
će se određena ovrha.

Članak
859.

(1)
Nakon zabilježbe rješenja o ovrsi, odnosno sastavljanja pljenid­benog popisa,
pa dok se postupak prodaje ne obustavi, ne može se provesti poseban postupak
prodaje u korist drugih ovrš­nih tražbina u pogledu istog broda.

(2)
Ovrhovoditelji, u čiju korist, u tijeku postupka prodaje iz stavka 1. ovoga
članka do pravomoćnosti rješenja o dosudi broda, bude doneseno rješenje o ovrsi
na istom brodu, pristupaju pokrenutom postupku i dužni su ga preuzeti u stanju
u kojem se nalazio u trenutku njihova pristupanja.

(3) O
pristupanju novih ovrhovoditelja sud će obavijestiti sve osobe iz članka 856.
ovoga Zakonika.

5.
Provedba ovrhe

Članak
860.

Kad
donese, odnosno kad primi rješenje o ovrsi, ovršni sud će bez odgode:

1)
odrediti zaustavljanje broda (članak 951.) i u tu svrhu pozvati teritorijalno
nadležnu lučku kapetaniju da brodu oduzme upisni list, odnosno brodsku svjedodžbu,
popis posade i isprave o sposobnosti broda za plovidbu, a stranom brodu –
isprave koje odgovaraju tim hrvatskim ispravama,

2)
prema potrebi odrediti čuvanje broda,

3)
obaviti popis broda i njegovih pripadaka čija se vrijednost posebno utvrđuje
prema odredbi članka 867. st. 3. ovoga Zakonika,

4)
sastaviti popis posade i putnika koji ostaju na brodu i popisati vrstu i
količinu tereta koji se nalaze na brodu.

Članak
861.

(1) Sud
može čuvanje broda povjeriti zapovjedniku broda, kome će u tu svrhu odobriti da
zadrži potreban broj članova posade, a može narediti da se posada broda zajedno
sa zapovjednikom iskrca te da se postave drugi čuvari.

(2) Pri
odlučivanju hoće li brod povjeriti na čuvanje zapovjedniku broda ili drugoj
osobi sud će, vodeći računa o prijedlozima ovrhovoditelja, uzeti u obzir
sigurnost broda, troškove čuvanja te druge važne okolnosti.

Članak
862.

(1) Sud
može, na prijedlog stranaka, zapovjednika broda ili čuvara broda narediti da se
brod premjesti u drugo mjesto ako nađe da bi to bilo potrebno radi sigurnosti
broda ili da bi bilo korisno iz drugih važnih razloga, osobito radi smanjenja
troškova čuvanja i održavanja broda.

(2)
Mjesto u koje se brod premjesti, u skladu s odredbom stavka 1. ovoga članka, ne
mora se nalaziti na području suda koji provodi ovrhu.

Članak
863.

(1) Ako
se osoba ovlaštena da raspolaže teretom koji se nalazi na brodu na kojem se
provodi ovrha ne prijavi sudu u roku od tri dana od zaustavljanja broda, sud će
po službenoj dužnosti toj osobi postaviti privremenog zastupnika.

(2) Dok
se teret nalazi na brodu, brigu o čuvanju tereta vodi zapovjednik broda,
odnosno osoba koju sud postavi za čuvara broda.

(3) Na prijedlog osobe ovlaštene da raspolaže teretom
ili njezina privremenog zastupnika, ovršenika ili zapovjednika broda, a ako
postoje opravdani razlozi, i na prijedlog čuvara broda, sud će dopustiti da se
teret iskrca i da se smjesti na čuvanje u javno skladište ili na drugo
prikladno mjesto.

(4) Sud će osobi ovlaštenoj da raspolaže teretom,
odnosno njezinu privremenom zastupniku dopustiti slobodno raspolaganje teretom
ako se tome ne protivi brodar, zapovjednik broda ili drugi zastupnik brodara.

(5) Ako se zapovjednik broda po nalogu suda ili
dobrovoljno iskrca, to ne utječe na njegova ovlaštenja da zastupa brodara,
odnosno poduzetnika prema teretu koji se na brodu nalazio u trenutku
zaustavljanja.

(6) Odredbama stavka 1. – 5. ovoga članka ne dira se
u prava i dužnosti stranaka koje proizlaze iz ugovora o prijevozu stvari.

Članak 864.

(1) Putnici i njihova prtljaga moraju se iskrcati s
broda na kojem se provodi ovrha.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka sud će,
na prijedlog ovršenika, dopustiti putnicima da s prtljagom ostanu na brodu ako
se tome ne protivi ovrhovoditelj ili čuvar broda i ako ovršenik predujmi
troškove uzdržavanja putnika.

(3) Odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka ne dira se
u prava i dužnosti stranaka koji proizlaze iz ugovora o prijevozu.

Članak 865.

(1) Troškove provedbe ovrhe, čuvanja i održavanja
broda prethodno snosi ovrhovoditelj.

(2) Sud može odrediti da ovrhovoditelj predujmi
potrebnu svotu za namirenje troškova provedbe ovrhe.

(3) Ako ovrhovoditelj u roku koji mu odredi sud ne
položi predujam, sud će rješenjem obustaviti ovršni postupak.

Članak 866.

(1) Ako za to postoje posebno opravdani razlozi, sud
može na prijedlog zainteresirane osobe nakon što sasluša stranke i poznate
vjerovnike koji na brodu imaju kakav stvarnopravni teret, dopustiti da brod u
tijeku ovrhe poduzme jedno ili više putovanja.

(2) Sud neće dopustiti putovanje iz stavka 1. ovoga
članka ako nije sklopljen ugovor o osiguranju broda, uz uvjete koje sud smatra
prikladnim, i ako predlagatelj putovanja ne dade odgo­varajuće osiguranje
raspoloživo i prenosivo u korist vjerovnika za štetu koja bi za njih iz toga
mogla proisteći.

(3) Radi saslušanja stranaka i ostalih vjerovnika,
prema odred­bi stavka 1. ovoga članka, sud će zakazati ročište ili će ov­laš­tenim
osobama pisano priopćiti prijedlog i uvjete uz koje se traži dozvola za
poduzimanje putovanja, uz poziv da se o prijedlogu izjasne u roku od tri dana
od dana dostave poziva.

(4) Ako koja od pozvanih osoba ne dođe na ročište,
odnosno ako se u roku iz stavka 3. ovoga članka ne izjasni o prijedlogu,
smatrat će se da pristaje na to da se predloženo putovanje poduzme.

(5)
Osoba na čiji je prijedlog putovanje dopušteno dužna je, na zahtjev suda,
predujmiti troškove putovanja. Ako to ne učini u roku koji sud odredi,
putovanje se neće poduzeti.

6.
Utvrđivanje vrijednosti broda te popis i procjena pripadaka

Članak
867.

(1) O
načinu utvrđivanja vrijednosti broda sud će odlučiti zaključkom odmah nakon što
donese rješenje o ovrsi. Ako je to potrebno, sud će prije donošenja zaključka
održati ročište sa strankama.

(2) Utvrđivanju vrijednosti broda pristupit će se
nakon što rješenje o ovrsi postane pravomoćno, ali i prije toga ako
ovrhovoditelj to predloži, predujmi za to potrebna sredstva i izjavi da će
snositi troškove utvrđivanja vrijednosti i ako ovrha bude obustav­ljena.

(3) Posebno se popisuju i procjenjuju samo oni
pripadci koji se redovito ne nalaze na brodovima sličnoga tipa kojem pripada
brod koji je predmet ovrhe, a koji su veće vrijednosti, odnosno dijelovi koji
su privremeno odvojeni od broda.

(4) Vrijednost broda utvrđuje se u visini njegove tržišne
cije­ne na dan procjene.

(5) Pri utvrđivanju vrijednosti broda treba navesti
koju vrijednost ima brod koji je predmet ovrhe ako ostanu na snazi
stvarnopravni tereti, a koju vrijednost ima bez tih prava i tereta te posebno
vrijednost stvarnopravnih tereta.

(6) Ako je vrijednost broda koji je predmet ovrhe
bila utvr­đena u prijašnjem ovršnom ili stečajnom postupku, a od tada nije
nastupila važnija promjena, sud može kao vrijednost broda uzeti vrijednost
utvrđenu u tom prijašnjem postupku. Prije donošenja te odluke sud će o tome
saslušati stranke.

(7) Sud će na prijedlog stranke koji mora biti
podnesen naj­kasnije osam dana prije ročišta za prodaju, na ročištu za prodaju
zaključkom ponovno utvrditi vrijednost broda ako stranka učini vjerojatnim da
se ta vrijednost izmijenila za više od jedne trećine od dana prethodnog
utvrđivanja vrijednosti do dana podnošenja prijedloga.

(8) Ako su u sudskom ili izvansudskom sporazumu na
temelju kojega je stečeno založno pravo na brodu radi osiguranja tražbine čije
se namirenje traži stranke utvrdile vrijednost broda, vrijednost broda neće se
posebno utvrđivati, već će se kao njegova vrijednost uzeti u sporazumu utvrđena
vrijednost.

(9) U slučaju iz stavka 8. ovoga članka sud može, na
prijed­log ovršenika podnesen u roku za žalbu protiv rješenja o ovrsi, odrediti
da se vrijednost broda iznova utvrdi ako ovršenik učini vjerojatnim da je nakon
sklapanja sporazuma vrijednost broda porasla za više od jedne trećine. Sredstva
za pokriće troškova ponovnoga utvrđivanja vrijednosti broda ovršenik mora
predujmiti u roku od osam dana od dana dostave odluke suda kojom se prihvaća
njegov prijedlog. Ako ovršenik u tom roku ne postupi u skladu s odlukom suda,
smatrat će se da je odustao od prijedloga.

(10) Odredba stavka 8. ovoga članka neće se
primijeniti ako ima založnih vjerovnika, ovlaštenika prava na namirenje ili
osobnih služnosti upisanih u upisnik brodova koje prestaju prodajom broda, koji
se u ovrsi na brodu namiruju prije vjerovnika koji je zatražio ovrhu, osim ako
se oni tako ne sporazumiju.

Članak 868.

(1) O
ročištu za utvrđivanje vrijednosti broda i popis pripadaka sud obavještava
stranke.

(2)
Ročište iz stavka 1. ovoga članka održava se, u pravilu, na mjestu gdje se brod
nalazi.

(3) Radi utvrđivanja vrijednosti broda sud će
imenovati jednog ili više vještaka.

(4) U zaključku o prodaji sud će utvrditi vrijednost
broda po slobodnoj ocjeni, uzimajući u obzir nalaz i mišljenje vještaka i
ostale podatke iznesene tijekom postupka.

(5) Ročište za utvrđivanje vrijednosti broda neće se
odrediti u slučaju iz stavka 8. članka 867. ovoga Zakonika.

Članak 869.

(1) Svaka osoba koja se ima pravo namiriti iz
prodajne cijene broda, a koja po redu prvenstva dolazi ispred ovrhovoditelja,
može predložiti da se ovrha obustavi ako utvrđena vrijednost broda ne pokriva
ni djelomično iznos ovrhovoditeljeve tražbine.

(2) Prijedlog za obustavu ovrhe može se podnijeti u
roku od osam dana od dana dostave zaključka o prodaji.

(3) Sud će, prema okolnostima slučaja, ocijeniti je
li prodaja svrhovita s obzirom na vjerojatnu visinu iznosa djelomičnoga na­mirenja
ovrhovoditelja.

(4) U slučaju obustave ovrhe iz stavka 1. ovoga članka
troškove postupka snosi ovrhovoditelj koji je pokrenuo ovrhu.

7.
Način i uvjeti prodaje

Članak
870.

(1)
Brod se u pravilu prodaje usmenom javnom dražbom.

(2) Stranke, založni vjerovnici i nositelji osobnih
služnosti koje prestaju prodajom broda mogu se sporazumjeti najkasnije do
prodaje broda na javnoj dražbi da se prodaja broda obavi u određenom roku
neposrednom pogodbom preko osobe ovlaštene za promet brodovima, sudskog
ovršitelja, javnog bilježnika ili na drugi način.

(3) Ugovor o prodaji neposrednom pogodbom sklapa se u
pisanom obliku. Ugovor u ime i za račun ovršenika sklapa osoba kojoj je
povjerena prodaja na temelju zaključka kojim je sud ovlašćuje na sklapanje
ugovora. Potpisi osoba koje sklapaju ugovor moraju biti javnobilježnički
ovjereni.

(4) Ugovor iz stavka 3. ovoga članka ima učinak od
dana pravomoćnosti rješenja o dosudi.

Članak 871.

(1) Nakon provedbe postupka za utvrđivanje
vrijednosti broda sud donosi zaključak o prodaji broda kojim se utvrđuje
vrijednost broda i određuju način i uvjeti prodaje te vrijeme i mjesto ako se
prodaja obavlja dražbom.

(2) U zaključku o prodaji posebno će se istaknuti
mogućnost da se vrijednost konačno utvrdi na ročištu za prodaju.

(3) Od dana objavljivanja zaključka o prodaji na
sudskoj oglasnoj ploči do dana prodaje mora proteći najmanje petnaest dana.

Članak 872.

Uvjeti prodaje moraju sadržavati:

1) podatke o imenu, prebivalištu ili, podredno,
boravištu te državljanstvu ovrhovoditelja, odnosno podatke o njegovu nazivu,
sjedištu i državnoj pripadnosti,

2) podatke o imenu, prebivalištu ili, podredno,
boravištu ovr­še­nika, odnosno o njegovu nazivu, sjedištu i državnoj
pripadnosti,

3) podatke o imenu ili oznaci, vrsti, luci upisa i državnoj
pripadnosti broda, bruto i neto tonaži broda, odnosno istisnini, nosivosti,
granicama plovidbe; zatim podatke važne za utvrđi­vanje stanja i uporabljivosti
broda, kao što su namjena, godina gradnje, materijal od kojega je brod
izgrađen, vrstu i snagu pogonskih strojnih uređaja i uređaja za posebnu
namjenu, a za brodove u gradnji i podatke o stupnju izgrađenosti te popis i
vrijednost neugrađenog materijala koji će biti obuhvaćen prodajom,

4) naznaku stvarnopravnih tereta što ih je kupac dužan
preuzeti bez uračunavanja u kupovninu,

5) utvrđenu vrijednost broda,

6) naznaku najniže prihvatljive ponude,

7) odredbe o načinu davanja i o visini osiguranja
koje trebaju dati ponuđači,

8) odredbe o roku u kojemu je kupac dužan platiti
kupovninu i o načinu njezine isplate,

9) način prodaje,

10) naznaku vremena kad rizici i koristi prelaze na
kupca,

11) odredbe o vremenu i uvjetima uz koje će se brod
predati kupcu, posebno ako teret do pravomoćnosti rješenja o dosudi ne bude
iskrcan s broda, i upisati njegovo pravo vlasništva u upisnik brodova,

12) prema potrebi odredbe o prodaji suvlasničkog
dijela broda,

13) posebne uvjete koje kupac mora ispunjavati da bi
mogao steći brod.

Članak 873.

(1) Na usmenoj javnoj dražbi mogu sudjelovati samo
osobe koje polože jamčevinu.

(2) Ako sud, na prijedlog stranaka, ne odredi
drugačije, jam­čevina koju ponuditelji moraju položiti čini deseti dio utvrđene
vrijednosti broda koji je predmet ovrhe.

(3) Jamčevina se polaže u gotovom novcu, vrijednosnim
pa­pirima ili drugim imovinskim vrijednostima koji su raspoloživi i slobodno
prenosivi.

(4) Od polaganja jamčevine oslobođeni su vjerovnik na
čiji je prijedlog određena ovrha i založni vjerovnici, ovlaštenici osobnih služnosti
koje prestaju prodajom ako njihove tražbine dostižu svotu jamčevine i ako bi
se, s obzirom na njihov red prvenstva i utvrđenu vrijednost broda, ta svota
mogla namiriti iz cijene ostvarene prodajom.

(5) Od polaganja jamčevine kao ponuditelji oslobođeni
su Republika Hrvatska, jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave i
njihova tijela.

Članak 874.

(1) Jamčevina koju je dao ponuditelj čija je ponuda
prihvaćena ostaje kod suda dok ponuditelj ne udovolji svim obvezama prema
uvjetima prodaje ili dok rješenje suda o uskraćivanju dosude broda ne postane
pravomoćno.

(2) Ostalim ponuditeljima vratit će se položena
jamčevina poslije zaključenja ročišta za prodaju.

(3) Jamčevina najboljeg ponuditelja služi kao zalog
za sve obveze koje nastanu protiv njega iz postupka prodaje.

Članak
875.

Ako
sud, na prijedlog stranaka i uz pristanak ovlaštenika ne odredi drugačije,
kupac preuzima dosuđeni brod slobodan od svih stvarnopravnih tereta.

Članak
876.

(1) Na
prvom ročištu za dražbu brod se ne može prodati ispod jedne polovice utvrđene
vrijednosti.

(2) Ako
se brod ne proda na prvom ročištu, sud će odrediti drugo ročište na kojemu se
brod može prodati i ispod polovice utvrđene vrijednosti, ali ne ispod jedne trećine
te vrijednosti.

(3) Od prvog do drugog ročišta za dražbu mora proteći
najmanje petnaest dana.

(4) Stranke i osobe koje se namiruju u postupku mogu
se sporazumjeti, izjavom danom na zapisnik kod suda pred kojim se postupak vodi
ili kod drugoga suda ili pred javnim bilježnikom, da se brod može prodati dražbom
i za nižu cijenu od one iz stavka 1. i 2. ovoga članka.

(5) Ako su se stranke prije pokretanja ovršnoga
postupka u sporazumu sklopljenom pred sudom ili u obliku javnobilježničke
isprave suglasile da se brod radi naplate tražbine ovrhovoditelja utvrđene tim
sporazumom može prodati i za cijenu nižu od one iz stavka 1. i 2. ovoga članka,
brod se već na prvom ročištu za prodaju može prodati po toj cijeni ako u
postupku ne sudjeluju druge osobe koje se u njemu namiruju, a svoje su pravo
upisali u upis­nik brodova prije nego što je u taj upisnik upisano pravo
ovrhovoditelja kojim je osigurana naplata njegove tražbine. Najniža cijena po
kojoj se brod može prodati u tom slučaju ne može biti ispod jedne trećine
utvrđene vrijednosti.

(6) Odredbe prethodnih stavaka ovoga članka na odgo­varajući
se način primjenjuju i u slučaju u kojemu se brod prodaje neposrednom pogodbom.

Članak 877.

(1) Kupac je dužan položiti u sud ili kod javnoga
bilježnika kupovninu u roku određenom u zaključku o prodaji.

(2) Od polaganja kupovnine ili njezina dijela u
gotovom novcu kupac se oslobađa ako vjerovnici čije su tražbine osigurane
zalogom na brodu pristanu da kupac preuzme te dugove.

(3) Ako je kupac udovoljio svim obvezama iz uvjeta
prodaje, gotovi novac položen sudu ili javnom bilježniku kao jamstvo može se
rabiti kao dio kupovnine.

Članak 878.

(1) Nakon što kupac položi kupovninu te udovolji
posebnim uvjetima prodaje broda, ako su bili određeni, i nakon što rješenje o
dosudi postane pravomoćno, sud će zaključkom odrediti da se brod zajedno sa
dosuđenim pripadcima preda kupcu, da se u upisniku brodova upiše pravo
vlasništva na brodu u korist kupca i da se u upisniku brodova brišu sva druga
prava i tereti.

(2) Rizik za prodani brod koji je predmet ovrhe na
kupca onog dana kada mu brod po pravomoćnosti rješenja o dosudi bude predan.

8.
Ročište za prodaju

Članak
879.

(1)
Ročište za dražbu određuje se oglasom tako da od dana prve objave oglasa do
dana ročišta za prodaju protekne najmanje 15, a najviše 30 dana.

(2)
Ročište za prodaju ne smije se održati prije nego što rješenje o ovrsi postane
pravomoćno.

Članak
880.

Oglas o
prodaji sadrži osobito:

1)
naznaku broda i pripadaka koji će se izložiti prodaji i vrijednost broda koji
je predmet ovrhe,

2) naziv, odnosno ime, sjedište, odnosno boravište,
državna pripadnost i državljanstvo stranaka,

3) vrijeme i mjesto održavanja ročišta za prodaju,

4) naznaku najniže prihvatljive ponude i svote
jamčevine,

5) priopćenje da se uvjeti prodaje i isprave koje se
odnose na brod, koji je predmet ovrhe, mogu razgledati kod ovršnog suda,

6) poziv založnim vjerovnicima čija prava nisu
upisana u upisnik brodova da najkasnije na ročištu za prodaju prijave svoje tražbine,
s upozorenjem da će se njihova prava u postupku uzeti u obzir samo ako
proizlaze iz ovršnih spisa,

7) poziv da svaka osoba koja na brodu, koji je
predmet ovr­he, ima kakvo pravo, zbog kojega prodaja ne bi bila dopuštena,
prijavi svoje pravo sudu najkasnije na ročištu za prodaju prije početka usmene
javne dražbe, s upozorenjem da se to pravo u pogledu broda na kojem se provodi
ovrha na štetu savjesnog kupca neće više moći ostvariti,

8) priopćenje da će se osobi koja na brodu koji je
predmet ovrhe ima takvo pravo ili teret dostavljati obavijesti o daljnjem
tijeku pos­tupka samo ako boravi u Republici Hrvatskoj ili ako u Republici
Hrvatskoj ima svog opunomoćenika, odnosno opuno­moć­e­nika za primanje pismena.

Članak
881.

(1) Sud
će oglas o prodaji dostaviti strankama i svim osobama koje, prema spisima koji
se nalaze kod suda, imaju na brodu kakav stvarnopravni teret ili pravo
prvokupa.

(2) Sud
će ujedno pozvati vjerovnike koji na brodu imaju zalogom osigurane tražbine da
se najkasnije pet dana prije ročišta za prodaju izjasne traže li da se njihove tražbine
isplate u gotovom novcu ili pristaju da kupac preuzme dug, tako da se od duga
oslobodi dotadašnji ovršenik, a ako se u određenom roku ne izjasne, smatra se
da traže da im se tražbine isplate u gotovom novcu.

(3) Ako
je na brodu uknjižena kakva kreditna ili kaucijska hipoteka, vjerovnici će se
pozvati da najkasnije prije početka prodaje prijave iznose svojih tražbina iz
pravnih odnosa osiguranih tim založnim pravima.

(4) Oglas o prodaji dostavlja se prema odredbama o
osobnoj dostavi u ovršnom postupku.

(5) Osobi kojoj se oglas o prodaji vjerojatno neće
moći dostaviti na vrijeme ili je pokušaj dostave ostao bez uspjeha, sud će
postaviti privremenog zastupnika kome će dostaviti oglas o prodaji.

Članak 882.

(1) Sud će oglas o prodaji objaviti u »Narodnim
novinama«, na oglasnoj ploči suda i na oglasnoj ploči teritorijalno nadležne
lučke kapetanije.

(2) Stranke mogu zahtijevati da se oglas o prodaji
objavi na njihov trošak na drugi način koji oni predlože.

Članak 883.

Ako se prodaja provodi na domaćem brodu, sud će
odrediti da se ročište za prodaju zabilježi u upisnik brodova u koji je brod
upisan.

Članak
884.

(1)
Ovršenik je dužan u vrijeme između objave i održavanja ročišta za prodaju
omogućiti osobama koje su zainteresirane da sudjeluju u prodaji da razgledaju
brod koji je predmet ovrhe te isprave koje se na njega odnose.

(2) Sud
će zaključkom odrediti kad se brod može razgledati, uzimajući u obzir potrebe
nesmetanog poslovanja broda.

Članak
885.

(1)
Ročište za prodaju jest javno i drži se, u pravilu, u zgradi suda.

(2) Sud
može odrediti da se ročište za prodaju održi na mjestu gdje se nalazi brod koji
je predmet ovrhe.

(3) Sud
će na ročištu za prodaju staviti sudionicima na uvid uvjete prodaje i ostale
isprave koje se odnose na postupak prodaje.

(4)
Ročište za prodaju održat će se i kad na njemu sudjeluje samo jedan ponuditelj.

(5)
Ročište za prodaju održava se pred sucem pojedincem i o njemu se vodi zapisnik.

Članak
886.

(1) Kad
utvrdi da nema smetnji za održavanje ročišta za prodaju, sud će iznijeti uvjete
prodaje, podatke o tražbinama vjerovnika koji imaju pravo namirenja iz
postignute kupovnine, izjave vjerovnika koji imaju na brodu zalogom osiguranu
tražbinu o načinu namirenja ili o preuzimanju njihovih tražbina, o tražbinama
osiguranim kreditnim ili kaucijskim hipotekama i o drugim okolnostima koje su
značajne za provođenje ročišta za prodaju.

(2)
Zastupnici ponuditelja moraju dokazati svoje ovlaštenje za zastupanje na tom
ročištu javnom ispravom ili javno ovjerenom punomoći.

Članak
887.

(1) Sud
može odrediti da se prodaja i plaćanje kupovnine postignute prodajom stranog
broda obavlja u stranim sredstvima plaćanja, u skladu s posebnim zakonom.

(2)
Odredba stavka 1. ovoga članka može se primijeniti i kad se prodaja provodi
radi namirenja tražbina stranih vjerovnika na hrvatskom brodu i kad na javnoj
dražbi kao ponuditelji sudjeluju strane fizičke ili pravne osobe.

(3) Ako
je tražbina koja je osigurana hipotekom na brodu upisana u stranim sredstvima
plaćanja, sud mora prodajnu cijenu odrediti u tim sredstvima plaćanja.

Članak
888.

Ponuditelj
je vezan za svoju ponudu sve dok se ne stavi veća ponuda (članak 889.).

Članak
889.

(1) Sud
će pozvati prisutne stranke da stavljaju ponude tek nakon što protekne pola
sata od vremena koje je određeno za početak ročišta za prodaju.

(2)
Usmena javna dražba nastavit će se sve dok se stavljaju veće ponude.

(3) Ako
to traži koji ponuditelj, sud može, radi stavljanja veće ponude, dopustiti
kratak rok za razmišljanje.

(4)
Usmena javna dražba zaključit će se ako ni poslije drugog poziva u roku od pet
minuta nije stavljena veća ponuda. Na to će sud osobito upozoriti prisutne.

(5)
Prije zaključenja prodaje sud će još jednom objaviti posljednju ponudu, a zatim
će proglasiti da je prodaja zaključena.

Članak
890.

(1) Kad
sud zaključi prodaju, pozvat će prisutne da odmah na ročištu za prodaju istaknu
prigovore protiv dosude.

(2)
Prigovor protiv dosude najboljem ponuditelju može se temeljiti samo na ovim
razlozima:

1) da
od dana objave do dana održavanja ročišta za prodaju nije prošlo 15 dana
(članak 879.),

2) da
oglas o ročištu za prodaju nije bio pravilno sastavljen ili objavljen,

3) da o
ročištu za prodaju nisu bile obaviještene sve osobe koje je sud bio dužan
obavijestiti,

4) da
je postupak prodaje nastavljen, iako je bilo doneseno rješenje o obustavi
postupka,

5) da su pri usmenoj javnoj dražbi povrijeđene
odredbe ovoga Zakonika o dražbi,

6) da uvjeti uz koje je stavljena najbolja ponuda
nisu u skladu s utvrđenim uvjetima prodaje,

7) da najbolji ponuditelj, odnosno njegov zastupnik nisu
sposobni za sudjelovanje u prodaji broda,

8) da najviša ponuda nije dovoljna da se njome
potpuno namiri zalogom osigurana tražbina sa sporednim tražbinama vjerov­nika
koji podnosi prigovor, a njegovoj tražbini pripada prvenstvo pred tražbinom
vjerovnika koji je predložio ovrhu.

Članak 891.

(1) O nedostacima navedenim u članku 890. stavku 2.
točki 4), 6) i 7) ovoga Zakonika sud vodi računa po službenoj dužnosti. O
ostalim nedostacima sud će odlučivati samo ako budu pravovremeno istaknuti u
podnesenim prigovorima.

(2) Činjenice na kojima se temelje prigovori sud će
istražiti i utvrditi po službenoj dužnosti.

Članak 892.

(1) O podnesenim prigovorima sud će odlučiti, u
pravilu, na ročištu za prodaju.

(2) Kad u povodu uvažavanja podnesenih prigovora
uskrati dosudu, sud će, nakon što sasluša prisutne koje je bio dužan
obavijestiti o ročištu za prodaju, odlučiti o tome hoće li prodaju odmah
nastaviti ili će odrediti novo ročište za prodaju.

(3) Ako odluči da se prodaja odmah nastavi,
ponuditelji koji su sudjelovali u prodaji vezani su svojim prijašnjim ponudama
ako one zbog većih ponuda nisu izgubile valjanost.

(4) Ako
se o prigovorima ne odluči na samom ročištu, sud će o njima odlučiti rješenjem
o dosudi.

Članak
893.

(1) Ako
prigovori ne budu podneseni i ako se ne ustanovi da ima nedostataka iz članka
890. stavka 2. točke 4), 6) i 7) ovoga Zakonika, sud će već na ročištu za
prodaju donijeti rješenje o dosudi broda koji je predmet ovrhe najboljem
ponuditelju za čiju ponudu nađe da je prihvatljiva. To će rješenje sud objaviti
na ročištu.

(2)
Rješenje o dosudi objavit će se u roku od osam dana na oglasnoj ploči suda.

(3)
Smatrat će se da je to rješenje dostavljeno svim osobama kojima se dostavlja
zaključak o prodaji te svim sudionicima u dražbi istekom trećeg dana od dana
njegova isticanja na oglasnoj ploči. Te osobe imaju pravo da im se u sudskoj
pisarnici nepos­red­no preda otpravak rješenja.

(4)
Rješenje o dosudi iz stavka 3. ovoga članka objavljuje se na sudskoj ploči i
dostavlja se svim osobama kojima se dostavlja zaključak o prodaji broda kupcu.
Prigovori protiv dosude iz članka 890. ovoga Zakonika mogu se istaknuti u žalbi
protiv rješenja o dosudi.

(5)
Rješenje o dosudi zabilježit će se i u upisniku brodova.

(6)
Posljedica te zabilježbe jest da kasniji upisi u upisniku brodova stvaraju prava
protiv dosadašnjeg vlasnika broda samo ako rješenje o dosudi bude ukinuto.

(7) U
rješenju o dosudi sud će odrediti da će se brod predati kupcu pošto položi
kupovninu i nakon što to rješenje postane pravomoćno.

(8)
Nakon što kupac položi kupovninu i rješenje o dosudi postane pravomoćno, sud će
zaključkom odrediti da se brodpreda kupcu i da se u upisniku brodova
upiše u njegovu korist pravo vlasništva. Tim zaključkom sud će odrediti i
brisanje onih prava za koja je rješenjem o dosudi određeno da će se brisati iz
upisnika brodova.

Članak
894.

(1)
Brod koji je predmet ovrhe ne smije se dosuditi ako na ročištu za prodaju nije
stavljena ponuda koja dostiže najnižu dopuštenu cijenu (članak 876).

(2) Sud
će rješenjem uskratiti dosudu ako nađe da su podneseni prigovori opravdani, ako
utvrdi da postoji kakav nedostatak na koji pazi po službenoj dužnosti ili ako
ustanovi da je prodaja održana prije pravomoćnosti rješenja o ovrsi i zaključka
o prodaji.

(3)
Rješenje o uskraćivanju dosude zabilježit će se u upisnik brodova.

(4) Ako viši sud, rješavajući o žalbi protiv rješenja
iz stavka 1. i 2. ovoga članka, donese rješenje o dosudi, zabilježba dosude
djelovat će otkad je bilo zabilježeno da je dosuda uskraćena (stavak 1. i 2).

Članak 895.

(1) Rješenje o dosudi može se pobijati žalbom iz
razloga navedenih u članku 890. stavku 2. i članku 894. stavku 1. ovoga
Zakonika te zbog toga što rješenje o dosudi nije u skladu sa sadržajem sudskih
spisa na kojima se temelji.

(2) Osoba kojoj je sud dosudio brod koji je predmet
ovrhe može pobijati rješenje iz razloga što je sud bio dužan uskratiti dosudu,
odnosno donijeti rješenje o dosudi uz druge uvjete, a ne uz one koji su
navedeni u rješenju o dosudi.

(3)
Rješenje kojim se dosuda uskraćuje može se pobijati zato što nije u skladu sa
sadržajem sudskih spisa na kojima se temelji, odnosno što nije postojao
zakonski razlog za uskraćivanje dosude.

(4)
Osoba koja je na ročištu za prodaju prigovorila dosudi nema pravo žalbe protiv
rješenja o uskraćivanju dosude.

9.
Novo ročište za prodaju

Članak
896.

(1) Ako
je dosuda pravomoćno uskraćena zato što nije stav­ljena najniža prihvatljiva
ponuda, sud će odrediti novo ročište za prodaju, ako to predloži ovrhovoditelj
koji je predložio ovrhu u roku od osam dana od dana bezuspješno održanog
ročišta.

(2)
Prije nego što odredi novo ročište za prodaju, sud može odrediti novo
utvrđivanje vrijednosti broda koji je predmet ovrhe i zakazati ročište radi
raspravljanja o izmjeni uvjeta prodaje.

(3) Od
prvog do drugog ročišta za prodaju mora proći najmanje 30 dana.

(4) Ako
ovrhovoditelj koji je predložio ovrhu ne predloži novo ročište za prodaju u
roku iz stavka 1. ovoga članka sud će rješenjem obustaviti ovršni postupak.

Članak
897.

(1) Ako
sud uskrati dosudu iz drugog razloga, a ne iz razloga navedenog u članku 896.
ovoga Zakonika, i ako nema nedostataka koji čine nedopustivim nastavak
postupka, sud će po službenoj dužnosti odrediti novo ročište za prodaju.

(2) Na
novom ročištu za prodaju prodaja će se obavljati na temelju prije utvrđenih
uvjeta.

10.
Pravomoćnost rješenja o dosudi

Članak
898.

Kad
rješenje o uskraćivanju dosude postane pravomoćno, sud će najboljem ponuditelju
vratiti položenu jamčevinu.

Članak
899.

(1) Kad
rješenje o dosudi broda postane pravomoćno, sud će, na prijedlog kupca ili
ovlaštenika tereta ili njegova privremenog zastupnika, odrediti da se iz broda
iskrca teret, odnosno na prijedlog kupca – osobe i njihove stvari.

(2) Troškove iskrcavanja tereta prema odredbi stavka
1. ovoga članka predujmljuje, na zahtjev suda, osoba koja traži iskrcavanje,
ako iz uvjeta prodaje ne proizlazi što drugo.

(3) Ako se osoba koja je bila brodar prije nego što
je brod prodan ili njegov zastupnik protivi da se teret preda u slobodno
raspolaganje njegovu ovlašteniku, sud će odrediti da se teret, na trošak brodara,
preda na čuvanje u javno skladište ili na drugo prikladno mjesto.

(4) Odredbama stavka 1. – 3 ovoga članka ne
dira se u prava i dužnosti stranaka koji proizlazi iz ugovora o prijevozu
stvari.

(5) Protiv rješenja kojim se određuje iskrcavanje
tereta, osoba i njihovih stvari te smještaj tereta u javno skladište ili na
drugo prikladno mjesto žalba nije dopuštena.

Članak 900.

Vlasnici pripadaka broda koji nisu bili obuhvaćeni
prodajom ovlašteni su poslije pravomoćnosti rješenja o dosudi broda na svoj
trošak i rizik iznijeti te pripatke.

Članak 901.

Ukidanje ili preinaka rješenja o ovrsi poslije
pravomoćnosti rješenja o dosudi broda ne utječe na pravo vlasništva kupca.

11.
Ponovna prodaja

Članak
902.

(1) Ako
kupac u određenom roku ne položi kupovninu, sud će rješenjem prodaju oglasiti
nevažećom i odrediti novu prodaju.

(2) Iz
položenog osiguranja namirit će se troškovi nove prodaje i naknaditi razlika
između kupovnine postignute na prijašnjoj i novoj prodaji.

(3)
Prijedlog za ponovnu prodaju mogu staviti stranke, vjerovnici čije su tražbine
osigurane hipotekom na brodu koji je predmet ovrhe i vjerovnici za čije
privilegije na brodu ne postoji ovršna isprava.

(4)
Predlagatelj je dužan predložiti ponovnu prodaju najkasnije u roku od deset
dana od dana proteka roka iz članka 877. stavka 1. ovoga Zakonika. Ako u tom
roku nitko ne predloži ponovnu prodaju, sud će rješenjem obustaviti ovrhu i
osloboditi brod koji je predmet ovrhe.

(5) Ponovna se prodaja obavlja prema odredbama koje
važe za prvu prodaju i prema uvjetima prodaje koji su bili utvrđeni.

(6) Ponovna prodaja neće se održati ako kupac koji je
zakasnio s plaćanjem kupovnine najkasnije petnaest dana prije nego što bude održano
novo ročište za prodaju dokaže da je položio zaostalu kupovninu s kamatama i
predujam svote potrebne za naknadu do tada nastale štete.

(7) Predujam svote iz stavka 6. ovoga članka koji je
kupac dužan uplatiti prije ročišta za ponovnu prodaju određuje sud, na
prijedlog kupca, zaključkom po slobodnoj ocjeni, a njezin konač­ni iznos
rješenjem na temelju obrazloženih zahtjeva osoba ovlaš­tenih da traže naknadu
pretrpljene štete (članak 903. stavak 3.) i održane rasprave. Te su zahtjeve
ovlaštene osobe dužne postaviti u roku od osam dana od dana kojega su primili
poziv suda da ih postave.

(8) Rješenjem iz stavka 7. ovoga članka sud će naložiti
kupcu da u roku od osam dana osobama koje su to zatražile isplati iznos štete
koju im je nanio nepravodobnim plaćanjem kupovnine. Protiv konačnog rješenja o
naknadi štete dopuštena je žalba.

(9) Na temelju nepravomoćnog rješenja iz stavka 7.
ovoga članka kupac je dužan u roku od tri dana položiti u sud ili kod javnog
bilježnika iznos iz toga rješenja ili samo razliku između toga iznosa i položenog
predujma (stavak 7.).

(10) Nakon pravomoćnosti rješenja iz stavka 7. ovoga
članka sud će zaključkom odrediti da se obave isplate iz položenih iznosa
(stavci 7. i 9.). Razliku između položenih iznosa i onih dosuđenih pravomoćnim
rješenjem moguće je ostvarivati ovrhom protiv kupca koju će sud koji provodi
ovrhu na brodu odrediti na temelju toga rješenja na zahtjev ovlaštenih osoba.

Članak 903.

(1) Ako se na ponovnoj prodaji postigne cijena koja
je niža od cijene postignute na prethodnoj prodaji, kupac koji je zakasnio s
plaćanjem kupovnine odgovara jamstvom, položenim dijelom kupovnine i ostalom
svojom imovinom za nastalu razliku, troškove ponovne prodaje i za svaku štetu
uzrokovanu njegovim zakašnjenjem.

(2) Ovršni će sud, po službenoj dužnosti, utvrditi
iznos razlike u postignutoj cijeni te visinu troškova iz stavka 1. ovoga
članka.

(3) Na temelju pravomoćnog rješenja iz stavka 2.
ovoga članka sud će provesti ovrhe na položenoj jamčevini, dijelu isplaćene
kupovnine, a prema potrebi, i na ostalim sredstvima, odnosno imovini kupca.
Ovrha će se provesti na zahtjev jedne od osoba koje su u pogledu namirenja
svojih tražbina upućene na kupovninu.

(4) Ovrha se provodi u korist diobne mase. Toj masi
pripada i razlika između cijene postignute na ponovnoj i prijašnjoj prodaji.

(5) Kupac koji je zakasnio s plaćanjem nema pravo na
svotu za koju kupovnina postignuta na ponovnoj prodaji prelazi kupovninu
postignutu na prijašnjoj prodaji.

12.
Obustava postupka

Članak
904.

(1)
Pored razloga za obustavu ovrhe prema Ovršnom zakonu i ostalih razloga
predviđenih ovim Zakonikom postupak prodaje obustavit će se i:

1) ako
treća osoba najkasnije osam dana prije dana ročišta za prodaju, dajući
primjereno osiguranje, izjavi da je voljna preuzeti brod koji je predmet ovrhe
za cijenu koja utvrđenu vrijednost broda prelazi najmanje za jednu četvrtinu i
ako izjavi da će snositi sve troškove koje bi inače morao snositi ovršenik,

2) ako
to zahtijeva založni vjerovnik koji najkasnije do počet­ka dražbe na ročištu za
prodaju otkupi tražbine zbog kojih je dopuštena prodaja i nadoknadi troškove
koje bi inače morao snositi ovršenik,

3) ako
ovrhovoditelj do početka prodaje odustane od postupka za prodaju, u takvu se
slučaju ne može zbog iste tražbine predložiti nova ovrha prije proteka roka od
šest mjeseci od dana obustave postupka prodaje,

4) ako
ovršenik prije početka prodaje preda sudu svote potrebne za potpuno namirenje
ovršnih tražbina i dotadašnjih troškova postupka svih vjerovnika koji su predložili
ovrhu,

5) ako ni na drugom ročištu za prodaju (članak 916.
stavak 1. i članak 917.) ne bude stavljena najniža prihvatljiva ponuda.

(2) U slučaju prodaje neposrednom pogodbom sud će
obustaviti ovrhu ako se brod nije mogao prodati u roku određenom sporazumom
stranaka i osoba koje se namiruju u postupku.

Članak 905.

(1) Ako sud prihvati prijedlog za obustavu prodaje iz
članka 904. stavka 1. točke 1) ovoga Zakonika, sud će odgoditi postupak
prodaje.

(2) Ako predlagatelj iz članka 904. stavka 1. točke
1) ovoga Zakonika ne predloži odgovarajuće osiguranje u određenom roku, sud će
odgođeni postupak nastaviti po službenoj dužnosti.

(3) Osiguranje koje je predlagatelj položio pripada,
u slučaju nastavljanja postupka iz stavka 2. ovoga članka, diobnoj masi.

(4) U pogledu naplate cijene za koju je predlagatelj
pristao da preuzme brod koji je predmet ovrhe na odgovarajući se način
primjenjuju odredbe članka 903. stavka 2., 3. i 4. ovoga Zakonika.

(5) Kad predlagatelj isplati svote iz članka 904.
stavka 1. točke 1) ovoga Zakonika, sud će obustaviti postupak prodaje.

Članak 906.

(1) O odgodi i obustavi postupka prodaje sud će obavijestiti
sve osobe navedene u članku 881. stavku 1. ovoga Zakonika.

(2) Sud će istodobno upozoriti ovrhovoditelja koji je
predložio ovrhu na pravo koje mu pripada prema odredbi članka 893. ovoga
Zakonika.

(3) Kad
protekne rok od 15 dana od dana pravomoćnosti rješenja o obustavi postupka, sud
će odrediti da se brišu sve zabilježbe u upisniku brodova, odnosno u popisu
koje se odnose na postupak prodaje.

Članak
907.

(1)
Ovrhovoditelj u čiju je korist u upisniku brodova zabilježena dozvola prodaje
može u roku od 15 dana od dana pravomoćnosti rješenja o obustavi postupka,
predložiti ovršnom sudu da se prema prvenstvenom redu navedene zabilježbe u
korist njegove ovršne tražbine i sporednih tražbina uknjiži hipoteka na brodu
koji je predmet ovrhe.

(2)
Okolnost što je ovršenik u međuvremenu otuđio ili opteretio brod koji je
predmet ovrhe ne smeta takvu knjiženju hipoteke.

(3)
Prijedlog prema odredbi stavka 1. ovoga članka ne može se uvažiti ako je
postupak prodaje bio obustavljen zato što ovrha nije bila uopće dopustiva, što
je ovršna isprava pravomoćno ukinuta ili proglašena bez učinka, što je tražbina
radi koje se vodi ovrha namirena ili je pravomoćno utvrđeno da tražbina ne
pripada ovrhovoditelju.

13.
Razdioba kupovnine

Članak
908.

(1) Kad
kupovnina bude isplaćena i rješenje o dosudi postane pravomoćno, sud će
odrediti ročište za raspravu o razdiobi kupov­nine.

(2) Na
ročište će sud pozvati osobe navedene u članku 881. stavku 1. ovoga Zakonika, a
kupca će obavijestiti da na tom ročištu može sudjelovati.

(3) U pozivu na ročište iz stavka 1. ovoga članka sud
će upozoriti vjerovnika da će se tražbina vjerovnika koji ne dođu na ročište
uzeti u obzir prema stanju koje proizlazi iz upisnika brodova i ovršnih spisa i
da najkasnije na ročištu za razdiobu kupovnine mogu drugim osobama osporiti
postojanje njihovih tražbina, njihovu visinu i red po kojem se te tražbine mogu
namiriti.

(4) Zaključak o zakazivanju ročišta objavljuje se na
oglasnoj ploči suda.

Članak 909.

(1) Na ročištu će se raspravljati o tražbinama koje
bi u razdiobi kupovnine trebalo uvažiti te o redu njihova namirenja.

(2) Ovršenik je dužan dati sudu sva objašnjenja
potrebna radi utvrđivanja pravilnosti prvenstvenog reda tražbina koje bi
trebalo namiriti iz kupovnine.

(3) Vjerovnik čije bi tražbine pri razdiobi kupovnine
mogle doći na red kad bi osporena tražbina otpala može najkasnije na ročištu za
razdiobu kupovnine prigovoriti prijavljenim tražbinama, odnosno tražbinama koje
proizlaze iz ovršnih spisa. Prigovor se može odnositi na postojanje tražbina,
visinu i prvenstveni red namirenja.

(4) Ovršenik ima pravo prigovora samo u vezi s onim
tražbinama za koje tvrdi da u pogledu njih nema nikakve osnove za namirenje.

(5) Tražbine koje ne bi mogle biti namirene iz
kupovnine ni kad bi osporena tražbina s povoljnijim prvenstvenim redom otpala
neće se uzeti u raspravljanje.

Članak 910.

(1) Diobnu masu čine:

1) kupovnina,

2) jamčevina što ju je položio kupac koji je zakasnio
s plaćanjem kupovnine, dio kupovnine što ju je položio i druge svote koje je
nadoknadio,

3) plodovi i prihodi dobiveni od broda koji je
predmet ovrhe koje je kupac dužan vratiti,

4)
prihodi od putovanja koje je obavljeno za postupka prodaje,

5)
svote iz stavka 2. i 3. ovoga članka.

(2)
Kupovnina što se odnosi na brod koji je predmet ovrhe, uzgrednosti broda koji
je predmet ovrhe, vozarina, odnosno prevoznina čine posebne diobne mase ovisno
o tome na koju se od tih vrijednosti odnose privilegiji ili hipoteke
ovrhovoditelja koji su predložili ovrhu.

(3) Vozarina, prevoznina i svote koje se odnose na uzgrednosti
broda koje su plaćene do zaključenja ročišta za raspravu o razdiobi kupovnine
podijelit će se rješenjem kojim se razdjeljuje kupovnina postignuta prodajom
broda koji je predmet ovrhe.

Članak 911.

(1) U postupku ovrhe na brodu namiruju se i založni
vjerovnici koji nisu predložili ovrhu.

(2) Vjerovnici čije su tražbine osigurane hipotekom
na brodu namiruju se iz diobne mase i kada nisu prijavili svoje tražbine.

(3) Vjerovnici čije su tražbine osigurane pomorskim
privilegijem namiruju se iz diobne mase ako su prijavili svoje tražbine.

(4) U slučaju osporavanja tražbine iz stavka trećeg
ovoga članka, sud će do okončanja parnice, iz diobene mase izdvojiti sredstva
dostatna za pokriće osporene tražbine.

(5) Ako u parnici privilegirana tražbina ne bude utvrđena,
izdvojena sredstva iz stavka 4. ovoga članka, raspodijelit će se na ostale
vjerovnike.

Članak 912.

(1) Iz diobne mase vjerovnici se podmiruju prema ovom
redu prvenstva:

1) vjerovnici čije su tražbine osigurane pomorskim
privilegijem,

2) vjerovnici prava zadržaja iz članka 438. ovoga
Zakonika,

3) vjerovnici čije su tražbine osigurane hipotekom na
brodu,

4) ostali vjerovnici.

(2) Troškovi nastali u tijeku postupka prodaje broda
namiruju se prije razdiobe kupovnine, pa i prije tražbina osiguranih pomorskim
privilegijima.

Članak 913.

(1) Red prvenstva koji pripada glavnici pripada i
kamatama te glavnice koje nisu zaostale za vrijeme dulje od tri godine od
dosude te parničnim i ovršnim troškovima koji su nastali radi ostvarenja kojeg
od tih zahtjeva.

(2) Plaćanja koja se ponavljaju, a nisu zaostala za
vrijeme dulje od tri godine prije dosude imaju isti prvenstveni red kao i pravo
koje je osnova tim plaćanjima.

(3) Ako diobna masa ne dostigne za namirenje
vjerovnika, troškovi i sporedne tražbine podmiruju se prije glavnice.

Članak 914.

Na utvrđivanje međusobnoga prvenstvenog reda u
namirenju vjerovnika čije tražbine pripadaju u istu kategoriju u smislu članka
912. stavka 1. točke 1) ili 3) ovoga Zakonika, primjenjuju se odredbe ovoga
Zakonika koje se odnose na međusobni redoslijed namirenja pomorskih
privilegija, odnosno hipoteka na brodu. Na utvrđivanje međusobnoga prvenstvenog
reda u namirenju vjerovnika čije tražbine pripadaju u istu kategoriju u smislu.
članka 912. stavka 1. točke 4) ovoga Zakonika primjenjuje se odred­ba članka
857. stavak 3. ovoga Zakonika.

Članak
915.

Višak
diobne mase koji ostane nakon što se namire sve traž­bi­ne navedene u članku
912. ovoga Zakonika sud dodjeljuje ovršeniku.

Članak
916.

(1) Tražbine
koje ovise o raskidnom uvjetu namiruje se isplatom u gotovom novcu samo ako
vjerovnik dade osiguranje da će u slučaju nastupanja uvjeta vratiti ono što je
primio.

(2) Ako
vjerovnik ne položi osiguranje u roku od 15 dana od dana dostave rješenja o
namirenju, svota potrebna za namirenje njegove tražbine predat će se banci kao
štedni ulog.

(3) Kad
postane sigurno da uvjet neće nastupiti, vjerovniku će se isplatiti njegova tražbina.

(4) Ako
raskidni uvjet nastupi, postupit će se sa svotom koju je vjerovnik vratio ili
koja je predana banci tako da će se isplatiti onim vjerovnicima čije tražbine
nisu potpuno namirene iz svote dobivene prodajom, a ako takvih vjerovnika nema,
ta će se svota predati ovršeniku.

Članak
917.

(1) Ako
je isplata tražbina vezana za koji odgodivi uvjet, tražbine će se namiriti tako
da će se odgovarajuća svota izdvojiti i predati banci kao štedni ulog koji će
se isplatiti vjerovniku kad uvjet nastupi.

(2) Ako uvjet ne nastupi, uložene svote isplaćuju se
onim vjerovnicima čije tražbine nisu potpuno namirene iz svote dobivene prodajom,
a ako takvih vjerovnika nema, ta će se svota predati ovršeniku.

Članak 918.

(1) Ako je u pogledu stvarnopravnih tereta na brodu
koji je predmet ovrhe upisana u upisnik brodova zabilježba spora ili zabilježba
da je podnesena tužba radi brisanja tog prava, tražbine, odnosno naknade za to
pravo namiruju se na način kao i tražbine koje ovise o raskidnom uvjetu.

(2) Kad je u upisniku brodova predbilježen
stvarnopravni teret na brodu koji je predmet ovrhe, a korisnik tog prava dokaže
da je u tijeku postupak za opravdanje predbilježbe ili da još nije protekao rok
za pokretanje tog postupka, tražbina, odnosno naknada za to pravo namiruje se
kao i tražbina uz odgodivi uvjet.

Članak 919.

(1) Tražbine koje su osigurane zajedničkom hipotekom
namiruju se iz diobne mase u gotovom novcu.

(2) Ako se u postupku prodaje prodaju svi brodovi
koji nedjeljivo jamče za tražbine, svaki brod u diobenu masu doprinosi
prodajnom cijenom nakon odbitka troškova prodaje, te tražbina osiguranih
pomorskim privilegijem.

(3) Ako vjerovnik čija je tražbina osigurana
zajedničkom hipotekom traži namirenje u drugom razmjeru, vjerovnici čije tražbine
po prvenstvenom redu dolaze poslije tražbina tog vjerov­nika, a koji zbog toga
dobivaju manje nego što bi dobili kad bi se vjerovnik namirio prema stavku 2.
ovoga članka, mogu tražiti da im se iz pojedinih diobnih masa isplati svota
koja bi, kad bi se razdioba obavljala prema stavku 2. ovoga članka, pripala tražbini
osiguranoj zajedničkom hipotekom, ako je to potrebno da se pokrije manjak.

(4) Ako
se u postupku prodaje ne prodaju svi brodovi koji nedjeljivo jamče, radi
utvrđivanja naknade koja pripada vjerovnicima koji dolaze poslije vjerovnika
čije su tražbine osigurane zajedničkom hipotekom, uzet će se kao računska
podloga, umjes­to pojedinih diobnih masa, vrijednost pojedinih brodova optereće­nih
zajedničkom hipotekom. Zahtjev tih vjerovnika na naknadu uknjižuje se u njihovu
korist na neprodanim brodovima, i to s onim prvenstvenim redom koji pripada
potpuno ili djelomično namirenoj tražbini vjerovnika koji je bio osiguran
zajedničkom hipotekom. Tu zajedničku hipoteku na neprodanim brodovima sud će po
službenoj dužnosti brisati.

Članak
920.

(1)
Korisnici služnosti koje kupac ne preuzima namiruju se tako da im se za njihovo
pravo daje naknada iz svote dobivene prodajom.

(2) Ako
se korisnici služnosti ne sporazumiju s vjerovnicima koji po redu namirenja
dolaze poslije njih o svoti naknade iz stav­ka 1. ovoga članka, visinu naknade
određuje sud uzimajući osobito u obzir vrijeme za koje bi služnost još mogla
trajati, njezinu vrijednost, korist za korisnika služnosti i godine života
korisnika.

(3)
Kupac i korisnici služnosti i vjerovnici koji po redu namirenja dolaze poslije
njih mogu se sporazumjeti da kupac preuzme služnost i da se određena svota naknade
za preuzimanje služnosti odbije od kupovnine.

Članak
921.

(1) Tražbina
založnog vjerovnika koja nije dospjela do donošenja rješenja o namirenju
isplatit će se i prije proteka dos­pjelosti zajedno sa svotom ugovorenih kamata
obračunatih do dana donošenja rješenja o razdiobi kupovnine.

(2) Ako
za takvu tražbinu nisu određene kamate, odbit će se svota koja odgovara
zakonskim kamatama od dana donošenja rješenja o namirenju do dana dospjelosti
tražbine.

Članak
922.

(1) Ako
se ne zna tko je sadašnji vjerovnik hipotekarne tražbine koje bi po svojem redu
prvenstva bile pokrivene diobnom masom ili mu se ne zna boravište, sud će svotu
koja se odnosi na tu tražbinu položiti u banku kao štedni ulog, a u rješenju o
razdiobi kupovnine odredit će kome će ta svota pripasti ako je vjerovnik ne
podigne.

(2) Ako
vjerovnik u čiju je korist položena svota iz stavka 1. ovoga članka tu svotu ne
podigne u roku od tri godine od dana kada je bila položena u banku, svaki
vjerovnik kome bi ta svota ili njezin dio imala pripasti može tražiti da mu se
isplati svota koja odgovara njegovoj tražbini. Ako takvih vjerovnika nema,
isplatu može tražiti ovršenik.

Članak
923.

(1) Ako
založni vjerovnici koji traže namirenje iz kupovnine ne mogu biti u cijelosti
namireni, sud će, na prijedlog nekog od njih ili vjerovnika koji je predložio
ovrhu, osobama na čija se dugovanja prostiru pomorski privilegiji ili hipoteka
na brodu narediti da dugovane svote, ako je potrebno da se namire predlagatelj
i oni koji imaju povoljniji prvenstveni red namirenja, u od­ređe­nom roku polože
u sud.

(2)
Prijedlog iz stavka 1. ovoga članka podnosi se u tijeku ovršnog postupka
najkasnije na ročištu za razdiobu kupovnine.

(3)
Naredbe ovršenikovim dužnicima izdane na temelju stav­ka 1. ovoga članka
uzrokuju da svaka isplata koju bi oni obavili ovršeniku ili trećoj osobi
protivno odluci suda prema založnim vjerovnicima nema pravni učinak.

(4) Ako
u roku koji sud odredi te svote ne budu položene, sud će, na prijedlog
vjerovnika na kog se isplata odnosi, postupati prema odredbama o ovrsi na
novčanim tražbinama, s tim da će odrediti kojem založnom vjerovniku pripadaju
pojedine tražbine i u kojoj svoti.

14.
Prodaja udjela broda

Članak
924.

Ako se
ovrha prodajom provodi prodajom udjela broda, odredbe ovoga Zakonika o prodaji
primjenjivat će se uz ova odstupanja:

1)
zaustavljanje broda može se dopustiti samo ako se ovrha traži na udjelima koji
prelaze polovicu ukupne vrijednosti broda na kojem se provodi ovrha, odnosno
ako ovrhovoditelj koji je predložio ovrhu učini vjerojatnim da postoji opasnost
da bi se bez toga osujetilo ili znatno otežalo naplaćivanje tražbine,

2) ako
se ovrha provodi na više od polovice udjela broda koji je predmet ovrhe,
ovrhovoditelj može zahtijevati da se proda cijeli brod, s tim što će se njegova
tražbina isplatiti samo iz dijela kupovnine koji se odnosi na dio ovršenika,

3)
svaki suvlasnik broda koji je predmet ovrhe ovlašten je prije početka ročišta
za prodaju namiriti tražbinu ovrhovoditelja zajedno sa sporednim tražbinama i
tako stupiti na njegovo mjesto,

4) uz
jednake uvjete suvlasnici imaju prednost u dosudi broda koji je predmet ovrhe
pred ostalim sudionicima dražbe,

5) ako
više suvlasnika nudi iste uvjete kupnje, sud će dio izložen prodaji dodijeliti
suvlasnicima u jednakim udjelima.

15.
Namirenje vjerovnika

Članak
925.

(1) O
namirenju ovrhovoditelja i drugih osoba koje polažu pravo na namirenje sud
odlučuje rješenjem nakon održanog ročišta za razdiobu kupovnine, uzimajući u
obzir stanje koje proizlazi iz upisnika brodova, spisa ovršnog postupka i rezultata
ročišta za razdiobu kupovnine.

(2) U
rješenju o namirenju vjerovnika sud će odlučiti o prigovorima koje su pojedini
vjerovnici i ostali sudionici istakli u tijeku postupka, ako se prigovor odnosi
na kakvo pravno pitanje.

(3) Sud
će osobu koja je osporila tražbinu uputiti da, u odre­đe­nom roku, pokrene
parnicu ako odluka zavisi od spornih činjenica, osim ako svoje osporavanje ne
dokazuje pravomoćnom presudom, javnom ili privatnom ispravom koja ima značenje
javne isprave. Ako osoba koja osporava tražbinu to osporavanje pot­krjepljuje
pravo­moćnom presudom, javnom ili privatnom ispravom koja ima znače­nje javne
isprave, sud će o osporavanju odlu­čiti u ovršnom postupku. Sud će o
osporavanju odlučiti u ovrš­nom postupku i ako nisu sporne činjenice od kojih
zavisi dono­šenje odluke.

(4) Ako prihvati osporavanje, sud će na parnicu
uputiti osobu čija je tražbina osporena.

(5) Ako osoba koja je osporila tražbinu učini
vjerojatnim postojanje razloga za osporavanje, sud će donošenje rješenja o
namirenju osobe čija je tražbina osporena odgoditi do završetka parnice.
Iznimno, sud može donošenje rješenja o namirenju i namirenje te osobe
uvjetovati davanjem jamstva.

(6)
Iznos koji se odnosi na osporenu tražbinu položit će se u sudski odnosno
javnobilježnički polog.

(7) Ako
osoba koja je upućena na parnicu u roku koji je za to određen ne dokaže da je
parnicu pokrenula, smatrat će se da tražbina nije osporena, odnosno da je
odustala od zahtjeva da njezina tražbina bude namirena u ovršnom postupku.

(8)
Odredbom stavka 5. ovoga članka ne dira se u pravo osobe koja je upućena na
parnicu da, i poslije završetka ovršnog postupka, pokrene parnicu protiv osobe
čije je tražbine osporila, odnosno protiv osobe koja joj je tražbinu osporila.

(9) Na prijedlog osobe čija je tražbina osporena sud
može odgodu donošenja rješenja o namirenju i namirenje tražbine te osobe
uvjetovati davanjem primjerenoga osiguranja za štetu koju bi ta osoba mogla
pretrpjeti zbog odgode namirenja. Ako osoba koja je osporila tražbinu ne da
primjereno jamstvo u roku koji joj je određen, smatrat će se da tražbina nije
osporena.

(10) Osoba čija je tražbina bila osporena ima pravo
na naknadu štete koju je pretrpjela zbog neutemeljenog osporavanja tražbine,
ako je ono bilo učinjeno jedino radi toga da joj se šteti ili da je se smeta u
izvršavanju i ostvarenju njezinih prava.

(11) Rješenje o namirenju sud će dostaviti svim
osobama ko­je se moraju pozvati na ročište o razdiobi (članak 908. stavak 2.).

Članak 926.

Presuda donesena u parnici o osporenoj tražbini djeluje
protiv ovršenika i svih vjerovnika.

Članak 927.

(1) Kad rješenje o razdiobi kupovnine postane
pravomoćno, sud će predati pojedinim vjerovnicima svote koje im se imaju
isplatili u gotovom novcu, ako u pogledu njih ne teče parnica, odnosno upravni
postupak ili ako je bez uspjeha protekao rok određen za podnošenje tužbe,
odnosno za pokretanje upravnog postupka.

(2) U pogledu svota koje se po nalogu suda imaju položiti
u banku kao štedni ulog sud će izdati potrebne naredbe, ako o tome osobe kojima
su te svote ili njihove kamate namijenjene sporazumno ne odrede drugačije.

(3) Ako se rješenje o razdiobi kupovnine ne može
provesti zato što je u tijeku kakva parnica ili upravni postupak, svota koja se
odnosi na taj dio rješenja o razdiobi položit će se u banku kao štedni ulog do
pravomoćnosti odluke o razdiobi.

Glava III.

OVRHA
RADI PREDAJE BRODA

Članak
928.

(1) U
postupku ovrhe radi predaje broda koji je upisan u do­maći upisnik brodova na
odgovarajući se način primjenjuju odred­be članka 857., 863. i 864. ovoga
Zakonika.

(2) Prijedlog za donošenje rješenja o ovrsi predajom
broda mora sadržati podatke iz članka 854. ovoga Zakonika, osim podataka iz
točke 6) tog članka.

(3) Na ovrhu radi predaje broda na odgovarajući se
način pri­mjenjuju odredbe Ovršnog zakona o ovrsi radi predaje pokretnih
stvari, ako u ovom Zakoniku nema posebnih odredaba.

Članak 929.

(1) Ovrha radi predaje broda koji se nalazi kod
ovršenika provodi se tako da službena osoba oduzima brod od ovršenika i predaje
ga, uz potvrdu, ovrhovoditelju.

(2) Ovrha predajom provodi se prema odredbi stavka 1.
ovoga članka i kad se brod nalazi kod treće osobe koja pristaje da brod preda
sudskom ovršitelju.

(3) Ako
treća osoba ne pristaje da brod preda sudskom ovršitelju, ovrhovoditelj može
predložiti ovršnom sudu da na nj prenese tražbinu ovršenika prema trećoj osobi
na predaju broda.

Članak 930.

O izvršenoj predaji broda sud će obavijestiti
vjerovnike čije su tražbine osigurane hipotekama na brodu te one vjerovnike o
kojima postoje podaci u spisima ovršnog postupka.

Članak 931.

Ako se ovrha predajom broda provodi na brodu strane
državne pripadnosti, sud će, umjesto postupanja prema odredbama članka 857.
ovoga Zakonika, poduzeti što je potrebno da se strano tijelo koje vodi upisnik
u koji je upisan strani brod na kojem se provodi ovrha obavijesti o pokretanju
postupka radi predaje broda, ako međunarodnim ugovorom nije drugačije
predviđeno.

Glava
IV.

OSIGURANJE

1.
Osiguranje zasnivanjem prisilne sudske hipoteke

Članak
932.

(1) Na
osnovi ovršne isprave kojom je utvrđena novčana tražbina predlagatelj
osiguranja ima pravo tražiti osiguranje te tražbine zasnivanjemprisilne
sudske hipoteke na brodu protivnika osiguranja.

(2) Na osiguranje iz stavka 1. ovoga članka na
odgovarajući se način primjenjuju odredbe Ovršnog zakona o osiguranju prisil­nim
zasnivanjem založnog prava na nekretnini, ako ovim Zakonikom nije drugačije
određeno.

Članak 933.

(1) Osnivanje prisilne sudske hipoteke iz članka 932.
ovoga Zakonika na brodovima upisanim u upisnik brodova obavlja se uknjižbom.

(2) Osnivanje prisilne sudske hipoteke iz članka 932.
ovoga Zakonika na brodovima koji nisu upisani u upisnik brodova obav­lja se
pljenidbenim popisom broda.

(3) Osnivanje prisilne sudske hipoteke popisom iz
stavka 2. ovoga članka upisuje se u privremeni upisni list.

Članak 934.

(1) U upisniku brodova u koji se upisuje prisilna
sudska hipoteka mora se naznačiti ovršivost tražbine u čiju se korist prisil­na
sudska hipoteka upisuje.

(2) Ako je za tražbinu već uknjižena prisilna sudska
hipoteka ili je prisilna sudska hipoteka samo predbilježena, sud će odrediti da
se ovršivost tražbine zabilježi u upisnik brodova.

(3) Za brodove koji nisu upisani u upisnik brodova
ovršivost tražbine upisuje se u popis broda.

(4) U pogledu učinka obavljene uknjižbe, odnosno zabilježbe
ili popisa broda važe odredbe članka 857. stavka 1. ovoga Zakonika.

Članak 935.

Odredbe članka 857. ovoga Zakonika o podnošenju
prijedloga za provođenje postupka prodaje na odgovarajući se način primjenjuju
i na postupak osnivanja prisilne sudske hipoteke.

Članak
936.

Za
brodove koji nisu upisani u upisnik brodova sud može narediti da se ovršivost
tražbine, pored upisa u popis broda prema odredbi članka 934. stavka 3. ovoga
Zakonika, upiše i u privremeni upisnilist.

Članak
937.

(1)
Popis broda može se provesti samo ako je brod u posjedu ili suposjedu
protivnika osiguranja.

(2) Ako
to ovršnom sudu nije poznato, niti se podnesenim ispravama učini vjerojatnim,
sud će, prije nego što naredi popis, saslušati o tome protivnika osiguranja.

Članak
938.

(1) O
naređenom popisu sud će obavijestiti protivnika osiguranja, uz naznaku mjesta i
vremena popisa.

(2)
Popis broda obavlja se na licu mjesta, tako da se u zapisnik unosi opis
predmeta popisa.

(3) Ako
se pri popisu nađe isprava na kojoj se temelji pravo vlasništva protivnika
osiguranja, ili se ono njome dokazuje, sud će na ispravi naznačiti da je popis
obavljen. Kad prisilna sudska hipoteka na brodu koji je predmet ovrhe prestane,
sud će po prijedlogu zabilježiti na toj ispravi da je prisilna sudska hipoteka
prestala.

(4) O
obavljenom popisu sud će obavijestiti stranke.

Članak
939.

Dok se
ne utvrdi da je provedeni popis broda nepravilan, osiguranje na istom brodu u
korist druge tražbine tog ili drugog predlagatelja osiguranja za koje se
kasnije traži osnivanje prisilne sudske hipoteke na istom brodu neće se
provoditi novim popisom, nego će se to kasnije osiguranje provesti samo zabilježbom
u postojećem zapisniku o popisu broda.

Članak
940.

Žalba
protiv rješenja kojim se dopušta osiguranje osnivanjem prisilne sudske hipoteke
ne zadržava ovršivost rješenja.

2.
Osiguranje prethodnom ovrhom

Članak
941.

Radi
osiguranja nenovčane tražbine koja se ne može osigurati predbilježbom u javnoj
knjizi sud može, na temelju domaće presude donesene u parničnom postupku,
odrediti prethodnu ovrhu ako ovrhovoditelj učini vjerojatnim opasnost da bi se
zbog odgode ovrhe dok presuda ne postane ovršna ovrha onemogućila ili znatno
otežala te ako položijamstvo za štetu koju bi ovršenik mogao pretrpjeti
uslijed takve ovrhe.

Članak 942.

(1) Prije nego što odluči o prijedlogu
ovrhovoditelja, sud će održati ročište radi rasprave o prijedlogu i osiguranju.

(2) Ako se stranke o tome ne sporazumiju, sud će, ako
prihvati prijedlog za ovrhu, po slobodnoj ocjeni odrediti visinu jamstva i rok
u kojemu ono treba biti položeno. Dok jamstvo ne bude položeno, ne može se
započeti s provedbom ovrhe.

(3) Ako jamstvo ne bude položeno u određenom roku,
sud će obustaviti ovrhu.

(4) Ako to posebne okolnosti slučaja zahtijevaju, sud
može odrediti ovrhu i visinu jamstva te započeti s provedbom ovrhe čim jamstvo
bude položeno, i prije nego što ovršeniku omogući da se o prijedlogu očituje.

(5) Na
zahtjev ovršenika koji učini vjerojatnim da bi uslijed ovrhe pretrpio
nenadoknadivu ili teško nadoknadivu štetu sud može odbiti prijedlog za ovrhu
ili njegovo odbijanje uvjetovati polaganjem primjerenog jamstva u određenom
roku. Ako ovrše­nik ne položijamstvo u određenom roku, sud će donijeti
rješenje o ovrsi.

(6) U
povodu prigovora ovršenika kojemu nije omogućeno da se prethodno očituje o
ovrhovoditeljevu prijedlogu sud može obustaviti ovrhu ako bi njenom provedbom
ovršeniku mogla biti nanesena nenadoknadiva ili teško nadoknadiva šteta, ili
obustavu uvjetovati polaganjemjamstva u određenom roku. Ako ovršenik ne
položi jamstvo u roku, smatrat će se da je odustao od svog prigovora.

3.
Osiguranje prethodnim mjerama

Članak
943.

(1)
Prethodna mjera određuje se radi osiguranja novčane tražbine na temelju:

1)
odluke domaćeg suda ili upravnog tijela koja nije postala ovršna,

2) nagodbe
zaključene pred domaćim sudom ili upravnim tijelom ako tražbina koja je u njoj
utvrđena još uvijek nije dospjela,

3)
domaće javnobilježničke isprave ako tražbina koja je u njoj utvrđena još uvijek
nije dospjela.

(2) Sud
će na temelju isprava iz stavka 1. ovoga članka odrediti prethodnu mjeru ako
predlagatelj osiguranja učini vjerojatnom opasnost da bi se bez tog osiguranja
onemogućilo ili znatno otežalo ostvarenje tražbine.

Članak
944.

(1)
Smatrat će se da opasnost u smislu odredbe članka 943. ovoga Zakonika postoji
ako je određivanje prethodne mjere pred­loženo na temelju:

1) platnog naloga odnosno rješenja o ovrsi na temelju
vjerodostojne isprave protiv kojega je pravodobno podnesen prigovor,

2) presude donesene u kaznenom postupku o
imovinskoprav­nom zahtjevu protiv koje je dopušteno ponavljanje kaznenog
postupka,

3) odluke koja se mora ovršiti u inozemstvu,

4) presude na temelju priznanja protiv koje je
izjavljena žalba,

5) nagodbe iz članka 943. stavka 1. točke 2) ovoga
Zakonika koja se pobija na način predviđen zakonom,

6) javnobilježničke isprave iz članka 943. stavka 1.
točke 3) ovoga Zakonika koja se pobija na način predviđen zakonom.

(2) U slučajevima iz točaka 4. i 5. stavka 1. ovoga
članka sud može, na prijedlog protivnika osiguranja, prethodnu mjeru uvjetovati
polaganjem osiguranja od strane predlagatelja osiguranja za šte­tu koju bi
protivnik osiguranja mogao pretrpjeti njezinim odre­đivanjem.

Članak
945.

(1)
Osiguranje prethodnom mjerom za nedospjele obroke tražbine po osnovi zakonskog
uzdržavanja, tražbine po osnovi naknade štete za izgubljeno uzdržavanje zbog
smrti davatelja uzdržavanja i tražbine po osnovi naknade štete zbog narušenja
zdravlja ili smanjenja, odnosno gubitka radne sposobnosti odre­đuje se samo za
obroke koji će dospjeti u jednoj godini.

(2) U
slučajevima iz stavka 1. ovoga članka pretpostavlja se da opasnost postoji ako
se protiv protivnika osiguranja već morala voditi ovrha radi naplate dospjelog
obroka ili je takva ovrha predložena.

Članak
946.

(1) Kao
prethodne mjere sud može odrediti:

1)
predbilježbu založnog prava na brodu ili brodu u gradnji protivnika osiguranja
ili na pravu upisanom na brodu ili brodu u gradnji,

2)
pljenidbu broda ili broda u gradnji koji nije upisan u upisnik brodova odnosno
brodova u gradnji po pravilima po kojima se provodi ovrha radi naplate novčane
tražbine na tim predmetima ovrhe,

3)
pljenidba tereta na brodu protivnika osiguranja.

(2) Sud
može, ako su za to ispunjeni uvjeti predviđeni ovim Zakonikom, uz prethodnu
mjeru odrediti i koju privremenu mjeru.

(3)
Provedbom prethodne mjere predlagatelj osiguranja stje­če založno pravo na
predmetu osiguranja.

Članak
947.

(1) Sud
će odrediti prodaju zaplijenjenog tereta na brodu koji je podložan brzom
kvarenju ili ako postoji opasnost od znatnog pada cijene toga tereta.

(2)
Prodaja zaplijenjenog tereta obavit će se po odredbama Ovršnog zakona na
pokretninama.

(3)
Iznos koji se dobije prodajom tereta čuvat će se u sud­skom pologu dok se ne
obustavi prethodna mjera ili dok predlagatelj osiguranja ne predloži ovrhu, a
najduže trideset dana pošto tražbina postane ovršiva. Druge koristi dobivene
ostvarenjem tražbine položit će se u sudski polog, ako je to moguće, ili će se
na koji drugi način odrediti njihovo čuvanje do obustave prethod­ne mjere
odnosno dok predlagatelj osiguranja ne predloži ovrhu, ali najduže trideset
dana pošto tražbina postane ovršiva.

Članak
948.

(1) U
rješenju kojim se određuje prethodna mjera moraju, uz ostalo, biti naznačeni
iznos tražbine koja se osigurava, s kamatama i troškovima, mjera osiguranja i
vrijeme za koje se ona određuje.

(2)
Vrijeme za koje se prethodna mjera određuje može trajati najdulje do proteka
petnaest dana nakon nastupanja uvjeta za ovrhu.

(3) Ako
vrijeme iz stavka 1. ovoga članka protekne prije ne­go što isprava na osnovi
koje je određena prethodna mjera postane ovršna, sud će, na prijedlog
predlagatelja osiguranja podnesen sudu prije isteka vremena za koje je mjera
određena, produljiti to vrijeme uz uvjet da se nisu promijenile okolnosti pod
kojima je mjera određena.

(4)
Rješenje o određivanju prethodne mjere mora biti obraz­lo­ženo.

Članak
949.

(1) Sud
će, na prijedlog protivnika osiguranja, obustaviti postupak i ukinuti provedene
radnje:

1) ako
protivnik osiguranja položi sudu dužni iznos tražbine koja se osigurava, s
kamatama i troškovima,

2) ako
protivnik osiguranja učini vjerojatnim da je tražbina u vrijeme donošenja
rješenja o određivanju prethodne mjere već bila naplaćena ili dovoljno
osigurana,

3) ako je pravomoćno utvrđeno da tražbina nije
nastala ili da je prestala,

4) ako odluka na temelju koje je prethodna mjera
određena bude ukinuta u povodu pravnog lijeka, odnosno ako sudska nagodba ili
javnobilježnička isprava na temelju koje je prethodna mjera određena bude
stavljena izvan snage.

(2) Sud će obustaviti postupak i ukinuti provedene
radnje ako u roku od petnaest dana od dana proteka vremena za koje je prethodna
mjera određena ne bude udovoljeno uvjetima za ovrhu.

(3) U slučajevima iz stavka 1. točaka 2) 3) i 4) te
stavka 2. ovoga članka troškove prouzročene određivanjem i provedbom prethodne
mjere predlagatelj osiguranja dužan je nadoknaditi protivniku osiguranja.

(4) U slučajevima iz stavka 3. ovoga članka protivnik
osiguranja može protiv predlagatelja osiguranja tražiti naknadu štete u ovršnom
postupku najkasnije u roku od trideset dana od okon­čanja postupka, a nakon
toga u parnici.

(5) U ovršnom postupku postojanje i visinu štete iz
stavka 4. ovoga članka utvrđuje sud rješenjem, na prijedlog protivnika
osiguranja.

(6)
Žalba protiv rješenja iz stavka 5. ovoga članka zadržava njegovu ovrhu.

Članak
950.

Ako se
pretpostavke za ovrhu radi naplate osigurane tražbine ispune prije proteka
vremena za koje je određena prethodna mjera, sud će, na prijedlog protivnika
osiguranja, obustaviti postupak i ukinuti provedene radnje ako predlagatelj
osiguranja ne podnese prijedlog za ovrhu u roku od petnaest dana od nastupanja
tih uvjeta.

4.
Privremene mjere

Članak
951.

(1)
Prije pokretanja ili tijekom parničnoga, ovršnog ili uprav­nog postupka sud može,
radi osiguranja novčane tražbine predlagatelja osiguranja, na prijedlog predlagatelja
osiguranja, odrediti svaku mjeru kojom se postiže svrha takova osiguranja, a
osobito zabranu otuđenja ili drugog raspolaganja brodom, čuvanje broda i
zaustavljanje broda, uz uvjete utvrđene Ovršnim zakonom, ako odredbama ovoga
Zakonika nije drugačije predviđeno.

(2)
Privremene mjere radi osiguranja nenovčane tražbine pred­lagatelja osiguranja
sud može odrediti uz uvjete utvrđene Ovršnim zakonom, ako odredbama ovoga
Zakonika nije drugačije predviđeno.

Članak
952.

Privremena
mjera zaustavljanja broda provodi se na temelju zabrane odlaska broda iz luke.

Članak
953.

(1)
Privremeno zaustavljanje broda može se odrediti samo za tražbine koje proizlaze
iz:

1)
štete prouzročene sudarom broda čije se zaustavljanje traži ili štete
prouzročene tim brodom na koji drugi način,

2)
smrti ili tjelesne ozljede prouzročene brodom čije se zaustavljanje traži ili
koje su nastale u svezi s iskorištavanjem toga broda,

3)
spašavanja,

4)
ugovora o iskorištavanju broda čije se zaustavljanje traži,

5)
zajedničke havarije,

6)
tegljenja,

7)
peljarenja,

8)
opskrbe broda čije se zaustavljanje traži radi njegova održavanja ili
iskorištavanja,

9)
gradnje, preinake, opravka, opreme ili dokovanja broda čije se zaustavljanje
traži,

10)
prava posade po osnovi rada,

11)
izdataka koje učini zapovjednik, krcatelj, naručitelj ili agent za račun broda,
odnosno vlasnika broda ili brodara, a u svezi s brodom,

12)
posredničkih provizija ili agencijskih nagrada koje se duguju u svezi s brodom.

(2)
Pored slučajeva iz stavka 1. ovoga članka, privremeno zaustavljanje broda može
se odrediti i radi ostvarenja pomorskog privilegija ili hipoteke na brodu ili
hipoteci slična sredstva osiguranja.

(3)
Odredbe o ograničavanju privremenog zaustavljanja broda samo za tražbine iz
stavka 1. i 2. ovoga članka primjenjuju se na strane brodove samo ako između države
čiju zastavu strani brod vije i Republike Hrvatske postoji uzajamnost.

Članak
954.

(1) Ako
se zaustavljanje traži radi ostvarenja neke od tražbina iz članka 953. stavka
1. ovog Zakonika, može biti zaustavljen bilo koji brod koji je u vrijeme
podnošenja prijedloga u vlasništvu osobnog dužnika.

(2) Pod osobnim dužnikom, u smislu stavka 1. ovoga
članka, smatra se osoba koja, prema odredbama mjerodavnog prava, odgovara za
tražbinu radi koje se tražizaustavljanje broda, a u vrijeme nastanka
tražbine bila je u svojstvu vlasnika,brodara, naručitelja ili zakupnika
broda u svezi s kojim je nastala tražbina.

(3) Radi ostvarenja pomorskog privilegija ili
hipoteke na brodu ili hipoteci sličnih sredstava osiguranja stranog prava, kao
i radi ostvarenja zahtjeva koji se tiče vlasništva na brodu, može se zaustaviti
samo brod na koji se dotični privilegij, hipoteka, odnosno zahtjev odnosi.

(4) Ako se zaustavljanje traži radi ostvarenja
pomorskog privilegija ili hipoteke, ili hipoteci sličnog sredstva osiguranja
stranog prava i bez obzira je li u vrijeme podnošenja prijedloga brod u
vlasništvu osobnog dužnika dotični brod može biti zaustavljen sve dok je
opterećen tim pomorskim privilegijem odnosno hipotekom, te hipoteci sličnim
sredstvom osiguranja stranog prava.

Članak 955.

(1) Ako se privremene mjere određuju radi osiguranja
novčanih tražbina, sud će osloboditi brod zaustavljanja ili čuvanja ako bude
danojamstvo koje prihvatipredlagatelj osiguranja, ili ako
predlagatelj osiguranja ne prihvati ponuđeno jamstvo, onda jamstvo koje odredi
sud kaodovoljno kvalitetno za pokriće ukupnih tražbina za koja se traži
zaustavljanje, uključujući i tražbine po osnovi troškova postupka i kamata.

(2)
Jamstvo se može ponuditi u obliku gotovinskog pologa, bankovne garancije,
jamstva osiguratelja brodarove odgovornosti ili drugog osiguratelja, ili druge
imovinske vrijednosti.

(3) Ako je riječ o tražbinama za koja protivnik
osiguranja mo­že ograničiti svoju odgovornost, visina jamstva iz stavka 1.
ovoga članka ne mora biti veća od svote ograničene odgovornosti.

(4) Kad jedan od sudova na području Republike
Hrvatske na temelju odredbe stavka 1. ovoga članka oslobodi brod od zaustav­ljanja,
nijedan drugi sud na području Republike Hrvatske ne može odrediti zaustavljanje
ni tog ni bilo kojega drugog broda za istu tražbinu i za istog predlagatelja
osiguranja, uz uvjet da su dana jamstva još raspoloživa ili prenosiva u korist
predlagatelja osiguranja.

Članak 956.

Sud neće odrediti zaustavljanje broda, a već određeno
zaustavljanje ukinut će ako protivnik osiguranja dokaže da je u nekoj drugoj državi
već dao primjereno jamstvo za istu tražbinu, ili za istog predlagatelja
osiguranja, uz uvjet:

1) da jamstvo odgovara uvjetima iz članka 955. stavka
1. ovoga Zakonika,

2) da država na čijem je području jamstvo dano
postupa na jednak način prema jamstvima koja su položena na području Republike
Hrvatske.

Članak 957.

Davanje jamstva ne znači priznanje odgovornosti te
tražbine za koje je jamstvo dano niti odricanje od mogućnosti ograničenja
odgovornosti.

Članak 958.

(1) U rješenju kojim određuje privremenu mjeru sud će
odrediti vrijeme njezina trajanja.

(2) Ako se privremena mjera odredi prije pokretanja
par­nič­noga, ovršnog ili upravnog postupka predlagatelj osiguranja je dužan
dokazati, u roku od 15 dana, da je pokrenuo parnični, ovršni, odnosno upravni
postupak.

(3) Ako predlagatelj osiguranja u roku iz stavka 2.
ovoga članka ne dokaže da je pokrenuo parnični, ovršni, odnosno uprav­ni
postupak, sud će na prijedlog protivnika osiguranja ukinuti privremenu mjeru.

(4) Ako vrijeme iz stavka 1. ovoga članka protekne
prije ne­go što bude udovoljeno uvjetima za ovrhu ili osiguranje uknjiž­bom ili
predbilježbom založnog prava, sud će, na prijedlog predlagatelja osiguranja,
produljiti vrijeme njezina trajanja, uz uvjet da se nisu izmijenile okolnosti
pod kojima je ta mjera određena.

(5) Ako vrijeme iz stavka 1. ovoga članka protekne a
ne udovolji se uvjetima iz stavka 4. ovoga članka za produljenje određene
privremene mjere, sud će, na prijedlog protivnika osiguranja, obustaviti
osiguranje i ukinuti izvršene radnje.

Članak 959.

Osiguranje će se obustaviti i određena privremena
mjera ukinuti ako se udovolji kojoj od pretpostavaka iz članka 949. stav­ka 1.
točke 1) – 3) ovoga Zakonika.

Članak 960.

(1) Troškove održavanja broda i uzdržavanja posade za
vrije­me zaustavljanja snosi vlasnik broda ili brodar.

(2) Ako
sredstva za uzdržavanje posade nisu dovoljna, sud će predlagatelju osiguranja
narediti da predujmi potrebnu svotu za uzdržavanje posade.

(3)
Troškove čuvanja broda predujmljuje predlagatelj osiguranja.

(4)
Odredbe stavka 1. i 3. ovoga članka ne diraju u obvezu konačnog snošenja tih
troškova.

Članak
961.

Privremenom
mjerom zaustavljanja broda ne dira se u prava i dužnosti stranaka koje
proizlaze iz ugovora o prijevozu stvari ili putnika.

Članak
962.

Kad sud
odredi privremenu mjeru na brodu, bez odgode će se na odgovarajući način
primijeniti odredbe članka 860. ovoga Zakonika prema naravi mjere koju je
odredio.

Članak 963.

(1) Kad sud odredi privremenu mjeru zabrane otuđenja
ili raspolaganja brodom, naredit će istovremeno da se ta mjera zabilježi u
upisnik brodova u koji je brod upisan.

(2) Kad sud pravomoćno ukine privremenu mjeru iz
stavka 1. ovoga članka, odnosno kad ona prestane po zakonu, sud će narediti da
se obavi brisanje zabilježbe iz stavka 1. ovoga članka.

Članak 964.

Kad odredi privremenu mjeru prema brodu pod stranom
zastavom, sud će, na prijedlog predlagatelja osiguranja i na njegov trošak,
obavijestiti nadležno inozemno tijelo o toj mjeri i njenom ukidanju.

Članak 965.

(1) Radi osiguranja novčanih tražbina te radi
osiguranja nenovčanih tražbina predlagatelja osiguranja protiv osobe koja je
ovlaštena da raspolaže teretom koji se nalazi na brodu, sud može dopustiti
privremenu mjeru koja se sastoji u tome što će se odrediti iskrcaj tereta s
broda i njegovo čuvanje u javnom skladištu ili drugom prikladnom mjestu, ako
predlagatelj osiguranja plati brodaru cijelu ugovorenu vozarinu koja mu još
nije plaćena i nadoknadi mu sve troškove koje je imao, a koji nisu uključeni u
vozarinu.

(2) Ako se predaja tereta na temelju odredbe stavka
1. ovoga članka traži u luci u kojoj se teret prema ugovoru o prijevozu nije
morao predati, sud će dopustiti privremenu mjeru iz stavka 1. ovoga članka samo
uz uvjet da se teret može iskrcati bez opasnosti za sigurnost broda i ostalog
tereta, da zbog iskrcaja ne nastane veće zadržavanje u dolasku broda ili
poremećaj u redu plovidbe, da se time ne nanosi šteta ostalim osobama koje su
ovlaštene da raspolažu teretom te da iskrcaj nije protivan drugim važnim
razlozima.

Dio
deseti

O
MJERODAVNOM PRAVU I O NADLEŽNOSTI SUDOVA REPUBLIKE HRVATSKE

Glava
I.

ZAJEDNIČKA
ODREDBA

Članak
966.

Odredbe
ovoga dijela Zakonika primjenjuju se na sve odnose iz pomorske plovidbe.

Glava
II.

O
MJERODAVNOM PRAVU I O ISKLJUČIVOJ NADLEŽNOSTI SUDOVA REPUBLIKE HRVATSKE ZA
ODNOSE S MEĐUNARODNIM OBILJEŽJEM (ELEMENTOM)

Članak
967.

Odredbe
ove glave Zakonika primjenjuju se na svaki plovni objekt koji je brod prema
hrvatskom pravu te na svaki plovni objekt koji je brod prema pravu države čiju
državnu pripadnost ima.

Članak
968.

(1)
Upućivanje na mjerodavno strano pravo znači upućivanje na njegove materijalne
odredbe uz isključenje njegovog kolizijskog prava.

(2)
Kada kolizijske odredbe ovog dijela Zakonika upućuju na primjenu prava državne
pripadnosti broda, a to pravo dopušta da brod privremeno vije zastavu druge države
u kojoj se vodi zakupovni registar, za sporni će se odnos primijeniti pravo države
čiju brod zastavu privremeno vije ako to predviđa pravo državne pripadnosti
broda.

Članak
969.

(1)
Prema pravu države čiju državnu pripadnost brod ima ocjenjuju se:

1) dužnosti
i prava zapovjednika u upravljanju brodom i u zasnivanju prava i obveza za
vlasnika broda i brodara,

2) stvarna prava na brodu,

3) pravne posljedice događaja na brodu na koje se
mora primijeniti zakon mjesta gdje je događaj nastao.

(2) Odredba stavka 1. točka 3) primjenjuje se na
događaje koji su nastali na stranim brodovima na području Republike Hrvatske.

Članak 970.

Na pravo vlasništva i na stvarna prava na brodu u
gradnji, a koji se gradi u Republici Hrvatskoj primjenjuje se hrvatsko pravo.

Članak 971.

(1) Za privatnopravne odnose koji proizlaze iz
ugovora o zapošljavanju članova posade broda mjerodavno je pravo koje su
stranke izabrale.

(2) Ako stranke nisu izabrale mjerodavno pravo,
mjerodavno je pravo državne pripadnosti broda ako okolnosti ne upućuju na neko
drugo pravo koje je činjenično ili pravno u bližoj vezi sa spornim odnosom i
strankama.

(3) Primjena prava iz stavaka 1. i 2. ovoga članka ne
isklju­čuje primjenu prisilnih propisa prava najbliže veze o odgovornosti za
smrt i tjelesne ozljede člana posade ako su oni za člana posade povoljniji.

Članak 972.

(1) Na
ograničenje odgovornosti brodara ili druge fizičke ili pravne osobe koja je
prema ovom Zakoniku s njim izjednačena primjenjuje se pravo države čiju državnu
pripadnost brod ima.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka primjenjuje se ovaj Zakonik ako su
njegove odredbe o ograničenju odgovornosti strože od propisa države čiju državnu
pripadnost brod ima.

Članak
973.

Na
ugovore o pomorskim plovidbenim odnosima primjenjuje se pravo koje su stranke
izabrale.

Članak
974.

Iznimno
od odredbe članka 973. ovoga Zakonika primjenjuje se na ugovore o iskorištavanju
brodova ovaj Zakonik:

1) na odgovornost prijevoznika za oštećenje, manjak
ili gubitak tereta, predviđenu odredbama ovoga Zakonika, čija se primjena ne može
isključiti sporazumom stranaka, ako se luka ukrcaja ili odredište nalazi u
Republici Hrvatskoj,

2) ako bi putnik primjenom drugog prava bio stavljen
u nepovoljniji položaj nego prema odredbama ovog Zakonika.

Članak 975.

(1) Ako se pravo čiju su primjenu stranke izabrale za
ugovor o iskorištavanju brodova ne može primijeniti na cijeli ugovor ili na
koji od odnosa koji proistječu iz ugovora ili ako stranke nisu izričito
odredile pravo koje se mora primijeniti, a njihova se namjera o primjeni
određenog prava ne može utvrditi ni iz okolnosti slučaja, na ugovor ili na
ugovorni odnos primjenjuje se pravo koje je s njim u najbližoj vezi.

(2) Ako se ne može utvrditi koje je pravo u najbližoj
vezi s ugovorima o iskorištavanju brodova, primjenjuju se:

1) pravo mjesta gdje je ugovor sklopljen – za ocjenu
glavnih prava i obveza ugovornih strana,

2) pravo države čiji je državljanin ili čiju državnu
pripadnost ima prijevoznik – ako je ugovor o prijevozu putnika ili stvari
sklopljen na temelju unaprijed utvrđenih općih uvjeta prijevoznika,

3) odredbe ovoga Zakonika – na ugovor o tegljenju.

(3) Na način izvršenja sporednih prava i obveza
ugovornih strana (način krcanja i predaje tereta, računanje vremena za stojnice
i prekostojnice, način plaćanja vozarine i sl.) primjenjuje se, u slučaju iz
stavka 2. ovoga članka, pravo mjesta gdje su pojedine radnje obavljene, odnosno
gdje su morale biti obavljene.

Članak 976.

(1) Na naknadu štete zbog sudara brodova primjenjuju
se:

1) pravo države u čijem se teritorijalnom moru ili
unutarnjim morskim vodama dogodio sudar,

2) odredbe Zakonika – ako se sudar dogodio na
otvorenom moru.

(2) Iznimno od odredaba stavka 1. ovoga članka, na
naknadu štete zbog sudara brodova primjenjuju se:

1) ako svi brodovi koji su sudjelovali u sudaru imaju
istu državnu pripadnost – pravo te države,

2) ako brodovi koji su sudjelovali u sudaru imaju
različitu državnu pripadnost, ali je pravo svih tih država isto – pravo tih država.

Članak 977.

Iznimno od odredaba članka 976. Zakonika koje za
naknadu štete zbog sudara brodova upućuju na primjenu stranog prava primjenjuju
se:

1) odredbe Zakonika – ako sve zainteresirane stranke
imaju zajedničko državljanstvo ili uobičajeno boravište, odnosno sje­dište u
Republici Hrvatskoj;

2) hrvatsko pravo – ako je jedan od brodova koji je
sudjelovao u sudaru hrvatski ratni ili javni brod.

Članak
978.

(1) Ako
se pravo čiju su primjenu stranke iz ugovora o spašavanju imovine izabrale ne
može primijeniti na cijeli ugovor ili na koji od odnosa koji proistječu iz tog
ugovora, ili ako stranke nisu izričito izabrale pravo koje će se primijeniti, a
njihova se namjera o primjeni određenog prava ne može utvrditi niti iz
okolnosti slučaja, na ugovor ili na ugovorni odnos primjenjuje se pravo koje je
s njim u najbližoj vezi.

(2) Ako
se ne može utvrditi koje je pravo u najbližoj vezi s ugovorom o spašavanju,
primjenjuje se pravo države one luke gdje je spašavanje okončano, odnosno pravo
prve luke u koju je spašeni brod prispio nakon završenog spašavanja.

(3) U
svim drugim slučajevima primjenjuju se odredbe Zakonika.

Članak
979.

Iznimno
od odredbe članka 978. Zakonika, primjenjuju se:

1) odredbe
Zakonika – ako su se spašavale osobe bez istodobnog spašavanja imovine, ako su
sve osobe državljani Repub­like Hrvatske, ili ako je brod koji je spašavao ili
brod koji je bio spašavan, a ako je bilo više brodova jedan od njih, hrvatski
ratni brod ili hrvatski javni brod,

2)
odredbe članka 639. stavka 1. i 2., članka 773. – 777., te članka 781. i 783.
Zakonika,

3)
odredbe zakonika koji uređuje zastaru tražbina i odredbe Zakonika o rokovima
zastare (članak 788.),

4)
pravo države čiju državnu pripadnost ima brod spašavatelj – na podjelu nagrade
za spašavanje između vlasnika broda ili brodara broda spašavatelja i posade tog
broda.

Članak
980.

Na
odnose iz ugovora o gradnji, preinaci ili o popravku brodova primjenjuje se
pravo mjesta brodogradilišta ako stranke za te ugovore ili za dio tih ugovora
nisu izabrale pravo koje će se primijeniti ili ako se u cijelosti ili
djelomično izabrano pravo ne može primijeniti.

Članak
981.

(1) Na
ugovor o pomorskom osiguranju i odnose koji iz njega proistječu primjenjuje se
pravo koje su izabrale ugovorne stranke. Ako stranke nisu ugovorile mjerodavno
pravo, primijenit će se pravo sjedišta osiguratelja.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, na odnose iz ugovora o pomorskom
osiguranju primjenjuje se hrvatsko pravo ako su sve zainteresirane osobe u tom
ugovoru državljani Repub­like Hrvatske s redovnim boravištem u Republici
Hrvatskoj ili domaće pravne osobe sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, a riječ
je o osiguranim predmetima koji su izloženi pokrivenim rizicima isključivo na
području Republike Hrvatske.

Članak
982.

Postojanje
prava na izravnu tužbu utvrđuje se prema pravu koje je mjerodavno za glavno
potraživanje ili prema pravu koje je mjerodavno za ugovor o osiguranju.

Članak
983.

Oblik
pravnog čina u plovidbenom odnosu ocjenjuje se prema pravu mjesta gdje je čin
izvršen, odnosno gdje je morao biti izvršen ili prema pravu koje je mjerodavno
za plovidbeni odnos u cijelosti.

Članak
984.

Odredbe
Zakonika o spašavanju na odgovarajući se način pri­mjenjuju i na spašavanje
imovine potonule izvan teritorijalnog mora i unutarnjih morskih voda Republike
Hrvatske, a imovinu spašava hrvatsko trgovačko društvo, druga hrvatska pravna
osoba ili državljanin Republike Hrvatske.

Članak
985.

(1) U
slučaju zajedničke havarije, ako se pravo koje su stranke izabrale ne može
primijeniti na koji od odnosa što proistječu iz zajedničke havarije, ili ako
stranke nisu izričito izabrale pravo koje se mora primijeniti, a njihova se
namjera o primjeni određenog prava ne može utvrditi niti iz okolnosti slučaja,
primjenjuje se pravo luke u kojoj je iskrcan posljednji dio tereta koji se
nalazio na brodu u trenutku izvršenja čina zajedničke havarije.

(2) Ako su sve stranke u slučaju zajedničke havarije
držav­ljani Republike Hrvatske ili hrvatske pravne osobe, u slučajevima iz
stavka 1. ovoga članka primijenit će se hrvatsko pravo.

Članak 986.

Ako u ovom Zakoniku nema odredaba o pravu mjerodavnom
za koji odnos iz ovoga dijela Zakonika, na te se odnose na odgovarajući način
primjenjuju odredbe i načela ovoga Zakonika, odredbe i načela drugih zakona
koji uređuju odnose s među­narodnim obilježjem, načela pravnog poretka
Republike Hrvatske i općeprihvaćena načela međunarodnoga privatnog prava.

Članak 987.

Ne primjenjuje se strano pravo koje bi bilo
mjerodavno prema odredbama ovoga Zakonika ako bi njegova primjena bila
postignuta isključivo radi izbjegavanja primjene prava Republike Hrvatske.

Članak 988.

Hrvatski sud isključivo je nadležan za suđenje:

1) u sporovima o nagradi za spašavanje hrvatskih
ratnih brodova i hrvatskih javnih brodova, o naknadi štete nastale zbog sudara
brodova od kojih je jedan hrvatski ratni brod ili hrvatski javni brod,

2) u sporovima iz članka 410., 411. i 412. ovoga
Zakonika koji nastanu u tijeku i u vezi s provođenjem postupka ograničenja
odgovornosti brodara koji provodi hrvatski sud (članak 414.),

3) u
sporovima koji nastanu u tijeku i u vezi sa sudskim ovršnim postupkom koji
hrvatski sud provodi na brodovima (članak 844. do 847.).

Dio
jedanaesti

POMORSKI
PREKRŠAJI

Glava
I.

ZAJEDNIČKE
ODREDBE

Članak
989.

(1)
Pomorski prekršaj je povreda propisa kojima se uređuju odnosi u morskim i
podmorskim prostorima Republike Hrvatske ili nad kojima Republika Hrvatska imasuverena prava, njihovim obalama i lukama, pomorskim objektima hrvatske
državne pripad­nosti, te svim pomorskim objektima koji plove ili se nalaze u
morskim i podmorskim prostorima Republike Hrvatske u vezi sa sigurnošću
plovidbe i zaštite ljudskih života i okoliša, te s prometom na moru.

(2)
Postupak o pomorskim prekršajima vodi se po Zakonu o prekršajima.

Članak
990.

(1)
Lučke kapetanije odlučuju u prvom stupnju o pomorskim prekršajima.

(2)
Prekršajni postupak iz stavka 1. ovoga članka vodi Vijeće za prekršaje.

(3)
Vijeće za prekršaje iz stavka 2. ovoga članka može se imenovati za područje
dvaju ili više lučkih kapetanija.

Članak
991.

Protiv
odluka Vijeća za prekršaje iz članka 990. ovoga Zakonika odlučuje Visoki
prekršajni sud.

Članak
992.

(1)
Vijeće za prekršaje čine predsjednik i dva člana. Pred­sjedniku i članovima
Vijeća mogu se odrediti zamjenici.

(2)
Predsjednika i članove Vijeća za prekršaje iz članka 990. ovoga Zakonika i
njihove zamjenike imenuje ministar na prijed­log lučkog kapetana iz redova
stručnih djelatnika lučkih kapetanija, odnosno Ministarstva.

(3)
Predsjednik, odnosno njegov zamjenik mora biti diplomirani pravnik s položenim
pravosudnim ispitom.

(4)
Vijeće za prekršaje imenuje se na rok od dvije godine.

(5)
Predsjednik i članovi Vijeća i njihovi zamjenici mogu biti ponovno imenovani.

(6)
Predsjednik i članovi Vijeća mogu se razriješiti dužnosti i prije isteka
navedenog roka.

Glava
II.

PREKRŠAJI

Članak
993.

(1)
Novčanom kaznom od 10.000,00 do 500.000,00
kuna kaz­nit će se za pomorski prekršaj strana pravna osoba:

1) ako
strani trgovački brod uplovi u unutarnje morske vode bez namjere da uplovi u luku
otvorenu za međunarodni pomorski promet Republike Hrvatske ili u luku u kojoj
je brodogradilište radi njegova popravka, odnosno ne uplovi najkraćim
uobičajenim putem u unutarnje morske vode (članak 8.),

2) ako strani brod, brodica ili jahta prevozi stvari
ili osobe između hrvatskih luka uz naplatu, abez odobrenja nadležnog
tije­la (članak 9.),

3) ako strana jahta, odnosno brodica ploviunutarnjim
morskim vodama Republike Hrvatske, a propustila je uploviti u luku i obaviti
poslove sukladno članku 12. ovoga Zakonika, odnosno plovi, a ne udovoljava
uvjetima propisanim posebnim propisom iz članka 12. ovog Zakonika,

4) ako
strani znanstvenoistraživački, odnosno strani ribarski brod uplovi u unutarnje
morske vode radi uplovljavanja u hrvat­sku luku bez odobrenja nadležnog tijela
(članak 10.),

5) ako
se strani plovni objekt zbog više sile ili nevolje na moru sklonio u unutarnje
morske vode Republike Hrvatske, a o tome nije obavijestio lučku kapetaniju,
odnosno lučku ispostavu (članak 17.),

6) ako
strani ribarski brod za vrijeme prolaska unutarnjim morskim vodama ili
teritorijalnim morem Republike Hrvatske ribariili ne plovi propisanim plovnim
putem, ili u prolasku plovi brzinom manjom od šest čvorova, ili se za vrijeme
prolaska zaustavlja i sidri u unutarnjim morskim vodama ili u teritorijalnom
moru Republike Hrvatske, a to zaustavljanje i sidrenje nije uzrokovano višom
silom, odnosno nevoljom na moru, ili nema na brodu vidljivo istaknute oznake
ribarskog broda (članak 25. stavak 2.),

7) ako
strani brod plovi sigurnosnom zonomuokolo pos­trojenja i uređaja
za istraživanje i iskorištavanje prirodnih i drugih bogatstava gospodarskog ili
epikontinentalnog pojasa Repub­like Hrvatske kroz koju je plovidba zabranjena
(članak 37.),

8) ako
obavlja istraživanja, ispitivanja, fotografiranja i mje­re­nja mora, morskog
dna ili morskog podzemlja unutarnjih morskih voda, teritorijalnog mora,
epikontinentalnog pojasa, odnosno obavlja znanstvena istraživanja gospodarskog
pojasa Republike Hrvatske bez odobrenja nadležnog tijela (članak 13., 31, 40. i
44.)

(2)
Novčanom kaznom od 10.000,00 do 500.000,00
kuna kaznit će se vlasnik i brodar jahte ili brodice koja obavlja prijevoz
osoba jahtom ili brodicom uz naknadu protivno odredbi članka 9. stavak 4. ovog
Zakonika.

(3)
Novčanom kaznom od 3.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
odgovorna osoba u pravnoj osobi pomorski prekršaj iz stavka 1. i 2. ovoga
članka.

(4)
Novčanom kaznom od 3.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
iz stavka 1. i 2. ovoga članka zapovjednik broda, ili član posade koji ga
zamjenjuje, odnosno osoba koja upravlja brodicom ili jahtom.

Članak
994.

(1)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 50.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
pravna osoba ako brod koji koristi uplovi u zabranjenu zonu u unutarnjim
morskim vodama, ili plovi kroz zabranjenu zonu u unutarnjim morskim vodama
protivno propisanim uvjetima (članak 16).

(2)
Novčanom kaznom od 1.000,00 do 5.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
za radnje iz stavka 1. ovoga članka odgovorna osoba u pravnoj osobi.

(3)
Novčanom kaznom od 1.000,00 do 5.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
za radnje iz stavka 1. ovoga članka zapovjednik plovnog objekta ili član posade
koji ga zamjenjuje, odnosno osoba koja upravlja brodicom ili jahtom.

Članak
995.

(1)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
zapovjednik broda ili član posade koji ga zamjenjuje:

1) ako
po nalogu lučke kapetanije ne isplovi u pomoć brodu na kojem je izbio požar ili
na kojem je nastala neka druga nesreća (članak 63.),

2) ako
postupi protivno odredbama članka 64. ovoga Zakonika.

(2)
Novčanom kaznom od 1.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
iz stavka 1. točke 1) i 2) ovoga članka osoba koja upravlja brodicom ili
jahtom.

Članak
996.

(1)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
zapovjednik broda, jahte ili brodice koji suprotno odredbi članka 764. stavka
1. ovoga Zakonika nije krenuo u pomoć osobama u životnoj opasnosti na moru,
iako nisu postojale okolnosti koje ga oslobađaju takve obveze (članak 765.).

(2)
Novčanom kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se zapovjednik broda, jahte
ili brodice koji tijekom akcije spaša­va­nja ne postupi sukladno odredbi članka
772. ovoga Zakonika.

Članak
997.

Novčanom
kaznom od 2.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se zapovjednik broda, jahte ili
brodice koji protivno odredbi član­ka 766. ovoga Zakonika ne poduzme spašavanje
broda s kojim se sudario brod kojim on zapovijeda.

Članak
998.

(1)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 250.000,00kuna kaznit će se za
pomorski prekršaj pravna osoba:

1) ako
ne postupi po nalogu nadležne lučke kapetanije i ne ukloni oštećeni, nasukani
ili potopljeni plovni objekt (članak 65.),

2) ako se inspekcijskim nadzorom utvrdi da brod nije
sposoban za plovidbu (članak 76. i 166.)

3) ako ne održava brod i njegovu opremu sukladno
članku 85. ovoga Zakonika,

4) ako ne podnese zahtjev za ponovno baždarenje
hrvatskog broda prije završetka radova na preinaci kojima se mijenja bruto ili
neto tonaža broda ili ne podnese takav zahtjev nakon dolaska broda u prvu
hrvatsku luku ako se radovi na preinaci broda izvode u inozemstvu, a brod nije
baždaren u inozemstvu prema odred­bama ovoga Zakonika (članak 93.),

5) ako kao zapovjednika broda ukrca osobu koja nema
pomorsku knjižicu (članak 137. stavak 1.),

6) ako brod nema ime i ne nosi ime luke upisa ili ako
tehnički plovni objekt i plutajući objekt nemaju oznaku i ne nose ime luke
upisa ili ako te oznake nosi iako nije na to ovlašten, te ime nije ispisano
sukladno propisu donesenog temeljem ovoga Zakonika (članak 183. i 184.),

7) ako vadi potonulu stvar suprotno odredbi članka
787. ovogaZakonika,

8) ako ne poduzme ili ne poduzme u određenom roku
odgo­varajuće mjere ili obavi potrebne radove koje je svojim rješenjem naredila
inspekcija sigurnosti plovidbe (članci 172., 173., 174. i članak 175.),

9) ako u zakonskom roku ne podnese zahtjev za
brisanje broda (članak 192. stavak 4.),

10) ako obavlja prijevoz u javnom prometu na moru,
ili obavlja djelatnost iznajmljivanja plovila ili druge gospodarske djelatnosti
na moru suprotno odredbama članka 48. stavak 1. ovoga Zakonika,

11) ukoliko ne održava sustav upravljanja sigurnošću
suklad­no zahtjevima Tehničkih pravila Hrvatskog registra brodova (članak 48.
stavak 2.),

12) ako ne obavlja dužnosti u svezi održavanja straže
i obavljanja poslova na brodu propisane posebnim propisom (članak 135.).

(2) Novčanom kaznom od 3.000,00 do 15.000,00 kuna
kaznit će se odgovorna osoba u pravnoj osobi za radnje iz stavka 1. ovoga
članka.

(3)
Novčanom kaznom od 3.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za radnje iz stavka
1. ovoga članka fizička osoba.

Članak 999.

Novčanom kaznom od 10.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit
će se za pomorski prekršaj zapovjednik stranoga nuklearnoga broda ili časnik
koji ga zamjenjuje ako brod bez odobrenja uplovi u luku (članak 61.).

Članak 1000.

Novčanom kaznom od 1.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit
će se za pomorski prekršaj zapovjednik stranoga broda ili časnik koji ga
zamjenjuje, odnosno osoba koja upravlja stranom jahtom ili brodicom:

1) ukoliko postupi protivno članku 66. ovoga
Zakonika,

2) ako se peljarenje obavlja u unutarnjim morskim
vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske bez odobrenja Ministarstva
(članak 69.),

3) ako brod obavlja kabotažno tegljenje bez odobrenja
ministra (članak 641.).

Članak
1001.

(1)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
zapovjednik broda, jahte ili brodice ili član posade koji ga zamjenjuje:

1) ako brod koji prevozi više od 2000 tona ulja nema
potvrdu o osiguranju ili drugome financijskome jamstvu o imovinskoj
odgovornosti za štetu prouzročenu onečišćenjem uljem kad uđe u luku ili izađe
iz luke Republike Hrvatske ili u njima ukrcava ili iskrcava ulje (članak 62.),

2) ako ne poduzme ili ne poduzme u određenom roku
odgo­va­rajuće mjere koje mu rješenjem naredi inspektor sigurnosti plovidbe
(članci 168., 169., 171., 176., i 177.).

3) ako brod koji ima brodsku radiostanicu ne
organizira ne­pre­kidnu službu bdijenja, u skladu s propisima o radioprometu
(članak 55.),

4) ako na brodu nema propisanog broja članova posade
sa od­go­varajućim valjanim svjedodžbama o osposobljenosti i do­pun­skoj
osposobljenosti (članak 130.),

5) ako osobno ne rukovodi brodom kada to zahtijeva
sigurnost broda, a osobito kada brod ulazi u luku, kanal ili rijeku ili kad
izlazi iz njih te u svim drugim slučajevima kad to zahtijeva sigurnost broda i
plovidbe (članak 149. stavak 2.),

6) ako u slučaju neposredne opasnosti od rata ili
nastupanja ratnoga stanja između Republike Hrvatske i druge države ne poduzme u
pogledu broda, osoba i tereta na brodu sve mjere koje se pokažu potrebnima
(članak 155. stavak 1. i 2.),

7) ako se u slučaju nastupanja ratnoga stanja između
drugih država, u kojem je Republika Hrvatska neutralna, brod nađe u luci jedne
od zaraćenih država ili na putu za luku zaraćene države ili mora proći kroz
unutarnje morske vode i teritorijalno more zaraćene države ne zatraži uputu od
brodara, a ako to nije moguće – od nadležnih hrvatskih tijela (članak 155.
stavak 3 ),

8) ako za putovanja broda prema članu posade, putniku
ili drugoj osobi na brodu koja je izvršila kazneno djelo, ne poduzme mjere
potrebne da se spriječi ili ublaži nastupanje štetnih posljedica tog djela i
izvršitelj pozove na odgovornost (članak 161. stavci 1., 2. i 4.),

9) ako o neispravnostima iz članka 143. stavka 1.
točke 2) ne obavijesti nadležnu lučku kapetaniju (članak 143. stavak 2.),

10) ako
ukrca na brod i rasporedi za obavljanje poslova osobu koja nema odgovarajuću
valjanu svjedodžbu o osposobljenosti ili dopunskoj osposobljenosti (članak
131.),

11) ako ne udalji s dužnosti premorenu, odnosno
bolesnu osobu ili osobu koja je pod utjecajem alkohola ili psihoaktivnih
lijekova (članak 134.),

12) ako prilikom plovidbe gospodarskim pojasom
Republike Hrvatske ne poštuje općeprihvaćene međunarodne propise i standarde i
hrvatske propise o suzbijanju onečišćenja mora i zraka s brodova i onečišćenja
prouzročenog potapanjem otpada (članak 41.).

(2) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 10.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. točke 10), 11) i 12) brodar i
poslovođa.

(3) Novčanom kaznom od 1.000,00 kuna do 3.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. točke 10), 11) i 12) odgovorna
osoba brodara.

(4) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 10.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. točke 12) ovoga članka
zapovjednik zrakoplova koji prilikom preleta gospodarskog pojasa Republike
Hrvatske ne poštuje općeprihvaćene propise i hrvat­ske propise o suzbijanju
onečišćenja mora iz zraka ili zrakom.

Članak 1002.

Novčanom kaznom od 1.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit
će se za pomorski prekršaj zapovjednik i/iličlan posade broda,
jahte ili brodice koji ne obavlja poslove na brodu, jahti ili brodici u skladu
sa svojim dužnostima, pravilima navigacije i drugim propisima i pravilima iz
područja sigurnosti plovidbe, zaštite ljud­skih života na moru i zaštite
morskog okoliša.

Članak 1003.

(1) Novčanom kaznom u iznosu od 1.000,00 do 10.000,00
kuna kaznit će se zapovjednik plovnog objekta ili osoba koja ga zamjenjuje, ako
plovilo koje dolazi iz inozemstva prometuje s drugim plovnim objektima,
fizičkim ili pravnim osobama na kopnu prije nego što od nadležnih tijela u luci
dobije odobrenje za slobodan promet sa obalom (članak 66. stavak 1.).

(2) Novčanom kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit
će se zapovjednik broda ili jahte, odnosno voditelj brodice hrvatske državne
pripadnosti ako brod, jahta ili brodica ne vije zastavu Republike Hrvatske i ne
ističe znakove na način propisan ovim Zakonikom i propisom iz članka 180. ovoga
Zakonika.

(3) Novčanom kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit
će se zapovjednik stranog broda, odnosno strane jahte ukoliko ne vije zastavu
svoje državne pripadnosti i zastavu Republike Hrvatske dok se nalazi u
teritorijalnom moru i unutarnjim morskim vodama Republike Hrvatske, osim dok
plovi u neškodljivom prolazu (članak 66. stavak 2.).

Članak 1004.

Novčanom kaznom od 3.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit
će se za pomorski prekršaj zapovjednik broda ili časnik koji ga zamjenjuje,
odnosno osoba koja upravlja plutajućim ili nepomič­nim odobalnim objektom:

1) ako upravlja brodom u plovidbi koji nije sposoban
za plovidbu (članak 76.),

2) ako protivno odredbama članka 88. ovoga Zakonika
brodom koji nije putnički prevozi putnike,

3) ako na brodu nema bilo koje od brodskih isprava i
knjiga iz članka 94. – uključivo 101., te članka 105. ovoga Zakonika ili
propisa donesenih na temelju ovoga Zakonika i/ili ako se u brod­ske knjige ne
unose podaci u skladu s člankom 94. stavkom 2. ovoga Zakonika,

4) ako
na zahtjev ovlaštenih tijela ne pokaže brodske isprave i knjige (članak 96.),

5) ako u propisanim rokovima ne obavlja vježbe s
čamcima, ostalim sredstvima za spašavanje i uređajima za otkrivanje, sprje­ča­vanje
i gašenje požara (članak 148. stavak 2.),

6) ako na brodu ne održava u ispravnom stanju stanje
trupa, strojeve, uređaje i opremu ili ako se ne brine o sigurnosti brod­skih
uređaja za ukrcavanje i iskrcavanje putnika, opasnog i ostalog tereta te o
pravilnom ukrcavanju, smještaju i iskrcavanju putnika, opasnog i ostalog tereta
(članak 148. stavak 1.),

7) ako za vrijeme plovidbe nije na brodu (članak 148.
stavak 3.)

8) ako upravlja plutajućim ili nepomičnim odobalnim
objektom koji nije sposoban za uporabu (članak 102. i 103.),

9) ako prije polaska na put ne provjeri ispravnost
broda, količine zaliha na brodu, jesu li članovi posade na brodu, te jesu li
poduzete sve mjere za sigurnost putovanja (članak 148. stavak 4.),

10) ako ošteti, odstrani ili izvrši kakvu drugu
nedozvoljenu radnju u svezi sa pečaćenjem broda iz članka 171. ovoga Zakonika,

11) ako
ne koristi usluge lučkog ili obalnog peljarenja kada je takvo peljarenje
obavezno (članak 70.).

Članak
1005.

Novčanom
kaznom od 1.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
zapovjednik broda ili osoba koja ga zamje­njuje:

1) ako
primi za člana posade broda osobu koja nema pomorsku knjižicu ili dozvolu za
ukrcavanje (članak 137. stavak 1.),

2) ako
ne postupi sukladno odredbi članka 151. ovoga Zakonika,

3) ako o događaju koji se za putovanja desi na brodu,
a koji ugrožava sigurnost broda, broda u teglju ili potiskivanju ili sigurnost
plovidbe, ili o izvanrednom događaju koji se desio na brodu, brodu u teglju ili
potiskivanju, putnicima, drugim osobama ili stvarima na brodu ili brodu u
teglju ili potiskivanju – ne podnose izvještaj zajedno s izvatkom iz brodskog
dnevnika nadležnom tijelu u zemlji ili inozemstvu (članak 152. stavci 1., 2 i
3.),

4) ako ne održava u ispravnom stanju pomorske
navigacijske karte i publikacije (članak 148. stavak 1.)

5) ako ne obavijesti priznatu organizaciju ili
odgovarajuća tijela pomorske uprave o nesrećama ili nedostacima iz članka 154.
stavka 1. točke 1) i 2) ovoga Zakonika,

6) ako o činjenici rođenja i smrti te o primanju izjave
posljednje volje ne sastavi zapisnik na propisani način i ne dostavi ga nadležnom
tijelu u prvoj domaćoj luci, a u inozemstvu – najbližem diplomatskom, odnosno
konzularnom predstavništvu Republike Hrvatske (članak 152. stavak 5.),

7) ako radiokomunikacijama ne odašalje obavijest o
bilo ko­joj neposrednoj opasnosti za sigurnost plovidbe na koju naiđe (članak
153.),

8) ako o kaznenom djelu učinjenom na brodu, dok se
brod nalazi u inozemstvu, ne podnese izvještaj diplomatskom ili konzularnom
predstavništvu Republike Hrvatske u zemlji u čiju prvu luku, nakon izvršenog
kaznenog djela, brod uplovi ili ako s izvršiteljem kaznenog djela ne postupi
prema uputama toga diplomatskoga ili konzularnoga predstavništva (članak 161.
stavak 3.),

9) ako
samovoljno napuštanje broda od člana posade-držav­lja­nina Republike Hrvatske u
inozemstvu ne prijavi tijelu iz član­ka 162. ovoga Zakonika,

10) ako
u brodski dnevnik ne unese u određenom roku i na određeni način opis događaja,
radnji i poduzetnih mjera koje je dužan unijeti u brodski dnevnik (članak 152.,
članak 153. stavak 2., članak 158. stavak 3., članak 160. stavak 2., članak
161. stavak 5. i članak 162. stavak 3.),

11) ako
ne unese u brodski dnevnik razloge zbog kojih nije krenuo u pomoć osobama u
opasnosti na moru i poduzeo njihovo spašavanje, odnosno razloge zbog kojih nije
poduzeo spašavanje broda nakon sudara (članak 767.),

12) ako
brodu s kojim se sudario brod kojim zapovijeda, iako je to mogao, ne priopći
ime posljednje luke iz koje je isplovio i ime luke u koju plovi (članak 756.).

Članak
1006.

(1)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
član posade broda, brodice ili jahte ako predmete ili tvari koje mogu ometati
ili ugroziti sigurnost plovidbe ili znače opasnost od onečišćenja baci na
plovni put (članak 65. stavak 2.).

(2)
Novčanom kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se član posade broda, jahte
ili brodice ukoliko upravlja plovilom pod utjecajem alkohola iznad dopuštene
količine, opojnih droga ili drugih tvari koje mijenjaju stanje svijesti (članak
134.).

Članak
1007.

Uz
kaznu propisanu za pomorski prekršaj iz članaka 997., 1001., 1002., i 1004.
ovoga Zakonika zapovjedniku broda i članu posade broda, odnosno osobi koja
upravlja jahtom ili brodicom ili članu posade jahte ili brodice mogu se kao
zaštitna mjera oduzeti sve ili pojedine svjedodžbe o osposobljenosti ili
dopunskoj osposobljenosti ili ovlaštenja – u trajanju do dvije godine.

Članak 1008.

(1) Uz kaznu propisanu za pomorski prekršaj iz članka
993. stavak 1. točke 6) izreći će se zaštitna mjera oduzimanja broda, lovine i
ribarskog alata i opreme koja služi za ribolov, odnosno ulov morskih bića na
morskome dnu, i to:

a) ako je istim brodom već bio učinjen isti prekršaj
za koji je nadležno tijelo u Republici Hrvatskoj izreklo kaznu ili ako je
zapovjednik broda u posljednjih pet godina bio kažnjen za isti prekršaj,

b) ako ribolov ili ulov drugih živih bića u moru ili
na morskome dnu obavlja ribarskim alatom i opremom za ribolov, odnosno za ulov
drugih živih bića u moru i na morskome dnu čija je uporaba zabranjena ili
ograničena hrvatskim propisima,

c) ako ribolov ili ulov drugih živih bića u moru ili
na morskome dnu obavlja u ribolovnom rezervatu ili ako lovi vrste ribe ili
drugih živih bića u moru ili na morskome dnu kad je ulov tih vrsta zabranjen,

d) ako
zapovjednik broda ili član posade broda ne posluša naređenje tijela Republike
Hrvatske ovlaštenog za zaustavljanje broda, pruži aktivan otpor tijelima koja
obavljaju pregled broda ili nekim drugim postupkom prouzroči opasnost za život
ljudi ili imovine.

(2) Uz
kaznu propisanu za pomorski prekršaj iz članka 993. stavak 1. točka 2) i članka
993. stavak 2. izreći će se zaštitna mje­ra oduzimanja plovnog objekta kojim je
prekršaj učinjen bez obzira tko je vlasnik plovnog objekta.

(3)
Radi osiguranja nazočnosti u prekršajnom postupku, odnosno radi osiguranja
izvršenja kazne inspektor sigurnosti plovid­be ili druga osoba ovlaštena za
obavljanje inspekcije sigurnosti plovidbe može stranom državljaninu izreći
mjeru privremenog oduzimanja putovnice, odnosno druge isprave koja služi kao
zamjena za putnu ispravu u trajanju ne duljem od tri dana.

Članak
1009.

(1)
Novčanom kaznom od 30.000,00 do 500.000,00 kuna kaz­nit će se za prekršaj
pravna osoba:

1) ako
istražuje ili iskorištava prirodna ili druga bogatstva gospodarskog ili
epikontinentalnog pojasa Republike Hrvatske na nezakonit način (članak 44.),

2) ako
protivno uvjetima predviđenim ovim Zakonikom ili propisom donesenim na temelju
ovoga Zakonika istražuje ili is­ko­rištava prirodna i druga bogatstva u
gospodarskom ili u epikontinentalnom pojasu Republike Hrvatske (članak 45.),

3) ako
postrojenja ili uređaje postavljene u gospodarskom ili u epikontinentalnom
pojasu Republike Hrvatske, radi istraživanja ili iskorištavanja prirodnih i
drugih bogatstava tih pojaseva, stalno ne obilježi određenim svjetlosnim i
drugim znacima ili ako ta postrojenja i uređaje ne ukloni kad se prestanu
rabiti ili iskori­šta­vati u svrhe za koje su izgrađeni, ili ako o njima
pravodobno ne objavi potrebne podatke (članak 36.),

4) ako postrojenja ili uređaje za istraživanje ili
iskorištavanje prirodnih i drugih bogatstava u gospodarskom ili u
epikontinentalnom pojasu Republike Hrvatske postavi na mjestima na kojima bi
oni mogli sprječavati korištenje priznatih međunarodnih plovnih putova (članak
38.),

5) ako obavlja istraživanja, ispitivanja,
fotografiranja i mje­re­nja mora, morskog dna i podzemlja unutarnjih morskih
voda i teritorijalnog mora Republike Hrvatske bez odobrenja Ministarstva
(članak 13. i 31.),

(2) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 15.000,00 kuna
kaznit će se za radnje iz stavka 1. ovog članka fizička osoba i odgovorna osoba
u pravnoj osobi.

Članak 1010.

(1)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 50.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna
osoba:

1) ako
ne vodi propisane podatke koji su značajni za sigurnost plovidbe (članak 48.
točka 3),

2) ako
ne održava luku u stanju koje osigurava sigurnu plovidbu, pristajanje i
vezivanje plovnih objekata, te ukrcaj ili iskrcaj putnika i tereta, ne osigura
čišćenje luke ili ako ne obavlja druge poslove sukladno članku 58. ovog
Zakonika.

3) ako
ne podnese na odobrenje tehničku dokumentaciju na temelju koje se brod, jahta
ili brodica gradi ili preinačuje (članak 78. i 113.).

(2)
Novčanom kaznom od 1.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
fizička osoba i odgovorna osoba u pravnoj osobi za radnje iz stavka 1. ovoga
članka.

Članak
1011.

(1)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
pravna osoba vlasnik brodice ili jahte ako:

1)
brodicu ili jahtu ne podvrgne osnovnom, redovitom ili izvanrednom pregledu
(članci 114. – 117.),

2) ako
brodica ili jahta nisu sposobne za plovidbu (članak 111.),

3) ako
nije podnio zahtjev za upis brodice u očevidnik brodica (članak 202.),

4) ako
nije podnio zahtjev za brisanje brodice (članak 207. stavak 3.),

5) ako
brodica nema propisano ispisanu oznaku brodice (članak 206.), oznaku teretne
vodene linije, oznaku najvećeg doz­vo­ljenog broja putnika koje smije prevoziti
i druge oznake sukladno posebnom propisu ili Tehničkim pravilima (članak 111.),

6) ako
u propisanom roku ne prijavi promjenu sjedišta odnosno prebivališta ili
područja na kojem se brodica pretežno zadržava ili koristi (članak 202. stavci
1. i. 2.)

(2)
Novčanom kaznom od 800,00 do 5.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj iz
stavka 1. ovoga članka fizička osoba vlasnik brodice i odgovorna osoba u
pravnoj osobi.

(3) Novčanom kaznom iz stavka 2. ovoga članka kaznit
će se osoba koja upravlja brodicom ili jahtom za pomorski prekršaj iz stavka 1.
točka 1) i 2) ovoga članka.

(4) Za prekršaj iz stavka 1. točka 1), i 2) ovog
članka može se fizičkoj osobi izreći globa u iznosu od 500 kuna.

 (5) Za
prekršaj iz stavka 1. točke 5) ovog članka može se fizičkoj osobi izreći globa
u iznosu od 200 kuna.

Članak 1012.

(1) Novčanom kaznom od 300,00 do 800,00 kuna kaznit
će se za pomorski prekršaj osoba koja upravlja brodicom ili jahtom:

1) ako ne prijavi pomorsku nesreću brodice (članak
117.),

2) ako se na brodici ili jahti ne nalaze isprave iz
članka 122. ovoga Zakonika kao i svjedodžba ili uvjerenje o osposobljenosti za
upravljanje jahtom ili brodicom.

(2) Za prekršaj iz stavka 1. točke 2) ovog članka može
se fi­zič­koj osobi izreći globa u iznosu od 100 kuna.

Članak 1013.

(1) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 20.000 kuna kaznit
će se organizator športskog natjecanja koji postupi protivno članku 50. stavku
3.

(2) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 100.000,00 kuna
kaznit će se pravna osoba koja kao investitor, vlasnik ili korisnik objekata
ili sredstava postupi suprotno odredbama iz članka 54. ovog Zakonika.

(3) Novčanom kaznom od 5.000,00 do 100.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj pravna osoba koja postupi protivno članku 56.
ovog Zakonika.

(4) Novčanom kaznom od 500,00 do 15.000,00 kuna kaznit
će se za pomorski prekršaj iz stavaka 1., 2. i 3. ovoga članka fizička osoba i
odgovorna osoba u pravnoj osobi.

(5)
Novčanom kaznom od 500,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
iz stavka 2. i 3. ovoga članka zapovjednik, odnosno osoba koja upravlja
pomorskim objektom.

Članak
1014.

(1)
Novčanom kaznom od 7.000,00 do 15.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
pravna osoba pomorski agent koji postupi protivno odredbama propisa iz članka
683. ovoga Zakonika.

(2)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 8.000,00 kuna kaznit će se fizička osoba
pomorski agent i odgovorna osoba u pravnoj osobi za pomorski prekršaj iz stavka
1. ovoga članka.

Članak
1015.

(1)
Novčanom kaznom od 10.000,00 do 50.000,00 kuna kaznit će se za pomorski
prekršaj pravna osoba ako obavlja peljarenje bez odobrenja Ministarstva (članci
69. i 70. stavak 8).

(2)
Novčanom kaznom od 2.000,00 do 5.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
iz stavka 1. ovoga članka odgovorna osoba u pravnoj osobi.

(3)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 30.000,00 kuna kaznit će se za pomorski prekršaj
pravna osoba peljar koja obavljajući poslove ne postupa sukladno odredbama
propisa iz članka 70. stavka 9. ovoga Zakonika.

(4) Novčanom kaznom od 1.000,00 do 5.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 3. ovoga članka odgovorna osoba u
pravnoj osobi.

(5) Novčanom kaznom od 3.000,00 do 10.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 3. ovoga članka fizička osoba
peljar.

Članak 1016.

(1) Novčanom kaznom od 20.000,00 do 200.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj pravna osoba koja postupi protivno odredbama
iz članka 56. stavka 3. ovoga Zakonika.

(2) Novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. ovoga članka odgovorna osoba u
pravnoj osobi.

(3) Novčanom kaznom od 3.000,00 do 15.000,00 kaznit
će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. ovoga članka zapovjednik broda ili
osoba koja upravlja brodicom.

(4) Novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. ovoga članka član posade broda
ili brodice odgovoran za rukovanje opasnim teretom.

(5) Novčanom kaznom od 3.000,00 do 15.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. ovoga članka stručna osoba u
luci pod čijim se nadzorom obavlja rukovanje opasnim tvarima.

(6) Novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. ovoga članka osoba koja upravlja
vozilom.

(7) Novčanom kaznom od 1.000,00 do 3.000,00 kuna
kaznit će se za pomorski prekršaj iz stavka 1. ovoga članka fizička osoba koja
neposredno rukuje opasnim tvarima.

Članak 1017.

Ako uslijed počinjenja pomorskog prekršaja iz članka
993. stav­ka 1. točke 5) i točke 7), članaka 994., 995., 996., 999., 1000.,
1001., 1003., 1004., 1006., 1008., 1011., 1013., 1014., 1015. i 1016. ovoga
Zakonika nastupi ekološka nesreća, odnosno izvanredni događaj ili vrsta
događaja prouzročena djelovanjem ili utje­cajima koji nisu pod nadzorom i imaju
za posljedicu ugrožavanje života ili zdravlja ljudi i u većem obimu nanose štetu
okolišu, novčanom kaznom od 300.000,00 do 1.000.000,00 kuna kaznit će se pravna
osoba, a novčanom kaznom od 50.000,00 do 200.000,00 kuna odgovorna osoba u
pravnoj osobi i fizička osoba.

Dio
dvanaesti

OVLAŠTENJA,
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak
1018.

(1)
Odredbe članka 32., članka 33. stavka 1. točke a), članka 33. stavka 2.,
članaka 34., 40. i 41. ovoga Zakonika primjenjuju se danom početka primjene
Odluke Hrvatskog sabora o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na
Jadranskom moru (»Narodne novine«, br. 157/03. i 77/04.) kojom je uspostavljen
zaštićeni eko­loško-ribolovni pojas Republike Hrvatske.

(2)
Odredbe članka 33. stavak 1. točke b), članaka 35., 36., 37., 38. i 39. ovoga
Zakonika počet će se primjenjivati kad Hrvat­ski sabor proglasi ostale sadržaje
isključivoga gospodarskog po­jasa u skladu s Konvencijom o pravu mora.

Članak
1019.

(1)
Posebnim zakonom propisat će se uvjeti koje moraju ispunjavati priznate
organizacije i ovlaštena tijela te način i postupak davanja ovlasti.

(2) Do
donošenja zakona iz stavka 1. ovog članka, poslove priznate organizacije i
ovlaštenog tijela obavljat će Hrvatski registar brodova sukladno Zakonu o
Hrvatskom registru brodova.

(3) Do
pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji na postupak pripreme, donošenja,
objavljivanja i stupanja na snagu Tehničkih pravila primjenjuje se Zakon o
Hrvatskom registru brodova.

Članak
1020.

(1)
Vlada Republike Hrvatske će u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu
ovoga Zakonika donijeti propise o:

–
lukama otvorenim za međunarodni promet (članak 7. stavak 4.),

–
dolasku i boravku stranih jahti i brodica namijenjenih razonodi i športu u
unutrašnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske (članak 12.
stavak 2.),

–
uvjetima za uplovljavanje, prolazak i boravak stranih ratnih i znanstvenoistraživačkih
brodova u unutarnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske,
uvjetima i načinu obavljanja znanstvenih i drugih istraživanja, ispitivanja,
fotografiranja i mjerenja mora, morskog dna ili morskog podzemlja unutarnjih
morskih voda, teritorijalnog mora, epikontinentalnog i gospodarskog pojasa
Republike Hrvatske (članak 31. stavak 9.).

(2)
Vlada Republike Hrvatske će u roku od dvije godine od dana stupanja na snagu
ovoga Zakonika donijeti Plan intervencija kod iznenadnih onečišćenja mora
(članak 63. stavak 2.).

Članak
1021.

(1)
Ministar će u roku od tri godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakonika
donijeti propise o:

–
mjestima zakloništa, uvjetima koja moraju zadovoljavati mjesta zakloništa, i
uvjetima i načinu korištenja mjesta zakloništa (članak 17. stavak 3.),

–
oznakama i načinu označavanja na plovnim putovima u unutarnjim morskim vodama i
teritorijalnom moru Republike Hrvatske, (članak 51. stavak 4.),

– o
primjeni međunarodnih preporuka o baždarenju balastnih prostora na tankerima za
prijevoz ulja s izdvojenim balastnim tankovima u pogledu načina obračuna
pristojbi, naknada i drugih pristojbi u lukama (članak 59. stavak 3.),

–
uvjetima kojima mora udovoljavati strani plovni objekt da bi boravio u raspremi
u unutarnjim morskim vodama Republike Hrvatske (članak 67.),

– peljarenju (članak 70. stavak 6., 7. i 8.),

– najvišoj dopuštenoj visini naknade za usluge
peljarenja (članak 72. stavak 3.),

– uvjetima i načinu obavljanja pokusne plovidbe
(članak 83. stavak 4.),

– sadržaju, obrascima i načinu vođenja isprava,
zapisa i knjiga pomorskih brodova (članak 101.),

– najmanji broj i stručnu osposobljenost stručnih
radnika na plutajućim i nepomičnim odobalnim objektima (članak 102. stavak 3.),

– najmanjem broju članova posade potrebnim za sigurnu
plovidbu brodova (članak 130. stavak 2.),

– uvjetima, načinu izdavanja, sadržaju, obrascima i
nadlež­nost lučkih kapetanija za izdavanje pomorskih knjižica i odobrenja za
ukrcavanje (članak 137. stavak 5.),

– načinu obavljanja meteorološke službe na brodovima
(članak 143. stavak 4.),

– postupcima u slučaju rođenja ili smrti, nalaska
napušte­no­ga novorođenog djeteta, primanja izjave posljednje volje i postup­cima
s imovinom umrlih osoba na brodu (članak 152. stavak 6.),

– načinu vijanja zastave i isticanja znakova na
brodovima i jahtama (članak 180. stavak 4.),

– o načinu, uvjetima i postupku određivanja i
označavanja imena, oznaka i znakova raspoznavanja brodova i jahti, te vođe­nju
evidencije o imenima brodova i jahti (članak 183. stavak 5.),

– najvišoj dopuštenoj starosti brodova koji se mogu
upisati u upisnik brodova u Republici Hrvatskoj (članak 191. stavak 4.),

– o načinu vođenja, i podacima koji se unose u
upisnike pomorskih objekata, vođenju postupaka EOP upisa, obrascima, te nadležnosti
lučkih kapetanija za upis (članak 195. stavak 7.),

– uvjetima za obavljanje djelatnosti pomorskog
agenta, te pra­vima i obvezama pomorskog agenta (članak 683.) ovoga Zakonika.

(2) Ministar će u roku od dvije godine od dana
stupanja na snagu ovoga Zakonika na temelju članka 24. ovoga Zakonika donijeti
propise o zabrani plovidbe Pelješkim i Koločepskimkanalom i
dijelovima Srednjeg kanala, Murterskog mora i Žirjanskog kanala te Malostonskim
zaljevom, o plovidbi u prolazu u Šibensku luku, u Pašmanskom tjesnacu, prolazu
Mali Ždrelac i Vela Vrata te predjelu rta Marlera, o plovidbi rijekom Neretvom
i Zrmanjom.

(3) Ministar će u roku od godine dana od dana
stupanja na snagu ovoga Zakonika donijeti propise o:

–
uvjetima koje mora zadovoljiti plovni objekt, te fizička ili pravna osoba koja
obavlja djelatnost iznajmljivanja plovila (članak 9. stavak 4.),

–
visini naknade za obavljanje kabotaže stranim plovnim objektom (članak 9.
stavak 5.),

–
visini naknade za sigurnost plovidbe koju plaćaju strane jahte i brodice
(članak 12. stavak 3.),

–
uvjetima i načinu rukovanja opasnim i ostalim tvarima u lukama, uvjetima i
načinu pod kojima će se obavljati ukrcavanje i iskrcavanje opasnih i štetnih
tvari, rasutog i ostalih tereta u lukama, te način sprječavanja širenja
onečišćenja članak 56. stavak 4.),

– uvjetima i načinu održavanja reda u lukama i
ostalim dije­lovima unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora Republike
Hrvatske (članak 56. stavak 2.),

– kategorijama plovidbe pomorskih brodova (članak 76.
stavak 3.),

– o brodicama i jahtama, ispravama, zapisima i
knjigama brodica i jahti, te načinu upisa brodica u očevidnik brodica, postupak
vođenja EOP očevidnika, uvjetima i načinu određivanja oznake i imena brodice,
te nadležnosti lučkih kapetanija za vođe­nje očevidnika brodica  (članak 111. stavak 3., članak 123., i
članak 202. stavak 3.),

– uvjetima i načinu stjecanja svjedodžbi o
osposobljenosti i dopunskoj osposobljenosti pomoraca i uvjetima za povjeravanje
izobrazbe ili izdavanja suglasnosti pomorskim učilištima za obrazovanje
pomoraca, te visini naknade za odobrenje održavanja izobrazbe pomoraca (članak
132. stavak 4.),

– uvjetima i načinu održavanja straže, te obavljanja
drugih poslova na brodu, jahti ili brodici kojima se osigurava sigurna plovidba
i zaštita mora od onečišćenja s brodova (članak 135. stavak 3.),

– načinu i postupcima provođenja inspekcijskog nadzor
sigurnosti plovidbe, uvjetima koje mora ispunjavati inspektor sigurnosti
plovidbe, te obrascima iskaznica inspektora sigurnosti plovidbe (članci 165.
stavak 3., i 166. stavak 3.).

(4) Ministar će u roku od šest mjeseci od dana
stupanja na snagu ovoga Zakonika utvrditi osnovice za obračun doprinosa za
obvezna osiguranja (članak 128. stavak 1.).

(5) Ministar će u roku od trideset dana od dana
stupanja na snagu ovoga Zakonika donijeti propis o kriterijima za određivanje
naknade i visini naknade za upis brodova, jahti i brodica (članak 188. stavak
4. i članak 203. stavak 4.) ovoga Zakonika.

Članak 1022.

Ministar zdravstva će uz suglasnost ministra u roku
od dvije godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakonika donijeti propise o:

– minimalnim uvjetima koje mora zadovoljavati brod,
oprema i uređaji, radi pružanja odgovarajuće medicinske skrbi članovima posade,
oprema i obavezni sadržaj brodskeljekarne, te oblik i način
vođenja očevidnika o sadržaju brodske ljekarne (članak 76. stavak 4.),

– minimalnim uvjetima koje mora zadovoljavati brodica
ili jahta, njena oprema i uređaji, radi pružanja odgovarajuće medi­cin­ske
skrbi članovima posade, oprema i obavezni sadržaj brod­skeljekarne za
brodice ili jahte (članak 111. stavak 4. ),

– načinu, uvjetima, opsegu i sadržaju utvrđivanja
zdravstvene sposobnosti članova posade brodova (članak 131. stavak 6.) ovoga
Zakonika.

Članak 1023.

Ministar će uz suglasnost s ministrom nadležnim za
poslove zaštite okoliša u roku od dvije godine od dana stupanja na snagu ovoga
Zakonika donijeti propis o

– zaštiti morskog okoliša u gospodarskom pojasu
Republike Hrvatske (članak 41. stavak 3.),

–
uvjetima za izdavanje odobrenja za polaganje cjevovoda i održavanje podmorskih
kabela i cjevovoda u epikontinentalnom pojasu Republike Hrvatske (članak 45.
stavak 5.),

–
uvjetima, ovlastima i načinu provođenja istraga pomorskih nesreća (članak 49.
stavak 3.),

–
upravljanju i nadzoru vodenog balasta (članak 64. stavak 3.) ovoga Zakonika.

Članak
1024.

Ministar
obrane će u roku od dvije godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakonika
donijeti propis iz članka 762. stavka 2. ovoga Zakonika.

Članak
1025.

Do
donošenja propisa iz članka 1020., 1021., 1022., 1023., 1024.,. ovoga Zakonika,
ostaju na snazi sljedeći propisi:

1.
Uredba o dolasku i boravku stranih jahti i brodica namijenjenih razonodi ili
športu u unutrašnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, br. 16/01., 118/01. i 45/04.),

2. Uredba o pristupu, prolasku i boravku stranih
ratnih i znanstvenoistraživačkih brodova u unutrašnjim morskim vodama i
teritorijalnom moru Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br. 19/95. i 21/03.),

3. Pravilnik o najmanjem broju članova posade za
sigurnu plovidbu koji moraju imati pomorski brodovi trgovačke mornarice
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br. 8/02., 5/03. i 18/04.),

4. Pravilnik o istjecanju i vijenju zastave trgovačke
mornarice Republike Hrvatske i isticanju znakova na brodovima trgo­vač­ke
mornarice Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br. 51/97.).,

5. Pravilnik o oznakama na plovnim putevima u
unutrašnjim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske (»Narodne
novine« br. 40/94.),

6. Pravilnik o zvanjima i svjedodžbama o
osposobljenosti po­moraca na brodovima trgovačke ratne mornarice Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, br. 8/02., 5/03. i 167/03.),

7. Pravilnik o izbjegavanju sudara na moru (»Narodne
novine«, br. 17/96.),

8. Pravilnik o upisu brodova u određene upisnike,
podacima koji se unose u list A glavne knjige upisnika brodova, zbirkama
isprava, pomoćnim knjigama koje se vode uz upisnike brodova i obrascima tih
isprava i knjiga te nadležnosti lučkih kapetanija za upis pomorskih brodova
(»Narodne novine« br. 65/95. i 57/04.),

9. Pravilnik o sadržaju, obrascima i načinu vođenja
brodskih isprava i knjiga brodova trgovačke mornarice (»Narodne novine« br.
53/91.),

10. Pravilnik o određivanju imena, oznaka i pozivnih
znakova raspoznavanja brodova te o vođenju popisa imena odnosno oznaka brodova
(»Narodne novine«, br. 48/97.),

11. Pravilnik o pomorskim knjižicama, odobrenjima za
ukrcanje i nadležnosti lučkih kapetanija za izdavanje (»Narodne novine«, br.
4/98. i 103/98.),

12. Pravilnik o obavljanju pokusne vožnje brodova
(»Narodne novine«, br. 53/91.),

13. Pravilnik o ispitivanju nezgode brodova (»Narodne
novine«, br. 53/91.),

14.
Pravilnik o pomorskom peljarenju (»Narodne novine«, br. 17/95.),

15.
Pravilnik o obavljanju inspekcije sigurnosti plovidbe (»Narodne novine«, br.
34/97., 41/99. i 27/00.),

16.
Pravilnik o brodicama (»Narodne novine«, br. 81/94., 77/01. i 8/02.),

17.
Pravilnik o postupku u slučaju rođenja ili smrti, nalaska napuštenog
novorođenog djeteta, prijema izjave posljednje volje i postupka s imovinom
umrlih osoba na brodu (»Narodne novine«, br. 41/80.),

18. Pravilnik o najmanjem broju i vrsti uređaja i
opreme koju moraju imati plutajući objekti na moru i na unutarnjim vodama
(»Narodne novine«, br. 11/70.),

19. Pravilnik o najmanjem broju stručnih radnika na
pluta­jućim objektima na moru i unutarnjim vodama (»Narodne novine«, br. 11/70.
i 15/70.),

20. Pravilnik o uvjetima i načinu održavanja reda u
lukama i na ostalim dijelovima unutrašnjih morskih voda i teritorijalnog mora
Republike Hrvatske, te granicama plovidbe brodova i brodica izvan luka
(»Narodne novine«, br. 108/95.),

21. Pravilnik o rukovanju opasnim tvarima, uvjetima i
nači­nu ukrcavanja i iskrcavanja opasnih tvari, rasutog i ostalog tereta u
lukama, te načinu sprječavanja isteklih ulja u lukama (»Narodne novine«, br.
2/82. i 55/85.),

22. Pravilnik o načinu obavljanja prijevoza opasnih
tvari u pomorskom prometu (»Narodne novine«, br. 79/96. i 76/02.),

23. Pravilnik o uvjetima za obavljanje arheološkog
istraži­vanja spomenika kulture na morskog dnu ili morskom podzemlju unutarnjih
morskih voda i teritorijalnog mora Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br.
94/98.),

24. Pravilnik o uvjetima za obavljanje istraživanja u
posebno zaštićenim dijelovima prirode na morskom dnu ili morskom podzemlju
unutrašnjih morskih voda i teritorijalnog mora Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, br. 97/98.),

25. Pravilnik o uvjetima pod kojima strane pravne i
fizičke osobe smiju obavljati istraživanja, ispitivanja, fotografiranja i
mjerenja mora, morskog dna i/ili morskog podzemlja unutrašnjih morskih voda i
teritorijalnog mora Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br. 116/98.),

26. Pravilnik o obavljanju poslova i održavanju straže
članova posade na pomorskim brodovima trgovačke mornarice Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, br. 91/98. i 5/03.),

27. Pravilnik o uvjetima za obavljanje djelatnosti
pomorskog agenta (»Narodne novine«, br. 17/96.),

28. Pravilnik o minimalnoj opremi i sadržaju brodske
ljekarne (»Narodne novine«, br. 28/95. i 71/96.),

29. Pravilnik o obavljanju meteorološke službe na
pomorskim brodovima (»Narodne novine«, br. 96/96.),

30. Naredba o kategorijama plovidbe pomorskih brodova
(»Narodne novine«, br. 6/97. i 44/01.),

31. Naredba o plovidbi u prolazu u Šibensku luku, u
Paš­man­skom tjesnacu, prolazu Mali Ždrelac i Vela Vrata, rijekama Neretvom i
Zrmanjom, te o zabrani plovidbe Pelješkim i Kolo­čepskim kanalom i dijelovima
Srednjeg kanala, Murterskog mora i Žirjanskog kanala (»Narodne novine«, br.
28/97. i 117/98.),

32. Naredba o ustanovljavanju zabranjenih zona u
hrvatskim unutrašnjim morskim vodama (»Narodne novine«, br. 66/94.),

33.
Naredba o plovidbi teritorijalnim morem i unutrašnjim mor­skim vodama Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, br. 105/97. i 44/01.),

34.
Naredba o charter licenci, visini naknade za sigurnost plovidbe i charter
naknadi koju plaćaju strane jahte i brodice namijenjene razonodi ili športu s
ishođenom charter licencom (»Narodne novine«, br. 3/02. i 134/02.),

35. Naredba o visini naknade za sigurnost plovidbe
koju plaćaju strane jahte ili brodice namijenjene razonodi ili športu i visini
pristojbe za izmjenu posade (»Narodne novine«, br. 3/02.),

36. Naredba o visini naknade za usluge peljarenja u
unutraš­njim morskim vodama i teritorijalnom moru Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, br. 32/00.),

37. Uputstvo o načinu vođenja evidencije plutajućih
objekata, o obrascima za vođenje te evidencije i o obrascu svjedodžbe
sigurnosti plutajućih objekata (»Narodne novine«, br. 12/70.),

38. Plan intervencija kod iznenadnog onečišćenja mora
u Republici Hrvatskoj (»Narodne novine«, br. 8/97.).

Članak 1026.

Pravilnik o obavljanju podvodnih aktivnosti (»Narodne
novine«, br. 47/99., 23/03., 28/03., 52/03., i 58/03.) ostaje na snazi do
donošenja odgovarajućeg zakona.

Članak 1027.

Stupanjem na snagu propisa iz članka 76. stavka 3.
ovoga Zakonika prestaju važiti odredbe Zakona o zdravstvenom nadzoru nad
članovima posade pomorskih brodova i plovila unutarnjeplovidbe
(»Narodne novine«, br. 41/73., 31/82., 31/86., 47/89. i 26/93.) u dijelu koji
se odnosi na članove posade pomorskih brodova.

Članak 1028.

Postupci započeti prema odredbama Pomorskog zakonika
(»Narod­ne novine«, br. 17/94., 74/94. i 43/96.) i propisa donesenih na temelju
toga Zakonika, dovršit će se prema odredbama tih propisa.

Isprave izdane na temelju propisa iz stavka 1. ovoga
članka ostaju na snazi najkasnije do isteka roka njihovog važenja.

Na ostale odnose nastale prije stupanja na snagu
ovoga Zakonika, primjenjuju se propisi iz stavka 1. ovoga članka, ako ovim
Zakonikom nije drugačije određeno.

Članak 1029.

Donošenjem Zakona o obalnoj straži utvrdit će se
poslovi i zadaci iz ovoga Zakonika koje će obavljati obalna straža.

Članak 1030.

(1) U roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu
ovoga Zakonika osnovat će se upisnici jahti.

(2) U roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu
ovoga Zakonika Hrvatski registar brodova će donijeti Tehnička pravila za jahte
i brodice.

(3) U roku od godinu dana od dana osnivanja upisnika
jahti, vlasnici brodica za prijevoz putnika i brodica za šport i razonodu
upisanih u upisnike brodova, a koje brodice se sukladno članku 5. stavku 1.
točki 20) ovoga Zakonika razvrstavaju u jahte, dužni su zatražiti upis plovnih
objekata u upisnik jahti.

(4) U roku od pet godina od dana osnivanja upisnika
jahti, vlasnici brodica za prijevoz putnika i brodica za šport i razonodu
upisanih u očevidnike brodica, a koje brodice se sukladno članku 5. stavku 1.
točki 20) ovoga Zakonika razvrstavaju u jahte, dužni su zatražiti upis plovnih
objekata u upisnik jahti.

(5) U
roku od godinu dana od dana osnivanja upisnika jahti, vlasnici brodova-jahti
upisanih u upisnike brodova, a koji brodovi-jahte se sukladno članku 5. stavku
1. točki 20) ovoga Zakonika razvrstavaju u jahte, dužni su zatražiti upis
plovnih objekata u upisnik jahti.

(6)
Stranom jahtom ili brodicom za koju je do stupanja na snagu ovog Zakonika
izdano odobrenje za iznajmljivanje jahti i brodica pod stranom zastavom u
teritorijalnom moru i unutraš­njim morskim vodama Republike Hrvatske (čarter –
licencija) na temelju Uredbe o uvjetima za dolazak i boravak stranih jahti i
brodica namijenjenih športu i razonodi u unutrašnjim morskim vodama i
teritorijalnom moru Republike Hrvatske (»Narodne novine«, br. 16/01., 118/01. i
45/04.) može se nastaviti obavljati djelatnost iznajmljivanja plovila do isteka
roka valjanosti čarter – licencije.

(7)
Stranom jahtom ili brodicom iz stavka 6. ovoga članka koja na dan stupanja na
snagu ovoga Zakonika ima valjanu čarter – licenciju može se nastaviti obavljati
djelatnost iznajmljivanja u unutrašnjim morskim vodama i teritorijalnom moru
Republike Hrvatske najkasnije do 30. rujna 2005. pod uvjetom:

– da je
vlasnik ili brodar plovnog objekta registriran za obav­ljanje predmetne
djelatnosti u Republici Hrvatskoj,

– da
vlasnik plovila podnese zahtjev za upis u hrvatski upisnik ili očevidnik
najkasnije do dana isteka valjanosti čarter – licencije, te da je platio
upisninu,

– da je
vlasnik ili brodar ishodio Odobrenje za privremeno obavljanje djelatnosti.

(8)
Odobrenje za privremeno obavljanje djelatnosti izdaje Ministarstvo na rok ne
dulji od 30. rujna 2005., uz uvjet da je plovilo sposobno za plovidbu sukladno
nacionalnim propisima države čiju zastavu vije. Uz Odobrenje plaća se naknada
čiju visinu utvrđuje ministar. Za vrijeme valjanosti odobrenja plovni objekt može
biti u statusu privremenog uvoza.

(9) Uz
zahtjev za upis iz stavka 7. ovoga članka vlasnik plov­nog objekta mora priložiti:

– dokaz
o vlasništvu plovila,

– dokaz
o brisanju plovila iz stranog upisnika, ako je plovni objekt bio upisan u
strani upisnik,

–
potvrdu o tehničkim podacima za plovni objekt s potvrdom da je plovilo tehnički
prihvatljivo za upis u hrvatski upisnik ili očevidnik,

– rješenje o imenu jahte,

– dokaz o osiguranju od odgovornosti za štetu
počinjenu trećim osobama,

– presliku Odobrenja iz stavka 8. ovoga članka.

(10) Na temelju zahtjeva za upis iz stavka 7. ovoga
članka lučka kapetanija ili ispostava lučke kapetanije će izvršiti predbilježbu
upisa.

(11) Ukoliko vlasnik plovnog objekta iz stavka 7.
ovoga članka po isteku Odobrenja iz stavka 8. ovoga članka ne dostavi nadležnoj
lučkoj kapetaniji ili ispostavi dokaze o ispunjenju uvjeta iz članka 9. stavka
4. ovoga Zakonika, kao i dokaze o provedenom postupku konačnog carinjenja, te
podmirenju poreznih obveza lučka kapetanija ili ispostava će provesti postupak
brisanja plovnog objekta iz upisnika, odnosno očevidnika.

(12) Do osnivanja upisnika jahti i donošenja
Tehničkih pravila iz stavka 2. ovoga članka, na utvrđivanje sposobnosti brodica
i jahti za plovidbu primjenjivat će se na odgovarajući način odred­be
Pravilnika o brodicama (»Narodne novine«, br. 8/94., 77/01. i 8/02.) i
odgovarajuća Tehnička pravila Hrvatskog registra brodova, a na upis jahti
primjenjivat će se odredbe ovoga Zakonika o upisu brodova.

Članak 1031.

Stupanjem na snagu ovoga Zakonika prestaje važiti
Pomorski zakonik (»Narodne novine« broj 17/94., 74/94. i 43/96.) osim odredaba
o upisu brodova koje prestaju važiti osnivanjem upis­nika jahti.

Članak 1032.

Ovaj Zakonik stupa na snagu osmoga dana od dana
objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
342-01/04-01/04
Zagreb, 8. prosinca 2004.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Vladimir Šeks,** v. r.

Zakon, NN 181/2004-3142