## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-479/1996 od 27

### NN 16/1999 (12.2.1999.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-479/1996 od 27

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući povodom
ustavne tužbe J. S. iz Z., koga zastupa punomoćnik N. V. iz Z., na sjednici
održanoj 27. siječnja 1999. godine, donio je sljedeću

## **ODLUKU**

I. Usvaja se ustavna tužba, te se ukidaju:

- presuda Općinskog suda u Z. od 10. veljače 1994. godine, broj: Pr-2471/92,

- presuda Županijskog suda u Gradu Z. od 13. prosinca 1994. godine,
broj: Gž-4634/94,

- presuda Vrhovnog suda Republike Hrvatske od 18. siječnja 1996. godine,
broj: Rev-1213/95.

II. Predmet se vraća Općinskom sudu u Z. na ponovni postupak.

III. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Pravodobnom i dopuštenom ustavnom tužbom, njen podnositelj tvrdi, da
su mu u izreci navedenom presudom Vrhovnog suda Republike Hrvatske povrijeđena
ustavna prava iz članaka 3., 19. stavak 1. i članka 115. stavak 3. Ustava
Republike Hrvatske. Svoje tvrdnje podnositelj ustavne tužbe potkrepljuje
navodima da je u izreci navedenom presudom Općinskog suda u Z. odbijen
sa zahtjevom na utvrđenje nezakonitim rješenja Ministarstva obrane od 29.
rujna 1992. godine, oznake-klasa: 119-01/92-02/4, ur. broj: 5120-13-92-73,
kojim je unatoč zaključenom ugovoru o službi u Zboru narodne garde od 15.
studenoga 1991. godine, temeljem kojeg je stupio u službu na vrijeme od
najmanje dvije godine, stavljen na raspolaganje 29. rujna 1992. godine
te štoviše, po istom rješenju prestao mu je radni odnos u Zboru narodne
garde prije ugovorenog roka. Ovu presudu potvrdio je Županijski sud u G.
Z. te Vrhovni sud Republike Hrvatske presudama koje su u izreci navedene.

Prema navodima ustavne tužbe, povrede navedenih ustavnih prava podnositelju
ustavne tužbe su nastupile budući da je stavljen na raspolaganje, a i prestao
mu je radni odnos prije isteka ugovorenog roka, posebice time što je do
prestanka radnog odnosa došlo primjenom odredbe članka 383a. Zakona o upravi
("Narodne novine", broj 16/78, 50/78, 29/85, 41/90, 47/90 i 53A/91), koji
se na njega nije mogao primijeniti. Unatoč tomu u izreci navedenim presudama,
sudovi su zauzeli stajališta da je primjena navedene odredbe Zakona o upravi
bila valjana te njegov zahtjev za utvrđenje nezakonitosti navedenog rješenja
Ministarstva obrane bio odbijen.

Iz ovih navoda ustavne tužbe slijedi povreda načela iz članka 115. stavak
3. Ustava, prema kojem načelu sudovi sude na temelju Ustava i zakona. Ovo
proizlazi iz činjenice da su sudovi čije su odluke prethodile ovom ustavnosudskom
postupku, jednako kao i Ministarstvo obrane, primijenili odredbe članka
383a. Zakona o upravi, koji propis se nije mogao primijeniti na spor koji
je prethodio ustavnoj tužbi. Iz navedenog proizlazi i zaključak o povredi
ustavnih prava iz članka 14. stavka 2. i članka 54. stavka 1. Ustava te
povrede ustavne obveze svih držati se zakona, koja je obveza propisana
odredbama članka 5. stavka 2. Ustava, kao i povrede odredaba članka 3.
Ustava o vladavini prava kao jednoj od najviših vrednota ustavnog poretka
Republike Hrvatske.

U provedenom postupku izvršen je uvid u spis Općinskog suda u Z. broj:
Pr-2471/92, u kojem su bile donesene presude za koje podnositelj ustavne
tužbe tvrdi da su mu povrijedile ustavna prava, a koje su u izreci navedene.
Utvrđeno je uvidom u navedeni predmet da su sudovi utvrdili da je Ministarstvo
obrane valjano primijenilo odredbe članka 383a. Zakona o upravi te je zahtjev
podnositelja ustavne tužbe odbijen.

Ustavna tužba je osnovana.

U vrijeme zaključivanja ugovora o stupanju podnositelja ustavne tužbe
u službu u Zbor narodne garde na ovaj ugovorni odnos primjenjivao se Zakon
o obrani ("Narodne novine", broj 49/91) koji je stupio na snagu 20. rujna
1991. godine. Prema odredbi članka 38. toga Zakona oružane snage sastoje
se od Hrvatske vojske i Zbora narodne garde. Prema odredbi članka 193.
toga Zakona na pripadnike Zbora narodne garde, a to je bio i podnositelj
ustavne tužbe, primjenjuje se Zakon o unutarnjim poslovima ("Narodne novine",
broj 55/89, 18/90, 67/90, 19/91 i 29/91), a temeljem ovog po njegovoj odredbi
članka 9., Zakona o upravi, ali samo do donošenja Zakona o službi u oružanim
snagama.

Zakon o oružanim snagama donesen je Zakonom o preuzimanju saveznih zakona
iz područja obrane, koji se u Republici Hrvatskoj primjenjuju kao republički
propisi ("Narodne novine", broj 52/91). Ovim Zakonom preuzet je i Zakon
o službi u oružanim snagama ("Službeni list SFRJ", broj 7/85, 20/89, 40/89
i 26/90), osim odredaba navedenih u Zakonu o preuzimanju. Ovaj Zakon o
preuzimanju stupio je na snagu 3. listopada 1991. godine.

Među preuzetim odredbama je i odredba članka 293. ranijeg Saveznog zakona
o službi u oružanim snagama, koji određuje uvjete za stavljanje na raspolaganje
aktivnih vojnih osoba te prava i dužnosti osobe stavljene na raspolaganje.

Prema ovome, na sporni odnos, koji je razriješen u izreci navedenim
presudama, trebalo je primijeniti rečenu odredbu članka 293. preuzetog
Zakona o službi u oružanim snagama, jer je ona bila na snazi u vrijeme
stavljanja na raspolaganje podnositelja ustavne tužbe i u vrijeme prestanka
njegovog radnog odnosa. Nije se, stoga, na sporni odnos moglo primijeniti
odredbe Zakona o upravi, posebice ne odredbe članka 383a. Zakona o upravi.
Ovo tim više što odredba članka 293. Zakona o oružanim snagama, koja je
preuzeta Zakonom o preuzimanju, utvrđuje druge uvjete za stavljanje na
raspolaganje. Glede ovih uvjeta sudovi nisu utvrđivali da li su oni postojali
u vrijeme donošenja rješenja po Ministarstvu obrane.

Primjenom odredaba članka 383a. Zakona o upravi, umjesto navedenih odredaba
Zakona o obrani i Zakona o službi u oružanim snagama, na razrješenje spornog
odnosa između podnositelja ustavne tužbe i Ministarstva obrane, presudama
navedenim u izreci, podnositelju ustavne tužbe ostvarena je povreda ustavnog
prava iz članka 14. stavka 2. i članka 54. stavka 3. Ustava. Primjena navedenih
odredaba Zakona o upravi u suprotnosti je s jednom od najviših vrednota
ustavnog poretka Republike Hrvatske o vladavini prava iz članka 3. Ustava
i obveze svih da se pridržavaju Ustava i zakona iz članka 5. Ustava pa
je povrijeđeno i načelo iz članka 115. stavak 3. Ustava, jer je primijenjen
zakon koji nije trebalo primijeniti.

Povreda ustavnog prava iz članka 19. stavka 1. Ustava podnositelju ustavne
tužbe nije ostvarena budući je odluku, za koju se tvrdi da je ustavna prava
povrijedila, donio sud.

Zbog svega izloženog, temeljem odredbe članka 30. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91) i članka
60. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj
29/94), odlučeno je kao u izreci te je predmet vraćen na ponovni postupak
Općinskom sudu u Zagrebu.

Dio odluke o objavi temelji se na odredbama članka 20. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-479/1996
Zagreb, 27. siječnja 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 16/1999-341