## Pravilnik o postupku homologacije s obzirom na mjere za smanjivanje emisije štetnih sastojaka iz Dieselovih motora za pogon vozila TPV 111 (izdanje 01)

### NN 42/2008 (11.4.2008.), Pravilnik o postupku homologacije s obzirom na mjere za smanjivanje emisije štetnih sastojaka iz Dieselovih motora za pogon vozila TPV 111 (izdanje 01)

# DRŽAVNI ZAVOD ZA MJERITELJSTVO

**1424**

Temeljem članka 275. stavak 3. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne
novine« broj 105/04) ravnatelj Državnog zavoda za mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O POSTUPKU HOMOLOGACIJE S OBZIROM NA MJERE ZA SMANJIVANJE EMISIJE ŠTETNIH SASTOJAKA IZ DIESELOVIH MOTORA ZA POGON VOZILA TPV 111 (IZDANJE 01)\*

Članak 1.

Ovim se pravilnikom uređuje postupak homologacije vozila kategorija M i N1 s
obzirom na mjere za smanjivanje emisije štetnih sastojaka iz Dieselovih motora
za pogon tih vozila.

Članak 2.

Tehnički zahtjevi dani su u točki 5. priloga l., a postupak homologacije u
točkama 2. – 4. istoga priloga. Prilozi I. do Vll. čine sastavni dio ovoga
pravilnika.

Članak 3.

Tijelo nadležno za homologaciju vozila u smislu odredaba ovoga pravilnika je
Državni zavod za mjeriteljstvo (u daljnjemu tekstu: Zavod).

Članak 4.

Zavod će dodijeliti certifikat o homologaciji za tip vozila s obzirom na mjere
za smanjivanje emisije štetnih sastojaka iz njihova Dieselovog motora ako taj
tip vozila zadovoljava zahtjeve ovoga pravilnika.
Obrazac certifikata o homologaciji za tip vozila prikazan je u dodatku 2.
priloga l.

Članak 5.

Nova vozila s obzirom na mjere za smanjivanje emisije štetnih sastojaka iz
njihovih Dieselovih motora mogu se homologirati, uvoziti i stavljati na tržište
ako zadovoljavaju zahtjeve ovoga pravilnika i njegovih priloga.

Članak 6.

Zavod može ovlastiti pravnu ili fizičku osobu za obavljanje poslova tehničke
službe ako ta osoba ispunjava sljedeće uvjete:
– da zadovoljava zahtjeve norme HRN EN ISO/IEC 17025 za osposobljenost ispitnih
laboratorija za područje ispitivanja prema zahtjevima ovoga pravilnika
– da može dokazati poznavanje metoda ispitivanja danih u točki 6. priloga l. i
točki 5. priloga ll. ovoga pravilnika
– da ima najmanje jednoga djelatnika školske spreme VII/1 strojarskog smjera.

Članak 7.

Odredbe članka 5. ovoga pravilnika stupaju na snagu 1. listopada 2008. godine za
homologaciju novih tipova vozila s obzirom na mjere za smanjivanje emisije
štetnih sastojaka iz njihovih Dieselovih motora.
Za sva nova vozila prihvaćaju se homologacije dodijeljene prema zahtjevima
Pravilnika TPV 111 (izdanje 00).

Članak 8.

Od 1. listopada 2008. godine prestaje važiti Pravilnik o tehničkim zahtjevima i
postupku homologacije s obzirom na mjere protiv štetne emisije Dieselovih motora
za pogon vozila TPV111 (izdanje 00) (»Narodne novine« br. 184/04 i 34/08).

Članak 9.

Ovaj pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«,

Klasa: 011-02/08-02/11
Urbroj: 558-04/2-08-1-AD
Zagreb, 31. ožujka 2008.

Ravnatelj
Državnog zavoda za mjeriteljstvo
**Mirko Vuković, dipl. ing**., v. r.

\_\_\_\_\_\_
\* Ovaj pravilnik preuzima
sadržaj Direktive vijeća o usklađivanju zakon država članica koji se odnose na
mjere koje treba poduzeti protiv štetne emisije Dieselovih motora za pogon
vozila 72/306/EEC, s uključenim izmjenama i dopunama u direktivama 89/491/EEC,
1997/20/EC i 2005/21/EZ.
1 Definicija vozila dana je u članku 4. Pravilnika homologaciji tipa motornih
vozila (»Narodne novine« br. 115/04), a kategorizacija u prilogu II. A istoga
pravilnika.

**PRILOG I.**

DEFINICIJE, ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU TIPA, DODJELJIVANJE HOMOLOGACIJE TIPA,
OZNAKA ISPRAVLJENOGA KOEFICIJENTA UPIJANJA, ZAHTJEVI I ISPITIVANJA, PREINAKE
TIPA, SUKLADNOST PROIZVODNJE

1. DEFINICIJE

U smislu ovoga pravilnika:
1.1 »Tip vozila s obzirom na ograničenje emisije štetnih tvari iz motora«
označava motorna vozila koja se međusobno bitno ne razlikuju s obzirom na
značajke motora definirane u dodatku 1.
1.2 »Dieselov motor« označava motor koji radi na principu kompresijskog paljenja
1.3 »Uređaj za hladno pokretanje« označava uređaj koji svojim djelovanjem
privremeno povećava količinu goriva koje se doprema motoru s ciljem da se olakša
pokretanje motora
1.4 »Uređaj za mjerenje zamućenosti« označava mjerni instrument za neprekidno
mjerenje koeficijenta upijanja svjetlosti ispušnih plinova motora motornih
vozila.
2. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU TIPA
2.1. Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na emisiju štetnih tvari iz
Dieselovog motora mora podnijeti proizvođač u skladu s člankom 6. Pravilnika o
homologaciji tipa motornih vozila.
2.2 Obrazac opisnoga dokumenta dan je u dodatku 1.
2.3. Jedan motor i dijelove njegove opreme propisane u dodatku 1. za ugradbu u
vozilo za koje se traži homologacija treba dostaviti tehničkoj službi koja je
odgovorna za provedbu homologacijskih ispitivanja definiranih u točki 5.
Međutim, na zahtjev proizvođača, ako se tehnička služba s time složi,
ispitivanje se može provesti na vozilu uzorku koje predstavlja tip vozila za
koji je zatražena homologacija.
3. DODJELJIVANJE HOMOLOGACIJE TIPA
3.1. Homologacija tipa dodjeljuje se u skladu s člankom 8. Pravilnika o
homologaciji tipa motornih vozila ako su zadovoljeni odgovarajući zahtjevi.
3.2. Obrazac certifikata o homologaciji tipa dan je u dodatku 2.
3.3. Svaki homologirani tip vozila dobiva svoj broj homologacije u skladu s
prilogom VII. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila. Ista država
članica ne smije dodijeliti isti broj kojemu drugom tipu vozila.
4.1. Na svakome vozilu koje odgovora tipu vozila homologiranu prema ovomu
pravilniku treba na istaknutu i lako dostupnu mjestu navedenu u dopuni
certifikatu o homologacije tipa vozila prikazana u dodatku 2. biti pričvršćena
pravokutna oznaka s ispravljenom vrijednošću koeficijenta upijanja u m-1, koji
je dobiven pri homologacijskom ispitivanju slobodnim ubrzavanjem prema metodi
opisanoj u točki 3.2 priloga IV.
4.2. Oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.
4.3. U prilogu II. prikazan je primjer takve oznake
5. ZAHTJEVI I ISPITIVANJA
5.1. Općenito
Sastavni dijelovi koje utječu na štetnu emisiju moraju biti tako konstruirani i
izrađeni da omoguće da vozilo u normalnoj upotrebi, usprkos vibracijama kojima
bi moglo biti izloženo, zadovoljava zahtjeve ovoga pravinika.
5.2. Zahtjevi za uređaj za hladno pokretanje
5.2.1. Uređaj za hladno pokretanje mora biti konstruiran tako da se ne može
uključiti ni ostati uključen ako motor radi pod normalnim uvjetima.
5.2.2. Odredbe iz točke 5.2.1 ne vrijede ako je ispunjen najmanje jedan od
sljedećih uvjeta:
5.2.2.1. Kod uključenog uređaja za hladno pokretanje vrijednosti koeficijenta
upijanja svjetlosti ispušnih plinova motora kod stalnih brzina vrtnje, izmjerene
prema metodi opisanoj u prilogu III., unutar su granica propisanih u prilogu V.
5.2.2.2. Trajna uključenost uređaja za hladno pokretanje dovodi do zaustavljanja
motora u primjerenu roku.
5.3. Zahtjevi za emisiju štetnih tvari
5.3.1. Emisiju štetnih tvari iz vozila uzorka dostavljena na ispitivanje radi
dobivanja homologacije tipa vozila treba mjeriti prema dvjema metodama opisanim
u prilozima III. i IV., pri čemu se prvi prilog odnosi na ispitivanja kod
stalnih brzina vrtnje, a drugi na ispitivanja kod slobodnog ubrzavanja.1
5.3.2. Emisija štetnih tvari, izmjerena prema metodi opisanoj u prilogu III., ne
smije prekoračiti granice propisane u prilogu V.
5.3.3. Za prednabijene motore s turbopunjačem na ispušne plinove koeficijent
upijanja svjetlosti kod slobodnog ubrzavanja ne smije prijeći vrijednost koja je
u prilogu VI. propisana za nazivnu vrijednost protoka zraka, a koja odgovara
najvećoj vrijednosti koeficijenta izmjerenoj za vrijeme ispitivanja kod stalne
brzine vrtnje, i to uvećanoj za 0,5 m-1.
5.4. Dopušteni su istovrijedni mjerni uređaji. Ako se kao mjerni uređaj
upotrebljava uređaj različit od onoga opisana u prilogu VI., treba dokazati
njegovu istovrijednost za ispitivani motor.
6. PREINAKE TIPA I IZMJENE I DOPUNE HOMOLOGACIJE
6.1. U slučaju preinake tipa homologirana u skladu s ovim pravilnikom, treba
primijeniti odredbe članaka 16. i 17. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila
7. SUKLADNOST PROIZVODNJE
7.1. Za osiguravanje sukladnosti proizvodnje treba poduzeti mjere u skladu s
odredbama navedenim u člancima 29. – 32. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila
7.2. Sukladnost vozila s homologiranim tipom s obzirom na štetnu emisiju iz
Dieselovih motora, treba iscrpno potvrditi na osnovi rezultata navedenih u
dopuni certifikatu o homologaciji tipa prikazanu u dodatku 2. K tomu:
7.2.1. Ako se provjera provodi na vozilu uzetom iz serijske proizvodnje,
ispitivanja treba provesti na sljedeći način:
7.2.1.1. Ako vozilo nije uhodano, treba ga podvrgnuti ispitivanju slobodnim
ubrzavanjem prema prilogu IV. Smatra se da je vozilo sukladno homologiranu tipu
ako izmjerena vrijednost koeficijenta upijanja ne premašuje za više od 0,5 m-1
iznos naveden u homologacijskoj oznaci.
7.2.1.2. Ako kod ispitivanja navedenih u 7.2.1.1 naviše izmjerena vrijednost
premašuje za više od 0,5 m-1 iznos naveden u homologacijskoj oznaci, treba jedno
vozilo provjeravanoga tipa ili njegov motor ispitati kod različitih stalnih
brzina vrtnje pod punim opterećenjem prema prilogu III. Izmjerene vrijednosti
emisije ne smiju premašiti granične vrijednosti navedene u prilogu V.
\_\_\_\_\_\_
1 Ispitivanje kod slobodnog
ubrzavanja provodi se posebno zbog toga da bi se dobila referentna vrijednost za
ona nadležna tijela koja primjenjuju ovu metodu za provjeru vozila u uporabi.

DODATAK 1.

OPISNI DOKUMENT br.…

prema prilogu l. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila (\*), koji se
odnosi na homologaciju tipa vozila s obzirom na mjere protiv štetne emisije iz
Dieselovih motora (Pravilnik TPV 111)

Sljedeći podaci, ako su potrebni, moraju biti priloženi u tri primjerka zajedno
sa sadržajem. Svi crteži moraju biti dostavljeni u prikladnu mjerilu i dovoljno
podrobni na formatu A4 ili presavijeni na taj format. Ako su priložene
fotografije, moraju prikazivati potrebne pojedinosti.
Ako su sustavi, sastavni dijelovi ili zasebne tehničke jedinice s elektroničkim
upravljanjem, moraju se dodati podaci o njihovim značajkama.

0. OPĆENITO
0.1. Marka (trgovačka oznaka proizvođača): .................
0.2. Tip i opća trgovačka oznaka (oznake): .................
0.3. Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu (b):
.................
0.3.1. Mjesto te oznake: .................
0.4. Kategorija vozila (c)
0.5. Naziv i adresa proizvođača: .................
0.8. Adresa(adrese) pogona za sklapanje: .................
1. OPĆE KONSTRUKCIJSKE ZNAČAJKE VOZILA
1.1. Fotografije i/ili crteži vozila predstavnika: .................
3. POGONSKI MOTOR (q)
3.1. Proizvođač: .................
3.1.1. Proizvođačeva oznaka motora postavljena na motor: .................
3.2.1.1. Radni postupak: vanjski izvor paljenja/kompresijsko paljenje,
četverotaktni/dvotaktni (1)
3.2.1.2. Broj i raspored cilindara: .................
3.2.1.2.1. Promjer cilindra (r): .................mm
3.2.1.2.2. Hod klipa (r): .................mm
3.2.1.2.3. Redoslijed paljenja: .................
3.2.1.3. Radni obujam motora (s): .................cm3
3.2.1.4. Kompresijski omjer (2): .................
3.2.1.5. Crteži komore za izgaranje, čela klipa i, u slučaju motora s vanjskim
izvorom paljenja, klipnih karika: .................
3.2.1.6. Uobičajena brzina vrtnje motora pri praznom hodu (2):
.................min-1
3.2.1.8. Najveća netosnaga: .................kW pri min-1 (prema podacima proizvođača)
3.2.1.9. Najveća brzina vrtnje prema podacima proizvođača: .................min-1
3.2.4. Napajanje gorivom
3.2.4.2. S ubrizgavanjem goriva (samo za motore s kompresijskim paljenjem):
.................da/ne (1)
3.2.4.2.1. Opis sustava: .................
3.2.4.2.2. Radni postupak: .................izravno ubrizgavanje/pretkomora/vrtložna komora (1)
3.2.4.2.3. Pumpa za ubrizgavanje
3.2.4.2.3.1. Marka (marke): .................
3.2.4.2.3.2. Tip (tipovi): .................
3.2.4.2.3.3. Najveća količina ubrizgavanja (1) (2): mm3 po hodu ili po ciklusu
kod brzine vrtnje pumpe:................. min-1
3.2.4.2.3.4. Vrijeme ubrizgavanja (2): .................
3.2.4.2.3.5. Dijagram značajke predubrizgavanja (2):
.................
3.2.4.2.3.6. Postupak umjeravanja: ispitni uređaj/motor (1)
3.2.4.2.4. Regulator
3.2.4.2.4.1. Tip: .................
3.2.4.2.4.2. Brzina vrtnje motora pri kojoj se prekida dovod goriva
3.2.4.2.4.2.1. Prekid dovoda kad je motor opterećen:................. min-1
3.2.4.2.4.2.2. Prekid dovoda kad motor nije opterećen................. min-1
3.2.4.2.5. Visokotlačne cijevi
3.2.4.2.5.1. Duljina: .................mm
3.2.4.2.5.1. Unutarnji promjer: .................mm
3.2.4.2.6. Brizgaljka (brizgaljke)
3.2.4.2.6.1. Marka (marke): .................
3.2.4.2.6.2. Tip (tipovi): .................
3.2.4.2.6.3. Tlak otvaranja (2): .................(kPa) ili dijagram značajke otvaranja
(2):
3.2.4.2.7. Sustav za pokretanje hladnog motora
3.2.4.2.7.1. Marka (marke): .................
3.2.4.2.7.2. Tip (tipovi): .................
3.2.4.2.7.3. Opis sustava: .................
3.2.4.2.9. Elektronička upravljačka jedinica
3.2.4.2.9.1. Marka (marke): .................
3.2.4.2.9.2. Opis sustava: .................
3.2.4.4. Dobavna pumpa
3.2.4.4.1. Tlak (2): .................. kPa ili dijagram značajke
(2):
3.2.7. Sustav hlađenja (tekućinom/zrakom) (1)
3.2.8. Usisni sustav
3.2.8.1. Kompresor za punjenje cilindra: .................da/ne (1)
3.2.8.1.1. Marka (marke): .................
3.2.8.1.2. Tip (tipovi): .................
3.2.8.1.3. Opis sustava (npr. najveći tlak punjenja: .............. kPa;
ventil za ograničenje tlaka, ako se primjenjuje):
3.2.8.2. Hladnjak komprimiranog zraka: .................da/ne (1)
3.2.8.3. Podtlak u usisnome vodu pri nazivnoj brzini vrtnje motora i punome
opterećenju
najmanji dopušteni: .................
najveći dopušteni: .................
3.2.8.4. Opis i crteži usisnih vodova i njihovih dodataka (sabirnik usisnog
zraka, grijač, dodatni dovodi zraka itd.): .................
3.2.8.4.1. Opis usisne grane (uključujući crteže i/ili fotografije):
.................
3.2.8.4.2. Filtar za zrak, crteži: , ili
3.2.8.4.2.1. Marka (marke): .................
3.2.8.4.2.2. Tip (tipovi): .................
3.2.8.4.3. Prigušivač zvuka na usisu, crteži: ................., ili
3.2.8.4.3.1. Marka (marke): .................
3.2.8.4.3.2. Tip (tipovi): .................
3.2.9. Ispušni sustav
3.2.9.1. Opis i/ili crteži ispušne grane: .................
3.2.9.2. Opis i/ili crteži ispušnog sustava: .................
3.2.9.3. Najveći dopušteni protutlak pri tlak nazivnoj brzini vrtnje i punome
opterećenju motora: .................kPa
3.2.10. Najmanje površine poprečnoga presjeka ulaznih i izlaznih kanala:.................
3.2.11. Razvodni kutovi ili drugi istovrijedni podaci
3.2.11.1. Najveći hod ventila, kutovi otvaranja i zatvaranja ili pojedinosti o
razvodnim kutovima kod drugih sustava razvoda, u odnosu na mrtve točke klipa:
.................
3.2.11.2. Referentne veličine i/ili područja namještanja (1):
.................
3.2.12. Mjere protiv zagađivanja zraka
3.2.12.2. Dodatne naprave protiv zagađivanja zraka (ako postoje, a nisu opisane
u drugim točkama): .................
3.2.12.2.1. Katalizator: .................da/ne (1)
3.2.12.2.1.1. Broj katalizatora i elemenata: .................
3.2.12.2.1.2. Dimenzije, oblik i obujam katalizatora: .................
3.2.12.2.1.3. Vrsta katalitičke reakcije: .................
3.2.12.2.1.4. Ukupna količina plemenitih metala: .................
3.2.12.2.1.5. Relativna koncentracija: .................
3.2.12.2.1.6. Nosač (struktura i materijal): .................
3.2.12.2.1.7. Gustoća članka: .................
3.2.12.2.1.8. Vrsta obloge katalizatora: .................
3.2.12.2.1.9. Položaj katalizatora (mjesto i referentni razmak u ispušnoj
cijevi):.................
3.2.12.2.4. Povrat ispušnih plinova: .................da/ne (1)
3.2.12.2.4.1. Značajke (količina protoka, itd.): .................
3.2.12.2.6. Filtar za čestice: .................da/ne (1)
3.2.12.2.6.1. Dimenzije, oblik i obujam filtra za čestice: .................
3.2.12.2.6.2. Tip i konstrukcija filtra za čestice: .................
3.2.12.2.6.3. Položaj (referentni razmak u ispušnom sustavu): .................
3.2.12.2.6.4. Postupak ili uređaj za regeneraciju, opis i/ili crtež:
.................
3.2.12.2.7. Ostali sustavi (opis i način djelovanja): .................
3.2.13. Mjesto oznake koeficijenta upijanja (samo za motore s kompresijjskim
paljenjem): .................
4. PRIJENOSNIK SNAGE
4.3. Moment inercije zamašnjaka motora: .................
4.3.1. Dodatni moment inercije bez uključenih zupčanika
Datum, oznaka dokumenta
\_\_\_\_\_
\* Brojevi točaka i napomena
upotrijebljeni u ovome opisnom dokumentu odgovaraju točkama i napomenama
navedenima u prilogu l. Pravilnika o homologaciji motornih vozila Ispušene su
točke koje nisu bitne za svrhu ovoga pravilnika.
(1) Prekrižiti što se ne primjenjuje.
(2) Ako identifikacijska oznaka tipa sadrži znakove koji nisu bitni
za označivanje vozila, sastavnih dijelova ili posebnih? tehničkih jedinica
obuhvaćenih ovim opisnim dokumentom, te znakove treba zamijeniti znakom ‘?’ (npr.
ABC??123??).

***Dopuna dodatku 1.***

PODACI O UVJETIMA ISPITIVANJA
1. PRIMIJENJENO MAZIVO
1.1. Marka: .................
1.2. Tip: .................
(navesti postotak ulja u mješavini ako su mazivo i ulje pomiješani)
2. RADNE ZNAČAJKE MOTORA
2.1. Snaga u šest mjernih točaka navedenih u točki 2.1. priloga III.:.................
2.1.1. Snaga motora izmjerena na ispitnome uređaju: .................
2.1.2. Snaga izmjerena na pogonskim kotačima vozila: .................

Brzina vrtnje motora                         Izmjerena snaga

(min-1)
(kW)

1. ..................................................
..................................................
2. ..................................................
..................................................
3. ..................................................
..................................................
4. ..................................................
..................................................
5. ..................................................
..................................................
6. ..................................................
..................................................

DODATAK 2.

CERTIFIKAT O HOMOLOGACIJI TIPA

**OBRAZAC**
(najveći format: A4 (210 x 297 mm))

Naziv tijela za homologaciju

Izjava o:
– homologaciji (1)
– izmjeni/dopuni homologacije (1)
– odbijanju homologacije (1)
– povlačenju homologacije (1)
za tip vozila/sastavnoga dijela/zasebne tehničke jedinice (1) s obzirom na
Direktivu …./…./EEZ, prema zadnjim izmjenama i dopunama Direktive..../..../EZ
Broj homologacije tipa: .................
Razlog za izmjenu/dopunu: .................

DIO I.

0.1. Marka (trgovačka oznaka proizvođača): .................
0.2. Tip i opći trgovački opis(i): .................
0.3. Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu/sastavnome
dijelu/zasebnoj tehničkoj jedinici (1) (2): .................
0.3.1. Mjesto te oznake: .................
0.4. Kategorija vozila(1) (3): .................
0.5. Naziv i adresa proizvođača: .................
0.7. U slučaju sastavnih dijelova i samostalne tehničke jedinice, mjesto i način
pričvršćenja homologacijske oznake: .................
0.8. Adresa(adrese) pogona za sklapanje: .................

DIO II:

1. Dodatni podaci (ako postoje): .................vidi dopunu
2. Tehnička služba odgovorna za provedbu ispitivanja: .................
3. Datum izvještaja o ispitivanju: .................
4. Broj izvještaja o ispitivanju: .................
5. Primjedbe (ako ih ima): .................vidi dopunu
6. Mjesto: .................
7. Datum: .................
8. Potpis: .................
9. Priložen je popis opisnih dokumenata pohranjenih kod tehničke službe koja je
provela homologaciju, a koji se mogu dobiti na zahtjev.
\_\_\_\_\_\_
(1) Prekrižiti što se ne
primjenjuje.
(2) Ako identifikacijska oznaka tipa sadrži znakove koji nisu bitni
za označivanje vozila, sastavnih dijelova ili posebnih tehničkih jedinica
obuhvaćenih ovim opisnim dokumentom, te znakove treba zamijeniti znakom ‘?’ (npr.
ABC??123??).
(3) Kao što je definirano u prilogu II. A Pravilnika o homologaciji
tipa motornih vozila.

***Dopuna certifikatu o homologacije tipa br. …***

koji se odnosi na homologaciju tipa vozila s obzirom na datvu 72/306/EEZ, prema
zadnjim izmjenama i dopunama Direktive … / … / EZ.

1. Dodatni podatci (ako postoje): .................vidi dopunu
1.1. Pogonski motor
1.1.1. Proizvođačeva oznaka motora (kako je nanesena na motor, ili druga
identifikacijska oznaka): .................
1.2. Rezultati ispitivanja
1.2.1. Kod stalnih brzina vrtnje:.................

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Brzina vrtnje motora(min-1) | Izmjerena snaga  (kW) |
| 1. | .................................................. | .................................................. |
| 2. | .................................................. | .................................................. |
| 3. | .................................................. | .................................................. |
| 4. | .................................................. | .................................................. |
| 5. | .................................................. | .................................................. |
| 6. | .................................................. | .................................................. |

1.2.2. Kod slobodnog ubrzavanja:
1.2.2.1. Izmjerena vrijednost koeficijenta upijanja: m-1
1.2.2.2. Ispravljena vrijednost koeficijenta upijanja: m-1
1.2.2.3. Mjesto oznake koeficijenta upijanja na vozilu:
5. Primjedbe:

**PRILOG II.**
PRIMJER OZNAKE ISPRAVLJENOGA KOEFICIJENTA UPIJANJA

![](dodatni/348102.gif)

Najmanja dimenzija b = 5,6 mm

Gornja oznaka prikazuje da ispravljeni koeficijent upijanja iznosi 1,30 m-1.

**PRILOG III.**
ISPITIVANJE KOD RAZLIČITIH STALNIH BRZINA VRTNJE NA KRIVULJI PUNOG OPTEREĆENJA

1. UVOD
1.1. Ovaj prilog opisuje metodu za određivanje emisije štetnih tvari kod
različitih stalnih brzina vrtnje pod punim opterećenjem motora.
1.2. Ispitivanja se mogu provoditi ili na motoru ili na vozilu.
2. PRINCIPI MJERENJA
2.1. Zamućenost ispušnih plinova treba mjeriti dok motor radi stalnom brzinom
vrtnje pod punim opterećenjem. Treba provesti šest mjerenja kod brzina vrtnje
koje su jednoliko raspoređene između brzine vrtnje kod najveće snage i veće od
sljedeće dvije brzine vrtnje motora:
– 45 posto brzine vrtnje motora kod najveće snage, i
– 1000 min-1.
Vanjske mjerne točke moraju ležati na granicama gore navedena razmaka.
2.2. Za Dieselove motore opremljene kompresorom za punjenje cilindra koji se
može po volji uključivati, a kod kojih se pri uključivanju kompresora automatski
povećava i količina ubrizgavanoga goriva treba mjerenja provesti s
prednabijanjem i bez njega
Za svaku brzinu vrtnje uzima se veća od dobivenih vrijednosti kao izmjerena
vrijednost.
3. UVJETI ISPITIVANJA
3.1. Vozilo ili motor
3.1.1. Vozilo ili motor treba dostaviti na ispitivanje u dobru mehaničkome
stanju. Motor treba biti uhodan.
3.1.2. Motor treba ispitivati s opremom opisanom u dodatku 1. priloga I.
3.1.3. Motor treba biti namješten prema podacima proizvođača i podacima u
dodatku 1. priloga I.
3.1.4. Ispušni sustav ne smije propuštati jer bi to imalo za posljedicu
razrjeđenje ispušnih plinova.
3.1.5 Motor mora biti u uobičajenim pogonskim uvjetima koje je propisao
proizvođač. Posebno rashladna voda i ulje moraju imati one uobičajene
temperature koje je naveo proizvođač.
3.2. Gorivo
Kao gorivo treba upotrebljavati referencijsko gorivo čije su specifikacije
navedene u prilogu IV. Pravilnika TPV 141 za granične vrijednosti emisija prema
kojima je vozilo ili motor bio homologiran.
3.3. Ispitni laboratorij
3.3.1. Treba izmjeriti apsolutnu temperaturu T (u kelvinima) ispitnog
laboratorija i apsolutni tlak H (u torima) te odrediti faktor F prema izrazu:

![](dodatni/348103.gif)

3.3.2. Ispitivanje se smatra valjanim samo ako je faktor F u granicama: 0,98 ≤ F
≤ 1,02.
3.4. Uzorkovanje i mjerni uređaji
Koeficijent upijanja svjetlosti ispušnih plinova treba mjeriti mjernim
instrumentom za mjerenje zamućenosti koji zadovoljava zahtjeve navedene u
prilogu VI. i koji je instaliran sukladno prilogu VII.
4. GRANIČNE VRIJEDNOSTI
4.1. Za svaku od šest brzina vrtnje motora kod kojih se mjeri koeficijent
upijanja sukladno točki 2.1 treba izračunati nazivni protok zraka G u litrama po
sekundi prema sljedećemu izrazu:

– za četverotaktne motore:
![](dodatni/348104.gif)

– za dvotaktne motore: ![](dodatni/348105.gif)

gdje je:
V – radni obujam motora izražen u litrama; i
n – brzina vrtnje motora u okretajima po minuti.
4.2. Za svaku brzinu vrtnje koeficijent upijanja svjetlosti ispušnih plinova ne
smije premašiti vrijednost navedenu u tablici u prilogu V. Ne odgovara li protok
zraka nijednoj vrijednosti u tablici, graničnu vrijednost treba odrediti
linearnom interpolacijom.

**PRILOG IV.**
ISPITIVANJE KOD SLOBODNOG UBRZAVANJA

1. UVJETI ISPITIVANJA
1.1. Ispitivanja se mogu provoditi na vozilu ili na motoru na kojemu je
obavljeno ispitivanje kod stalnih brzina vrtnje prema prilogu III.
1.1.1. Ako se motor ispituje na ispitnome uređaju za motore, ispitivanja treba
provesti što je moguće prije nakon ispitivanja zamućenosti pod punim
opterećenjem kod stalne brzine vrtnje. Posebno temperature rashladne vode i ulja
trebaju odgovarati uobičajenim vrijednostima koje je naveo proizvođač.
1.1.2. Ako se provodi ispitivanje na vozilu koje miruje, motor treba prethodno
vožnjom na cesti dovesti u uobičajene pogonske uvjete. Ispitivanje treba
provesti što je moguće prije nakon završetka vožnje cestom.
1.2. Prostor izgaranja ne smije se prije ispitivanja ohladiti ili zaprljati
duljim radom motora u praznom hodu.
1.3. Treba primijeniti uvjete ispitivanja opisane u točkama 3.1, 3.2 i 3.3
priloga III.
1.4. Za uzorkovanje i za mjerne uređaje vrijede uvjeti opisani u točki 3.4
priloga III.
2. METODE ISPITIVANJA
2.1. Ako se ispitivanje provodi na ispitnome uređaju, motor treba otkopčati od
kočnice; nju treba nadomjestiti ili rotirajućim dijelovima mjenjača u
neutralnome položaju ili zamašnom masom koja mora što je moguće točnije
odgovarati tim rotirajućim dijelovima.
2.2. Ako se ispitivanje provodi na vozilu, ručica mjenjača treba biti u
neutralnome položaju, a motor treba biti priključen na mjenjač (spojka treba
biti uključena).
2.3. Kod rada motora u praznome hodu treba papučicu snage pritisnuti dokraja
brzo, ali ne udarno, tako da se u pumpi za ubrizgavanje postigne najveća dobava.
Taj položaj treba zadržati dok motor ne dostigne najveću brzinu vrtnje te počne
djelovati regulator. Čim se dostigne ta brzina vrtnje, treba otpustiti papučicu
snage sve dok motor opet ne nastavi raditi u praznome hodu, a uređaj za mjerenje
zamućenosti dođe u odgovarajuće stanje.
2.4. Postupak opisan u točki 2.3 treba ponoviti najmanje šest puta da bi se
pročistio ispušni sustav te po potrebi namjestili mjerni uređaji. Najveće
vrijednosti zamućenosti treba bilježiti kod svakog uzastopnog ubrzavanja sve dok
se ne dobiju ustaljene vrijednosti. Pritom ne treba uzimati u obzir vrijednosti
koje se dobiju za vrijeme rada motora u praznome hodu. Zabilježene se
vrijednosti smatraju stalnima ako četiri uzastopne vrijednosti leže unutar
pojasa širine 0,25 m-1, a da nije utvrđeno njihovo stalno opadanje. Ustanovljeni
koeficijent upijanja XM jednak je aritmetičkoj sredini te četiri vrijednosti.
2.5. Za motore s prednabijanjem vrijede ovi posebni zahtjevi:
2.5.1. Za motore s kompresorom za punjenje cilindra koji je s motorom mehanički
tako povezan ili dobiva pogon od motora mehaničkim putem tako da se može
isključiti treba provesti dva potpuna postupka mjerenja s prethodno provedenim
ubrzavanjima, pri čemu je kompresor jedanput uključen, a drugi puta isključen.
Zabilježeni mjerni rezultat mora biti veći od dva dobivena rezultata.
2.5.2. Za motore s kompresorom za punjenje cilindra koji se s vozačkog mjesta
može isključiti pomoću paralelnoga spoja, ispitivanje treba provesti sa i bez
paralelnoga spoja. Zabilježeni rezultat je onaj veći od dva provedena mjerenja.
3. ODREĐIVANJE ISPRAVLJENE VRIJEDNOSTI KOEFICIJENTA UPIJANJA
3.1. Oznake
XM = vrijednost koeficijenta upijanja kod slobodnog ubrzavanja izmjerena prema
opisu pod točkom 2.4. ovoga priloga;
XL = vrijednost koeficijenta upijanja kod slobodnog ubrzavanja;<>
SM = ost koeficijenta upijanja kod stalne brzine vrtnje (prilog III.,
točka 2.1.) koja je kod istoga nazivnog protoka zraka najbliža propisanoj
graničnoj vrijednosti;
SL = vrijednost koeficijenta upijanja (prilog III., točka 4.2.) koja odgovara
mjernoj točki s nazivnim protokom zraka u kojoj je izmjerena vrijednost SM;
L = stvarna duljina zrake svjetlosti u uređaju za mjerenje zamućenosti.
3.2. Ako se koeficijenti upijanja izraze u m-1, a stvarna duljina zrake
svjetlosti u metrima, tada je ispravljena vrijednost XL jednaka manjemu iznosu
dobivenu prema dva sljedeća izraza:
![](dodatni/348106.gif)

**PRILOG V.**

GRANIČNE VRIJEDNOSTI ZA ISPITIVANJE KOD KONSTATNIH BRZINA VRTNJE

|  |  |
| --- | --- |
| *Nazivni protok zraka G*litara/sekunda | *Koeficijent upijanja K*m-1 |
| ≤ 42  45  50 | 2,26  2,19  2,08 |
| 55  60  65  70 | 1,985  1,90  1,84  1,775 |
| 75  80  85 | 1,72  1,665  1,62 |
| 90  95  100 | 1,575  1,535  1,495 |
| 105  110  115 | 1,465  1,425  1,395 |
| 120  125  130 | 1,37  1,345  1,32 |
| 135  140  145 | 1,30  1,27  1,25 |
| 150  155  160 | 1,225  1,205  1,19 |
| 165  170  175 | 1,17  1,155  1,14 |
| 180  185  190 | 1,125  1,11  1,095 |
| 195  ≥ 200 | 1,08  1,065 |

*Napomena:* Iako su gornje vrijednosti zaokružene na najbliži 0,01 ili 0,005, to
ne znači da mjerenja treba provesti s tom točnošću.

PRILOG VI.

ZNAČAJKE UREĐAJA ZA MJERENJE ZAMUĆENOSTI ISPUŠNIH PLINOVA

1. PODRUČJE PRIMJENE
Ovaj prilog određuje uvjete koje moraju zadovoljavati uređaji za mjerenje
zamućenosti koji se upotrebljavaju za ispitivanja prema prilogu III. i prilogu
IV.
2. OSNOVNI ZAHTJEVI ZA UREĐAJ ZA MJERENJE ZAMUĆENOSTI
2.1. Ispitivani plin se mora nalaziti u komori čije unutarnje stijenke ne
reflektiraju svjetlost.
2.2. Stvarnu duljinu puta upijanja svjetlosti treba odrediti uz uzimanje u obzir
mogućih utjecaja uređaja za zaštitu izvora svjetlosti i zaštitu fotočlanka. Ta
stvarna duljina treba biti prikazana na uređaju.
2.3. Pokazni dio uređaja za mjerenje zamućenosti treba imati dvije mjerne
ljestvice. Jednu u apsolutnim jedinicama upijanja svjetlosti od 0 do ∞ (m-1) i
drugu s linearnom podjelom od 0 do 100; obje ljestvice moraju obuhvaćati
područje od 0 kod punog protoka svjetlosti pa do najveće vrijednosti kod
potpunog zamračenja.
3. KONSTRUKCIJSKI ZAHTJEVI
3.1. Općenito
Uređaji za mjerenje zamućenosti trebaju biti izrađeni tako da kod upotrebe pri
stalnoj brzini vrtnje dimna komora bude ispunjena plinovima jednolike
zamućenosti.
3.2. Dimna komora i kućište uređaja za mjerenje zamućenosti
3.2.1. Raspršeno svjetlo koje pada na fotočlanak, a potječe od unutarnjih
refleksija ili raspršivanja svjetlosti treba biti svedeno na najmanju mjeru
(npr. pomoću zagasitocrne površine unutarnjih ploha i općenito prikladnog
rasporeda).
3.2.2. Optička svojstva moraju biti takva da zbroj vrijednosti raspršivanja i
refleksije ne prelazi jednu jedinicu linearne ljestvice kad je dimna komora
ispunjena ispušnim plinovima čiji koeficijent upijanja iznosi približno 1,7 m-1.
3.3. Izvor svjetlosti
Izvor je svjetlosti žarulja čija temperatura boje iznosi između 2800 i 3250 K
ili doda koja emitira zelenu svjetlost (LED) vršne spektralne vrijednosti između
550 i 570 nm. Izvor svjetlosti mora biti zaštićen od nakupljanja čađe na način
da se ne mijenja na duljinu optičke putanje izvan proizvođačevih specifikacija.
3.4. Prijamnik
3.4.1. Prijemnik se mora sastojati od fotočlanka čija je spektralna osjetljivost
prilagođena krivulji osjetljivosti na svjetlinu ljudskoga oka (najveća
osjetljivost između 550 nm i 570 nm; manje od 4 % te najveće osjetljivosti ispod
430 nm i iznad 680 nm).
3.4.2. Električna shema, uključujući pokazni uređaj, mora biti takva da je
struja koja izlazi iz fotočlanka linearna funkcija jakosti primljene svjetlosti
unutar područja radnih temperatura fotočlanka.
3.5. Mjerne ljestvice
3.5.1. Koeficijent upijanja svjetlosti k izračunava se iz izraza: Φ = Φo · e-kL,
gdje je L stvarna duljina puta upijanja svjetlosti, Φo ulazni svjetlosni tok, a
Φ izlazni svjetlosni tok. Ako se stvarna duljina L uređaja za mjerenje
zamućenosti ne može odrediti izravno iz njegove geometrije, tada se efektivna
duljina L određuje:
– ili postupkom opisanim u točki 4. ovoga priloga
– ili usporedbom s jednim drugim tipom uređaja za mjerenje zamućenosti čija je
stvarna duljina poznata.
3.5.2. Odnos između linearne ljestvice s podjelom od 0 do 100 i koeficijenta
upijanja k dan je izrazom:

![](dodatni/348107.gif)

gdje je N vrijednost očitana na linearnoj ljestvici, a »k« je odgovarajuća
vrijednost koeficijenta upijanja.
3.5.3. Pokazni dio uređaja za mjerenje zamućenosti mora omogućiti očitavanje
koeficijenta upijanja od 1,7 m-1 s točnošću od 0,025 m-1.
3.6. Ugađanje i ispitivanje mjernog uređaja
3.6.1. Električni krug fotočlanka i pokaznog uređaja mora biti namjestivpodesiv,
tako da se kazaljka može postaviti na 0 ako zraka svjetlosti prolazi kroz dimnu
komoru ispunjenu čistim zrakom ili kroz komoru istih svojstava.
3.6.2. Kod isključene žarulje i otvorenog ili kratko spojenoga električnog kruga
mjerna ljestvica mora pokazivati vrijednost koeficijenta upijanja ∞, a
vrijednost mora ostati ∞ i nakon ponovnog uključivanja električnoga kruga.
3.6.3. Treba provesti sljedeću posrednu provjeru: u dimnu komoru postavi se
filtar koji predstavlja plin poznatoga koeficijenta upijanja 'k', koji izmjeren
prema točki 3.5.1 iznosi između 1,6 m-1 i 1,8 m-1. Vrijednost »k« mora biti
poznata s točnošću od 0,025 m-1. Provjera se sastoji u tome da se ustanovi da ta
vrijednost ne odstupa za više od 0,005 m-1 od vrijednosti očitane na pokaznome
uređaju kad se filtar umetne između izvora svjetlosti i fotočlanka.
3.7. Vrijeme odziva uređaja za mjerenje zamućenosti
3.7.1. Vrijeme odziva električnoga mjernog kruga, dano kao vrijeme u kojemu
kazaljka dostigne 90 % krajnje vrijednosti ljestvice, ako se ispred fotočlanka
postavi potpuno neproziran zaslon, mora iznositi između 0,9 i 1,1 sekunde.
3.7.2. Prigušenje električnoga mjernog kruga mora biti takvo da prvo nadvišenje
iznad konačnoga ustaljenog očitanja nakon svake trenutačne promjene ulazne
vrijednosti (npr. kod umetanja umjerenog filtra) ne iznosi više od 4 % te
vrijednosti izražene u jedinicama linearne ljestvice.
3.7.3. Vrijeme odziva uređaja za mjerenje zamućenosti uvjetovano fizikalnim
pojavama u dimnoj komori, vrijeme je koje protekne između početka ulaženja plina
u mjerni uređaj i potpune napunjenosti dimne komore; ono ne smije premašiti 0,4
sekunde.
3.7.4. Te odredbe vrije samo za uređaje za mjerenje zamućenosti koji se
primjenjuju za mjerenje zamućenosti kod slobodnog ubrzavanja.
3.8. Tlak mjerenoga plina i zraka za ispiranje
3.8.1. Tlak ispušnih plinova u dimnoj komori ne smije odstupati od tlaka okolne
atmosfere za više od 75 mm vodenog stupca.
3.8.2. Kolebanja tlaka mjerenoga plina i zraka za ispiranje ne smiju prouzročiti
veće promjene koeficijenta upijanja od 0,05 m-1 kod mjerenja plina koji ima
koeficijent upijanja od 1,7 m-1.
3.8.3. Uređaj za mjerenje zamućenosti treba biti opremljen prikladnim uređajima
za mjerenje tlaka u dimnoj komori.
3.8.4. Proizvođač uređaja treba navesti granice dopuštenih kolebanja tlaka plina
i zraka za ispiranje.
3.9. Temperatura mjerenoga plina
3.9.1. Temperatura mjerenoga plina mora u svakoj točki dimne komore biti između
70°C i najviše temperature koju određuje proizvođač uređaja za mjerenje
zamućenosti, tako da očitanja u tome temperaturnom području ne kolebaju za više
od 0,1 m-1 ako je dimna komora ispunjena plinom koji ima koeficijent upijanja od
1,7 m-1.
3.9.2. Uređaj za mjerenje zamućenosti treba biti opremljen prikladnim uređajima
za mjerenje temperature u dimnoj komori.
4. STVARNA DULJINA »L« UREĐAJA ZA MJA ZA MJERENJE ZAMUĆENOSTI
4.1. Općen
4.1.1. Kod nekih tipova uređaja za mjerenje zamućenosti između izvora svjetlosti
i fotočlanka, ili između prozirnih dijelova koji štite izvor svjetlosti i
fotočlanak, plinovi ne pokazuju jednoliku zamućenost. U takvim je slučajevima
stvarna duljina L jednaka duljini stupca plina s jednolikom zamućenošću koji
dovodi do istog upijanja svjetlosti koja bi se dobila kad bi plin uobičajenim
putem ulazio u mjerni uređaj.
4.1.2. Stvarna duljina puta upijanja svjetlosti dobiva se ako se očitanje N
mjernog uređaja koji normalno radi usporedi s očitanjem N0 uređaja za mjerenje
zamućenosti koji je tako prilagođen da ispitni plin ispunjava točno određenu
duljinu L0.
4.1.3. Za ispravljanje ništice treba u brzome slijedu primijeniti usporedna
očitanja.
4.2. Postupak procjenjivanja stvarne duljine »L«
4.2.1. Ispitni plin trebaju biti ispušni plinovi stalne zamućenosti ili plinovi
koji upijaju svjetlost, a čija je gustoća približno jednaka gustoći ispušnih
plinova.
4.2.2. Na uređaju za mjerenje zamućenosti treba točno odrediti stupac duljine
L0, koji će se jednoliko ispuniti ispitnim plinom, i čije su osnovice gotovo
okomite na pravac svjetlosne zrake. Ta duljina L0 ne smije znatno odstupati od
pretpostavljene stvarne duljine mjernog uređaja.
4.2.3. Treba mjeriti srednju temperaturu ispitnih plinova u dimnoj komori.
4.2.4. Ako je potrebno, u vod za oduzimanje može se zbog prigušivanja oscilacija
ugraditi dovoljno velika ekspanzijska posuda kompaktne konstrukcije koja treba
biti što je moguće bliže sondi za uzimanje uzorka. Dopušten je i uređaj za
hlađenje. Ugradnja ekspanzijske posude i hladnjaka ne smije utjecati na sastav
ispušnih plinova.
4.2.5. Ispitivanje za određivanje stvarne duljine sastoji se u tome da se uzorak
ispitnoga plina najprije propusti kroz uređaj za mjerenje zamućenosti koji
normalno radi, a zatim kroz onaj isti mjerni uređaj koji je bio prilagođen prema
točki 4.1.2.
4.2.5.1. Očitanja uređaja za mjerenje zamućenosti treba za vrijeme mjerenja
bilježiti uređajem čije je vrijeme odziva jednako ili kraće od vremena odziva
mjernog uređaja.
4.2.5.2. Kod uređaja za mjerenje zamućenosti koji normalno radi linearna
ljestvica pokazuje vrijednost N, a pokazana je srednja temperatura plinova T u
kelvinima.
4.2.5.3. Kod poznate duljine L0 ispunjene istim ispitnim plinom, linearna
ljestvica pokazuje vrijednost N0, a pokazana je srednja temperatura plinova T0 u
kelvinima.
4.2.6. Efektivna duljina jednaka je:

![](dodatni/348108.gif)

4.2.7. Ispitivanje treba ponoviti s najmanje 4 ispitna plina i to tako da se
dobiju očitanja koja na linearnoj ljestvici leže na jednolikim razmacima između
20 i 80.
4.2.8. Stvarna duljina L uređaja za mjerenje zamućenosti jednaka je aritmetičkoj
srednjoj vrijednosti efektivnih duljina dobivenih prema točki 4.2.6. sa svakim
od ispitnih plinova.

**PRILOG VII.**
INSTALACIJA I UPOTREBA UREĐAJA ZA MJERENJE ZAMUĆENOSTI

1. PODRUČJE PRIMJENE
Ovaj prilog opisuje instalaciju i upotrebu uređaja za mjerenje zamućenosti kod
ispitivanja opisanih u prilogu III. i IV.
2. UREĐAJ ZA MJERENJE ZAMUĆENOSTI S DJELOMIČNIM PROTOKOM ISPUŠNIH PLINOVA
2.1. Instalacija za ispitivanja kod stalnih brzina vrtnje
2.1.1. Omjer poprečnoga presjeka sonde i poprečnog presjeka ispušne cijevi mora
iznositi najmanje 0,05. Protutlak u ispušnoj cijevi mjeren na mjestu ulaska
sonde ne smije premašiti 75 mm vodenog stupca.
2.1.2. Sonda se mora sastojati od cijevi kojoj je jedan kraj otvoren i okrenut
prema naprijed, a leži u osi ispušne cijevi ili produžne cijevi ako je ona
potrebna. Ona se mora nalaziti na mjestu na kojemu je razdioba dima približno
jednolika. Da se to postigne, sonda mora biti smještena što je moguće bliže
kraju ispušne cijevi ili, ako je potrebno, u produžnoj cijevi tako da, ako je D
promjer ispušne cijevi na izlazu, kraj sonde bude smješten u ravnome dijelu
duljine najmanje 6D od mjesta uzimanja uzorka u smjeru suprotnu od strujanja i
3D od mjesta uzimanja uzorka u smjeru strujanja. Ako se upotrebljava produžna
cijev, na spojnom mjestu ne smije ulaziti zrak.
2.1.3. Tlak u ispušnoj cijevi i pad tlaka u vodovima za oduzimanje moraju biti
takvi da sonda uzima uzorak koji je u bitnome istovrijedan uzorku koji bi se
dobio izokinetičkim oduzimanjem.
2.1.4. Ako je potrebno, u vod za oduzimanje može se zbog prigušivanja oscilacija
ugraditi dovoljno velika ekspanzijska posuda kompaktne konstrukcije koja treba
biti što je moguće bliže sondi za uzimanje uzorka. Dopušten je i uređaj za
hlađenje.
Konstrukcija ekspanzijske posude i hladnjaka ne smije znatnije utjECati na
sastav ispušnih plinova.
2.1.5. Za povećanje tlaka oduzetoga plina može se u ispušnu cijev ugraditi
prigušna zaklopka ili neko drugo sredstvo na udaljenosti od 3D od mjesta
uzimanja uzorka u smjeru strujanja.
2.1.6. Cijevni vodovi između sonde, hladnjaka, ekspanzijske posude (ako je
potrebna) i uređaja za mjerenje zamućenosti moraju biti što je moguće kraći i
moraju ispunjavati uvjete za tlak i temperaturu navedene u točkama 3.8. i 3.9.
priloga VI. Od mjesta oduzimanja do uređaja za mjerenje zamućenosti cijev treba
tako položiti da se stalno uspinje, te treba izbjegavati oštre pregibe na kojima
bi se mogla skupljati čađa. Ako u uređaju za mjerenje zamućenosti nema premosnog
ventila, treba ga ugraditi ispred uređaja.
2.1.7. Za vrijeme ispitivanja treba osigurati da budu ispunjeni zahtjevi iz
točke 3.8 priloga VI. glede tlaka i zahtjevi iz točke 3.9 priloga VI. glede
temperature u mjernoj komori.
2.2. Instalacija za ispitivanja kod slobodnog ubrzavanja
2.2.1. Omjer poprečnoga presjeka sonde i poprečnoga presjeka ispušne cijevi mora
iznositi najmanje 0,05. Protutlak u ispušnoj cijevi mjeren na mjestu ulaska
sonde ne smije premašiti 75 mm vodenog stupca.
2.2.2. Sonda se mora sastojati od cijevi kojoj je jedan kraj otvoren i okrenut
prema naprijed, a leži u osi ispušne cijevi ili produžne cijevi ako je ona
potrebna. Ona se mora nalaziti na mjestu na kojemu je razdioba dima približno
jednolika. Da se to postigne, sonda mora biti smještena što je moguće bliže
kraju ispušne cijevi ili, ako je potrebno, u produžnoj cijevi tako da ako je D
promjer ispušne cijevi na izlazu, kraj sonde bude smješten u ravnome dijelu
duljine najmanje 6D od mjesta uzimanja uzorka u smjeru suprotnome od strujanja i
3D od mjesta uzimanja uzorka u smjeru strujanja. Ako se upotrebljava produžna
cijev, na spojnome mjestu ne smije ulaziti zrak.
2.2.3. Sustav uzorkovanja mora biti takav da tlak uzorka u uređaju za
ispitivanje zamućenosti kod svih brzina vrtnje motora bude u granicama navedenim
u točki 3.8.2 priloga VI. To se provjerava utvrđivanjem tlaka uzorka kod praznog
hoda kao i kod najveće brzine vrtnje u neopterećenome stanju. Ovisno o
svojstvima uređaja za mjerenje zamućenosti, tlak se može regulirati prigušnicom
ili zaklopkom u ispušnoj ili u produžnoj cijevi. Neovisno o primijenjenu načinu,
izmjereni povratni tlak u ispušnoj cijevi na mjestu ulaska sonde ne smije biti
veći od 75 mm vodenog stupca.
2.2.4. Cijevni vodovi do uređaja za mjerenje zamućenosti moraju biti što je
moguće kraći. Od mjesta oduzimanja do uređaja za mjerenje zamućenosti cijev
treba tako položiti da se stalno uspinje te treba izbjegavati oštre pregibe na
kojima bi se mogla skupljati čađa. Ako u uređaju za mjerenje zamućenosti nema
premosnog ventila, treba ga ugraditi uz struju, tj. ispred uređaja za mjerenje
zamućenosti da bi se on mogao odvojiti od struje ispušnih plinova kad se ne
obavlja mjerenje.
3. UREĐAJ ZA MJERENJE ZAMUĆENOSTI S POTPUNIM PROTOKOM ISPUŠNIH PLINOVA
Za ispitivanja kod stalnih brzina vrtnje kao i kod slobodnog ubrzavanja vrijedi
sljedeće:
3.1. Na spojevima vodima vodova između ispušne cijevi i uređaja za mjeamućenosti
ne smije izvana ulaziti zrak.
3.2. Cijevni vodovi povezani s uređajem za mjerenje zamućenosti moraju biti što
je moguće kraći, kao kod mjernih uređaja s djelomičnim protokom ispušnih
plinova. Od ispušne cijevi do uređaja za mjerenje zamućenosti cijevi treba tako
položiti da se one stalno uspinju te treba izbjegavati oštre pregibe na kojima
bi se mogla skupljati čađa. Ako u uređaju za mjerenje zamućenosti nema premosnog
ventila, treba ga ugraditi uz struju, tj. ispred uređaja za mjerenje zamućenosti
da bi se mogao odvojiti od struje ispušnih plinova kad se ne obavlja mjerenje.
3.3. Ispred uređaja za mjerenje zamućenosti može se u struju postaviti uređaj za
hlađenje.

Pravilnik, NN 42/2008-1424
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)