## Odluka o objavljivanju pravila o primjeni propisa o državnim potporama na mjere koje se odnose na izravno oporezivanje poduzetnika

### NN 46/2008 (23.4.2008.), Odluka o objavljivanju pravila o primjeni propisa o državnim potporama na mjere koje se odnose na izravno oporezivanje poduzetnika

# VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

**1551**

Na temelju članka 3. Uredbe o državnim potporama (»Narodne novine«, broj
50/2006), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 18. travnja 2008.
godine, donijela

## ODLUKU

### O OBJAVLJIVANJU PRAVILA O PRIMJENI PROPISA O DRŽAVNIM POTPORAMA NA MJERE KOJE SE ODNOSE NA IZRAVNO OPOREZIVANJE PODUZETNIKA

I.

Pravila o državnim potporama o primjeni propisa na mjere koje se odnose na
izravno oporezivanje poduzetnika sadržana su u Obavijesti Komisije o primjeni
propisa o državnim potporama na mjere koje se odnose na izravno oporezivanje
poduzetnika 3198319Y1210(01), (SL C 384, 10.12.1998., str. 3 – 9)

II.

Tekst akta u kojem su sadržana pravila iz točke I. ove Odluke, u prijevodu na
hrvatski jezik, glasi:
Obavijest Komisije o primjeni propisa o državnim potporama na mjere koje se
odnose na izravno oporezivanje (dobiti) poduzetnika

(98/C 384/03)

(Tekst od značaja za Europski gospodarski prostor)

UVOD

1. Dana 1. prosinca 1997., nakon sveobuhvatne rasprave o potrebi usklađenog
djelovanja na razini Zajednice radi sprječavanja štetne porezne konkurencije,
Vijeće ministara u sastavu ministara financija (Ecofin) usvojilo je niz
zaključaka te se usuglasilo o rezoluciji o kodeksu ponašanja za oporezivanje
poduzetnika (u daljnjem tekstu: »kodeks ponašanja«) (1). Tom je prilikom
Komisija preuzela sastavljanje smjernica za primjenu članaka 92. i 93. Ugovora
na mjere koje se odnose na izravno oporezivanje (dobiti) poduzetnika te se
obvezala na »strogu primjenu predmetnih propisa o potporama«. Cilj je kodeksa
ponašanja povećanje transparentnosti na području oporezivanja putem sustava
razmjene informacija između država članica te ocjenjivanja svih poreznih mjera
koje su njime obuhvaćene. Odredbe Ugovora koje se odnose na državne potpore
svojim će mehanizmom također doprinijeti cilju sprječavanja štetne porezne
konkurencije.

2. Preuzete obveze Komisije koje se odnose na državne potpore u obliku poreznih
mjera dio su širega cilja pojašnjavanja i jačanja primjene propisa o državnim
potporama, u smislu smanjivanja narušavanja tržišnog natjecanja na jedinstvenom
tržištu. Načelo nespojivosti sa zajedničkim tržištem te izuzeća od toga načela
koja ti propisi sadrže, primjenjuju se na potpore »u bilo kojem obliku«,
uključujući pri tom i određene porezne mjere. Međutim, pitanje može li se
porezna mjera smatrati potporom u smislu članka 92. stavka 1. Ugovora, zahtijeva
pojašnjenja koja čine predmet ove obavijesti. Takva su pojašnjenja osobito
potrebna u odnosu na postupovna pravila koja se nameću nakon određivanja mjere
potporom i u odnosu na posljedice u slučajevima kada države članice ne postupe u
skladu s tim postupovnim pravilima.

3. Nakon uspostave jedinstvenog tržišta i liberalizacije kretanja kapitala,
postalo je očito da postoji i potreba za ispitivanjem posebnih učinaka potpora
koje se dodjeljuju u obliku poreznih mjera te za točnim određivanjem posljedice
vezane uz ocjenu usklađenosti potpora sa zajedničkim tržištem(2). Osnivanje
ekonomske i monetarne unije te konsolidiranje nacionalnih proračuna koje je s
time povezano, čini potrebu strogoga nadzora državnih potpora u bilo kojem
obliku još važnijom. Jednako tako moraju se uzeti u obzir, a u zajedničkom
interesu, značajne posljedice koje neke potpore koje se dodjeljuju kroz porezne
sustave mogu imati na prihode drugih država članica.

4. Pored ciljeva koji osiguravaju transparentnost i predvidljivost odluka
Komisije, ova obavijest također želi osigurati dosljedan i jednak tretman država
članica. Komisija namjerava, kako je to predviđeno kodeksom ponašanja, na
temelju ove obavijesti od slučaja do slučaja ispitati ili preispitati porezne
propise koji su na snazi u državama članicama.

*A. Ovlasti za djelovanje Zajednice*

5. Zajednica je temeljem Ugovora ovlaštena poduzimati mjere, radi uklanjanja
različitih oblika narušavanja tržišnog natjecanja koji štete pravilnom
funkcioniranju zajedničkoga tržišta. Stoga je prijeko potrebno razlikovati
različite oblike narušavanja tržišnog natjecanja.

6. Neke opće porezne mjere mogu ograničiti pravilno funkcioniranje unutarnjega
tržišta Zajednice. U slučaju takvih mjera, Ugovor predviđa, s jedne strane,
mogućnost usklađivanja odredbi poreznih propisa država članica, temeljem članka
100. (direktive Vijeća koje se usvajaju jednoglasno). S druge strane, neke
razlike između planiranih i postojećih općih propisa u državama članicama mogu
narušiti tržišno natjecanje i stvoriti ograničenja koja se moraju ukloniti
temeljem članaka 101. i 102. (savjetovanje odgovarajućih država članica s
Komisijom; ako je to potrebno, donošenje direktiva Vijeća koje se usvajaju
kvalificiranom većinom).

7. Narušavanja tržišnog natjecanja koja nastaju kao posljedica državnih potpora
ispituje Komisija u okviru prethodnoga postupka odobravanja, pri čemu je
odobrenje Komisije podložno nadzoru sudova Zajednice. Sukladno članku 93. stavku
3., mjere koje se smatraju državnim potporama moraju se prijaviti Komisiji.
Države članice ne smiju provoditi predložene mjere potpora dok ih Komisija nije
odobrila. Komisija ispituje usklađenost potpora ne u smislu njihovoga oblika,
već u smislu njihovoga učinka. Ista može odlučiti da država članica mora
izmijeniti ili ukinuti potporu za koju Komisija smatra da nije usklađena sa
zajedničkim tržištem. Ako je potpora već provedena na način da su prekršena
postupovna pravila, država članica mora u načelu osigurati njezin povrat od
primatelja potpore.

*B. Primjena članka 92. stavka 1. Ugovora na porezne mjere*

8. Člankom 92. stavkom 1. uređuje se da »se svaka potpora koju dodjeljuje država
članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava u bilo kojem obliku, a
koja narušava ili prijeti narušavanjem tržišnoga natjecanja stavljanjem u
povoljniji položaj određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe, smatra
nespojivom sa zajedničkim tržištem ako utječe na trgovinu između država
članica«. Pri primjeni pravila Zajednice koja se odnose na državne potpore nije
bitno radi li se ovdje o poreznoj mjeri, budući se članak 92. primjenjuje na
potpore u »bilo kojem obliku«. Da bi se smatrala potporom u smislu članka 92.,
mjera mora zadovoljavati kumulativne kriterije koji su opisani u nastavku ovog
teksta.

9. Prvo, mjera mora za primatelje potpore predstavljati prednost kojom ih se
oslobađa od davanja koje inače moraju snositi iz vlastitih sredstava. Prednost
može biti ostvarena putem smanjenja poreznih davanja poduzetnika na različite
načine uključujući:
– smanjenje porezne osnovice (primjerice posebni porezni odbici,
posebni/izvanredni ili ubrzani otpis, ili evidentiranje rezerviranja u bilancu),
– potpuno ili djelomično smanjenje iznosa poreza (primjerice porezno
izuzeće/oslobođenje od poreza ili porezna olakšica),
– odgodu plaćanja, ukidanje ili čak posebni sporazum o isplati poreznoga duga u
ratama (reprogramiranje poreznog duga).

10. Kao drugo, korist mora biti dana od države ili putem državnih sredstava.
Gubitak poreznih prihoda jednak je potrošnji državnih sredstava u obliku
fiskalnih izdataka. Ovaj kriterij primjenjuje se i na potpore dane od
regionalnih ili lokalnih tijela u državama članicama (3). Pored toga, državna
potpora može se dati putem poreznih propisa zakonodavnog, regulatornog ili
upravnog karaktera, tako i putem prakse poreznih tijela.

11. Kao treće, mjere moraju utjecati na tržišno natjecanje i trgovinu između
država članica. Ovaj kriterij pretpostavlja da korisnik mjere obavlja
gospodarsku djelatnost, bez obzira na njegov pravni status i način financiranja.
Prema stalnoj sudskoj praksi kriterij utjecaja na trgovinu zadovoljen je ako
poduzetnik korisnik obavlja gospodarsku djelatnost koja uključuje trgovinu
između država članica. Sama činjenica da se potporom jača položaj poduzetnika u
odnosu na položaj drugih poduzetnika koji su takmaci u trgovini unutar Zajednice
dovoljna je da se može zaključiti kako postoji utjecaj na trgovinu unutar
Zajednice. Ni činjenica da je potpora relativno niskoga iznosa (4), ni da je
korisnik umjerene veličine ili da je njegov udio na tržištu Zajednice vrlo nizak
(5), niti da se korisnik ne bavi izvozom (6) ili gotovo svu svoju proizvodnju
izvozi izvan Zajednice, ne utječe na ovaj zaključak.

12. Naposljetku, mjera mora biti određena ili selektivna na način da favorizira
»određene poduzetnike ili proizvodnju određene robe«. Ova selektivna prednost
može proizlaziti iz izuzeća od poreznih propisa zakonodavne, regulatorne ili
upravne naravi ili iz diskrecijske prakse poreznih tijela. Međutim, selektivna
priroda mjere može se opravdati »prirodom ili općim okvirom sustava« (8). Ako je
tako, mjera se ne smatra potporom, u smislu članka 92. stavka 1. Ugovora. Ovi
različiti aspekti razmatraju se u daljnjem tekstu.

RAZLIKOVANJE DRŽAVNE POTPORE I
OPĆIH MJERA

13. Porezne mjere koje mogu koristiti svi gospodarski subjekti koji posluju u
okviru države članice u načelu su opće mjere. One moraju stvarno biti dostupne
svim poduzetnicima na ravnopravnoj osnovi, te ne smiju biti faktički ograničene
u dosegu, primjerice, putem diskrecijske ovlasti države glede njihovog
odobravanja ili putem drugih čimbenika koji ograničavanju njihov stvarni učinak.
Međutim, ovaj uvjet ne ograničava ovlast država članica da odlučuju o
gospodarskoj politici koju smatraju najprikladnijom te, osobito, da rasporede
porezno opterećenje kako smatraju odgovarajućim u odnosu na različite proizvodne
čimbenike. Pod uvjetom da se primjenjuju bez razlike na sve poduzetnike i na
proizvodnju sve robe, sljedeće mjere ne predstavljaju državnu potporu:
– porezne mjere sasvim tehničke prirode (primjerice, određivanje porezne stope,
propisi o smanjivanju vrijednosti i otpisivanju, propisi o prijenosu gubitka u
naredna razdoblja; propisi o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja ili
izbjegavanja plaćanja poreza),
– mjere kojima se ostvaruju ciljevi opće gospodarske politike putem smanjivanja
poreznog tereta glede određenih troškova proizvodnje (istraživanje i razvoj,
okoliš, obrazovanje, zapošljavanje).

14. Činjenica da neki poduzetnici ili neki sektori imaju više koristi od drugih
od tih poreznih mjera ne znači nužno da se na njih primjenjuju propisi tržišnog
natjecanja koji se odnose na državne potpore. Prema tome, mjere kojima je cilj
smanjivanje oporezivanja rada za sve poduzetnike imaju relativno veći učinak na
radno intenzivne industrije od kapitalno intenzivnih industrija, te nužno ne
predstavljaju državnu potporu. Slično tome, porezni poticaji za ulaganje u
okoliš, istraživanje i razvoj ili obrazovanje koriste samo poduzetnicima koji
pokrenu takvo ulaganje, ali nužno ne predstavljaju državnu potporu.

15. U presudi iz 1974. (9) Sud je odlučio kako državnu potporu čini svaka mjera
kojoj je cilj djelomično ili u potpunosti osloboditi poduzetnike u određenom
sektoru od financijskog tereta koji proizlazi iz uobičajene primjene općega
poreznog sustava, »a ne postoji opravdanje za takvo oslobađanje na temelju
prirode ili općeg okvira toga sustava«. U presudi također stoji da »članak 92.
ne razlikuje mjere državne intervencije prema njihovim razlozima ili ciljevima
već ih definira u odnosu na njihove učinke«. Presuda također navodi kako
činjenica da se mjerom usklađuju davanja u odgovarajućem sektoru s onima koja
moraju podmiriti takmaci u drugim državama članicama ne mijenja činjenicu da je
riječ o potpori. Takva odstupanja između poreznih sustava, koji su kao što je
gore navedeno obuhvaćeni člancima 100. do 102., ne mogu se ispraviti
jednostranim mjerama koje su usmjerene na poduzetnike koji su najviše pogođeni
odstupanjima između poreznih sustava.

16. Glavni kriterij kod primjenjivanja članka 92. stavka 1. na porezne mjere
jest da se mjerom omogućuje iznimka od primjene poreznog sustava u korist
određenih poduzetnika u državi članici. Prema tome prvo treba utvrditi koji je
zajednički sustav koji se primjenjuje. Nakon toga treba razmotriti jesu li
iznimke od sustava ili razlike unutar sustava opravdane »prirodom ili općim
okvirom«poreznog sustava, odnosno je li proizlaze izravno iz temelja ili
osnovnih načela poreznoga sustava u dotičnoj državi članici. Ako to nije slučaj,
riječ je o državnoj potpori.

KRITERIJ SELEKTIVNOSTI ILI POSEBNOSTI

17. Praksa odlučivanja Komisije do sada pokazuje da se kriterij posebnosti iz
članka 92. stavka 1. ne primjenjuju samo na mjere čiji se doseg prostire na
cijeli teritorij države. Mjere koje su regionalnoga ili lokalnoga karaktera, pod
uvjetom primjene načela iz odjeljka 16., po svome dosegu mogu koristiti
određenim poduzetnicima. U samom Ugovoru mjerama potpore određuju se one kojima
je cilj promicati gospodarski razvoj u regiji. Članak 92. stavak 3. točke (a) i
(c) izrijekom, kod ove vrste potpora, uređuje moguće iznimke od općega načela
nesukladnosti iz članka 92. stavka 1.

18. Ugovor jasno određuje da se na mjeru koja ima sektorski karakter primjenjuje
članak 92. stavak 1. Članak 92. stavak 1. izrijekom sadrži pojam »proizvodnja
određene robe« među kriterijima koji određuju je li postoji potpora koja
podliježe nadzoru Komisije. Prema utvrđenoj praksi odlučivanja i sudskoj praksi
porezna mjera kojom se koristi jedan ili više gospodarskih sektora predstavlja
potporu. Isto vrijedi i za mjeru koja koristi samo nacionalnim proizvodima koji
se izvoze (10). Nadalje, Komisija je zauzela stajalište da mjera koja je
usmjerena na sve sektore u kojima postoji međunarodna konkurencija predstavlja
potporu (11). Odstupanje od iznosa osnovice za porez na dobit poduzetnika za
cijeli gospodarski sektor, osim u iznimnim slučajevima (12), predstavlja državnu
potporu, kao što je Komisija odlučila kod mjere koja se odnosi na cijelu
prerađivačku industriju (13).

19. U nekoliko država članica primjenjuju se različiti porezni propisi ovisno o
statusu poduzetnika. Neki su javni poduzetnici, primjerice, izuzeti od lokalnih
poreza ili od poreza na dobit poduzetnika. Takvi propisi kojima se daje
povlašteni tretman poduzetnicima koji imaju pravni status javnih poduzetnika i
koji obavljaju gospodarsku djelatnost mogu predstavljati državnu potporu u
smislu članka 92. Ugovora.

20. Pojedine porezne povlastice ponekad su ograničene samo na određene vrste
poduzetnika, na neke od njihovih funkcija (unutar – grupno pružanje usluga,
posredovanje ili koordiniranje) ili na proizvodnju određene robe. Ako se
određene poduzetnike ili proizvodnju određene robe stavlja u povlašteni položaj,
može biti riječ o državnoj potpori iz članka 92. stavka 1.

DISKRECIJSKA UPRAVNA PRAKSA

21. Diskrecijska praksa određenih poreznih tijela može isto tako imati za
posljedicu mjere na koje se primjenjuje članak 92. Sud je odlučio da
diskrecijsko tretiranje gospodarskih subjekata može značiti da pojedinačna
primjena općih mjera poprima karakter selektivne mjere, naročito ako se
izvršavanje diskrecijskih ovlasti ne odvija u okviru određivanja poreza prema
objektivnim kriterijima (14).

22. Ako je u svakodnevnoj praksi potrebno tumačenje poreznih propisa, oni ne
smiju ostavljati mjesta za diskrecijski tretman poduzetnika. Svaka odluka tijela
koja se udaljava od općih poreznih propisa, radi koristi za pojedinog
poduzetnika u načelu dovodi do pretpostavke o državnoj potpori i mora se
podrobno analizirati. Upravne odluke sadrže samo tumačenje općih pravila, pa ne
dovode do pretpostavke o postojanju potpore. Međutim, nerazvidnost odluka koje
donose tijela i manevarski prostor koji ponekad ostavljaju, govori u korist
pretpostavci da ona u određenim slučajevima barem djeluju na ovaj način. To ne
znači da su države članice manje sposobne pružiti svojim poreznim obveznicima
pravnu sigurnost i predvidivost glede primjene općih poreznih propisa.

OPRAVDANJE IZUZEĆA »PRIRODOM ILI OPĆIM OKVIROM SUSTAVA«

23. Diferencijalni karakter nekih mjera ne znači nužno da se one moraju smatrati
državnim potporama. Ovo je slučaj s mjerama čije ih gospodarsko opravdanje čini
neophodnima za funkcioniranje i učinkovitost poreznoga sustava (15). Međutim, na
državi je članici ovo dokazati.

24. Progresivni karakter tablice poreza na dohodak ili poreza na dobit opravdan
je zbog redistributivne svrhe poreza. Izračun otpisa aktive i metode vrednovanja
zaliha razlikuju se od države članice do države članice, ali takve metode mogu
biti sastavna karakteristika poreznih sustava kojima pripadaju. Na isti način
pravila za naplatu fiskalnih dugova mogu se razlikovati od jedne države članice
do druge države članice. Napokon, neki uvjeti mogu biti opravdani objektivnim
razlikama između poreznih obveznika. Međutim, ako porezna tijela imaju
diskrecijsku slobodu odrediti različita razdoblja otpisa poreza ili različite
metode vrednovanja, prema poduzetniku ili prema sektoru izvjesno je postojanje
potpore. Ovakva pretpostavka također postoji ako porezna uprava brine o poreznim
dugovima od slučaja do slučaja s ciljem koji je različit od cilja optimalnoga
povrata poreznih dugova od dotičnoga poduzetnika.

25. Očito je da se ne može oporezivati dobit ako dobit nije ostvarena. Može
stoga biti opravdano prirodom poreznog sustava da su neprofitni poduzetnici, kao
što su zaklade ili udruge, izuzeti od poreza na dobit ako stvarno ne ostvaruju
dobit. Nadalje, može biti opravdano prirodom poreznog sustava da se zadruge koje
raspodjeljuju svoju dobit članovima ne oporezuju na razini zadruge ako se
oporezuju pojedini članovi.

26. Treba razlikovati s jedne strane izvanjske ciljeve određenog poreznog okvira
(naročito socijalne ili regionalne ciljeve), te s druge strane ciljeve koji su
sastavnica samoga poreznog sustava. Sam cilj poreznog sustava sakupiti je
prihode radi financiranja rashoda države. Svaki poduzetnik treba platiti porez
samo jedanput. Uračunavanje od strane države u kojoj poduzetnik ima svoje
porezno sjedište, poreza plaćenog u drugoj državi, počiva na logici poreznog
sustava. Određene iznimke od poreznih propisa, međutim, teško se opravdavaju
logikom poreznog sustava. To je, primjerice, slučaj kod poduzetnika koji nisu
rezidenti, a koji se tretiraju povoljnije od rezidenata ili ako se porezne
povlastice daju glavnom sjedištu ili poduzetnicima koji pružaju određene usluge
(primjerice, financijske usluge) u okviru grupe.

27. Određeni propisi koji nemaju diskrecijska obilježja i primjerice
dozvoljavaju oporezivanje na paušalnoj osnovi (primjerice, u poljoprivredi ili
ribarstvu) mogu se opravdati prirodom i općim okvirom sustava ako, primjerice,
uzimaju u obzir posebne računovodstvene kriterije ili važnost vlasništva nad
zemljištem kao karakteristične vrijednosti imovine u određenim sektorima; takvi
propisi nisu državna potpora. Naposljetku, logika određenih propisa o
oporezivanju malih i srednjih poduzetnika (uključujući male poljoprivredne
poduzetnike (16)) usporediva je s onom koja je prisutna kod progresivnog
karaktera porezne tablice.

*C. Sukladnost državnih potpora u obliku poreznih
mjera sa zajedničkim tržištem*

28. Ako porezna mjera predstavlja potporu na koju se primjenjuje članak 92.
stavak 1., na nju se može, kao i na potpore dane u drugim oblicima, primijeniti
jedno od izuzeća od načela nesukladnosti sa zajedničkim tržištem iz članka 92.
stavaka 2. i 3. Nadalje, ako je primatelju, bilo privatnom ili javnom
poduzetniku, povjereno od države obavljanje usluga od općeg gospodarskog
interesa, na potporu se može primijeniti i odredba članka 90. Ugovora (17).

29. Komisija, međutim, ne može odobriti potporu za koju se pokazalo da krši i
pravila Ugovora, osobito ona koja se odnose na zabranu diskriminacije i na pravo
poslovnog nastana, te odredbe sekundarnoga prava na području oporezivanja (18).
Takvi aspekti mogu paralelno biti predmet posebnoga postupka na temelju članka
169. Kao što je jasno iz sudske prakse, oni aspekti potpore koji su neraskidivo
povezani s ciljem potpore i koji su suprotni određenim odredbama Ugovora osim
člancima 92. i 93. moraju se ipak ispitati u smislu postupka prema članku 93.
kao dio ukupnoga razmatranja sukladnosti ili nesukladnosti potpore.

30. Kvalificiranje porezne mjere kao štetne prema kodeksu ponašanja ne utječe na
njezinu moguću kvalifikaciju kao državne potpore. Međutim, ocjenjivanje
sukladnosti fiskalne potpore sa zajedničkim tržištem mora biti učinjeno uz
uzimanje u obzir, između ostalih, učinaka potpore koju se razmatra prilikom
primjene kodeksa ponašanja.

31. Ako se fiskalna potpora daje radi poticanja poduzetnika na započinjanje
određenih projekata (osobito ulaganja) i ako je njezin intenzitet ograničen u
odnosu na troškove provedbe projekta, ona se ne razlikuje od poticaja i na nj se
može primijeniti isti tretman. Međutim, takve potpore moraju se ocjenjivati
dovoljno transparentno, kako bi se mogla ocijeniti korist.

32. U većini slučajeva, međutim, odredbe o poreznim olakšicama općenite su
prirode: nisu povezane s obavljanjem određenih projekata i smanjuju poduzetnikov
tekući rashod bez mogućnosti ocjenjivanja preciznoga iznosa kada Komisija
obavlja svoje prethodno (ex ante) ispitivanje. Takve mjere predstavljaju
»operativne potpore«. Operativne potpore u načelu su zabranjene. Komisija ih
trenutno odobrava samo u iznimnim slučajevima i pod određenim uvjetima,
primjerice u brodogradnji, određenim vrstama potpora za zaštitu okoliša (19) te
u regijama, uključujući regije na krajnjim granicama, obuhvaćene izuzećem iz
članka 92. stavka 3. točke (a), pod uvjetom da su opravdane i da je njihov iznos
razmjeran poteškoćama na koje se želi utjecati (20). One se u načelu moraju
smanjivati i moraju biti vremenski ograničene. Trenutno se operativne potpore
mogu odobriti u obliku potpore za prijevoz u regije na krajnjim granicama, te u
određenim nordijskim regijama koje su rijetko naseljene i do kojih je teško
doći. Operativne potpore ne mogu se odobravati ako predstavljaju potpore za
izvoz između država članica. Ako je riječ o državnim potporama u sektoru
pomorskog prometa, primjenjuju se posebna pravila (21).

33. Ako Komisija smatra da je u skladu sa zajedničkim tržištem, državna potpora
čiji je cilj promicanje gospodarskog razvoja u posebnim područjima mora biti
»razmjerna u odnosu na cilj te usmjerena njegovom postizanju«. Kod razmatranja
regionalnih potpora kriteriji dopuštaju da se u obzir uzmu drugi mogući učinci,
osobito određeni učinci u smislu kodeksa ponašanja. Ako je izuzeće dano na
temelju regionalnih kriterija, Komisija mora osobito osigurati da odgovarajuće
mjere:
– doprinose regionalnom razvoju te su povezane s aktivnostima koje imaju lokalni
učinak. Uspostavljanje off-shore aktivnosti u pravilu ne daje dovoljnu potporu
lokalnom gospodarstvu jer su njihovi vanjski učinci u odnosu na lokalno
gospodarstvo niski,
– odnose se na stvarne regionalne poteškoće. Otvoreno je pitanje je li postoje
stvarne regionalne poteškoće kod aktivnosti za koje dodatni troškovi gotovo ne
igraju nikakvu ulogu, kao primjerice za troškove prijevoza kod financijskih
aktivnosti, koje potiču izbjegavanje poreza,
– razmatraju se u kontekstu Zajednice (22). Komisija mora u tom smislu uzeti u
obzir sve negativne učinke koje takve mjere mogu imati na druge države članice.

*D. Postupak*

34. Članak 93. stavak 3. određuje da države članice moraju prijaviti Komisiji
sve svoje »planove o davanju ili promjeni potpora«, te navodi da predložene
mjere ne smiju biti provedene bez prethodnog odobrenja Komisije. Ovaj se
postupak primjenjuje na sve potpore, uključujući potpore poreznoga karaktera.

35. Ako Komisija ustanovi da se na državnu potporu, koja je provedena kršenjem
ovoga pravila, ne može primijeniti neka od iznimaka iz Ugovora te je stoga ona
nesukladna sa zajedničkim tržištem, Komisija zahtijeva od države članice da ju
povrati, osim ako bi to bilo protivno općem načelu prava Zajednice, osobito
legitimnim očekivanjima koja mogu nastati zbog ponašanja Komisije. U slučaju
državnih potpora u obliku poreznih mjera, iznos koji se treba vratiti izračunava
se na temelju usporedbe između poreza koji je stvarno plaćen i iznosa koji je
trebao biti plaćen da je primijenjeno opće primjenjivo pravilo. Temeljnom iznosu
dodaju se kamate. Kamatna stopa koja se primjenjuje jednaka je stopi koja se
koristi za izračunavanje ekvivalenta regionalne potpore.

36. Članak 93. stavak 1. navodi da Komisija »u suradnji s državama članicama
drži pod stalnim nadzorom sve sustave potpora koji postoje u tim državama«.
Takav nadzor primjenjuje se i na državne potpore u obliku poreznih mjera. Kako
bi se omogućilo obavljanje tog nadzora, države članice moraju podnositi Komisiji
izvješća svake godine o postojećim sustavima državnih potpora. U slučaju
poreznih olakšica ili djelomičnoga oslobađanja od poreza, izvješća moraju
navesti procijenjeni proračunski gubitak prihoda. Nakon tog nadzora Komisija
može, ako smatra da program nije ili više nije u skladu sa zajedničkim tržištem,
predložiti da ga država članica izmijeni ili ukine.

*E. Provedba*

37. Komisija će na temelju smjernica iz ove obavijesti i nakon njezinoga
objavljivanja razmotriti planove poreznih potpora koji su joj prijavljeni, te
poreznih potpora koje su nezakonito provedene u državama članicama te će
revidirati postojeće sustave. Ova obavijest objavljuje se kako bi se dale upute
te nije iscrpnoga karaktera. Komisija će vodit računa o svim posebnim
okolnostima u svakome pojedinačnom predmetu.

38. Komisija će revidirati primjenu ove obavijesti u roku od dvije godine od
njezinoga objavljivanja.

(1) SL C 2, 6.1.1998. str. 1.

(2) Vidi Akcijski plan za jedinstveno tržište, CSE(97) 1, od 4. lipnja 1997.,
strateški cilj 2, akcija 1.

(3) Presuda Suda u predmetu 248/84 Njemačka protiv Komisije [1987] ECR 4013.

(4) Izuzimajući, međutim, potpore koje zadovoljavaju pravilo male vrijednosti
(de minimis). Vidi obavijest Komisije objavljenu u SL C 68, 6.3.1996, str. 9.

(5) Spojeni predmeti C-278/92, C-279/92 i C-280/92 Španjolska protiv Komisije
[1994] ECR I-4103.

(6) Predmet 102/87 Francuska protiv Komisije [1998] ECR 4067.

(7) Predmet C-142/87 Belgija protiv Komisije [1990] ECR I-959.

(8) Predmet 173/73 Italija protiv Komisije [1974] ECR 709.

(9) Vidi bilješku 8.

(10) Spojeni predmeti 6 i 11/69 Komisija protiv Francuske [1969] ECR 561.

(11) Odluka Komisije 97/239/EC od 4. prosinca 1996. u predmetu »Maribel
bis/ter«(SL L 95, 10.4.1997, str. 25) (trenutno sub judice, predmet C-75/97).

(12) Osobito, poljoprivreda i ribarstvo, vidi odjeljak 27.

(13) Odluka Komisije od 22. srpnja 1998. u predmetu »Irski porez na dobit
poduzetnika«(SG(98) D/7209), još nije objavljena.

(14) Predmet C-241/94 Francuska protiv Komisije (Kimberly Clark Sopalin) [1996]
ECR I-4551.

(15) Odluka Komisije 96/369/EC od 13.ožujka 1996. o posebnim pravilima o
otpisivanju poreza u korist njemačkih zrakoplovnih poduzetnika (SL L 146,
20.6.1996, str. 42).

(16) Poduzetnici u poljoprivrednom sektoru s ne više od 10 godišnjih radnih
jedinica.

(17) Presuda Prvostupanjskog suda u predmetu T-106/95 FFSA i drugi protiv
Komisije [1997] ECR II-229. Odluka Suda u predmetu C-174/97 P [1998] I-1303.

(18) Predmet 74/76 Iannelli protiv Meroni [1977] ECR 557. Vidi i predmete 73/79
»Sovraprezzo« [1980] ECR 1533, T-49/93 »SIDE«[1995] ECR II-2501 i spojene
predmete C 142 i 143/80 »Salengo« [1981] ECR 1413.

(19) Smjernice Komisije za državne potpore za zaštitu okoliša (SL C 72,
10.3.1994, str. 3).

(20) Smjernice za nacionalne regionalne potpore (SL C 74, 10.3.1998, str. 9).

(21) Smjernice Zajednice za državne potpore pomorskom prometu (SL C 205,
5.7.1997, str. 5).

(22) Predmet 730/79 Philip Morris protiv Komisije [1980] ECR 2671.

III.

Dopuštenost primjene propisa o državnim potporama na mjere koje se odnose na
izravno oporezivanje poduzetnika ocjenjuje se, sukladno člancima 3. i 4. Zakona
o državnim potporama i članku 9. Uredbe o državnim potporama, temeljem
materijalnih pravila iz točke I. ove Odluke sadržanih u tekstu akta iz točke II.
ove Odluke.

IV.

Državnim potporama za izravno oporezivanje poduzetnika upravlja Ministarstvo
financija, odnosno tijelo nadležno za porezni sustav.

V.

Ova Odluka stupa na snagu danom objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 421-01/08-01/07
Urbroj: 5030120-08-1
Zagreb, 18. travnja 2008.

Predsjednik
**dr. sc. Ivo Sanader**, v. r.

Odluka, NN 46/2008-1551
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)