## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj od U-IIIA-2869/2003. od 7. srpnja 2004.

### NN 113/2004 (16.8.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj od U-IIIA-2869/2003. od 7. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2183

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi M. C. iz B., koju zastupa N. P. iz S., na sjednici
održanoj 7. srpnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.Ustavna
tužba se odbija.

II.Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.Ustavna
tužba podnesena je na temelju članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), zbog nedonošenja sudske odluke u razumnom roku
u kaznenom postupku protiv okrivljenog B.-A. M., zbog kaznenog djela iz članka
224. stavaka 1. i 4. Kaznenog zakona (»Narodne novine«, broj 110/97 i 27/98 –
ispravak, 50/00 – odluka Ustavnog suda, 129/00, 51/01, 111/03 i 190/03 – odluka
Ustavnog suda). U tom je postupku podnositeljica, kao ošteće­ni­ca, postavila
imovinskopravni zahtjev.

Podnositeljica
predlaže da Ustavni sud odredi rok za donoše­nje presude u predmetu koji se
vodi pred Općinskim sudom u Gospiću, pod poslovnim brojem: K-20/00, te da
odredi primjerenu naknadu podnositeljici zbog povrede ustavnih prava zajam­čenih
odredbama članaka 14. stavka 2., 26., 29. stavka 1. i 48. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske.

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

2.Odredbom
članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona propisano je da će Ustavni sud pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kada o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela
nije u razumnom roku odlučio sud ili u slučaju kad se osporenim pojedinačnim
aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem
ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i
nepopravljive pos­ljedice.

3.Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Gospiću da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju od 20. listopada 2003. godine, Općinski sud u Gospiću navodi
kronologiju postupanja u predmetu, te ističe da podnositeljici nije povrijeđeno
ustavno pravo na donošenje sud­ske odluke u razumnom roku.

4.Uvidom
u spis Općinskog suda u Gospiću, broj: K-20/00 Ustavni sud je utvrdio sljedeće
činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– dana
16. veljače 2000. godine, Općinski sud u Gospiću zaprimio je optužnicu
Općinskog državnog odvjetništva u Gospiću, broj: KT-419/97 od 14. veljače 2000.
godine protiv okrivljenika B.-A. M. zbog kaznenog djela protiv imovine –
prijevarom iz članka 224. stavaka 1. i 4. Kaznenog zakona,

–
podneskom od 27. travnja 2001. godine, podnositeljica (oštećenica) je Općinskom
sudu u Gospiću podnijela imovinskopravni zahtjev, te predložila određivanje
privremene mjere osiguranja imovinskopravnog zahtjeva,

–
tijekom 2002. godine održano je jedno ročište za glavnu raspravu (16. srpnja
2001.), dok su tri ročišta (27. travnja, 29. svibnja i 20. lipnja 2001.) odgođena
zbog nepristupanja okriv­ljenika, odnosno promjene okrivljenikova branitelja,

– dopisima od 6. svibnja 2001. godine, Općinski sud u
Gospiću zatražio je od Centra za socijalnu skrb Zadar i Policijske uprave
zadarsko-kninske, Policijske postaje Posedarje, određene podatke potrebne za
okončanje postupka,

– dopisima od 10. lipnja 2002. godine, Općinski sud u
Gospiću je poslao požurnice Centru za socijalnu skrb Zadar i Policijskoj upravi
zadarsko-kninskoj, Policijskoj postaji Posedarje, zahtijevajući hitnost u
postupanju,

– dopisom od 1. srpnja 2002. godine, Općinski sud u
Gospiću je treći put tražio od Centra za socijalnu skrb Zadar određene podatke
za okrivljenika,

– tijekom 2002. godine zakazana su tri ročišta za
glavnu raspravu (16. svibnja, 20. kolovoza i 5. rujna 2002. godine) ali je održano
samo jedno (5. rujna 2002.) dok su dva odgođena zbog nepristupanja
okrivljenika,

– dopisom Općinskog suda u Gospiću od 23. kolovoza
2002. godine, od P. b. Z. zatražena je određena dokumentacija,

– dopisima od 29. svibnja 2003. godine, Općinski sud
u Gospiću zatražio je od P. b. Z. i D. t. d.o.o. Z., određene podatke,

– dana
19. rujna 2003. godine održano je ročište na kojemu je zaključena glavna
rasprava,

–
presudom Općinskog suda u Gospiću, broj: K-20/00-38 od 19. rujna 2003. godine,
okrivljenik je oglašen krivim zbog kaznenog djela protiv imovine – prijevarom
iz članka 224. stavaka 1. i 4. Kaznenog zakona i osuđen na kaznu zatvora u
trajanju od dvije godine, dok je podnositeljici dosuđen imovinskopravni zahtjev
u cijelosti,

–
presudom Županijskog suda u Gospiću, broj: Kž-90/03-4 od 30. prosinca 2003.
godine, djelomično je uvažena okriv­ljenikova žalba te je preinačena
prvostupanjska presuda na način da je okrivljenik osuđen na kaznu zatvora u
trajanju od jedne godine i šest mjeseci, dok je u ostalom dijelu potvrđena
prvostupanjska presuda.

5.Ovlaštenje
podnositeljice za podnošenje ustavne tužbe temeljem članka 63. stavka 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, temelji se na činjenici da
je ona, kao oštećenica u kaznenom postupku, podnijela imovinskopravni zahtjev.

Polazeći
od navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je u okviru ovog ustavnosudskog postupka
moguće cijeniti samo trajanje postupka u kojemu sud odlučuje o
podnositeljičinom imovinskopravnom zahtjevu, budući da se samo u tom segmentu
postupka odlučuje o podnositeljičinim pravima i obvezama, dok je trajanje
kaznenog postupka irelevantno za ocjenu osnovanosti podnosi­te­lji­čine ustavne
tužbe.

Stoga
Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju prav­no relevantno razdoblje s
aspekta povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, smatra
razdoblje od podno­šenja podnositeljičinog imovinskopravnog zahtjeva (27.
travnja 2001. godine) do dana podnošenja ustavne tužbe (25. kolovoza 2003.
godine), što ukupno iznosi dvije (2) godine, tri (3) mjeseca i dvadeset osam
(28) dana.

6.
Imajući u vidu duljinu trajanja postupka u konkretnom slučaju, te radnje koje
je nadležni sud poduzimao u tijeku postupka, a uvažavajući dosadašnju praksu Ustavnog
suda, kao i mjerila kojima se Ustavni sud vodi u procjenjivanju razumne duljine
trajanja postupaka pred sudovima, Ustavni sud utvrđuje da u konkretnom slučaju
nisu ispunjene pretpostavke za primjenu članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona.

7.Slijedom
iznijetog, Ustavni sud je, na temelju odredaba članaka 73. i 75. Ustavnog
zakona, donio odluku kao pod točkom I. izreke.

8.Objava
ove odluke temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2869/2003
Zagreb, 7. srpnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 113/2004-2183