## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: broj: U-III-2114/2009 od 14. veljače 2013.

### NN 27/2013 (4.3.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: broj: U-III-2114/2009 od 14. veljače 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

470

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Ž. K. iz V. T., kojeg zastupaju odvjetnici iz Zajedničkog odvjetničkog ureda J. D., M. L., M. B. i P. M. iz G., na sjednici održanoj 14. veljače 2013., jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Upravni sud) broj: Us-11764/2008-4 od 18. veljače 2009., kojom je odbijena tužba podnositelja protiv rješenja Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: MUP), Uprave za pravne poslove i ljudske potencijale, Odjela disciplinskog sudovanja, Odsjeka drugostupanjskog disciplinskog sudovanja broj: 511-01-158-UP/II-1647/1-08 od 22. listopada 2008. (u daljnjem tekstu: drugostupanjsko rješenje).

Tim je rješenjem odbijena žalba podnositelja protiv rješenja MUP-a, Uprave pravnih i kadrovskih poslova, Odjela disciplinskog sudovanja, Odsjeka prvostupanjskog disciplinskog suda Zagreb broj: 511-01-54-ZG-UP/I-3479/7-08 od 11. srpnja 2008. (u daljnjem tekstu: prvostupanjsko rješenje).

Prvostupanjskim rješenjem podnositelju (policijskom službeniku) – nakon provedenog disciplinskog postupka – izrečena je disciplinska mjera – prestanak državne službe u MUP-u zbog počinjenja teške povrede službene dužnosti iz članka 99. stavka 1. točke g) Zakona o državnim službenicima (»Narodne novine« broj 92/05. i 142/06.).

2. Podnositelj smatra da su mu osporenom presudom Upravnog suda povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2. i 48. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.), a iz sadržaja ustavne tužbe i ustavno pravo na pravično suđenje zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

U ustavnoj tužbi ističe:

»Tuženik je povrijedio pravo na obranu podnositelja ustavne tužbe, jer nisu tijekom postupka saslušani svjedoci Ž. M. i J. O., niti je saslušan neposredno grafološki vještak.

(...)

Upravni sud Republike Hrvatske u pobijanoj presudi nije s jednakom pažnjom cijenio dokaze koji idu u prilog podnositelju tužbe, a precijenio je dokaze koji idu u prilog tuženiku.«

Predlaže usvajanje ustavne tužbe i ukidanje osporenog rješenja Upravnog suda.

3. Za potrebe ustavnosudskog postupka izvršen je uvid u spis Prvostupanjskog disciplinskog suda MUP-a broj: 511-01-54-ZG-UP/I-3479/7-08 i u (pravomoćnu) presudu Općinskog suda u Daruvaru broj: K-416/09-27 od 24. ožujka 2010.

Ustavna tužba nije osnovana.

4. Na temelju članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom.

5. U konkretnom slučaju podnositelj je proglašen odgovornim što je:

»1. dana 09.11.2007. godine, oko 18,00 sati u G. B., B. ulica kbr. 9, na državnoj cesti D-45, za vrijeme obavljanja službe po radnom nalogu broj 44/XI-2007; vršeći nadzor cestovnog prometa, građaninu Ž. M. iz N., I. Z. kbr. 6, nakon što je utvrdio prometni prekršaj i od istog primio predviđeni iznos novčane kazne od 300,00 kuna, nije uručio potvrdu o naplaćenoj novčanoj kazni, već je nakon popunjavanja potvrde o naplaćenoj novčanoj kazni serijski broj 11328440, ... sam potpisao počinitelja prekršaja, a da prvi primjerak potvrde koji je predviđen za uručenje počinitelju prekršaja istom nije uručio.

(...)

2. dana 09.11.2007. godine točno neutvrđenog vremena ... u vrijeme obavljanja službe po radnom nalogu broj 44/XI-2007. ... popunio potvrdu o naplaćenoj novčanoj kazni od 300,00 kuna serijskog broja 11328439 na ime Ž. M., ... evidentirajući u radnom nalogu i tabeli kontroliranih brojeva da je isti zatečen u izvršenju prekršaja kažnjivog po članku 70. stavak 4. ZSPC-a, iako istoga uopće nije zatekao kao sudionika u prometu, ...«

te mu je zbog počinjenja teške povrede službene dužnosti iz članka 99. stavka 1. točke g) Zakona o državnim službenicima izrečena disciplinska mjera – prestanak državne službe u MUP-u.

6. Upravni sud je u osporenoj presudi, u bitnome, istaknuo:

»Izložene norme jasno upućuje kako se svaka činjenica može dokazivati svim dokaznim sredstvima, s time da dokaznu snagu svakog pojedinog dokaza utvrđuje službena osoba koja vodi postupak ...

Dakle, kraj činjenice da je Vijeće prvostupanjskog disciplinskog suda u Zagrebu, detaljno analiziralo izvedene dokaze pojedinačno i u međusobnoj povezanosti ... to ovaj Sud prigovore tužitelja nalazi neosnovanima, dok za pobijani akt ocjenjuje da istim nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja. (...)«

7. Ustavni sud podsjeća da je u odluci broj: U-III-1001/2007 od 7. srpnja 2010., objavljenoj u »Narodnim novinama« broj 90/10., utvrdio da se jamstva prava na pravično suđenje, sadržana u članku 29. stavku 1. Ustava, primjenjuju i na sudski postupak pred Upravnim sudom (upravni spor), koji je uređen člankom 19. stavkom 2. Ustava.

8. Ustavni sud opetovano ističe da je sadržaj ustavnog prava, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, ograničen na jamstva pravičnog suđenja. Sukladno tome, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, Ustavni sud ispituje eventualno postojanje povreda u postupcima pred sudovima i na temelju toga ocjenjuje je li postupak – razmatran kao jedinstvena cjelina – bio vođen na način koji je podnositelju osigurao pravično suđenje.

Ustavni sud, također, napominje da članak 29. stavak 1. Ustava osigurava svakome pravo da od suda zatraži i dobije djelotvornu sudsku zaštitu u vezi sa svojim pravima ili obvezama. Riječ je o »pravu na sud« kojemu je važan aspekt i pravo na pristup sudu.

Nesporno je da pravo na pristup sudu nije i ne može biti apsolutno. Ono je podvrgnuto ograničenjima (osobito kad je riječ o pretpostavkama koje se tiču dopuštenosti ulaganja pravnih sredstava) budući da po samoj svojoj naravi zahtijeva regulaciju države, koja u tom pitanju ima izvjesnu slobodu procjene. Ta ograničenja, međutim, ne smiju umanjiti pristup sudu na takav način ili do takve mjere da time bude narušena sama bit »prava na sud«.

9. Ustavni sud, također, podsjeća da nije njegova zadaća preuzeti ulogu sudova koji su prvi pozvani interpretirati zakone, s tim da pravo na pravično suđenje, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava, uvijek mora biti tumačeno u svjetlu vladavine prava, najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske, kojoj je načelo pravne sigurnosti jedan od temeljnih aspekata – ono zahtijeva da sve stranke imaju djelotvorno pravno sredstvo pred domaćim sudovima koje im omogućuje da brane svoja prava.

10. Ustavni sud ističe da izvođenje dokaza u disciplinskom postupku čitanjem službenih zabilješki o obavljenim obavijesnim razgovorima sa svjedocima (tijekom policijskih izvida) ne uzrokuje samo po sebi povredu prava na pravično suđenje, pod uvjetom da je, u konkretnom slučaju, policijskom službeniku protiv kojeg se postupak vodio bilo omogućeno upoznati se sa sadržajem službenih zabilješki i iznijeti svoje primjedbe.

10.1. Ustavni sud napominje kako je Europski sud za ljudska prava u predmetu Vanjak protiv Hrvatske (presuda, 14. siječnja 2010., zahtjev br. 29889/04, § 52), izrazio stajalište »da se ... mora poštovati pravo na kontradiktornost postupka. To pravo u načelu znači da strankama u sudskom postupku koji potpada pod domašaj članka 6. treba omogućiti da saznaju za sve predložene dokaze ili iznesena očitovanja, te da na njih podnesu svoje primjedbe ... »

11. Polazeći od utvrđenja navedenih u prethodnim točkama ove odluke, Ustavni sud je u konkretnom slučaju – uvidom u (presliku) zapisnika o usmenoj raspravi, održanoj 11. srpnja 2008. pred Prvostupanjskim disciplinskim sudom u Zagrebu u disciplinskom postupku protiv podnositelja – utvrdio da su tijekom dokaznog postupka, a prije iznošenja obrane podnositelja (koji je u pratnji izabrane braniteljice M. B., odvjetnice u G., bio nazočan na raspravi) pročitane, između ostalog, i službene zabilješke o obavljenim obavijesnim razgovorima sa svjedocima Ž. M. i J. O. te izvršen uvid u zapisnik o vještačenju od 12. veljače 2008., uz utvrđenje da je prvostupanjsko disciplinsko tijelo reproduciralo sadržaj službenih zabilješki i konstataciju kako stranke »nemaju primjedbu na pročitana pismena«.

11.1. Glede opetovanih primjedbi podnositelja o povredi prava na obranu »jer nisu tijekom postupka saslušani svjedoci Ž. M. i J. O., niti je saslušan neposredno grafološki vještak«, Ustavni sud prihvaća stajalište Upravnog suda iz osporene odluke da je »pravilno ... zaključilo tuženo tijelo da se neposredno saslušanje naprijed navedenih svjedoka na glavnoj raspravi ukazalo nepotrebnim, s obzirom na postojanje službene zabilješke o obavljenom obavijesnom razgovoru sa istim, a koja zabilješka je pravovaljani dokaz u ovom postupku.«

12. Budući da je disciplinsko tijelo, pred kojim se vodio postupak na (usmenoj) raspravi (na kojoj je nazočio podnositelj i njegova braniteljica), upoznalo podnositelja sa sadržajem službenih zabilješki o obavljenim obavijesnim razgovorima (između ostalog) i sa svjedocima Ž. M. i J. O., omogućivši mu (po)stavljanje primjedbi i predlaganje dokaza, Ustavni sud ocjenjuje da podnositelju takvim postupanjem nižestupanjskih tijela i odlučivanjem Upravnog suda nije povrijeđeno ustavno pravo na pravično suđenje zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

13. S obzirom na sadržaj ustavne tužbe i predmet spora koji je prethodio ustavnosudskom, Ustavni sud primjećuje da (pre)ostala istaknuta ustavna prava u konkretnom slučaju nisu mjerodavna.

14. Stoga je, na temelju članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno kao u točki I. izreke, dok je odluka o objavi (točka II. izreke) utemeljena na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2114/2009

Zagreb, 14. veljače 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 27/2013-470