## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2319/2003 od 7. srpnja 2004.

### NN 100/2004 (20.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2319/2003 od 7. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

1932

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlu­čujući o ustavnoj tužbi S. Š. iz Z., kojeg
zastupa punomoćnica M.M.M., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 7. srpnja
2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zadru dužan je donijeti
presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: P-2715/95, u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst) podnositelju ustavne tužbe S. Š. iz Z.,
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst)
u iznosu od 5.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz  državnog proračuna u
roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj ustavne tužbe podnio je dana 24.
lipnja 2003. godine, temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske odluke u
razumnom roku.

Smatra da je Općinski sud u Zadru, neodlučivši u
razumnom roku o predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: P-2715/95,
povrijedio njegovo ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi iznosi tijek parničnog
postupka, navodeći da je dana 21. studenoga 1995. godine podnio tužbu protiv V.
Š. i dr. radi utvrđenja prava vlasništva i predaje u posjed. Ističe da je u
postupku bilo potrebno utvrditi je li tuženik bio vlasnik predmetne nekretnine
ili je vlasnik podnositelj. Smatra da su provedeni svi potrebni dokazi za
utvrđenje relevantnih činjenica te da prvostupanjski sud nije u razumnom roku
odlučio o njegovim pravima.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u presliku spisa
Općinskog suda u Zadru broj: P-2715/95, utvrdio sljedeće činjenice koje su
pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustav­nog prava podnositelja
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– dana 21. studenoga
1995. godine podnositelj je podnio tužbu Općinskom sudu u Zadru, radi utvrđenja
i predaje u posjed nekretnina;

– dana 18. prosinca
1995. godine podnositelj je podnio prijedlog radi donošenja rješenja o
privremenoj mjeri;

– podnositelj je
podnescima požurivao sud, glede postupanja po prijedlogu privremene mjere, dana
20. svibnja 1996. i 16. prosinca 1997. godine;

– tuženik je dostavio
odgovor na tužbeni zahtjev dana 9. lip­nja 1998. godine;

– pripremno ročište
održano je dana 16. lipnja 1998. godine (podnositelju je određen rok glede
dostave isprava i podataka potrebnih za odlučivanje o privremenoj mjeri);

– traženju suda
podnositelj je udovoljio podnescima od 24. kolovoza 1999. godine i 8. studenoga
1999. godine;

– dana 25. lipnja 2001.
godine održana je glavna rasprava (podnositelju je naloženo da uredi tužbu
glede 4. – tužene);

– dana 24. srpnja 2001.
godine podnositelj je udovoljio nalogu suda;

– 15. listopada 2001.
godine podnositelj je povukao tužbu u odnosu na tuženike od 1. do 10.;

– dana 14. studenoga 2001. godine podnositelj je
uputio požurnicu sudu;

– ročišta su održana 9. prosinca 2001., 7.
veljače 2002. i 18. veljače 2002. godine;

– podnositelj požuruje rad suda podnescima od
12. travnja 2002. godine, 3. svibnja 2002. i 6. lipnja 2002. godine;

– ročišta su održana 10. srpnja 2002. i 19.
rujna 2002. godine;

– ročište je održano 22. listopada 2002. godine;

– podnositelj je 27. studenoga 2002. godine
udovoljio traženju suda, istodobno požurujući postupanje u predmetu;

– sud je dana 2. prosnica 2002. godine tražio od
tijela uprave izvornik isprave radi uvida;

– podnositelj ponovno požuruje postupanje suda
podnescima od 16. siječnja 2003. i 5. veljače 2003. godine;

– sud ponavlja traženje isprava od tijela uprave
19. veljače 2003. godine;

– 28. veljače 2003. godine tijelo uprave
dostavlja tražene isprave;

– ročište je održano 13. svibnja 2003., te 11.
srpnja 2003. godine (odlučeno je zatražiti isprave od suda u Staroj Pazovi);

– dana 18. srpnja 2003. godine sud je zatražio,
preko Ministarstva pravosuđa Republike Hrvatske, pravnu pomoć glede
pribavljanja isprava iz Republike Srbije i Crne Gore.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZADRU

3. Na temelju članka 69. stavka 1. alineje 2.
Ustavnog zakona, Ustavni sud je dana 10. rujna 2003. godine zatražio od
Općinskog suda u Zadru da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

Predsjednik Općinskog suda u Zadru, u očitovanju
od 22. rujna 2003. godine, iznio je tijek parničnog postupka.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi, i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku.

Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u
roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti
svakog pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja,
dostav­ljenog očitovanja Općinskog suda u Zadru, te uvida u presliku spisa
predmeta, Ustavni sud utvrdio je da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak započeo je 21. studenoga 1995.
godine podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Zadru. Ustavna tužba pod­nesena je
dana 24. lipnja 2003. godine, a do tog dana sudski postupak u prvom stupnju
nije bio okončan. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe
prvostupanjski postupak pred sudom trajao ukupno sedam (7) godina, sedam (7)
mjeseci i tri (3) dana.

Ustavni sud je, u konkretnom slučaju, ocijenio
da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na razumnu duljinu
trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine; to
jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak, u
daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) do 24. lipnja 2003. godine;
to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe podnositelja, što ukupno iznosi pet
(5) godina, sedam (7) mjeseci i devet (9) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju, prvostupanjski sud, od radnji koje su relevantne za
meritorno odlučivanje o  tužbenom
zahtjevu zakazao deset ročišta te višekratno pribavljao isprave nadležnih
upravnih tijela.

Razmatrajući postupanje suda u pravno
relevantnom razdob­lju, Sud je utvrdio da je Općinski sud održao pripremno
ročište tek 16. lipnja 1998. godine (tužba i prijedlog za privremenu mjeru
podnijeti su 1995. godine, a sljedeće ročište održano je 25. lipnja 2001.
godine. Sud je, potom, zakazivao ročišta, međutim njegovo postupanje nije bilo
učinkovito.

Ocjena je Ustavnog suda da prvostupanjski sud
nije koristio procesne ovlasti propisane Zakonom o parničnom postupku (»Narodne
novine«, broj 53/91, 91/92, 112/99 i 88/01) koje nalažu efikasnije i
učinkovitije vođenje parničnog postupka.

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, prema utvrđenju
Ustavnog suda, svojim ponašanjem nije pridonio duljini sudskog postupka.
Naprotiv, podnositelj je višekratno podnescima požurivao rad suda (podnesci od
20. svibnja 1996., 16. prosinca 1997., 14. studenoga 2001., 12. travnja 2002.,
3. svibnja 2002., 6. lipnja 2002., 27. studenoga 2002., 16. siječnja 2002., 5.
veljače 2003. godine).

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ocjena je Ustavnog suda da predmet spora ne može
opravdati trajanje parničnog postupka preko sedam godina.

6. Ustavni sud utvrđuje da postupak u predmetu
broj: P-2715/95 koji se vodi pred Općinskim sudom u Zadru traje preko sedam
godina. Dugotrajnost postupka posljedica je okolnosti koje se mogu pripisati
neučinkovitom postupanju nadležnog suda. Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je
nerazumno dugim trajanjem sud­skog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u
Zadru pod brojem: P-2715/95 povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Iz tih razloga, na temelju odredbi članka 63.
stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten, temeljem
članka 63. stav­ka 2. Ustavnog zakona, u svakom pojedinom slučaju odrediti i
rok za donošenje sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecala
je i činjenica da je Općinskom sudu u Zagrebu, temeljem točke II. izreke ove
odluke, određen kratak rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu,
čime se na najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samog sudskog postupka.

Iznos pravične naknade, koju je podnositelj
zahtijevao u ustavnoj tužbi, u dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III.
izreke ove odluke, Sud je ocijenio neprimjerenim.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2319/2003
Zagreb, 7. srpnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 100/2004-1932