### NN 24/2017 (17.3.2017.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2426/2014 od 16. veljače 2016.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

551

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Mato Jurišić iz Zagreba, na sjednici održanoj 16. veljače 2017. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Središnja služba dužan je donijeti odluku o žalbi podnositelja (žalitelja) izjavljenoj protiv rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu klasa: 140-02/16-03/01106036695, ur. broj: 341-25-06/2-16-126149, OB: 01106036695 od 1. prosinca 2016., ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Mati Jurišiću određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 7.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Mato Jurišić iz Zagreba, Selska cesta 123 (u daljnjem tekstu: podnositelj), podnio je 14. svibnja 2014. ustavnu tužbu smatrajući da mu je zbog dugotrajnosti upravnog postupka koji se vodi pred Hrvatskim zavodom za mirovinsko osiguranje, Središnjom službom Zagrebu, broj predmeta: 494282 i Hrvatskim zavodom za mirovinsko osiguranje, Područna služba Zagreb, broj predmeta: 431886 povrijeđeno ustavno pravo na donošenje odluke u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu broj: 431886, spis Upravnog suda u Zagrebu broj: Usl-2899/13 i preslika žalbe podnositelja od 22. prosinca 2016.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Rješenjem Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske, Područne službe u Zagrebu broj: MS-707854 od 25. rujna 1993. podnositelju je priznato pravo na prijevremenu starosnu mirovinu.

Rješenjem Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske, Područne službe u Zagrebu broj: MS-707854, OB: 01106036695 od 23. kolovoza 1995. podnositelju je određena starosna mirovina.

Podnositelj ističe da mu je isplata mirovine prestala u listopadu 2007. godine.

Rješenjem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe, Sektora provedbe međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju, klasa: 140-03/07-03/01106036695, ur. broj: 341-99-06/2-07/1529, broj spisa: 494828 od 29. siječnja 2008. po pravu nadzora je poništeno rješenje Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu broj: MS-707854 od 25. rujna 1993. i 23. kolovoza 1995., a predmet je vraćen Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, Područnoj službi u Zagrebu na ponovni postupak.

Presudom Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-2606/08 od 16. ožujka 2011. uvažena je tužba podnositelja i poništeno je rješenje Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe od 29. siječnja 2008.

Rješenjem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe, Sektora provedbe međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju, klasa: 140-02/11-03/01106036695; urbroj: 341-99-06/2-11/12361, broj spisa: 494828 od 19. listopada 2011. utvrđeno je da je podnositelju prestalo pravo na starosnu mirovinu s danom 23. kolovoza 1995.

Presudom Visokog upravnog suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Visoki upravni sud) broj: Us-11876/2011-7 od 30. siječnja 2013., poništava se rješenje Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe, Sektora provedbe međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju klasa: 140-02/11-03/01106036695, ur. broj: 341-99-06/2-11/12361, broj spisa: 494828 od 19. listopada 2011.

Rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) broj: Uzp 2/13-5 od 28. veljače 2013. usvojen je zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 4. siječnja 2013., te mu je određena primjerena naknada u iznosu od 3.000,00 kuna.

Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Područna služba u Zagrebu donio je rješenje klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-25-06/2-13-070652 od 17. svibnja 2013. kojim se u točki I. izreke poništava rješenje Područne službe u Zagrebu broj: MS-707854 od 25. rujna 1993. i rješenje Područne službe u Zagrebu broj: MS-707854 od 23. kolovoza 1995., dok se u točki II. izreke podnositelju odbija zahtjev za priznanje prava na prijevremenu starosnu mirovinu.

Protiv navedenog rješenja podnositelj je podnio žalbu 12. lipnja 2013.

Rješenjem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe u Zagrebu klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-99-06/2-13-006501 od 19. lipnja 2013. odbijena je žalba podnositelja od 12. lipnja 2013. kao neosnovana.

Podnositelj je 22. srpnja 2013. podnio tužbu Upravnom sudu u Zagrebu protiv rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-25-06/2-13-070652, broj predmeta: 431886 od 17. svibnja 2013. i rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe u Zagrebu klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-99-06/2-13-006501, broj predmeta: 494828 od 19. lipnja 2013.

Upravni sud u Zagrebu presudom broj: Usl-2899/13-11 od 22. prosinca 2014. odbio je tužbeni zahtjev podnositelja za poništenje rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-25-06/2-13-070652, broj predmeta: 431886 od 17. svibnja 2013. i rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe u Zagrebu klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-99-06/2-13-006501, broj predmeta: 494828 od 19. lipnja 2013.

Rješenjem Ustavnog suda broj: U-III-602/2015 od 30. ožujka 2016. odbačena je ustavna tužba podnositelja izjavljena protiv presude Upravnog suda u Zagrebu broj: UsI-2899/13-11 od 22. prosinca 2014.

3.1. Rješenjem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-25-06/2-13-071695, broj predmeta: 431886 od 29. svibnja 2013. u točki I. izreke utvrđuje se nepripadna isplata prijevremene starosne odnosno starosne mirovine za razdoblje od 16. rujna 1993. do 31. listopada 2007. u iznosu od ukupno 463.127,72 kuna, te se u točki II. izreke obvezuje podnositelj da navedenu svotu uplati u roku od 15 dana u korist Državnog proračuna.

Podnositelj je protiv navedenog rješenja podnio žalbu 18. lipnja 2013.

Rješenjem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe u Zagrebu klasa: 140-02/13-03/OB:01106036695, ur. broj: 314-99-06/2-13-006867 od 1. srpnja 2013. poništeno je rješenje Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu broj: 431886 od 29. svibnja 2013. i predmet je vraćen prvostupanjskom tijelu radi donošenja novog rješenja.

Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Područna služba u Zagrebu je 1. prosinca 2016. u predmetu broj: 431886 donio novo rješenje klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-25-06/2-16-126149.

Podnositelj je protiv navedenog rješenja podnio žalbu 22. prosinca 2016.

Ustavnu tužbu podnositelj je podnio 14. svibnja 2014.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud:28/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud:28/13 do danas je izmijenjen Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.). Tekst Zakona o sudovima koji je danas na snazi u ovoj se odluci skraćeno označava kraticom: ZoSud:28/13-33/15.

5. Pregled pravila sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u razdoblju od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a:28/13-33/15) Ustavni sud je dao u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz odluke broj: U-IIIA-4885/2005 od 20. srpnja 2007., objavljene u »Narodnim novinama« broj 67/07., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

U slučaju ponavljanja upravnog postupka zbog ukidanja upravnog akta i vraćanja predmeta na ponovni upravni postupak potrebno sagledati ukupno trajanje upravnog i upravnosudskog postupka zajedno.

7. U konkretnom slučaju podnositelj je koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju i to zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u smislu članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07., 113/08., 153/09., 116/10. i 27/11.).

8. Podnositelj je 4. siječnja 2013. podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku Vrhovnom sudu koji je rješenjem broj: Uzp 2/13-5 od 28. veljače 2013. usvojio zahtjev podnositelja, te mu je određena primjerena naknada u iznosu od 3.000,00 kuna.

Uvažavajući činjenicu da se podnositelj koristio pravnim sredstvom za ubrzanje postupka, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

9. Ustavni sud u skladu sa svojim ustaljenim stajalištem ističe da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i nadležnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina upravnog i sudskog postupka

10. Rješenjem Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske, Područne službe u Zagrebu broj: MS-707854 od 25. rujna 1993., podnositelju je priznato pravo na prijevremenu starosnu mirovinu.

Presudom Upravnog suda u Zagrebu od 22. prosinca 2014. odbijen je tužbeni zahtjev podnositelja, te je izgubio priznato mu pravo na prijevremenu starosnu mirovinu, čime je okončan postupak vezan za pravo podnositelja na prijevremenu starosnu mirovinu.

Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Područna služba u Zagrebu utvrdila je da je podnositelju isplaćena nepripadna prijevremena starosna mirovina u iznosu od 463.127,72 kuna te je obvezao podnositelja na uplatu (vraćanje) navedenog iznosa.

Postupak vezan za uplatu iznosa primljenog na ime nepripadne prijevremene starosne mirovine u trenutku donošenja odluke Ustavnog suda još uvijek traje i nije okončan.

Slijedom navedenog, ocjena je Ustavnog suda da su navedeni postupci povezani istom upravnom stvari – prijevremenom starosnom mirovinom, stoga ih je Ustavni sud u konkretnom slučaju razmatrao kao jedinstvenu cjelinu.

11. Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju, potrebno sagledati ukupno trajanje upravnosudskog i upravnog postupka (koji mu je slijedio) zajedno, a ono je od 7. veljače 2013. (kada je podnositelj zaprimio presudu Visokog upravnog suda broj: Us-11876/2011 od 30. siječnja 2013. i do kojeg datuma je Vrhovni sud razmatrao relevantno razdoblje) do donošenja odluke Ustavnog suda, koje iznosi četiri (4) godine i deset (10) dana.

2) Složenost upravnog predmeta

12. Ustavni sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju nije riječ o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnog upravnog tijela

13. Ustavni sud utvrdio je da je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Područna služba u Zagrebu 1. prosinca 2016. u predmetu broj: 431886, postupajući po rješenju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe u Zagrebu od 1. srpnja 2013. donio novo rješenje klasa: 140-02/13-03/01106036695, ur. broj: 341-25-06/2-16-126149. Dakle, novo rješenje doneseno je tri (3) godine i pet (5) mjeseci nakon što je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Središnja služba u Zagrebu predmet vratio prvostupanjskom tijelu radi donošenja novog rješenja. Također je utvrđeno da je podnositelj protiv rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu od 1. prosinca 2016. podnio žalbu 22. prosinca 2016.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

14. Podnositelj nije pridonio duljini postupka. Štoviše, kao stranka u postupku bio je aktivan i pokazao je brigu za predmet spora.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

15. Ustavni sud utvrđuje da su u pravnoj stvari podnositelja ustavne tužbe (u pravno relevantnom razdoblju) upravni spor i upravni postupak ukupno trajali četiri (4) godine i deset (10) dana i da postupak nije okončan.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, kao i neaktivnost Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Područne službe u Zagrebu koja proizlazi iz činjenice da je isti u predmetu broj: 431886 donio novo rješenje tri (3) godine i pet (5) mjeseci nakon što je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Središnja služba u Zagrebu poništio prvostupanjsko rješenje i predmet vratio prvostupanjskom tijelu na ponovni postupak, da nije riječ o složenijoj pravnoj stvari i radi se o predmetu koji je od osobite važnosti za podnositelja (pravo na mirovinu), a osobito da postupak nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje, koje se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, Središnjoj službi

16. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Središnje službe dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

17. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade, zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

18. Objava ove odluke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2426/2014

Zagreb, 16. veljače 2017.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Ingrid Antičević Martinović, v. r.