## Godišnje smjernice za rad sigurnosnih službi Republike Hrvatske

### NN 121/2003 (29.7.2003.), Godišnje smjernice za rad sigurnosnih službi Republike Hrvatske

# VIJEĆE ZA NACIONALNU SIGURNOST

1713

Na teme­lju
članka 3. stavka 1. podstavka 2. Zakona o sigurnosnim službama Republike
Hrvatske (»Narodne novine« 32/02 i 38/02) Vijeće za nacionalnu sigurnost, na
sjednici održanoj dana 21. srp­nja 2003. godine, utvrdilo je

## GODIŠNJE SMJERNICE

### ZA RAD SIGURNOSNIH SLUŽBI REPUBLIKE HRVATSKE

I.
UVODNE ODREDBE

Godiš­nje
smjernice predstav­ljaju planski i usmjeravajući dokument kojim Predsjednik
Republike i Vlada Republike Hrvatske usmjeravaju rad Protuobavještajne agencije
(POA), Obavještajne agencije (OA) i Vojne sigurnosne agencije (VSA) Republike
Hrvatske (u da­lj­njem tekstu: sigurnosne službe).

Godiš­njim
smjernicama određuju se ci­ljevi i prioriteti djelova­nja sigurnosnih službi u
području ­njihove nadležnosti.

Godiš­nje
smjernice teme­lje se na Strate­giji nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske,
Strate­giji obrane Republike Hrvatske, Zakonu o sigurnosnim službama, Zakonu o
obrani i drugim dokumentima kojima se uređuje područje nacionalne sigurnosti i obrane.

Teme­ljem
Godiš­njih smjernica sigurnosne službe dužne su izraditi provedbene planove.

Godiš­nje
smjernice polaze od nužnosti zaštite s­ljedećih vrijednosti i interesa
nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske:

–
poštiva­nje Ustavom zajamčenih ­ljudskih prava i ravnoprav­nosti svih građana
Republike Hrvatske bez obzira na nacionalnu i vjersku pripadnost, spol, rasu,
politička uvjere­nja i socijalni status;

– mir,
stabilnost, sigurnost i prosperitet države;

–
osigura­nje socijalnog mira i stabilnosti u društvu;

–
zaštita života i zdrav­lja građana te održivog gospodarskog, socijalnog i
kulturnog razvoja društva;

–
zaštita nezavisnosti, teritorijalne cjelovitosti i kulturnog identiteta
Republike Hrvatske;

–
zaštita okoliša i najbitnijih infrastrukturnih objekata i instalacija;

– očuva­nje
i razvoj demokratskog poretka i unutar­nje sigurnosti;

–
sloboda međunarodnog djelova­nja Republike Hrvatske;

– dobri
odnosi sa susjednim zem­ljama i razvoj svih oblika međusobne korisne re­gionalne
surad­nje.

Godiš­nje
smjernice polaze od teme­ljnih zadaća u području nacionalne sigurnosti i obrane
države:

–
zaštita i obrana nezavisnosti, suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti
Republike Hrvatske, uz zaštitu ­njenih demokratskih institucija;

–
osigura­nje gospodarskog napretka, socijalne stabilnosti, razvoja demokracije,
demokratskih institucija, pravnog poretka te kulturnog i povijesnog identiteta;

–
doprinos re­gionalnoj sigurnosti, stabilnosti i miru na području Jugoistočne
Europe jača­njem međunarodne surad­nje i inte­grativnih procesa u međunarodnoj
zajednici.

U surad­nji
s drugim nadležnim državnim tijelima u području nacionalne sigurnosti i obrane
države, sigurnosne službe svojim djelova­njem prvenstveno moraju omogućiti
očuva­nje unutar­nje sigurnosti, stabilnosti i razvoj pravne države, kroz
sudjelova­nje u zaštiti javnog reda i pravne sigurnosti građana, privatne i
javne imovine te očuva­nje prirode i čovjekova okoliša; suprostav­lja­nje svim
oblicima terotističkog djelova­nja te radikalnim pona­ša­­njima i aktivnostima
u RH i iz inozemstva, koji ugrožavaju nacionalnu sigurnost RH; suprotstav­lja­nje
organiziranom kriminalu u RH i iz inozemstva, koji ugrožavaju nacionalnu
sigurnost RH; zaštitu sigurnosti štićenih osoba, objekata i institucija u RH i
u inozemstvu; te zaštitu tajnosti podataka u tijelima državne vlasti.

Djelova­nje
sigurnosnih službi u sustavu nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske također
mora omogućiti jača­nje re­gionalne i globalne sigurnosti kroz inte­graciju u
euro-atlantske sigurnosne strukture i to ulazak u punopravno članstvo NATO
saveza – realizacija Akcijskog plana članstva (MAP) u Partnerstvu za mir, inte­graciju
u Europsku uniju i Europsku sigurnosno--obrambenu politiku (ESDP) – prilagođava­nje
standardima EU kroz proces implementacije Sporazuma o pridruživa­nju i
stabilizaciji; potporu međunarodnoj sigurnosti kroz sudjelova­nje u mirovnim i
humanitarnim operacijama.

U okviru svog djelova­nja
sigurnosne službe moraju kontinuirano jačati vlastite sposobnosti u svrhu zaštite
nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske i u okviru toga osigurati spremnost i
djelotvornost sustava za pravodobne odgovore na izazove i sigurnosne prijet­nje
nacionalnim interesima; detekciju svih procesa i pojava u RH i u inozemstvu
(posebice u re­giji) koje mogu ugroziti nacionalnu sigurnost, osigurati podatke
u svrhu prevencije napetosti i razvoj sposobnosti za rješava­nje kriznih
situacija, izvanrednih okolnosti i sta­nja; kao i svojim djelova­njem dopri­nijeti
nesmetanom provođe­nju reformi oružanih snaga države prema standardima NATO
saveza i osigura­nje kvalitetnih ­ljudskih, materijalnih, organizacijskih i
drugih resursa za realizaciju sigurnosne politike.

Sagledavajući potencijalne
ugroze u kontekstu re­gionalnog, ali i globalnog sta­nja sigurnosti Godiš­nje
smjernice polaze od procjene da je mala vjerojatnost za oružanu agresiju prema
Republici Hrvatskoj te za radikalno ugrožava­nje ­njene nacionalne sigurnosti.
Istovremeno treba uzeti u obzir mogućnost drugih prikrivenih oblika utjeca­nja
na nacionalne interese RH, prvenstveno na gospodarskom i financijskom području.
Kao moguća ugroza nameću se i tzv. netradicionalne prijet­nje u obliku
radikalnih i potencijalnih terorističkih aktivnosti skupina i pojedinaca ka­ko
u neposrednom okružju tako i u samoj RH; djelova­nja skupina organiziranog
kriminala i s ­njima najčešće povezanom ile­-ga­l­­­nom trgovinom narkoticima,
oružjem i eksplozivnim materijalima, kemijsko-biološko-nuklearnim materijalom,
ile­galnim pre­ba­ci­va­njem osoba, pokušajima ovladava­nja hrvatskim
privrednim subjektima plasira­njem tzv. »prljavog novca« i ostalim oblicima
podriva­nja osnova gospodarskog sustava RH te lokalnih i subre­gionalnih
napetosti i mogućih sukoba koji bi mogli biti izvori nestabilnosti.

U kontekstu navedenog, ali i
aktualnog procesa modernizacije sigurnosnih službi i cjelokupnog sustava
nacionalne sigurnosti, aktivnosti sigurnosnih službi u zaštiti i obrani
nacionalnih interesa Republike Hrvatske trebaju biti usmjerene na:

– prikup­lja­nje, analizu, obradu i ocje­njiva­nje podataka poli­tičke,
gospodarske, sigurnosne i vojne prirode koji se odnose na strane države,
političke, vojne i gospodarske saveze, skupine i pojedince te podatke koji
ukazuju na namjere, mogućnosti, prikrivene planove i tajna djelova­nja
usmjerena na ugrožava­nje nacionalne sigurnosti;

– prikup­lja­nje, analizu, obradu i ocje­njiva­nje podataka o djelova­nju
stranih obavještajnih službi te o djelova­nju pojedinaca, grupa i organizacija
na teritoriju Republike Hrvatske usmjerenom protiv nacionalne sigurnosti;

– provođe­nje mjera informacijske sigurnosti u tijelima državne vlasti,
prvenstveno kroz ustrojava­nje Zavoda za informacijsku sigurnost i
kriptozaštitnu tehnologiju te implementira­nje aktivnosti Zavoda u sustavu
sigurnosti u surad­nji sa sigurnosnim službama RH u okviru nadzora i snima­nja
terenutnog sta­nja informacijske sigurnosti;

– prikup­lja­nje podataka o mogućim zloporabama i nezakonitostima u
velikim gospodarskim i infrastrukturnim projektima koji se u znatnoj mjeri
financiraju iz proračuna RH, odnosno koje iniciraju ili za koje garantiraju državna
tijela RH;

– implementira­nje odredbi propisanih Uredbom o utvrđiva­nju poslova
protuobavještajne zaštite i osigura­nja određenih osoba, objekata i prostora u
provođe­nju protuobavještajne zaštite i skrbi za sigurnost štićenih osoba,
objekata i prostora određenih odlukom Vlade RH te važnijih skupova i sastanaka
kada to zatraži Vlada Republike Hrvatske;

– implementaciju odredbi Uredbe kojom se utvrđuju dužnosti odnosno
poslovi od posebnog značaja za nacionalnu sigurnost za obav­lja­nje kojih se
provodi sigurnosna provjera,  posebice
kroz izradu sigurnosnih provjera osoba kojima se povjeravaju tajni podaci i
predmeti od posebnog interesa, osoba koje tim podacima i predmetima mogu imati
pristup, osoba koje su zaposlene ili će se zaposliti u državnoj upravi i
stručnim službama tijela državne vlasti te pravnim poslovima značajnim za
nacionalnu sigurnost;

– protuobavještajnu sigurnost držav­ljana i institucija Repub­like
Hrvatske u inozemstvu;

– analizu, obradu i ocje­njiva­nje podataka o oružanim snagama i
obrambenim sustavima drugih zema­lja, o va­njskim pritiscima koji mogu imati
utjecaj na obrambenu sigurnost te o aktivnostima u inozemstvu koje su usmjerene
na ugrožava­nje obrambene sigurnosti zem­lje;

– prikup­lja­nje, analizu, obradu i ocje­njiva­nje podataka o namjerama,
mogućnostima i planovima za djelova­nje pojedinih osoba, grupa i organizacija u
zem­lji, kojima je ci­lj ugrožava­nje obrambene moći države;

Spomenute aktivnosti moraju omogućiti sigurnosnom i obrambenom sustavu
Republike Hrvatske, u skladu s Ustavom i zakonima Republike Hrvatske,
međunarodnim pravom i obi­čajima te preuzetim obavezama, korište­nje raspoloživih
sredstava, a u slučaju potrebe i oružanih snaga, za zaštitu i obranu ­njenih
nacionalnih interesa.

II.
PODRUČJA SIGURNOSNIH DJELOVANJA SIGURNOSNIH SLUŽBI

U
okviru zakonom određene nadležnosti i zakonskih ovlasti, nadležne agencije
trebaju svoje resurse usmjeriti na prikup­lja­nje i analizu podataka o
namjerama ugroze nacionalne sigurnosti i nacionalnih interesa Republike
Hrvatske; istraživa­nje djelatnosti pojedinaca, grupa, organizacija ili
institucija te događaja i pojava koje narušavaju nacionalnu sigurnost te u
surad­nji s drugim sigurnosnim službama, nadležnim ministarstvima, Državnim
odvjet­ništvom i pravosudnim tijelima doprinositi primjeni Ustavom i zakonima
propisanih pravnih instrumenata za zaštitu nacionalne sigurnosti Republike
Hrvatske.

Prikup­lja­nje i analizu podataka o namjerama ugroze
nacionalne sigurnosti i nacionalnih interesa Republike Hrvatske agencije moraju
provoditi u okviru svojih redovnih djelatnosti i/ili teme­ljem zahtjeva tijela
državne vlasti i korisnika podataka pri­kup­ljenih radom sigurnosnih službi te
ih pravovremeno dostav­ljati na Zakonom propisani način. Pod navedenim se
podrazumijevaju podaci koji se mogu prikupiti protuobavještajnim i
obavještajnim djelova­njem u zem­lji i inozemstvu, koji su važni za donoše­nje
odluka značajnih za ostvariva­nje nacionalnih interesa.

U kontekstu sigurnosnog djelova­nja agencije trebaju
istra­živati djelatnost pojedinaca, grupa osoba, organizacija ili institucija
te događaja i pojava koje su uk­ljučene ili povezane s:

– terorizmom i radikalnim ruše­njem ustroja državne
vlasti, Ustavom utvrđenog demokratskog poretka i ugrožava­njem teme­ljnih ­ljudskih
prava i sloboda;

– organiziranim kriminalom koji ugrožava nacionalnu
sigurnost i osnove gospodarskog sustava;

– poči­nje­njem ratnih zločina nad držav­ljanima RH u
zem­lji i inozemstvu te s okolnostima nestanka osoba tijekom Domovinskog rata;

– aktivnostima stranih obavještajno-sigurnosnih službi
koje mogu ugroziti interese RH u zem­lji i inozemstvu.

Agencije će također:

– sudjelovati u provođe­nju protuobavještajne zaštite
i sigurnosti štićenih osoba, objekata i prostora;

– sudjelovati u organizira­nju i provođe­nju
informacijske sigurnosti u tijelima državne vlasti te

– razvijati operativno-tehničke sposobnosti za prikup­lja­nje
podataka.

TERORIZAM
I RADIKALNA DJELOVANJA

Zaštita
od terorističkih akata jedno je od teme­ljnih pita­nja nacionalne sigurnosti te
istodobno dio međunarodno preuzetih obveza Republike Hrvatske. Agencije će i
ubuduće intenzivno istraživati djelatnosti osoba, skupina, organizacija i
institucija koje financiraju, podržavaju, planiraju, pripremaju, organiziraju i
provode djelatnosti s obi­lježjima terorizma, bilo da se radi o globalnim
terorističkim prijet­njama ili o terorističkim djelatnostima koje su po svojim
motivima i drugim obi­lježjima re­gionalnog karaktera – usmjerene prema teritoriju
RH ili protivno interesima RH i međunarodne zajednice, kao i mogućim
terorističkim ugrozama koje su potaknute drugim motivima unutar Republike Hr­vat­ske
– domaći terorizam.

Međunarodni
terorizam

Sukladno
deklariranim političkim stavovima najviših državnih i političkih tijela RH te
preuzetim međunarodnim obvezama kroz članstvo u Antiterorističkoj koaliciji,
agencije će intenzivno istraživati aktivnost pojedinaca i skupina za koje
postoje indicije i podaci o uk­ljučenosti u različite oblike sudjelova­nja u
tero­rističkim aktivnostima.

Pri
tome će posebno:

– istraživati
aktivnosti pripadnika pojedinih terorističkih organizacija;

–
prikup­ljati podatke i provoditi provjere podataka dobivenih od drugih nadležnih
tijela RH i međunarodnom razmjenom;

–
redovito izvješćivati nadležna tijela i službe u RH te inicirati zajednički rad
na suprotstav­lja­nju globalnom terorizmu;

–
posebnu pozornost posvetiti pita­nju financira­nja terorizma koji se nameće kao
jedan od prioriteta među zahtjevima među­narodnih čimbenika unutar
Antiterorističke koalicije;

– usko
surađivati i podupirati aktivnosti kojih su nosite­lji druga državna tijela RH
(MUP, MVP i dr.);

– istraživati
spre­gu terorizma i organiziranog kriminala, posebice u financira­nju i korište­nju
kanala ile­galnih migracija;

– istraživati
spre­gu terorizma i obavještajnih službi.

Unutar­nji
terorizam

Agencije
će istraživati i djelatnosti s obi­lježjima terorizma koje se po svojim
motivima, načinu izvrše­nja i počinite­ljima ne mogu dovesti u vezu s međunarodnim
terorizmom, prije sve­ga:

– istraživati
aktivnosti pojedinaca i skupina za koje postoje indicije da su osposob­ljeni za
provođe­nje terorističkih akcija na području RH iz nacionalnih, socijalnih,
revanšističkih i drugih motiva;

–
nastaviti aktivnosti na pronalaže­nju tajnih skladišta oružja i stre­ljiva koji
mogu poslužiti za izvođe­nje terorističkih akcija, a istodobno ugrožavaju
sigurnost građana i ­njihove imovine.

Radikalna
djelova­nja

Agencije
će istraživati aktivnosti pojedinih nosite­lja radikalnih političkih ili
idejnih opcija, ukoliko oni potiču, zagovaraju, organiziraju ili provode
aktivnosti koje su u suprotnosti sa zakonima ili Ustavom utvrđenim poretkom,
posebice u slučajevima kad te aktivnosti dovode ili mogu dovesti do nepoštiva­nja
na zakonu teme­ljenih odluka nadležnih državnih tijela, ukoliko potiču
nacionalnu ili vjersku nesnoš­ljivost i neravnopravnost ili vode ka izbija­nju
socijalnih nemira, narušava­nju javnog reda i mira i dr.

Agencije će, što je sukladno i preporukama Vijeća
Europe, istraživati aktivnosti pripadnika pojedinih subkulturalnih pokreta i
malih vjerskih zajednica koji su skloni izaziva­nju međuna­cionalnih i
međurasnih incidenata te organizira­nju nasilnih prosvjeda ili se nezakonito
bave gospodarskim poslovima, utajom poreza i dr., a koji su istodobno povezani
i s aktivnostima usklađenim na međunarodnoj razini.

Agencije će istraživati aktivnosti radikalnih
političkih skupina i drugih radikalnih organizacija u re­giji koje mogu svojim
djelova­njem neposredno ugrožavati interese RH ili predstav­ljati prijet­nju re­gionalnoj
stabilnosti.

ORGANIZIRANI
I GOSPODARSKI KRIMINAL

Složeniji
oblici organiziranog i gospodarskog kriminala predstav­ljaju prijet­nju
nacionalnoj sigurnosti jer nanose velike materijalne štete gospodarstvu RH,
prije sve­ga kroz štete nastale na proračunskim osnovama te kroz pojedine
oblike organiziranog kriminala (međusobna razračunava­nja, trgovinu drogom)
neposredno fizički ugrožavaju sigurnost građana RH i dovode u pita­nje opstanak
i razvoj pojedinih velikih gospodarskih sustava bitnih za gospodarsku
stabilnost RH, dovode u pita­nje pravni sustav i ometaju funkcionira­nje pravne
države i potiču korupciju čime, uz ostalo, utječu i na međunarodni kredibilitet
RH i uma­njuju interes stranih ulagača.

Sudjelova­nje
u borbi protiv organiziranog kriminala dio je i međunarodno preuzetih obveza RH
te jedan od k­ljučnih momenata pri ocjeni spremnosti RH za pristupa­nje
euroatlantskim inte­gracijama. Stoga su agencije dužne nastaviti istraživati
složenije oblike kriminala, koje karakterizira organiziranost, prikrivenost,
profesionalnost, visoka razina sofisticiranosti i međunarodne ve­ze. Prikup­ljene
podatke agencije na da­lj­nji postupak trebaju ustupati Državnom odvjetništvu.
Agencije će, također, inicirati surad­nju s policijom, Državnim inspektoratom,
Poreznom upravom i Upravom za carinu te od ­njih tražiti ustupa­nje podataka
koji se mogu dovesti u vezu s oblicima organiziranog i gospodarskog kriminala
iz djelokruga nadležnosti agencija.

Kao
interesne prioritete po pita­nju organiziranog kriminala agencije moraju
tretirati:

– ile­galne
migracije;

–
krijumčare­nje narkotika;

– ile­galnu
trgovinu i preprodaju oružja, dio koje­g se koristi za kriminalne i
terorističke aktivnosti u trećim, ponekad i zapadnoeuropskim zem­ljama;

–
financira­nje svih navedenih oblika organiziranog kriminala te »pra­nje novca«
pribav­ljenog kriminalnim aktivnostima;

–
korupciju unutar državne uprave i državnih tijela, spre­gu državnih dužnosnika,
službenika i političkih lobija s organiziranim kriminalom;

– ulaga­nja
u RH iz inozemstva kod kojih postoji sum­nja u le­galnost porijekla kapitala.

U
domeni gospodarskog kriminala prioriteti agencija moraju biti:

–
suprotstav­lja­nje kriminalnim aktivnostima koje bi ugrozile interese RH
prilikom privatizacije velikih javnih poduzeća;

–
zloporabe i nezakonitosti u pretvorbi, privatizaciji i u poslova­nju velikih
gospodarskih sustava od značaja za gospodarsku stabilnost RH i pojedine re­gije;

–
zloporabe i nezakonitosti u velikim gospodarskim i infrastrukturnim projektima
koji se u znatnoj mjeri financiraju iz proračuna RH, odnosno koje iniciraju ili
za koje garantiraju državna tijela RH;

– složeniji
oblici zloporaba i nezakonitosti u obrambenom sustavu.

GOSPODARSKI
PROCESI I AKTIVNOSTI U REGIJI

Agencije
također prikup­ljaju podatke o re­gionalnim i globalnim gospodarskim procesima
i kreta­njima koji mogu utjecati na gospodarski položaj i interese RH te prikup­ljaju
podatke o aktivnostima stranih gospodarskih subjekata koji mogu utjecati na
interese hrvatskih gospodarskih subjekata u RH u inozemstvu.

RATNI
ZLOČINI I NESTALE OSOBE

Agencije
će nastaviti djelova­nje na prikup­lja­nju podataka o poči­njenim ratnim
zločinima na području bivše SFRJ s ci­ljem pruža­nja potpore tijelima hrvatskog
pravosuđa na otkriva­nju i procesuira­nju ­njihovih počinite­lja. Također
agencije će ostvariti surad­nju s nadležnim institucijama RH s ci­ljem potpore
ispu­nje­nju obveza RH prema Međunarodnom kaznenom sudu za po­dručje bivše SFRJ
(MKSJ) u Haagu. Intenzivirat će surad­nju s Državnim odvjetništvom s ci­ljem
prikup­lja­nja podataka o ratnim zločinima i drugim kaznenim djelima poči­njenima
tijekom Domovinskog rata na području RH.

Agencije
su dužne u surad­nji s nadležnim tijelima Republike Hrvatske nastaviti s prikup­lja­njem
podataka o osobama nestalim tijekom Domovinskog rata (Republika Hrvatska još
uvijek potražuje 1275 nestalih građana) te surađivati u pronalaže­nju lokacija
masovnih grobnica.

STRANE
OBAVJEŠTAJNO-SIGURNOSNE SLUŽBE

Unutar­njopolitička
situacija u RH, hrvatska va­njska politika te svi potezi i aktivnosti koje državna
vlast RH provodi po ovim pita­njima predstav­ljaju neupitan i kontinuiran
interes država čije političke aktivnosti i stavovi presudno utječu na
politička, gospodarska i sigurnosna kreta­nja u svijetu, pa time i na teme­ljne
interese RH, kao i država koje u konkretnim pita­njima imaju direktne interese
suprotne interesima RH. U tom kontekstu re­gistrirana je značajna aktivnost
različitih obavještajno-sigurnosnih službi prema RH, koje su jedno od sredstava
u funkciji realizacije interesa domicilnih država, prije sve­ga kroz:

– prikup­lja­nje
relevantnih podataka o RH, osobito o poli­tičkim kreta­njima, odnosima i
situaciji u RH; vojnom kompleksu; ustroju i djelova­nju hrvatskih službi
sigurnosti; gospodarskim kreta­njima i stranim ulaga­njima; privatizaciji
poduzeća i banaka; međunarodnoj političkoj, sigurnosnoj, vojnoj i gospodarskoj
surad­nji RH; odnosima RH sa susjedima; aktivnostima kriminalnih, radikalnih
ili terorističkih skupina koje djeluju na ili s teritorija RH; otvorenim
problemima sa susjedima; pita­njima raz­graniče­nja; pita­njima povratka
građana RH u RH; pita­njima zakonitosti i učinkovitosti djelova­nja hrvatskih
državnih tijela; poštiva­nju ­ljudskih prava u RH itd;

–
kreira­nje političkih, gospodarskih i drugih procesa u RH ostvariva­njem
utjecaja na političke, gospodarske, financijske i medijske strukture u RH te

–
obavještajno djelova­nje s teritorija RH prema trećim zem­ljama i kriznim žarištima
u re­giji, s obzirom na specifičan geostrateški položaj i okruže­nje RH.

Agencije
moraju istraživati aktivnosti nosite­lja obavještajnih djelatnosti stranih službi
i ­njihovih obavještajnih izvora, u ci­lju otkriva­nja i sprječava­nja tih
djelatnosti. Istodobno, agencije će nastojati definirati interese, planove i
strate­giju stranih oba­vještajnih službi u RH kako bi ih prezentirale nadležnim
državnim tijelima RH radi donoše­nja odluka značajnih za ostvare­nje
nacionalnih interesa.

REGIONALNA
SIGURNOST

Područje
Jugoistočne Europe još uvijek obi­lježava niska razina političke stabilnosti uz
povremene eskalacije kriza i pojačane aktivnosti međunarodnih političkih
subjekata na unilateralnoj i multilateralnoj razini. Ovakvi procesi na
neposredan ili posredan način utječu na nacionalne interese RH i na ­njezin
međunarodni položaj. Stoga je osigurava­nje stabilnosti političko-sigurnosnih
prilika u hrvatskom okružju jedno od bitnih područja rada sigurnosnih agencija,
pri čemu će se posebno obratiti pozornost na:

– procese koji mogu voditi narušava­nju teritorijalne
cjelovitosti RH (uk­ljučujući aktivnosti pojedinaca, skupina, organizacija i
institucija koje ističu ili bi mogle isticati teritorijalne pretenzije prema
RH);

–
unilateralne ili multilateralne inicijative i aktivnosti u re­giji relevantne
za hrvatski strateški interes uk­ljuče­nja u EU i NATO (uk­ljučujući i
okolnosti formira­nja multinacionalnih vojnih postrojbi u kojima RH aktivno
sudjeluje ili u koje se namjerava uk­ljučiti na re­gionalnoj i globalnoj
razini);

–
aktivnosti vojnih i paravojnih skupina i organizacija koje su u mogućnosti
značajno ugroziti sigurnosnu situaciju u pojedinim zem­ljama i, s tim u vezi,
uspješnost uprav­lja­nja krizom od strane međunarodnih aktera na pojedinim
područjima u re­giji;

–
političke procese koji bi sred­njoročno ili dugoročno mogli dovesti do
redimenzionira­nja državne arhitekture u Jugoistočnoj Europi (uk­ljučujući
nacionalne tež­nje prema stvara­nju tzv. velikodržavnih tvorevina);

– odnos
prema Hrvatima kao ma­njinskom ili konstitutivnom narodu u susjednim zem­ljama;

–
proces povratka izbje­glica u re­giji;

– odnos
prema osobama osum­njičenim za ratne zločine u pojedinim zem­ljama re­gije;

– pita­nja
sukcesije SFRJ i povratka nestale imovine.

Ovako
prikup­ljene podatke koristit će Predsjednik Republike, Vlada RH i druga tijela
državne uprave nadležna za razvija­nje dobrosusjedskih odnosa i stvara­nje re­gionalne
stabilnosti.

PROTUOBAVJEŠTAJNA
ZAŠTITA I SIGURNOST ŠTIĆENIH OSOBA, OBJEKATA I PROSTORA

Protuobavještajna
zaštita predstav­lja jedan od teme­ljnih instrumenata preventivnog postav­lja­nja
u zaštiti nacionalne sigurnosti zem­lje. Agencije, implementira­njem odredbi
Uredbe o utvr­điva­nju poslova protuobavještajne zaštite i osigura­nja
određenih osoba, objekata i prostora, Uredbe kojom se utvrđuju dužnosti odnosno
poslovi od posebnog značaja za nacionalnu sigurnost za obav­lja­nje kojih se
provodi sigurnosna provjera te drugih zakonskih ovlasti, moraju izrađivati
sigurnosne provjere osoba kojima se povjeravaju tajni podaci i predmeti od
posebnog interesa, osoba koje takvim podacima i predmetima mogu imati pristup,
osoba koje su zaposlene ili će se zaposliti u državnoj upravi i stručnim službama
tijela državne vlasti te pravnim osobama značajnim za nacionalnu sigurnost.

Radi ugrožava­nja stabilnosti i sigurnosti zem­lje i
usporava­nja demokratskih procesa u planovima pojedinih radikalnih i
terorističkih skupina, moguća su i djelova­nja koja imaju za ci­lj ugrožava­nje
sigurnosti štićenih osoba, objekata i prostora, kao i važnijih skupova i
sastanaka. Agencije moraju sudjelovati u ­nji­hovoj protuobavještajnoj zaštiti
i skrbiti za ­njihovu sigurnost protuobavještajnom analizom, procjenom i
pravovremenim dos­tav­lja­njem podataka iz svoje nadležnosti o ­njihovoj ugroženosti,
surad­njom s mjerodavnim čimbenicima zaduženim za ­njihovu neposrednu zaštitu u
provođe­nju odgovarajućih mjera zaštite i provođe­njem protuprislušne zaštite
štićenih objekata i prostora. U sklopu protuobavještajne zaštite štićenih osoba
i objekata, a na teme­lju propisa o štićenim objektima i osobama koji donosi
Vlada RH, neophodno je izraditi potrebnu podzakonsku re­gulativu i pripremiti
sustavno uvođe­nje sigurnosnih mjera. Sigurnosne mjere za štićene objekte
podrazumijevaju sigurnost u širem smislu, koja, osim informacijske sigurnosti
(INFOSEC), obuhvaća i druge sigurnosne oblike, poput fizičkih i tehničkih mjera
sigurnosti te sigurnosnih provjera osob­lja.

U okviru protuobavještajne zaštite nadležne agencije
će tretirati objekte i osobe od interesa za RH u inozemstvu (štićene osobe,
diplomatske misije i konzularni uredi, mirovne misije u kojima sudjeluju
pripadnici Oružanih snaga RH, ostale misije, uredi i prestavništva RH u
inozemstvu), te prikup­ljati, analizirati i korisnicima pros­ljeđivati podatke
o mogućem ugrožava­nju tajnosti podatka i povjer­ljive dokumentacije, osoba,
radnih mjesta, objekata i imovine te sredstava komunikacije i drugih
aktivnosti. U okviru toga agencije će organizirati i primje­njivati sustav
preventivne zaštite institucija i građana RH u inozemstvu.

INFORMACIJSKA
SIGURNOST U TIJELIMA DRŽAVNE VLASTI

Tijela
državne vlasti raspolažu podacima visokog stup­nja tajnosti političkog, vojnog,
gospodarskog i drugog karaktera, koji su predmet interesa stranih obavještajnih
službi, stranih gospodarskih subjekata, organiziranih kriminalnih grupa i
organizacija, radikalnih terorističkih grupa i organizacija i drugih subjekata
koji predstav­ljaju sigurnosni rizik za RH. Razvoj informacijske tehnologije
rezultira či­njenicom da se sve više takvih podataka nalazi pohra­njeno u
informacijskim resursima tijela državne vlasti ili među ­njima putuje
informatičkim komunikacijskim kanalima. Radi zaštite tih podataka, čije bi
neovlašteno korište­nje moglo prouzročiti štetu nacionalnoj sigurnosti zem­lje,
Zavod za informacijsku sigurnost i kriptozaštitnu tehnologiju treba u surad­nji
sa sigurnosnim službama pripremiti koncepciju uvođe­nja i buduće­g provođe­nja
informacijske sigurnosti u RH. Koncepcija treba sadržavati načela informacijske
sigurnosti, vremenski plan realizacije te pripremu normativnih akata iz ovog
područja, koje donosi Savjet za koordinaciju sigurnosnih službi, a koja će
obvezivati sva tijela državne vlasti RH.

Sigurnosne
službe, u surad­nji sa Zavodom za informacijsku sigurnost i kriptozaštitnu
tehnologiju, trebaju provesti širi nadzor sta­nja u tijelima državne vlasti, s
ci­ljem prikup­lja­nja statističkih pokazate­lja i uočava­nja većih odstupa­nja
od normi prihvaćenih u svijetu te općih propisa uredskog poslova­nja i
pozitivnih pravila tehničkog projektira­nja. Također je u surad­nji sa Savjetom
za koordinaciju sigurnosnih službi, potrebno ostvariti preduvjete za brzo uvođe­nje
minimalnih standarda informacijske sigurnosti u državna tijela, što je prvi
korak do sustavnih mjera informacijske sigurnosti u RH, kao i preduvjete za
sustavni pristup svim aktualnim i budućim projektima informatizacije tijela državne
vlasti u RH.

RAZVOJ
OPERATIVNO-TEHNIČKIH SPOSOBNOSTI ZA PRIKUPLJANJE PODATAKA

Razvoj
operativno-tehničkih mogućnosti prikup­lja­nja podataka mora ići u dva pravca:
ostvariva­nje adekvatnih tehničkih uvjeta za nadzor telekomunikacija i razvoj
sustava za elektronsko izviđa­nje. Sustav operativno-tehničkog prikup­lja­nja
podataka nuž­no mora imati osigurane uvjete i provoditi kontinuirano praće­nje
i uvođe­nje potrebnih tehničkih dostignuća i obuke kadrova u skladu s tim, kako
bi se omogućilo dostiza­nje sposobnosti operativno-tehničkog prikup­lja­nja
podataka sukladno potrebama sustava nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske.

SIGURNOSNE
SLUŽBE U DEMOKRATSKOM DRUŠTVU

U
okviru provedbe predmetnih Smjernica sigurnosne službe su dužne raditi na jača­nju
službi u smislu izvršava­nja Zakonom naloženih zadaća kroz sustavnu edukaciju
kadrova, uvođe­nje svjetskih profesionalnih i normativnih standarda, sustavnim
pro­vo­đe­njem mjera unutar­nje­g nadzora, uz maksimalno sprječava­nje mogućih
zloporaba zakonskih ovlašte­nja unutar sustava te na taj način dopri­nijeti
stvara­nju civilnog i demokratskog društva. Također je nužno konkretnije
poveziva­nje i kontinuirana surad­nja svih nadležnih državnih tijela koja u
okviru svojih nadležnosti zahvaćaju područja važna za nacionalnu sigurnost.
Takav pristup mora omogućiti učinkovitost sustava nacionalne sigurnosti u
izvršava­nju aktivnosti iz Ustavom i zakonima određene nadležnosti.

Uz
aktivnosti navedene u Godiš­njim smjernicama sigurnosne službe će provoditi i druge
aktivnosti koje im u skladu sa svojim Ustavnim i zakonskim ovlašte­njima nalože
Predsjednik Republike i Vlada Republike Hrvatske.

U roku
od 30 dana od objav­ljiva­nja Godiš­njih smjernica za rad sigurnosnih službi
sigurnosne službe su dužne napraviti provedbene planove koji predstav­ljaju državnu
tajnu i koji neće biti objav­ljeni.

Klasa:
200-01/03-01/07
Urbroj: 50439-03-04
Zagreb, 21. srp­nja 2003.

Predsjednik Vlade        Predsjednik Republike

**Ivica
Račan,** v. r.**Stjepan
Mesić,** v. r.

Ostalo, NN 121/2003-1713