## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1295/2004 od 7. srpnja 2004.

### NN 102/2004 (23.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1295/2004 od 7. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

2004

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjed­nik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom A. B., T.
P., B. S., Z. Š., svi iz V., M. K. iz L. i M. K. A. iz P., koje zastupa T. F.,
odvjetnik iz O., na sjednici održanoj 7. srpnja 2004. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I.Ustavna tužba se odbija.

II.Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1.Pravodobna i dopuštena ustavna tužba
podnijeta je protiv presude Županijskog suda u Vukovaru, broj: Gž-40/04-3 od
11. veljače 2004. godine, kojom je odbijena žalba podnositelja protiv presude
Općinskoga suda u Vinkovcima, broj: P-1448/03-15 od 12. studenoga 2003. godine.

Tom je presudom odbijen tužbeni zahtjev
podnositelja kojim su tražili od Republike Hrvatske, Ministarstva financija,
isplatu razlike plaće za razdoblje od 1. kolovoza 2000. do 7. kolovoza 2001.
godine u mjesečnim iznosima s pripadajućim zakonskim zateznim kamatama.

2.Podnositelji osporavaju presudu
Županijskoga suda u Vukovaru, prema kojoj podnositeljima, kao djelatnicima
Carinske ispostave u Bajakovu, ne pripada pravo na isplatu uvećane plaće, jer
nisu imali prebivalište na području posebne državne skrbi, što je uvjet
propisan člankom 1. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne
državne skrbi (»Narodne novine«, broj 73/00), prema kome prava propisana tim
Zakonom ostvaruju fizičke osobe koje imaju prebivalište i borave na području
posebne državne skrbi. Smatraju da osporavane presude nisu utemeljene na
zakonu, jer se navedena zakonska odredba ne primjenjuje na njihov slučaj.

Povrijeđenima smatraju ustavna prava zajamčena
člancima 14. stavkom 2. i 26. Ustava. Zbog toga predlažu da Ustavni sud
Republike Hrvatske usvoji ustavnu tužbu i ukine presude Općinskog suda u
Vinkovcima i Županijskog suda u Vukovaru.

3.Za potrebe postupka pribavljen je spis
Općinskog suda u Vinkovcima, broj: P-1448/03.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

4.Prema odredbama članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može
podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom
tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne)
samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim
pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno
pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu.

5.U osporenoj
presudi Županijski sud u Vukovaru je potvrdio prvostupanjsku presudu. Kao
nesporno utvrđeno je da su pod­nositelji, kao državni službenici Ministarstva
financija u spornom razdoblju bili raspoređeni na rad na područje od posebne
državne skrbi te da su u tom razdoblju imali prebivalište izvan područja
posebne državne skrbi.

Županijski sud je odbio
žalbu predlagatelja i utvrdio da je na utvrđeno činjenično stanje pravilno
primijenjeno materijalno pravo propisano odredbom članka 19. Zakona o
područjima posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj 44/96, 57/96, 124/97,
73/00, 87/00, 94/01 i 88/02). Tom odredbom je propisano da pravo na uvećanu
plaću pripada fizičkim osobama zaposlenim u državnim tijelima uprave, sudbene
vlasti i drugim državnim tijelima, upravnim tijelima i službama jedinica
lokalne samouprave, te jav­nim službama kojim se plaće osiguravaju u državnom
proračunu ili izvanproračunskim fondovima, a koje imaju prebivalište i boravište
na području utvrđenom kao područje posebne državne skrbi. Ovi uvjeti moraju
biti kumulativno ispunjeni. Kako podnositelji nemaju prebivalište ni boravište
na području posebne državne skrbi, tužbeni je zahtjev pravilno odbijen.

6.Odredba
članka 1. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima posebne državne
skrbi (»Narodne novine«, broj 73/00, koji je stupio na snagu 29. srpnja 2000.
godine) propisuje:

»Prava iz ovoga Zakona ostvaruju fizičke osobe
koje imaju prebivalište i borave na područjima posebne državne skrbi i prav­ne
osobe koje imaju sjedište na područjima posebne državne skrbi.«.

7.Ocjenjujući razloge ustavne tužbe sa
stajališta članka 14. stavka 2. Ustava, Sud je utvrdio da u konkretnom slučaju
ustavno pravo jednakosti pred zakonom nije povrijeđeno. Podnositelji nisu
naveli relevantne razloge koji bi ukazivali da je u provedenom sudskom postupku
bilo postupovnih povreda koje bi mogle dovesti do povreda njihovih ustavnih
prava.

Osporena presuda temelji se na mjerodavnom
materijalnom pravu, a o pravima podnositelja nije odlučeno samovoljno.

8.Odredba članka 26. Ustava, kojim se
jamči jednak pravni položaj državljana Republike Hrvatske i stranaca pred
sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti, u ovom
slučaju nije mjerodavna.

9.Utvrdivši da podnositeljima nisu
povrijeđena ustavna prava, temeljem članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno
je kao u izreci.

10.Odluka o objavi ove odluke temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1295/2004
Zagreb, 7. srpnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 102/2004-2004