## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-1059/1999 od 10. prosinca 1999.

### NN 137/1999 (14.12.1999.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-1059/1999 od 10. prosinca 1999.

# VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu prof. dr. sc. Smiljko
Sokol, predsjednik Suda te suci dr. sc. Velimir Belajec, Marijan
Hranjski, prof. dr. sc. Petar Klarić, Jurica Malčić,
mr. sc. Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, doc. dr. sc. Jasna Omejec,
Emilija Rajić, Vice Vukojević i Milan Vuković,
u povodu prijedloga Hrvatskog svjetskog kongresa, Domovinsko sjedište
iz Zagreba, Trg Stjepana Radića 3 i dr. Šimuna Šite
Ćorića, Švicarska, Bern, Jurastrasse br. 12,
za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti Zakona o izborima
zastupnika u Hrvatski državni sabor, na sjednici održanoj
dana 10. prosinca 1999. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu
ustavnosti članka 44. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski
državni sabor (»Narodne novine«, br. 116/99).

II. Ovo rješenje objaviti će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Predlagatelji su podnijeli prijedlog (pogrešno nazvan ustavna
tužba) za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti članka
44. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski državni sabor
(dalje: Zakon), koji glasi:

*»Članak 44.*

*Broj zastupnika koji će izabrati birači koji nemaju
prebivalište u Republici Hrvatskoj u posebnoj izbornoj jedinici
utvrđuje se na sljedeći način:*

*Ukupni broj važećih glasova birača u deset
izbornih jedinica u Republici Hrvatskoj dijeli se sa 140 koliko
se ukupno zastupnika bira u tim izbornim jedinicama. Dobivenim
rezultatom (količnikom) dijeli se broj važećih
glasova u posebnoj izbornoj jedinici. Rezultat koji se dobije
jest broj zastupnika koji je izabran u posebnoj izbornoj jedinici.
Ako rezultat nije cijeli broj, zaokružuje se na cijeli broj
od 0,5 na više, a ispod 0,5 na niže.«.*

Predlagatelji smatraju da su takvom zakonskom regulacijom stavljeni
u nejednak položaj birači koji nemaju prebivalište
u Republici Hrvatskoj (dakle, birači u posebnoj, jedanaestoj
izbornoj jedinici), u odnosu na birače u ostalih deset
izbornih jedinica koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj.

Uporište za takav zaključak predlagatelji nalaze u
odredbi članka 38. Zakona koja propisuje da se 140 zastupnika
u Zastupnički dom Sabora bira tako da se područje
Republike Hrvatske podijeli na deset izbornih jedinica te da se
u svakoj izbornoj jedinici, na temelju lista, bira po 14 zastupnika.

Predlagatelji navode kako je temeljem tih odredaba Zakona određeno
da se u deset izbornih jedinica biraju zastupnici u fiksno određenom
broju, a da se u jedanaestoj izbornoj jedinici zastupnici biraju
u ovisnom broju (odnosno, po nefiksnoj kvoti).

Nadalje, predlagatelji ističu dodatni razlog za nejednakost
birača u domovini i izvan domovine u malom broju izbornih
mjesta, koja se nalaze na velikim udaljenostima od prebivališta
birača izvan Republike Hrvatske.

Iz navedenih razloga predlagatelji smatraju kako je osporavani
članak 44. Zakona u nesuglasju s člankom 3., člankom
14., člankom 16., člankom 44. i člankom 45.
Ustava (»Narodne novine«, br. 8/98 - pročišćeni
tekst, dalje: Ustav).

Prijedlog nije osnovan.

U članku 45. Ustava određeno je da biračko pravo,
opće i jednako, imaju svi hrvatski državljani s navršenih
18 godina te da se biračko pravo ostvaruje na neposrednim
izborima tajnim glasovanjem. Nadalje je određeno da u izborima
za Zastupnički dom Sabora i predsjednika Republike, ostvarivanje
biračkog prava Republika Hrvatska osigurava i svojim državljanima
koji se u doba izbora zateknu izvan njezinih granica tako da mogu
glasovati i u državama u kojima se nalaze ili na koji drugi
način određen zakonom.

Iz ove odredbe slijedi da opće biračko pravo treba
biti jednako, tj. da približno isti broj birača bira
isti broj zastupnika. Citirana odredba osporavanog članka
44. Zakona o ostvarenju ovog ustavnog pravila određuje srazmjere
između birača i zastupnika u jedanaestoj izbornoj jedinici
na približno iste odnose koji vrijede u drugim izbornim jedinicama.

Zbog toga je neosnovana tvrdnja predlagatelja da su birači
u jedanaestoj, posebnoj, izbornoj jedinici stavljeni u nejednak
položaj u odnosu na birače koji glasuju u domovini.
Naprotiv, time se ustavna prava birača u Republici Hrvatskoj
i inozemstvu izjednačuju.

Zato je bez osnove pozivanje predlagatelja na članak 16.
Ustava, jer se ovdje ne radi o ograničenju Ustavom zajamčenog
biračkog prava, nego o svođenju tog prava u odnose
koji vrijede i za birače koji glasuju u Republici Hrvatskoj.

Što se tiče navoda podnositelja o tehničkim
poteškoćama u svezi provedbe izbora u jedanaestoj izbornoj
jedinici, treba naglasiti da su one objektivne naravi i da su
uzrokovane geografskom veličinom jedanaeste izborne jedinice.
Upravo zbog toga, Odlukom o raspisivanju izbora za Zastupnički
dom Hrvatskoga državnog sabora (»Narodne novine«,
br. 125/99), za izbore u inozemstvu određena su dva dana,
nasuprot izborima u Republici Hrvatskoj, gdje je za glasovanje
određen samo jedan dan.

Iz toga slijedi da birači u jedanaestoj, posebnoj, izbornoj
jedinici nisu stavljeni u nejednak položaj u odnosu na birače
koji glasuju u Republici Hrvatskoj.

Slijedom takvih utvrđenja, Sud je utvrdio da osporavani članak
44. Zakona nije u nesuglasju s ustavnim načelom vladavine
prava, određenim člankom 3. Ustava i s ustavnim pravom
jednakosti svih pred zakonom, određenim člankom 14.
Ustava. Sud je, također utvrdio kako ne postoji nesuglasnost
s člankom 16. Ustava, kojim je propisano kako se slobode
i prava mogu ograničiti samo zakonom da bi se zaštitila
sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak, javni moral i
zdravlje niti, pak, s člankom 44. Ustava, kojim je propisano
da svaki građanin Republike Hrvatske ima pravo, pod jednakim
uvjetima, sudjelovati u obavljanju javnih poslova i biti primljen
u javne službe. Istu odluku Sud je donio i u svezi suglasnosti
osporavanog članka Zakona s člankom 45. Ustava,
koji se odnosi na biračko pravo hrvatskih državljana.

Temeljem navedenog, Sud je utvrdio da razlozi podnositelja ne
izazivaju osnovanu sumnju u ustavnost osporavanih odredaba Zakona,
stoga je, u skladu s odredbama članka 41. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
br. 99/99), odlučio kao u izreci.

Odluka o objavi ovog rješenja temelji se na odredbi članka
28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-1059/1999.
Zagreb, 10. prosinca 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**prof. dr. sc. Smiljko Sokol,** v. r.

Ostalo, NN 137/1999-2123