## Pravilnik o kontroli određenih bolesti životinja i posebnim mjerama koje se odnose na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja

### NN 115/2007 (7.11.2007.), Pravilnik o kontroli određenih bolesti životinja i posebnim mjerama koje se odnose na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja

# MINISTARSTVO POLJOPRIVREDE, ŠUMARSTVA I VODNOGA GOSPODARSTVA

**3368**

Na temelju članka 17. stavka 3. Zakona o veterinarstvu (»Narodne novine«, broj
41/07), ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva donosi

## PRAVILNIK

### O KONTROLI ODREĐENIH BOLESTI ŽIVOTINJA I POSEBNIM MJERAMA KOJE SE ODNOSE NA VEZIKULARNU ENTEROVIRUSNU BOLEST SVINJA

Članak 1.

Ovaj Pravilnik određuje opće mjere kontrole koje se primjenjuju u slučaju
izbijanja jedne od bolesti navedenih u Dodatku I. ovoga Pravilnika.

Članak 2.

Za potrebe ovoga Pravilnika primjenjuju se sljedeći pojmovi:
1. *gospodarstvo*: svaki objekt (poljoprivredni ili druge vrste) u kojem se drže
ili uzgajaju životinje;
2. *životinja:* domaća životinja koja pripada vrstama podložnim izravnom utjecaju
odnosne bolesti ili bilo koja divlja životinja koja pripada kralježnjacima za
koju postoji vjerojatnost da će sudjelovati u epidemiologiji te bolesti,
djelujući kao prijenosnik ili kao rezervoar zaraze;
3. *vektor*: svaka divlja životinja iz vrste kralježnjaka ili beskralježnjaka koja
na mehanički ili biološki način može prenositi i širiti uzročnika odnosne
bolesti;
4. *vlasnik ili posjednik*: svaka fizička ili pravna osoba koja je vlasnik
životinja ili koja je zadužena za držanje navedenih životinja sa ili bez
financijskog interesa;
5. *vrijeme inkubacije*: vremensko razdoblje koje će vjerojatno proteći između
izloženosti uzročniku bolesti i pojave kliničkih simp­toma. Vrijeme trajanja
inkubacije je vrijeme navedeno u Dodatku I. ovoga Pravilnika za predmetnu
bolest;
6. *potvrda bolesti:* potvrda nadležnog tijela o prisutstvu bilo koje od bolesti
navedenih u Dodatku I. ovoga Pravilnika na temelju laboratorijskih rezultata;
međutim, u slučaju epidemije, nadležno tijelo može također potvrditi prisutnost
bolesti na temelju kliničkih i/ili epidemioloških rezultata;
7. *Uprava za veterinarstvo Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnoga
gospodarstva*: nadležno tijelo za provođenje Pravilnika (u daljnjem tekstu:
Uprava);
8. *službeni veterinar*: veterinar imenovan od nadležnog tijela u skladu s
odredbama Zakona o veterinarstvu.

Članak 3.

U slučaju sumnje na pojavu bilo koje bolesti navedene Dodatku I. ovoga
Pravilnika obvezno je izvijestiti Upravu u skladu s odredbama Pravilnika o
načinu i postupku prijave sumnje na zaraznu bolest životinja, prijavi i odjavi
zarazne bolesti životinja te obliku i sadržaju propisanih obrazaca (»Narodne
novine«, broj 179/04).

Članak 4.

1) Kada se sumnja da su životinje na gospodarstvu zaražene ili kontaminirane
jednom od bolesti navedenih u Dodatku I. ovoga Pravilnika., službeni veterinar
mora odmah poduzeti službeno istraživanje da bi se potvrdila ili isključila
prisutnost odnosne bolesti, a posebno mora uzeti ili zatražiti da se uzmu uzorci
potrebni za laboratorijsko pretraživanje. U tu se svrhu predmetne životinje mogu
prevoziti do laboratorija pod nadzorom službenog veterinara koji će poduzeti
odgovarajuće mjere za sprečavanje širenja bolesti.
2) Odmah po primitku obavijesti o sumnji na pojavu bolesti, službeni veterinar
stavlja gospodarstvo pod službeni nadzor i naređuje:
(a) popis svih kategorija životinja prijemljivih vrsta, te da se za svaku od
ovih kategorija evidentira broj životinja koje su uginule, zaražene ili bi mogle
biti zaražene ili kontaminirane; ovaj se popis mora voditi ažurno, kako bi
obuhvatio životinje rođene ili uginule tijekom razdoblja sumnje; podaci u popisu
moraju biti ažurni te se na zahtjev moraju predočiti i mogu provjeriti pri
svakom posjetu gospodarstvu;
(b) da se sve životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu drže u svojim
boravišnim prostorijama ili da se zatvore na nekom drugom mjestu gdje mogu biti
izolirane, uzevši u obzir, ukoliko je odgovarajući, moguću ulogu vektora;
(c) da niti jedna životinja prijemljivih vrsta ne ulazi na gospodarstvo niti ne
napušta gospodarstvo;
(d) da sva premještanja:
– osoba, životinja drugih vrsta koje nisu prijemljive na tu bolest i vozila u i
iz gospodarstva,
– mesa ili trupla životinja, ili hrane za životinje, opreme, otpada, izmeta,
stelje, stajskog gnoja, ili bilo čega što bi moglo prenijeti dotičnu bolest,
odobri Uprava, koja određuje uvjete za sprečavanje bilo kakvog rizika od širenja
bolesti; da se odgovarajuća sredstva dezinfekcije postave na ulazima i izlazima
zgrada ili prostora u kojima su smještene životinje prijemljivih vrsta, kao i na
ulazima i izlazima samog gospodarstva;
(e) da se provede epidemiološko istraživanje u skladu s člankom 8. ovoga
Pravilnika.
3) Dok ne stupe na snagu službene mjere propisane u stavku 2. ovoga članka,
vlasnik ili posjednik bilo koje životinje kod koje postoji sumnja na bolest mora
poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi osigurao provođenje mjera iz stavka 2.
ovoga članka, osim mjera iz točke (e) istoga stavka.
4) Uprava može primijeniti bilo koje mjere iz stavka 2. ovoga članka na druga
gospodarstva, ukoliko njihov položaj, njihova konfiguracija ili kontakti s
gospodarstvom za koje postoji sumnja na bolest daju razloga za sumnju na moguću
kontaminaciju.
5) Mjere navedene u stavcima 1. i 2. ovoga članka ostaju na snazi dok službeni
veterinar ne isključi sumnju na postojanje bolesti.

Članak 5.

1) Kada se službeno potvrdi da je na gospodarstvu prisutna jedna od bolesti
navedenih u Dodatku I. ovoga Pravilnika, osim mjera propisanih u članku 4.
stavku 2. ovoga Pravilnika Uprava naređuje provođenje sljedećih mjera:
(a) sve životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu usmrćuju se na licu mjesta
bez odgode. Životinje koje su uginule ili su usmrćene spaljuju se ili pokapaju
na licu mjesta, ako je to moguće, ili se neškodljivo uništavaju u skladu s
odredbama Pravilnika o načinu postupanja s nusproizvodima životinjskog
podrijetla koji nisu za prehranu ljudi (»Narodne novine«, broj 56/06). Ovi
postupci provode se na način da se rizik od širenja uzročnika bolesti svede na
najmanju moguću mjeru;
(b) bilo koja tvar ili otpad, kao što su hrana za životinje, stelja, stajski
gnoj ili gnojevka, koji su podložni kontaminaciji, moraju se uništiti ili
obraditi na odgovarajući način. Ovakva obrada, provedena u skladu s uputama
službenog veterinara, mora osigurati uništavanje svakog uzročnika bolesti ili
vektora uzročnika bolesti;
(c) nakon provođenja postupaka navedenih u točkama (a) i (b) ovoga stavka,
objekti koji su se koristili za smještaj životinja prijemljivih vrsta, okoliš,
vozila korištena za prijevoz i sva oprema koja bi mogla biti kontaminirana
moraju se očistiti i dezinficirati u skladu s člankom 16. ovoga Pravilnika;
(d) provođenje epidemiološkog istraživanja u skladu s člankom 8. ovoga
Pravilnika.
2) Uprava može proširiti mjere propisane stavkom 1. ovoga članka na druga
susjedna gospodarstva, ukoliko njihov položaj, konfiguracija ili kontakti s
gospodarstvom na kojem je potvrđeno prisutstvo bolesti daju razloga za sumnju na
moguću kontaminaciju.
3) Ponovno naseljavanje životinja na gospodarstvu odobrava službeni veterinar
nakon što potvrdi da su postupci čišćenja i dezinfekcije provedeni u skladu s
člankom 16. ovoga Pravilnika.

Članak 6.

1) Kada su zaražene ili se sumnja da su zaražene životinje koje žive slobodno u
prirodi, Uprava mora narediti poduzimanje odgovarajućih mjera.
2) O poduzetim mjerama iz stavka 1. ovoga članka Uprava obavještava Europsku
komisiju.

Članak 7.

U slučaju kada se na gospodarstvu nalaze dvije ili više odvojenih proizvodnih
jedinica, Uprava može odobriti odstupanje od zahtjeva iz članka 5. stavka 1.
točke (a) ovoga Pravilnika u odnosu na zdrave proizvodne jedinice gospodarstva
koje je zaraženo, uz uvjet da je službeni veterinar potvrdio da su struktura i
veličina tih jedinica kao i postupci koji se u njima provode takvi da su potpuno
odvojeni u odnosu na smještaj, držanje, osoblje, opremu i hranidbu, kako bi se
spriječilo širenje uzročnika bolesti s jedne jedinice na drugu.

Članak 8.

1) Epidemiološko istraživanje obuhvaća sljedeće:
(a) vremensko razdoblje tijekom kojeg je bolest mogla postojati na gospodarstvu
prije nego što je o njoj izviješteno ili prije nego što se na nju posumnjalo;
(b) mogući izvor bolesti na gospodarstvu i utvrđivanje drugih gospodarstava na
kojima se nalaze životinje prijemljivih vrsta koje su možda zaražene ili
kontaminirane;
(c) kretanje osoba, životinja, lešina, vozila, opreme ili bilo kojih drugih
tvari koje mogu prenositi uzročnika bolesti iz predmetnih gospodarstva ili na
njih;
(d) prisutnost i distribuciju vektora bolesti, ukoliko je odgovarajuće.
2) Mora se osnovati krizni stožer, kako bi se osigurala potpuna koordinacija
svih mjera potrebnih za osiguravanje iskorjenjivanja bolesti što je brže moguće
te u svrhu provođenja epidemiološkog istraživanja.

Članak 9.

1) Kada službeni veterinar utvrdi, ili zaključi na temelju potvrđenih podataka,
da je bolest mogla biti unesena iz drugih gospodarstava na gospodarstvo iz
članka 4. ovoga Pravilnika ili iz njega na druga gospodarstva kao rezultat
kretanja osoba, životinja ili vozila, ili na bilo koji drugi način, ta druga
gospodarstva moraju se staviti pod službeni nadzor i istraživanje u skladu s
člankom 4. ovoga Pravilnika sve dok se službeno ne isključi sumnja na postojanje
bolesti na tom gospodarstvu.
2) Kada službeni veterinar utvrdi, ili zaključi na temelju potvrđenih podataka,
da je bolest mogla biti unesena iz drugih gospodarstava na gospodarstvo iz
članka 5. ovoga Pravilnika ili iz njega na druga gospodarstva kao rezultat
kretanja osoba, životinja ili vozila, ili na bilo koji drugi način, ta druga
gospodarstva moraju se staviti pod službeni nadzor i istraživanje u skladu s
člankom 4. ovoga Pravilnika sve dok se službeno ne isključi sumnja na postojanje
bolesti na tom gospodarstvu.
3) Kada se na gospodarstvo primjenjuje odredba stavka 2. ovoga članka, službeni
veterinar primjenjuje na gospodarstvo odredbe iz članka 4. ovoga Pravilnika
najmanje toliko dugo koliko traje mak­simalno vrijeme inkubacije za svaku
pojedinu bolest, računajući od trenutka kada je došlo do zaraze, kako je
utvrđeno epidemiološkim istraživanjem provedenim u skladu s člankom 8. ovoga
Pravilnika.
4) Ako smatra da uvjeti to dopuštaju i ukoliko gospodarstvo zadovoljava uvjete
propisane u članku 7. ovoga Pravilnika, službeni veterinar može ograničiti mjere
iz stavka 1. i 2. ovoga članka samo na dio gospodarstva i na životinje koje se
na njemu nalaze, ili samo na životinje prijemljivih vrsta.

Članak 10.

1) Kada se dijagnoza jedne od predmetnih bolesti službeno potvrdi, Uprava
određuje zaraženo područje u krugu gospodarstva s najmanjim radijusom od 3
kilometra, a koje se nalazi u ugroženom području u krugu s najmanjim radijusom
od 10 kilometara od zaraženog gospodarstva. Pri određivanju ovih područja mora
se uzeti u obzir geografske, administrativne, ekološke i epidemiološke čimbenike
koji su povezani s predmetnom bolešću, kao i kapacitete za monitoring.
2) Kada zaraženo i ugroženo područje obuhvaćaju i područje druge države, Uprava
surađuje pri određivanju područja s nadležnim tijelima odnosnih država.
3) Uprava može odlučiti o promjenama granica zaraženog i ugroženog područja ili
trajanju mjera ograničenja, uzevši u obzir:
– geografske okolnosti i ekološke čimbenike,
– meteorološke uvjete,
– prisutnost, distribuciju i vrstu vektora,
– rezultate epidemioloških studija provedenih u skladu s člankom 8. ovoga
Pravilnika,
– rezultate laboratorijskih testova;
– mjere kontrole koje su primijenjene.
4) O postupku iz stavka 3. ovoga članka Uprava mora izvijestiti Europsku
komisiju.

Članak 11.

1) Na ugroženom području primjenjuju se sljedeće mjere:
(a) popis svih gospodarstva na kojima se drže životinje prijem­ljivih vrsta
unutar zaraženog područja;
(b) periodično posjećivanje gospodarstva na kojima se drže životinje
prijemljivih vrsta, te klinički pregledi tih životinja uključujući, ako je
potrebno, uzimanje uzoraka za laboratorijsku pretragu; mora se voditi evidencija
tih posjeta i nalaza, a učestalost posjeta mora biti razmjerna ozbiljnosti
epidemije na gospodarstvima s najvećim rizikom;
(c) zabranjeno je kretanje i prijevoz životinja prijemljivih vrsta po javnim ili
privatnim putovima, osim dostavnih putova na gospodarstvu; nadležni veterinarski
inspektor može, međutim, odobriti odstupanje od ove zabrane za provoz životinja
cestom ili željeznicom bez iskrcavanja ili zaustavljanja;
(d) životinje prijemljivih vrsta moraju se zadržati na gospodarstvu na kojem se
drže, osim u slučaju prijevoza pod službenim nadzorom izravno u klaonicu
smještenu u tom području u svrhu prisilnog klanja ili, ako u tom području nema
klaonice pod veterinarskim nadzorom, do klaonice u ugroženom području koju
odredi nadležni veterinarski inspektor. Nadležni veterinarski inspektor može
odobriti ovaj prijevoz tek nakon što službeni veterinar pregleda sve životinje
prijemljivih vrsta na gospodarstvu i potvrdi da se niti za jednu životinju ne
sumnja da je zaražena. Nadležni veterinarski inspektor i službeni veterinar
odgovoran za klaonicu moraju se obavijestiti o namjeri slanja životinja u istu.
2) Mjere koje se primjenjuju u zaraženom području ostaju na snazi barem toliko
dugo koliko traje maksimalno razdoblje inkubacije predmetne bolesti, nakon što
su životinje sa zaraženog gospodarstva uništene u skladu s člankom 5. ovoga
Pravilnika i nakon što je obavljena dezinfekcija u skladu s člankom 16. ovoga
Pravilnika. Kada se bolest prenosi vektorom insektom, Uprava može odrediti
vrijeme trajanja mjera i uvjete za moguće uvođenje sentinel životinja. O
poduzetim mjerama Uprava odmah obavještava Europsku komisiju.
Nakon isteka navedenog razdoblja pravila koja se primjenjuju na ugroženo
područje primjenjivat će se također na zaraženo područje.

Članak 12.

1) Na ugroženom području primjenjuju se sljedeće mjere:
(a) popis svih gospodarstva na kojima se drže životinje prijemljivih vrsta
unutar zaraženog područja;
(b) kretanje životinja prijemljivih vrsta po javnim cestama je zabranjeno, osim
u slučaju premještanja na pašnjake ili u objekte u kojima žive; nadležni
veterinarski inspektor može odobriti odstupanje od ove zabrane za provoz
životinja cestom ili željeznicom bez iskrcavanja ili zaustavljanja;
(c) prijevoz životinja prijemljivih vrsta unutar ugroženog područja mora
odobriti nadležni veterinarski inspektor;
(d) životinje prijemljivih vrsta moraju ostati unutar ugroženog područja toliko
dugo koliko traje maksimalno razdoblje inkubacije nakon posljednjeg slučaja
bolesti. Nakon toga, životinje se mogu premjestiti s tog područja, kako bi se
pod službenim nadzorom prevezle izravno u klaonicu koju odredi nadležni
veterinarski inspektor u svrhu prisilnog klanja. Nadležni veterinarski inspektor
može odobriti ovaj prijevoz tek nakon što službeni veterinar pregleda sve
životinje prijemljivih vrsta na gospodarstvu i potvrdi da se niti za jednu
životinju ne sumnja da je zaražena. Nadležni veterinarski inspektor i službeni
veterinar odgovoran za klaonicu moraju se obavijestiti o namjeri slanja
životinja u istu.
2) Mjere koje se primjenjuju na ugroženom području ostaju na snazi kroz
razdoblje koje je barem jednako maksimalnom razdoblju inkubacije nakon što su
životinje uništene s gospodarstva u skladu s člankom 5. ovoga Pravilnika i nakon
što su provedeni postupci čišćenja i dezinfekcije u skladu s člankom 16. ovoga
Pravilnika. Kada se bolest prenosi vektorom insektom, Uprava može odrediti
vrijeme trajanja mjera i uvjete za moguće uvođenje sentinel životinja. O
poduzetim mjerama Uprava odmah obavještava Europsku komisiju.

Članak 13.

1) Ako zabrane propisane člankom 11. stavkom 1. točkom (d) i člankom 12. stavkom
1. točkom (d) ovoga Pravilnika traju više od 30 dana radi pojave novih slučajeva
bolesti, a kao rezultat toga nastanu problemi s držanjem životinja, nadležni
veterinarski inspektor može na obrazloženi zahtjev vlasnika odobriti
premještanje životinja s gospodarstva unutar zaraženog ili ugroženog područja,
uz uvjet da:
(a) je službeni veterinar provjerio činjenice;
(b) je obavljena inspekcija svih životinja na gospodarstvu;
(c) su životinje koje će biti premještene podvrgnute kliničkom pregledu s
negativnim rezultatom;
(d) je svaka životinja označena na propisani način;
(e) se odredišno gospodarstvo nalazi ili unutar zaraženog ili ugroženog
područja.
2) Moraju se poduzeti sve mjere predostrožnosti, posebno čiš­ćenje i
dezinfekcija kamiona nakon prijevoza, kako bi se izbjegao rizik širenja
uzročnika bolesti tijekom takvog prijevoza.

Članak 14.

1) Nadležni veterinarski inspektor poduzima sve potrebne mjere da osobe
nastanjene u zaraženom i ugroženom području budu informirane o ograničenjima na
snazi i poduzima sve potrebne aktiv­nosti za odgovarajuću primjenu tih mjera.
2) U slučaju izvanredno opasnog stanja bolesti na određenom području sve dodatne
mjere usvajaju se u skladu s posebnim postup­kom Europske komisije.

Članak 15.

Iznimno od općih odredbi propisanih ovim Pravilnikom, poseb­ne odredbe koje se
odnose na mjere kontrole i iskorjenjivanja za sljedeće bolesti:
– za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja navedene su u Dodatku II. ovoga
Pravilnika,
– za svaku od ostalih bolesti navedenih u Dodatku I. ovoga Pravilnika, određuju
se posebnim propisom.

Članak 16.

1) Uprava mora osigurati:
(a) da su dezinficijensi i insekticidi koji se upotrebljavaju, a kada je to
potrebno i njihove koncentracije, službeno odobreni u skladu s propisanim
postupkom;
(b) da se čišćenje, dezinfekcija i dezinsekcija obavljaju pod službenim
nadzorom:
– u skladu s uputama koje daje službeni veterinar,
i
– tako da se ukloni svaki rizik od širenja ili preživljavanja uzroč­nika
bolesti;
(c) da po završetku postupaka iz točke (b) ovoga stavka službeni veterinar
provjeri pravilnost provođenja navedenih mjera i je li proteklo odgovarajuće
razdoblje, ne kraće od 21 dan, kako bi se osiguralo da se predmetna bolest u
potpunosti otkloni prije nego što se na gospodarstvo ponovno uvedu životinje
prijemljivih vrsta.
2) Postupci za čišćenje i dezinfekciju zaraženog gospodarstva su:
– za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja navedeni u Dodat­ku II. ovoga
Pravilnika,
– određeni prema prirodi bolesti navedenoj u Dodatku I. ovoga Pravilnika, u
skladu s postupcima navedenim u članku 15. alineji drugoj ovoga Pravilnika.

Članak 17.

1) Uprava određuje:
(a) nacionalni laboratorij s opremom i stručnim kadrovima koji omogućavaju da se
u svakom trenutku, a posebno kada se predmet­na bolest prvobitno pojavi, utvrdi
tip, podtip i varijanta relevantnog virusa, te da se potvrde rezultati dobiveni
u regionalnim dijagnostič­kim laboratorijima;
(b) nacionalni laboratorij u kojem se testiraju reagensi koji se upotrebljavaju
u regionalnim dijagnostičkim laboratorijima.
2) Nacionalni laboratoriji, određeni za svaku od navedenih bolesti, odgovorni su
za koordiniranje dijagnostičkih standarda i metoda te za upotrebu reagensa.
3) Nacionalni laboratoriji, određeni za svaku od navedenih bolesti, odgovorni su
za koordiniranje dijagnostičkih standarda i metoda koje utvrđuje svaki pojedini
laboratorij za dijagnosticiranje predmetne bolesti. U tu svrhu:
(a) mogu snabdijevati druge laboratorije dijagnostičkim reagensima;
(b) provjeravaju kvalitetu svih dijagnostičkih reagensa koji se upotrebljavaju u
zemlji;
(c) periodično organiziraju usporedna testiranja;
(d) čuvaju izolate virusa predmetne bolesti iz slučajeva koji su potvrđeni u
zemlji;
(e) osiguravaju potvrđivanje pozitivnih rezultata dobivenih u regionalnim
dijagnostičkim laboratorijima.
4) Iznimno od stavka 1. ovoga članka, ako nije određen nacionalni laboratorij
odgovoran za predmetnu bolest, Uprava može koristiti usluge nacionalnog
laboratorija za odnosnu bolest države članice Europske unije.
5) Nacionalni laboratorij za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja određen je
u Dodatku II. ovoga Pravilnika.
6) Nacionalni laboratoriji za svaku od navedenih bolesti surađuju s
odgovarajućim referentnim laboratorijima Europske zajednice iz članka 18. ovoga
Pravilnika.
7) Detaljna pravila za provedbu ovoga članka donosi Europska komisija u skladu s
posebnim postupkom.

Članak 18.

1) Referentni laboratorij Europske zajednice za vezikularnu enterovirusnu bolest
svinja naveden je u Dodatku II. ovoga Pravilnika.
2) Referentni laboratoriji Europske zajednice za svaku od drugih bolesti
navedenih u Dodatku I. ovoga Pravilnika odredit će se posebnim propisom
navedenim u članku 15. alineja druga ovoga Pravilnika, uzimajući u obzir izradu
mjera specifičnih za svaku pojedinu bolest.

Članak 19.

1) Zabranjeno je cijepljenje protiv bolesti navedenih u Dodatku I. ovoga
Pravilnika, osim iznimno kao dopuna mjerama kontrole koje se provode kada se
pojavi odnosna bolest, u skladu sa sljedećim odredbama:
(a) odluku o uvođenju cijepljenja kao dopune mjerama kontrole donosi Uprava.
(b) odluka iz točke (a) ovoga stavka temelji se posebno na sljedećim
kriterijima:
– gustoći populacije životinja odnosnih vrsta u zahvaćenom području,
– svojstvima i sastavu svakog upotrijebljenog cjepiva,
– postupcima za nadzor distribucije, skladištenja i upotrebe cjepiva,
– vrstama i dobi životinja koje se mogu ili moraju cijepiti,
– područjima na kojima se cijepljenje može ili mora provesti,
– trajanju akcije cijepljenja.
2) U slučaju navedenom u stavku 1. ovoga članka:
(a) zabranjeno je cijepljenje ili docjepljivanje životinja prijemljivih vrsta na
gospodarstvima iz članka 4. ovoga Pravilnika;
(b) zabranjeno je davanje hiperimunog seruma.
3) U slučaju provođenja cijepljenja, primjenjuju se sljedeća pravila:
(a) sve cijepljene životinje moraju biti označene jasnom i čitljivom oznakom u
skladu s postupkom koji određuje Uprava;
(b) sve cijepljene životinje moraju ostati unutar područja cijep­ljenja, osim
ako se šalju na neodgodivo klanje u klaonicu koju je odredila Uprava i u tom se
slučaju kretanje životinja odobrava tek nakon što službeni veterinar obavi
pregled svih prijemljivih životinja na gospodarstvu i potvrdi da niti kod jedne
životinje ne postoji sumnja da je zaražena.
4) Kada su postupci cijepljenja završeni, premještanje prijemljivih životinja iz
područja cijepljenja može se dopustiti u skladu s postupkom koji određuje
Uprava.
5) Uprava redovito obavještava Europsku komisiju o provedbi cijepljenja.
6) Iznimno od stavka 1. ovoga članka, Uprava može donijeti odluku o uvođenju
hitnog cijepljenja, te o istom obavijestiti Europsku komisiju.
7) Odluka iz stavka 6. ovoga članka posebno mora voditi računa o gustoći
populacije životinja u određenim područjima, o potrebi zaštite pojedinih pasmina
i o geografskom području na kojem se cijepljenje provodi, te mora biti upućena
na preispitivanje Stalnom veterinarskom odboru u skladu s posebnim postupkom.

Članak 20.

1) Uprava izrađuje krizni plan koji se primjenjuje na sve bolesti navedene u
Dodatku I. ovoga Pravilnika u slučaju izbijanja bolesti iz Dodatka I. ovoga
Pravilnika. Navedeni plan mora omogućiti pristup objektima, opremi, osoblju i
svim drugim odgovarajućim materijalima potrebnim za brzo i djelotvorno
iskorjenjivanje bolesti.
2) Opći kriteriji koji se primjenjuju pri izradi kriznog plana određeni su u
točkama 1. do 5. i u točki 10. Dodatka IV. ovoga Pravilnika, a točke 6. do 9.
Dodatka IV. ovoga Pravilnika određuju kriterije koji se usvajaju ovisno o
bolesti o kojoj se radi. Uprava može ograničiti primjenu kriterija na točke 6.
do 9., ako su kriteriji navedeni u točkama 1. do 5. i u točki 10. Dodatka IV.
ovoga Pravilnika već usvojeni kada su predani planovi za primjenu mjera kontrole
za neku drugu bolest.

Članak 21.

1) Europska komisija pregledava i predlaže Upravi krizne planove kako bi
utvrdila omogućavaju li oni postizanje željenog cilja, te predlaže Upravi
izmjene i dopune koje su potrebne, posebno radi njihove sukladnosti s planovima
drugih država članica Europske unije.
2) Europska komisija odobrava planove, po potrebi izmijenjene i dopunjene, u
skladu s posebnim postupkom, koji se mogu nak­nadno mijenjati i dopunjavati u
skladu s istim postupkom, kako bi se uzeo u obzir razvoj situacije i specifična
priroda predmetne bolesti.

Članak 22.

1) Stručnjaci Europske komisije mogu u suradnji s Upravom i u onoj mjeri u kojoj
je to potrebno da bi se osigurala jednoobrazna primjena ovoga Pravilnika,
provoditi provjere na licu mjesta. U tu svrhu oni mogu provjeriti
reprezentativni postotak gospodarstava, kako bi provjerili kontrolira li Uprava
da ta gospodarstva ispunjavaju uvjete propisane ovim Pravilnikom. Europska
komisija obavještava druge zemlje o rezultatu izvedenih provjera.
2) Uprava pruža svu potrebnu pomoć stručnjacima Europske komisije pri obavljaju
njihovih dužnosti.
3) Detaljna pravila za provedbu ovoga članka utvrđuju se u skladu s posebnim
postupkom Europske komisije.

Članak 23.

1) Dodatci I. do IV. tiskani su u prilogu ovoga Pravilnika i njegov su sastavni
dio.
2) Pri izmjeni i dopuni dodataka I., III. i IV. ovoga Pravilnika uzima se u
obzir napredak na području istraživanja i na području dijagnostičkih postupaka.
3) Pri izmjeni i dopuni Dodatka II. ovoga Pravilnika uzima se u obzir tehnološki
i znanstveni razvoj, te dijagnostičke metode.

Članak 24.

1) Članak 19. stavak 1. točka a) ovoga Pravilnika primjenjuje se do pristupanja
Republike Hrvatske Europskoj uniji, od kada odluku donosi Europska komisija.
2) Članak 19. stavak 3. točka a) ovoga Pravilnika primjenjuje se do pristupanja
Republike Hrvatske Europskoj uniji, od kada postupak provodi Europska komisija.
3) Članak 19. stavak 4. ovoga Pravilnika primjenjuje se do pristupanja Republike
Hrvatske Europskoj uniji, od kada postupak provodi Europska komisija.
4) Krizni planovi iz članka 20. ovoga Pravilnika, izrađeni u skladu s
kriterijima navedenim u Dodatku IV. ovoga Pravilnika, dostavljaju se Europskoj
komisiji:
– najkasnije šest mjeseci od pristupanja Europskoj uniji, za vezikularnu
enterovirusnu bolesti svinja;
– najkasnije šest mjeseci od pristupanja Europskoj uniji, za svaku od ostalih
bolesti navedenih u Dodatku I. ovoga Pravilnika.
5) Članak 7. stavak 2. točka d) Dodatka II. ovoga Pravilnika primjenjuje se do
pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, od kada odluku donosi Europska
komisija.

Članak 25.

1) Ovaj Pravilnik stupa na snagu osam dana od dana objave u »Narodnim novinama«.
2) Iznimno od stavka 1. ovoga članka:
– članak 14. stavak 2.
– članak 17. stavak 7.
– članak 19. stavak 7., te
– članak 21. ovoga Pravilnika
stupaju na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji.

Klasa: 011-02/ 07-01/105
Urbroj: 525-01-07-1
Zagreb, 2. listopada 2007.

Ministar
**Petar Čobankovi**ć, v. r.

DODATAK I.

POPIS BOLESTI KOJE SE OBVEZNO PRIJAVLJUJU

|  |  |
| --- | --- |
| Bolest | Maksimalno  razdoblje inkubacije |
| Goveđa kuga | 21 dan |
| Kuga malih preživača | 21 dan |
| Vezikularna enterovirusna bolest svinja | 28 dana |
| Bolest plavog jezika | 40 dana |
| Epizootska hemoragijska bolest jelena | 40 dana |
| Ovčje i kozje boginje | 21 dan |
| Vezikularni stomatitis | 21 dan |
| Afrička svinjska kuga | 40 dana |
| Bolest kvrgave kože | 28 dana |
| Groznica riftske doline | 30 dana |

DODATAK II.

POSEBNE MJERE ZA KONTROLU ODREĐENIH BOLESTI

Osim općih odredbi propisanih ovim Pravilnikom, na vezikularnu enterovirusnu
bolest svinja primjenjuju se sljedeće posebne odredbe:

*1. Opis bolesti*

Vezikularna enterovirusna bolest svinja je bolest koja se klinički ne razlikuje
od slinavke i šapa, a uzrokuje vezikule na njušci, rubovima usta, na jeziku, te
na krunskim rubovima papaka. Ozbiljnost ove bolesti značajno varira te se može
dogoditi da se njome zarazilo krdo svinja bez pokazivanja kliničkih znakova
bolesti. Virus može preživjeti dugo vremensko razdoblje izvan tijela, čak i u
svježem mesu; krajnje je otporan na uobičajene dezinficijense, te je poznat po
svojoj postojanosti i stabilnosti u rasponu pH od 2,5 do 12. Potrebno je
provesti temeljito čišćenje i dezinfekciju.

*2. Razdoblje inkubacije*

Za potrebe ovoga Pravilnika, smatra se da je maksimalno razdoblje inkubacije 28
dana.

*3. Dijagnostički postupci za potvrđivanje i diferencijalnu dijagnozu vezikularne
enterovirusne bolesti svinja*

Prije stupanja ovoga Pravilnika na snagu moraju se odrediti detaljne metode za
prikupljanje materijala za dijagnozu, za laboratorijske dijagnostičke testove,
za otkrivanje antitijela i za procjenu rezultata laboratorijskih testova.

*4. Potvrđivanje prisutstva vezikularne enterovirusne bolesti svinja*

Odstupajući od članka 2. stavka 6. ovoga Pravilnika, prisutnost bolesti mora se
potvrditi u sljedećim slučajevima:
(a) na gospodarstvima na kojima je virus vezikularne enterovirusne bolesti
svinja izoliran bilo iz svinja ili iz okoline;
(b) na gospodarstvima na kojima se nalaze svinje koje su seropozitivne na
vezikularnu enterovirusnu bolest svinja, uz uvjet da te svinje ili druge svinje
na gospodarstvu, pokazuju lezije karakteristične za vezikularnu enterovirusnu
bolest svinja;
(c) na gospodarstvima na kojima se nalaze svinje koje pokazuju kliničke znakove
bolesti ili koje su seropozitivne, uz uvjet da postoji izravna epidemiološka
povezanost s potvrđenim izbijanjem bolesti;
(d) kod drugih krda u kojima se otkriju seropozitivne svinje. U ovom slučaju,
prije nego što potvrdi pojavu bolesti, Uprava poduzima dodatna ispitivanja,
posebno ponovno uzimanje uzoraka i ponovno testiranje u razmaku od najmanje 28
dana između dvaju uzimanja uzoraka. Odredbe članka 4. ovoga Pravilnika ostaju na
snazi dok se ne završe navedena dodatna istraživanja. Ako ta dodatna
istraživanja ne pokažu dokaze bolesti, iako su svinje još uvijek seropozitivne,
Uprava osigurava da se testirane svinje usmrte i unište pod službenim nadzorom
ili da se pod službenim nadzorom zakolju u klaonici koju je Uprava odredila na
području zemlje.
Uprava osigurava da se svinje pri dolasku u klaonicu drže i kolju odvojeno od
drugih svinja, te da se njihovo meso koristi isključivo na lokalnom tržištu.

*5. Nacionalni laboratorij za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja je*

Hrvatski veterinarski institut
Savska cesta 143
Zagreb

*6. Referentni laboratorij Europske zajednice za vezikularnu enterovirusnu bolest
svinja je*

AFRC Insitute for Animal Health
Pirbright Laboratory
Ash Road
Pirbright
Woking
Surrey GU24 ONF
United Kingdom

*7. Zaraženo područje*

1. Veličina zaraženog područja je određena člankom 10. ovoga Pravilnika.
2. U slučaju vezikularne enterovirusne bolesti svinja, dopušta se odstupanje od
odredbi iz članka 11. ovoga Pravilnika ukoliko se primjenjuje sljedeće:
(a) popis svih gospodarstva unutar područja koja drže životinje prijemljivih
vrsta;
(b) obavljaju se periodični posjeti gospodarstvima koja imaju životinje
prijemljivih vrsta, te klinički pregledi tih životinja uključujući, ako je
potrebno, uzimanje uzoraka za laboratorijsku pretragu; mora se voditi evidencija
tih posjeta i nalaza, a učestalost posjeta mora biti razmjerna ozbiljnosti
epidemije na gospodarstvima s najvećim rizikom;
(c) zabranjeno je premještanje i prijevoz životinja prijemljivih vrsta po javnim
ili privatnim putovima, osim dostavnih putova na gospodarstvu. Uprava može
odobriti odstupanje od ove zabrane za provoz životinja cestom ili željeznicom
bez iskrcavanja ili zaustav­ljanja;
(d) u skladu s posebnim postupkom Europske komisije može se dopustiti odstupanje
za svinje za klanje koje dolaze iz područja izvan zaraženog područja, a koje se
upućuju u klaonicu smještenu u zaraženom području;
(e) kamioni i druga vozila i oprema koji se koriste unutar zaraženog područja za
prijevoz svinja ili druge stoke ili materijala koji mogu biti kontaminirani (npr.
krmivo, gnoj, gnojnica i drugo), ne smiju napustiti:
– gospodarstvo smješteno unutar zaraženog područja
– zaraženo područje
– klaonicu
prije nego što se očiste i dezinficiraju u skladu s postupcima koje propisuje
Uprava. Ovim se postupcima posebno osigurava da niti jedan kamion ili vozilo
koje je upotrijebljeno za prijevoz svinja ne smije napustiti područje dok ga ne
pregleda službeni ili ovlašteni veterinar;
(f) u skladu s člankom 16. ovoga Pravilnika, svinje se 21 dan po završetku
preliminarnog čišćenja i dezinfekcije zaraženih gospodarstava ne smiju
premještati iz gospodarstva na kojem se drže; kada protekne 21 dan, može se dati
odobrenje za premještanje svinja s odnosnog gospodarstva, i to:
1. izravno u klaonicu koju je odredila Uprava, prvenstveno u zaraženom području
ili u ugroženom području, uz uvjet:
– da su pregledane sve svinje na gospodarstvu,
– da je proveden klinički pregled svinja koje se otpremaju u klaonicu,
– da je svaka svinja označena ušnom markicom ili identificirana nekom drugom
odobrenom metodom,
– da su svinje prevožene u vozilima koja je službeni ili ovlašteni veterinar
zapečatio.
Službeni veterinar odgovoran za klaonicu mora biti obaviješten se o namjeri
slanja svinja u tu klaonicu.
Pri dolasku u klaonicu, svinje se moraju držati i klati odvojeno od drugih
svinja. Prije napuštanja klaonice, vozila i oprema koji su bili korišteni pri
prijevozu svinja moraju se očistiti i dezinficirati.
Tijekom pregleda prije klanja i post mortem pregleda, koji se izvode u određenoj
klaonici, službeni veterinar mora obratiti pažnju na znakove povezane s
prisutnošću virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja.
Kada se klanje svinja provodi u skladu s ovim odredbama, treba uzeti statistički
reprezentativan uzorak krvi. U slučaju pozitivnog rezultata koji dovodi do
potvrđivanja vezikularne enterovirusne bolesti svinja, primjenjuju se mjere iz
članka 9. stavka 3. ovoga Pravilnika;
2. u izuzetnim okolnostima, izravno u druge objekte smještene unutar zaraženog
područja, uz uvjet:
– da su sve svinje na gospodarstvu pregledane,
– da je proveden klinički pregled svinja koje se premještaju, s negativnim
rezultatom,
– da je svaka svinja označena ušnom markicom ili identificirana nekom drugom
odobrenom metodom;
(g) svježe meso podrijetlom od svinja kako je određeno u podtočki 2. (f) 1. ove
točke mora biti označeno u skladu s posebnim propisima o stavljanju u promet
svježeg mesa i obradi proizvoda od mesa. To mora biti provedeno u objektu koji
odredi Uprava.
Meso se šalje u objekt određen od Uprave, uz uvjet da je pošiljka zapečaćena
prije otpreme, te da ostaje zapečaćena tijekom prijevoza.
Uprava može Europskoj komisiji podnijeti zahtjev popraćen odgovarajućom
dokumentacijom za specifična rješenja, posebno u odnosu na označavanje mesa i
njegovu kasniju upotrebu te u odnosu na odrediše prerađenih proizvoda, koji
Europska komisija odobrava u skladu s posebnim postupkom.
3. Mjere u zaraženom području ostaju na snazi najmanje:
(a) dok se ne provedu sve mjere određene člankom 16. ovoga Pravilnika;
(b) dok se na svim gospodarstvima u području ne provede:
– klinički pregled svinja koji pokazuje da nema nikakvih znakova bolesti koji bi
ukazivali na postojanje vezikularne enterovirusne bolesti svinja; i
– statistički reprezentativan broj uzoraka od svinja za serološku pretragu, pri
kojem nisu utvrđena protutijela na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja.
Program za serološko pretraživanje mora uzeti u obzir način prenošenja
vezikularne enterovirusne bolesti svinja i način na koji se svinje drže, a nakon
pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji biti odobren u skladu s posebnim
postupkom Europske komisije, prije datuma početka provođenja.
Pretraživanje i uzorkovanje iz ove podtočke mogu se provesti nakon isteka 28
dana od provođenja čišćenja i završne dezinfekcije na zaraženom gospodarstvu.
4. Po isteku razdoblja iz podtočke 3. ove točke, mjere koje se primjenjuju na
ugroženom području primjenjuju se na zaraženom području.

*8. Ugroženo područje*

1. Veličina ugroženog područja određena je člankom 10. ovoga Pravilnika.
2. U slučaju vezikularne enterovirusne bolesti svinja, umjesto mjera određenih
člankom 12. ovoga Pravilnika moraju se provesti sljedeće mjere:
(a) popis svih gospodarstva koja drže životinje prijemljivih vrsta;
(b) svako premještanje svinja, osim upućivanja izravno na klaonicu s
gospodarstva u ugroženom području, može se odobriti uz uvjet da na to
gospodarstvo nije dovedena niti jedna svinja u proteklih 21 dan; vlasnik ili
osoba koja je odgovorna za životinje mora voditi evidenciju o svim
premještanjima svinja;
(c) Uprava može dopustiti premještanje svinja iz ugroženog područja, pod
uvjetom:
– da je obavljen pregled svih svinja na gospodarstvu unutar 48 sati prije
premještanja,
– da je unutar 48 sati prije premještanja obavljen klinički pregled svinja koje
se premještaju, s negativnim rezultatima,
– da je provedeno serološko pretraživanje statistički reprezentativnog broja
uzoraka uzetih od svinja namijenjenih premještanju pri kojem nisu utvrđena
protutijela na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja, unutar 14 dana prije
premještanja. U slučaju svinja za klanje, serološko pretraživanje može biti
provedeno na temelju uzoraka krvi uzetih u odredišnoj klaonici koju je odredila
Uprava. U slučaju pozitivnih rezultata koji potvrđuju prisutnost vezikularne
enterovirusne bolesti svinja, primjenjuju se mjere određene u točki 9. podtočki
3. ovoga Dodatka,
– da je svaka svinja označena individualnom ušnom markicom ili bilo kojom drugom
odobrenom metodom označavanja,
– da kamioni i druga vozila i oprema korištena za prijevoz svinja moraju biti
očišćeni i dezinficirani nakon svakog prijevoza;
(d) da kamioni i druga vozila i oprema korišteni za prijevoz svinja ili drugih
životinja ili materijala koji mogu biti kontaminirani, a koji se koriste unutar
ugroženog područja, ne smiju napustiti to područje dok se ne očiste i
dezinficiraju u skladu s postupcima koje propisuje Uprava.
3.(a) Veličina ugroženog područja može se izmijeniti i dopuniti u skladu s
odredbama članka 10. stavka 3. ovoga Pravilnika.
(b) Mjere na ugroženom području moraju se primjenjivati najmanje:
– dok se ne provedu sve mjere određene u članku 16. ovoga Pravilnika;
– dok se ne provedu sve mjere koje su određene u zaraženom području.

*9. Opće zajedničke mjere*

U slučaju vezikularne enterovirusne bolesti svinja primjenjuju se dodatne mjere
kako slijedi:
1. u slučajevima kada je prisutnost vezikularne enterovirusne bolesti svinja
službeno potvrđena, službeni veterinar osigurava da se uz mjere utvrđene člankom
4. stavkom 2. i člankom 5. ovoga Pravilnika, uđe u trag mesu svinja zaklanih
tijekom razdoblja između vjerojatnog unošenja bolesti na gospodarstvo i primjene
službenih mjera, te da se to meso pod službenim nadzorom uništi na način da se
izbjegne rizik širenja virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja;
2. kada službeni veterinar ima razloga za sumnju da su svinje na bilo kojem
gospodarstvu kontaminirane kao posljedica kretanja bilo koje osobe, životinje
ili vozila, ili na bilo koji drugi način, za svinje na tom gospodarstvu ostaje
na snazi ograničenje kretanja propisano člankom 9. ovoga Pravilnika, barem dok
se na tom gospodarstvu ne provede:
(a) klinički pregled svinja, s negativnim rezultatima;
(b) serološki pregled statističkog uzorka svinja s negativnim rezultatom na
protutijela za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja, u skladu s točkom 7.
podtočkom 3. (b) alinejom drugom ovoga Dodatka.
Pregledi navedeni u podtočkama (a) i (b) ove točke mogu se provesti nakon što
protekne najranije 28 dana od moguće kontaminacije prostorija radi kretanja
osoba, životinja ili vozila, ili na bilo koji drugi način.
3. Ako se u klaonici dokaže postojanje vezikularne enterovirusne bolesti svinja,
službeni veterinar određuje sljedeće:
(a) da se sve svinje u klaonici moraju zaklati bez odgode;
(b) da se trupla i unutarnji organi zaraženih i kontaminiranih svinja unište pod
službenim nadzorom na način da se izbjegne rizik širenja virusa vezikularne
enterovirusne bolesti svinja;
(c) da se pod nadzorom službenog veterinara očiste i dezinficiraju objekti i
oprema, uključujući vozila, u skladu s uputama koje propisuje Uprava;
(d) da se provede epidemiološko istraživanje u skladu s člankom 8. ovoga
Pravilnika;
(e) da se na klanje ne dovede niti jedna svinja dok ne protekne najmanje 24 sata
od završenog čišćenja i dezinfekcije, koji se izvode u skladu s podtočkom 3.(c)
ove točke.

*10. Čišćenje i dezinfekcija zaraženih gospodarstava*

Osim mjera utvrđenih člankom 16. ovoga Pravilnika, primjenjuju se također i
sljedeće mjere:
1. Postupak preliminarnog čišćenja i dezinfekcije
(a) Odmah nakon odstranjivanja trupova svinja za uništavanje, oni dijelovi
prostorija u kojima su te svinje bile smještene i bilo koji drugi dijelovi
prostorija koji su tijekom klanja kontaminirani, moraju se poprskati
dezinfekcijskim sredstvom koje je odobreno u skladu s člankom 16. ovoga
Pravilnika, te čija je koncentracija odgovarajuća za vezikularnu enterovirusnu
bolest svinja. Upotrijebljeno dezinfekcijsko sredstvo treba ostati na površini
najmanje 24 sata.
(b) Sva tkiva ili krv koji su mogli biti proliveni tijekom klanja, moraju se
pažljivo sakupiti i uništiti zajedno s truplima (klanje se uvijek mora obavljati
na nepropusnoj površini).
2. Postupak daljnjeg čišćenja i dezinfekcije
(a) Sav stajski gnoj, stelja, kontaminirana hrana i drugo, moraju se ukloniti iz
objekata, složiti na hrpu i poprskati odobrenim dezinfekcijskim sredstvom.
Gnojnica se obrađuje metodom prikladnom za uništavanje virusa.
(b) Sva prenosiva oprema mora se iznijeti iz prostorija, te odvojeno očistiti i
dezinficirati.
(c) Masnoća i druga nečistoća se moraju ukloniti sa svih površina na način da se
natope sredstvom za odmašćivanje i zatim isperu vodom pod pritiskom.
(d) Nakon provedenog postupka iz podtočke 2.(a) do 2.(c) ove točke ponovno se
primjenjuje dezinfekcijsko sredstvo prskanjem svih površina.
(e) U prostorijama koje se mogu potpuno zatvoriti treba provesti fumigaciju.
(f) Popravci oštećenih podova, zidova i drugoga provode se nakon provedenog
nadzora i u skladu sa stanjem utvrđenim od službenog veterinara, te ih je
potrebno provesti odmah.
(g) Obavljene popravke treba pregledati kako bi se osiguralo da su obavljeni na
zadovoljavajući način.
(h) Sve dijelove prostorija koji ne sadrže zapaljive materijale može se
toplinski obraditi korištenjem plamena.
(i) Sve se površine moraju poprskati alkalnim dezinfekcijskim sredstvom čiji je
pH veći od 12,5 ili bilo kojim drugim odobrenim dezinfekcijskim sredstvom.
Dezinfekcijsko sredstvo treba isprati nakon 48 sati.
3. Postupak završnog čišćenja i dezinfekcije
Postupak paljenja ili upotrebe alkalnih dezinficijensa iz pod­točke 2.(h) ili
2.(i) ove točke potrebno je ponoviti nakon 14 dana.
11. Ponovno uvođenje životinja na zaražena gospodarstva
Osim mjera utvrđenih člankom 5. stavkom 4. ovoga Pravilnika, primjenjuju se i
sljedeće mjere:
1. Ponovno uvođenje životinja na gospodarstvo ne smije započeti dok ne protekne
četiri tjedna od završetka prve potpune dezinfekcije prostorija, tj. završnog
čišćenja i dezinfekcije.
2. Kod ponovnog uvođenja svinja mora se uzeti u obzir način uzgoja životinja
koji se obavlja na gospodarstvu i ono mora biti u skladu s jednim od sljedećih
postupaka:
(a) ako se radi o gospodarstvima u kojima se svinje drže na otvorenom, ponovno
dovođenje životinja započinje uvođenjem ograničenog broja sentinel odojaka koji
su pregledani i kod kojih nije utvrđeno prisutstvo protutitijela na virus
vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Sentinel odojci moraju biti smješteni,
u skladu s uvjetima koje određuje Uprava, po cijelom zaraženom gospodarstvu, te
moraju biti klinički pregledani 28 dana nakon dovođenja na gospodarstvo i moraju
biti uzeti uzorci za serološko testiranje.
Ako se kod niti jednog od ovih odojaka ne pokažu klinički znakovi vezikularne
enterovirusne bolesti svinja niti se razviju protutijela na virus ove bolesti,
može se pristupiti potpunom uvođenju životinja na gospodarstvo;
(b) kod svih drugih oblika uzgoja, ponovno uvođenje svinja odvija se ili u
skladu s mjerama iz podtočke 2.(a) ove točke ili se obavlja potpuno uvođenje, uz
uvjet:
– da se sve svinje uvedu u roku od osam dana i da dolaze iz gospodarstava
smještenih izvan područja koja su pod ograničenjima radi vezikularne
enterovirusne bolesti svinja, te da su seronega­tivne,
– da niti jedna svinja ne smije napustiti gospodarstvo kroz razdoblje od 60 dana
nakon dolaska posljednjih svinja,
– da se obnovljeno krdo podvrgava kliničkom i serološkom pregledu u skladu sa
uvjetima koje je propisala Uprava. Ovaj se pregled obavlja najranije 28 dana
nakon dolaska posljednjih svinja.

DODATAK III.

REFERENTNI LABORATORIJI EUROPSKE ZAJEDNICE ZA PREDMETNE BOLESTI

1. Referentni laboratorij Europske zajednice za vezikularnu enterovirusnu bolest
svinja je
AFRC Insitute for Animal Health
Pirbright Laboratory
Ash Road
Pirbright
Woking
Surrey GU24 ONF
United Kingdom
2. Zadaće i obveze referentnih laboratorija Europske zajednice za predmetne
bolesti određeni su u Dodatku III. Direktive Vijeća 92/119 kojom se uvode opće
mjere Zajednice za kontrolu nekih bolesti životinja i posebne mjere koje se
odnose na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja.

DODATAK IV.

MINIMALNI KRITERIJI ZA IZRADU KRIZNIH PLANOVA

Krizni planovi moraju zadovoljavati najmanje sljedeće kriterije:
1. uspostava kriznog stožera na nacionalnoj razini, koji koordinira sve mjere
kontrole u zemlji;
2. popis lokalnih stožera za nadzor bolesti s odgovarajućom opremom, kako bi se
koordinirale mjere kontrole bolesti na lokalnoj razini;
3. davanje detaljnih informacija o kadrovima koji provode mjere kontrole, o
njihovim vještinama i njihovim odgovornostima;
4. svaki lokalni stožer za kontrolu bolesti mora biti u mogućnosti da brzo
uspostavi kontakt s ljudima/organizacijama koji su izrav­no ili neizravno
uključeni u aktivnosti vezane uz zbijanje bolesti;
5. na raspolaganju moraju biti oprema i materijali za ispravno provođenje mjera
kontrole bolesti;
6. moraju se dati detaljne upute za postupke koji se poduzimaju kod sumnje na
zarazu ili kod potvrde zaraze ili kontaminacije, uključujući i načine
uništavanja lešina;
7. treba uspostaviti i održavati programe izobrazbe kako bi se održala i razvila
znanja na području terenskih i administrativnih postupaka;
8. dijagnostički laboratoriji moraju imati opremu za post mortem pregled,
potrebne kapacitete za serologiju, histologiju, i drugo i moraju održavati
stručno znanje potrebno za brzo postavljanje dijagnoze. Moraju se osigurati
uvjeti za brzi prijevoz uzoraka;
9. moraju se osigurati detaljne informacije o količini cjepiva za dotičnu bolest
koja će po procjeni biti potrebna u slučaju pristupanja hitnom cijepljenju;
10. treba osigurati pravnu podlogu koja je potrebna za primjenu kriznih planova.

Pravilnik, NN 115/2007-3368
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)