## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-213/1995. od 22. studenoga 1995.

### NN 97/1995 (1.12.1995.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-213/1995. od 22. studenoga 1995.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić predsjednik
Suda, te suci Zdravko Badovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, lvan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, u povodu
prijedloga HITA CONSULTlNG d.o.o., iz Zagreba, Draškovićeva 47a koju zastupa
Zoran Posinovec, odvjetnik iz Zagreba, na sjednici održanoj dana 22. studenoga
1995. godine, donio je

## RJEŠENJE

### USTAVNOG SUDA REPUBLIKE HRVATSKE BROJ U-I-213/1995. OD 22. STUDENOGA 1995.

1. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka ocjene suglasnosti
s Ustavom članaka 11. stavak 2,129. stavak 3. i 131. stavak 2. alineja
4. Zakona o visokim učilištima ("Narodne novine", broj 96/93,
34/94 i 48/95).

2. Ovo rješenje će se objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Prijedlog za pokretanje postupka ustavnosudske ocjene suglasnosti s
Ustavom u izreci navedenih zakonskih odredbi podnijet je stoga što predlagatelj
smatra da su tim odredbama povrijeđene odredbe iz članka 49. stavak 1.
i 2, te članka 66. Ustava.

Prema osporenim odredbama Zakona o visokim učilištima, privatno sveučilište,
veleučilište ili visoka škola, osnivaju se uz prethodnu suglasnost Nacionalnog
vijeća za visoku naobrazbu (članak 11. stavak 2.); Vlada Republike Hrvatske
utvrđuje prijedlog izabranika za članove Nacionalnog vijeća vodeći računa
o znanstveno-nastavnim ili umjetničkim odlukama predloženika, njegovu ugledu
i međunarodnom iskustvu, zatim odgovarajućoj zastupljenosti znanstvenih
područja te regionalnoj zastupljenosti visokih učilišta (članak 129. stavak
3.); Nacionalno vijeće, u okviru svojih ovlasti, daje mišljenje i suglasnost
o potrebi osnutka visokih učilišta (članak 131. stavak 2. alineja 4.).

Predlagatelj u ocjeni o neustavnosti osporenih zakonskih odredbi polazi
od ustavnih odredbi o poduzetničkoj i tržišno slobodi, smatrajući da se
područje te slobode odnosi na sve djelatnosti gospodarskog ustroja Republike
Hrvatske, uključivo područje visokih učilišta. Stoga, ako postoji sloboda
poduzetništva i tržišta, zakonom se ne može, po mišljenju predlagatelja
propisivati da neki državni organ, u ovom slučaju Nacionalno vijeće za
visoku naobrazbu, daje suglasnost ili mišljenje o potrebi osnutka visokih
učilišta.

Nadalje, predlagatelj protivnost interesima slobodnog poduzetništva
nalazi i u zakonom utvrđenom sastavu Nacionalnog vijeća za visoku naobrazbu,
jer u tom sastavu po mišljenju predlagatelja, nema osobe koja bi predstavljala
i štitila interese poduzetnika i poduzetničke slobode kako ju shvaća predlagatelj.
Naprotiv, štite se interesi države i postojećih državnih učilišta, spriječava
potencijalna konkurencija kroz otvaranje privatnih učilišta, čime se, smatra
predlagatelj, stvara mogućnost monopo- liziranja postojećih državnih učilišta,
a što je u suprotnosti s ustavnom odredbom o jednakopravnom položaju svih
poduzetnika na tržištu i zabrani monopola.

Temeljem navedenog, predlagatelj dovodi u sumnju ustavnost osporenih
zakonskih odredbi te predlaže Ustavnom sudu pokretanje postupka za ispitivanje
te ustavnosti.

Prijedlog nije osnovan.

Prema članku 66. Ustava, građani mogu uz uvjete određene zakonom osnivati
privatne škole i učilišta. Suglasno toj ustavnoj odredbi, osnutak i ustrojstvo
visokih učilišta uvedeni su navedenim Zakonom o visokim učilištima.

Visoko učilište (sveučilište,veleučilište i visoka škola) može prema
članku 8. toga Zakona osnovati tuzemna i inozemna fizička i pravna osoba.
Za obavljanje javne službe u visokoj naobrazbi, zakonom se ili uredbom
Vlade Republike Hrvatske osnivaju javna visoka učilišta, dok se privatna
visoka učilišta osnivaju odlukom osnivatelja (članak 9. i 10. Zakona).
Na privatno visoko učilište kojem je izdana dopusnica za početak obavljanja
djelatnosti, ako nije drugačije propisano, primjenjuju se odredbe o javnim
visokim učilištima (članak 21. stavak 2. Zakona).

Radi brige za razvoj sustava visokog školstva, Zakonom o visokim učilištima
je osnovano Nacionalno vijeće za visoku naobrazbu (članak 127.). Ovlasti
toga Vijeća pobliže su utvrđene u članku 131. Zakona, koji je u stavku
2. toga članka utvrdio da Nacionalno vijeće, pored ostalog, daje mišljenje
i suglasnost o potrebi osnutka visokih učilišta (alineja 4.). Davanje mišljenja
ili suglasnosti na osnivanje visokog učilišta ovisi o tome da li se ono
osniva kao javno ili privatno, a što je razrađeno u članku 11. Zakona.
Osnivajući navedeno Vijeće i određujući mu ovlasti, zakonodavatelj je u
članku 129. stavak 3. Zakona utvrdio i uvjete koje moraju zadovoljiti izabranici
predloženi za članove toga Vijeća.

Na temelju izloženog, Ustavni sud Republike Hrvatske je ocijenio da
u konkretnom slučaju ne postoji osnovana sumnja u neustavnost osporenih
odredbi Zakona o visokim učilištima.

Visoka učilišta, javna ili privatna, obavljaju djelatnost visoke naobrazbe
na način i pod uvjetima koju su utvrđeni navedenim Zakonom o visokim učilištima,
a što je suglasno u već navedenoj ustavnoj odredbi iz članka 66. Ustava,
prema kojoj građani mogu osnivati privatne škole i učilišta uz uvjete određene
zakonom.

Za razvoj sustava visokog školstva, kao što je već rečeno, skrbi Nacionalno
vijeće za visoku naobrazbu, kojem je zakonodavatelj radi ispunjavanja te
zadaće, utvrdio i ovlasti, medu kojima je i davanje mišljenja, odnosno
suglasnosti na osnutak visokog učilišta. Sastavni dio ustrojavanja toga
Vijeća je i utvrđivanje kriterija po kojima se izabiru njegovi članovi.

Stoga nisu osnovane tvrdnje predlagatelja da su osporene odredbe Zakona
o visokim učilištima nesuglasne odredbama iz članka 49. stavak 1. i 2.
Ustava, kojima je utvrđeno da su poduzetnička i tržišna sloboda temelj
gospodarskog ustroja Republike Hrvatske, te da država svim poduzetnicima
jamči jednak pravni položaj na tržištu, a zabranjuje monopole. Nema dakako
nesuglasnosti tih odredbi niti u odnosu na već navedeni članak 66. Ustava.

Naime, iz osporenih zakonskih odredbi proizlazi da se ovlasti Nacionalnog
vijeća za visoku naobrazbu, kao i kriteriji za izbor njegovih članova,
jednako odnose na sva visoka učilišta, neovisno o tome jesu li ona javna
ili privatna. Isto tako, osporenim odredbama Zakona o visokim učilištima
ne dovodi se u pitanje jednakopravni položaj svih onih koji žele osnovati
visoko učilište, niti se tim odredbama osigurava monopolističko djelovanje
bilo kojeg visokog učilišta. Ustavno pravo građana na osnivanje privatnih
škola i učilišta osporenim zakonskim odredbama također nije povrijeđeno.

Temeljem navedenih razloga, Ustavni sud Republike Hrvatske je primjenom
članka 45. stavak 1. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne
novine", broj 29/94), riješio kao u točci 1. izreke, dok se objava
ovog rješenja (točka 2. izreke) temelji na odredbi članka 20. stavak 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 13/91).

Broj : U-I-213/ 1995.

Zagreb, 22. studenoga 1995.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić** v. r

Rješenje, NN 97/1995-1598