## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-686/1996. od 22. travnja 1998.

### NN 69/1998 (14.5.1998.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-686/1996. od 22. travnja 1998.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, Ivan Marijan
Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi B. P. iz P., na
sjednici održanoj 22. travnja 1998. godine, donio je

## **ODLUKU**

1. Usvaja se ustavna tužba i ukidaju se:

- presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-425I/1994-4 od
20. ožujka 1996. godine,

- rješenje Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika
Hrvatske, Centralne službe u Zagrebu, klasa: 140-17/94-01/Ž-326531, urbroj:
UP/II-341-99-03/1-94-45 od 6. svibnja 1994;

- rješenje Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika
Hrvatske, Područne službe u P., broj MS-VO-84682, od 21. ožujka 1994. godine.

2. Predmet se vraća Republičkom fondu mirovinskog i invalidskog osiguranja
radnika Hrvatske, Područnoj službi u P., na ponovni postupak.

3. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

U izreci navedenom presudom odbijena je podnositeljeva tužba u upravnom
sporu protiv tuženog Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja
radnika Hrvatske, Centralne službe u Zagrebu, kojim je podnositelju odbijena
žalba protiv navedenog prvostupanjskog rješenja kojim je odbijen podnositeljev
zahtjev da mu se prizna pravo na vojnu starosnu mirovinu. Zahtjev je odbijen
uz obrazloženje da podnositelj ne ispunjava uvjete iz članka 1. Zakona
o ostvarivanju prava iz mirovinskog i invalidskog osiguranja pripadnika
bivše JNA ("Narodne novine", broj 96/1993).

Podnoositelj, međutim, tvrdi da on ispunjava uvjete po odredbi članka
2. istog Zakona i u tom smislu bio je postavljen njegov zahtjev, a o tome
zahtjevu Upravni sud izjasnio se ovako:

"Navodi tužitelja iznijeti u tužbi da mu u konkretnom slučaju pripada
pravo na starosnu mirovinu prema članku 2. Zakona o ostvarivanju prava
iz mirovinskog i invalidskog siguranja pripadnika bivše JNA nisu osnovani.
Naime, u Republici Hrvatskoj nevažeća su rješenja donesena od Zajednice
socijalnog osiguranja vojnih osiguranika nakon 8. listopada 1991. kojima
se reguliraju prava iz mirovinskog i invalidskog osiguranja, bez obzira
na to od kada je tim rješenjem priznato pravo na starosnu mirovinu."

Podnositelj smatra da su mu povrijeđena prava iz odredaba članaka 3.,
5., 14., 26., 11., 35., 61. i 69. Ustava Republike Hrvatske.

Prema odredbi članka 3. Ustava socijalna pravda, poštivanje prava čovjeka
i vladavina prava među najvišim su vrijednostima ustavnog poretka Republike
Hrvatske; prema odredbi članka 5. svatko je dužan držati se Ustava i zakona
i poštivati pravni poredak Republike Hrvatske; prema odredbama članaka
14. i 26. svi su pred zakonom jednaki i svi su građani i stranci jednaki
pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima, koja imaju javne ovlasti;
prema odredbi članka 35. svakom se čovjeku i građaninu jamči štovanje i
pravna zaštita njegova osobnog i obiteljskog života, dostojanstva, ugleda
i časti; prema odredbama članka 61. obitelj je pod osobitom zaštitom države
i brak i pravni odnosi u braku, izvanbračnoj zajednici i obitelji uređuju
se zakonom; prema odredbama članka 69. Ustava svatko ima pravo na zdrav
život, država osigurava pravo građana na zdrav okoliš, i građani, državna,
javna i gospodarska tijela dužni su, u sklopu svojih ovlasti i djelatnosti,
osobitu skrb posvećivati zaštiti zdravlja ljudi, prirode i ljudskog okoliša.

Iz sadržaja ustavne tužbe proizlazi da podnositelj smatra povrijeđenim
i prava na temelju ustavnog načela iz odredbe članka 115. stavak 3. Ustava,
prema kojoj sudovi sude na temelju Ustava i zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

Donoseći ovu odluku Ustavni sud polazio je od odredbe članka 56. stavak
1. Ustava u kojoj je riječ o socijalnoj sigurnosti i socijalnom osiguranju,
te od članaka 3., 5. i članka 115. stavak 3. Ustava.

Prema odredbama članka 2. Zakona o ostvarivanju prava iz mirovinskog
i invalidskog osiguranja pripadnika bivše JNA ("Narodne novine", broj 96/93)
korisniku koji je pravo na mirovinu i druga novčana primanja (doplatak
za pomoć i njegu i novčana naknada za tjelesno oštećenje) ostvario u Zajednici
socijalnog osiguranja vojnih osiguranika prije 8. listopada 1991. i kojemu
je ta Zajednica obustavila isplatu mirovine i drugih novčanih primanja
odredit će se ta prava u visini utvrđenoj na način propisan u članku 3.
Zakona, ako ispunjava sljedeće uvjete:

- da ima prebivalište na teritoriju Republike Hrvatske,

- da je ostvario pravo na mirovinu u Zajednici socijalnog osiguranja
prije 8. listopada 1991. godine,

- da je Zajednica socijalnog osiguranja vojnih osiguranika obustavila
isplatu mirovine i drugih novčanih primanja,

- da protiv njega nije nadležno tijelo državne vlasti pokrenulo postupak
zbog poduzimanja ili pripremanja kažnjivih djela ili propuštene činidbe
propisane u Glavi XIV., XV. i XVIII. Osnovnog krivičnog zakona Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 31/93 - pročišćeni tekst i 35/93), Glavi
XIX. Krivičnog zakona Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 32/93
- pročišćeni tekst i 38/93) i Zakona o kaznenim djelima podrivačke i terorističke
djelatnosti protiv državnog suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 74/92).

Uvidom u spis utvrđeno je da je podnositelj razriješen aktivne službe
u JNA 1. listopada 1991. godine i da mu je priznato pravo na starosnu mirovinu
od 2. listopada 1991. godine, dakle prije 8. listopada 1991. godine i to
nakon 45 godina, 4 mjeseca i 29 dana ukupnog mirovinskog staža.

Činjenica što je o tome odlučeno rješenjem koje je donijeto nakon 8.
listopada 1991. godine, i što mu je obustavljena isplata mirovine nakon
8. listopada 1991. ne može biti razlogom za uskratu prava na mirovinu.
Prema ocjeni ovog Suda vrijeđali bi se i vladavina prava i pravna sigurnost
građana ako bi se stjecanje prava činilo ovisnim o danu kad je tijelo,
nadležno da o njegovu pravu odluči, to i učinilo, a ne o zakonskim uvjetima
za stjecanje tog prava. Stoga je Sud odlučio da su podnositelju povrijeđena
prava koja za njega slijede iz odredaba članaka 3., 5. i 115(3). Ustava.

Što se tiče ostalih ustavnih odredaba navedenih u ustavnoj tužbi, one
se ne odnose na u izreci navedene akte kojima se odlučivalo o pravima podnositelja.

U skladu s iznijetim odlučeno je kao u izreci.

Ova se odluka temelji na odredbama članaka 59. i 62. stavak 3. Poslovnika
Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94), a njezina
objava na odredbi članka 20. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91).

Broj: U-III-686/1996.
Zagreb, 22. travnja 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 69/1998-842