## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-319/2004 od 28. listopada 2004.

### NN 162/2004 (22.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-319/2004 od 28. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2845

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi A. S. iz S., na sjednici održanoj  28. listopada 2004. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Šibeniku dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: R1-100/00 (prije broj: R1-20/94) u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg
dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju
ustavne tužbe A. S. iz S., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog
prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 6.600,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

Obrazloženje
```

1.
Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je 2. veljače 2004. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
30. rujna 1993. godine podnositelj je podnio Općin­skom sudu u Šibeniku tužbu
radi utvrđenja i materijalne diobe nekretnina, protiv P. S. i C. L..

Dana 9. prosinca 1993. godine donijeto je rješenje o
obustavi parničnog postupka te rješenje da će se nakon pravomoćnosti tog
rješenja postupak nastaviti kao izvanparnični postupak radi razvrgnuća
zajednice nekretnina.

Do 5. studenoga 1997. godine provedeno je više
ročišta, te je donijeto rješenje o izuzeću suca u tom postupku.

Dana 17. studenoga 1997. godine vještak je dostavio
nalaz o procjeni nekretnina s diobenim varijantama.

Ročišta su provedena 3. i 26. ožujka 1998., te 30.
lipnja i 15. srpnja 1999. godine, kada je donijeto rješenje o razvrgnuću
zajednice nekretnina.

Podnositelj je izjavio žalbu na rješenje 28. veljače
2000. godine.

Dana 27. ožujka 2000. godine Županijski sud u
Šibeniku uvažio je žalbu podnositelja i ukinuo prvostupanjsko rješenje.

Općinski sud u Šibeniku proveo je ročišta 8. lipnja
2001. i 30. prosinca 2002. godine.

Očevid
određen za 14. veljače 2003. godine odgođen je jer nije pristupila
protustranka. Očevid je proveden dana 20. travnja 2004. godine, te je vještaku
naloženo da dostavi svoj nalaz i mišljenje.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak
29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak
63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku.
Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
postupak radi razvrgnuća zajednice nekretnina započeo je 25. prosinca 1993.
godine, pravomoćnošću rješenja kojim je određeno da će se postupak nastaviti po
pravilima izvanparničnog postupka.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u razmatranje od tog dana već od 5. studenoga
1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnijeta je 2. veljače 2004. godine, a do toga dana postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno deset (10) godina, jedan (1) mjesec i sedam (7)
dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana
podnošenje ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, dva (2) mjeseca i
dvadeset i sedam (27) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u razmatranom, pravno relevantom razdoblju najprije vodio pred Općinskim
sudom u Šibeniku u trajanju od jedne (1) godine, osam (8) mjeseci i deset (10)
dana. Zatim se postupak vodio pred Županijskim sudom u Šibeniku u trajanju od
oko mjesec dana. Nakon što je predmet vraćen Općinskom sudu u Šibeniku postupak
se pred tim sudom do podnošenja ustavne tužbe vodio u trajanju od oko četiri
(4) godine, a neaktivnost suda obuhvaća sljedeća razdoblja: od 27. ožujka 2000.
do 8. lipnja 2001. godine (jedna godina, dva mjeseca i osamnaest dana); od 8.
lipnja 2001. do 30. prosinca 2002. godine (jedna godina, šest mjeseci i
dvadeset i dva dana); te od 14. veljače 2003. do 20. travnja 2004. godine
(jedna godina, dva mjeseca i šest dana).

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

Podnositelj
ustavne tužbe nije pridonio duljini postupka.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da u ovom predmetu postoje elementi složenog postupka jer se radi
o razvrgnuću zajednice nekretnina gdje je potrebno provesti odgovarajuće
vještačenje i utvrditi stanje na licu mjesta.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od deset godina, te
da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine učestalih i dugih razdoblja
potpune neaktivnosti suda, za koju nema opravdanja. Imajući u vidu ukupnu
duljinu postupka, neučinkovito postupanje suda, te okolnost da se postupak i
nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno
pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, donijeta odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-319/2004
Zagreb, 28. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 162/2004-2845