## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-885/1999 od 27. listopada 1999.

### NN 117/1999 (9.11.1999.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-885/1999 od 27. listopada 1999.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu dr. Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
o ustavnoj tužbi V. A., odvjetnice iz Z., na sjednici održanoj 27. listopada
1999., donio je

## **RJEŠENJE**

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Ustavna tužba podnesena je protiv odluke Zastupničkog doma Hrvatskoga
državnog sabora o izboru osam sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske od
22. listopada 1999.

Ističe da je osporavana odluka donesena na način da se o kandidatima
nije raspravljalo i odlučivalo pojedinačno, već se glasovalo o listi kandidata.

Smatra da su takvim načinom izbora sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske
povrijeđene odredbe članka 3. Ustava o vladavini prava te članka 19. stavka
1. i članka 80. alineje 7. Ustava.

U bitnom navodi da je postupak izbora sudaca Ustavnog suda uređen Ustavom
i Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
br. 99/99 - dalje: Ustavni zakon), iz kojih jasno i nedvosmisleno proizlazi
da se o kandidatima za suca Ustavnog suda mora raspravljati i odlučivati
o svakom poimence jer da ni jedan propis (Ustav, Ustavni zakon i poslovnici
saborskih domova) ne spominje mogućnost biranja sudaca Ustavnog suda na
način da zastupnici glasuju o prethodno utvrđenoj "listi" sudačkih kandidata.

Glede svojega ovlaštenja na podnošenje ustavne tužbe, podnositeljica
smatra da je i svaki građanin, iz više razloga, ovlašten podnijeti ustavnu
tužbu protiv odluke o izboru "liste" od osam sudaca Ustavnog suda i tako
osporiti očigledno nepravilan način izbora sudaca.

Svoje stajalište podnositeljica temelji na tvrdnji da odluka o izboru
osam sudaca Ustavnog suda predstavlja pojedinačni akt javnopravne naravi,
koji djeluje erga omnes, pa da ovlaštenje osporavati tu odluku, po naravi
stvari, pripada svakom građaninu.

Ponavlja svoje stajalište da ako suci Ustavnog suda nisu izabrani zakonito
i pravilno te ako unatoč tome pristanu biti sucima Ustavnog suda, da svaki
građanin može sumnjati da će takav Ustavni sud biti u stanju obavljati
iznimno složene i odgovorne poslove ocjenjivanja ustavnosti zakona i ustavnosti
i zakonitosti drugih propisa te odlučivati o zaštiti ljudskih prava i sloboda,
pa da upravo ta osnovana sumnja legitimira svakog građanina, pa tako i
nju, da radi zaštite spomenutih Ustavom zajamčenih prava i sloboda ustavnom
tužbom ospori nezakonit i nepravilan izbor sudaca Ustavnog suda "u paketu".

Konačno navodi da svoje ovlaštenje za podnošenje predmetne ustavne tužbe
nalazi i u činjenici da je ona odvjetnica i da njezina dužnost osiguravanja
pravne pomoći podrazumijeva i korištenje odgovarajućih sredstava pravne
zaštite pred tijelima koja imaju javne ovlasti, a koja su sastavljena od
osoba koje ispunjavaju zakonom ili drugim propisima utvrđene uvjete i čiji
su članovi izabrani na zakonit i pravilan način.

S obzirom da se odluka Zastupničkog doma Hrvatskoga državnog sabora
o izboru sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske ne može osporiti ni u
kojem drugom postupku, to smatra da je ispunjena pretpostavka iz članka
59. Ustavnog zakona za podnošenje ustavne tužbe.

Predlaže ocijeniti ju osobom ovlaštenom za podnošenje predmetne ustavne
tužbe te ustavnu tužbu usvojiti i odluku o izboru liste od osam sudaca
Ustavnog suda Republike Hrvatske ukinuti.

Ustavna tužba nije dopuštena.

Prema odredbi članka 59. stavka 1. Ustavnog zakona, svaka fizička i
pravna osoba može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da joj
je odlukom sudbene, upravne vlasti, ili drugih tijela koja imaju javne
ovlasti, povrijeđeno jedno od njenih Ustavom utvrđenih sloboda i prava
čovjeka i građanina.

Prema stajalištu Ustavnog suda, u konkretnom slučaju, bez obzira na
načelno pitanje da li je ustavna tužba uopće dopuštena, podnositeljica
nije ovlaštena na podnošenje ustavne tužbe jer se pretpostavka za dopuštenost
ustavne tužbe nalazi u činjenici da se radi o tužitelju koji je u određenom
postupku sudjelovao, pa mu protiv odluke donesene u postupku u kojem je
i on sudjelovao, ili se pak u tom postupku odlučivalo i o nekom njegovom
osobnom, neposrednom i na zakonu zasnovanom interesu, mora biti omogućena
odgovarajuća pravna, pa konačno, i ustavnosudska zaštita u smislu odredbe
članka 59. stavka 1. Ustavnog zakona.

U ovom slučaju je nedvojbeno, što naglašava i sama podnositeljica, da
ona u postupku kandidiranja i izbora sudaca Ustavnog suda nije sudjelovala
ni u kojem svojstvu i ni na koji način, pa ona glede osporavane odluke
nije osoba iz članka 59. stavka 1. Ustavnog zakona.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da podnositeljica ustavne tužbe
nije osoba ovlaštena za njezino podnošenje.

Stoga je, temeljem odredbe članka 68. Ustavnog zakona, odlučeno kao
u točki I. izreke.

Objava ovog rješenja temelji se na odredbi članka 28. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-885/1999
Zagreb, 27. listopada 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. Jadranko Crnić,** v. r.

Rješenje, NN 117/1999-1895