## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2496/2004. od 25. studenoga 2004.

### NN 175/2004 (13.12.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2496/2004. od 25. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3040

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi Š. H. iz Z., zastupane po puno­moćniku B. S., odvjetniku u Z.,
na sjednici održanoj 25. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski
sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku o žalbi protiv presude Općinskog suda u
Zagrebu broj: Pn-1227/91 od 19. rujna 2003. godine u najkraćemu mogućem roku,
ali ne duljem od četiri (4) mjeseca, računajući od prvoga idućeg dana nakon
objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici
ustavne tužbe Š. H. iz Z., V. 25, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 7.250,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela je dana 6. srpnja 2004. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
13. veljače 1991. godine podnositeljica je Općin­skom sudu u Zagrebu podnijela
tužbu radi naknade štete protiv tuženika B. K., N. J., T. o. i Z. J.
Podnositeljica je u veljači 1995. godine povukla tužbu u odnosu na sve tuženike
osim T. o.

Do 5. studenoga 1997. godine održano je devet ročišta.

Nakon 5. studenoga 1997. godine održano je ročište
10. studenoga 1998. godine, te je određeno provesti financijsko vještačenje.
Podnositeljica je podneskom od 16. studenoga 1998. godine dostavila dokaz o
uplaćenom predujmu za vještačenje. Dana 25. veljače 1999. godine vještak je
predao u spis nalaz i mišljenje.

Na ročištu održanom 10. rujna 1999. godine glavna
rasprava je zaključena.

Na ročištu održanom 17. travnja 2000. godine glavna
rasprava je preotvorena radi dopune dokaznog postupka.

Dana 19. travnja 2000. godine podnositeljica je zatražila
izuzeće raspravne sutkinje.

Rješenjem od 10. svibnja 2000. godine predsjednik Općin­skog
suda u Zagrebu odbio je zahtjev za izuzećem raspravne sut­kinje.

Dana 17. veljače 2003. godine određeno je novo
financijsko vještačenje.

Na ročištu održanom 19. rujna 2003. godine glavna
rasprava je zaključena, te je donijeta presuda. Protiv presude podnositeljica
je izjavila žalbu dana 21. lipnja 2004. godine. Predmet je zaprimljen na Županijskom
sudu u Zagrebu dana 6. rujna 2004. godine.

Postupak
se vodi pred Županijskim sudom u Zagrebu radi odluke o žalbi protiv presude
suda prvog stupnja.

3. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

Članak
29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 13. veljače 1991. godine tužbom podnositeljice Općinskom
sudu u Zagrebu radi naknade štete.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u razmatranje od tog dana već od 5. studenoga
1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je dana 6. srpnja 2004.
godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno trinaest (13)
godina, četiri (4) mjeseca i dvadeset i tri (23) dana, a nakon stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe
postupak je trajao šest (6) godina, osam (8) mjeseci i jedan (1) dan.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, od 5. studenoga 1997. godine do
podnošenja ustavne tužbe najprije vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu u
trajanju od oko šest godina i deset mjeseci. U tom razdoblju sud je bio
neaktivan od 5. studenoga 1997. do 10. studenoga 1998. godine (jedna godina i
pet dana), te od 17. travnja 2000. do 17. veljače 2003. godine (dvije godine i
deset mjeseci). Nakon toga postupak se vodi pred Županijskim sudom u Zagrebu od
rujna 2004. godine.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe kao tužiteljica u parničnom postupku nije doprinijela duljini
postupka.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da nije riječ o složenom predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od trinaest godina.
Sud prvog stupnja bio je neaktivan u dva dulja navrata, pri čemu je posljednje
razdoblje neaktivnosti trajalo čak dvije godine i deset mjeseci. Imajući u vidu
ukupno trajanje postupka, te neučinkovito postupanje suda prvog stupnja pred
kojim je bilo duljih razdoblja neaktivnosti, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno
pravo podnositeljice na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona,
donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti
svakoga pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2496/2004
Zagreb, 25. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 175/2004-3040