## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-2808/2007 od 13. veljače 2008.

### NN 26/2008 (29.2.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-2808/2007 od 13. veljače 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**890**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Jasna Omejec i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula K. b. Z. d. d. u stečaju iz
Z., koju zastupaju B. K. i N. K., odvjetnici iz K., na sjednici održanoj 13.
veljače 2008. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukida se rješenje Županijskog suda u Zagrebu broj: Gž-101/05-2 od 29.
svibnja 2006. godine.
III. Predmet se vraća Županijskom sudu u Zagrebu na ponovni postupak.
IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv rješenja Županijskog suda u Zagrebu broj:
Gž-101/05-2 od 29. svibnja 2006. godine, kojim je odbačena žalba podnositeljice
(predlagateljice u zemljišnoknjižnom postupku) izjavljena protiv rješenja
Općinskog suda u Zagrebu, broj: Z-16076/96 od 24. listopada 1996. godine, kao
nepravovremena.
Rješenjem Općinskog suda u Zagrebu, pod točkom I. dopuštena je uknjižba prava
vlasništva, a pod točkom II. odbijen je prijedlog za uknjižbu prava vlasništva
na nekretninama opisanima u izreci rješenja te je određena zabilježba odbijenog
prijedloga.
Prvostupanjski sud je u uputi o pravnom lijeku poučio podnositeljicu da je
protiv tog rješenja dopuštena žalba koja se može podnijeti u roku od 30 dana od
dana dostave rješenja.
2. Podnositeljica u ustavnoj tužbi ističe kako pogrešna uputa o pravnom lijeku
prvostupanjskog suda ne smije imati za posljedicu odbacivanje žalbe zbog
nepravodobnosti, ako je ta žalba podnesena u skladu s danom uputom suda o
dopuštenom pravnom lijeku.
Smatra da su joj osporavanim rješenjem povrijeđena ustavna prava zajamčena
člancima 14. stavkom 2., 18. stavkom 1. i 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.
3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Općinskog suda u
Zagrebu broj: Z-16076/96.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom.
5. Uvidom u spis predmeta utvrđeno je da je u rješenju Općinskog suda u Zagrebu
dana sljedeća uputa o pravnom lijeku:
*Protiv ovog rješenja dopuštena je žalba Županijskom sudu u Zagrebu u roku od 30
dana iza primitka ovog rješenja. Žalba se podnosi u dva primjerka putem ovog
suda.*Navedeno rješenje suda prvog stupnja podnositeljica je primila 5. studenoga
2004. godine, te je postupila po uputi suda prvog stupnja i preporučenom poštom
podnijela žalbu 3. prosinca 2004. godine, u roku navedenom u uputi o pravnom
lijeku.
6. Člankom 123. stavkom 1. Zakona o zemljišnim knjigama (»Narodne novine« broj
91/96., 68/98., 137/99., 114/01. i 100/04.) propisano je sljedeće:
*(1) Protiv rješenja u zemljišnoknjižnom postupku dopuštena je žalba, osim ako
zakonom nije drukčije određeno.*Člankom 125. Zakona o zemljišnim knjigama propisano je sljedeće:
*(1) Rok za žalbu je petnaest dana.
(2) O žalbi odlučuje sud drugoga stupnja.
(3) Zakašnjele žalbe odbacit će odmah sud prvoga stupnja, bez obzira na to je li
zabilježba nepovoljne odluke izbrisana.*
7. Županijski sud u Zagrebu, pozivajući se na članak 125. Zakona o zemljišnim
knjigama, rješenjem je odbacio žalbu izjavljenu protiv rješenja Općinskog suda u
Zagrebu s obrazloženjem da je *»žalba podnesena tek 03. prosinca 2004. godine
dakle 12 dana nakon isteka roka«*, pa je istu *»valjalo odbaciti kao
nepravovremenu«.*
8. Podnositeljica u ustavnoj tužbi navodi da su joj osporenim rješenjem
Županijskog suda u Zagrebu povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 18.
stavkom 1. i 29. stavkom 1. Ustava.
Člankom 18. stavkom 1. Ustava propisano je:
*Jamči se pravo na žalbu protiv pojedinačnih pravnih akata donesenih u postupku
prvog stupnja pred sudom ili drugim ovlaštenim tijelom.*
Člankom 29.stavkom 1. Ustava propisano je:
*Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u
razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog
kažnjivog djela.*
9. Ustavni sud u ustavnosudskom postupku ispituje je li tijekom postupka pred
nadležnim sudom počinjena povreda takvog značenja da sudski postupak kao
jedinstvenu cjelinu čini nepravičnim za podnositelja. Pri tome neće svaka
postupovna povreda dovesti do povrede ustavnog prava na pravično suđenje, već će
to biti samo ona povreda koja je takvog značenja da podnositelju ugrožava ili
onemogućuje pravo na pravično suđenje.
Osiguranje djelotvornog pravnog lijeka jedno je od temeljnih procesnih jamstava
u svim pravnim postupcima, koje je zbog svog iznimnog značenja zajamčeno Ustavom
kao temeljno pravo. Stoga je Ustavni sud nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu
protiv eventualne povrede tog prava.
10. Nakon razmatranja navoda ustavne tužbe i rješenja Općinskog suda u Zagrebu i
Županijskog suda u Zagrebu, Ustavni sud ocjenjuje da je u konkretnom slučaju
osporenim rješenjem Županijskog suda u Zagrebu podnositeljici, osim prava na
žalbu zajamčenog člankom 18. stavkom 1. Ustava, povrijeđeno i pravo na pravično
suđenje u dijelu koji se odnosi na pristup sudu, zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava.
Ustavni sud ocijenio je da je pogrešna pouka o pravu na žalbu, navedena u
rješenju suda prvog stupnja, u konkretnom slučaju išla na štetu zajamčenih
ustavnih prava podnositeljice, jer je postupanjem po toj uputi podnositeljici
zapriječen pristup sudu, a time i njezino ustavno pravo da se nadležni sud
očituje o njezinim žalbenim navodima.
Ustavni sud na kraju podsjeća da je temeljni zahtjev svakog pravnog poretka
utemeljenog na načelu vladavine prava da sudovi poznaju propise koje primjenjuju
u konkretnim slučajevima i da daju zakonitu i pravilnu uputu o pravnom lijeku.
Stoga stranke postupanjem po pogrešnoj uputi o pravnom lijeku koju daju sudovi
ne smiju trpjeti štetne posljedice.
11. U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe i povredu ustavnog jamstva na
jednakost pred zakonom, propisanog člankom 14. stavkom 2. Ustava. Polazeći od
činjenice da se ustavnom tužbom osporava rješenje drugostupanjskog suda kojim se
rješavalo pitanje dopuštenosti žalbe zbog nepravovremenosti, a da je ustavna
tužba podnesena zbog pogrešne upute nadležnog suda o roku za ulaganje pravnog
lijeka, Ustavni sud utvrđuje da se konkretan slučaj podnositeljice ne može
ispitivati s aspekta ustavnog jamstva na jednakost pred zakonom.
12. Slijedom iznijetog, na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona odlučeno je
kao u točkama I. II. i III. izreke, a odluka iz točke IV. izreke temelji se na
članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2808/2007
Zagreb, 13. veljače 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.

Odluka, NN 26/2008-890
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)