## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3806/2005 od 4. svibnja 2006.

### NN 68/2006 (19.6.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3806/2005 od 4. svibnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1640**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio K. Š. iz V. G., na sjednici
održanoj 4. svibnja 2006. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Pagu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: P-155/90 (ranije: P-193/88), u najkraćem mogućem
roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon
objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe K. Š. iz V. G., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 11.500,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio 22. rujna 2005. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u Pagu
pod brojem: P-155/90 (ranije: P-193/88), smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno
pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Pagu te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Pagu pod brojem: P-155/90
(ranije: P-193/88), utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi
ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Tužitelj, J. J. iz Z., je 29. kolovoza 1988. godine podnio tužbu Općinskom sudu
u Pagu protiv podnositelja kao prvotuženika i njegovog oca kao drugotuženika,
radi smetanja posjeda.
Do 5. studenoga 1997. godine Općinski sud u Pagu donio je rješenje, broj:
P-193/88 od 11. srpnja 1989. godine, koje je Županijski sud u Rijeci rješenjem,
broj: Gž-1093/90 od 13. lipnja 1990. godine, ukinuo i predmet vratio Općinskom
sudu u Pagu na ponovni postupak.
Nakon 5. studenoga 1997. godine održano je ročište 23. lipnja 1999. godine na
kojem je sud rješenjem naložio tužitelju da precizira tužbeni zahtjev prema
drugostupanjskom rješenju od 13. lipnja 1990. godine. Za podnositelja nije nitko
pristupio.
Podneskom od 23. srpnja 1999. godine tužitelj je dostavio nadopunu tužbenog
zahtjeva.
Na ročištu 28. rujna 1999. godine sud je upozorio tužitelja da podneskom od 23.
srpnja 1999. godine nije precizirao tužbeni zahtjev, te mu ponovno naložio da to
učini i poučio ga da zatraži pomoć odvjetnika. Sud je riješio provesti očevid na
licu mjesta uz vještaka mjernika i građevinskog inspektora, te je pozvao
podnositelja i drugotuženika da za to uplate predujam. Tužitelj je odbio
potpisati zapisnik s ročišta.
Podneskom od 6. prosinca 1999. godine podnositelj i drugotuženik izvijestili su
sud da nisu zaprimili precizirani tužbeni zahtjev te da ne mogu uplatiti
predujam sve dok tužitelj ne precizira tužbeni zahtjev. Istovremeno su zamolili
sud da pozove tužitelja da postupi po raspravnom rješenju suda od 28. rujna
1999. godine.
Podneskom od 4. travnja 2000. godine tužitelj ponovno nije precizirao tužbeni
zahtjev.
Podneskom od 20. travnja 2000. godine tužitelj je dostavio presliku dogovora od
3. kolovoza 1988. godine.
Podneskom od 25. travnja 2000. godine drugotuženik se očitovao na podnesak
podnositelja od 4. travnja 2000. godine i predložio sudu da u skladu s
drugostupanjskim rješenjem od 13. lipnja 1990. godine odbije tužbeni zahtjev.
Podneskom od 15. svibnja 2000. godine podnositelj je dostavio potvrdu o uplati
predujma, te je zamolio sud da, ukoliko ne odbije tužbeni zahtjev podnositelja,
žurno zakaže ročište.
Podneskom od 15. lipnja i 26. listopada 2000. godine podnositelj je ponovno
zamolio sud da žurno zakaže ročište.
Ročište zakazano za 6. prosinca 2000. godine odgođeno je zbog spriječenosti
suca.
Na ročište 7. veljače 2001. godine podnositelj je pristupio osobno. Međutim,
nije pristupio vještak mjernik J. S. Sud je donio odluku o provođenju dokaza
identifikacijom zemljišne čestice, te je pristupio zajedno sa sudskim vještakom
mjernikom J. Š. na lice mjesta gdje je zatekao tužitelja. Istovremeno, sud je
izvijestio prisutne da je građevinski inspektor obavijestio sud da neće
pristupiti na ročište te da je dostavio u spis relevantna rješenja i zaključke.
Podneskom od 18. studenoga 2002. godine podnositelj je izvijestio sud da je
drugotuženik umro, a da su njegovi nasljednici on i D. G. (kćerka drugotuženika),
te je zamolio sud da odgodi ročište zakazano za 21. studenoga 2002. godine.
Podneskom od 18. studenoga 2002. godine punomoćnik podnositelja je izvijestio
sud da nije u mogućnosti pristupiti na ročište zakazano za 21. studenoga 2002.
godine jer ima istoga dana zakazane rasprave pred Općinskim sudom u Požegi, te
je predložio odgoditi ročište i pozvati tužitelja da uredi tužbu i tužbeni
zahtjev. Istovremeno je priložio punomoć.
Na ročištu 21. studenoga 2002. godine sud je utvrdio da nije pristupio nitko, ni
za tužitelja ni za podnositelja, te je sljedeće ročište zakazao za 4. ožujka
2003. godine.
Podneskom od 28. studenoga 2002. godine supruga tužitelja K. J. izvijestila je
sud da je tužitelj umro 8. siječnja 2002. godine.
Na ročištu 4. ožujka 2003. godine K. J. je izjavila da će ovaj postupak preuzeti
ona i kćerka kao nasljednice iza pokojnog tužitelja pa joj je sud rješenjem
naložio da dostavi presliku rješenja o nasljeđivanju i precizira tužbeni zahtjev
prema drugostupanjskom rješenju od 13. lipnja 1990. godine. Sud je odlučio
zatražiti od punomoćnika podnositelja da dostavi izvod iz matice umrlih za
drugotuženika te presliku rješenja o nasljeđivanju. Nadalje, utvrđeno je da je
podnositelj podneskom izvijestio sud da nije u mogućnosti pristupiti ovom
ročištu, te da je predložio odgodu ročišta i naveo da ostaje kod svih svojih
ranijih navoda u slučaju da se ročište održi u njegovoj odsutnosti.
Na ročištu 6. lipnja 2005. godine stranke su navele da se kod suda vode još dva
parnična postupka pod brojevima: P-252/97 i P-25/99, te da se u ovom posljednjem
ročište na licu mjesta održava istog dana u 14.00 sati. Stoga su, radi
mogućnosti nagodbe, predložile da se ročište u ovom predmetu odgodi za 14.00
sati i nastavi na licu mjesta. Sud je rješenjem prihvatio prijedlog stranaka te
odredio da će se u spisu broj: P-25/99 utvrditi činjenice na listu mjesta uz
nazočnost vještaka I. M. od kojeg će se zatražiti i prijedlozi za dogovor
stranaka, a da će se ročište zakazati naknadno po dobivanju navedenih
prijedloga.
Na ročište 13. prosinca 2005. godine podnositelj je pristupio osobno dok za
tužitelje nije pristupio nitko. Sud je riješio ponovno pozvati tužitelje da
preciziraju tužbeni zahtjev prema drugostupanjskom rješenju od 13. lipnja 1990.
godine.
Na ročište 7. travnja 2006. godine podnositelj je pristupio osobno. Sud je
riješio ponovno pozvati punomoćnika tužitelja da u roku od 30 dana uredi tužbu i
tužbeni zahtjev, te je za 2. lipnja 2006. godine zakazao očevid na licu mjesta
uz nazočnost vještaka mjernika.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Pagu podnijeta 29. kolovoza 1988. godine.
Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje od 5. studenoga 1997. godine
kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava
i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj
18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02., u daljnjem tekstu:
Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči,
između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.
Ustavna tužba podnijeta je 22. rujna 2005. godine, a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno sedamnaest (17) godina i dvadeset četiri (24) dana,
a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina, deset (10) mjeseci i
sedamnaest (17) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u pravno relevantnom razdoblju od 5. studenoga 1997. godine do
podnošenja ustavne tužbe vodio pred Općinskim sudom u Pagu, koji je bio
neaktivan od 5. studenoga 1997. do 23. lipnja 1999. godine (jedna godina, sedam
mjeseci i osamnaest dana), od 7. veljače 2001. do 21. studenoga 2002. godine
(jedna godina, devet mjeseci i četrnaest dana) i od 4. ožujka 2003. do 6. lipnja
2005. godine (dvije godine, tri mjeseca i dva dana).
Razmatrajući postupanje suda tijekom vođenja postupka razvidno je da je Općinski
sud u Pagu propustio koristiti procesna ovlaštenja koja su Zakonom o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.)
ustanovljena upravo u svrhu racionalizacije i ubrzanja rada sudova, te kao
protuteža neograničenoj dispoziciji parničnih stranaka i zlouporabi procesnih
prava. Činjenica je da tužbeni zahtjev nije preciziran u skladu s
drugostupanjskim rješenjem od 13. lipnja 1990. godine do danas iako je to sud
godinama neprestano tražio od tužitelja.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽENIKA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tuženik u parničnom postupku, pridonio je duljini
postupka u pravno relevantnom razdoblju jer nije pristupio na tri ročišta (23.
lipnja 1999., 21. studenoga 2002. i 4. ožujka 2003. godine), a predujam za
izlazak vještaka je uplatio nakon više od sedam mjeseci. Međutim, takvim
ponašanjem podnositelja ne može se opravdati ukupno trajanje postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da u predmetu ima elemenata složenosti, ali oni nikako ne
opravdavaju ukupno trajanja postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u
trajanju od sedam godina, deset mjeseci i sedamnaest dana te da je još u tijeku,
iako je riječ o postupku radi smetanja posjeda koji je žurne naravi. Iako je i
podnositelj doprinio duljini postupka, njegov doprinos ne opravdava ukupno
trajanje postupka u razdoblju duljem od sedamnaest godina. Duljini postupka u
velikoj je mjeri pridonio tužitelj koji do danas nije precizirao tužbeni zahtjev
prema nalogu suda. Međutim, ovakvo ponašanje tužitelja ne smije biti na štetu
podnositelja ustavne tužbe kao tuženika u postupku koji također ima interes da
se postupak okonča u razumnom roku. Povrh toga, sud je trebao sankcionirati
ponašanje tužitelja u parničnom postupku. Imajući u vidu ukupno trajanje
postupka, razdoblja neaktivnosti i neučinkovito postupanje Općinskog suda u
Pagu, okolnost da se postupak od lipnja 1990. godine cijelo vrijeme vodi pred
sudom prvog stupnja koji od tada do danas nije nijednom meritorno odlučio o
tužbenom zahtjevu, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja na
suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Općinskog suda u Pagu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-3806/2005
Zagreb, 4. svibnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 68/2006-1640
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)