## Pravilnik o uvjetima i načinu utvrđivanja carinske osnovice

### NN 63/1992 (7.10.1992.), Pravilnik o uvjetima i načinu utvrđivanja carinske osnovice

# MINISTARSTVO FINANCIJA

Na temelju članka 48. i 291. stavak 2. Carinshog zahona ("Narodne
novine", br. 53A/91, 33/92, 40/92 i 61/92), ministar financija donosi

## PRAVILNIK

### o uvjetima i načinu utvrđivanja carinske osnovice

Članak 1.

Ovim pravilnihom se sukladno člancima 36. do 47. Carinskog zakona propisuju
potanji uvjeti i način utvrđivanja carinske osnovice.

Članak 2.

Sukladno članku 36. stavak 1. i 2. Carinskog zakona carinska osnovica
je ugovorena cijena robe (transakcijska vrijednost), kojom se smatra stvarno
plaćena cijena ili cijena koju treba platiti za robu kupljenu radi uvoza
u Republiku Hrvatsku.

Stvarno plaćena cijena ili cijena koju treba platiti za robu koja se
uvozi u Republiku Hrvatsku, obuhvaća sva plaćanja koja je kupac izvršio
ili treba izvršiti prema prodavatelju, izravno ili neizravno.

Plaćanja izvršena prema stavku 2. ovoga članka mogu biti u obliku novčanih
ili robnih transakcija.

Članak 3.

U carinsku osnovicu uračunavaju se novčani rabat i druga sniženja ugovorena
prije obavljenog uvoza robe, a ostvarena poslije toga uvoza.

U carinsku osnovicu uračunavaju se i sve pristojbe i takse koje se plaćaju
izvan područja Republike Hrvatske, osim ako se prodavatelju prema propisima
zemlje na čijem su području odgovarajuće pristojbe ili takse plaćene, priznaje
pravo na povraćaj tih pristojbi i taksa.

Članak 4.

Ugovorena cijena robe koja se uvozi predstavlja carinsku osnovicu neovisno
o vremenu u kojemu je ugovor o kupoprodaji zaključen, odnosno neovisno
o bilo kakvoj fluktuaciji nastaloj na tržištu poslije zaključenja ugovora.

Članak 5.

Sukladno članku 36. Carinskog zakona u carinsku osnovicu ne uračunavaju
se slijedeći troškovi i izdaci, ako su ugovorno razgraničeni od stvarno
plaćene cijene ili cijene koju treba platiti za uvezenu robu kao što su
na primjer izdaci za izgradnju, postavljanje, sklapanje, održavanje ili
tehničku pomoć, izvršenu poslije uvoza, u svezi s uvezenom robom.

Članak 6.

Kao ograničenja za kupce sukladno članku 36. stavak 3. točka 3. Carinskog
zakona koja bitno ne utječu na vrijednost robe koja se uvozi, a odnose
se na pravo raspolaganja ili korištenja robom, smatra se ograničenje kupca
da do određenog roka ne može obavljati reklamiranje, izlaganje ili prodaju
robe.

Članak 7.

Sukladno članku 36. stavak 3, točka 4. Carinskog zakona ugovorena cijena
za robu koja se uvozi neće se prihvatiti kao carinska osnovica:

1) ako prodavatelj uvjetuje ugovorenu cijenu uvezene robe obvezom kupca
da kupi i drugu robu u određenim količinama;

2) ako cijena uvezene robe ovisi od cijene ili cijena po kojoj kupac
prodaje drugu robu prodavatelju uvezene robe;

3) ako se cijena uvezene robe pod određenim uvjetima utvrđuje ovisno
o drugim poslovnim odnosima izmedu kupca i prodavatelja.

Članak 8.

Ugovorena cijena će se prihvatiti kao carinska osnovica i aho postoje
ograničenja iz članka 36. stavak 3. točka 5. Carinskog zakona, ako se carinska
osnovica poveća za odgovarajući dio svote ostvarene preprodajom, ustupanjem
ili uporabom uvezene robe koja se sukladno članku 41. stavak 1. točka 10.
Carinskog zakona izravno ili neizravno plaća prodavatelju.

Članak 9.

Sukladno članku 36. stavak 3. točka 6. Carinskog zakona smatrat će se
da su kupac i prodavatelj uzajamno povezani:

1) ako jedan od njih pripada grupi poslovodnih djelatnika ili direktora
drugog poduzeća i obrnuto,

2) ako su zakonom priznati poslovni partneri,

3) ako su u odnosu poslodavca i zaposlenog djelatnika,

4) ako bilo koja osoba, izravno ili neizravno, posjeduje, kontrolira
ili drži 5% ili više dionica ili glasova. jednog i drugog,

5) ako jedno od njih, izravno ili neizravno kontrolira drugo,

6) ako obje osobe, izravno ili neizravno kontroliraju neku treću osobu,

7) ako su članovi iste obitelji.

Osobe koje su međusobno povezane poslovno tako što je jedna od njih
isključivi zastupnik, distributer ili isključivi koncesionar drugog, smatrat
će se uzajamno povezanim u svrhu primjene ovoga članka.

Članak 10.

lako je kupoprodaja zaključena između uzajamno povezanih osoba prema
članku 9. ovoga pravilnika, ugovorena cijena prihvatit će se kao carinska
osnovica ako kupac dokaže da se takva cijena približava jednoj od slijedećih
cijena. koje se javljaju u isto ili približno isto vrijeme:

1) ako odgovara ugovorenoj cijeni istovjetne ili slične robe između
kupaca i prodavatelja kod kojih nije postojala uzajamna povezanost;

2) ako odgovara carinskoj osnovici istovjetne ili slične robe utvrđenoj
sukladno članku 38. Carinskog zakona.

Prilikom uporedbe vrijednosti roba iz stavka 1. ovoga članka uzet će
se u obzir oblik kupoprodaje i količina roba, kao i troškovi iz članka
41. Carinskog zakona.

Članak 11.

Ako se carinska osnovica uvezene robe ne može utvrditi sukladno odredbama
članka 36. Carinskog zakona, carinskom osnovicom smatrat će se ugovorena
cijena iste ili slične robe kupljene radi uvoza u Republiku Hrvatsku, i
uvezene u isto ili približno isto vrijeme kao i roba koja se carini.

Kao istovjetna roba prema članku 38. stavak 1. Carinskog zakona smatra
se roba koja je u svakom pogledu. po svojim svojstvima, kvaliteti i trgovačkom
ugledu istovjetna s robom koja je uvezena u isto ili približno isto vrijeme.

Neznatne razlike u izgledu neće utjecati da se roba koja odgovara toj
definiciji smatra istovjetnom.

Kao slična roba prema članku 38. stavak 2. smatra se roba koja ima slična
svojstva i sastav materijala koji omogućuje da se koristi za iste svrhe
kao i roba koja se uvozi i da u komercijalnom smislu zamijeni tu robu u
isto ili približno isto vrijeme.

Članak 12.

Prilikom utvrđivanja carinske osnovice istovjetne ili slične robe, uzet
će se ugovorena cijena robe koju je proizveo isti proizvođač, a ako ta
cijena ne postoji može se uzeti cijena robe koju je proizveo drugi proizvođač.

Ne raspolaže li se prilikom utvrđivanja carinske osnovice, sukladno
članku 38. stavak 3. Carjnskog zakona ugovorenom cijenom istovjetne ili
slične robe prodate u istom obliku kupoprodaje i u približno istoj količini
kao i roba koja se uvozi, koristit će se ugovorena cijena istovjetne ili
slične robe prodate u različitom obliku kupoprodaje ili različitim količinama,
i to:

1) u istom obliku kupoprodaje, a u različitim količinama;

2) u različitom obliku kupoprodaje, a u približno istim količinama;

3) u različitom obliku kupoprodaje i različitim količinama

Ugovorena cijena istovjetne ili slične robe usklađuje se s obzirom na
različite oblike prodaje ili količine robe, kao i različite troškove i
druge izdatke propisane člankom 41. Carinskog zakona.

Članak 13.

Kao cijena po mjernoj jedinici po kojoj se uvezena roba, odnosno istovjetna
ili slična uvezena roba prodaje u Republici Hrvatskoj u najvećoj ukupnoj
količini, prema članku 39. stavak 1. točka 1. Carinskog zakona, smatra
se cijena po kojoj se najveći ukupan broj jedinica robe prodaje osobama
uzajamno nepovezanim s osobama od kojih takovu robu kupuju, pri prvoj kupoprodaji
poslije obavljenog uvoza.

Za utvrđivanje carinske osnovice, prema stavku 1. ovoga članka neće
se uzeti u obzir cijena po mjernoj jedinici po kojoj je uvezena roba odnosno
istovjetna ili slična roba ako kupac osigurava prodavatelju izravno ili
neizravno, besplatno ili po sniženoj cijeni robu ili usluge navedene u
članku 41. točka 6. do 8. i 11. Carinskog zakona.

Kao prodaja istovjetne ili slične robe u smislu stavka 1. ovoga članka
smatra se prodaja koja je obavljena u isto ili približno isto vrijeme kada
se uvozi roba za koju se utvrđuje carinska osnovica.

Članak 14.

Prilikom utvrđivanja troškova prometa i dobiti koji se izuzimaju iz
cijene robe koja se uvozi (članak 39. stavak 1. točka 1. alineja prva Carinskog
zakona), uzimaju se prometni i drugi troškovi iskazani od strane carinskog
obveznika, ako su iskazani u primjerenoj visini.

Kao prometni troškovi iz stavka 1. ovoga članka ne smatraju se troškovi
reklame i prodaje robe.

Članak 15.

Utvrđuje li se carinska osnovica na temelju obračunate vrijednosti,
prema članku 39. stavak 1. točka 2. Carinskog zakona, podaci o troškovima
koji određuju obračunatu vrijednost pribavit će se od proizvođača putem
carinskog obveznika.

Članak 16.

Carinska osnovica propisana u članku 40. Carinskog zakona temelji se
u najvećoj mogućoj mjeri na raspoloživim podacima o prethodno uvezenim
i ocarinjenim robama.

Kod utvrđivanja carinske osnovice treba koristiti postupke u člancima
36, 38 i 39. Carinskog zakona s razumnim odstupanjima predviđenim tim člancima.

Članak 17.

Kod utvrđivanja carinske osnovice carinarnica utvrđuje da li su iskazani
svi troškovi i izdaci nastali u svezi s prodajom i isporukom robe do granične
luke ili drugog mjesta ulaska robe u carinsko područje Republike Hrvatske,
sukladno članku 36. stavak 3. točka 1. Carinskog zakona.

Prevozi li se roba pomorskim ili zračnim putem, kao mjesto ulaska robe
u carinsko područje Republike Hrvatske smatra se mjesto iskrcaja robe u
luci otvorenoj za međunarodni promet, a u slučaju korištenja drugih sredstava
prijevoza - granični prijelaz otvoren za međunarodni promet.

Članak 18.

Ako su troškovi prijevoza u dokumentima za carinjenje robe obračunati
do mjesta predaje robe unutar carinskog područja Republike Hrvatske, troškovi
prijevoza od mjesta ulaska u carinsko područje Republike Hrvatske do mjesta
predaje ne uračunavaju se u carinsku osnovicu.

Ako su troškovi prijevoza do mjesta predaje robe i obračunati na temelju
posebne tarife prema kojoj troškovi prijevoza opadaju zavisno od dužine
puta i težine robe, troškovi prijevoza od mjesta ulaska robe u carinsko
područje Republike Hrvatske do mjesta predaje obračunavaju se prema toj
tarifi.

Ako su troškovi prijevoza ugovoreni do mjesta predaje robe i ako se
visina tih troškova od mjesta ulaska u carinsko područje Republike Hrvatske
do ugovorenog mjesta predaje iz ugovora i drugih podnijetih isprava ne
može utvrditi, u carinsku osnovicu uračunava se ukupna svota troškova prijevoza.

Članak 19.

Kada se za prijevoz robe koriste prometna sredstva koja nisu u javnom
prometu (vlastita vozila i dr.), troškovi prijevoza obračunavaju se prema
prijevoznim tarifama koje se koriste za tu vrstu robe u javnom prometu.
Podnositelj deklaracije dužan je podnijeti dokaze o tako obračunatim troškovima.

Pri uvozu robe koju prodavatelj prodaje po jedinstvenim cijenama neovisno
od udaljenosti mjesta predaje, za carinsku osnovicu uzet će se jedinstvena
cijena bez odbitka troškova prijevoza od mjesta ulaska u carinsko područje
Republike Hrvatske do mjesta predaje.

Članak 20.

Pri uvozu robe koju su domaća poduzeća kupila u inozemstvu i koristila
na gradilištima u inozemstvu, u troškove prijevoza koji se uračunavaju
u carinsku osnovicu uzimaju se samo troškovi prijevoza od gradilišta u
inozemstvu s kojeg se roba upućuje u Republiku Hrvatsku do mjesta ulaska
roba u carinsko područje Republike Hrvatske.

Prilikom uvoza brodova i zrakoplova u carinsku osnovicu uračunavaju
se samo stvarni troškovi potrebni za dopremanje broda odnosno zrakoplova
i to od luke preuzimanja do mjesta ulaska u carinsko područje Republike
Hrvatske.

Članak 21.

U carinsku osnovicu uračunavaju se troškovi osiguranja sukladno članku
41. stavak 1. točka 2. Carinskog zakona.

Ako se iz ugovora o osiguranju ili iz drugih isprava ne može utvrditi
svota troškova osiguranja do ulaska u carinsko područje Republike Hrvatske
u carinsku se osnovicu uračunava cijela svota troškova osiguranja.

Članak 22.

U carinsku osnovicu uračunavaju se sve posredničke provizije koje nastanu
u svezi s prodajom, osiguranjem i dopremanjem robe te sličnim uslugama
koje se plaćaju posrednicima u inozemstvu, ako nisu uračunate u plaćenu
cijenu ili cijenu koju treba platiti.

Provizije koje kupac plaća za posredovanje pri kupovini robe ne uračunavaju
se u carinsku osnovicu.

Članak 23.

Troškovi za vanjsku i unutarnju ambalažu uračunavaju se u carinsku osnovicu
robe koja se uvozi, pa i ako je ambalaža besplatna.

Troškovi za vanjsku i unutarnju ambalažu koja se šalje odvojeno i troškovi
za ambalažu koja je izrađena od neuobičajenog, odnosno specijalno naručenog
materijala (ambalaža od plemenitog i drugog specijalnog materijala, specijalne
izrade i sl.) ne uračunavaju se u carinsku osnovicu robe koja se prodaje
u toj ambalaži.

Doprema li se roba u ambalaži koja nije prodana s robom i koja se vraća
u inozemstvo, troškovi prijevoza, osiguranja, amortizacije i drugi troškovi
u svezi s vraćanjem ambalaže u inozemstvo uračunavaju se u carinsku osnovicu
robe koja je isporučena u toj ambalaži.

Članak 24.

Troškovi nastali na ime kolske odnosno brodske dangube, ne uračunavaju
se u carinsku osnovicu.

Članak 25.

Osigurava li kupac prodavatelju proizvode iz članka 41. stavak 1. točka
6. Carinshog zakona besplatno, u carinsku osnovicu robe koja se uvozi uračunava
se cijena po kojoj su ti proizvodi nabavljeni.

Ako kupac osigurava prodavatelju proizvode po sniženoj cijeni, u carinsku
osnovicu robe koja se uvozi uračunava se i svota koja čini razliku između
cijene po kojoj su ti proizvodi nabavljeni i cijene po kojoj su ti proizvodi
ustupljeni prodavatelju.

Ako kupac osigurava prodavatelju proizvode iz članka 41. stavak 1. točka
7. Carinskog zakona, u carinsku osnovicu robe koja se uvozi uračunava se
i vrijednost proizvoda sukladno prema odredbama stavka 1. i 2. ovog članka.

Srazmjerni dio vrijednosti proizvoda koji su korišteni u proizvodnji
uvezene robe, a koji se uračunavaju u carinsku osnovicu robe koja se uvozi
prema članku 41. stavak 1. točka 8. Carinskog zakona predstavlja svota
prenesene vrijednosti tih proizvoda na robu koja se uvozi.

Smatrat će se da je kupac osigurao proizvode iz članka 41. stavak 1.
točke 6, 7 i 8. Carinskog zakona ako je roba nabavljena u bilo kojoj zemlji,
uključujući i zemlju prodavatelja.

Članak 26.

Sukladno članku 41: stavak 1. točka 9. Carinskog zakona, naknade i troškovi
uračunavaju se u carinsku osnovicu uvezene robe, pod uvjetom sa se odnose
na robu koja se uvozi, i da ih kupac plaća izravno ili neizravno kao uvjet
za prodaju te robe.

Članak 27.

Isplate kupca za pravo distribucije i preprodaje uvezene robe, neće
se uračunavati u carinsku osnovicu, ako takve isplate nisu uvjet za prodaju
uvezene robe radi izvoza, u zemlju uvoza.

Članak 28.

Kao srazmjerni dio vrijednosti usluga izvršenih u inozemstvu prema članku
41. stavak 1. točka 11. Carinskog zakona koje su potrebne za proizvodnju
robe koja se uvozi, smatra se vrijednost usluge inžinjeringa, razvoja,
umjetničkog oblikovanja, izrade planova, crteža i slično.

Članak 29.

Za robu koja se uvozi bez plačanja protuvrijednosti, sukladno članku
4. stavak 1. Carinskog zakona carinska osnovica utvrđuje se temeljem cijene
istovrsne ili slične robe u skladu s odredbama članka 36. do 39. Carinskog
zakona.

Članak 30.

Carinska osnovica rabljene robe sukladno članku 47. stavak 1. Carinskog
zakona utvrđuje se na temelju stvarno plaćene cijene takove robe (članak
36. stavak 2. i 3. Carinskog zakona).

Ne može li se carinska osnovica utvrditi na temelju stvarno plaćenecijene
iskazane u računu sukladno članku 44. stavak 3. Carinskog zakona, carinska
osnovica uvezene robe utvrdit će se primjenom ostalih metoda prema propisanom
redoslijedu.

Ne može li se carinska osnovica rabljene robe utvrditi sukladno stavku
2. ovog članka, utvrdit će se na temelju cijene istovjetne ili slične nove
robe umanjene za utvrđeni postotak istrošenosti.

Članak 31.

Ošteti li se roba za vrijeme prijevoza i dopreme, odnosno dok se nalazi
pod Carinskim nadzorom, vrijednost te robe utvrđuje se sukladno članku
47. stavak 2. Carinskog zakona umanjenjem odgovarajuće ugovorene cijene
zapostotak oštećenja.

Postotak oštećenja robe iz stavka 1. ovoga članka utvrđuje carinarnica
procjenom. Carinarnica može prihvatiti i postotak priznat u postupku za
ostvarivanje naknade na temelju osiguranja.

Članak 32.

Carinska osnovica robe koja se privremeno uvozi po osnovi najma utvrđuje
se sukladno članku 38. i 39. Carinshog zahona.

Ne može li se carinska osnovica robe iz stavka 1. ovog članka utvrditi
sukladno odredbama članka 38. i 39. Carinskog zakona, utvrđuje se na temelju
članka 40. Carinskog zakona, na slijedeći način:

1) ako je u ugovoru o najmu predviđena mogućnost kupnje robe koja je
predmet najma, prihvatit će se ponuđena kupoprodajna cijena iz ugovora,
pod uvjetom da odgovara odredbama Carinskog zakona koje se odnose na ugovorenu
cijenu;

2) za robu koja se ne pojavljuje u prometu kao predmet kupoprodaje carinsku
osnovicu ćini svota najamnine obračunata za petogodišnje razdoblje. Tako
utvrđena svota umanjuje se za svotu troškova iz članka 38. stavak 3. točka2.
Carinskog zakona te za svotu troškova kamata i troškova osiguranja novčanih
sredstava iz članka 45. stavak 1. točka 2. Carinskog zakona, za koje se
u postupku carinjenja utvrdi da se ne uračunavaju u carinsku osnovicu.

Članak 33.

Danom stupanja na snagu ovog pravilnika prestaje važiti Pravilnik o
uvjetima i načinu utvrđivanja carinske osnovice ("Službeni list".
br. 16/82 i 29/83 i "Narodne novine", br. 53A/91, 33/92, 40/92
i 61/92).

Članak 34.

Ovaj pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Klasa: 413-01/92-01/71

Urbroj: 513-01/92-1

Zagreb, 5. listopada 1992.

Ministar financija

**dr. Zoran Jašić, v.r.**

Pravilnik, NN 63/1992-1679
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)