## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5379/2011 od 19. siječnja 2012.

### NN 15/2012 (2.2.2012.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5379/2011 od 19. siječnja 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

435

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela V. I. iz S., na sjednici održanoj 19. siječnja 2012., jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu Općinskog suda u Splitu broj: Ovr-3991/06 koji se vodi pred tim sudom u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Općinski sud u Splitu dužan je provesti daljnje ovršne radnje u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Ovr-3991/06 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon dostavljene odluke Vrhovnog suda Republike Hrvatske iz točke II. izreke ove odluke.

IV. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, V. I. iz S., P. 39, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 15.300,00 kn.

V. Naknada iz točke IV. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

VI. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositeljica je 15. studenoga 2011. na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnijela ustavnu tužbu radi duljine ovršnog postupka koji se vodio pred Općinskim sudom u Splitu broj: Ovr-3991/06, a u kojemu je, u trenutku podnošenja ustavne tužbe, podnesena revizija protiv drugostupanjskog rješenja.

1.2. U ustavnoj tužbi podnositeljica navodi da je konkretni sudski postupak započeo prijedlogom za ovrhu zavedenim pod brojem: Ovr-434/02. U povodu prigovora podnositeljice protiv rješenja o ovrsi, navedeno rješenje o ovrsi da je stavljeno izvan snage rješenjem Općinskog suda u Splitu od 18. siječnja 2002. te da je spis upućen u parnicu. Navodi da je nakon provedenog parničnog postupka ponovno pokrenut ovršni postupak, sada pod brojem: Ovr-3991/06 i da u trenutku podnošenja ustavne tužbe postupak nije bio okončan.

Podnositeljica smatra da joj je vođenjem sudskog postupka u razdoblju dužem od devet (9) godina povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u presliku ovršnog spisa Općinskog suda u Splitu, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– sudski postupak pokrenut je 15. siječnja 2002. prijedlogom za ovrhu ovrhovoditeljice protiv podnositeljice radi namirenja novčane tražbine;

– u povodu prigovora protiv rješenja o ovrsi broj: Ovrv-434/02, navedeno rješenje je stavljeno izvan snage rješenjem Općinskog suda u Splitu od 12. ožujka 2002. te je spis ustupljen parničnom odjelu tog suda;

– presudom broj: IP-919/02 od 17. rujna 2004., potvrđenom presudom Županijskog suda u Osijeku broj: Gž-635/06 od 5. listopada 2006., podnositeljici je naloženo da tužiteljici isplati određeni iznos zajedno s pripadajućom zakonskom zateznom kamatom i troškovima postupka;

– na temelju pravomoćne i ovršne sudske odluke od 17. rujna 2004. tužiteljica je 19. prosinca 2006. prijedlogom za ovrhu pokrenula ovršni postupak broj: Ovr-3991/06 radi prisilnog ostvarenja novčane tražbine;

– rješenje o ovrsi doneseno je 27. prosinca 2006.;

– dopisom od 7. rujna 2009. sud je obavijestio ovrhovoditeljicu o danu vanjskog uredovanja sudskog ovršitelja;

– podneskom od 14. rujna 2009. ovrhovoditeljica je sudu dostavila obračun cjelokupnih potraživanja podnositeljice;

– zaključkom od 30. listopada 2009. sud je obavijestio ovrhovoditeljicu da je bezuspješno pokušana pljenidba pokretnina podnositeljice;

– protiv rješenja o ovrsi podnositeljica je 2. studenoga 2009. izjavila žalbu;

– podneskom od 4. prosinca 2009. ovrhovoditeljica je sudu dostavila odgovor na žalbu;

– rješenjem broj: Gžovr-224/10 od 24. siječnja 2011. žalba podnositeljice je odbijena kao neosnovana;

– protiv drugostupanjskog rješenja podnositeljica je 8. ožujka 2011. podnijela reviziju;

– podneskom od 10. ožujka 2011. podnositeljica je sud izvijestila o novoj adresi stanovanja te predložila obustavu ovrhe;

– u trenutku donošenja odluke o ustavnoj tužbi postupak se vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske radi odlučivanja o reviziji.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. Pravno stajalište da se parnični i ovršni postupak sagledavaju kao jedinstvena cjelina Ustavni sud izrazio je u svojoj odluci broj: U-IIIA-324/2005 od 23. studenoga 2006. (www.usud.hr). Da bi se ovršni postupak i parnični postupak koji mu je prethodio sagledavali kao jedinstvena cjelina, Ustavni sud ocjenjuje da je nužno da to zahtijeva sama podnositeljica te da ovršni postupak bude pokrenut unutar prihvatljivog razdoblja, nakon stjecanja mogućnosti za njegovo pokretanje.

Ukoliko su ispunjeni ti preduvjeti, Ustavni sud nadalje smatra da se razumnost duljine svakog sudskog postupka – pa i onda kad se dva odvojena postupka u pogledu razumnog roka sagledavaju kao jedinstvena cjelina – mora ocijeniti u svjetlu okolnosti svakog konkretnog slučaja, uzimajući u obzir kriterije utvrđene praksom Ustavnog suda, a to su posebice: duljina sudskog postupka, složenost tog postupka, ponašanje podnositelja, postupanje nadležnih sudova te važnost predmeta spora za podnositelja. Pri utvrđivanju postojanja eventualne povrede prava na suđenje u razumnom roku potrebno je ocijeniti svaki kriterij posebno te zatim sve zajedno.

4.2. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Imajući u vidu stajalište Ustavnog suda izraženo u točki 4.1. ove odluke te činjenicu da podnositeljica u ustavnoj tužbi ukazuje na duljinu cjelokupnog sudskog postupka (dakle ovršnog, parničnog pa ponovno ovršnog), Ustavni sud utvrđuje da su u konkretnom slučaju ispunjeni kriteriji da se konkretni sudski postupak u pogledu razumnog roka sagleda kao jedinstvena cjelina. Slijedom navedenog, kao pravno relevantno razdoblje za ocjenu povrede prava podnositeljice na suđenje u razumnom roku uzima se vrijeme od dana prigovora podnositeljice na rješenje za ovrhu zavedenog pod brojem: Ovr-434/02 pa sve do dana donošenja odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositeljice.

Navedeni prigovor podnositeljica je podnijela 7. veljače 2002., a kako se, u trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi podnositeljice, postupak u povodu revizije vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske, Ustavni sud utvrđuje da se sudski postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju od devet (9) godina, deset (10) mjeseci i osam (8) dana.

4.3. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Sudski postupak pokrenut je prijedlogom za ovrhu podnositeljice 15. siječnja 2002. U povodu prigovora podnositeljice, rješenje o ovrsi broj: Ovr-434/02 stavljeno je izvan snage te je spis upućen u parnicu.

Nakon provedenog parničnog postupka tužiteljice, sada kao ovrhovoditeljica podnijela je sudu novi prijedlog za ovrhu na temelju pravomoćne i ovršne sudske odluke, koji postupak u trenutku podnošenja ustavne tužbe nije bio okončan.

4.4. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE
(OVRŠENICE U OVRŠNOM POSTUPKU)

Prema utvrđenju Ustavnog suda, podnositeljica svojim ponašanjem nije doprinijela duljini sudskog postupka.

4.5. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ocjena je Ustavnog suda da se u konkretnom slučaju ne radi o složenoj pravnoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se, sagledavajući ovršni i parnični postupak kao jedinstvenu cjelinu, postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju preko devet (9) godina, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku. Ustavni sud posebno napominje da sudovi nisu odgovorni za namirenje vjerovnika (ovrhovoditelja), već za učinkovito i ekonomično provođenje sudskog postupka.

Imajući u vidu ukupnu duljinu sudskog postupka, činjenicu da podnositeljica svojim ponašanjem nije doprinijela duljini trajanja sudskog postupka, kao i činjenicu da predmet još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da sudovi, u konkretnom slučaju, postupak nisu proveli učinkovito i ekonomično te da je takvo postupanje nadležnih sudova dovelo do povrede prava podnositeljice da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima i obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I., II. i III. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama IV. i V. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka VI. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske i predsjednik Općinskog suda u Splitu dužni su dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluka u roku od osam (8) dana od dana otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točkama II. i III. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-5379/2011
Zagreb, 19. siječnja 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 15/2012-435