## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-367/1998, od 7. travnja 2004. i Izdvojeno mišljenje uz Rješenje broj: U-I-367/1998 od 7. travnja 2004.

### NN 54/2004 (28.4.2004.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-367/1998, od 7. travnja 2004. i Izdvojeno mišljenje uz Rješenje broj: U-I-367/1998 od 7. travnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1235

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko Potočnjak,
Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vuko­jević i
Milan Vuković, povodom prijedloga Dorice Nikolić iz Zagreba, za pokretanje
postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj dana 7.
travnja 2004. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Ne
prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
članka 13. Zakona o zračnim lukama (»Na­rodne novine«, broj 19/98).

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Dorica Nikolić iz Zagreba podnijela je Ustavnom sudu Republike Hrvatske
prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom Zakona o zračnim lukama (»Narodne
novine«, broj 19/98 – u daljnjem tekstu: Zakon), u cijelosti, iako, prema
obrazloženju prijedloga, predlagateljica, po ocjeni ovog Suda, osporava one
odredbe Zakona koje se odnose na »Zračnu luku Zagreb« d.o.o.

2. Zakon o zračnim lukama donesen je 30. siječnja
1998. godine, a stupio je na snagu 21. veljače 1998. godine (»Narodne novine«,
broj 19/98).

3. Osporena odredba glasi:

*Članak 13.*

(1) Danom stupanja na snagu ovoga Zakona, »Zračna
luka Zagreb«, d.o.o. sa sjedištem u Zagrebu, čiji je član Grad Zagreb, postaje
društvo s ograničenom odgovornošću čiji je član Republika Hrvatska, Zagrebačka
županija, Grad Zagreb i Grad Velika Gorica.

(2) U temeljnom kapitalu društva iz stavka 1. ovoga
članka sudjeluju Republika Hrvatska 55%, Zagrebačka županija 5%, Grad Zagreb
35% i Grad Velika Gorica 5%.

4. Predlagateljica smatra da su povrijeđene odredbe
članka 48. stavka 1., članka 49. stavka 4., članka 50. Ustava Republike
Hrvatske i ustavno načelo iz članka 3. Ustava, slijedom čega pred­laže da se
nakon provedenog postupka, donese odluka o ukidanju Zakona o zračnim lukama.

U prijedlogu navodi da je Trgovačko društvo »Zračna
luka Zagreb« d.o.o. sa sjedištem u Zagrebu, Pleso b.b., u isključivom
vlasništvu Grada Zagreba kao jedinog osnivača i člana društva. Rješenjem
Trgovačkog suda u Zagrebu, broj: Tt-95/12085-2 od 8. veljače 1996. godine u
sudski registar je upisano usklađenje općih akata društva »Zračna luka Zagreb«
d.o.o. sa Zakonom o trgo­vačkim društvima, kao i povećanje temeljnog kapitala
dru­štva.

Predlagateljica smatra da se osporenim Zakonom
mijenjaju udjeli u imovini i to na način da se od cjelovitog (stopostotnog)
udjela Grada Zagreba u temeljnom kapitalu »Zračne luke Zagreb« d.o.o., Gradu
Zagrebu oduzima 65%, dok se 55% daje Republici Hrvatskoj, 5% Zagrebačkoj
županiji, a 5% Gradu Velika Gorica i to sve pod uvjetom članka 18. Zakona, što
je po svom ustavnosudskom sadržaju oduzimanje vlasništva – izvlaštenje.

S obzirom da se osporenim Zakonom provodi izvlaštenje
Grada Zagreba, neispunjenjem pretpostavki utvrđenih Ustavom, uz činjenicu da
nikada pravo vlasništva nije osporavano, a ujedno se vrši umanjenje prava koja
su stečena ulaganjem kapitala, što u naš pravni sustav unosi pravnu
nesigurnost, predlagateljica prijedlog smatra utemeljenim.

*Prijedlog
nije osnovan.*

5. U
konkretnom slučaju, nakon što je pribavljen odgovor Vlade Republike Hrvatske,
očitovanje Ministarstva pomorstva, prometa i veza Republike Hrvatske, Gradske
skupštine Grada Zagreba, župana Zagrebačke županije, »Zračne luke Zagreb«,
uvidom u Društveni ugovor od 19. svibnja 1998. godine, cjelovitom analizom
dokumentacije, ustavnih i zakonskih odredbi, ovaj je Sud utvrdio sljedeće:

Odluku
o organiziranju javnog poduzeća »Aerodrom Zagreb« donijela je Skupština Grada
Zagreba 14. veljače 1991. godine (»Službeni glasnik Grada Zagreba«, broj 2/91),
temeljem odredbe članka 196b. Zakona o poduzećima.

Rješenjem
Okružnoga privrednog suda u Zagrebu, broj: Fi-5030/92 od 7. travnja 1992.
godine, u sudski registar upisano je organiziranje javnog poduzeća: »Aerodrom
Zagreb« poduzeće za aerodromske usluge, društvo s ograničenom odgovornošću,
Zagreb, Pleso bb.

Rješenjem
Okružnoga privrednog suda u Zagrebu, broj: Fi-1821/93 od 2. veljače 1993.
godine, u sudski registar upisana je promjena naziva: »Zračna luka Zagreb«,
poduzeće za usluge u zračnom prometu, društvo s ograničenom odgovornošću,
Zagreb, Pleso bb.

Rješenjem
Trgovačkog suda u Zagrebu, broj: Tr-95/12085-2 od 8. veljače 1996. godine, u
sudski registar je upisano usklađenje općih akata društva »Zračna luka Zagreb«
d.o.o. sa Zakonom o trgovačkim društvima, kao i povećanje temeljnog kapitala
društva.

Iz
izvatka sudskog registra proizlazi da je »Zračna luka Zagreb« upisana kao
društvo s ograničenom odgovornošću čiji je jedini osnivač Grad Zagreb, s
temeljnim kapitalom od 804.429.609,00 kn, na temelju izjave o usklađivanju
općih akata sa Zakonom o trgovačkim društvima i odluke o povećanju temeljnog
kapitala od 27. studenoga 1995. godine.

Temeljem
odredbe članka 18. osporenog Zakona, članovi Društva - Republika Hrvatska, Grad
Zagreb, Zagrebačka županija i Grad Velika Gorica dana 19. svibnja 1998. godine
sklopili su Društveni ugovor.

Rješenjem
Trgovačkog suda u Zagrebu, broj: Tt-98/4069 od 25. rujna 1998. godine u sudski
registar je upisano usklađenje s odredbama Zakona o zračnim lukama i Društvenim
ugovorom od 19. svibnja 1998. godine, promjena predmeta poslovanja uz promjenu
jedinog osnivača d.o.o. u više članova društva u dru­štvo s ograničenom
odgovornošću pod tvrtkom »Zračna luka Zagreb« d.o.o.

6.
Zakon o poduzećima (»Službeni list«, broj 77/88, 40/98 i 46/90, »Narodne
novine«, broj 53/91), u članku 196b. propisao je:

»(1) Postojeće
organizacije udruženog rada od posebnoga društvenog interesa mogu se
organizirati kao javna poduzeća donošenjem odluke nadležne društveno-političke
zajednice o organiziranju.

(2)
Društveno-politička zajednica sudjeluje u upravljanju u javnom poduzeću
razmjerno uloženom kapitalu.

(3)
Kapital iz stava 2. ovog člana smatra se državnim vlasništvom.«

Zakonom
o zračnim lukama (članak 1.) propisano je, da je zračna luka prostor otvoren za
javni zračni promet i dobro od interesa za Republiku Hrvatsku.

7. Ustavni
sud ocjenjuje kako je pravo zakonodavca da Zakonom o zračnim lukama uredi
organizaciju zračnih luka kao dobra od interesa za Republiku Hrvatsku.

Pored toga, s obzirom da je temeljem odredbe članka
196b. stavka 3. Zakona o poduzećima kapital predmetne zračne luke bio u
državnom vlasništvu to je Republika Hrvatska, temeljem svojih vlasničkih
ovlaštenja, imala pravo raspodijeliti udjele u trgo­vač­kom društvu »Zračna
luka« d.o.o. na način kako je to određeno osporenim Zakonom.

8. Ustavni sud ocjenjuje da osporene odredbe Zakona
kojima je izvršena raspodjela temeljnog kapitala društva »Zračna luka« d.o.o.
Zagreb, na način da u temeljnom kapitalu društva sudjeluju Republika Hrvatska
55%, Zagrebačka županija 5%, Grad Zagreb 35% i Grad Velika Gorica 5%, nisu
protivne članku 48. stavku 1. Ustava, kojim se jamči pravo vlasništva, članku
49. stavku 4. Ustava koji utvrđuju da se prava stečena ulaganjem kapitala ne
mogu umanjiti zakonom niti drugim pravnim aktom, a ni članku 50. Ustava kojim
su utvrđene pretpostavke pod kojima je moguće ograničiti ili oduzeti vlasništvo
ako je to u interesu Republike Hrvatske i uz naknadu tržišne vrijednosti.

9. Slijedom navedenog Ustavni sud je, temeljem
odredbe članka 43. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Repub­like Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst), riješio je kao u točki I.
izreke.

Točka II. izreke utemeljena je na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-367/1998
Zagreb, 7. travnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

\* \* \*

Na
temelju članka 27. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst) i članaka 50. i 51.
Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 181/03)
dajem

IZDVOJENO
MIŠLJENJE

uz
Rješenje broj: U-I-367/1998 od
7. travnja 2004.

Protivim
se izreci i obrazloženju Rješenja, broj: U-I-367/1998 od 7. travnja 2004.
(dalje u tekstu: Rješenje) kojim je odbijen prijedlog za pokretanje postupka za
ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 13. Zakona o zračnim lukama (»Narodne
novine«, broj 19/98).

1. Na
dan stupanja na snagu Zakona o zračnim lukama, 21. veljače 1998. godine,
ustavnopravno mjerodavno bilo je sljedeće činjenično i pravno stanje:

Rješenjem
Trgovačkog suda u Zagrebu, broj: Tr-95/12085-2 od 8. veljače 1996. godine u
sudski registar (…) upisana je »Zračna luka Zagreb« d.o.o. čiji je jedini
osnivač Grad Zagreb, s temeljnim kapitalom od 804.429.609,00 kn, na temelju
izjave o usklađivanju općih akata sa Zakonom o trgovačkim društvima i odluke o
povećanju temeljnog kapitala od 27. studenoga 1995. godine. To rješenje o upisu
u sudski registar nitko nije osporio u zakonom propisanom roku, pa je rješenje
postalo pravomoćno. Osporena odredba članka 13. Zakona o zračnim lukama mijenja
pravomoćni akt sudske vlasti. Uz to mijenja udjele u temeljnom kapitalu
trgovačkog društva »Zračne luke« d.o.o. tako da je oduzet dio tog kapitala u
korist Republike Hrvatske, Zagrebačke županije i Grada Velike Gorice, koje
određuje kao članove trgo­vačkog društva.

Zakon o Gradu Zagrebu (»Narodne novine«, broj 90/92,
stupio na snagu 30. prosinca 1992. godine) ustrojio je Grad Zagreb sukladno
Ustavu, a prestala je postojati općina Grad Zagreb. Zakon o Gradu Zagrebu
organski je zakon (članak 83. stavak 2. Ustava, »Narodne novine«, broj 56/90).
Dakle Grad Zagreb ustrojen sukladno Ustavu poduzeo je sve radnje za
usklađivanje općih akata društva »Zračna luka Zagreb« d.o.o. sa Zakonom o trgovačkim
društvima. Pravomoćnošću tog rješenja nastupio je i učinak »preuzimanja«
temeljem članka 42. Zakona o Gradu Zagrebu prema kojem je Grad Zagreb pravni
sljednik dosadašnje općine Grad Zagreb.

Zakon o zračnim lukama (stupio na snagu 21. veljače
1998. godine), kao kasniji zakon, a prema pravnoj snazi niži je od Zakona o
Gradu Zagrebu, nije mogao drugačije urediti pravne odnose koji se odnose na
osnivačka prava Grada Zagreba.

2. U obrazloženju Rješenja nisu navedeni
ustavnopravni razlozi za dopuštenost normativnog sadržaja članka 13. Zakona o
zračnim lukama.

U točki 6. Rješenja navodi se normativni sadržaj
članka 196b. Zakona o poduzećima. Nakon stupanja na snagu Zakona o Gradu
Zagrebu, koji je prema pravnoj snazi iznad Zakona o zračnim lukama kao što je
već prethodno navedeno, pogrešno je pozivanje na odredbe članka 196b. Zakona o
poduzećima. Povi­jes­na interpretacija s pomoću odredbe članka 196b. Zakona o
poduzećima u konkretnom slučaju nije dopuštena.

U točki 6. Rješenja, u zadnjoj rečenici, istaknuta je
odredba članka 1. stavka 2. Zakona o zračnim lukama, a propisuje »Zračna luka
je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku«. U točki 7. Rješenja navodi se
»Ustavni sud ocjenjuje kako je pravo zakonodavca da Zakonom o zračnim lukama
uredi organizaciju zračnih luka kao dobra od interesa za Republiku Hrvatsku«.

Za
razmatranje ustavnopravnog položaja dobra od interesa za Republiku Hrvatsku
mjerodavna je odredba članka 52. Ustava. Prema stavku 1. članka 52. dobra od
interesa za Republiku Hrvat­sku određena su po sili samog Ustava, ili su prema
ovlasti sadržanoj u toj ustavnoj odredbi kao takva određena zakonom. Prema
stavku 2. članka 52. Ustava »Zakonom se određuje način na koji dobra od
interesa za Republiku Hrvatsku mogu upotrebljavati i iskorištavati ovlaštenici
prava na njima i vlasnici, te naknada za ograničenja kojima su podvrgnuti.«

Nema
dvojbe da odredba članka 52. Ustava sadržava ustavnu osnovu za uređenje pravnog
položaja dobra od interesa za Repub­liku Hrvatsku, te da pravni položaj dobra
od interesa za Repub­liku Hrvatsku mogu imati i zračne luke. Temeljem te
ustavne odredbe zakonodavac uređuje upotrebljavanje i iskorištavanje dobra od
interesa za Republiku Hrvatsku, kao i naknadu za ograničenja kojima su
podvrgnuti vlasnici dobra od interesa za Republiku Hrvatsku. Oduzimanje
vlasništva ne može se temeljiti na odredbi članka 52. Ustava, stoga je pogrešno
pozivanje na ustavni institut dobra od interesa za Republiku Hrvatsku.

3.
Polazeći od izloženog, mišljenja sam da odredba članka 13. Zakona o zračnim lukama
nije suglasna sa člankom 3. Ustava u dijelu kojim je propisana nepovredivost
vlasništava i vladavina prava kao najviše vrednote ustavnog poretka Republike
Hrvatske.

Također
odredba članka 13. Zakona o zračnim lukama nije su­­glasna sa člankom 48. stavkom
1. (jamči se pravo vlasništva) i člankom 50. Ustava (propisane pretpostavke za
oduzimanje vlas­ništva i ograničenje prava vlasništva).

4.
Ustavnopravni razlozi zahtijevali su prijedlog za pokreta­nje postupka za
ocjenu suglasnosti članka 13. Zakona o zračnim lukama prihvatiti i tu odredbu
ukinuti. Pritom je valjalo imati na umu i Odluku Ustavnog suda, broj:
U-I-474/96 i U-I-733/96 od 11. veljače 1998. (»Narodne novine«, broj 27/98)
kojom je ukinut Zakon o pretvorbi Zagrebačkog velesajma (»Narodne novine«, broj
55/96), a razlozi za odstupanje od stajališta zauzetog u toj odluci nisu
navedeni.

Zagreb, 8. travnja 2004.

Sutkinja
**Agata Račan,** v. r.

Rješenje, NN 54/2004-1235