## Odluka o proglašenju Zakona o zaštiti zraka

### NN 48/1995 (14.7.1995.), Odluka o proglašenju Zakona o zaštiti zraka

# ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O ZAŠTITI ZRAKA

Proglašavam Zakon o zaštiti zraka koji je donio Zastupnički dom Sabora
Republike Hrvatske na sjednici 27. lipnja 1995.

Broj: 01-95-1241/1

Zagreb, 6. srpnja 1995.

Predsjednik Republike Hrvatske

**dr. Franjo Tuđman**, v. r.

### --- ZAKON

### O ZAŠTITI ZRAKA

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

(1) Ovim se Zakonom odreduju mjere, način organiziranja i provodenja
zaštite i poboljšanja kakvoće zraka, kao dijela okoliša, kao općeg dobra
koji ima osobitu zaštitu Republike Hrvatske ' (u daljnjem tekstu: državu).

(2) U zaštiti i poboljšanju kakvoće zraka primjenjuju se i odredbe Zakona
o zaštiti okoliša ako to nije ovim Zakonom drukćije propisano.

Članak 2.

Zaštita zraka od onećišćavanja uzrokovaciih radioaktivnim tvarima, tehnološkim
nesrećama i elementarnim nepogodama ureduju se posebnim zakonima.

Članak 3.

Osnovna je svrha zaštite i poboljšanja kakvoće zraka:

- očuvati zdravlje ljudi, biljni i životinjski svijet, kulturne i materijalne
vrijednosti,

- postići najbolju moguću kakvoću zraka,

- sprijećiti ili barem smanjivati onečišćavanja koja utjeću na promjenu
klime,

- uspostaviti, odriavati i unapredivati cjelovit sustav upravljanja
kakvoćom zraka na teritoriju driave.

Članak 4.

Zaštitom i poboljšanjem kakvoće zraka ne smiju se ugroziti ostali dijelovi
okoliša, druga područja i kakvoća življenja budućih naraštaja.

Članak 5.

U smislu ovoga Zakona razumijeva se:

Kakvoća zraka kao stupanj onečišćenosti zraka,

Onečišćen zrak kao zrak koji sadrži onečišćujuće tvari u takvoj koncentraciji,
takvu trajanju ili pod takvim uvjetima da može narušiti kakvoću življenja,
zdravlje i dobrobit ljudi i štetno utjecati na okoliš uopće, odnosno koji
sadrži štetne tvari u koncentracijama iznad preporučenih vrijednosti kakvoće
zraka (PV),

Onečišćavajuća tvar kao tvar u krutom, tekućem ili plinovitom stanju
koja može nepovoljno utjecati na: zdravlje ljudi, kakvoću življenja, biljni
i životinjski svijet, ljudskim radom ostvarena materijalna dobra, promjenu
klime i ozonski omotač,

Emisija kao ispuštanje onečišćujućih tvari u zrak,

Katastar emisije kao skup podataka o vrsti, količini, načinu i mjestu
ispuštanja/unošenja štetnih tvari u zrak.

Granične vrijednosti emisije kao najveće dopuštene količine ispuštanja/unošenja
onečišćujućih tvari iz stacionamog ili difuznog izvora emisije u zrak,

Kvota emisije kao ukupna dopuštena količina emisije, a izražava se u
tonama na godinu iz jednog ili više izvora zajedno, odnosno s odredenog
područja, a propisuje se radi ograničavanja daljinskog prijenosa.

Onečišćivanje kao pravna ili fizička osoba odgovorna za emisiju,

Praćenje kakvoće zraka kao sustavno mjerenje kakvoće zraka po prostornom
i vremenskom rasporedu, odnosno kao sustavno mjerenje koncentracije onečišćenja
u zraku (imisije),

Preporučene vnjednosti kakvoće zraka (PV) kao vrijednosti ispod kojih
se utjecaj na zdravlje Ijudi i vegetaciju ne očekuje ni pri trajnoj izloženosti,

Granične vrijednosti kakvoće zraka (GV) kao vrijednosti ispod kojih
se ne očekuje štetno djelovanje na zdrave osobe, ali pri dugotrajnoj izloženosti
njihovom utjecaju postoji rizik mogućeg utjecaja na osjetljive skupine
(npr. mala djeca, kronični bolesnici), biljke, pa i materijalna dobra,

Sanacijski program kao skup mjera za poboljšanje kakvoće zraka na nekom
području, a ostvaruju se zamjenom sirovina (goriva), tehnološkog procesa
ili pročišćavanjem otpadnih plinova prije otpuštanja u zrak, preseljenjem
ili prestankom rada pogona, drukčijim usmjeravanjem prometa i drukčije,

Registar izvora emisija kao popis onečišćavajućih objekata, uredaja
i djelatnosti izraden na osnovi obvezatnih prijava, koji služi kao podloga
za izradu katastra emisija, sanacijskog programa i za redoviti nadzor,

Upravljanje kakvoćom zraka kao osiguravanje mjera kojima će se provesti
strategija sprečavanja i smanjivanja onečišćavanja zraka na svim razinama,
da to ne ometa uravnoteženi razvoj,

Zaštitne udaljenosti kao najmanje dopušteni razmaci izmedu izvora emisije
i naselja (stambenih četvrti) propisani radi zaštite zdravlja i kakvoće
življenja ljudi,

Najbolje moguće mjere podrazumijevaju da nisu dovoljni samo najnužniji
postupci kako bi se tek postigle ili održale granične vrijednosti emisija,
nego da treba primijeniti najbolje moguće mjere za smanjivanje onečišćavanja
zraka do najniže moguće razine, pod uvjetom da troškovi ne budu nerazumno
visoki.

Članak 6.

Izvori onečišćavanja zraka su:

- tehnološki procesi, industrijski pogoni, uređaji i objekti iz kojih
se onečišćujuće tvari ispuštaju u zrak (stacionarni izvori),

- prijevozna sredstva (cestovna vozila, izvancestovna vozila, lokomotive,
brodovi, zrakoplovi) koja ispuštaju onečišćujuće tvari u zrak,

- uređaji, površine i druga mjesta (difuzni izvori) odakle se onečišćujuće
tvari slobodno šire zrakom bez odredena ispusta ili dimnjaka.

Članak 7.

(1) Izvori onečišćavanja zraka iz članka 6. alineje 1. i 2. ovo ga Zakona,
moraju biti izgradeni i/ili proizvedeni, opremljeni, rabljeni i održavani
tako da ne ispuštaju u zrak onečišćujuće tvari iznad graničnih vrijednosti
emisije.

(2) Izv6ri onečišćavanja zraka iz članka 6. alineje 3. ovoga Zakona,
moraju biti izgradeni, opremljeni, rabljeni i održavani tako da ne ispuštaju/unose
u zrak onečišćujuće tvari u količinama koje mogu ugroziti zdravlje ljudi
i okoliš.

Članak 8.

(1) Dokumenti zaštite i poboljšanja kakvoće zraka su:

- strategija zaštite i poboljšanja kakvoće zraka,

- programi zaštite i poboljšanja kakvoće zraka,

- izvješće o stanju kakvoće zraka.

(2) Dokumenti iz stavka 1. ovoga članka sastavni su dio dokumenata zaštite
okoliša.

II. PRAĆENJE I UTVRĐIVANJE KAKVOĆE ZRAKA I IZVORA EMISIJE

Članak 9.

Stupanj onečišćenosti zraka prati se:

- mjerenjem promjena onečišćenja zraka u nenaseljenim područjima (pozadinsko
onečišćenje zraka),

- mjerenjem promjena koje su posljedica regionalnog i prekograničnog
daljinskog prijenosa onečišćujućih tvari u zraku i oborina na teritoriju
države,

- mjerenjem onečišćenja zraka i oborina u gradovima i industrijskim
područjima,

- mjerenjem onečišćenja zraka u okolici industrijskih pogona, tehnoloških
pcocesa, uredaja i difuznih izvora koje mogu utjecati na kakvoću zraka,

- mjerenjem fizikalnog stanja atmosfere, odnosno meteocoloških uvjeta
na lokacijama gdje se mjeri kakvoća zraka,

-mjerenjem i opažanjem promjena na biljkama, gradevinama i u biološkim
nalazima koje ukazuju na učinak onečišćenja zraka (posredni pokazatelji
kakvoće zraka),

Država mreža za praćenje kakvoće zraka:

Članak 10.

(1) Na teritoriju države uspostavlja se mreža za trajno praćenje kakvoće
zraka (u daljnjem tekstu: državna mreža).

(2) Državna mreža sastavni je dio praćenja stanja okoliša i financira
se iz državnog proračuna.

Članak 11.

(1) Državnu mrežu čine

- postaje za mjerenja pozadinskog onečišćenja, regionalnog i prekograničnog
daljinskog prijenosa te mjerenja u okviru medunarodnih obveza države,

- postaje za mjerenje kakvoće zraka na područjima nacionalnih parkova,
parkova prirode, zaštićenih područja, osjetljivih ekoloških sustava te
kulturnog i prirodnog naslijeda,

- odabrane postaje za mjerenje onečišćenja zraka u naseljima i industrijskim
područjima.

(2) Lokacije postaja iz stavka 1. ovoga danka utvrduje Vlada Republike
Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vlada).

Članak 12.

(1) Postaje iz članka 1 1. ovoga Zakona prate kakvoću zraka sukladno
programu mjerenja kakvoće zraka koji donosi ravnatelj Državne uprave za
zaštitu okoliša (u daljnjem tekstu: ravnatelj).

(2) Program mjerenja kakvoće zraka u državnoj mreži utvrduje se na osnovi
stručnih podloga a osobito mora uzeti u obzir:

- ugroženost okoliša s obzirom na veličinu emisije i položaj njezinih
izvora,

- gustoću naseljenosti,

- osjetljivost biljnih i životinjskih vrsta,

- kulturno i prirodno naslijeđe,

- meteorološke i klimatske uvjete,

- topografiju,

- lokalni i daljinski prijenos onečišćenja,

- medunarodne obveze.

(3) Ravnatelj uz suglasnost ravnatelja Državnog zavoda za normizaciju
i mjeriteljstvo propisuje način mjerenja i prikupljanja podataka, način
provjere kakvoće mjerenja i podataka kao i način obrade i prikaza rezultata.

Članak 13.

(1) Državna upcava za zaštitu okoliša obavlja koordinaciju svih djelatnosti
državne mreže i surađuje s drugim državnim tijelima koji na temelju posebnih
propisa sudjeluju u praćenju kakvoće zraka.

(2) Državna uprava za zaštitu okoliša može ovlastiti i pravne osobe
da obavljaju koordinaciju pojedinih funkcionalnih ili prostornih cjelina
državne mreže.

Članak 14.

(1) Poslove praćenja kakvoće zraka iz članka 12. ovoga Zakona obavljaju
pravne osobe registrirane za obavljanje poslova zaštite okoliša - zaštite
zraka.

(2) Pravna osoba iz stavka 1. ovoga članka smije započeti djelatnost
nakon što dobije suglasnost Državne uprave za zaštitu okoliša.

(3) Suglasnost se može dati onoj pravnoj osobi koja ispunjava uvjete
propisane člankom 9. stavkom 3. Zakona o zaštiti okoliša.

Članak 15.

(1) Podaci kakvoće zaraka iz državne mreže su javni. Objavljuju se u
izvješću o stanju kakvoće zraka i čine dio informacijskog sustava zaštite
okoliša.

(2) Podaci o stanju kakvoće zraka iz informacijskog sustava zaštite
okoliša dostupni su javnosti pod uvjetima odredenim posebnim propisom.

Područne mreže za praćenje kakvoće zraka:

Članak 16.

(1) Jedinice lokalne samouprave u okviru samoupravnog djelokruga uspostavljaju
područne mreže za praćenje kakvoće zraka na svom području (u daljnjem tekstu:
područna mreža).

(2) Predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave odreduje lokacije
postaja u područnoj mreži i donosi program mjerenja kakvoće zraka i osigurava
uvjete njegove psovedbe.

(3) Programi mjerenja kakvoće zraka moraju uvažiti posebnosti područja.
Mjerenja se provode na način propisan člankom 12. stavak 3. ovoga Zakona.

(4) Poslove praćenja kakvoće zraka mogu obavljati pravne osobe iz članka
14. ovoga Zakona.

Članak 17.

(1) Podaci kakvoće zraka iz područne mreže su javni i objavljaju se
jedanput godišnje u službenom glasilu jedinice lokalne samouprave i uprave.

(2) Podaci iz stavka 1. ovoga članka koriste se za potrebe izvješća
o stanju kakvoće zraka i sastavni dio infocmacijskog sustava zaštite okoliša,
u izvornom i obradenom obliku.

Mjerenja posebne namjene

Članak 18.

(1) U okolici izvora onečišćenja zraka iz članka 6. alineja 1. i 3.
ovoga Zakona vrše se mjerenja u skladu s izrađenom procjenom utjecaja na
okoliš i/ili propisanim mjerama zaštite okoliša.

(2) Financiranje mjerenja iz stavka 1. ovoga članka osigurava onečišćivač.

Članak 19.

(1) U slučajevima kada postoji osnovana sumnja ili pritužba gradana
da je došlo do prekomjernog onečišćenja zraka moraju se izvršiti posebna
mjerenja.

(2) Odluku o posebnim mjerenjima, njihovu sadržaju i načinu financiranja
donosi poglavarstvo Grada Zagreba, grada i općine.

Članak 20.

Mjerenja iz članka 18. stavka 1. i članka 19. stavka 1. ovoga Zakona
postaju dodatni dio programa mjerenja područne mreže.

Kategorizacija područja prema stupnju onečišćenosti zraka

Članak 21.

(1) Prema stupnju onečišćenosti zraka utvrduje se kategorija kakvoće
zraka:

- prva kategonja kakvoće zraka - čist ili neznatno onečišćen zrak (nisu
prekoračene preporučene vrijednosti kakvoće zraka - PV),

- druga kategorija kakvoće zraka - umjereno onečišćen zrak (prekoračene
su PV a nisu prekoračene granične vrijednosti kakvoće zraka - GV),

- treća kategorija kakvoće zraka - prekomjecno onečišćen zrak (prekoračene
su granične vrijednosti kakvoće zraka GV).

(2) Ovisno o kategoriji kakvoće zraka utvrđuju se područja kakvoće zraka
na teritoriju države.

(3) Vlada odreduje područja kakvoće zraka na osnovi podataka iz državne
mreže.

(4) Skupština županije, Skupština Grada Zagreba i gradsko vijeće određuju
područja kakvoće zraka na osnovi podataka iz područnih mreža.

Članak 22.

Preporućene vrijednosti kakvoće zraka (PV) i granične vrijednosti kakvoće
zraka (GV) propisuje Vlada.

Članak 23.

(1) Predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave može, uz prethodnu
suglasnost Vlade, za svoje područje odrediti strože granične vrijednosti
kakvoće zraka od propisanih.

(2) Državna uprava za zaštitu okoliša daje mišljenje na propis iz stavka
1. ovoga članka koji se dostavlja Vladi radi davanja suglasnosti.

Članak 24.

Stupanj onečišćenosti zraka utvrduje se analizom postojećeg stanja na
osnovi:

- rezultata redovitih mjerenja u državnoj mreži tijekom najmanje jedne
godine,

- rezultata redovitih mjerenja u područnoj mreži tijekom najmanje jedne
godine,

- rezultata mjerenja posebne namjene,

- procjene stupnja onečišćenosti primjenom matematičkih modela ili primjenom
drugih metoda procjene u skladu s opće prihvaćenom praksom u svijetu.

Članak 25.

(1) Na području za koje je utvrdeno da je kakvoća zraka prve kategorije
djeluje se preventivno kako se zbog građenja i razvitka područja ne bi
prekoračile preporučene vrijednosti kakvoće zraka (PV),

(2) Na području za koje je utveđeno da je kakvoća zraka druge kategorije
provode se mjere smanjivanja onečišćenja zraka kako bi se postigle preporučene
vrijednosti kakvoće zraka ( PV).

(3) Na području za koje je utvrdeno da je kakvoća zraka treće kategorije
provode se sanacijske mjere kako bi se kratkoročno postigle granične vrijednosti
kakvoće zraka (GV), a dugoročno preporučene vrijednosti kakvoće zraka (PV).

Članak 26.

(1) Poglavarstvo Grada Zagreba, grada i općine naredit će primjenu posbnih
mjera zaštite gradana i način njihova ostvarivanja ako se na nekom području,
pod posebno nepovoljnim vremenskim uvjetima, pojavljuju onečišćenja zraka
kritičnih razina koja mogu akutno štetno djelovati na zdravlje ljudi i
okoliš.

(2) Kritične razine onečišćenosti zraka i mjere zaštite ljudi i okoliša
iz stavka 1. ovoga članka donosi Vlada.

(3) O pojavi onečišćenja zraka kritičnih razina obavezno se obavješćuju
građani putem sredstava javnog priopćavanja ili na drugi prikladan način.

Evidentiranje i praćenje emisije i izvor: emisije

Članak 27.

(1) Pravne i fizičke osobe vlasnici i/ili korisnici izvora onečišćavanja
zraka iz članka 6. alineje 1. i 3. ovoga Zakona dužne su:

- prijaviti izvor koji onećišćuje zrak kao i svaku njegovu promjenu
(rekonstrukciju) županijskom uredu i Gradskom uredu Grada Zagreba, odnosno
u gradu i općini ispostavama županije nadležnim za zaštitu okoliša,

- osigurati redovito praćenje (mjerenje i/ili proračunavanje) emisije
iz izvora i o tome voditi očevidnik,

- redovito dostavljati pođatke iz alineje 2. ovoga stavka u katastar
onečišćavanja okoliša.

(2) Ravnatelj propisuje obavezni sadržaj prijave, način vodenja očevidnika
i rokove dostave podataka.

(3) Za izvore onečišćavanja zraka iz članka 6. alineja 2. ovoga Zakona
podaci o izvorima emisije vode se na način propisan za prijevozna sredstva
u skladu s posebnim propisom.

Članak 28.

Županijski uredi i ured Grada Zagreba, odnosno u gradovima i općinama
ispostave županije nadležne za zaštitu okoliša, na osnovi podataka iz članka
27. ovoga Zakona:

- vode registar izvora emisije s podacima o prostornom smještaju i kapacitetima
izvora onečišćavanja, kao i o svim promjenama i rekonstrukcijama,

- vode pregled očevidnika o vrsti i koliđini emisije,

- na osnovi registra i ođevidnika iz alineje 1. i 2. ovoga članka vode
katastar o emisijama po vrstama i prostornom razmještaju koji je sastavni
dio katastra onečišćavanja okoliša,

- objavljuju podatke o emisijama iz alineje 3. ovoga članka u godišnjem
izvješću o stanju kakvoće zraka.

Informacijski sustav o kakvoći zraka

Članak 29.

(1) Državna uprava za zaštitu okoliša uspostavlja jedinstven informacijski
sustav o kakvoći zraka koji je dio infomacijskog sustava zaštite okoliša.

(2) Informacijski sustav o kakvoći zraka sadrži:

- podatke kakvoće zraka iz državne i područnih mreža,

- podatke o emisijama izvora onečišćavanja zraka,

- mjere i programe zaštite i poboljšanja kakvoće zraka,

- podatke o onečišćenosti zraka kritičnih razina i mjere zaštite ljudi
i okoliša u takvim situacijama,

- druge podatke važne za kakvoću zraka.

III. MJERE ZA SPREČAVANJE I SMANJIVANJE ONEČIŠĆAVANJA ZRAKA

Članak 30.

Uvjeti za djelotvornu zaštitu i poboljšanje kakvoće zraka i drugih dijelova
okoliša koji su ugroženi onečišćavanjem iz zraka osiguravaju se primjenom
načela uravnoteženog razvoja, načela cjelovitog planiranja i primjenom
najboljih dostupnih i primjenjivih tehnologija, tehničkih rješenja i mjera.

Članak 31.

Mjere za sprečavanje i smanjivanje onečišćavanja zraka provode se:

- usklađivanjem dokumenata prostornog uredenja s programima zaštite
okoliša, posebno zaštite zraka, odnosno cjelovitim planiranjem,

- propisivanjem zaštitnih mjera i graničnih vrijednosti

emisija,

- primjenom propisane ili utvrđene procjene utjecaja na okoliš i primjenom
mjera zaštite i poboljšanja kakvoće zraka pri gradnji i rekonstrukciji
izvora onečišćavanja zraka iz članka 6. alineja 1. i 3. ovoga Zakona,

- poticanjem upotrebe izvorno čistih tehnologija,

- primjenom sanacijskih programa za pojedine izvore ili područja.

Mjere za sprečavanje onećišćivanja zraka

Članak 32.

Pri izradi dokumenata prostornog uredenja moraju se uzeti u obzir područja
posebnih prirodnih i kulturnih obilježja, postojeća i planirana kategorija
kakvoće zraka na nekom području te odabrati najpovoljnije lokacije za moguće
izvore onečišćavanja zraka, kao i potrebne zaštitne udaljenosti izmedu
takvih objekata i stambenih zona u skladu s odredbama ovoga Zakona.

Članak 33.

(1) Granične vrijednosti emisija, zaštitne udaljenosti između stambenih
zona i proizvodnih pogona i druge zaštitne mjere propisuje Vlada.

(2) Propisima iz stavka 1. ovoga članka osigurava se:

- primjena najboljih dostupnih i primjenjivih tehnologija, rješenja
i mjera,

- zahtjevi za zaštitu neposcednog okoliša i daljinskog ili prekograničnog
onečišćenja zraka.

Članak 34.

(1) Za pojedina područja mogu se propisati strože granične vrijednosti
emisija i strože zaštitne mjere od propisanih u članku 33. stavak 1. ovoga
Zakona, ovisno o osjetljivosti ekosustava, daljinskom prijenosu onečišćavanja
i kakvoći zraka.

(2) Za pojedina područja i/ili županije može se propisati kao granična
vrijednost emisije ukupna količina emitiranih štetnih tvari godišnje (godišnja
kvota emisije) zbog daljinskog prijenosa onečišćenja.

(3) Propise iz stavka 1. i 2. ovoga članka sukladno, strategiji zaštite
i poboljšanja kakvoće zraka i medunarodnim obvezama propisuje Vlada.

Članak 35.

Kada se propisuje ukupna količina emitiranih štetnih tvari godišnje
iz članka 34. stavka 2. ovoga Zakona, županija ili više njih zajedno donose
program mjera za ostvarenje ciljnih razina, odnosno kvota.

Članak 36.

(1) Predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave može na svom području
donijeti strože propise od propisanih u članku 33. stavak 1. ovoga Zakona:

- za zahvate u okoliš za koje se procjena utjecaja na okoliš može odrediti
sukladno članku 26. stavku 2. i 3. Zakona o zaštiti okoliša,

- za sanacijske programe sukladno članku 57. Zakona o zaštiti okoliša.

(2) Odluka iz stavka 1. ovoga članka donosi se uz prethodnu suglasnost
Državne uprave za zaštitu okoliša.

Članak 37.

Prije gradnje ili rekonstrukcije izvora onečišćavanja zraka iz članka
6. alineja 1. i 3. ovoga Zakona mora se:

- primijeniti propisana ili utvcdena procjena utjecaja na okoliš koja
obuhvaća i mjere zaštite i poboljšanja kakvoće zraka,

- utvrditi mjere zaštite i poboljšanja kakvoće u slučajevi ma kada nije
propisana ili utvrđena procjena utjecaja na okoliš.

Članak 38.

U području treće kategorije kakvoće zraka ne može se izdati lokacijska,
gradevna i uporabna dozvola za novi izvor onečišćavanja zraka niti za rekonstrukciju
već postojećeg ako se novom gradnjom ili rekonstrukcijom ne osigurava:

- zamjena postojećeg nezadovoljavajućeg postrojenja novim koje smanjuje
onečišćenost zraka,

- da povišenje onečišćenosti zraka u okolici objekta ne bude veće od
10% od granične vrijednosti kakvoće zraka (GV), pod uvjetom da je u tijeku
provodenje sanacijskog programa za postojeće izvore onečišćavanja.

Mjere za smanjivanje onečišćavanje zraka

Članak 39.

(1) U području druge kategorije kakvoće zraka predstavničko tijelo jedinice
lokalne samouprave donosi program mjera za smanjivanje onečišćavanja zraka
kako bi se postupno postigle preporučene vrijednosti kakvoće zraka (PV).

(2) Program mjera iz stavka 1. ovoga članka obvezatno sadrži:

- analizu postojećeg stanja onečišćavanja zraka,

- utvrdivanje uzroka onečišćenosti zraka,

- program kratkoročnih i dugoročnih mjera za smanjivanje emisije onečišćujućih
tvari u zrak,

- redoslijed ostvarivanja pojedinih mjera s rokovima izvršenja,

- proćjenu troškova izvršenja pojedinih mjera.

(3) Grad Zagreb, grad i općina osigurava iz svog proračuna sredstva
za izradu programa mjera smanjivanja onečišćavanja zraka.

(4) Onečišćivač je dužan primijeniti i financirati utvrdene mjere za
smanjivanje emisije onečišćujućih tvari u zrak.

Članak 40.

(1) U području treće kategorije kakvoće zraka, uz obveze navedene u
članku 39. ovoga Zakona, onečišćivač je dužan izraditi i primijeniti sanacijski
program u zadanom roku na način i u skladu s posebnim propisom.

(2) Za područje u kojem je prekomjerno onečišćen zrak zbog emisija skupnih
izvora (kao što su kućna ložišta, promet i slično) izraduje se cjeloviti
sanacijski program. Pripremu i izradu sanacijskog programa, te redoslijed
i prioritet u provedbi odreduje poglavarstvo jedinice lokalne samouprave.

(3) Sredstva za provodenje sanacijskog programa iz stavka 2. ovoga članka
osiguravaju se iz proračuna jedinice lokalne samouprave.

IV. EKONOMSKI POTICAJI

Članak 41.

(1) Posebnim propisom mogu se odrediti olakšice i oslobadanja od plaćanja
poreza, carina i drugih javnih prihoda za nabavu uredaja za pročišćavanje
zraka, za uvoz postrojenja koja primjenjuju tehnologiju, sirovine i proizvodne
postupke manje nepovoljna utjecaja na kakvoću zraka od drugih srodnih proizvodnih
postupaka i tehnologija, razvoj i korištenje obnovljivih izvora energije
(sunce, vjetar, morski valovi, bio-plin) i za recikliranje otpadnih tvari.

(2) Olakšice i oslobadanje od plaćanja poreza, carina i drugih javnih
prihoda iz stavka 1. ovoga članka može odrediti Vlada ako nisu odredeni
drugim propisima.

V. FINANCIRANJE ZAŠTITE I POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA

Članak 42.

(1) Sredstva za financiranje zaštite i poboljšanja kakvoće zraka osiguravaju
se u državnom proračunu, proračunima jedinica lokalne samouprave i uprave
i iz drugih izvora sukladno zakonu.

(2) Sredstva iz stavka 1. ovoga članka koriste se za financiranje:,

- državne i područne mreže,

- obveza po medunarodnim ugovorima,

- izrade programa mjerenja posebne namjene,

- mjera zaštite gradana i okoliša pri pojavi onečišćenja zraka kritičnih
razina,

- izrade,programa mjera za smanjivanje onečišćavanja zraka,

- sanacijskih programa,

- stručnih i znanstvenih istraživanja prijeko potrebnih za ostvarivanje
ciljeva ovoga Zakona.

(3) Drugi izvori iz stavka 1. ovoga članka jesu:

- domaće i inozemne potpore,

- domaće i inozemne pozajmice.

(4) Sredstva iz stavka 3. ovoga članka prihod su državnog proračuna
ili proračuna jedinice lokalne samouprave i uprave ukoliko se posebnim
propisom ne propiše drukčije.

VI. NADZOR

Članak 43.

Upravni nadzor nad primjenom ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju
njega obavlja Državna uprava za zaštitu okoliša.

Članak 44.

Inspekcijski nadzor nad propisima i pojedinaćnim aktima donesenim na
temelju ovoga Zakona, uvjetima i načinom rada nadziranih pravnih i fizičkih
osoba i mjerama zaštite kakvoće zraka odredenih ovirn Zakonom, provodi
inspektor zaštite okoliša (u daljnjem tekstu: inspektor) sukladno ovom
1 posebnom zakonu. -

Članak 45.

U provedbi inspekcijskog nadzora zaštite i poboljšanja kakvoće zraka
inspektor redovito nadzire:

- prirnjenu mjera zaštite utvrdenih u postupku procjene utjecaja na
okoliš, odnosno mjera utvrđenih u lokacijskoj dozvoli,

- rad pogonskih i zaštitnih uredaja registriranih izvora onečišćavanja,

- zadovoljavanje graničnih vrijednosti emisija i primjenu drugih zaštitnih
mjera,

- provodenje mjerenja emisija i vodenja o tome očevidnička,

- provodenje sanacijskih programa i programa zaštite i poboljšanja kakvoće
zraka,

- uspješnost mjera za smanjenje onečišćavanja zraka.

Članak 46.

(1) U obavljanju inspekcijskog nadzora inspektor će rješenjem:

- zabraniti gradnju ili izvodenje drugih radova ako se ne provode mjere
zaštite utvrdene u postupku procjene utjecaja na okoliš i/ili u lokacijskoj
dozvoli, .

- zabraniti obavljanje radnji u ptoizvodnom postupku, uporabu postrojenja
i uredaja koji su prouzročili prekoračenje propisane granične vrijednosti
emisije, dok se nedostaci ili nepravilnosti ne otklone.

(2) Rješenjem iz stavka 1. ovoga članka odreduje se i rok u kojem će
se provesti utvrdene mjere zaštite i otkloniti nedostaci ili nepravilnosti.

Članak 47.

(1) Ako pravna i fizička osoba iz članka 46. ovoga Zakona ne postupi
po rješenju inspektora, prisilit će se na izvršenje kaznom u iznosu od
desetostruke prosječne plaće u državi u proteklom tromjesečju. Svaka kasnija
kaznena mjera izriđe se u istom iznosu.

(2) Ako pravna ili fizička osoba nakon tri izrečene kaznene mjere iz
stavka 1. ovoga članka ne izvrši obvezu iz rješenja koja joj je naložena
prema članku 46. ovoga Zakona; inspektor će pokrenuti prekršajni postupak
za izricanje zaštitne mjere oduzimanja dozvole za bavljenje djelatnošću
u trajanju do jedne godine.

(3) Novćani iznos iz stavka 1. ovoga članka uplaćuje se u državni proračun.

Članak 48.

Inspektor u Državžoj upravi za zaštitu okoliša neposredno nadzire i:

. - provedbu potvrdenih (ratifciranih) medunarodnih ugovora iz podruđja
zaštite zraka,

- praćenje kakvoće zraka u državnoj mreži.

VII. KAZNENE ODREDBE

Članak 49.

(1) Novčanom kaznom u iznosu od 60.000,00 do 100.000,00 kuna kaznit
će se za prekršaj pravna ili fizička osoba:

- ako izvor onečišćavanja zraka iz članka 6. alineje 1. i 2. ovoga Zakona
ispušta u zrak onečišćujuće tvari iznad graničnih vrijednosti emisija (članak
1. stavak 1.),

- ako izvor onečišćavanja zraka iz članka 6. alineja 3. ovoga Zakona
ispušta/unosi u zrak onečišćujuće tvari u količinama koje mogu ugroziti
zdravlje ljudi i okoliš (članak 7. stavak 2.),

- ako se ne drži propisanih zaštitnih mjera (članak 33. stavak 1.);

- ako nisu ispunjeni uvjeti zaštite zraka od onečišćenja iz procjene
utjecaja na okoliš i osigurane mjere zaštite i poboljšanja kakvoće zraka
(članak 37.),

- ako ne provodi u zadanom roku programe mjera za smanjivanje onećišćavanja
zraka (članak 39. stavak 4.),

- ako u zadanom roku ne primijeni propisani sanacijski program (članak
40. stavak 1.).

(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna
osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu do 40.000,00 kuna.

Članak 50.

(1) Novčanom kaznom u iznosu od 30.000,00 do 60.000,00 kuna kaznit će
se za prekršaj pravna ili fizička osoba:

- ako obavlja stručne poslove zaštite okoliša-zaštite zraka a ne ispunjava
propisane uvjete (članak 14.),

- ako ne prijavi izvor i svaku rekonstrukcijn izvora koji onečšćuje
zrak (članak 27. stavak 1. alineja 1.),

- ako ne prati emisiju i o tome ne vodi očevidnik na propisani način
(članak 27. stavak 1. alineja 2.),

- ako ne dostavlja podatke o emisiji i njezinim izvorima u katastar
onečišćavanja okoliša (članak 27. stavak 1. alineja 3.).

(2) Za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna
osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu do 20.000,00 kuna.

VIII. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 51.

(1) Propisi iz članka 22. i 33. stavka 1. ovoga Zakona donijet će se
u roku od šest mjeseci a propisi iz članka 11. stavka 2.,12., 21., 26.
stavka 2:, 21. i 34. ovoga Zakona u roku od jedne godine od dana stupanja
na snagu ovoga Zakona.

(2) Propisima iz stavka 1. ovoga članka mogu se propisati pcekršaji
i odrediti novčane kazne za te prekršaje.

Članak 52.

(1) Nacrti propisa iz članka 51. ovoga Zakona dostavljaju se na mišljenje
Odboru za prostorno uređenje i zaštitu okoliša Sabora Republike Hrvatske.

(2) Ako Odbor iz stavka 1: ovoga članka ne stavi pisane pamjedbe u roku
od trideset dana smatrat će se da je suglasan sa nacrtom propisa.

Članak 53.

Izvori onečišćavanja zraka koji postoje na dan stupanja na snagu ovoga
Zakona, ovisno o veličini emisije i štetnosti onećišćujuće tvari, moraju
se uskladiti s odredbama ovoga Zakona i propisa donijetih na temelju ovoga
Zakona u rokovima koje odredi Vlada, sukladno strategiji zaštite i poboljšanja
kakvoće zraka i medunarodnim obvezama.

Članak 54.

(1) Postojeće postaje za praćenje kakvoće zraka uspostavljene na državnom
teritoriju na temelju međunarodnih ugovora, do stupanja na snagu ovoga
Zakona, ulaze u sustav državne mreže koja se ustrojava po odredbama ovoga
Zakona ako Vlada ne odluči drukčije.

(2) Postojeće,postaje za praćenje kakvoće zraka uspostavljene u Gradu
Zagrebu i gradovima na temelju propisa koji su važili do stupanja na snagu
ovoga Zakona ulaze u sustav područne mreže koja se ustrojava po odredbama
ovoga Zakona ako jedinica Iokalne samouprave ne odluči drukčije.

Članak 55.

(1) Danom stupanja na snagu ovoga Zakona prestaje važiti osnovni zakon
o zaštiti zraka od onečišćavanja ("Narodne novine", br. 52/11.).

(2) Propisi donijeti radi provedbe Zakona iz stavka 1. ovoga članka
ostaju na snazi do donošenja propisa iz članka 51. stavka 1. ovoga Zakona,
ako nisu u suprotnosti s odredbama ovoga Zakona.

Članak 56.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u " Narodnim
noainama".

Klasa:351-01/95-02/01

Zagreb, 21. lipnja 1995.

ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Zastupničkog doma Sabora

**dr. Nedjeljko Mihanović**, v. r.

Odluka, NN 48/1995-992
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)