## Pravilnik o praćenju rezidua određenih tvari u živim životinjama i u proizvodima životinjskoga podrijetla

### NN 106/1999 (15.10.1999.), Pravilnik o praćenju rezidua određenih tvari u živim životinjama i u proizvodima životinjskoga podrijetla

# MINISTARSTVO POLJOPRIVREDE

Na temelju članka 78. stavka 3. i 4. Zakona o veterinarstvu ("Narodne
novine" 70/97) ministar poljoprivrede i šumarstva donosi

## PRAVILNIK

### O PRAĆENJU REZIDUA ODREĐENIH TVARI U ŽIVIM ŽIVOTINJAMA I U PROIZVODIMA ŽIVOTINJSKOGA PODRIJETLA

POGLAVLJE I

TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Pravilnikom utvrđuju mjere za praćenje i kontrolu rezidua tvari
navedenih u Dodatku I.

Članak 2.

Za potrebe ovoga Pravilnika pojedini pojmovi imaju sljedeće značenje:

a) *Zabranjene tvari ili proizvodi* - tvari i proizvodi čija je
primjena na životinjama zabranjena zakonskim ili podzakonskim aktima;

b) *nedozvoljeno liječenje* - uporaba zabranjenih tvari ili proizvoda
ili uporaba odobrenih tvari ili proizvoda u druge svrhe od onih za koje
su odobrene i/ili u uvjetima drugačijima od onih koji su propisani;

c) *rezidua* - ostatak tvari s farmakološkim djelovanjem, ostatak
njihovih metabolita i drugih tvari koje mogu zaostati u životinjskim proizvodima,
a za koje je dokazano ili postoji sumnja da su škodljivi po ljudsko zdravlje;

d) *Uprava* - Uprava za veterinarstvo Ministarstva poljoprivrede
i šumarstva kao organizacija u sastavu Ministarstva poljoprivrede i šumarstva
nadležna za zaštitu zdravlja životinja, proizvodnju proizvoda životinjskog
podrijetla koji neće predstavljati rizik za zdravlje ljudi;

f) *ovlašteni laboratorij* - laboratorij ovlašten od nadležnog
tijela za obavljanje ispitivanja službenih uzoraka na nazočnost rezidua;

g) *životinjski proizvodi -* meso, mlijeko, riba i njihovi proizvodi
i drugi proizvodi životinjskog podrijetla namijenjeni prehrani ljudi i
hranidbi životinja;

h) *skupina (uzgoj) životinja* - skupina životinja iste vrste,
iste dobi, uzgajanih na istom posjedu, u isto vrijeme i u istim uvjetima
držanja;

i) *posjednik životinje* - svaka pravna ili fizička osoba koja
je kao vlasnik, korisnik ili čuvar, izravno odgovorna za zdravlje životinja;

j) *lot*- proizvodna serija - skupina proizvoda iste vrste unutar
jednoga pakiranja ili tehnološke proizvodne cjeline;

k) *službeni uzorak* - uzorak kojega uzima ovlaštena osoba, prema
propisanom postupku i koji se na analizu dostavlja s priloženim propisanim
obrascem;

l) *ovlaštena osoba* - veterinarski inspektori (republički, županijski
odnosno gradski) i ovlašteni veterinari;

m) *farma* - mjesto gdje se životinje drže i uzgajaju;

n) *beta-agonisti -* blokatori beta-adrenoreceptora.

POGLAVLJE II

PLAN I NAČINI PRAĆENJA U SVRHU OTKRIVANJA REZIDUA

Članak 3.

Postupak uzgoja životinja i proizvodnje proizvoda životinjskog podrijetla
mora se pratiti u svrhu otkrivanja rezidua tvari navedenih u Dodatku I
ovoga Pravilnika i to:

(a) u živim životinjama, njihovim ekskretima, tjelesnim tekućinama i
tkivima;

(b) u životinjskim proizvodima;

(c) u hrani za životinje i vodi za piće.

Članak 4.

Uprava za veterinarstvo Ministarstva poljoprivrede i šumarstva (u daljnjem
tekstu Uprava), odgovorna je za:

a) sastavljanje Plana praćenja iz članka 5. ovoga Pravilnika radi provođenja
kontrole i praćenja određenih rezidua od strane ovlaštenih osoba;

b) koordiniranje aktivnosti koje poduzimaju republički, županijski i
gradski veterinarski inspektori;

c) sakupljanje, obradu i analizu podataka koji su potrebni za procjenu
učinka praćenja, te za objavljivanje rezultata kontrole rezidua i provođenja
Plana u pojedinim županijama;

d) izvješćivanje drugih država, zajednica država, relevantnih svjetskih
organizacija i drugih zainteresiranih strana, najkasnije do 31. ožujka,
svake godine, o podacima i rezultatima iz točke c) uključujući i rezultate
drugih odnosnih ispitivanja/procjenjivanja.

e) nadziranje provedbe praćenja.

Članak 5.

Plan praćenja određuje skupine tvari koje će se ispitivati prema vrstama
životinja, u skladu s Dodatkom II ovoga Pravilnika;

Planom se moraju odrediti mjere za otkrivanje:

(a) rezidua određenih tvari u živim životinjama, njihovim ekskretima
i tjelesnim tekućinama, u životinjskim tkivima i u proizvodima kao što
su meso, mlijeko, jaja, med;

(b) određenih tvari u vodi za piće i hrani za životinje na mjestima
gdje se životinje drže ili uzgajaju.

Obim i učestalost uzorkovanja određeni su u Dodacima II i III ovoga
Pravilnika.

Plan praćenja donosi Ministar poljoprivrede i šumarstva, za svaku kalendarsku
godinu.

Članak 6.

Plan mora biti usklađen s obimom i učestalošću uzorkovanja opisanima
u Dodatku III.

Uprava može izmijeniti minimalne zahtjeve kontrole iz Dodatka III, osiguravajući
tako da su isti jasnije utvrđeni, a ukupni učinak provođenja Plana praćenja
povećan.

Navedena izmjena ni na koji način ne smije umanjiti djelotvornost Plana
u otkrivanju pojedinih rezidua ili otkrivanju pojedinih slučajeva nedozvoljenoga
liječenja životinja tvarima navedenim u Dodatku I.

Članak 7.

Pri izradi Plana u obzir se moraju uzeti posebni uvjeti vezani za mogućnosti
pojave rezidua.

Plan mora sadržavati sljedeće:

- odredbe vezane za uporabu tvari iz Dodatka I, a naročito odredbe o
njihovom odobravanju i zabrani, raspodjeli i stavljanju na tržište i odredbe
koje određuju način njihove primjene;

- organizacijski ustroj tijela uključenih u praćenje i primjenu Plana;

- listu odobrenih laboratorija, uključujući podatke o njihovim kapacitetima
za obradu i analizu uzoraka;

- listu tvari koje se otkrivaju/kontroliraju, metode njihove analize,
standarde za interpretaciju dobivenih rezultata i najveće dozvoljene količine
ostataka odobrenih tvari (sukladno s propisima koje donosi Ministarstvo
zdravstva, te propisima Europske Unije);

- broj službenih uzoraka koji se uzima u odnosu na broj zaklanih životinja
svake pojedine vrste u prethodnoj godini, a u skladu s obimom i učestalosti
uzorkovanja iz Dodatka III;

- način uzimanja službenih uzoraka;

- mjere koje ovlaštena osoba naređuje u slučajevima utvrđivanja nedozvoljenih
rezidua.

Članak 8.

Usvojeni Plan može se mijenjati i nadopunjavati tijekom godine ako za
to postoje opravdane potrebe - uključujući prirodne i druge nepogode; odnosno
opravdana sumnja na zaostajanje nedozvoljenih rezidua u životinjama i proizvodima
životinjskog podrijetla.

Veterinarski inspektori iz članka 4. ovoga Pravilnika dužni su dostavljati
Upravi tromjesečno izvješće o provedbi Plana praćenja.

POGLAVLJE III

VLASTITA KONTROLA I ODGOVORNOST STRANA UKLJUČENIH U SUSTAV PROIZVODNJE
ŽIVOTINJA I PROIZVODA ŽIVOTINJSKOGA PODRIJETLA

Članak 9.

U promet se stavljaju samo:

a) životinje kojima nisu davane zabranjene tvari ili proizvodi ili životinje
koje nisu nedozvoljeno liječene:

b) životinje kojima su davane odobrene tvari ili proizvodi kod kojih
je protekla propisana karencija;

c) proizvodi koji potječu od životinje iz točaka (a) i (b);

Vlasnici, odgovorne osobe u objektima za klanje, obradbu i preradbu
proizvoda životinjskog podrijetla moraju poduzeti sve potrebne mjere, a
naročito mjere vlastite kontrole, kako bi:

a) u proizvodnji koristili samo one životinje za koje njihov proizvođač
može garantirati da je od zadnjega liječenja do stavljanja u promet tkiva
ili proizvoda koji potječu od liječenih životinja, proteklo propisano vrijeme
(karencija);

b) bili sigurni da životinje s farme ili životinjski proizvodi:

- ne sadrže količinu rezidua određene tvari koja je veća od najveće
dozvoljene količine;

- da ne sadrže zabranjene tvari ili proizvode.

Članak 10.

Veterinar koji obavljaja liječenje životinja na farmi prati uvjete držanja
i uporabu tvari na koje se odnosi ovaj Pravilnik.

Veterinar mora u evidencije liječenja na farmi, zabilježiti vrijeme
(datum) i način primjene lijeka, oznaku liječene životinje i vrijeme trajanja
karencije.

Vlasnik životinje može primjenjivati veterinarske lijekove samo pod
kontrolom veterinara, te se mora pridržavati uputa proizvođača lijekova
i propisane karencije.

U slučaju iz stavka 3. ovoga članka vlasnik životinje je dužan voditi
evidenciju koju, kao i veterinarske recepte mora čuvati najmanje 5 godina.

U svrhu utvrđivanja udovoljavanja određene farme zahtjevima ovoga Pravilnika,
posjednik životinje i veterinari koji provode zdravstvenu zaštitu životinja,
moraju ovlaštenoj osobi dati na uvid potrebne informacije i evidencije.

POGLAVLJE IV

MJERE SLUŽBENE KONTROLE

Članak 11.

Uprava može odrediti provođenje službenih/slučajnih programa kontrole;
ne uzimajući u obzir kontrole koje se provode u vezi s primjenom Plana
praćenja i kontrole koje se odnose na članak 5. ovoga Pravilnika ili kontrole
koje su propisane drugim propisima; i to:

a) na mjestima i tijekom proizvodnje tvari koje su sastavni dio skupine
A Dodatka I ovoga Pravilnika, način postupanja s istima, način njihova
uskladištenja, prijevoza, raspodjele ili prodaje;

b) na mjestima proizvodnje stočne hrane, uskladištenja kao i na mjestima
distribucije stočne hrane;

c) na mjestima uzgoja i držanja životinja, na mjestima proizvodnje i
uskladištenja sirovina životinjskoga podrijetla.

Kontrole iz stavka 1. ovoga članka naročito se moraju provoditi u svrhu
otkrivanja zabranjenih tvari ili proizvoda koji se primjenjuju na životinjama
u svrhu tova ili nedozvoljenoga liječenja.

Članak 12.

Kontrole predviđene ovim Pravilnikom moraju se provoditi bez prethodne
najave.

Članak 13.

Ovlašteni veterinar mora:

a) u slučaju sumnje na nedozvoljeno liječenje životinja, tražiti od
posjednika životinje ili veterinara koji vodi brigu o farmi, da osigura
svu potrebnu dokumentaciju iz članka 10. stavka 2. i 4. ovoga Pravilnika;

b) tamo gdje je potvrđeno nedozvoljeno liječenje, ili gdje su korištene,
odnosno tamo gdje postoje razlozi za sumnju da su korištene nedozvoljene
tvari ili proizvodi, provesti:

- kontrolu životinja na farmi podrijetla ili dolaska, metodom slučajnog
uzorka;

- kontrolu stočne hrane na farmi s koje životinje potječu ili dolaze
i vode za piće, a za ribe, rakove, školjke, muzgavce i mekušce ispitivanje
vode iz koje potječu;

- kontrole predviđene po članku 11. stavku 1. točki a) ovoga Pravilnika;

- sve druge kontrole koje su potrebne u svrhu razjašnjenja podrijetla
nedozvoljenih tvari.

c) tamo gdje su u životinjskim proizvodima, tkivima ili organima utvrđene
količine rezidua neke tvari veće od maksimalno dozvoljenih, obaviti potrebne
kontrole i poduzeti mjere u skladu s poglavljem VI ovoga Pravilnika.

POGLAVLJE V

UVOZ IZ DRUGIH DRŽAVA

Članak 14.

Države iz kojih se u Republiku Hrvatsku uvoze životinje ili proizvodi
životinjskoga podrijetla namijenjeni prehrani ljudi, moraju imati i provoditi
program praćenja rezidua određenih tvari sukladno zahtjevima iz Dodatka
I ovoga Pravilnika.

Članak 15.

Prilikom ispitivanja životinja ili proizvoda životinjskoga podrijetla
iz uvoza, ovlašteni veterinar koji je ispitivanja naredio, mora o rezultatima
analiza izvijestiti Upravu.

Članak 16.

Kada se utvrdi da su u svrhu liječenja uvezenih životinja korišteni
neodobreni proizvodi ili tvari, ili nazočnost zabranjenih proizvoda ili
tvari u jednoj seriji ili dijelu serije uvezenih proizvoda životinjskoga
podrijetla koji potječu iz istoga objekta, ovlaštena osoba mora poduzeti
sljedeće mjere:

- Upravi proslijediti informaciju o vrsti i namjeni proizvoda;

- provesti dodatno uzorkovanje svake skupine životinja ili proizvoda
životinjskoga podrijetla, iz istoga mjesta/objekta;

- sljedećih 5 serija pošiljaka istoga podrijetla privremeno zaplijeniti/zadržati
do završetka analize i dobivanja nalaza na osnovu kojega se obavlja prosudba
valjanosti;

- kada se dodatnim uzorkovanjem utvrdi nazočnost rezidua zabranjenih
tvari ili proizvoda;

- ovisno o vrsti/veličini opasnosti, dobavljač mora predmetnu pošiljku
vratiti u državu podrijetla, ili istu neškodljivo ukloniti, odnosno iskoristiti
u druge svrhe, sukladno odgovarajućim propisima i pod kontrolom veterinarskoga
inspektora.

O rezultatima dodatnih uzorkovanja ovlašteni veterinar mora izvijestiti
Upravu, koja na temelju tih informacija poduzima druge potrebite mjere
kako bi se utvrdili uzorci nazočnosti i podrijetlo nedozvoljenih rezidua.

POGLAVLJE VI

MJERE KOJE SE PODUZIMAJU U SLUČAJU PREKRŠAJA

Članak 17.

Uprava mora osigurati da se u slučaju nalaza pozitivnih rezultata analiza:

a) od strane ovlaštene osobe prikupe bez odgađanja;

- sve informacije koje su potrebne kako bi se moglo utvrditi podrijetlo
životinje, odnosno farma s koje životinja potječe ili dolazi;

- sve podatke o metodama i rezultatima analiza;

b) ovlaštena osoba mora provesti:

- ispitivanje na farmi s koje životinja potječe ili dolazi, kako bi
utvrdila uzroke nazočnosti rezidua u nedozvoljenim količinama;

- u slučaju nedozvoljenoga liječenja, ispitivanje podrijetla tvari ili
proizvoda i to: na mjestu proizvodnje, rukovanja, skladištenja, prijevoza,
primjene, raspodjele ili prodaje, ovisno o potrebama;

- svako dodatno ispitivanje koje smatra potrebitim.

Životinje od kojih se uzorci uzimaju moraju biti označene i evidentirane.
One ni u kojim okolnostima ne smiju napustiti farmu dok se ne dobiju rezultati
ispitivanja.

Članak 18.

U slučaju kada se utvrdi nedozvoljeno liječenje, ovlaštena osoba mora
osigurati da se liječene životinje odmah stave pod službenu kontrolu i
da se provedu ispitivanja kao u članku 13. točki b) ovoga Pravilnika.

Članak 19.

U skladu s rezultatima ispitivanja, ovlaštena osoba mora poduzeti sve
potrebne mjere kako bi se zaštitilo zdravlje ljudi, a to može uključiti
i zabranu kretanja životinja s farme (napuštanja farme) ili privremenu
zabranu odnošenja proizvoda životinjskoga podrijetla s farme ili iz objekata
u kojima su proizvedeni.

Svaki trup ili proizvod životinjskoga podrijetla za koji rezultati analize
pokazuju da su maksimalno dozvoljene količine ispitivanih rezidua prekoračene,
mora se proglasiti higijenski neispravnim za javnu potrošnju.

U slučaju ponovljenih nalaza rezidua određenih tvari u nedozvoljenim
količinama, ovlaštena osoba mora, prema vlastitoj prosudbi, dodatno uzorkovati
životinje na mjestu uzgoja ili držanja, odnosno kad su u pitanju proizvodi
životinjskoga podrijetla, na farmi i/ili u proizvodnim objektima, i to
kroz razdoblje od najmanje od 6 mjeseci.

Članak 20.

Troškove ispitivanja i kontrola na koje se odnosi ovaj Pravilnik snosi
vlasnik ili posjednik životinje, odnosno proizvođač proizvoda životinjskoga
podrijetla, ako se ti troškovi ne podmiruju iz državnog proračuna ili iz
drugih izvora.

Troškove uništavanja životinja odnosno proizvoda životinjskoga podrijetla
kod kojih su utvrđene rezidue određenih tvari u nedozvoljenim količinama
mora snositi vlasnik ili posjednik životinja odnosno, proizvođač proizvoda
životinjskoga podrijetla.

Članak 21.

U slučaju nalaza zabranjenih tvari ili proizvoda ili tvari iz skupine
A i B (1) i (2) Dodatka I ovog Pravilnika kod neovlaštene osobe, navedene
se zabranjene tvari ili proizvodi moraju staviti pod službenu kontrolu
dok se od strane ovlaštene osobe ne poduzmu odgovarajuće propisane mjere.

Članak 22.

Životinje kod kojih je potvrđeno nedozvoljeno liječenje moraju biti
označene i evidentirane, te se moraju pod nadzorom ovlaštenog veterinara
neškodljivo ukloniti.

Trupovi takvih životinja ne smiju se iskorištavati ni u koju svrhu.

Ako je ispitivanje obavljeno metodom uzimanja reprezentativnoga uzorka,
i ako su polovica ili više uzoraka uzetih tom metodom pozitivni, a u skladu
s člankom 18. ovoga Pravilnika, posjedniku životinja može se dati mogućnost
da bira između kontrole svake životinje koju posjeduje na farmi ili klanja
svih životinja.

Kroz razdoblje od najmanje narednih 12 mjeseci farma ili farme u vlasništvu
iste osobe moraju biti predmet dodatnog uzorkovanja i kontrole rezidua
onih tvari koje su prethodno nađene u nedozvoljenim količinama, a prema
procjeni ovlaštene osobe. Ako je na farmi uspostavljen sustav tzv. vlastite
kontrole rezidua određenih tvari, rezultati takve vlastite kontrole neće
se uvažavati tijekom navedenih 12 mjeseci.

Objekti koji proizvode proizvode životinjska podrijetla, uključujući
i farme, mogu biti i predmet dodatnih kontrola osim onih opisanih u članku
11. stavku 1. ovoga Pravilnika, kako bi se utvrdilo podrijetlo tvari koja
je nađena u nedozvoljenim količinama.

Dodatno uzorkovanje mora se provesti i na svim farmama ili u objektima
koji se nalaze u istom lancu opskrbe životinja ili stočne hrane.

Članak 23.

Ovlašteni veterinar na klaonici mora:

a) Ako sumnja ili ima dokaz da su životinje koje su dovedene na klanje
bile nedozvoljeno liječene ili su im davane zabranjene tvari ili proizvodi:

- organizirati odvojeno klanje tih životinja od drugih životinja za
klanje;

- privremeno zaplijeniti/zadržati trupove i iznutrice, te provesti potrebno
uzorkovanje kako bi se otkrile tvari za koje se sumnja da se nalaze u nedozvoljenim
količinama ili dokazala nazočnost zabranjenih tvari;

- ako su rezultati analize pozitivni, trupovi, iznutrice i druga jestiva
tkiva predmetnih životinja moraju biti uništeni odnosno neškodljivo uklonjeni
u zato predviđenim objektima, bez mogućnosti naknade;

b) Ako sumnja ili ima dokaze da do vremena klanja nije protekla propisana
karencija, mora odgoditi klanje životinja.

- Klanje se mora odgoditi za najmanje onoliko dana koliko je propisano
u uputi proizvođača odobrene tvari, a za tvari/proizvode koji sadrže beta-agoniste,
razdoblje karencije mora trajati najmanje 28 dana od zadnjeg liječenja.

- U slučaju kada klanje ne može biti odgođeno (klanje iz nužde, klanje
bolesnih životinja), životinje se mogu zaklati prije isteka određene karencije.
Meso i iznutrice moraju se u tom slučaju zadržati do dobivanja rezultata
analiza.

c) Meso i iznutrice koje sadrže količine rezidua koje nisu veće od maksimalno
dozvoljenih količina, mogu biti korišteni za javnu potrošnju.

d) Trupovi, iznutrice i proizvodi u kojima količine utvrđenih rezidua
prelaze maksimalno dozvoljene količine, ne mogu se koristiti za javnu potrošnju.

Članak 24.

Tamo gdje je potvrđeno držanje, korištenje ili proizvodnja zabranjenih
tvari ili proizvoda u nekom proizvodnom objektu, ovlaštena osoba ima pravo:

- zaplijeniti zabranjenu tvar ili proizvod i narediti neškodljivo uništenje
iste;

- zabraniti proizvodnju zabranjene tvari ili proizvoda.

Članak 25.

Protiv osobe odgovorne za stavljanje u promet zabranjenih tvari ili
proizvoda, ili za primjenu odobrenih tvari ili proizvoda u svrhe drugačije
od propisanih, moraju se poduzeti mjere propisane Zakonom o veterinarskim
lijekovima i veterinarsko medicinskim proizvodima.

Članak 26.

U slučaju odbijanja suradnje ili onemogućavanja rada ovlaštene osobe,
tijekom obavljanja propisanih pregleda i kontrola, te uzorkovanja sukladno
zahtjevima za primjenu Plana praćenja, te za vrijeme obavljanja ispitivanja
i kontrola u skladu s odredbama ovoga Pravilnika, poduzimaju se prema vlasniku
ili posjedniku životinje ili životinjskih proizvoda mjere propisane Zakonom
o veterinarstvu i Zakonom o veterinarskim lijekovima i veterinarsko medicinskim
proizvodima.

POGLAVLJE VII
OVLAŠTENI LABORATORIJ

Članak 27.

Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva mora odrediti najmanje jedan
referentni laboratorij za određivanje rezidua.

Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva nadopunjava i objavljuje listu
referentnih laboratorija i drugih državnih laboratorija za analitiku rezidua
u "Narodnim novinama".

Referentni laboratoriji moraju:

- koordinirati rad drugih državnih laboratorija odgovornih za analitiku
rezidua, usklađivati standarde i metode analize za određenu reziduu ili
skupinu rezidua;

- pružiti stručnu pomoć u izradi Plana praćenja rezidua;

- povremeno organizirati usporedna testiranja za određenu reziduu ili
skupinu rezidua koje se analiziraju u određenom laboratoriju;

- izvješćivati Upravu o rezultatima analiza, najmanje jednom mjesečno;

- provoditi stručnu izobrazbu laboratorijskog osoblja u drugim referentnim
laboratorijima i u referentnim laboratorijima drugih država.

Do 31. prosinca 2000. godine, određena rezidua ili skupina rezidua može
se testirati u nekoliko referentnih laboratorija, dok se od 1. siječnja,
2001. godine, testiranje određene rezidue ili jedne skupine rezidua može
dodijeliti samo jednome državnom referentnom laboratoriju.

Članak 28.

Službeni uzorci moraju se uzimati u skladu s Dodatkom III ovoga Pravilnika
i dostavljati na analizu u ovlaštene laboratorije.

Za tvari iz skupine A, svi pozitivni rezultati dobiveni brzom orijentacijskom
metodom (screening test), moraju biti potvrđeni potvrdnom laboratorijskom
metodom.

U slučaju kada ispitivanje službenoga uzorka ukazuje na nedozvoljeno
liječenje, odnosno na rezidue odobrenih tvari u nedozvoljenim količinama,
primjenjuju se mjere iz Poglavlja V ovoga Pravilnika.

POGLAVLJE VIII
ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 29.

Dodaci I, II i III ovoga Pravilnika mogu, sukladno procjeni štetnosti
vezane za toksičnost rezidua pojedinih tvari u namirnicama životinjskoga
podrijetla, odnosno procjeni vjerojatnosti da rezidue pojedinih tvari budu
nazočne u namirnicama životinjskoga podrijetla, biti izmijenjeni od strane
nadležnoga državnoga tijela.

Članak 30.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Klasa: 322-1/99-1/368
Urbroj: 525-06-99-01
Zagreb, 9. rujna 1999.

Ministar
poljoprivrede i šumarstva
**mr. sc. Ivan Đurkić,** v. r.

**DODATAK I**

*SKUPINA A - Tvari koje imaju anabolički učinak, te njihove soli i
esteri*

(1) Stilbeni, derivati stilbena i njihove soli i esteri

(2) Antitireoidne tvari

(3) Steroidi

(4) Laktoni rezorcilne kiseline uključujući zeranol

(5) Beta-agonisti

(6) Tvari iz Dodatka VI Pravilnika Vijeća (EEC) br. 2377/ 90 od 26.
lipnja, 1990.

*SUPINA B - Veterinarski lijekovi\* i kontaminante*

(1) Antibakterijske tvari uključujući sulfonamide i

kinolone

(2) Drugi veterinarski lijekovi

a) Antihelmintici

b) Kokcidiostatici, uključujući nitroimidazole

c) Karbamati i piretroidi

d) Sedativi

e) Nesteroidni protuupalni lijekovi

f) Druge farmakološki aktivne tvari

(3) Druge tvari i zagađivači okoliša

a) Organoklorni spojevi uključujući PCB-e

b) Organofosforni spojevi

c) Kemijski elementi

d) Mikotoksini

e) Boje

f) Drugo

\* Uključujući zabranjene tvari koje se mogu upotrijebiti u veterinarske
svrhe

**DODATAK II**REZIDUE POJEDINIH TVARI ILI SKUPINA TVARI KOJE SE ISPITUJU KOD RAZLIČITIH
VRSTA ŽIVOTINJA I U PROIZVODIMA ŽIVOTINJSKOGA PODRIJETLA

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | **Vrste  životinja,  životinjskih  proizvoda,  stočna hrana        i voda** | *goveda,     ovce,  koze,  svinje,  konji* | *perad* | *Riba,  rakovi,  školjke,  muzgavci,         mekušci* | *mlijeko* | *jaja* | *meso kunića i          meso divljači\*  iz farmskoga  uzgoja i iz  slobodne  prorode* | *med* |
| **Skupine     tvari** |  | | | | | | | |
| A1 |  | x | x | x |  |  | x |  |
| 2 |  | x | x |  |  |  | x |  |
| 3 |  | x | x | x |  |  | x |  |
| 4 |  | x | x |  |  |  | x |  |
| 5 |  | x | x |  |  |  | x |  |
| 6 |  | x | x | x | x | x | x |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| B1 |  | x | x | x | x | x | x | x |
| 2a |  | x | x | x | x |  | x |  |
| b |  | x | x |  |  | x | x |  |
| c |  | x | x |  |  |  | x | x |
| d |  | x |  |  |  |  |  |  |
| e |  | x | x |  | x |  | x |  |
| f |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3a |  | x | x | x | x | x | x | x |
| b |  | x |  |  | x |  |  | x |
| c |  | x | x | x | x |  |  | x |
| d |  | x | x | x | x |  |  |  |
| e |  |  |  | x |  |  |  |  |
| f |  |  |  |  |  |  |  |  |

\*kada je u pitanju divljač iz slobodne prirode ispituju se samo ostaci
teških metala

**DODATAK III**

OBIM I UČESTALOST UZORKOVANJA

**PAPKARI**

**1. Goveda**

Najmanji broj životinja koji će se u jednoj godini testirati na nalaz
svih vrsta rezidua, mora biti jednak broju od najmanje 0.4% od ukupnog
broja goveda zaklanih u prethodnoj godini, i to:

*Skupina A:* 0,25 podijeli se na sljedeći način:

- polovina uzoraka uzima se od živih životinja na mjestu držanja;

(u slučaju prijestupa, 25% uzoraka uzetih u svrhu analize substancija
iz skupine A5, mogu biti uzorci stočne hrane, vode za piće, itd.)

- polovina uzoraka uzima se na klaonici;

Svaka podskupina skupine A mora se testirati svake godine i to u obimu
od najmanje 5% od ukupnoga broja uzoraka koji se uzimaju u svrhu testiranja
tvari iz skupine A.

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje pojedinih tvari
iz skupine A raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema postojećim podacima
o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B:* 0,15%

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B1

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B2

10% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje pojedinih tvari
iz skupine B određuje se prema iskustvu odnosno prema postojećim podacima
o korištenju pojedinih tvari.

**2. Svinje**

Najmanji broj životinja koji će se u jednoj godini testirati na nalaz
svih vrsta rezidua, mora biti jednak broju od najmanje 0.05% od ukupnog
broja svinja zaklanih u prethodnoj godini i to:

*Skupina A:*0,02%

Tamo gdje se uzorkovanje provodi u klaonici, dodatno se, na mjestu gdje
se životinje drže i/ili uzgajaju, moraju testirati uzorci vode za piće,
hrane za životinje, fecesa, i to tako da se u jednoj godini uzorkovanjem
obuhvati najmanje jedna farma u odnosu na 100 000 zaklanih svinja u prethodnoj
godini.

Svaka podskupina skupine A mora se testirati svake godine i to u obimu
od najmanje 5% od ukupnoga broja uzoraka koji se uzimaju u svrhu testiranja
tvari iz skupine A.

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje pojedinih tvari
iz skupine A raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema postojećim podacima
o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B:*0,03%

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B1

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B2

10% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje pojedinih tvari
iz skupine B određuje se prema iskustvu odnosno prema postojećim podacima
o korištenju pojedinih tvari.

**3. Ovce i koze**

Najmanji broj životinja koji će se u jednoj godini testirati na nalaz
svih vrsta rezidua, mora biti jednak broju od najmanje 0.05% od ukupnog
broja ovaca i koza starijih od tri mjeseca, zaklanih u prethodnoj godini,
i to:

*Skupina A:*0,01%

Svaka podskupina skupine A mora se testirati svake godine i to u obimu
od najmanje 5% od ukupnoga broja uzoraka koji se uzimaju u svrhu testiranja
tvari iz skupine A.

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje pojedinih tvari
iz skupine A raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema postojećim podacima
o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B:*0,04%

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B1

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B2

10% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje pojedinih tvari
iz skupine B raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema postojećim podacima
o korištenju pojedinih tvari.

**KONJI**

Broj uzoraka određuje ovlaštena osoba prema procjeni situacije na terenu
(sumnja na uporabu zabranjenih tvari, drugi nastali problemi).

**PERAD**

*(Brojleri, nesilice, pure i druga perad)*

Jedan uzorak peradi sastoji se od jedne ili više životinja ovisno o
zahtjevima analitičkih metoda.

Za svaku kategoriju peradi (uključujući brojlere, nesilice, pure i drugu
perad) broj uzoraka koji će se uzeti svake godine iznosi najmanje 1 uzorak
na 200 tona godišnje proizvodnje (mrtve vage). U slučaju kada je godišnja
proizvodnja određene kategorije peradi veća od 5 000 tona, svaka skupina
tvari kontrolira se kod najmanje 100 uzoraka.

Raščlamba uzoraka obavlja se kako slijedi:

*Skupina A:*50% od ukupnoga broja uzoraka

Od navedenoga se broja najmanje 1/5 uzoraka uzima na farmi.

Najmanje 5% uzoraka, od ukupnoga broja uzoraka koji se uzimaju u svrhu
određivanja rezidua tvari iz skupine A, testira se svake godine na ostatke
tvari iz svake pojedine podskupine Skupine A.

Preostali broj uzoraka koji se odnosi na testiranje pojedinih tvari
iz skupine B raspoređuje se prema iskustvu odnosno prema postojećim podacima
o korištenju pojedinih tvari.

*Skupina B:*50% od ukupnoga broja uzoraka

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B1

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B2

10% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka od 100% raspoređuje se prema situaciji na terenu.

**RIBA**

**Riba iz uzgajališta**

Uzorak predstavlja jedna ili više riba, ovisno o veličini ribe i zahtjevima
analitičkih metoda.

Broj uzoraka koji se godišnje mora uzeti je najmanje 1 uzorak na 100
tona godišnje proizvodnje.

Tvar koju će se određivati, mora se odabrati prema učestalosti primjene
te tvari.

Raščlamba uzoraka obavlja se kako slijedi:

*Skupina A:*jedna trećina od ukupnog broja uzetih uzoraka

- svi se uzorci moraju uzeti na uzgajalištu, u svim fazama proizvodnje,
uključujući i uzimanje uzoraka ribe iz izlova namijenjene prehrani ljudi,
neposredno prije stavljanja u promet.

*Skupina B:*dvije trećine od ukupnoga broja uzetih uzoraka

a) najbolje na uzgajalištu ili odmah nakon izlova, gdje se uzimaju uzorci
ribe namijenjene ljudskoj uporabi, neposredno prije stavljanja u promet,
i/ili

b) u objektu za preradu ili na mjestu veleprodaje / skladišta ribe,
gdje se uzimaju uzorci svježe ribe, s tim da se pri uzimanju uzoraka moraju
prikupiti svi potrebni podaci kako bi se u slučaju pozitivnih rezultata
analize, moglo dokazati podrijetlo ribe.

**Rakovi, školjke, muzgavci i mekušci**

Svugdje gdje postoje razlozi za sumnju da su veterinarski lijekovi ili
pesticidi primjenjivani ili tamo gdje se sumnja na zagađivače okoliša i
druge štetne tvari, mora se provesti uzorkovanje na mjestima uzgoja rakova,
školjaka, muzgavaca i mekušaca.

**MLIJEKO**

**Mlijeko i goveda**

Uzorkovanje:

- Svaki službeni uzorak mlijeka mora uzeti ovlaštena službena osoba
i to tako da se uvijek može dokazati podrijetlo, tj. farma/životinja od
koje uzorak potječe.

- Uzorci se mogu uzeti:

- na farmi iz sabirne cisterne:

- u mljekari prije nego se sabirna cisterna isprazni.

- Uzorci se uzimaju samo od sirovoga mlijeka.

Količina uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda

Broj uzoraka i dinamika uzorkovanja:

Godišnji broj uzoraka iznosi 1 uzorak na 15 000 tona godišnje proizvodnje
mlijeka, s tim da se godišnje uzme najmanje 300 uzoraka mlijeka, i to tako
da se:

a) 70% uzoraka pretraži na ostatke veterinarskih lijekova. U ovom slučaju
svaki uzorak mora biti testiran na najmanje četiri različite tvari iz najmanje
tri skupine između skupina A6, B1, B2 (a) i B2 (e) Dodatka I ovog Pravilnika.

b) 15% uzoraka mora se testirati na ostatke drugih tvari iz skupine
B3 Dodatka I ovog Pravilnika.

c) 15% uzoraka mora se pretražiti u skladu sa stanjem na terenu (sumnja
na uporabu nedozvoljenih tvari, drugi nastali problemi).

**Mlijeko ovaca i koza**

Broj uzoraka ovaca i koza određuje se s obzirom na razinu proizvodnje
i s obzirom na utvrđenu problematiku. Uzorci mlijeka ovih vrsta životinja
moraju se zasebno uzimati i u Planu uzorkovanja prikazati zasebno.

**JAJA**

**1. Kokošja jaja**

A. Uzorkovanje:

- Svaki službeni uzorak mora uzeti ovlaštena osoba i to na način da
je uvijek moguće utvrditi podrijetlo jaja (farmu s koje jaja potječu).

- Uzorci se mogu uzeti:

 a) na farmi;

  b) na mjestu pakiranja jaja.

- Jedan uzorak sadrži 12 jaja ili više, ovisno o zahtjevima analitičkoga
postupka.

B. Broj i učestalost uzorkovanja:

Broj uzoraka koji se uzima svake godine iznosi najmanje jedan uzorak
na 1000 tona ukupne godišnje proizvodnje konzumnih jaja, a najmanji broj
uzetih uzoraka je 200.

Najmanje 30% uzoraka konzumnih jaja mora se uzeti u sabirnom centru,
a uzorci moraju predstavljati karakterističan omjer svih klasa jaja namijenjenih
ljudskoj uporabi.

Raščlamba uzoraka obavlja se kako slijedi:

- 70% se testira na najmanje jednu tvar iz svake od pojedinih skupina:
skupine A6, B1 i B2 iz Dodatka I ovog Pravilnika.

- 30% uzoraka uzima se i testira prema situaciji na terenu, s tim da
se moraju testirati i na ostatke tvari iz skupine B3.

**2. Jaja druge vrste peradi**

Broj uzoraka određuje se u skladu s razinom proizvodnje i utvrđenim
problemima tijekom proizvodnje.

Uzorci jaja od drugih vrsta peradi moraju se uzimati odvojeno od uzoraka
kokošjih jaja i u Planu uzorkovanja prikazati zasebno.

**MESO KUNIĆA, MESO DIVLJAČI IZ FARMSKOGA UZGOJA I DIVLJAČI
IZ SLOBODNE PRIRODE**

**Meso kunića**

A. Uzorkovanje:

Jedan uzorak sastoji se od jedne ili više životinja istoga proizvođača,
a u skladu sa zahtjevima analitičkih metoda.

- Svaki službeni uzorak mora uzeti ovlaštena osoba na način da se uvijek
može utvrditi podrijetlo uzorka.

- Uzorci se ovisno o strukturi proizvodnje kunića, uzimaju:

a) na nivou farme;

b) u odobrenoj klaonici.

Radi kontrole uporabe nedozvoljenih tvari na mjestu držanja/uzgoja,
može se uzeti i određeni broj uzoraka vode za piće i hrane za kuniće.

B. Broj uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Najmanji broj uzoraka koji se pretražuje u jednoj godini iznosi 10 uzoraka
na 300 tona godišnje proizvodnje (mrtve vage). Navedeni se broj uzoraka
odnosi na prvih 3 000 tona proizvodnje, dok se na svakih dodatnih 300 tona
uzima jedan uzorak više.

Raščlamba uzoraka obavlja se kako slijedi:

*Skupina A:* 30% od ukupnog broja uzoraka

70% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine A6,

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz drugih podskupina skupine
A.

*Skupina B:* 70% od ukupnog broja uzoraka

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B1

30% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B2

10% uzoraka testira se na ostatke tvari iz skupine B3

Preostali broj uzoraka do 100% raspoređuje se prema situaciji na terenu.

**Divljač iz farmskoga uzgoja**

A. Uzorkovanje:

Količina uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda.

Uzorci se uzimaju na mjestu prerade divljači i moraju biti uzeti tako
da je uvijek moguće utvrditi podrijetlo divljači.

Radi kontrole uporabe nedozvoljenih tvari na mjestu držanja/uzgoja,
može se uzeti i određeni broj uzoraka vode za piće i hrane za divljač.

B. Broj uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Svake se godine mora uzeti najmanje 100 uzoraka.

Raščlamba uzoraka obavlja se kako slijedi:

*Skupina A:* 20% od ukupnog broja uzoraka

Najveća većina uzoraka mora se pretražiti na ostatke tvari iz skupine
A5 i A6.

*Skupina B:* 70% od ukupnog broja uzoraka

30% ispituje se na ostatke tvari iz skupine B1,

30% ispituje se na ostatke tvari iz skupina B2 (a) i (b),

10% ispituje na ostatke tvari iz skupine B2 (c) i (e),

30% ispituje se na ostatke tvari iz skupine B3.

**Divljač iz slobodne prirode**

A. Uzorkovanje:

Veličina uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda.

Uzorci se uzimaju na mjestu prerade ili ulova, i na način da se uvijek
zna područje na kojemu je divljač ulovljena.

B. Broj uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Svake se godine uzima najmanje 100 uzoraka.

Uzorci se uzimaju u svrhu otkrivanja ostataka kemijskih elemenata u
tkivima divljači iz slobodnoga uzgoja.

**MED**

A. Uzorkovanje

Količina uzorka ovisi o zahtjevima analitičkih metoda.

Uzorci se moraju uzeti na svim mjestima u lancu proizvodnje meda, i
to tako da je uvijek moguće utvrditi podrijetlo meda.

B. Broj uzoraka i učestalost uzorkovanja:

Broj uzoraka koji će se uzeti svake godine mora iznositi najmanje 10
uzoraka na 300 tona godišnje proizvodnje za prvih 3 000 tona proizvodnje.
Na svakih sljedećih 300 tona uzima se po još jedan uzorak.

Raščlamba uzoraka obavlja se kako slijedi.

- Skupina B1 i skupina B2: 50% od ukupnog broja uzoraka,

- Skupina B3 (a), (b) i (c): 40% od ukupnoga broja uzoraka.

Preostalih 10% raspoređuje se prema iskustvu, pri čemu se osobiti naglasak
mora staviti na mikotoksine.

Pravilnik, NN 106/1999-1762
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)