## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-978/2002 od 13. lipnja 2003

### NN 111/2003 (15.7.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-978/2002 od 13. lipnja 2003

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1528

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik
Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna Omejec, članovi Vijeća, u postupku
pokrenutom ustavnom tužbom M. K. iz Đ., koju zastupa P. S., odvjetnik iz Đ., na
sjednici Vijeća održanoj dana 13. lipnja 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I. Ustavna tužba podnijeta protiv presude
Županijskog suda u Koprivnici, broj: Gž-1355/01-2 od 28. ožujka 2002. godine,
ne uzima se u razmatranje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv presude
Županijskog suda u Koprivnici, broj: Gž-1355/01-2 od 28. ožujka 2002. godine.
Osporenom presudom odbijena je žalba podnositeljice ustavne tužbe (tužene u
parničnom postupku radi poništenja uknjižbe izvršene temeljem ništavog pravnog
posla) i potvrđena je presuda Općinskog suda u Koprivnici, broj: P-639/01-34 od
14. rujna 2001. godine, u dosuđujućem dijelu (točka I. izreke presude) i u
dijelu o odluci o parničnom trošku (točka III. izreke presude).

Prvostupanjskom presudom, pod točkom I. izreke,
utvrđena je ništavost dijela članka 1. Sporazuma o zasnivanju založnog prava na
nekretninama, broj: OU-4/98, za ugovorenu kamatu preko kamatne stope od 0,083%
mjesečno, odnosno za ugovorenu kamatu po stopi od 4,917% mjesečno, na iznos od
11.000 DEM, protuvrijednost u kunama prema srednjem tečaju HNB, i dijela članka
2. Sporazuma, kojim je preko tog iznosa, odnosno preko 0,083% kamatne stope
mjesečno, osigurano novčano potraživanje podnositeljice ustavne tužbe, na
izrijekom određenim nekretninama.

2. Podnositeljica smatra da su osporenom
presudom, zbog pogrešno primijenjenog materijalnog i postupovnog prava,
povrijeđeni članci 3. i 140. Ustava, u vezi s člankom 13. Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori,
broj 6/99-pročišćeni tekst i 8/99-ispravak, u daljnjem tekstu: Europska
konvencija).

*U ustavnoj tužbi nisu istaknute povrede ustavnih
prava.*

3. U odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisano je:

»Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i područnu
(regionalnu) samoupravu (...).«.

Sukladno tome, samo ona
ljudska prava i temeljne slobode, koja su zajamčena u pojedinim odredbama
Ustava Republike Hrvatske, smatraju se ustavnim pravima.

4. Prema odredbi članka
71. stavka 1. Ustavnog zakona, Vijeće Ustavnog suda ispituje samo one povrede
ustavnog prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi.

Podnositeljica u
ustavnoj tužbi ističe povredu odredbe članka 3. Ustava, koja propisuje da su
sloboda, jednakost, nacionalna ravnopravnost i ravnopravnost spolova,
mirotvorstvo, socijalna pravda, poštivanje prava čovjeka, nepovredivost
vlasništva, očuvanje prirode i čovjekova okoliša, vladavina prava i demokratski
višestranački sustav najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i
temelj za tumačenje Ustava.

Međutim, odredba članka
3. Ustava ne sadrži ustavno pravo u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog
zakona, nego sadrži najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske, koje
služe kao temelj za tumačenje Ustava.

Podnositeljica ističe i
povredu odredbe članka 140. Ustava, koja propisuje da međunarodni ugovori, koji
su sklopljeni i potvrđeni u skladu s Ustavom i objavljeni, a koji su na snazi,
čine dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske, a po pravnoj su snazi
iznad zakona. Njihove se odredbe mogu mijenjati ili ukidati samo uz uvjete i na
način koji su u njima utvrđeni, ili suglasno općim pravilima međunarodnog
prava.

U vezi s tim valja istaći da niti odredba članka
140. Ustava ne sadrži ustavna prava u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog
zakona, već se njome utvrđuje pravna snaga sklopljenih, potvrđenih i
objavljenih međunarodnih ugovora unutar pravnog poretka Republike Hrvatske.

5. U ustavnoj tužbi podnositeljica se posredno
poziva na povredu članka 13. Europske konvencije, koji propisuje da svatko čija
su prava i slobode, priznate tom Konvencijom, povrijeđene ima pravo na
djelotvorna pravna sredstva pred domaćim državnim tijelom, čak i u slučaju kada
su povredu počinile osobe koje su djelovale u službenom svojstvu. Navedeno
pravo, zajamčeno Europskom konvencijom, implementirano je u Ustav Republike
Hrvatske kroz odredbu članka 18. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske, kojom se
jamči pravo na žalbu protiv pojedinačnih pravnih akata donesenih u postupku
prvog stupnja pred sudom ili drugim ovlaštenim tijelom.

Iz spisa predmeta slijedi da je podnositeljica
iskoristila svoje pravo na podnošenje žalbe protiv presude Općinskog suda u
Koprivnici.

6. Budući da članak 71. stavak 2. Ustavnog
zakona propisuje da se ustavna tužba neće uzeti u razmatranje u slučaju kad se
ne radi o povredi ustavnog prava, Vijeće Ustavnog suda nije prihvatilo
razmatranje ustavne tužbe podnositeljice, jer u njoj nisu istaknute povrede
ustavnih prava.

7. Slijedom navedenoga, temeljem odredbe članka
71. stavka 2., u vezi s odredbom članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona, riješeno
je kao u izreci.

8. Odluka o objavi temelji se na odredbi članka
29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-978/2002
Zagreb, 13. lipnja 2003.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća **Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 111/2003-1528