## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1484/2005 od 15. listopada 2008.

### NN 127/2008 (3.11.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1484/2005 od 15. listopada 2008.

3661

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu, sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio J. J. iz G. L., kojeg zastupa I. G., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 15. listopada 2008. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-9965/08 (raniji broj: P-469/04) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana od nastavka postupka.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, J. J. iz G. L., Lj. G. 8, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 14.900,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnio 31. ožujka 2005. ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka, koji se vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem: P-469/04.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku povodom ustavne tužbe, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava J. J. (podnositelja ustavne tužbe), zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

J. J. podnio je 12. lipnja 1992. Općinskom sudu u Zagrebu tužbu pod brojem: P-3443/92 protiv Z. v. radi ispunjenja ugovora o zakupu poslovnog prostora i njegovog aneksa.

Na ročištu od 3. prosinca 1992. i u podnesku od 25. veljače 1993. tuženik je dao odgovor na tužbu.

Na ročištu od 21. travnja 1993. tuženik je podnio zahtjev za izuzeće suca.

Rješenjem od 2. srpnja 1993. sud je odbio tuženikov zahtjev za izuzeće suca.

Na ročištu od 4. studenoga 1993. izveden je dokaz saslušanjem svjedoka J. C.

Na ročištu od 11. svibnja 1994. izveden je dokaz saslušanjem svjedoka I. T.

Na ročištu od 3. listopada 1994. zaključena je glavna rasprava.

Presudom broj: P-3443/92 od 3. listopada 1994. odbijen je tužbeni zahtjev. Presuda je otpremljena strankama 25. studenoga 1994. Podnositelju je dostavljena 17. prosinca 1994., a punomoćnicima stranaka 29. studenoga 1994.

Podnositelj je 29. prosinca 1994. podnio žalbu.

Spis je otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu 3. veljače 1995.

Drugostupanjskim rješenjem broj: Gž-1211/95 od 20. lipnja 1995. ukinuta je prvostupanjska presuda i predmet vraćen istom prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje. Rješenje je dostavljeno prvostupanjskom sudu 24. srpnja 1995., a novom podnositeljevom punomoćniku 21. rujna 1995.

Prvo sljedeće ročište održano je 7. svibnja 1996.

Na ročištu od 3. travnja 1997. zaključena je glavna rasprava.

Presudom broj: P-6381/95 od 3. travnja 1997. usvojen je tužbeni zahtjev. Presuda je otpremljena 20. svibnja 1997., a punomoćnicima stranaka dostavljena 21. i 22. svibnja 1997.

Tuženik je protiv presude podnio žalbu 6. lipnja 1997. Podnositelj je odgovorio na žalbu 30. lipnja 1997.

Spis je otpremljen na Županijski sud u Zagrebu 14. srpnja 1997.

Drugostupanjskim rješenjem broj: Gž-4697/97 od 3. veljače 1998. ukinuta je prvostupanjska presuda i predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje pred drugim vijećem. Rješenje je dostavljeno prvostupanjskom sudu 5. ožujka 1998.

Prvo sljedeće ročište održano je 7. srpnja 1998. Na njemu je određeno da rasprava počinje iznova zbog izmjene vijeća.

Na ročištu od 15. rujna 1998. izveden je dokaz saslušanjem podnositelja.

Na ročištu od 2. studenoga 1998. izveden je dokaz saslušanjem svjedoka B. S. i I. M. te je zaključena glavna rasprava.

Presudom broj: P-1510/98 od 2. studenoga 1998. usvojen je tužbeni zahtjev. Presuda je otpremljena 15. prosinca 1998. Punomoćnicima stranaka je dostavljena 17. i 25. prosinca 1998.

4. siječnja 1999. tuženik je protiv presude podnio žalbu, a 4. svibnja 1999. njezinu dopunu.

Spis je otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu 31. ožujka 1999.

Drugostupanjski sud je presudom broj: Gž-3530/99 od 21. rujna 1999. odbio tuženikovu žalbu, dok je rješenjem broj: Gž-3530/99 od 21. rujna 1999. odbacio dopunu žalbe kao nepravovremenu.

Presuda i rješenje su dostavljeni strankama 7. siječnja 2000.

8. veljače 2000. tuženik podnosi prijedlog za ponavljanje postupka na temelju članka 421. stavka 2. točke 9. Zakona o parničnom postupku (saznanje o novim činjenicama).

Povodom tuženikovog prijedloga za ponavljanje postupka održano je ročište 17. svibnja 2000. Na njemu je određeno priklapanje spisa istog suda broj: P-4161/92.

Rješenjem broj: P-1510/98 od 13. rujna 2000. prvostupanjski sud je dopustio ponavljanje postupka i ukinuo drugostupanjsku presudu broj: Gž-3530/99 od 21. rujna 1999. i prvostupanjsku presudu broj: P-1510/98 od 2. studenoga 1998.

Protiv rješenja podnositelj je u prosincu 2000. podnio žalbu, na koju je tuženik odgovorio 20. prosinca 2000.

Rješenjem broj: Gž-471/01 od 23. rujna 2003. Županijski sud u Zagrebu je odbio je podnositeljevu žalbu. Rješenje je dostavljeno punomoćnicima stranaka u studenom 2003.

Rješenjem od 13. studenoga 2007. prvostupanjski sud je utvrdio mirovanje postupka.

Podneskom od 18. veljače 2008. podnositelj je predložio nastavak postupka.

Rješenjem od 18. travnja 2008. utvrđen je prekid postupka zbog pripajanja tuženika drugoj pravnoj osobi.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositelj je podnio 12. lipnja 1992. Općinskom sudu u Zagrebu tužbu protiv Z. v. radi ispunjenja ugovora o zakupu poslovnog prostora i njegovog aneksa.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj: 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj: 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj: 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 9/05.), a Protokol broj: 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj: 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj: 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da, radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega, zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavna tužba podnijeta je 31. ožujka 2005., a do dana donošenja ove odluke postupak u predmetu Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: P-9965/08 (raniji broj: P-469/04) nije pravomoćno dovršen. Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno dvanaest (12) godina, devet (9) mjeseci i devetnaest (19) dana, a nakon stupanja na snagu Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina, četiri (4) mjeseca i dvadeset šest (26) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojevima: P-1510/9, P-469/04 i P-9965/08 i pred Županijskim sudom u Zagrebu pod brojevima: Gž-4697/97, Gž-3530/99 i Gž-471/01. Od meritornih odluka u tom razdoblju donijeta je jedna prvostupanjska presuda, jedno drugostupanjsko rješenje i jedna drugostupanjska presuda.

Trajanje postupka u pravno relevantnom razdoblju od preko sedam godina ukazuje na neaktivnost nadležnih sudova i na činjenicu da sudovi nisu poduzeli odgovarajuće korake radi učinkovitog vođenja ovog postupka. Ovo proizlazi prvenstveno iz okolnosti da je od podnošenja tuženikovog prijedloga za ponavljanje postupka (8. veljače 2000.) do dostave strankama pravomoćne odluke o tom izvanrednom pravnom lijeku (kraj studenoga 2003.) proteklo gotovo četiri godine.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe svojim ponašanjem nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema ocjeni Ustavnog suda riječ je o relativno složenom predmetu zbog obujma procesne građe (iskazi više svjedoka, složeni ugovor i njegov aneks, povezanost s drugim parničnim i upravnim postupcima). Međutim, složenost predmeta ne opravdava duljinu postupka u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju od preko sedam (7) godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je u pravnoj stvari podnositelja ustavne tužbe, do podnošenja ustavne tužbe, postupak ukupno trajao preko dvanaest godina, a u pravno relevantnom razdoblju preko sedam godina.

Sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. Određujući visinu naknade u konkretnom slučaju, Ustavni sud je uzeo u obzir i trajanje ustavnosudskog postupka u ovom predmetu.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1484/2005

Zagreb, 15. listopada 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 127/2008-3661