## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-858/2005 od 20. prosinca 2007.

### NN 7/2008 (14.1.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-858/2005 od 20. prosinca 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**170**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Marko
Babić, Snježana Bagić, Mario Kos, Davor Krapac i Ivan Matija, članovi Vijeća,
članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela J. B. iz V., koju
zastupa S. R., odvjetnik u V., na sjednici održanoj 20. prosinca 2007. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Upravni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se
vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Us-1511/2007 u najkraćem mogućem roku,
ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave
ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositeljici ustavne tužbe J. B. iz V., O. bb, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 13.600,00 kuna.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je 23. veljače 2005. godine podnijela ustavnu tužbu na temelju
članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni
zakon) smatrajući da u upravnom postupku i upravnom sporu koji se vode od 1999.
godine, nije donesena odluka u razumnom roku, čime je, prema mišljenju
podnositeljice povrijeđeno njezino ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe, primjenom članka 63. Ustavnog
zakona, na temelju navoda ustavne tužbe i spisa predmeta utvrdio je sljedeće
činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:
24. veljače 1999. podnositeljica je podnijela Ministarstvu hrvatskih branitelja
iz Domovinskog rata, Odjelu hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji
Vukovarsko-srijemske županije, Područnoj jedinici V. zahtjev za priznavanje
prava na naknadu u iznosu obiteljske mirovine iza nestalog hrvatskog branitelja.
Rješenjem Ministarstva hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, Odjela
hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji Vukovarsko-srijemske županije,
Područne jedinice V. klasa: 563-04/99-01/10, urbroj: 519-98-99-2 od 2. ožujka
1999. podnositeljici je priznato pravo na naknadu u visini obiteljske mirovine.
Protiv navedenog rješenja podnositeljica je 22. ožujka 1999. podnijela žalbu.
Rješenjem Ministarstva hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata klasa: UP/II-561-02/99-01/1,
urbroj: 519-05-4-99-3 od 2. rujna 1999. odbijena je podnositeljičina žalba i po
pravu nadzora ukinuto rješenje prvostupanjskog upravnog tijela od 2. ožujka
1999.
Protiv navedenog rješenja podnositeljica je 23. studenoga 1999. podnijela tužbu
Upravnom sudu Republike Hrvatske.
Za vrijeme trajanja upravnog spora, Ministarstvo hrvatskih branitelja iz
Domovinskog rata je, rješavajući u obnovi postupka po službenoj dužnosti,
rješenjem klasa: UP/II-561-02/99-01/1, urbroj: 519-05-4-00-4 od 18. siječnja
2000. poništilo drugostupanjsko rješenje od 2. rujna 1999. i prvostupanjsko
rješenje od 2. ožujka 1999. te odbilo podnositeljičin zahtjev. To je rješenje
dostavljeno podnositeljici 23. prosinca 2000.
Presudom Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-12406/1999-5 od 21. lipnja
2000. uvažena je podnositeljičina tužba i poništeno rješenje Ministarstva
hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata od 2. rujna 1999.
Protiv rješenja Ministarstva hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata od 18.
siječnja 2000., podnositeljica je 24. siječnja 2001. podnijela tužbu Upravnom
sudu Republike Hrvatske.
Presudom Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-994/2001-6 od 9. travnja
2003. uvažena je podnositeljičina tužba i poništeno rješenje Ministarstva
hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata od 18. siječnja 2000.
Izvršavajući presudu Upravnog suda od 9. travnja 2003., Ministarstvo hrvatskih
branitelja iz Domovinskog rata je rješenjem klasa: UP/II-562-02/03-1606/4,
urbroj: 519-04/2-03-2 od 27. studenoga 2003., uvažilo podnositeljičinu žalbu
protiv prvostupanjskog rješenja od 2. ožujka 1999. i poništilo to rješenje te
vratilo predmet prvostupanjskom tijelu na ponovni postupak.
U ponovljenom postupku, rješenjem Ureda državne uprave u Vukovarsko-srijemskoj
županiji, Službe za društvene djelatnosti Vukovar klasa: UP/I-562-02/03-06/10,
urbroj: 2196-04-03-03-1 od 17. prosinca 2003. odbijen je podnositeljičin
zahtjev.
3. veljače 2004. podnositeljica je podnijela žalbu protiv navedenog rješenja.
Rješenjem Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti
klasa: UP/II-562-02/03-1606/4, urbroj: 519-04/2-04-5 od 19. lipnja 2004.
odbijena je podnositeljičina žalba.
Protiv tog rješenja podnositeljica je podnijela tužbu Upravnom sudu.
Presudom Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-7574/2004-10 od 29. rujna
2005. uvažena je podnositeljičina tužba i poništeno rješenje Ministarstva
obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti od 19. lipnja 2004.
Postupajući po presudi Upravnog suda od 29. rujna 2005., Ministarstvo obitelji,
branitelja i međugeneracijske solidarnosti je rješenjem klasa: UP/II-562-02/03-1606/4,
urbroj: 519-04/1-06-7 od 9. siječnja 2006. uvažilo podnositeljičinu žalbu,
poništilo prvostupanjsko rješenje od 17. prosinca 2003. i vratilo predmet
prvostupanjskom tijelu na ponovni postupak.
U nastavku postupka, rješenjem Ureda državne uprave u Vukovarsko-srijemskoj
županiji, Službe za društvene djelatnosti Vukovar klasa: UP/I-562-02/06-06/01,
urbroj: 2196-04-03-06-4 od 31. srpnja 2006., odbijen je podnositeljičin zahtjev.
22. rujna 2006. podnositeljica je podnijela žalbu protiv tog rješenja.
Rješenjem Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti
klasa: UP/II-562-02/03-1606/4, urbroj: 519-04/1-06-9 od 28. prosinca 2006.
odbijena je podnositeljičina žalba.
Protiv tog rješenja podnositeljica je 8. veljače 2007. podnijela tužbu Upravnom
sudu.
Upravni spor se vodi pred Upravnim sudom pod brojem: Us-1511/2007.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava Republike
Hrvatske, članku 63. Ustavnog zakona i članku 6. stavku 1. Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narod­ne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06.; u
daljnjem tekstu: Konvencija).

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA POSTUPKA (UPRAVNOG I SUDSKOG)

Upravne i upravnosudske postupke vođene u povodu podnositeljičinog zahtjeva za
priznavanje prava na naknadu u iznosu obiteljske mirovine Ustavni sud sagledava
kao cjelinu te ocjenjuje je li njihovim ukupnim trajanjem podnositeljici
povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.
Upravni postupak podnositeljica je pokrenula 24. veljače 1999. podnošenjem
zahtjeva nadležnom upravnom tijelu. Upravni postupak je okončan donošenjem
rješenja drugostupanjskog upravnog tijela od 18. siječnja 2000. koje je
podnositeljici dostavljeno 23. prosinca 2000. Međutim, duljina upravnog postupka
u konkretnoj upravnoj stvari razmatra se od dana kada je nastao »spor« u smislu
članka 6. stavka 1. Konvencije, to jest od dana podnošenja žalbe protiv
prvostupanjskog rješenja (22. ožujka 1999.), pa je upravni postupak u pravno
relevantnom razdoblju trajao jednu (1) godinu, devet (9) mjeseci i jedan (1)
dan.
Upravni spor protiv rješenja Ministarstva hrvatskih branitelja iz Domovinskog
rata od 2. rujna 1999. pokrenut je 23. studenoga 1999. Presuda je donesena 21.
lipnja 2000., a podnositeljici je dostavljena 23. prosinca 2000., što znači da
je upravni spor trajao jednu (1) godinu i jedan (1) mjesec.
24. siječnja 2001. podnositeljica je pokrenula upravni spor protiv rješenja
Ministarstva hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata od 18. siječnja 2000.
Upravni spor je okončan donošenjem presude od 9. travnja 2003. koju je tuženo
tijelo primilo u kolovozu 2003. (točan datum kao ni datum dostave podnositeljici
nije moguće utvrditi iz spisa predmeta). Iz navedenog slijedi da je upravni spor
trajao oko dvije (2) godine i sedam (7) mjeseci.
S obzirom na činjenicu da je presudom Upravnog suda od 9. travnja 2003.
poništeno osporeno rješenje, nadležna upravna tijela nastavila su upravni
postupak koji je trajao nepunu godinu dana (postupak je okončan donošenjem
rješenja drugostupanjskog uprav­nog tijela od 19. lipnja 2004. koje je
podnositeljica primila 14. srpnja 2004.).
Upravni spor protiv rješenja Ministarstva obitelji, branitelja i
međugeneracijske solidarnosti od 19. lipnja 2004. pokrenut je 20. rujna 2004.
Presuda Upravnog suda donesena je 29. rujna 2005. Ustavna tužba podnesena je 23.
veljače 2005. Iz navedenog proizlazi da je upravni spor u pravno relevantnom
razdoblju trajao pet (5) mjeseci i dva (2) dana.
Uslijedio je upravni postupak koji je trajao do 8. siječnja 2007. (kada je
podnositeljica primila drugostupanjsko rješenje), a potom upravni spor od 8.
veljače 2007. koji je u tijeku.
Slijedom iznijetog, Sud utvrđuje da su upravni postupak (računajući od dana kada
je nastao »spor« u smislu članka 6. stavka 1. Konvencije) i upravni spor, do
podnošenja ustavne tužbe trajali ukupno pet (5) godina, jedanaest (11) mjeseci i
jedan (1) dan.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG UPRAVNOG TIJELA I SUDA

Upravni postupak vodio se u tri navrata jer je Upravni sud tri puta uvažavao
podnositeljičine tužbe i poništavao osporena rješenja upravnog tijela. Polazeći
od navedenog, a imajući u vidu trajanje pojedinog stadija postupka (pobliže
označeno u točki 4.1. obrazloženja ove odluke), Sud ocjenjuje da se u konkretnom
slučaju radi o iznimnoj neučinkovitosti nadležnih tijela koja su postupala u
konkretnom slučaju.

4.3. SLOŽENOST PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o osobito složenoj
upravnoj stvari.

4.4. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

Sud utvrđuje da podnositeljica svojim ponašanjem nije pridonijela trajanju
postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je postupak pred nadležnim upravnim tijelima i
Upravnim sudom u pravno relevantnom razdoblju trajao pet (5) godina, jedanaest
(11) mjeseci i jedan (1) dan, te da je još u tijeku, pa postupak do dana
donošenja ove odluke traje preko osam (8) godina i osam (8) mjeseci.
Nakon analize postupanja nadležnih upravnih tijela, Upravnog suda te ponašanja
podnositeljice u tijeku postupka, Sud ocjenjuje da je dugotrajnost konkretnog
postupka u najvećoj mjeri posljedica sukcesivnog vraćanja predmeta na ponovni
postupak, što ukazuje na neučinkovito postupanje nadležnih tijela.
Sagledavajući sve okolnosti konkretnog slučaja, a posebno značenje predmeta za
podnositeljicu (zahtjev za priznavanje prava na naknadu u visini obiteljske
mirovine), Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljici povrijeđeno ustavno pravo
da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njezinim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske te pravo zajamčeno člankom 6. stavkom 1. Konvencije.
Stoga je u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona donijeta odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakoga pojedinog predmeta, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj. Pri određivanju visine naknade u konkretnom slučaju Sud je uzeo u
obzir i trajanje ovog ustavnosudskog postupka.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.
8. Predsjednik Upravnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od
dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki
II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-858/2005
Zagreb, 20. prosinca 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 7/2008-170
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)