## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-100/2003 od 17. lipnja 2003.

### NN 111/2003 (15.7.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-100/2003 od 17. lipnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1523

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Petar Klarić, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Ivan Matija, Željko Potočnjak, Agata Račan i
Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom J. P.
B. iz Z., koju zastupa Z. K., odvjetnik iz Z., na sjednici Vijeća održanoj dana
17. lipnja 2003. godine jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu
protiv presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Rev-2619/00-2 od 24.
srpnja 2002. godine, kojom je djelomično prihvaćena revizija tuženika »F. T.«
d.o.o. iz S., te su preinačene presuda Županijskog suda u Zagrebu, broj: Gž-9815/99
od 26. listopada 1999. godine i presuda Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pn-1170/98 od 25. rujna 1998. godine. Navedene presude preinačene su u dijelu
kojim je tužbeni zahtjev podnositeljice prihvaćen preko iznosa od 20.000,00 kn
kao i odluci o parničnom trošku, te se podnositeljica odbija s dijelom tužbenog
zahtjeva za isplatu daljnjih 20.000,00 kn, a obvezana je tuženiku isplatiti troškove
postupka u iznosu od 1.047,75 kn.

Prvostupanjskom
presudom naloženo je tuženiku da podnositeljici na ime naknade nematerijalne štete
zbog povrede ugleda i časti objavljenom informacijom, isplati iznos od
70.000,00 kn zajedno s pripadajućim zakonskim kamatama te da joj naknadi troškove
parničnog postupka u iznosu od 12.815,00 kn.

Drugostupanjskom
presudom djelomično je prihvaćena žalba tuženika, te je preinačena
prvostupanjska presuda na način da je podnositeljica odbijena s dijelom tužbenog
zahtjeva u iznosu od 30.000,00 kn, a tuženiku je naloženo da podnositeljici
plati parnični trošak u iznosu od 4.419,25 kn.

2. Podnositeljica
smatra da su joj osporenom presudom Vrhovnog suda Republike Hrvatske povrijeđena
ustavna prava zajamčena člancima 14. i 26. Ustava Republike Hrvatske.

U bitnome smatra: da je
dovedena u neravnopravan položaj jer se u analognim slučajevima na ime
satisfakcije za pretrpljene duševne boli dosuđuje novčana naknada u minimalnom
iznosu od 40.000,00 kn, a njoj je konačnom presudom dosuđeno samo 20.000,00 kn;
te da je presuda Vrhovnog suda bez valjanog obrazloženja jer je paušalno
navedeno da je naknada štete u iznosu od 40.000,00 kn dosuđena presudom
drugostupanjskog suda, neprimjerena.

Podnositeljica predlaže da Sud ukine presudu
Vrhovnog suda i predmet vrati tom sudu na ponovni postupak. Ujedno predlaže da
Sud temeljem članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst) odgodi ovrhu do donošenja
odluke. Naime, podnositeljica smatra da postoji opasnost da »F. T.« d.o.o.
pokrene ovršni postupak budući da je podnositeljica presudom Vrhovnog suda
obvezana »vratiti« tuženiku više od polovine iznosa dosuđenog po presudi Županijskog
suda. S obzirom da se nalazi u teškom materijalnom položaju, smatra da bi joj
ovrha prouzročila nenadoknadivu štetu.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, svatko može podnijeti Us­tav­nom
sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne
vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne
osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o
sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna
sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i
područnu (regionalnu) samoupravu.

Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe,
u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku
odlučivanja o pravima i obvezama podnositelja, povrijeđeno podnositelju ustavno
pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i
potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud
relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi
ustavnog prava.

4. Ustavna prava
jednakosti, zajamčena odredbama članaka 14. i 26. Ustava, na čiju povredu
podnositeljica ukazuje u ustavnoj tužbi, bila bi povrijeđena kad bi se utvrdilo
da podnositeljica, u postupcima koji su prethodili ustavnoj tužbi, nije imala
ravnopravan položaj s drugom parničnom strankom, odnosno kada bi osporene
presude bile posljedica proizvoljnog tumačenja i primjene materijalnog prava,
te protivne ustaljenoj praksi.

Tijekom ustavnosudskog
postupka Ustavni sud nije utvrdio postojanje činjenica ili okolnosti koje bi
upućivale na neravnopravan položaj podnositeljice u smislu odredbi članaka 14.
i 26. Ustava. Iz spisa predmeta je razvidno da je podnositeljica tijekom
parničnog postupka imala ravnopravni položaj s drugom parničnom strankom te joj
je omogućeno poduzimati sve zakonom dopuštene procesne radnje. Županijski i
Vrhovni sud obrazložili su svoja stajališta i primjenu materijalnog prava, za
koje je nedvojbeno da nisu posljedica proizvoljnog tumačenja te da nisu
protivni ustaljenoj praksi.

Pitanje dosuđene visine
naknade štete, u vezi s čime podnositeljica zahtijeva ustavnosudsku zaštitu,
načelno, nije ustavnopravno pitanje.

Prema odredbi članka
118. stavka 1. Ustava Republike Hr­vat­ske Vrhovni sud Republike Hrvatske, kao
najviši sud, osigurava jedinstvenu primjenu zakona i ravnopravnost građana.

5. Utvrdivši da
osporenom presudom podnositeljici nisu povrijeđena ustavna prava, Ustavni sud
je, na temelju odredbi članaka 73. i 75. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske, odlučio kao u izreci.

Odluka o objavi iz točke II. izreke temelji se
na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Repub­like
Hrvatske.

6. O prijedlogu podnositeljice za odgodu ovrhe
temeljem odredbe članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske,
Ustavni sud nije odlučivao budući da je donio meritornu odluku o ustavnoj tužbi.

Broj: U-III-100/2003
Zagreb, 17. lipnja 2003.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća **dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 111/2003-1523