## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2994/2003 od 22. veljače 2006.

### NN 31/2006 (20.3.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2994/2003 od 22. veljače 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**786**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec,
predsjed­nica Vijeća, te
suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela J. K. F. iz M., na sjednici
održanoj 22. veljače 2006. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica ustavne tužbe, na temelju
članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu:
Ustavni zakon) podnijela je 23. rujna 2003. godine ustavnu tužbu radi duljine
parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Podnositeljica je 1. rujna 1995. godine
podnijela tužbu Općinskom sudu u Rijeci protiv tuženika B. S., a radi činidbe.

Do 5. studenoga 1997. godine sud je proveo veći
broj ročišta, očevid na licu mjesta i potrebno vještačenje.

Nakon 5. studenoga 1997. godine ročišta su
održana 15. travnja 1998. godine i 19. siječnja 1999. godine, kada je glavna
rasprava zaključena i donijeta presuda.

Dana 10. svibnja 2000. godine tuženik je izjavio
žalbu na presudu.

Dana 31. svibnja 2000. godine predmet je
otpremljen Županijskom sudu u Rijeci radi odlučivanja o žalbi.

Županijski sud u Rijeci je rješenjem od 4.
lipnja 2003. godine ukinuo prvostupanjsku presudu i predmet vratio Općinskom
sudu u Rijeci na ponovno suđenje.

Ročišta pred Općinskim sudom u Rijeci održana su
20. siječnja, 5. travnja, 12. siječnja i 2. rujna 2004. godine, kada je glavna
rasprava zaključena, a presuda je objavljena 16. rujna 2004. godine.

Tuženik je uložio žalbu na presudu 4. srpnja 2005.
godine, a Županijski sud u Rijeci je 5. listopada 2005. godine prvostupanjsku
presudu djelomično potvrdio i djelomično preinačio, čime je postupak pravomoćno
okončan.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 1.
rujna 1995. godine tužbom podnositeljice Općinskom sudu u Rijeci, radi činidbe.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u obzir od
tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1.,
4., 6., 7. i 11. uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst
i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja
Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnesena je 23. rujna 2003. godine,
a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno
osam (8) godina i dvadeset dva (22) dana, nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
pet (5) godina, deset (10) mjeseci i osamnaest (18) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da se u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju, postupak najprije vodio pred Općinskim sudom u
Rijeci koji je 19. siječnja 1999. godine donio presudu.

Nakon toga postupak se vodio pred Županijskim
sudom u Rijeci kao žalbenim sudom u trajanju od tri godine i pet dana.

Potom se postupak ponovno vodio pred Općinskim
sudom u Rijeci, koji je donio presudu 16. rujna 2004. godine.

Žalbeni postupak dovršen je u roku kraćem od tri
mjeseca.

Postupak je pravomoćno dovršen u listopadu 2005.
godine.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda da podnositeljica nije
doprinijela duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da dosadašnji
tijek sudskog postupka ukazuje da se u konkretnom slučaju radilo o složenoj
sudskoj stvari, jer je bilo potrebno utvrditi prava stranaka u odnosu na
korištenje njihovih nekretnina, radi čega je bilo potrebno provesti
odgovarajuća vještačenja.

5. OCJENA USTAVNOG SUDA

Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodio u
ukupnom trajanju od deset godina, jedan mjesec i četiri dana. Prvostupanjski i
drugostupanjski sudovi postupali su učinkovito. Istina je da je žalbeni sud o
žalbi protiv presude suda prvog stupnja prvi puta odlučivao u razdoblju od oko
tri godine i pet dana, koje razdoblje Ustavni sud ipak ne ocjenjuje nerazumnim,
a imajući u vidu složenost postup­ka. Nakon što je predmet vraćen sudu prvog
stupnja na ponovno suđenje sudovi su postupali vrlo učinkovito i bez zastoja,
tako da je žalbeni sud odlučio o žalbi protiv presude suda prvog stupnja u roku
kraćem od tri mjeseca. Imajući u vidu navedene okolnosti, te sagledavajući
postupak kao jedinstvenu cjelinu, Ustavni sud utvrđuje da podnositeljici nije
povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredaba članaka 73. i 75.
Ustavnog zakona, donijeta odluka kao u izreci.

6. Odluka o objavi (točka II. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2994/2003

Zagreb, 22. veljače 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 31/2006-786