## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-603/2009 od 20. svibnja 2009.

### NN 85/2009 (17.7.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-603/2009 od 20. svibnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2100

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio R. M. iz B. i H., na sjednici održanoj 20. svibnja 2009., jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Revr-227/08 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, R. M. iz J., M. bb, B. i H., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 24.200,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je 19. studenoga 2008. podnio Vrhovnom sudu Republike Hrvatske zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog dugotrajnosti postupka, koji se u parničnom predmetu radi predaje stvari i naknade štete vodi u povodu izjavljene revizije pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem: Revr-227/08, smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

Vrhovni sud Republike Hrvatske donio je 20. siječnja 2009. rješenje broj: Gzp-1643/08-2, kojim se oglasio nenadležnim za postupanje u tom predmetu te je ustupio spis »nadležnom Ustavnom sudu RH na daljnji postupak«, obrazlažući to time što odredbama članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj 150/05. i 16/07., u daljnjem tekstu: ZS) nije regulirana situacija u kojoj je zahtjev podnesen kad je do povrede prava na suđenje u razumnom roku došlo tijekom postupka pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pa smatra da je bilo potrebno primijeniti odredbu članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon). Naime, podnositelj je 15. veljače 2008. Vrhovnom sudu Republike Hrvatske izjavio reviziju protiv presude Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžr-1502/06 od 4. prosinca 2007., kojom je odlučeno o žalbi protiv presude Općinskog suda u Zagrebu broj: Pr-14316/05 od 5. lipnja 2006.

Ustavni sud je tijelo koje na temelju odredbe članka 82. stavka 1. Ustavnog zakona odlučuje o sukobu nadležnosti između tijela zakonodavne i izvršne ili sudbene vlasti pa nije dopušteno da neko od tih tijela, otklanjajući svoju nadležnost u nekom predmetu, ustupa isti Ustavnom sudu, kao nadležnom tijelu. Međutim, imajući u vidu odredbe Ustavnog zakona i ZS-a, koje uređuju zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, Ustavni sud ocjenjuje da bi ustrajavanje na spomenutoj zabrani ustupanja predmeta, u konkretnom slučaju, bilo protivno svrsi zaštite spomenutog prava te, stoga, ocjenjuje postupak Vrhovnog suda Republike Hrvatske ustavnopravno prihvatljivim.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu broj: Pr-4316/05 (ranije Pr-964/93), utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelj je 6. svibnja 1993. podnio tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv tuženika, E. d.d., Z., radi poništenja odluke o otkazu ugovora o radu i isplate.

Do 5. studenoga 1997. nije provedena niti jedna radnja u postupku.

Nakon 5. studenoga 1997. sud je rješenjem od 18. srpnja 2000. diplomatskim putem pozvao podnositelja da u roku od 30 dana ispravi i dopuni tužbu.

Podnositelj je navedeno rješenje zaprimio 19. studenoga 2001., a podneskom od 24. prosinca 2001. udovoljio je traženju suda.

Spisu predmeta je 25. siječnja 2002. priklopljen spis Pr-693/95.

Ročišta su održana 5. travnja 2002., 9. srpnja 2002., 25. listopada 2002. i 27. siječnja 2003.

Na ročištu održanom 3. lipnja 2003. glavna rasprava je zaključena te je sud donio presudu kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja.

Spis je povodom žalbe otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu koji je rješenjem broj: Gžr-4305/03-2 od 17. svibnja 2005. ukinuo prvostupanjsku presudu te vratio predmet prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Ročišta su održana 6. prosinca 2005., 20. ožujka 2006. i 22. svibnja 2006., kad je glavna rasprava zaključena.

Na ročištu održanom 5. lipnja 2006. sud je donio i objavio presudu broj: Pr-4316/05.

Županijski sud u Zagrebu je presudom broj: Gžr-1502/06-2 od 4. prosinca 2007. potvrdio prvostupanjsku presudu.

Predmet se povodom revizije vodi kod Vrhovnog suda Republike Hrvatske pod brojem: Revr-227/08.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 6. svibnja 1993. pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom podnositelja.

Međutim, duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – isprava, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj: 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj: 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj: 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 9/05.), a Protokol broj: 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj: 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj: 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da, radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega, zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavni sud utvrđuje da je do dana donošenja ove odluke postupak trajao ukupno šesnaest (16) godina i četrnaest (14) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana donošenja ove odluke postupak je trajao jedanaest (11) godina, šest (6) mjeseci i petnaest (15) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu, koji do 18. srpnja 2000. nije poduzeo niti jednu radnju u postupku. Nakon toga sud je održao nekoliko ročišta te je 3. lipnja 2003. donio presudu kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja.

Spis je povodom žalbe otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu, koji je rješenjem broj: Gžr-4305/03-2 od 17. svibnja 2005. ukinuo prvostupanjsku presudu te vratio predmet prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Na ročištu održanom 5. lipnja 2006. sud je donio i objavio presudu broj: Pr-4316/05, koja je potvrđena presudom Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžr-1502/06-2 od 4. prosinca 2007.

Spis se povodom revizije podnositelja nalazi na Vrhovnom sudu Republike Hrvatske, gdje se vodi pod brojem: Rev-12/09.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, djelomično je pridonio trajanju postupka jer nije pravilno sastavio tužbu i postavio tužbeni zahtjev. Međutim, navedena okolnost ne može biti opravdanje za potpunu neaktivnost suda u trajanju od preko dvije godine i osam mjeseci u sporu koji je žurne prirode.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju ne radi o osobito složenom predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju od preko jedanaest godina te je još uvijek u tijeku. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neaktivnost i neučinkovitost sudova, kao i okolnost da je riječ o radnom sporu koji je po svojoj prirodi žuran, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-603/2009

Zagreb, 20. svibnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v.r.

Odluka, NN 85/2009-2100