## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-84/2003 od 30. listopada 2003.

### NN 191/2003 (5.12.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-84/2003 od 30. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3023

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Emilija Rajić, Nevenka Šernhorst i Vice Vukojević, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom M. Š. iz K., na sjednici održanoj dana 30.
listopada 2003. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja
Županijskog suda u Dubrovniku, broj: Gž-1128/99 od 31. listopada 2002. godine.

Rješenjem Općinskog suda u Korčuli, broj: Z-796/95 od
28. listopada 1998. godine, donesenim u zemljišnoknjižnom postupku, dozvoljena
je uknjižba prava vlasništva određenih nekretnina na ime M. Š. iz K., uz
prethodno brisanje prava vlasništva M. J. iz K.

Protiv prvostupanjskog rješenja podnositeljica je
uložila žalbu koja je osporavanim rješenjem u cijelosti odbijena kao
neosnovana. Iz obrazloženja osporavane rješidbe proizlazi da je sporna uknjižba
izvršena sukladno mjerodavnim odredbama Za­ko­na o zemljišnim knjigama
(»Narodne novine«, broj 91/96, 137/99 i 114/01). Također, drugostupanjski sud
je utvrdio da osporavajući razlozi podnositeljice izneseni u žalbi ne mogu biti
predmetnom zemljišnoknjižnog postupka, jer se oni odnose na ispravnost i
zakonitost zemljišnoknjižne isprave.

2. U ustavnoj tužbi podnositeljica u bitnome ponavlja
osporavajuće razloge isticane u žalbenom postupku. Smatra da su osporavanim
rješenjem, uslijed pogrešno i nepotpuno utvrđenog činje­ničnog stanja, te
pogrešne primjene postupovnog i materijalnog prava, povrijeđena ustavna prava
sadržana u članku 14. stav­ku 2., članku 26. i članku 48. stavku 1. Ustava
Republike Hrvat­ske.

U ustavnoj tužbi podnositeljica upućuje i na
postojanje povreda ustavnih odredaba iz članka 89. stavka 4. i članka 117. stav­ka
3. Ustava.

3. Zaključno, cijeneći osporavano rješenje kao i njoj
prethodeću prvostupanjsku rješidbu nezakonitima, podnositeljica predlaže Sudu
podnesenu ustavnu tužbu usvojiti i osporavana rješenja ukinuti.

4. Za potrebe ovosudnog postupka pribavljen je spis
Općinskog suda u Korčuli, broj: Z-796/95.

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

5.
Prema odredbama članka 62. stavka 1. i stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može po iscrpljivanju dopuštenoga
pravnog puta podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim
aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne)
samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim
pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno
pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Ustavna tužba nije pravno
sredstvo u sustavu redovnih ili izvanrednih pravnih lijekova nego poseban
institut za ocjenu pojedinačnih akata tijela državne vlasti, tijela jedinice
lokalne i područne (regionalne) samouprave i pravnih osoba s javnim ovlastima
radi zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom. Slijedom
navedenog, Ustavni sud, tijekom postupka pružanja ustavnosudske zaštite, na
temelju činjeničnog stanja utvrđenog u postupku iz kojega je proizašla
osporavana odluka i unutar zahtjeva istaknutog u ustavnoj  tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja
o pravima i obvezama došlo do ustavno nedopuštenog posizanja u ljudska prava i
temeljne slobode.

6. Sud smatra potrebnim istaknuti da se osporavajući
razlozi podnositeljice izneseni u ustavnoj tužbi iscrpljuju u žalbenim
razlozima propisanim člankom 353. stavkom 1. Zakona o parnič­nom postupku
(»Narodne novine«, broj 53/91, 91/92 i 112/99). Na te osporavajuće razloge već
je odgovorio Županijski sud u Dubrovniku valjano obrazloživši razloge za
donošenje svoje presude. Također, Sud smatra potrebnim napomenuti da ispravnost
i zakonitost sadržaja  zemljišnoknjižne
isprave ne može biti predmetom zemljišnoknjižnog postupka, već da se postojanje
stvarnopravnog ovlaštenja utvrđuje u parničnom postupku pred nadležnim
općinskim sudom.

7. Člankom 14. stavkom 2. Ustava jamči se jednakost
svih pred zakonom. Tijekom ustavnosudskog postupka nije utvrđeno postojanje
povrede navedenoga ustavnog prava, jer je sporna uknjižba prava vlasništva
izvršena na način kako to predviđaju mjerodavne odredbe Zakona o zemljišnim
knjigama.

8. Također, u ustavnoj tužbi podnositeljica nije
navela niti jedan ustavnopravno relevantan razlog koji bi upućivao na
postojanje povrede ustavnog prava sadržanog u članku 26. Ustava, kojim se jamči
jednak pravni položaj državljana Republike Hrvat­ske i stranaca pred sudovima.

9. Člankom 48. stavkom 1. Ustava jamči se pravo
vlasništva.

Ustavni sud navedeno pravo na ustavnopravnoj razini
štiti na način da priječi tijelima državne vlasti ograničavanje ili oduzimanje
tog prava, osim ako je ograničavanje ili oduzimanje zasnovano na zakonu. U
slučaju zadiranja u vlasništvo od strane drugih pravnih subjekata (fizičkih ili
pravnih osoba) radi se, u pravilu, o imovinskim sporovima privatnog prava.
Ustavni sud ispituje i takvu odluku sudbene i druge vlasti kada ocijeni da je
osporena odluka, prosuđujući je kroz zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
zajamčenih Ustavom, utemeljena na nepravilnom ili neprihvatljivom pravnom
stajalištu.

Međutim, u konkretnom slučaju nadležna tijela sudbene
vlasti nisu odlučivala o postojanju prava vlasništva podnositeljice jer to ne
može biti predmetom zemljišnoknjižnog postupka. Tijekom ovog postupka samo se
utvrđuje zakonska kvaliteta isprave na temelju koje je zahtijevana promjena
zemljišnoknjižnog stanja. Iz navedenog je utvrđeno da podnositeljici
osporavanim rješenjem nije povrijeđeno niti ustavno pravo sadržano u članku 48.
stavku 1. Ustava.

10. Zaključno, u ustavnoj tužbi podnositeljica ističe
da su osporavanim rješenjem povrijeđene ustavne odredbe iz članka 89. stavka 4.
i članka 117. stavka 3. Ustava.

Sukladno odredbi članka 89. stavka 4. Ustava, zakoni
i drugi propisi državnih tijela i tijela koja imaju javne ovlasti ne mogu imati
povratno djelovanje. Prema odredbi članka 117. stavka 3. Ustava sudovi sude na
temelju Ustava i zakona.

Na naznačenim ustavnim odredbama ne može se temeljiti
ustavna tužba iz razloga što one ne sadrže ljudska prava i temeljne slobode, u
smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona, a čiju zaštitu, sukladno odredbi
članka 128. alineje 4. Ustava, Ustavni sud pruža odlučujući o ustavnim tužbama
podnositelja.

11. Slijedom svega iznijetoga, utvrdivši da
podnositeljici osporavanim rješenjem Županijskog suda u Dubrovniku nisu
povrijeđena ustavna prava sadržana u članku 14. stavku 2., članku 26. i članku
48. stavku 1., na temelju odredaba članaka 73. i 75. Ustavnog zakona odlučeno
je kao u točki I. izreke.

Točka
II. izreke utemeljena je na odredbama članka 29. stav­ka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-84/2003
Zagreb, 30. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 191/2003-3023