## Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja

### NN 122/2003 (30.7.2003.), Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja

# HRVATSKI SABOR

1730

Na
temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O ZAŠTITI TRŽIŠNOG NATJECANJA

Proglašavam
Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici
15. srpnja 2003.

Broj: 01-081-03-2640/2

Zagreb,
21. srpnja 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

ZAKON

O ZAŠTITI TRŽIŠNOG
NATJECANJA

I.
OPĆE ODREDBE

Predmet
Zakona

Članak
1.

Ovim se
Zakonom uređuju pravila i sustav mjera za zaštitu tržišnog natjecanja, ovlasti
i zadaće te ustrojstvo tijela za zaštitu tržišnog natjecanja i postupanje u
vezi s provedbom ovoga Zakona.

Primjena Zakona

Članak
2.

Ovaj se
Zakon primjenjuje na sve oblike sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja
tržišnog natjecanja na teritoriju Republike Hrvatske ili izvan teritorija
Republike Hrvatske, ako imaju učinak na teritoriju Republike Hrvatske, osim ako
posebnim propisom za pojedina tržišta nije drukčije uređeno.

Članak
3.

(1)
Ovaj se Zakon primjenjuje na trgovačka društva, trgovca pojedinca, obrtnika i
druge pravne i fizičke osobe, koje obavljajući gospodarsku djelatnost sudjeluju
u prometu robe i/ili usluga.

(2)
Odredbe ovoga Zakona primjenjuju se odgovarajuće i na svaku pravnu i fizičku
osobu koja na tržištu ostvari povremeni ili jednokratni promet robe i/ili
usluga.

(3)
Ovaj se Zakon primjenjuje na pravne i fizičke osobe sa sjedištem i prebivalištem
u inozemstvu, ako njihovo sudjelovanje u prometu robe i/ili usluga proizvodi
učinak na domaćem tržištu.

Članak 4.

(1)
Ovaj se Zakon primjenjuje i na pravne osobe čiji su osnivači ili imatelji
udjela ili dionica država, odnosno jedinice lokalne ili jedinice područne
(regionalne) samouprave.

(2)
Ovaj se Zakon primjenjuje i na sve pravne i fizičke osobe kojima je na temelju
posebnih propisa povjereno obavljanje službe od općega gospodarskog interesa
ili utvrđeno isključivo pravo obavljanja određene djelatnosti, i to samo u
slučajevima ako primjena ovoga Zakona ne bi sprječavala, pravno i činjenično,
obavljanje zadaća koje su im posebnim propisima utvrđene i zbog kojih su te
osobe osnovane.

Poduzetnik
pod kontrolom drugoga poduzetnika

Članak
5.

(1) Ovaj
se Zakon primjenjuje i na poduzetnika koji ima kontrolu nad drugim

poduzetnikom
te na poduzetnika pod njegovom kontrolom.

(2)
Poduzetnikom pod kontrolom drugog poduzetnika, u smislu stavka 1. ovoga članka,
smatra se poduzetnik u kojem drugi poduzetnik izravno ili neizravno:

1. ima
više od polovine udjela ili dionica, ili

2. može
ostvarivati više od polovine glasačkih prava, ili

3. ima
pravo na postavljanje više od polovine članova uprave, nadzornog odbora,
odnosno odgovarajućeg tijela za upravljanje, te vođenje poslova, ili

4. na
drugi način ima pravo na upravljanje poslovanjem poduzetnika.

(3)
Poduzetnik je u smislu ovoga Zakona pravna i fizička osoba iz članka 3. ovoga
Zakona.

Pravni
odnosi i poduzetnici na koje se Zakon ne primjenjuje

Članak
6.

Ovaj se
Zakon ne primjenjuje na odnose između poslodavca i zaposlenika te na odnose
koji su uređeni kolektivnim ugovorima između poslodavaca i radničkih sindikata.

Mjerodavno
tržište

Članak
7.

(1) U
smislu ovoga Zakona, mjerodavno tržište određuje se kao tržište određene robe
i/ili usluga koje su predmet obavljanja djelatnosti poduzetnika na određenom
zemljopisnom području.

(2)Vlada
Republike Hrvatske na prijedlog Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja ( u
daljnjem tekstu: Vijeće) propisuje što se smatra mjerodavnim tržištem za
potrebe primjene ovoga Zakona.

Tijelo
ovlašteno za provedbu Zakona

Članak
8.

Upravne
i stručne poslove u vezi sa zaštitom tržišnog natjecanja obavlja Agencija za
zaštitu tržišnog natjecanja (u daljnjem tekstu: Agencija).

II.
SPORAZUMI

Zabranjeni
sporazumi

Članak
9.

(1)
Zabranjeni su sporazumi između poduzetnika, ugovori, pojedine odredbe ugovora,
izričiti ili prešutni dogovori, usklađeno djelovanje, odluke udruženja
poduzetnika (u daljnjem tekstu: sporazumi) koji kao cilj ili posljedicu imaju
sprječavanje, ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja na mjerodavnom
tržištu, a naročito oni kojima se:

1.
izravno ili neizravno utvrđuju kupovne ili prodajne cijene, odnosno drugi
trgovinski uvjeti,

2.
ograničava ili nadzire proizvodnja, tržišta, tehnološki razvoj ili ulaganje,

3.
dijele tržišta ili izvori nabave,

4.
primjenjuju nejednaki uvjeti na istovrsne poslove s različitim poduzetnicima,
čime ih se dovodi u nepovoljniji položaj u odnosu na konkurenciju,

5.
uvjetuje sklapanje ugovora prihvaćanjem od drugih ugovornih stranaka dodatnih
obveza, koje po svojoj prirodi ili običajima u trgovini nisu u vezi s predmetom
tih ugovora.

(2)
Sporazumi kojima se sprječava, ograničava ili narušava tržišno natjecanje u
smislu stavka 1. ovoga članka, a ne mogu se izuzeti u smislu članka 10. ovoga
Zakona, ništavi su.

Članak
10.

(1) Za
određene vrste sporazuma koji pridonose unaprje­đenju proizvodnje ili
distribucije robe i/ili usluga, promicanju tehno­loškog ili gospodarskog
razvoja, koji pružaju potrošačima razmjernu korist, Vlada Republike Hrvatske na
prijedlog Vijeća propisuje uvjete za pojedinačna ili skupna izuzeća tih
sporazuma.

(2)
Sporazumima iz stavka 1. ovoga članka ne mogu se:

1.
poduzetnicima nametati ograničenja koja nisu neophodna za postizanje navedenih
ciljeva, te

2.
poduzetnicima omogućiti isključivanje znatnog dijela kon­ku­rencije s tržišta,
za robe i/ili usluga koje su predmetom spora­zuma.

Skupna
izuzeća

Članak
11.

(1)
Uvjeti iz članka 10. stavak 1. ovoga Zakona, koji se donose za skupna izuzeća,
odnose se na sljedeće vrste sporazuma:

1.
sporazume između poduzetnika koji ne djeluju na istoj razini proizvodnje,
odnosno distribucije, a posebno sporazumi o isključivoj distribuciji,
selektivnoj distribuciji, isključivoj kupnji i franchisingu,

2. sporazume između poduzetnika koji djeluju na istoj
razini proizvodnje, odnosno distribucije, a posebno sporazumi o istra­živanju i
razvoju te o specijalizaciji,

3. sporazume o transferu tehnologije, o licenci i o
know-how,

4. sporazume o distribuciji i servisiranju motornih
vozila, te

5. sporazume o osiguranju.

(2) Propisom iz stavka 1. ovoga članka, određuju se:

1. uvjeti koje sporazum mora sadržavati,

2. ograničenja ili uvjeti koje takvi sporazumi ne
smiju sadržavati,

3. drugi uvjeti koji se moraju ispuniti.

(3) Sporazumi koji ispunjavaju uvjete iz članka 10.
ovoga Zakona, ne moraju se podnositi na ocjenu Agenciji radi po­jedinačnog
izuzeća iz članka 12. ovoga Zakona.

(4) Agencija može po službenoj dužnosti pokrenuti
postupak za ocjenu pojedinog sporazuma iz stavka 3. ovoga članka ako učinci tog
sporazuma, samostalno ili kumulativno sa sličnim sporazumima na mjerodavnom
tržištu, ne ispunjavaju uvjete iz članka 10. ovoga Zakona.

Pojedinačna
izuzeća

Članak
12.

(1) Na
zahtjev sudionika sporazuma Agencija može utvrditi pojedinačno izuzeće od
primjene odredbe članka 9. stavak 1. ovoga Zakona, ako sporazum ispunjava
uvjete iz članka 10. stavak 1. ovoga Zakona.

(2) Izuzeće iz stavka 1. ovoga članka, Agencija
utvrđuje rješenjem na ograničeno razdoblje koje, u pravilu, ne može biti dulje
od pet godina.

(3) Rok iz stavka 2. ovoga članka može se na zahtjev
sudionika sporazuma i nadalje produljivati za najviše pet godina, ako sudionici
sporazuma dokažu da sporazum i nadalje udovoljava uvjetima iz članka 10. ovoga
Zakona. Zahtjev za produljenjem izuzeća sudionici sporazuma moraju podnijeti
Agenciji šest mjeseci prije isteka roka na koji im je izuzeće utvrđeno.

(4) Izuzeće utvrđeno rješenjem iz stavka 2. ovoga
članka djeluje od dana sklapanja sporazuma, odnosno najkasnije od dana
donošenja rješenja o izuzeću.

(5) Agencija može rješenjem odrediti mjere i uvjete
neophodne za izuzeće sporazuma, rokove za njihovo ispunjenje, te u tom slučaju
i dan stupanja na snagu izuzeća.

Sporazumi
male vrijednosti

Članak 13.

(1) Odredbe članka 9. stavka 1. ovoga Zakona ne
primjenjuju se na sporazume male vrijednosti.

(2) Sporazumom male vrijednosti smatra se sporazum u
kojem je zajednički tržišni udio sudionika sporazuma i poduzetnika pod njihovom
kontrolom neznatan, pod uvjetom da ne sadrži odredbe koje unatoč neznatnom
tržišnom udjelu dovode do sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog
natjecanja.

(3) Vlada Republike Hrvatske donosi, na prijedlog
Vijeća, uvjete kojima sporazumi male vrijednosti moraju udovoljavati, te
ograničenja ili odredbe koje ne smiju sadržavati.

(4) Agencija može po službenoj dužnosti pokrenuti
postupak za ocjenu pojedinog sporazuma koji udovoljava uvjetima propisanim
propisom iz stavka 3. ovoga članka ako učinci tog sporazuma i drugih sporazuma
na mjerodavnom tržištu, tržišno natjecanje značajno sprječava, ograničava ili
narušava.

Poništavanje,
ukidanje i izmjena rješenja

Članak
14.

(1)
Agencija može, po službenoj dužnosti ili na zahtjev stran­ke, poništiti
rješenje o izuzeću sporazuma u smislu odredaba ovoga Zakona, ako je rješenje
bilo doneseno na temelju netočnih ili neistinitih podataka, koji su bili od
odlučujućeg utjecaja za njegovo donošenje.

(2) Agencija može, po službenoj dužnosti ili na
zahtjev stranke, ukinuti rješenje o izuzeću sporazuma u slučajevima:

1. ako nastupe promjene tržišnih uvjeta i okolnosti
koje su bile bitne za donošenje rješenja, te više nisu ispunjeni uvjeti za
izuzeće iz članka 10. ovoga Zakona,

2. ako sudionici sporazuma ne ispune neki od uvjeta
ili krše neku od mjera određenih rješenjem Agencije,

(3) Agencija može, po službenoj dužnosti ili na
zahtjev stranke, izmijeniti rješenje o izuzeću sporazuma u slučajevima:

1. ako nastupe promjene tržišnih uvjeta i okolnosti
koje ne ovise o volji sudionika sporazuma i koji nemaju za posljedicu ukidanje
rješenja u smislu stavka 2. ovoga članka,

2. ako
sudionici sporazuma ne mogu ispuniti neki od uvjeta ili krše neku od mjera
određenih rješenjem Agencije, zbog nastupa okolnosti koje ne ovise o njihovoj
volji.

III.
VLADAJUĆI POLOŽAJ I OGRANIČAVAJUĆA DJELOVANJA

Vladajući
položaj

Članak
15.

(1) Poduzetnik je u vladajućem položaju ako se zbog
svoje tržišne snage može ponašati na mjerodavnom tržištu u značajnoj mjeri
neovisno od svojih stvarnih ili mogućih konkurenata, potrošača, kupaca ili
dobavljača, naročito ako:

1. nema konkurenata na mjerodavnom tržištu, i/ili

2. ima značajnu tržišnu snagu na mjerodavnom tržištu
u odnosu na stvarne ili moguće konkurente, a naročito s obzirom na:

– tržišni udjel i položaj,

– financijsku snagu,

– pristup izvorima nabave ili
tržištu,

– povezanost s drugim
poduzetnicima,

– pravne ili činjenične zapreke za
ulazak drugih poduzetnika na tržište,

– poduzetnikovu sposobnost
diktiranja tržišnih uvjeta s obzirom na njegovu ponudu ili potražnju, i

– poduzetnikovu sposobnost isključivanja
ostalih konkurenata s tržišta usmjeravanjem na druge poduzetnike.

(2) Dva ili više poduzetnika nalaze se u vladajućem
položaju ako međusobno značajno ne konkuriraju na mjerodavnom tržištu glede
određene robe i/ili usluga, te ako zajedno ispunjavaju uvjete iz stavka 1.
ovoga članka.

(3) Pretpostavlja se da se u vladajućem položaju
nalazi poduzetnik čiji tržišni udjel na mjerodavnom tržištu iznosi više od 40%.

(4) Pretpostavlja se da se više poduzetnika u smislu
stavka 2. ovoga članka nalazi u vladajućem položaju kada:

1. tri ili manje poduzetnika imaju zajednički tržišni
udjel na mjerodavnom tržištu od više od 60%, ili

2. pet ili manje poduzetnika imaju zajednički tržišni
udjel na mjerodavnom tržištu od više od 80 %.

Zlouporabe
vladajućeg položaja

Članak
16.

(1)
Zabranjena je svaka zlouporaba vladajućeg položaja jednog ili više poduzetnika
na mjerodavnom tržištu.

(2) Zlouporaba iz stavka 1. ovoga članka očituje se
naročito kao:

1. izravno ili neizravno nametanje nepravednih
kupovnih ili prodajnih cijena, odnosno drugih nepravednih trgovinskih uvjeta,

2. ograničavanje proizvodnje, tržišta ili tehnološkog
razvitka na štetu potrošača,

3. primjena nejednakih uvjeta na istovrsne poslove s
drugim poduzetnicima, čime ih se dovodi u nepovoljan položaj u odnosu na
konkurenciju,

4.
uvjetovanje sklapanja ugovora pristankom drugih ugovornih stranaka na dodatne
obveze, koje po svojoj prirodi ili obi­čajima u trgovini nisu u nikakvoj vezi s
predmetom tih ugovora.

Rješenje
o zlouporabi vladajućeg položaja

Članak
17.

Agencija
na temelju članaka 15. i 16. ovoga Zakona, a u smislu članka 57. točke 3. ovoga
Zakona, rješenjem odlučuje naročito o sljedećem:

1. utvrđuje vladajući položaj i postupanje
poduzetnika kojim se zloupotrebljava taj položaj, odnosno sprječava, ograničava
ili narušava tržišno natjecanje, te trajanje takvoga postupanja,

2. zabranjuje svako daljnje postupanje poduzetnika iz
točke 1. ovoga članka,

3. određuje rokove i mjere za uklanjanje štetnih
učinaka takvoga postupanja,

4. određuje druge odgovarajuće mjere te rokove za
njihovo izvršenje koje pridonose osiguravanju tržišnog natjecanja među
poduzetnicima na mjerodavnom tržištu.

IV.
KONCENTRACIJE

Zabranjene
koncentracije

Članak
18.

Zabranjene
su koncentracije kojima se stvara novi ili jača vladajući položaj jednog ili
više poduzetnika, pojedinačno ili skup­no, ako mogu značajno utjecati na
sprječavanje, ograni­čavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja, osim u
slučaju ako sudionici koncentracije dokažu da će ta koncentracija dovesti do
jačanja tržišnog natjecanja na tržištu koje će biti značajnije od negativnih
učinaka stvaranja ili jačanja njihovoga vladajućeg položaja.

Pojam
koncentracije

Članak
19.

(1)
Koncentracija poduzetnika nastaje:

1. pripajanjem ili spajanjem poduzetnika,

2. stjecanjem kontrole ili prevladavajućeg utjecaja
jednog, odnosno više poduzetnika nad drugim, odnosno više drugih poduzetnika
ili dijelom drugog poduzetnika, odnosno dijelovima drugih poduzetnika i to:

– stjecanjem većine dionica ili
udjela, ili

– stjecanjem većine prava glasa,
ili

– na drugi način u skladu s
odredbama Zakona o trgovačkim društvima i drugim propisima.

(2) Stvaranje zajedničkog pothvata (joint venture)
koji na trajnijoj osnovi djeluje kao neovisan gospodarski subjekt smatrat će se
koncentracijom u smislu stavka 1. ovoga članka.

(3) Stjecanje kontrole u smislu stavka 1. ovoga
članka ostvaruje se putem prava, ugovora ili drugih sredstava kojima jedan ili
više poduzetnika, bilo posebno, bilo zajednički, uzimajući u obzir sve pravne i
činjenične okolnosti, stječe mogućnost ostvarivanja prevladavajućeg utjecaja
nad jednim ili više poduzetnika.

(4) Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Vijeća
propisuje način prijave i kriterije za ocjenu koncentracija.

(5) Stvaranje zajedničkog pothvata (joint venture)
koji kao cilj ima koordinaciju tržišnog natjecanja između poduzetnika koji
ostaju nezavisni, ne smatra se koncentracijom, a ocjenjuje se u smislu članka
9. ovoga Zakona.

Stjecanje
dionica ili udjela poduzetnika pod kontrolom drugih poduzetnika

Članak
20.

Stjecanje
dionica ili udjela, koje je posljedica restrukturiranja poduzetnika pod
kontrolom drugih poduzetnika (pripajanje, spajanje, prijenos imovine i slično),
u smislu članka 5. ovoga Zakona, ne smatra se koncentracijom.

Stjecanje
dionica ili udjela u okviru redovnoga poslovanja banaka, društava za osiguranje
i drugih financijskih institucija

Članak
21.

(1) Ne
smatra se koncentracijom kada banke ili druge financijske institucije,
investicijski fondovi ili društva za osiguranje, u svojem redovnom poslovanju,
koje uključuje promet i posredovanje vrijednosnim papirima, za vlastiti račun
ili račun trećih, privremeno drže udjele s namjerom njihove daljnje prodaje,
ako ne koriste pravo glasa s obzirom na te udjele na takav način da to utječe
na konkurentno ponašanje tog poduzetnika, odnosno ako ostvaruju pravo glasa
samo u svrhu pripreme prodaje cijelog ili dijela poduzetnika ili njegovih
udjela, odnosno prodaju njegovih dionica, te ako istodobno ispunjavaju sljedeće
uvjete:

1. da ni na koji način ne poduzimaju mjere kojima se
narušava, ograničava ili sprječava tržišno natjecanje,

2. da rečene prodaje obave u roku od jedne godine, od
stjecanja opisanih u stavku 1. ovoga članka.

(2) Agencija može, na zahtjev, izuzetno odobriti
produženje roka iz stavka 1. točke 2. ovoga članka, ako poduzetnici iz stavka
1. ovoga članka dokažu da transakcija nije moguća u utvrđenom roku.

Obveza
prijave namjere koncentracije

Članak
22.

(1)
Namjeravanu koncentraciju poduzetnika, iz članka 19. stavka 1. i stavka 2.
ovoga Zakona, sudionici koncentracije obvezni su prijaviti Agenciji kada su
ispunjeni uvjeti iz stavka 4. ovoga članka.

(2) Prijava namjere koncentracije, u obliku
propisanom člankom 45. ovoga Zakona, podnosi se Agenciji na ocjenu bez odgode,
a najkasnije u roku od osam dana od dana objave javne ponude ili dana sklapanja
ugovora kojima se ostvaruje kontrola ili prevladavajući utjecaj nad
poduzetnikom, ovisno o tome što nastupi ranije.

(3) Prijavom namjeravane koncentracije nastupa
zabrana provedbe koncentracije za sve sudionike koncentracije, do donošenja
konačnog rješenja Agencije kojim se koncentracija dopušta, odnosno do isteka
rokova iz članka 26. stavka 1. i stavka 3., te članka 56. stavka 5. ovoga
Zakona.

(4) Koncentraciju su sudionici obvezni prijaviti
Agenciji, ako su istodobno ispunjeni sljedeći uvjeti:

1. da ukupan prihod svih poduzetnika sudionika
koncentracije, ostvaren prodajom robe i/ili usluga na svjetskom tržištu, iznosi
najmanje jednu milijardu kuna, u financijskoj godini koja je prethodila
koncentraciji, i

2. da ukupan prihod svakog od najmanje dva sudionika
koncentracije, ostvaren prodajom robe i/ili usluga u Republici Hrvat­skoj,
iznosi najmanje 100.000.000,00 kuna, u financijskoj godini koja je prethodila
koncentraciji.

(5)
Ukupni prihod iz stavka 4. ovoga članka utvrđuje se uzimajući u obzir prihode
svih povezanih društava poduzetnika koji stječe prevladavajući utjecaj ili
kontrolu (na razini koncerna), osim prihoda ostvarenog prodajom robe i usluga,
između društava unutar koncerna.

(6) U
slučaju kad se koncentracija iz članka 19. stavka 1. ovoga Zakona odnosi na
pripajanje ili spajanje dijela ili dijelova jednog ili više poduzetnika,
neovisno o tome imaju li ti dijelovi pravnu osobnost, pri izračunu prihoda, u
smislu stavka 4. ovoga članka, na strani prodavatelja bit će obračunat samo
prihod onih dijelova koji su predmet koncentracije.

(7)
Dvije ili više transakcija u smislu stavka 6. ovoga članka koje su provedene u
razdoblju od dvije godine, smatrat će se jednom koncentracijom, izvršenom na
dan posljednje transakcije.

Ukupni
prihod za banke i druge financijske institucije

Članak
23.

U
predmetima kontrole koncentracija, koji uključuju banke i druge financijske
institucije kao sudionike koncentracija, ukupni prihod iz članka 22. stavka 4.
ovoga Zakona, utvrđuje se prema ukupnom prihodu iz njihovoga redovnog
poslovanja u financijskoj godini koja prethodi koncentraciji, sukladno Odluci
Hrvat­ske narodne banke.

Ukupni
prihod društava za osiguranje

Članak
24.

U
predmetima kontrole koncentracija, koji uključuju društva za osiguranje kao
sudionike koncentracija, ukupni prihod iz članka 22. stavka 4. ovoga Zakona,
utvrđuje se prema vrijednosti bruto zaračunatih premija sudionika
koncentracije, u financijskoj godini koja prethodi nastanku koncentracije.

Ispitivanje
prijave koncentracije

Članak
25.

(1)
Agencija će pokrenuti postupak ispitivanja prijave koncentracije, odmah nakon
primanja prijave, u smislu članka 45. stavka 3. ovoga Zakona.

(2) Prilikom ocjene koncentracije Agencija razmatra
moguće prednosti i učinke koje bi nastupile provedbom koncentracije, te moguće
zapreke za pristup tržištu, a naročito:

1. strukturu mjerodavnog tržišta, postojeće i moguće
buduće konkurente na mjerodavnom tržištu, opskrbu i mogućnosti opskrbe tržišta,
troškove, rizike, tehnološke, ekonomske i pravne uvjete potrebne za pristup ili
izlazak s mjerodavnog tržišta, moguće učinke koncentracije na tržišno
natjecanje na mjerodavnom tržištu,

2. tržišni udjel i položaj, ekonomsku i financijsku
snagu, poslovanje poduzetnika na mjerodavnom tržištu, unutarnje i vanjske
prednosti sudionika koncentracije u odnosu na konkurente, te moguće izmjene
poslovanja sudionika koncentracije nakon provedene transakcije,

3. učinke koncentracije na ostale poduzetnike, a
osobito s obzirom na pogodnosti za potrošače, te ostale ciljeve i učinke
namjeravane koncentracije, kao što su: smanjivanje cijene robe i usluga,
skraćivanje tokova distribucije, smanjenje troškova prijevoza i distribucije te
drugih troškova, specijalizacija proizvodnje, te druge pogodnosti koje su u
izravnoj svezi s provedbom koncentracije.

(3)
Sudionici koncentracije dužni su dostaviti Agenciji dokumentaciju koju smatraju
bitnom za utvrđivanje činjenica iz stavka 2. ovoga članka.

Rješenje
o koncentraciji

Članak
26.

(1) Ako
Agencija na temelju pravovaljanih dokaza dostavljenih uz prijavu koncentracije,
u smislu članka 25. ovoga Zakona, te na temelju drugih raspoloživih podataka i
saznanja, utvrdi da se može razumno pretpostaviti da provedba prijavljene
koncentracije nije zabranjena u smislu članka 18. ovoga Zakona te ako, u roku
od 30 dana od dana dostave potpune prijave koncentracije, u smislu članka 45.
stavka 3. ovoga Zakona, podnositelju prijave ne dostavi zaključak o pokretanju
postupka ocjene koncentracije, smatrat će se da je koncentracija dopuštena.

(2) Agencija će, na poseban zahtjev sudionika
koncentracije, u slučaju iz stavka 1. ovoga članka, rješenjem utvrditi
koncentraciju dopuštenom.

(3) Ako Agencija smatra da bi provedba koncentracije
mogla imati za posljedicu značajno sprječavanje, ograničavanje ili narušavanje
tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu, donijet će zaključak o pokretanju
postupka radi ocjene njene dopuš­tenosti, te u roku od tri mjeseca od dana
donošenja zaključka o pokretanju postupka, donijeti rješenje:

1. kojim se koncentracija ocjenjuje dopuštenom,

2. kojim se koncentracija ocjenjuje nedopuštenom, ili

3. kojim se koncentracija ocjenjuje uvjetno
dopuštenom ako se ispune određene mjere i uvjeti u rokovima koje odredi
Agencija.

(4) U smislu stavka 3. točke 3. ovoga članka,
Agencija će u rješenju kojim se ocjenjuje koncentracija uvjetno dopuštenom,
odrediti mjere, uvjete te rokove njihova ispunjenja, kako provedba
koncentracije ne bi imala za posljedicu značajno sprječavanje, ograničavanje
ili narušavanje tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu.

(5) U slučaju iz stavka 3. točke 3. ovoga članka,
sudionici koncentracije mogu, u pravilu, nastaviti radnje radi provedbe
koncentracije tek nakon što ispune utvrđene mjere i uvjete iz stavka 4. ovoga
članka, osim ako Agencija iz naročito opravdanih razloga ne utvrdi drukčije.

Ukidanje
i izmjena rješenja

Članak
27.

(1)
Agencija će po službenoj dužnosti ili na zahtjev stranke ukinuti rješenje
doneseno u smislu članka 26. ovoga Zakona, u slučajevima:

1. ako je rješenje bilo doneseno na temelju netočnih
ili neistinitih podataka koji su bili od odlučujućeg utjecaja za njegovo
donošenje, i

2. ako stranka nije ispunila uvjete i mjere određene
rješenjem Agencije, u smislu članka 26. stavka 4. ovoga Zakona.

(2) Agencija može po službenoj dužnosti ili na
zahtjev stranke izmijeniti rješenje doneseno u smislu članka 26. ovoga Zakona
kada stranke ne mogu ispuniti neki od uvjeta ili krše neku od mjera određenih
rješenjem Agencije, zbog okolnosti koje ne ovise o volji stranke.

Mjere
nakon provedbe nedopuštene koncentracije

Članak
28.

(1)
Agencija će po službenoj dužnosti posebnim rješenjem odrediti sve neophodne
mjere za osiguranje učinkovitog tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu, te
odrediti rokove za njihovo izvršenje u slučajevima:

1. kada je koncentracija provedena protivno rješenju
Agencije kojim se ista ocjenjuje nedopuštenom u smislu članka 26. stavak 3.
ovoga Zakona, ili

2. kada je koncentracija provedena bez podnošenja
prijave namjere koncentracije i bez odluke Agencije, a dovela je do
sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja, u smislu
članka 18. ovoga Zakona.

(2) Rješenjem iz stavka 1. ovoga članka, Agencija
naročito može:

1. naložiti da se stečene dionice ili poslovni udjeli
prenesu (otuđe),

2. zabraniti ili ograničiti ostvarivanje prava glasa
vezanog uz dionice ili udjele u poduzetnicima - sudionicima koncentracije i
prestanak kontrole zajedničkog pothvata (joint ventura) ili drugih oblika iz
članka 19. ovoga Zakona koji su doveli do nedopuštene koncentracije.

V.
STRUČNA MIŠLJENJA AGENCIJE

Izdavanje
stručnih mišljenja

Članak
29.

(1)
Agencija, na zahtjev ministarstava i drugih državnih tijela, izdaje stručna
mišljenja o sukladnosti s ovim Zakonom na­crta prijedloga zakona i drugih
propisa, te o ostalim pitanjima koja mogu značajno utjecati na tržišno
natjecanje.

(2) Agencija može, po službenoj dužnosti, zatražiti
od ministarstava ili drugih državnih tijela dostavljanje na uvid nacrta
prijedloga zakona i drugih propisa, radi izdavanja stručnih mišljenja o
njihovoj sukladnosti s ovim Zakonom, ako smatra da mogu značajno utjecati na
tržišno natjecanje.

(3) Odredbe stavaka 1. i 2. ovoga članka odgovarajuće
se primjenjuju i u slučajevima donošenja ili predlaganja akata jedinica lokalne
i jedinica područne (regionalne) samouprave, te strukovnih i drugih
organizacija koje donose akte, postupajući sukladno s dodijeljenim im javnim
ovlastima.

(4) Mišljenja donijeta na temelju odredaba stavaka 2.
i 3. ovoga članka, Agencija dostavlja Vladi Republike Hrvatske.

VI.
AGENCIJA ZA ZAŠTITU TRŽIŠNOG NATJECANJA

Ustrojstvo
Agencije

Članak
30.

(1)
Agencija je pravna osoba s javnim ovlastima koja samostalno i neovisno obavlja
poslove u okviru djelokruga i nadležnosti određenih ovim Zakonom, za što
odgovara Hrvatskom saboru.

(2)
Sjedište Agencije je u Zagrebu.

(3)
Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja je tijelo koje upravlja Agencijom.

(4) Predsjednik Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja
zastupa, predstavlja i rukovodi Agencijom.

(5) U rukovođenju Agencijom predsjednik Vijeća
organizira i vodi rad i poslovanje Agencije, vodi stručni rad i odgovoran je za
stručni rad Agencije.

(6) Agencija ima stručne službe i odjele, sukladno s
općim aktima Agencije.

(7) Sredstva za obavljanje poslova iz djelokruga
Agencije osiguravaju se iz proračuna Republike Hrvatske.

(8) Za ostvarivanje prava i obveza iz radnog odnosa,
na zaposlenike Agencije primjenjuju se opći propisi o radu.

(9) Agencija donosi Statut kojega potvrđuje Hrvatski
sabor.

(10) Upravne pristojbe koje naplaćuje Agencija,
prihod su proračuna Republike Hrvatske.

Vijeće
za zaštitu tržišnog natjecanja

Članak
31.

(1)
Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja je tijelo koje upravlja radom Agencije, a
sastoji se od pet članova, od kojih je jedan predsjednik Vijeća.

(2)
Predsjednika i ostale članove Vijeća imenuje i razrješava dužnosti Hrvatski
sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske.

(3)
Zamjenika predsjednika, na prijedlog predsjednika Vijeća, bira Vijeće većinom
glasova.

Uvjeti
za imenovanje i trajanje mandata

Članak
32.

(1)
Predsjednikom i članom Vijeća može biti imenovan državljanin Republike Hrvatske
koji ima visoku stručnu spremu, deset godina radnog staža u struci, te koji ima
posebna znanja s područja prava tržišnog natjecanja, prava trgovačkih društava,
trgovačkog prava, financija i računovodstva, mikroekonomije, odnosno, drugih
srodnih područja pravnih ili ekonomskih znanosti.

(2) Predsjednik i članovi Vijeća imenuju se na
razdoblje od pet godina, te mogu biti ponovno imenovani.

(3) Predsjednik i članovi Vijeća dužnost obnašaju
profesionalno.

(4) Predsjednik i članovi Vijeća ne mogu biti državni
dužnosnici, osobe koje obnašaju dužnost u tijelima političke stranke niti
članovi uprava, nadzornog odbora te upravnih vijeća poduzetnika, ili biti u
članstvima bilo kojih drugih oblika udruživanja pravnih ili fizičkih osoba,
koji bi mogli dovesti do sukoba interesa.

(5) Predsjednik i članovi Vijeća mogu pisati i
objavljivati stručne ili znanstvene radove i sudjelovati u radu stručnih ili
znanstvenih skupova.

(6) Predsjednik i članovi Vijeća su obvezni ponašati
se tako da ne umanjuju ugled Agencije, te da ne dovode u pitanje samostalnost i
neovisnost Agencije pri donošenju odluka.

(7) Zabranjen je svaki oblik utjecaja na rad Vijeća
koji bi mogao dovesti u pitanje neovisnost Agencije, a napose uporabu javnih
ovlasti i sredstava javnog priopćavanja, te uopće javnog istupanja u namjeri da
se utječe na rad Vijeća.

Razrješenje
predsjednika i članova Vijeća

Članak
33.

(1)
Hrvatski sabor može razriješiti dužnosti predsjednika, odnosno člana Vijeća
prije isteka mandata, na prijedlog Vlade Republike Hrvatske, ako:

1. to
sam zatraži,

2. bude
osuđen za kazneno djelo koje ga čini nedostojnim obavljanja dužnosti
predsjednika, odnosno člana Vijeća,

3.
trajno izgubi sposobnost obavljanja povjerenih mu dužnosti,

4.
tijekom mandata preuzme neku od dužnosti iz članka 32. stavka 4. ovoga Zakona,

5.
povrijedi odredbe ovoga Zakona u obnašanju dužnosti.

(2) O
postojanju razloga za razrješenje predsjednika, odnosno člana Vijeća prije
isteka mandata Vijeće je obvezno izvijestiti Vladu Republike Hrvatske.

(3)
Prije donošenja odluke o razrješenju predsjedniku, odnosno članu Vijeća mora se
omogućiti da se izjasni o razlozima razrješenja.

Način
donošenja odluka

Članak
34.

(1)
Odluke o svim općim i pojedinačnim aktima Vijeće donosi na sjednicama većinom
od najmanje tri glasa, a član Vijeća ne može biti suzdržan od glasovanja.

(2) Tri
člana Vijeća čine kvorum, a svakoj sjednici Vijeća obvezno prisustvuje
predsjednik Vijeća, odnosno u njegovoj odsutnosti njegov zamjenik.

Djelokrug
Vijeća

Članak
35.

(1)
Vijeće obavlja sljedeće poslove:

1.
upravlja radom Agencije,

2. odlučuje o svim pitanjima za koje je Agencija
nadležna na temelju odredaba ovoga Zakona,

3. predlaže Vladi Republike Hrvatske donošenje
propisa na temelju odredaba ovoga Zakona,

4. donosi podzakonske akte na temelju odredaba ovoga
Zakona, te druge podzakonske akte, potrebne za njegovu provedbu,

5. donosi upravne akte kojima se okončava postupak
pred Agencijom u smislu članka 57. ovoga Zakona,

6. ocjenjuje sukladnost nacrta prijedloga zakona i
drugih akata s ovim Zakonom.

7. utvrđuje metodološke osnove za istraživanje
tržišnog natjecanja,

8. utvrđuje pravila i mjere za zaštitu tržišnog
natjecanja, mjere za otklanjanje sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja
tržišnog natjecanja i druge mjere za unaprjeđenje prava i politike tržišnog
natjecanja na području Republike Hrvatske,

9. donosi mišljenja i stručne stavove o rješenjima i
razvoju komparativne prakse iz područja prava i politike tržišnog natjecanja,

10. na zahtjev Hrvatskoga sabora i Vlade Republike
Hrvat­ske izdaje stručna mišljenja o pitanjima iz područja prava i politike
tržišnog natjecanja,

11. obavlja poslove međunarodne suradnje, vezane uz
izvršenje međunarodnih obveza Republike Hrvatske, prenijetih u ovlast Agencije,
te uz izvršenje projekata međunarodnih i europskih gospodarskih integracija,
odnosno surađuje s inozemnim tijelima ovlaštenima za tržišno natjecanje te
međunarodnim organizacijama i institucijama,

12. obavlja ostale poslove vezane uz provedbu ovoga
Zakona.

(2) U obavljanju poslova iz svoga djelokruga, u
smislu stavka 1. ovoga članka, Vijeće može osnovati stručna savjetodavna tijela
koja mu pomažu u donošenju odluka.

(3) U ocjeni oblika sprječavanja, ograničavanja ili
naru­ša­vanja tržišnog natjecanja koji mogu utjecati na trgovinu između
Republike Hrvatske i Europskih zajednica, Vijeće u skladu s član­­kom 70.
Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih
država članica i Republike Hrvatske (»Narodne novine« - Međunarodni ugovori,
broj 14/01), primjenjuje na odgovarajući način kriterije koji proizlaze iz
pravilne primjene pravila o tržišnom natjecanju u Europskim zajednicama.

Izvješće
o radu i službeni glasnik

Članak
36.

(1)
Vijeće je dužno jednom godišnje za proteklu kalendarsku godinu podnijeti Hrvatskom
saboru izvješće o radu Agencije.

(2)
Agencija izdaje i službeni glasnik Agencije.

Stručna
služba Agencije

Članak
37.

Stručna
služba Agencije obavlja upravne i stručne poslove zaštite tržišnog natjecanja,
a naročito:

1. vodi postupak u pojedinačnim pitanjima, te nakon
utvr­đenja svih relevantih činjenica i okolnosti za donošenje odluke izvještava
Vijeće za tržišno natjecanje koji odlučuje o konkretnoj upravnoj stvari
sukladno odredbama ovoga Zakona,

2. izrađuje nacrte podzakonskih akata u smislu odredaba
ovoga Zakona, te nacrte drugih podzakonskih akata potrebnih za njegovu
provedbu,

3. izrađuje nacrte upravnih akata kojima se okončava
postupak pred Agencijom,

4. izrađuje nacrte mišljenja na nacrte prijedloga
zakona i podzakonskih akata, kao i nacrte mišljenja o drugim aktima i mjerama
kojima se može spriječiti, ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje,

5. predlaže pravila i mjere za zaštitu tržišnog
natjecanja, mjere za otklanjanje sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja
tržišnog natjecanja i druge mjere za unaprjeđenje prava i politike tržišnog
natjecanja na području Republike Hrvatske,

6. predlaže Vijeću metodološke osnove za istraživanje
tržišnog natjecanja, stručne pojmove u hrvatskom jeziku i poslovne standarde,

7. prati i analizira uvjete na tržištu s ciljem
razvoja tržišnog natjecanja,

8. prikuplja podatke i obavijesti od poduzetnika,
koji su bitni za ispitivanje tržišta i utvrđivanje stanja na tržištu, neovisno
o konkretnim postupcima koje Agencija vodi,

9. prikuplja podatke i obavijesti od poduzetnika o
stanju na pojedinim tržištima, te prije donošenja zaključka o pokretanju
postupka u svakom pojedinom slučaju nastoji postići ponovnu uspostavu
učinkovitoga tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu, ako je to u javnom
interesu, i nije riječ o značajnom sprječavanju, ograničavanju i narušavanju
tržišnog natjecanja,

10.
obavlja poslove međunarodne suradnje, vezane uz izvr­šenje međunarodnih obveza
Republike Hrvatske, prenijetih u ovlast Agencije, te uz izvršenje projekata
međunarodnih i europskih gospodarskih integracija, odnosno surađuje s inozemnim
tijelima ovlaštenima za tržišno natjecanje te međunarodnim organizacijama i
institucijama,

11.
priprema nacrt godišnjeg izvješća o radu Agencije,

12.
priprema službeni glasnik Agencije,

13.
obavlja ostale poslove po nalogu Vijeća vezane uz pro­ved­bu ovoga Zakona.

Sukob
interesa zaposlenika

Članak
38.

(1)
Osobe zaposlene u stručnim službama i odjelima Agencije ne mogu biti članovi
uprava ili nadzornih odbora te upravnih vijeća poduzetnika, ili biti u
članstvima bilo kojih drugih oblika udruživanja pravnih ili fizičkih osoba,
koja bi mogla dovesti u sumnju njihovu nepristranost u vođenju postupaka pred
Agencijom.

(2)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, dopušteno je članstvo i sudjelovanje
u znanstvenim udrugama i asocijacijama, pod uvjetom da isto ne utječe na
nepristranost u vođenju postupaka pred Agencijom.

VII.
POSTUPAK DONOŠENJA ODLUKA PRED AGENCIJOM

Primjena
odredaba koje uređuju postupak pred Agencijom

Članak
39.

U
postupcima pred Agencijom, ukoliko nije drukčije propisano ovim Zakonom,
primjenjuju se odredbe Zakona o općem upravnom postupku.

Stranke
u postupku

Članak
40.

Stranka
je osoba na čiji zahtjev je pokrenut postupak, protiv koje se vodi postupak,
odnosno osoba ili udruženje osoba na čije interese odluka Agencije može
značajno utjecati, i za koje je na njihov zahtjev Agencija utvrdila da imaju
položaj stranke u postupku.

Pokretanje
postupka

Članak
41.

(1)
Agencija pokreće postupak u smislu ovoga Zakona, po službenoj dužnosti ili na temelju
zahtjeva stranke. Postupak je pokrenut danom donošenja zaključka o pokretanju
postupka opisanog člankom 46. ovoga Zakona.

(2) Iznimno, Agencija neće pokrenuti postupak u
smislu stavka 1. ovoga članka ako ocijeni da je riječ o postupanju na tržištu koje
ima neznatan učinak na tržišno natjecanje, ili da je zanemarivo za razvoj i
održavanje učinkovitog tržišnog natjecanja, odnosno da pokretanje postupka nije
u javnom interesu.

(3) Agencija će pokrenuti postupak po službenoj
dužnosti, ako ocijeni da je riječ o mogućem značajnom narušavanju, ogra­ničavanju
ili sprječavanju tržišnog natjecanja, te:

1. ako
je to potrebno radi zaštite identiteta podnositelja, i/ili

2. ako,
se s obzirom na sve okolnosti slučaja, čini vjerojatnim da podnositelj nema
dovoljno sredstava za pokretanje i vođenje postupka.

(4)
Zahtjev za pokretanje postupka pred Agencijom, sukladno odredbama ovoga Zakona,
može podnijeti:

1.
svaka pravna ili fizička osoba koja za to ima pravni ili ekonomski interes,

2.
strukovna ili gospodarska interesna udruga, odnosno komora poduzetnika,

3.
udruga potrošača, ili

4.
Vlada Republike Hrvatske, tijela državne uprave, te tijela jedinice lokalne i
jedinice područne (regionalne) samouprave.

Zahtjev
za pokretanjem postupka

Članak
42.

(1)
Zahtjev za pokretanjem postupka pred Agencijom, u kojem sudjeluju stranke sa
suprotnim interesima, sadrži:

1.
naziv i sjedište pravne osobe, odnosno ime i prezime i prebivalište fizičke
osobe – podnositelja zahtjeva,

2.
podatke pomoću kojih se može odrediti protiv koga se podnosi zahtjev,

3. opis
činjeničnog stanja, prakse ili okolnosti koje su razlog za podnošenje zahtjeva.

(2) Uz
zahtjev za pokretanjem postupka, podnositelj može priložiti osobito:

1.
isprave i druge dokaze kojima raspolaže te kojima se potvrđuju navodi iz stavka
1. točke 3. ovoga članka,

2.
procjenu mjerodavnog tržišta,

3. procjenu tržišnog udjela podnositelja te tržišnih
udjela konkurenata na tržištu,

4. izvadak iz sudskog registra, obrtnicu, ili druge
odgova­rajuće isprave o registraciji podnositelja,

5. godišnje izvješće ili financijske izvještaje ili
druge računo­vodstvene isprave podnositelja za financijsku godinu koja prethodi
podnošenju zahtjeva.

(3)
Danom primitka zahtjeva u postupku u kojem sudjeluju stranake sa suprotnim
interesima smatra se dan kad je Agencija primila sve podatke iz stavka 1. ovoga
članka.

Dopuna
zahtjeva i odustanak od zahtjeva

Članak
43.

(1) Ako
podnositelj zahtjeva za pokretanje postupka pred Agencijom, pri podnošenju
zahtjeva ne dostavi podatke navedene u članku 42. stavku 1. ovoga Zakona,
Agencija će tražiti dopunu podataka od podnositelja.

(2) Ako
podnositelj zahtjeva u roku od osam dana ne postupi po traženju Agencije iz
stavka 1. ovoga članka, smatrat će se da je odustao od zahtjeva.

Zahtjev
za pojedinačnim izuzećem sporazuma

Članak
44.

(1)
Zahtjevu za pojedinačnim izuzećem sporazuma prilaže se:

1.
izvornik ili ovjereni preslik, odnosno ovjereni prijevod spo­razuma, ako
službeni tekst sporazuma nije na hrvatskom jeziku,

2.
izvadak iz sudskog registra, obrtovnice, ili druge odgova­rajuće isprave o
registraciji podnositelja,

3.
godišnje izvješće ili financijski izvještaji te druge računovodstvene isprave,
za financijsku godinu koja prethodi sklapanju sporazuma, za sve sudionike
sporazuma,

4.
drugi podaci za koje Agencija utvrdi da su neophodni za utvrđenje pojedinačnog
izuzeća sporazuma.

(2)
Zahtjevu za pojedinačnim izuzećem sporazuma može se priložiti:

1.
procjena mjerodavnog tržišta,

2.
procjena tržišnih udjela sudionika sporazuma te njihovih konkurenata na
tržištu.

(3)
Danom primitka zahtjeva za pojedinačnim izuzećem sporazuma smatra se dan kad je
Agencija primila sve podatke i isprave iz stavka 1. ovoga članka, o čemu
Agencija izdaje podnositelju posebnu potvrdu.

Prijava
namjere koncentracije

Članak
45.

(1) Uz
prijavu namjere koncentracije, prilažu se:

1.
izvornik pravnog temelja koncentracije ili ovjereni preslik, odnosno ovjereni
prijevod, ako službeni tekst izvornika pravnog temelja koncentracije nije na
hrvatskom jeziku,

2. godišnje financijsko izvješće za sudionike
koncentracije za financijsku godinu koja prethodi koncentraciji,

3. ostali podaci uređeni propisom o koncentracijama.

(2) Podnositelj prijave koncentracije dužan je u
prijavi navesti ima li namjeru podnijeti zahtjev za ocjenu koncentracije nekom
drugom tijelu, ovlaštenom za ocjenu koncentracije izvan teritorija Republike
Hrvatske, ili je već takav zahtjev podnio, te dostaviti odluku toga tijela,
ukoliko je ista već donesena.

(3) Danom primitka prijave koncentracije, smatra se
dan kad je Agencija primila sve podatke i isprave navedene u stavcima 1. i 2.
ovoga članka, o čemu Agencija podnositelju izdaje posebnu potvrdu.

Zaključak
o pokretanju postupka

Članak
46.

(1)
Agencija donosi zaključak o pokretanju postupka po službenoj dužnosti ili po
primitku zahtjeva, u smislu odredaba ovoga Zakona.

(2) Zaključak o pokretanju postupka naročito sadrži:

1. oznaku predmeta na koji se zaključak odnosi,

2. odredbe ovoga Zakona na temelju kojih se pokreće
postupak, te

3. zahtjev za dostavom relevantne dokumentacije u
smislu članka 48. ovoga Zakona.

(3) Protiv zaključka o pokretanju postupka nije
dopuštena posebna žalba niti je dopušteno pokretanje upravnog spora.

Odgovor
na zahtjev

Članak
47.

(1) U
postupku u kojem sudjeluju stranke sa suprotnim interesima Agencija će po jedan
primjerak zaključka o pokretanju postupka i zahtjeva za pokretanjem postupka iz
članka 42. stavka 1. ovoga Zakona, dostaviti na odgovor stranci protiv koje je
postupak pokrenut, te osobama za koje je utvrđeno da imaju položaj stranke,
osim podataka koji se smatraju službenom tajnom, u smislu članka 51. ovoga
Zakona.

(2) Odgovor se daje u roku koji odredi Agencija, u
svakom pojedinom slučaju. Taj rok ne može biti kraći od osam ni duži od
trideset dana.

(3) U zadanom roku, stranka protiv koje je pokrenut
postupak dužna je dostaviti Agenciji traženi odgovor i druga očitovanja, te
ostale priloge i dokumentaciju koji se odnose na zahtjev.

(4) Iznimno od stavaka 2. i 3. ovoga članka, stranka
može iz opravdanih razloga tražiti produljenje roka za dostavu odgovora. Agencija
može odobriti produljenje roka za najdulje trideset dana.

(5) Ako stranka protiv koje je postupak pokrenut ne
postupi po zahtjevu i u rokovima koje odredi Agencija, ili ako izjavi da nije u
mogućnosti postupiti po zahtjevu, Agencija će poduzeti neophodne radnje u
smislu glave VIII. ovoga Zakona, a činjenice i okolnosti relevantne za
postupak, utvrdit će po službenoj dužnosti, temeljem vlastitih saznanja,
raspoloživih podataka i dokumentacije, te će bez odgađanja zakazati usmenu
raspravu.

Prikupljanje
podataka

Članak
48.

(1) U
provedbi postupka, Agencija je ovlaštena pisanim zahtjevom:

1. od poduzetnika zahtijevati sve potrebne
obavijesti, u obliku pisanih očitovanja ili usmenih izjava te dostavu na uvid
potrebnih podataka i dokumentacije,

2. zahtijevati od poduzetnika da Agenciji omogući
neposredan uvid u sve poslovne prostorije, svu nepokretnu i pokretnu imovinu,
poslovne knjige, baze podataka i drugu dokumentaciju,

3. zahtijevati potrebne podatke i obavijesti i od
drugih osoba koje po ocjeni Agencije mogu pridonijeti rješavanju i pojašnjenju
određenih pitanja o sprječavanju, ograničavanju ili narušavanju tržišnog
natjecanja,

4. zahtijevati i obavljanje drugih radnji koje smatra
potrebnima radi utvrđenja svih relevantnih činjenica u postupku.

(2) Zahtjev iz stavka 1. ovoga članka mora sadržavati
pravni temelj, predmet i svrhu zahtjeva, rok za njegovo provođenje, te kazne za
nepostupanje po zahtjevu propisane ovim Zakonom.

(3) Poduzetnici i druge osobe, dužni su postupiti po
zahtjevu Agencije iz stavka 1. ovoga članka.

Pretraga
stana, prostorija i zapljena stvari

Članak
49.

(1) Ako
postoji osnovana sumnja da stranka u postupku ili treća osoba, ima u posjedu
isprave ili druga sredstva od značenja za utvrđivanje materijalne istine u
postupku, Agencija će od nadležnog prekršajnog suda zatražiti izdavanje pisanog
naloga za pretragu osoba, stana, odnosno prostorija te zapljenu predmeta i
dokumentacije poduzetnika ili treće osobe.

(2) Agencija će od nadležnog prekršajnog suda
zatražiti izdavanje pisanog naloga iz stavka 1. ovoga članka i u slučajevima
kada stranka u postupku ili treća osoba ne postupe po zahtjevu Agencije iz
članka 37. točke 8. i točke 9. te članka 48. ovoga Zakona.

Pravo
uvida u spis

Članak
50.

(1)
Stranke u postupku koji se vodi pred Agencijom imaju pravo uvida u spis
predmeta. Agencija će na trošak stranke načiniti presliku spisa ili pojedinih
isprava.

(2)
Zahtjev za uvid u spis, iz stavka 1. ovoga članka, podnosi se pisano Agenciji.

(3)
Agencija će odrediti termin za uvid u spis, u roku od osam dana od dana
primanja zahtjeva iz stavka 2. ovoga članka.

(4)
Iznimno od odredaba stavaka 1. i 2. ovoga članka, ne mogu se razgledati niti
prepisivati nacrti rješenja Agencije, službeni referati te zapisnici sa
sjednica Vijeća, interne upute i zabilješke o predmetu, dokumentacija koju
Agencija zaprimi od Europske komisije, odnosno drugih tijela Europskih
zajednica, te druge isprave koje se smatraju službenom tajnom u smislu članka
51. ovoga Zakona.

Službena
tajna

Članak
51.

(1)
Predsjednik i članovi Vijeća te zaposlenici Agencije dužni su čuvati službenu
tajnu, bez obzira na način na koji su je doznali, a obveza čuvanja službene
tajne traje i nakon prestanka rada u Agenciji.

(2) Pod službenom tajnom iz stavka 1. ovoga članka,
razumijeva se posebno:

1. sve ono što je kao službena tajna određeno zakonom
ili drugim propisom,

2. sve ono što je kao službena tajna ili poslovna
tajna određeno općim aktom ili drugim aktom poduzetnika, odnosno osoba opisanih
u člancima 4. i 5. ovoga Zakona,

3. sve ono što su poduzetnici, odnosno osobe opisane
u člancima 4. i 5. ovoga Zakona posebno označili kao poslovnu, odnosno službenu
tajnu.

4. sva dokumentacija zaprimljena od Europske komisije
i drugih tijela Europskih zajednica.

(3) Iznimno od odredbe stavaka 1. i 2. ovoga članka,
neće se smatrati službenom tajnom podaci i dokumenti koji su bilo na koji način
bili javno dostupni, odnosno koji se javno objavljuju na temelju posebnih
propisa ili odluka tijela upravljanja, te vođenja poslova poduzetnika.

Čuvanje
spisa i dokumentacije

Članak
52.

Spisi i
dokumentacija koju Agencija primi od poduzetnika tijekom vođenja postupka ili
koju Agencija sama obradi za potrebe vođenja postupka, čuvat će se u pismohrani
Agencije, sukladno s propisima o čuvanju arhivskoga gradiva.

Izuzeće
ovlaštene osobe Agencije

Članak
53.

(1)
Osoba u Agenciji, ovlaštena za vođenje postupka ili za obavljanje pojedinih
radnji u postupku, izuzet će se od rada u predmetu:

1. ako
je u predmetu u kojem se vodi postupak stranka, svjedok, odnosno vještak,

2. ako
je sa strankom, zastupnikom ili opunomoćenikom stranke, rođak u uspravnoj
liniji do bilo kojeg stupnja, u pobočnoj liniji do četvrtog stupnja, a po
tazbini do drugog stupnja, bračni ili izvanbračni drug, pa i u slučaju kada je
brak prestao,

3. ako
je sa strankom, zastupnikom ili opunomoćenikom stranke u odnosu posvojitelja,
posvojenika, skrbnika, štićenika, hranitelja ili hranjenika,

4. ako
je imatelj dionica ili udjela u poduzetniku koji je stranka u postupku pred
Agencijom, ili u konkurentnom poduzetniku,

5. ako
je u svojstvu nezavisnog stručnjaka – eksperta dala iskaze ili pisana mišljenja
o pojedinim pitanjima koji su u svezi s predmetom tog postupka,

6. ako
se iz drugih opravdanih razloga ne može očekivati objektivno vođenje postupka i
objektivno predlaganje donošenja odluke u predmetu.

(2)
Osoba iz stavka 1. ovoga članka, o postojanju kojeg od razloga navedenih u
stavku 1. ovoga članka, dužna je bez odgađanja, pisano izvijestiti Vijeće.

(3)
Zahtjev za izuzećem iz stavka 1. ovoga članka može pod­nijeti i stranka u postupku
koji se vodi pred Agencijom. Zahtjev mora biti podnijet u pisanom obliku.

(4) O
zahtjevu za izuzećem odlučuje Vijeće.

Usmena
rasprava

Članak
54.

(1)
Održavanje usmene rasprave obvezno je u svim sluča­jevima kada je riječ o
strankama sa suprotnim interesima. Usmena rasprava je, u pravilu, javna.

(2)
Agencija može odlučiti da održi usmenu raspravu u svakom slučaju kada to smatra
korisnim.

(3)
Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, kada nakon primitka pisanog
očitovanja stranke protiv koje se vodi postupak, Agencija utvrdi da među
strankama nije sporno činjenično stanje i da ne postoje druge smetnje za
donošenje odluke, te ako je to u javnom interesu, može i bez zakazivanja usmene
rasprave donijeti odluku.

(4) Ako
bilo koja od pozvanih stranaka, odnosno njihovih punomoćnika, ne dođe na prvu
usmenu raspravu zakazanu u postupku, Agencija će, u pravilu, odgoditi usmenu
raspravu i zakazati novu.

(5) Ako
bilo koja od stranaka u postupku ne dođe na sljedeću usmenu raspravu, zakazanu
na temelju odredbe stavka 4. ovoga članka, Agencija, u pravilu, neće zakazivati
novu usmenu raspravu, već će u postupku odlučiti na temelju vlastitih saznanja,
raspoloživih podataka i dokumentacije.

Privremene
mjere

Članak
55.

(1)
Agencija može donijeti rješenje o privremenoj mjeri kada smatra da pojedine
radnje sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja, u
smislu ovoga Zakona, prijete nastankom izravnoga značajnoga štetnog učinka za
poduzetnike, odnosno pojedina područja gospodarstva ili interese potrošača.

(2) U
rješenju o privremenoj mjeri iz stavka 1. ovoga članka, Agencija nalaže
obustavu postupanja, ispunjenje posebnih uvjeta ili druge mjere razumno
potrebne za uklanjanje štetnog učinka sprječavanja, ograničavanja ili
narušavanja tržišnog natjecanja, te trajanje mjere koje u pravilu ne smije biti
duže od tri mjeseca.

Rokovi
za donošenje rješenja

Članak
56.

(1)
Rješenje iz članka 26. stavka 3. i 4. ovoga Zakona, Agencija će donijeti u roku
od tri mjeseca od dana donošenja zaključka o pokretanju postupka.

(2)
Rješenje iz članka 12. stavka 2. i stavka 5. ovoga Zakona, Agencija će donijeti
u roku od četiri mjeseca od dana donošenja zaključka o pokretanju postupka.

(3)
Rješenje iz članka 17. ovoga Zakona, koje se odnosi na zlouporabe vladajućeg
položaja, Agencija će donijeti u roku od četiri mjeseca od dana kada utvrdi sve
činjenice odlučujuće za donošenje konačnog rješenja.

(4)
Rješenje temeljeno na članku 10., članku 12. stavku 5., članku 13. stavku 4.,
članku 14., članku 27. i 28. ovoga Zakona, Agencija će donijeti u roku od
četiri mjeseca od dana kada utvrdi sve činjenice odlučujuće za donošenje
konačnog rješenja.

(5)
Agencija može i nadalje produljivati rok za donošenje rješenja iz stavaka 1. 2.
ovoga članka za naredni rok od tri, odnosno četiri mjeseca, u slučajevima kada
Agencija ocijeni da je za utvrđivanje činjeničnog stanja i ocjenu dokaza
potrebno izvršiti dopunska vještačenja ili analize, ili kada je riječ o
osjetljivim industrijama ili tržištima, o čemu je obvezna izvijestiti stranke u
postupku prije isteka roka.

Upravni
akti Agencije

Članak
57.

U
smislu članka 35. stavka 1. točke 2. i 5. ovoga Zakona, Agencija naročito
donosi rješenja kojima se:

1. ocjenjuje sukladnost sporazuma s odredbama ovoga
Zakona,

2. utvrđuje izuzeće sporazuma na temelju članka 12.
ovoga Zakona,

3. utvrđuje zlouporabe vladajućeg položaja na temelju
članaka 15. i 16. ovoga Zakona,

4. ocjenjuje dopuštenost koncentracija na temelju
članka 26. ovoga Zakona,

5. određuje privremene mjere na temelju članka 55.
ovoga Zakona,

6. posebnim rješenjem poništava, ukida ili mijenja
rješenje Agencije na temelju članka 14. i članka 27. ovoga Zakona,

7. određuju posebne mjere za ponovnu uspostavu učinko­vitog
tržišnog natjecanja kod zabranjenih koncentracija na temelju članka 28. ovoga
Zakona,

8. donosi druga rješenja, odnosno zaključke na
temelju odred­bi ovoga Zakona.

Sudska
zaštita

Članak
58.

Protiv
rješenja Agencije iz članka 57. ovoga Zakona nije dopuštena žalba, ali
nezadovoljna stranka može pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom Republike
Hrvatske.

Objava

Članak
59.

(1)
Rješenja Agencije iz članka 57. točaka 1. do 7. ovoga Zakona, objavljuju se u
»Narodnim novinama«.

(2) U
»Narodnim novinama« objavljivat će se i presude, odnosno rješenja Upravnog
suda, po tužbi povodom rješenja Agencije iz stavka 1. ovoga članka.

(3)
Rješenja, odnosno presude iz stavaka 1. i 2. ovoga članka, te ostali akti
Agencije, mogu se objavljivati u službenom glasilu Agencije odnosno na
web-stranicama Agencije.

(4)
Podaci koji se smatraju službenom tajnom, u smislu članka 51. ovoga Zakona,
izuzet će se od objave u smislu stavka 1., 2. i 3. ovoga članka.

VIII.
KAZNENE ODREDBE

Zahtjev
za pokretanje prekršajnog postupka

Članak
60.

Na
temelju rješenja Agencije, kojim je utvrđena povreda odredaba ovoga Zakona,
Agencija podnosi prekršajnom sudu zahtjev za pokretanje prekršajnog postupka
protiv poduzetnika i odgovorne osobe poduzetnika.

Teške
povrede odredaba ovoga Zakona

Članak
61.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu do najviše 10% vrijednosti ukupnoga godišnjeg prihoda
poduzetnika, obračunske godine koja je prethodila godini u kojoj je prekršaj
počinjen, kaznit će se za prekršaj poduzetnik pravna ili fizička osoba, ako:

1.
sklopi zabranjeni sporazum ili na koji drugi način sudjeluje u sporazumu kojim
je narušeno, ograničeno ili spriječeno tržišno natjecanje, u smislu članka 9.
ovoga Zakona,

2.
zlouporabi vladajući položaj na način opisan odredbom članka 16. ovoga Zakona,

3.
sudjeluje u provedbi zabranjene koncentracije poduzetnika, opisanoj odredbom
članka 18. ovoga Zakona, ili

4. ne
postupi po rješenju Agencije (članak 57. točke 1. do 7.).

(2) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj
osobi novčanom kaznom u iznosu od 50.000,00 do 200.000,00 kuna.

Ostale
povrede odredaba ovoga Zakona

Članak
62.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu do najviše 1% vrijednosti ukupnoga godišnjeg prihoda
poduzetnika, obračunske godine koja je prethodila godini u kojoj je prekršaj
počinjen, kaznit će se za prekršaj poduzetnik pravna ili fizička osoba, ako:

1.
Agenciji podnese netočne ili neistinite podatke od utjecaja na donošenje
rješenja o pojedinačnom izuzeću sporazuma (članak 14. stavak 1.),

2.
Agenciji ne podnese prijavu namjere koncentracije (članak 22.).

3.
Agenciji podnese netočne ili neistinite podatke u postupku ocjene koncentracije
(članak 25., članak 26. stavak 1. točka 1.),

4. ne
postupi po zahtjevu Agencije (članak 47. stavak 3., članak 48. stavak 1. i 3.),

5. ne
postupi po rješenju Agencije (članak 57. točka 8.)

6. ne
postupi po pisanom nalogu prekršajnog suda (članak 49.).

(2) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj
osobi novčanom kaznom u iznosu od 15.000,00 do 50.000,00 kuna.

Kazne
za osobe koje nisu stranke u postupku

Članak
63.

(1)
Novčanom kaznom od 15.000,00 do 50.000,00 kuna, kaznit će se za prekršaj
poduzetnik pravna osoba koja nema položaj stranke u postupku pred Agencijom, a
koja ne postupi po zahtjevu Agencije (članak 37. točka 8. i 9. i članak 48.
stavak 1. točka 3. i 4. i stavak 3.).

(2) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka novčanom kaznom u iznosu od 5.000,00 do
10.000,00 kuna kaznit će se i odgovorna osoba u pravnoj osobi.

(3)
Novčanom kaznom od 5.000,00 do 10.000,00 kuna, kaznit će se za prekršaj
poduzetnik fizička osoba koji nema položaj stranke u postupku pred Agencijom, a
koja ne postupi po zahtjevu Agencije (članak 37. točke 8. i 9. i članak 48.
stavak 1. točka 3. i 4. i stavak 3.).

Zastara

Članak
64.

(1)
Prekršajni postupak zbog povrede odredaba ovoga Zakona ne može biti pokrenut
kada proteknu tri godine od dana počinjenja prekršaja.

(2) Zastarijevanje iz stavka 1. prekida se svakom
radnjom ovlaštenog tijela, poduzetom radi progona počinitelja prekršaja.
Poslije svakog prekida zastara počinje ponovno teći, ali se prekršajni postupak
ni u kojem slučaju ne može voditi po isteku dvostrukog vremena određenog u
stavku 1. ovoga članka.

(3) Izrečene kazne ne mogu se izvršiti ako od dana
pravomoćnosti rješenja o prekršaju proteknu tri godine.

(4) Zastarijevanje izvršenja kazne prekida se svakom
radnjom ovlaštenog tijela, poduzetom radi izvršenja. Poslije svakog prekida
počinje ponovno teći zastara, ali kazne se ne mogu izvršiti po isteku
dvostrukog vremena određenog u stavku 3. ovoga članka.

Suradnja
s pravosudnim tijelima

Članak
65.

Agencija
će surađivati s nadležnim sudovima u predmetima koji su vezani za sprječavanje,
organičavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja na tržištu Republike
Hrvatske.

IX.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Okončanje
postupaka koji su u tijeku

Članak
66.

Postupci
koji su pokrenuti pred Agencijom, do 1. listopada 2003., okončat će se
primjenom odredaba Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, (»Narodne novine«, br.
48/95., 52/97. i 89/98.).

Podzakonski
akti

Članak
67.

(1)
Propise iz članka 7. stavka 2., članka 11. stavka 1. točke 1., članka 13. stavka
3. i članka 19. stavka 4. ovoga Zakona, donijet će Vlada Republike Hrvatske na
prijedlog Vijeća, najkasnije u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu
ovoga Zakona.

(2) Do
stupanja na snagu propisa iz članka 19. stavka 4. ovoga Zakona primjenjivat će
se Pravilnik o načinu vođenja Upisnika o koncentracijama (»Narodne novine«, br.
30/97.).

(3)
Propise iz članka 11. stavka 1. točke 2., 3., 4. i 5., ovoga Zakona, donijet će
Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Vijeća, najkasnije u roku od šest mjeseci
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(4)
Vijeće će podnijeti na potvrdu Hrvatskom saboru Statut Agencije (članak 30.
stavak 8.) u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Prestanak
mandata ravnatelja i članova Savjeta

Članak
68.

(1) Danom
imenovanja predsjednika i članova Vijeća na temelju odredbi članka
31. stavka 2. i članka 32. ovoga Zakona, prestaje mandat ravnatelja Agencije i
članova Savjeta za zaštitu tržišnog natjecanja imenovanih na temelju odredbi
Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja (»Narodne novine«, br. 48/95., 52/97.
i 89/98.).

(2)
Vlada Republike Hrvatske predložit će Hrvatskom saboru imenovanje članova
Vijeća na temelju odredaba članka 31. stavka 2. i članka 32. ovoga Zakona, u
roku od šezdeset dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Prestanak
važenja Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja

Članak
69.

Danom
početka primjene ovoga Zakona prestaje važiti Zakon o zaštiti tržišnog
natjecanja (»Narodne novine«, br. 48/95., 52/97. i 89/98.).

Stupanje
na snagu ovoga Zakona

Članak
70.

Ovaj
Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«, a
počinje se primjenjivati od 1. listopada 2003.

Klasa:
330-01/03-01/03

Zagreb,
15. srpnja 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 122/2003-1730