## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-2995/2010-4 od 24. studenoga 2010.

### NN 16/2011 (4.2.2011.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-2995/2010-4 od 24. studenoga 2010.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

305

PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca Dubravke Markt kao predsjednice vijeća, Smiljana Mikuša i Borisa Markovića kao članova vijeća, te više sudske savjetnice Biserke Špoljar kao zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja IT JEDAN d.o.o. Bestovje, zastupan po direktoru društva Igoru Tatareviću, koga zastupa Tomislav Orehovec, odvjetnik iz Zajedničkog odvjetničkog ureda Srećko Ilić & Tomislav Orehovec iz Zagreba, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-08/10-01/13, urbroj: 376-09-10-03 MB/HP od 16. veljače 2010., radi stručnog nadzora, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 24. studenoga 2010.

presudio je

I. Tužba se odbija.

II. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporavanim rješenjem tuženo je tijelo naložilo tužitelju da u roku od tri dana od zaprimanja rješenja uskladi s Zakonom o elektroničkim komunikacijama i Dodatkom 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga: 1. pružanje usluga s dodanom vrijednosti koje daje uporabom telefonskih brojeva s dodanom vrijednosti te putem adresa (SMS kratkog koda); 2. sve promotivne aktivnosti/oglašavanje usluga s dodanom vrijednosti koje objavljuje u oglasima javnih glasila, putem televizije ili nekog drugog audio-vizualnog medija, vizualnim promotivnim materijalima, internetom… itd. (točka I. izreke). Istim rješenjem je određeno da u slučaju nepostupanja po rješenju, nadzornik elektroničkih komunikacija izreći će tužitelju upravnu mjeru izraženu u novčanom iznosu u visini do dvadesetostruke prosječne plaće u Republici Hrvatskoj u proteklom tromjesečju, s time da se svaka slijedeća upravna mjera izriče u dvostrukom iznosu (točka II. izreke). Zaključno je određeno da će rješenje objavljuje na službenoj Internet stranici tuženog tijela (točka III. izreke).

Tužitelj osporava zakonitost rješenja tuženog tijela radi svih razloga propisanih odredbom članka 10. stavka 1. točke 1. i 3. Zakona o upravnim sporovima. U bitnome navodi kako tuženo tijelo tijekom provedenog postupka stručnog nadzora nije pravilno primijenilo odredbe Zakona o elektroničkim komunikacijama i Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Naime, tvrdi kako tuženo tijelo u postupku stručnog nadzora uopće nije pokušalo vršiti nadzor nad društvom ANTIDRA d.o.o. unatoč činjenici da je odmah po započetom nadzoru, dostavio svu potrebnu dokumentaciju u pogledu pravnih odnosa između njega kao ugovaratelja i spomenutog društva kao podugovaratelja. Citirajući odredbe Zakona o elektroničkim komunikacijama i Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, ističe kako je tuženo tijelo u svom stručnom nadzoru propustilo utvrditi kako je spomenutom društvu osigurao da vrši predmetne usluge. Napominje kako je odmah po upućenom pozivu od tuženog tijela reagirao na način da je od spomenutog društva tražio hitne izmjene u postupanju kako bi se otklonile uočene nepravilnosti, zbog čega drži kako je poduzeo sve raspoložive mjere kako bi osigurao pravilno i zakonito pružanje usluga s dodanom vrijednošću i time je ispunio svoju obvezu iz članka 1. stavka 4. Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Zaključno naglašava kako je tuženo tijelo propustilo utvrditi pravilno i potpuno činjenično stanje na kojem temelji svoju odluku, za što u nastavku tužbe iznosi svoje razloge. Navodeći te i druge razloge, predlaže Sudu da se tužbu uvaži i u cijelosti poništi osporavano rješenje, te predmet vrati na ponovno raspravljanje i odlučivanje.

Tuženo tijelo, u opširnom odgovoru na tužbu, bitno navodi kako je pravilno primijenio zakon i podzakonske propise i postupajući sukladno nadležnosti pravilno proveo stručni nadzor nad primjenom odredaba i propisa donesenih na temelju istog, a ne tumačenjem odredaba, niti prerestriktivnim načinom tumačenja odredbe članka 1. stavka 4. Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Ukazuje kako je nadzor nad tužiteljem proveden iz razloga što je tužitelj aktivno legitimiran. Zapravo napominje kako nadzor na društvom Antidra d.o.o. kao podugovarateljem nije ovlašten provoditi iz razloga što je u vlasništvu tužitelja ugovorena sekundarna dodjela telefonskih brojeva s dodanom vrijednosti i SMS kratkih kodova za usluge s dodanom vrijednosti. Zaključno naglašava kako je tužitelj morao osigurati, ali je propustio i nije ispunio svoju obvezu propisanu člankom 1. stavkom 4. Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, jer nije osigurao da druga strana (podugovaratelj) pruža ugovorene usluge u skladu s pravilima postupanja, neovisno o razgraničenju odgovornosti koju su ugovorne strane definirale svojim ugovorom. Naime, ugovorne strane su slobodno ugovarali i uređivali odnose, ali budući da je predmet ugovaranja bila djelatnost koja je uređena Zakonom i navedenim Pravilnikom, to tužitelj mora voditi računa o propisima kojima je uređeno posebno područje djelatnosti elektroničkih komunikacija i postupati u skladu s istima. Predlaže stoga Sudu da se tužbu odbije kao neosnovanu.

Tužba nije osnovana.

Iz sadržaja spisa predmeta proizlazi kako je tuženo tijelo dopisom od 8. siječnja 2010., obavijestilo tužitelja o pokretanju postupka stručnog nadzora u svezi primjene Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08.) i Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (»Narodne novine«, broj 154/08.), te je pozvalo tužitelja da dostavi traženu dokumentaciju. Predmet nadzora obuhvaćao je utvrđivanje postupanja tužitelja prigodom promoviranja usluga s dodanom vrijednosti i to promotivnom aktivnosti provedenom objavljenim oglasom za usluge uporabom taksativno navedenih 064 xxx xxx brojeva u javnom glasilu »24 sata« od 22. prosinca 2009. Predmetni nadzor pokrenut je iz razloga što je tužitelj putem obavijesti tuženog tijela od 10. studenoga 2009., već upozoren i pozvan da u potpunosti uskladi svoje postupanje sa navedenim Zakonom i Dodatkom 5 Pravilnika.

Iz sadržaja spisa predmeta dalje proizlazi kako je tuženo tijelo u postupku stručnog nadzora utvrdilo da tužitelj prigodom oglašavanja u javnom glasilu »24 sata« od 22. prosinca 2009., str. 40, ne postupa sukladno odredbama Zakona o elektroničkim komunikacijama i Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Naime, nadzorom je utvrđeno kako cijena nije pisana na isti način (font, veličina, oblik) kao broj usluge s dodanom vrijednosti, kako u oglasima nisu objavljeni propisani podaci (naziv, puna adresa sjedišta i matični broj operatera usluga s dodanom vrijednosti, te kontakt telefonski broj) operatera usluga s dodanom vrijednosti, kako nije navedena obavijest o dobnom ograničenju usluge (18+) koja upozorava da se radi o usluzi namijenjenoj punoljetnim osobama, te kako na početku poziva, a prije pružanja usluge, uz informaciju o cijeni poziva i početku naplate, nema poruke upozorenja o obaveznom prekidu poziva za osobe mlađe od 18 godina.

Prema članku 5. stavku 3. Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, propisano je da svaki oglas mora sadržavati naznaku cijene, koja će se nalaziti do telefonskog broja ili adrese, pisana na isti način (font, veličina, oblik, boja, boja podloge... itd.). Prema stavku 5. istog članka Dodatka 5 Pravilnika, propisano je da uz svaki objavljeni oglas za uslugu u javnim glasilima, potrebno je objaviti naziv, punu adresu sjedišta i matični broj operatora usluga s dodanom vrijednosti, te kontakt telefonski broj koji ne smije biti iz kategorije brojeva s dodanom vrijednosti. Osim toga, prema članku 4. stavku 11. Dodatka 5 Pravilnika, propisano je da usluge koje pružaju sadržaj isključivo za odrasle, prije početka pružanja usluge, uz informaciju o cijeni poziva i početku naplate, moraju sadržavati poruku upozorenja (npr. »Ako imate manje od 18 godina i nemate dozvolu roditelja/skrbnika, odmah prekinite poziv«).

Nadalje prema odredbi članka 49. stavka 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama, propisano je da operatori usluga s dodanom vrijednosti, prigodom oglašavanja svojih usluga, obvezni su na prikladan i lako razumljiv način dati opis usluge i njezinu cijenu. Zabranjeno je obmanjivanje korisnika usluga pružanjem pogrešnih ili zavaravajućih obavijesti, ili prikrivanjem važnih obavijesti, kao što su cijene usluga ili dobna ograničenja korištenja usluga. Odredbom članka 5. stavka 2. Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, propisano je da usluga mora biti opisana na način da je opis usluge jasan, lako razumljiv i čitljiv prosječnom korisniku. Zabranjeno je obmanjivanje i svako dovođenje u zabludu korisnika pružanjem pogrešnih, nepotpunih, ili drugih zavaravajućih informacija, odnosno prikrivanje informacija koje su potrebne prosječnom korisniku da donese odluku o uporabi usluge.

Imajući u vidu da je tuženo tijelo donijelo osporavano rješenje na osnovi činjenica utvrđenih u provedenom stručnom nadzoru iz kojih proizlazi da tužitelj prigodom oglašavanja u javnom glasilu »24 sata« od 22. prosinca 2009., ne postupa sukladno odredbama Zakona o elektroničkim komunikacijama i Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, to ovaj Sud nema osnove za uvaženje tužiteljevih navoda o nepravilno utvrđenom činjeničnom stanju. Ne nalazeći ni procesne propuste koji bi mogli dovesti do drugačijeg rješenja predmetne stvari, a niti povredu materijalnog prava, ovaj Sud ocjenjuje da osporavanim rješenjem nije povrijeđen zakon tužitelju na štetu.

Neosnovano smatra tužitelj kako je tuženo tijelo tijekom provođenja postupka stručnog nadzora nepravilno primijenilo zakon i podzakonski propis. Ovo prvenstveno stoga što podaci u spisu predmeta ukazuju kako je tuženo tijelo postupajući sukladno nadležnosti propisanoj Zakonom o elektroničkim komunikacijama pravilno provelo postupak stručnog nadzora nad primjenom odredaba i propisa donesenih na temelju istog, a ne tumačenjem odredaba, niti prerestriktivnim načinom tumačenja odredbe članka 1. stavka 4. Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga.

Prigovore tužitelja glede promašene aktivne legitimacije, odnosno prigovore da je stručni nadzor trebalo obaviti i nad društvom Antidra d.o.o. kao podugovarateljem predmetnih usluga, ovaj Sud nije mogao uvažiti, iz razloga što je člankom 1. stavkom 4. Dodatka 5 Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, propisano da ako operator usluga s dodanom vrijednosti sklopi ugovor s drugom stranom (podugovarateljem) za bilo koju obvezu u pružanju ili promociji usluge, mora osigurati da druga strana (podugovoratelj) pruža ugovorene usluge u skladu s Pravilima postupanja, neovisno o razgraničenju odgovornosti koju ugovorne strane definiraju svojim ugovorom.

Dakle, kraj činjenice da bez obzira što su tužitelj i podugovaratelj (Antidra d.o.o.) slobodno ugovarali i uređivali odnose, predmet ugovaranja bila je djelatnost koja je uređena Zakonom o elektroničkim komunikacijama i Pravilnikom o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, gdje operater usluga s dodanom vrijednosti (tužitelj) mora voditi računa o propisima kojima je uređeno posebno područje djelatnosti elektroničkih komunikacija i postupati u skladu s istima, zbog čega ovaj Sud istaknute prigovore tužitelja nalazi neosnovanima, dok za osporavani akt ocjenjuje da istim nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja.

Trebalo je stoga temeljem članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj: 53/91., 9/92. i 77/92.), tužbu kao neosnovanu odbiti.

Objava presude u »Narodnim novinama« temelji se na odredbi članka 14. stavka 7. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Broj: Us-2995/2010-4

Zagreb, 24. studenoga 2010.

Predsjednica vijeća
Dubravka Markt, v. r.

Presuda, NN 16/2011-305