## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-1071/2000 od 31. siječnja 2001.

### NN 13/2001 (16.2.2001.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-1071/2000 od 31. siječnja 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

260

 Ustavni sud Republike Hrvatske,
u sastavu Smiljko Sokol, predsjednik Suda te suci Marijan Hranjski, Petar Klarić,
Jurica Malčić, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Emilija Rajić, Vice
Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o prijedlogu za pokretanje postupka za
ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj dana 31. siječnja
2001. godine, donio je sljedeće

## RJEŠENJE

Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s
Ustavom članka 10. stavaka 2. i 3. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 112/99).

```
Obrazloženje
```

1. Tereza Grgurević iz
Zagreba, zastupana od odvjetnika Zvonimira Peršea iz Zagreba, podnijela je
prijedlog za pokretanje postupka ocjene suglasnosti s Ustavom članka 10.
stavaka 2. i 3. u izreci navedenog Zakona.

Osporavane odredbe članka 10.
stavaka 2. i 3. glase:

»Ako se nakon stupanja na snagu
ovoga Zakona ukine prvostupanjska odluka iz stavka 1. ovoga članka, daljnji
postupak provest će se po ovom Zakonu.

O reviziji izjavljenoj protiv
pravomoćne odluke drugostupanjskog suda donesene prije stupanja na snagu ovoga
Zakona, rješavat će se po pravilima parničnog postupka koja su važila do dana
stupanja na snagu ovoga Zakona.«

2. Predlagateljica smatra da
osporene odredbe nisu suglasne odredbi članka 3. Ustava Republike Hrvatske
kojom su propisane najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske, a
poglavito vladavini prava. U bitnome ističe kako je 1996. godine ustala s tužbom
i u njoj naznačila vrijednost spora s iznosom od 50.000,00 kn čime da je stekla
pravo na podnošenje revizije. Međutim, kako njen predmet nije bio riješen u
razumnom roku, to da je nakon stupanja na snagu osporenog Zakona ostala uskraćena
u pravu podnošenja revizije. Smatra kako to njeno pravo nikakvi propisi ne mogu
retrogradno ukinuti.

Predlaže Sudu pokretanje
postupka za ocjenu osporenih odredbi s člankom 3. Ustava.

*Prijedlog nije osnovan.*

3. U prijedlogu je istaknuta
tvrdnja da je osporenim odredbama povrijeđeno načelo vladavine prava utvrđeno člankom
3. Ustava.

Međutim, uvodno se napominje
da je suglasnost s Ustavom odredbe stavka 3. članka 10. već bila predmetom
razmatranja pred Ustavnim sudom. Rješenjem broj U-I-1463/2000 od 6. prosinca
2000. godine, Ustavni sud prijedlog nije prihvatio. U tom rješenju je navedeno:

»Ocjenjujući sadržaj osporene
zakonske odredbe kroz cjelovitost sadržaja odredbi članka 10. Zakona o
izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku, a u svezi s označenom odred­bom
Ustava za koju se u prijedlogu tvrdi da je povrijeđena, Ustav­ni sud je
ocijenio da osporena odredba po svom sadržaju nema povratno (retroaktivno)
djelovanje.

Odredbe sadržane u članku 10.
Zakona propisuju koji će se postupci, koji su u tijeku, i pod kojim uvjetima,
nastaviti prema propisima koji su bili na snazi do stupanja na snagu Zakona o
izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku, a koji prema propisima koji
su na snazi nakon stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o
parničnom postupku.

Stoga te odredbe članka 10.
uključivo i (predmetno) osporeni stavak 3., propisavši potencijalno moguće
situacije u svezi s postupcima koji su u tijeku i koje treba riješiti nakon što
je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku stupio na snagu,
nisu odredile povratni učinak, već su propisale uvjete i način primjene novog
propisa na postupke u tijeku.

Predlagatelji su zapravo,
protumačivši osporenu odredbu na način da njezina primjena njima neće omogućiti
podnošenje izvanrednog pravnog lijeka – revizije, budući da su postupak (kao tužitelji)
započeli u vrijeme važenja imovinskog cenzusa propisanog za dopustivost
revizije, u znatno manjem iznosu, zaključili da se u konkretnom slučaju radi o
retroaktivnoj primjeni osporavane odredbe.

Međutim, Ustavni sud ne ocjenjuje suglasnost zakona s Ustavom sa stajališta
primjene zakonskih propisa, jer takva mogućnost ocjene nema temelja u odredbama
članaka 36. i 37. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99, nastavno: Ustavni zakon). Pravilnost primjene odre­đene
odredbe zakona ili drugog propisa cijeni se, sa stajališta eventualne povrede
ustavnih prava, u postupku koji se pred Ustav­nim sudom Republike Hrvatske vodi
povodom ustavne tužbe.«

4. S obzirom da razlozi na kojima podnositeljica temelji svoj prijedlog
za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom osporenih odredaba nisu
doveli u sumnju već zauzeto stajalište Ustavnog suda, to je temeljem članka 41.
stavka 1. Ustavnog zakona, riješeno kao u izreci.

Broj: U-I-1071/2000
Zagreb, 31. siječnja 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc. Smiljko Sokol,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 13/2001-260