### NN 54/2016 (10.6.2016.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIBi-890/2012 od 4. svibnja 2016.

54 10.06.2016 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIBi-890/2012 od 4. svibnja 2016.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1415

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Gabrijel Knežević iz Nove Gradiške, na sjednici održanoj 4. svibnja 2016. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Utvrđuje se da su podnositelju ustavne tužbe Gabrijelu Kneževiću iz Nove Gradiške, u razdoblju od 7. prosinca 2011. do 20. lipnja 2012. te od 31. kolovoza 2012. do 21. studenoga 2012. bila povrijeđena prava zajamčena člankom 23. stavkom 1. i člankom 25. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), te prava zajamčena člankom 3. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02., 1/06. i 2/10.).

II. Ova odluka objavit će su u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Gabrijel Knežević (u daljnjem tekstu: podnositelj) podnio je Ustavnom sudu ustavnu tužbu zaprimljenu 13. veljače 2012., u kojoj navodi da se tužba podnosi »protiv odluke i postupka Kaznionice u Lepoglavi o smještaju u neadekvatne uvjete suprotne pravu zatvorenika ... koja odluka je protivna rješenju suca izvršenja Županijskog suda u Varaždinu ... koje je potvrđeno odlukom o žalbi po Županijskom sudu Varaždin ...«

U ustavnoj tužbi podnositelj ističe da su mu »odlukom i postupkom Kaznionice u Lepoglavi« povrijeđena prava zajamčena člancima 3., 16., 25. i 35. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

2. Iz sadržaja ustavne tužbe i dostavljene dokumentacije Ustavni sud utvrdio je da se podnositelj u vrijeme podnošenja ustavne tužbe nalazio na izdržavanju kazne zatvora u Kaznionici Lepoglava.

U povodu njegovog zahtjeva za sudsku zaštitu zatvorenika doneseno je rješenje sutkinje izvršenja Županijskog suda u Varaždinu broj: 2 Ik.I.672/11-4 od 23. studenoga 2011., kojim je sutkinja izvršenja utvrdila da je Kaznionica u Lepoglavi, protivno članku 74. stavku 3. Zakona o izvršavanju kazne zatvora (»Narodne novine« broj 128/99., 55/00., 59/00., 129/00., 59/01., 67/01., 11/02., 190/03. – pročišćeni tekst, 76/07., 27/08., 83/09., 18/11., 48/11., 125/11., 56/13. i 150/13.), nezakonito prikratila zatvorenika (podnositelja) u pravu na odgovarajući smještaj u spavaonici propisane kvadrature i zapremnine, tijekom boravka na 2B odjelu, u sobi br. 1.

Kaznionici u Lepoglavi naloženo je otklanjanje nezakonitog prikraćivanja, to jest osiguravanje smještaja podnositelja u spavaonici u kojoj će mu biti osigurano najmanje 4 m2 i 10 m3 prostora.

U povodu žalbe Kaznionice u Lepoglavi, vijeće Županijskog suda u Varaždinu donijelo je rješenje broj: IK.I.672/11-8, 5 Kž I-159/11-3 od 7. prosinca 2011., kojim je žalba odbijena.

Nakon toga, u povodu podnositeljeve pritužbe Ministarstvu pravosuđa, Upravi za zatvorski sustav, zbog neizvršavanja navedenih rješenja, to je Ministarstvo podnositelju uputilo dopis od 19. siječnja 2012., u kojem se navodi da će nalog za poboljšanje uvjeta podnositeljeva smještaja biti izvršen čim za to budu postojale objektivne mogućnosti.

Uslijedio je, također u povodu podnositeljeve pritužbe, i dopis ureda upravitelja Kaznionice u Lepoglavi od 25. siječnja 2012., sličnog sadržaja.

3. Sukladno navedenom, podnositelj ustavnom tužbom prigovara zbog toga što se sudske odluke, koje sadrže pravomoćni nalog za poboljšanje uvjeta njegova smještaja u zatvoru, ne provode.

U takvom slučaju, kada izvor moguće povrede ustavnih prava ili prava na temelju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02., 1/06. i 2/10.; u daljnjem tekstu: Konvencija) leži u činjenici neprovođenja odluka nadležnih vlasti, donesenih po iscrpljivanju dopuštenog pravnog puta i sa svrhom zaštite prava podnositelja, a riječ je o pravima koja ulaze u domašaj članaka 21., 23. i 25. Ustava odnosno članaka 2. i 3. Konvencije, zaštita tih prava u nadležnosti je Ustavnog suda.

4. Slijedom navedenog, po zaprimanju ustavne tužbe Ustavni sud zatražio je od Ministarstva pravosuđa, Uprave za zatvorski sustav te od Kaznionice u Lepoglavi očitovanja o tome nalazi li se podnositelj i dalje na izdržavanju kazne u toj ili drugoj kaznionici i jesu li uvjeti njegova smještaja usklađeni s pravomoćnim nalogom iz rješenja sutkinje izvršenja Županijskog suda u Varaždinu broj: 2 Ik.I.672/11-4 od 23. studenoga 2011.

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI PREDMETA

5. Na osnovi zaprimljenih očitovanja Ministarstva pravosuđa, Uprave za zatvorski sustav te Kaznionice u Lepoglavi, Ustavni sud utvrdio je sljedeće:

Podnositelj je u Kaznionici Lepoglava boravio počevši od 28. veljače 2011.

U vrijeme nastupa pravomoćnosti rješenja sutkinje izvršenja Županijskog suda u Varaždinu od 23. studenoga 2011. (7. prosinca 2011.) odnosno u vrijeme kada su podnositelju upućeni dopisi kojima je obaviješten o trenutačnoj nemogućnosti izvršenja naloga iz naznačenog rješenja (siječanj 2012.), podnositelj je boravio na odjelu 2B, u sobi broj 1, površine 9,70 m2, volumena 28,13 m3, opremljenoj sanitarnim čvorom površine 1,50 m2, zajedno s još tri osobe.

U razdoblju od 15. veljače 2012. do 28. veljače 2012. boravio je u Zatvorskoj bolnici, a nakon toga je vraćen u istu sobu, u kojoj je nadalje boravio do 20. lipnja 2012., zajedno s još tri osobe.

Od 20. lipnja 2012. do 31. kolovoza 2012. bio je smješten na odjelu 1B, u sobi broj 11, površine 5,45 m2, volumena 16,35 m3, opremljenoj sanitarnim čvorom površine 1,22 m2, s još jednom osobom, a tijekom osam dana bio je sam.

Od 31. kolovoza 2012. do 21. studenoga 2012. boravio je na odjelu 2B, u sobi broj 16, površine 33,53 m2, volumena 102,93 m3, opremljenoj sanitarnim čvorom površine 2,00 m2, s još jedanaest osoba.

Od 21. studenoga 2012. do 29. studenoga 2012. boravio je, zbog stegovne mjere, u samici (soba broj 6, odjel 1A).

Dana 29. studenoga 2012. premješten je u Zatvor u Požegi, u kojem je boravio daljnjih 169 dana u sobi broj 16, površine 7,51 m2, volumena 22,53 m3, s još jednom osobom, što se može smatrati zadovoljavajućim smještajem.

Na temelju rješenja Povjerenstva za uvjetni otpust od 3. travnja 2013., dana 17. svibnja 2013. podnositelj je uvjetno otpušten.

III. PRIGOVORI PODNOSITELJA

6. Kako je već prethodno naznačeno, podnositelj u ustavnoj tužbi izrijekom ističe povredu prava zajamčenih člancima 3., 16., 25. i 35. Ustava, do koje je došlo neizvršavanjem pravomoćnog sudskog naloga za poboljšanje uvjeta njegova smještaja u zatvoru.

Riječ je, prema tome, o prigovorima po osnovi članaka 23. i 25. Ustava odnosno članka 3. Konvencije.

Podnositelj predlaže usvajanje ustavne tužbe te izdavanje naloga »upravi za zatvorski sustav da podnositelju ustavne tužbe osigura realizaciju prava na smještaj prema zakonom propisanim uvjetima«.

IV. OCJENA USTAVNOG SUDA

7. Iz podataka izloženih u točkama 2. i 5. obrazloženja ove odluke razvidno je da je podnositelj tijekom boravka u Kaznionici Lepoglava, a nakon što je iscrpio raspoloživa pravna sredstva u povodu kojih je i izdan pravomoćni nalog za poboljšanje uvjeta njegova smještaja, bio smješten sukladno ili približno sukladno konvencijskim standardima (4 m2 površine i 10 m3 prostora po osobi) tijekom razdoblja od 20. lipnja 2012. do 31. kolovoza 2012. (odjel 1B, soba broj 11, površine 5,45 m2, volumena 16,35 m3, sanitarni čvor 1,22 m2), dok je u toj prostoriji boravio sam ili s još jednom osobom.

Prema tome, podnositelj je bio adekvatno smješten tijekom razdoblja od ukupno dva mjeseca i jedanaest dana, a u Kaznionici Lepoglava proveo je 21 mjesec.

Uvjeti njegova smještaja poboljšani su i prilagođeni konvencijskim standardima počevši od 20. lipnja 2012., to jest gotovo sedam mjeseci nakon pravomoćnosti rješenja sutkinje izvršenja Županijskog suda u Varaždinu od 23. studenoga 2011., da bi zatim od 31. kolovoza 2012. nadalje ponovo bili pogoršani. Dakle, gotovo sedam mjeseci nakon što su i nadležna sudbena tijela utvrdila da uvjeti podnositeljeva smještaja u Kaznionici Lepoglava ne udovoljavaju traženim standardima započelo se s izvršavanjem sudskog naloga, i to na nedosljedan način.

Unatoč činjenici da su podnositelju tijekom tih sedam mjeseci u dva navrata, u povodu njegovih pritužbi, upućena pisana objašnjenja o objektivnim okolnostima zbog kojih njegov smještaj u adekvatnije uvjete (još) nije moguć, poboljšanje uvjeta smještaja po proteku tako dugog vremenskog razdoblja, a napose poboljšanje tih uvjeta koje je samo privremeno, ne može se smatrati izvršenjem pravomoćnog rješenja sutkinje izvršenja Županijskog suda u Varaždinu od 23. studenoga 2011.

8. Člankom 23. stavkom 1. (u relevantnom dijelu) te člankom 25. stavkom 1. Ustava propisano je:

»Članak 23.

Nitko ne smije biti podvrgnut bilo kakvu obliku zlostavljanja ...

(...)«

»Članak 25.

Sa svakim se uhićenikom i osuđenikom mora postupati čovječno i poštivati njegovo dostojanstvo.

(...)«

Člankom 3. Konvencije propisano je:

»Članak 3.

Nitko se ne smije podvrgnuti mučenju ni nečovječnom ili ponižavajućem postupanju ili kazni.«

U smislu citiranih odredaba Ustava odnosno Konvencije, trpljenje i poniženje koji su povezani s nekim oblikom kažnjavanja mora nadilaziti stupanj trpljenja ili poniženja koji je u takvim slučajevima neizbježan. Međutim, država je dužna osigurati provedbu ovih mjera u uvjetima u kojima se poštuje ljudsko dostojanstvo i u kojima način i metoda izvršenja mjere ne izlažu osobu nad kojom se primjenjuju takvoj nelagodi ili trpljenju čiji bi intenzitet prelazio neizbježnu razinu, inherentnu lišenju slobode i boravku u zatvoru. Postupanje protivno dobrobiti zatvorenika nedopušteno je i dostatno je da ono doseže minimalni stupanj težine. Ocjena o tom stupnju ovisi o svim okolnostima slučaja, kao što su, primjerice, trajanje takvog postupanja ili okolnost da je cilj takvog postupanja bio (odnosno nije bio) poniziti i omalovažiti žrtvu (pored kriterija dobi, spola, zdravstvenog stanja, utjecaja na psihofizičko zdravlje zatvorenika i drugih okolnosti svakog pojedinog slučaja).

9. U konkretnom slučaju Ustavni sud nije našao razloga za ocjenu da bi postojala namjera poniziti ili omalovažiti podnositelja njegovim držanjem u neodgovarajućim uvjetima smještaja, pa tako ni neprovođenjem odluka kojima su nadležna sudbena tijela na nedvojben način utvrdila i učinila nespornim postojanje povrede podnositeljevih prava.

Razvidno je, naime, da je Kaznionica u Lepoglavi već u svojoj žalbi protiv rješenja sutkinje izvršenja Županijskog suda u Varaždinu od 23. studenoga 2011. isticala »ukupnost standardiziranih uvjeta smještaja zatvorenika«, kao objektivni ograničavajući faktor, ne osporavajući pritom utvrđene činjenice o konkretnim uvjetima u kojima je smješten podnositelj. Na objektivnu nemogućnost smještaja podnositelja u adekvatnije uvjete pozivala se Kaznionica u Lepoglavi (jednako tako i Uprava za zatvorski sustav) i u svojem kasnijem dopisu, upućenom podnositelju osobno. Stanje i podkapacitiranost penalnih institucija u Republici Hrvatskoj je opći problem. Na to je upozorio i Ustavni sud kada je Hrvatskom saboru uputio Izvješće o uvjetima života u zatvorima broj: U-X-5464/2012 od 12. lipnja 2014., koje je objavljeno u »Narodnim novinama« broj 86/14.

10. Međutim, nepostojanje namjere da se zatvorenika ponizi ili omalovaži, a jednako tako ni »zadani« smještajni kapaciteti kaznionica u Republici Hrvatskoj i uvjeti koje je u njima objektivno moguće osigurati, ne mogu isključiti utvrđenje povrede jamstava iz članaka 23. i 25. Ustava odnosno iz članka 3. Konvencije.

Ustavni sud ponavlja da je podnositelj od ukupno 21 mjeseca provedenog u Kaznionici Lepoglava bio prikladno smješten svega dva mjeseca i jedanaest dana, a ti poboljšani uvjeti osigurani su mu tek nakon sedam mjeseci od pravomoćnosti rješenja kojim su nadležna sudbena tijela utvrdila da uvjeti podnositeljeva smještaja ne udovoljavaju traženim standardima. Takav je tretman morao štetno utjecati na dobrobit podnositelja i na njegovo ljudsko dostojanstvo, a u kombinaciji s duljinom trajanja takvog stanja predstavlja ponižavajuće postupanje i povredu naznačenih ustavnih i konvencijskih jamstava. Rečenu bi ocjenu u izvjesnoj mjeri relativizirala brža reakcija nadležnih za provedbu sudske odluke i/ili njihova povećana učinkovitost u smislu primjene drugih odgovarajućih mjera podobnih da u kratkom roku kompenziraju manjkavosti prostornih uvjeta, no takvi su postupci u konkretnom slučaju izostali.

Stoga je stajalište Ustavnog suda da je u podnositeljevom slučaju, pored povrede utvrđene pravomoćnim rješenjem sutkinje izvršenja Županijskog suda u Varaždinu od 23. studenoga 2011., neizvršavanjem naloga iz tog rješenja došlo do daljnje povrede jamstava po osnovi članaka 23. i 25. Ustava odnosno članka 3. Konvencije.

11. Slijedom navedenog, a imajući u vidu činjenicu da je 29. studenoga 2012. podnositelj iz Kaznionice u Lepoglavi premješten u Zatvor u Požegi, a da je 17. svibnja 2013. uvjetno otpušten s izdržavanja zatvorske kazne, na temelju članka 73. i članka 76. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), donesena je odluka kao u točki I. izreke.

12. U okolnostima konkretnog slučaja, utvrđenje povrede iz točke I. izreke ove odluke smatra se dostatnom zadovoljštinom priznatom podnositelju.

13. Objava ove odluke (točka II. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIBi-890/2012

Zagreb, 4. svibnja 2016.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.