## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-262/1992. od 17. veljače 1993.

### NN 23/1993 (29.3.1993.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-262/1992. od 17. veljače 1993.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske je na sjednici 17.veljače 1993.godine,
donio

## RJEŠENJE

1. Odbacuje se ustavna tužba P.V. iz I.

2. Ovo će se rješenje objaviti u "Narodnim novinama",

Obrazloženje

P.V.podnio je u povodu rješenja Skupštine općine I., ovom Sudu ustavnu
tužbu, smatrajući da su mu njime pov- rijeđena prava iz Članaka 18., 19.
i 54. Ustava Republike Hrvatske. P.V. razriješen je navedenimrješenjem
funkcije javnoga pravobranitelja općine I., dana 30.srpnja 1992. godine.
Ustavni sud Republike Hrvatske odbacio je ustavnu tužbu kao nedopuštenu.
Pritom je Sud polazio od odredbe članka 28. stavka 2. Ustavnoga zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91),prema
kojoj se ustavna tužba - ako je zbog povrede ustavnih prava dopušten drugipravni
put - može podnijeti tek nakon što je taj pravni put iscrpljen. Zakon o
javnom pravobraniteljstvu ("Narodne novine", broj 17/77, 44/77
ispr, 17/86, 19/90, 41/90, 83/92), u članku 37. propisuje da se na javne
pravobranitelje i zamjenike javnih prairobranitelja primjemjeju shodno
odredbe Zakona oredovnim sudovima,u odnosu na postupak i uvjete za imenovanje
javnih pravobranitelja i zamjenika javnih pravo branitelja,na postupak
i razloge za njihovo razrješenje na trajanje mandata, ponovni izbor, udaljenje
od dužnosti, prestanak funkcije,te radnopravnu zaštitu, s tim da prava
i obveze višeg suda i Vrhovnoga suda Republike Hrvatske, u svezi s navedenim
pitanjima ima Javno pravobraniteljstvo Republike Hrvatske. Prema odredbi
članka 12. istoga Zakona ("Narodpe novine",broj 41/90), neovisno
od odredbi članka 37, Zakona skupština općine, grada odnosno Republike,može
razriješiti javnoga pravobranitelja,odnosno zamjenika javnoga pravobranitelja
zatečenog na dužnošti na dan stupanja na, snagu ovoga zakona na način,
pod uvjetima i u roku koji vrijedi za predsjednika redovnih sudova. Pritom
valja imati u vidu da su odredbe članaka 98a i 98.b Zakona o redovnim sudovima
(pročišćeni tekst,"Narodne novine", broj 32/88, 43/88 ispr, 16/90,
41/90, 14/91. 66/91, Uredba o organizaciji, radu i djelokrugu sudbene vlasti
u slučaju ratnog stanja ili neposredne ugroženosti neovisnosti i jedinstvenosti
Republike Hrvatske, 67/91, 25/92, 81/92, Odluka Ustavnoga suda Republike
Hrvatske U-I-261/90, 22/92) o sudskoj zaštiti protiv akta o razrješenju
suca, odnosno akta o prestanku sudaćke funkcije, bile brisane izmjenama
toga Zakona ("Narodne novine", broj 41/90), što znaći da je mjerodavni
zakon u vrijeme donošenja osporenoga rješenja Skupštine općine Imotski,
bio Zakon o izmjenama Zakona o preuzimanju Zakona o upravnim sporovima
("Narodne novine", broj 9/92), koji je stupio na snagu 21. veljače
1992. godine. Prema odredbi članka 66. toga Zakona o zahtjevu za zaštitu
ustavom zajamčenoga prava i slobode ćovjeka i građanina, ako su takva sloboda
ili pravo povrijedeni konačnim pojedinačnim aktom, a nije osigurana druga
sudska zaštita, odlučuje sud ovlašten za upravne sporove, odgovarajućom
primjenom toga Zakona. Iz navedenoga slijedi da je ustavnoj tužbi u povodu
akta o razrješenju javnoga pravobranitelja trebao prethoditi postupak pred
Upravnim sudom Republike Hrvatske. Objava ovoga rješenja temelji se na
odredbi članka 20. stavak 1. Ustavnoga zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91). U skladu s iznijetim,
riješeno je kao u izreci.

Broj: U-III-262/ 1992

Zagreb, 17. veljače 1993.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Zamjenik predsjednika

**Ante Jelavić, v. r.**

Rješenje, NN 23/1993-420