## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-III-380/1994. od 21. lipnja 1994.

### NN 55/1994 (15.7.1994.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-III-380/1994. od 21. lipnja 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske povodom ustavne tužbe F. K. iz S. zastupane
po J. K., odvjetnici iz S., na sjednici održanoj 21 lipnja 1994. godine
u sastavu predsjednika Ustavnog suda Republike Hrvatske Jadranka Crnića,
te sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske Zdravka Bartovčaka. Ante Jelavića,
mr. Vojislava Kučekovića, mr. Hrvoja Momčinovića. Ivana Marijana Severinca
i Mladena Žuvele, donio je

## ODLUKU

1.

Ustavna tužba se odbija.

2.

Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama"

Obrazloženje:

Dopuštenom i pravodobno podnesenom ustavnom tužbom F. K. tvrdi da su
joj u postupku primitka u hrvatsko državljanstvo rješenjem Ministarstva
unutarnjih poslova od 10. ožujka 1993. godine broj 511-01-43-UP/I-18474/2922/192
i presudom Upravnog suda Republike Hrvatske od 2. rujna 1993. godine broj
Us-3247/1883 povrijeđena prava zajamčena odredbama članka 14,18,19, 26,
61, 62. i 63. st. 1. i 2. Ustava Republike Hrvatske.

Svoje tvrdnje podnositeljica ustavne tužbe obrazlaže time da je navedeno
rješenje donijeto temeljem odredbi čl. 26. st. 1 Zakona o hrvatskom državljanstvu.
a temeljem odredbi st. 3. istoga članka, da nisu navedeni razlozi odbijanja
njenog zahtjeva. Navedenim rješenjem da je dovedena u neravnopravan položaj
člana obitelji budući joj sin i vanbračni suprug imaju hrvatsko državljanstvo.
tim rješenjem da joj se osporava pravo života u vanbračnoj zajednici.

Ustavna tužba nije osnovana.

Uvidom u rješenje Ministarstva unutarnjih poslova a i presudu Upravnog
suda za koje se tvrdi da su joj njima povrijeđena navedena ustavna prava,
utvrdeno je da je zahtjev podnositeljice ustavne tužbe odbijen jer u vrijeme
podnošenja zahtjeva ona nije ispunjavala uvjet iz Članka 8.

st.1. toč. 3. Zakona o hrvatskom državljanstvu. Podnositeljica ustavne
tužbe nije imala prijavljen boravak najmanje pet godina neprekidno na teritoriju
Republike Hrvatske.

Ne stoji stoga navod ustavne tužbe da u spomenutom rješenju nisu navedeni
razlozi odbijanja temeljem odredbi članka 26. st. 3. Zakona o hrvatskom
državljanstvu. Razloge iz tog rješenja potvrdila je i sama podnositeljica
ustavne tužbe prilažuči ustavnoj tužbi uvjerenje Policijske uprave S. od
23. ožujka 1994. godine iz kojega proizlazi da je ona bila prijavljena
na području Opčine S. od 19. ožujka 1885. godine do 20. siječnja 1989.
godine te od 16. veljače 1990. dakle ona doista nije imala u vrijeme podnošenja
zahtjeva, o kojem je riješeno 10. ožujka 1993. godine, prijavljen boravak
najmanje 5 godina neprekidno na području Republike Hrvatske. Rješenjem
Ministarstva unutarnjih poslova i presudom Upravnog suda Republike Hrvatske
podnositeljici ustavne tužbe nisu povrijeđena prava navedena u ustavnoj
tužbi. Rješenje i presuda utemeljeni su na Zakonu o hrvatskom državljanstvu
(čl. 8. st. 1. to. 3.), ostvarena je sudska kontrola tog pojedinačnog akta
državne uprave pokretanjem upravnog spora, time i pravo na pravni lijek.

Prava i slobode i jednakost podnositeljici ustavne tužbe pred zakonom
nisu povrijeđena.

Nije podnositeljici povrijeđeno niti pravo na jednakost pred sudovima
i drugim državnim organima.

Na kraju podnositeljici ustavne tužbe nisu povrijeđena ni prava iz čl.
61. 62. i 63. st. 1. i 2. Ustava budući ona svoja prava ali i dužnosti
prema svojoj obitelji i djetetu zadržava i bez hrvatskog državljanstva.
Zbog izloženog, temeljem odredbi članka 61. Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske odlučeno je kao u izreci. Dio odluke o objavi zasniva se na odredbi
članka 20. Ustsvnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj : U-III-380/1994.

Zagreb. 21. lipnja 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**Predsjednik Jadranko Crnić, v. r.**

Odluka, NN 55/1994-1003