### NN 51/2022 (29.4.2022.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske poslovni broj: UsII-332/21-6 od 24. ožujka 2022.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

653

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Ane Berlengi Fellner, predsjednice vijeća, Arme Vagner Popović i Mirjane Čačić, članica vijeća, te više sudske savjetnice Ane Matacin, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja A1 Hrvatska d.o.o. Z., koji zastupa odvjetnik M. G. iz Z., protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Z., uz sudjelovanje zainteresirane osobe Telemach Hrvatska d.o.o., Z., koju zastupaju opunomoćenici M. B., E. S. i K. R., odvjetnici u Odvjetničkom društvu B. M. W. C. d.o.o. iz Z., u predmetu radi osiguranja pristupa fizičkoj infrastrukturi unutar zgrade, na sjednici vijeća održanoj 24. ožujka 2022.

presudio je

I. Odbija se tužbeni zahtjev radi poništenja rješenja Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-08/21-03/01, urbroj: 376-05-3-21-11 od 7. listopada 2021.

II. Odbijaju se zahtjevi tužitelja i zainteresirane osobe za naknadu troškova upravnog spora.

III. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Odlukom tuženog, pod točkom I., odbijen je zahtjev tužitelja za izmještanje postavljenih optičkih kabela zainteresirane osobe na adresama S. 16a do 16f, S. 20a do 20f, L. prilaz 6, B. prilaz 3 do 13, T. 9a, T. 1a, b, c, d, e, f, T. 3, 3a, 3b, 3c, 4, 4a, 4b, 4c, 6a, 6b, 6c i 27 u Z. te vraćanje instalacije u prvobitno stanje, sve o trošku zainteresirane osobe; točkom II. djelomično je usvojen zahtjev tužitelja za infrastrukturu na adresi B. 71 te je naloženo zainteresiranoj osobi da u roku od 3 dana od dana primitka te odluke podnese zahtjev tužitelju za sklapanjem sporazuma o pristupu i korištenju pristupne točke i fizičke infrastrukture, a tužitelju je naloženo da u roku od 8 dana od primitka tog zahtjeva izradi i dostavi zainteresiranoj osobi ponudu za pristup i korištenje pristupne točke i fizičke infrastrukture na toj adresi uz pravične i nediskriminirajuće uvjete, uključujući i cijenu; točkom III. odluke tuženika naloženo je tužitelju i zainteresiranoj osobi da na adresama navedenim pod točkom I., kao i u svim budućim slučajevima, suzdrže se od postupanja koja imaju za cilj ili svrhu izvlačenje, uništavanje ili degradiranje postavljenih elektroničkih komunikacijskih mreža drugih operatora javnih komunikacijskih mreža u stambeno-poslovnim zgradama u Republici Hrvatskoj; točkom IV. naloženo je tužitelju i zainteresiranoj osobi da sva buduća postavljanja ili izgradnju elektroničkih komunikacijskih mreža unutar stambeno-poslovnih zgrada u Republici Hrvatskoj izvode isključivo nakon ishođenja odgovarajuće suglasnosti i uređenja međusobnih odnosa s vlasnicima ili nositeljima prava korištenja pristupne točke i fizičke infrastrukture unutar zgrade kroz odgovarajuće ugovore, kroz sporazume i to nakon usklađenog tehničkog rješenja; točkom V. naloženo je tužitelju i zainteresiranoj osobi da u roku od 15 dana od zaprimanja te odluke za sve stambeno-poslovne zgrade u Republici Hrvatskoj za koje su vlasnici ili nositelji prava korištenja pristupne točke i fizičke infrastrukture javno objave pravične i nediskriminirajuće uvjete, uključujući i cijenu pristupa i prava korištenja pristupne točke i fizičke infrastrukture unutar stambeno-poslovnih zgrada te da udovolje svakom razumnom zahtjevu za pristup koji su podnijeli drugi operatori javnih komunikacijskih mreža, a točkom VI. ukinuto je privremeno rješenje tuženika, klasa: UP/I-344-07/21-01/41, urbroj: 376-05-3-21-06 od 16. srpnja 2021.

2. Tužitelj navedenu odluku osporava iz razloga što smatra da ne postoje pretpostavke za vođenje postupka iz članka 24b. Zakona o elektroničkim komunikacijama te smatra da je predmnijevani vlasnik spornih kanalica. Smatra da tuženik nezakonito nalaže nove regulatorne obveze te obrazlaže razloge zbog kojih smatra da je uvlačenje bilo čijih kabela u postojeće kanalice štetno za postojeću mrežu A1. Smatra da su u postupku pred tuženikom povrijeđena načela materijalne istine, pravila o saslušanju svjedoka te ističe da odluka tuženika ne sadrži razloge propisane odredbom članka 24b. Zakona o elektroničkim komunikacijama. Predlaže da Sud tužbeni zahtjev usvoji, poništi odluku tuženika te tuženiku naloži da tužitelju naknadi trošak upravnog spora, podredno da predmet vrati tuženiku na ponovno postupanje, uz obvezu naknade tuženika troškova upravnog spora.

3. Sukladno odredbi članka 32. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj: 20/10., 143/12., 152/14., 94/16., 29/17. i 110/21.) tužba je dostavljena na odgovor tuženiku i zainteresiranoj osobi.

4. Tuženik je dostavio odgovor na tužbu kojim se očitovao o razlozima zbog kojih smatra da je tužba neosnovana.

5. Odgovor na tužbu dostavila je i zainteresirana osoba koja je prvenstveno istakla prigovor prekluzije i prijedlog da Sud tužbu odbaci kao nepravovremenu. Također se očitovala na tužbene navode i obrazložila razloge zbog kojih smatra da tužbu valja odbiti. Predlaže da Sud naloži tužitelju da zainteresiranoj osobi naknadi trošak zajedno s pripadajućim zakonskim kamatama tekućim od dana donošenja presude pa do isplate.

6. Tužbeni zahtjev nije osnovan.

7. Osporena odluka tuženika donesena je u postupku koji je tuženik proveo nakon što je zaprimio zahtjev tužitelja za pokretanje inspekcijskog nadzora nad zainteresiranom osobom radi neovlaštenog korištenja kanalica u stambenim zgradama na području N. Z.. Tuženik je zaprimio i prijavu zainteresirane osobe prema kojoj su na adresi S. 20a do 20f od strane neovlaštene osobe izvađeni optički kanali zainteresirane osobe iz kanalica. Tuženik je u provedenom postupku izvršio očevid na licu mjesta te je omogućio tužitelju i zainteresiranoj osobi da se očituju o svim činjeničnim i pravnim pitanjima koja su se tijekom provedenog postupka pojavila u ovom predmetu. Nakon provedenog postupka tuženik je osporenom odlukom odredio način rješavanja spora između tužitelja i zainteresirane osobe vezano za zajedničko korištenje elektroničke komunikacijske infrastrukture i druge povezane opreme.

8. Odredbom članka 12. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj: 73/08., 90/11., 133/12., 80/13., 71/14. i 72/17., u nastavku: ZEK) propisani su regulatorni i drugi poslovi koji su u nadležnosti tuženika. Prema odredbi stavka 1. točke 5. tuženik je nadležan za rješavanje sporova između operatora elektroničkih komunikacijskih mreža i/ili usluga te između operatora elektroničkih komunikacijskih mreža i operatora usluga s posebnom tarifom, a prema točki 6. istog članka Zakona nadležan je za utvrđivanje obveza infrastrukturnim operatorima i rješavanje sporova u vezi sa zajedničkim korištenjem elektroničke komunikacijske infrastrukture i druge povezane opreme.

9. Pristup fizičkoj infrastrukturi unutar zgrade reguliran je odredbom članka 24b. ZEK-a. Prema navedenoj odredbi svi operatori javnih komunikacijskih mreža imaju pravo, na temelju sporazuma o pristupu s vlasnicima ili nositeljima prava korištenja pristupne točke i fizičke infrastrukture unutar zgrade o vlastitom trošku uvesti svoju mrežu do pristupne točke te pristupiti bilo kojoj postojećoj fizičkoj infrastrukturi unutar zgrade radi postavljanja elektroničke komunikacijske mreže velike brzine, ako je udvostručavanje fizičke infrastrukture unutar zgrade tehnički neizvedivo ili gospodarski neučinkovito (stavak 1.). Prema odredbi stavka 2. ovog članka Zakona vlasnici ili drugi nositelji prava korištenja pristupne točke i postojeće fizičke infrastrukture unutar zgrade moraju, uz pravične i nediskriminirajuće uvjete, uključujući i cijenu, udovoljiti svakom razumnom zahtjevu za pristup koji su podnijeli operatori javnih komunikacijskih mreža. Ako se sporazum iz stavka 1. ovog članka ne postigne u roku od 60 dana od dana zaprimanja zahtjeva za pristup, prema odredbi stavka 3. istog članka Zakona, svaka stranka može u daljnjem roku od 30 dana podnijeti zahtjev tuženiku za rješavanje spora kako bi se procijenila usklađenost s uvjetima iz stavka 1. Tuženik navedenu odluku donosi u najkraćem mogućem roku, a najkasnije u roku od 60 dana od dana zaprimanja urednog zahtjeva, vodeći u potpunosti računa o načelu razmjernosti (stavak 4.).

10. Iz navedenih zakonskih odredbi, protivno tužbenim navodima, proizlazi nadležnost tuženika za donošenje odluke kojom rješava spor između infrastrukturnih operatora vezano za zajedničko korištenje elektroničke komunikacijske infrastrukture unutar postojećih zgrada.

11. Također, razmatranjem osporene odluke i načina na koji je tuženik uredio odnose između tužitelja i zainteresirane osobe, Sud je utvrdio da je tuženik vodio računa o načelu objektivnosti, transparentnosti, nediskriminacije i razmjernosti te zaštite tržišnog natjecanja na dobrobit krajnjih korisnika usluga. Prema ocjeni Suda, odluka tuženika usmjerena je ostvarivanju regulatornih načela i ciljeva kako su propisani odredbama članka 5. stavka 3., 4. i 5. ZEK-a.

12. Tužitelj neosnovano smatra da je osporenom odlukom povrijeđeno njegovo pravo vlasništva. Navedeno iz razloga što, kako pravilno navodi tuženik, kanalice predstavljaju fizičku infrastrukturu zgrade koja je u vlasništvu vlasnika, odnosno suvlasnika zgrade i kojom oni upravljaju i raspolažu sukladno odredbi članka 86. podstavka 8. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima (»Narodne novine«, broj: 91/96., 68/98., 137/99., 22/00., 73/00., 129/00., 114/01., 79/06., 141/06., 146/08., 38/09., 153/09., 143/12. i 152/14.).

13. Osporenom odlukom tuženik je imao u vidu da tužitelj ima uređene odnose za stambenu zgradu u B. 71, zbog čega je u tom dijelu odnose između tužitelja i zainteresirane osobe uredio na drugačiji način. Iz navedenog slijedi da je tuženik vodio računa o vlasništvu na pristupnim točkama i fizičkoj infrastrukturi stambenih zgrada, ali i obvezi prema kojoj su dužni omogućiti pristup i zajedničko korištenje pristupne točke i fizičke infrastrukture radi postavljanja elektroničke komunikacijske mreže velike brzine, ako je udvostručavanje fizičke infrastrukture unutar zgrade tehnički neizvodivo ili gospodarski neučinkovito, sve radi promicanja ciljeva obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga koji su u interesu Republike Hrvatske.

14. Slijedom navedenog, prema ocjeni ovog Suda, tuženik je osporenu odluku donio u okviru svoje nadležnosti u pravilno i zakonito provedenom postupku i tom odlukom su regulatorne obveze operatora uređene u svemu sukladno s načelima, ciljevima i na način kako to propisuju odredbe ZEK-a.

15. Vezano za prijedlog zainteresirane osobe prema kojem bi tužbu valjalo odbaciti kao nepravovremenu, napominje se da tužitelj u tužbi spominje objavu rješenja tuženika identičnog sadržaja, a različitog broja klase, koju odluku nije primio, a koja odluka nije niti osporena njegovom tužbom. Primitak ovdje osporene odluke i pravovremenost podnesene tužbe u ovom upravnom sporu nije bila upitna.

16. Tužitelj i zainteresirana osoba potražuju naknadu troškova upravnog spora bez da su posebno naveli iznos koji potražuju i specificirali ovaj trošak. Stoga je Sud odbio zahtjeve obje stranke za naknadu troškova.

17. Slijedom navedenog, na temelju odredbe članka 57. stavak 1. Zakona o upravnim sporovima, odlučeno je kao pod točkom I., odluka pod točkom II. temelji se na odredbi članka 79. istog Zakona, dok se odluka pod točkom III. temelji na odredbi članka 14. stavka 8. ZEK-a.

Poslovni broj: UsII-332/21-6

Zagreb, 24. ožujka 2022.

Predsjednica vijeća
 Ana Berlengi Fellner, v. r.