## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-IIIA-4411/2005 od 4. srpnja 2007.

### NN 87/2007 (22.8.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-IIIA-4411/2005 od 4. srpnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2715**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjed­nica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, odlučujući o
ustavnoj tužbi koju je podnio I. H. iz K. T., kojega zastupa A. J., odvjetnik iz
Z., na sjednici održanoj 4. srpnja 2007. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti presudu u predmetu koji se vodi
pred tim sudom pod poslovnim brojem Pn-2398/96 u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od dvanaest (12) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave
ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe I. H. iz Krapinskih Toplica 188, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 15.000,00 kuna.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj ustavne tužbe, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je 4. studenoga
2005. godine ustavnu tužbu smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem
postupka pred nadležnim redovnim sudom povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u
razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 15. travnja 1996. godine podnositelj je podnio tužbu Općinskom sudu u
Zagrebu protiv tužene Republike Hrvatske, radi naknade štete, koja je nastala
10. srpnja 1993. godine kada je ozlijeđen od eksplozije ručne bombe kraj bistroa
»V.«, a koju je bacio pok. J. M.
Do 5. studenoga 1997. održano je ročište 4. veljače 1997. godine.
Nakon 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje u pos­tupku:
– na ročištu održanom 7. prosinca 1999. godine postupak je prekinut rješenjem do
donošenja posebnog propisa koji će utvrditi odgovornost za štetu nastalu uslijed
terorističkog akta;
– protiv tog rješenja podnositelj ulaže žalbu 20. prosinca 1999. godine;
– Županijski sud u Zagrebu je rješenjem, broj: Gžn-3635/02-2 od 24. lipnja 2003.
godine, ukinuo prvostupanjsko rješenje i pred­met vratio na ponovno odlučivanje;
– sljedeće je ročište održano 4. veljače 2004. godine na kojem su saslušani
zakonski zastupnici tužitelja i tužene, te je odlučeno da se saslušaju svjedoci
i provede liječničko vještačenje;
– pozivima od 23. ožujka 2004., 2. travnja 2004., 22. travnja 2004. i 24.
studenoga 2004. godine podnositelj je pozvan da uplati predujam za vještačenje;
– prvostupanjski sud dopisom od 8. prosinca 2004. godine poziva Ministarstvo
unutarnjih poslova da dostavi točnu adresu podnositelja;
– dopisom od 20. prosinca 2004. godine prvostupanjski sud poziva punomoćnika
podnositelja da dostavi njegovu točnu adresu;
– punomoćnik dostavlja adresu podnositelja podneskom od 28. prosinca 2004.
godine;
– sljedeće je ročište održano 10. listopada 2005. godine na kojem je odlučeno da
se saslušaju svjedoci;
– na ročištu održanom 10. svibnja 2006. godine saslušana je svjedokinja i
određeno je liječničko vještačenje, te je podnositelj ponovno pozvan da uplati
predujam za vještačenje;
– pozivima od 27. rujna 2006., 14. prosinca 2006. i 5. lipnja 2007. godine
podnositelj je pozvan da uplati predujam za vještačenje;
– daljnje radnje u postupku nisu poduzimane.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Podnositelj je pokrenuo postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu na temelju
članka 180. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 53/91., 73/91. i
3/94.), koji je glasio:

*Članak 180.*

*Za štetu nastalu smrću, tjelesnom povredom ili oštećenjem odnos­no uništenjem
imovine fizičke osobe uslijed akata nasilja ili terora te prilikom javnih
demonstracija i manifestacija odgovara društveno-politička zajednica čiji su
organi po važećim propisima bili dužni spriječiti takvu štetu.*Zakonom o izmjeni Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 7/96.), koji
je stupio na snagu 3. veljače 1996., bilo je propisano:

*Članak 1.*

U Zakonu o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br. 53/91., 73/91. i 3/94.)
članak 180. briše se.«.

*Članak 2.*

*Postupci za naknadu štete pokrenuti po odredbama članka 180. Zakona o obveznim
odnosima, prekidaju se.
Postupci iz stavka 1. ovoga članka nastavit će se nakon što se donese poseban
propis kojim će se urediti odgovornost za štetu nastalu uslijed terorističkih
akata.*Zakonom o dopunama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 112/99.),
koji je stupio na snagu 6. studenoga 1999., bilo je propisano:

*članak 2.*

*Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da posebne zakone iz članka 1. (članka
184.a. stavka 2. i 184.b. stavka 2.) ovoga Zakona, te članka 2. stavka 2. Zakona
o izmjeni Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br. 7/96.) podnese radi
donošenja najkasnije u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.*3.1. Hrvatski sabor, na sjednici održanoj 14. srpnja 2003., donio je Zakon o
odgovornosti za štetu nastalu uslijed terorističkih akata i javnih demonstracija
(»Narodne novine« broj 117/03.), koji je stupio na snagu 31. srpnja 2003., a
kojim je propisano:

*Članak 10.*

*Sudski postupci radi naknade štete prekinuti stupanjem na snagu Zakona o izmjeni
Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, br. 7/96.) nastavit će se po
odredbama ovoga Zakona.*Iz navedenog slijedi da je Zakonom o izmjeni Zakona o obveznim odnosima određen
prekid postupaka u kojima je odlučivano o naknadi štete, nastaloj uslijed
terorističkih akata i javnih demonstracija do stupanja na snagu Zakona o
odgovornosti za štetu nastalu uslijed terorističkih akata i javnih
demonstracija, odnosno da je navedenim Zakonom bilo određeno da se spomenuta
vrsta postupaka mora prekinuti tijekom razdoblja od sedam (7) godina, pet (5)
mjeseci i dvadeset pet (25) dana.
3.2. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.
Razmatrajući navode ustavne tužbe i dokumentaciju koja prileži tužbi, Ustavni
sud je utvrdio da su u konkretnom slučaju ispunjene pretpostavke za postupanje u
smislu odredbi članka 63. Ustavnog zakona.

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o
potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak; u
daljnjem tekstu Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku
Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narod­ne novine –
Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 12
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o
potvrđivanju Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 13
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 13/03.).
U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.
Ustavna tužba podnesena je 4. studenoga 2005. godine, a do tog dana postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak trajao ukupno devet (9) godina, šest (6) mjeseci i
dvadeset (20) dana, a od dana stupanja na snagu Konvencije do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina, jedanaest (11) mjeseci i
trideset (30) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema članku 117. stavku 3. Ustava Republike Hrvatske, sudovi sude na temelju
Ustava i zakona.
Prekid parničnog postupka radi naknade štete pokrenutog tužbom podnositelja
nastupio je po sili zakona (ex lege) 3. veljače 1996., stupanjem na snagu Zakona
o izmjeni Zakona o obveznim odnosima.
Donoseći rješenje o prekidu postupka 7. prosinca 1999. godine, nadležni Općinski
sud u Zagrebu postupio je u skladu sa zakonom, a njegovo rješenje o prekidu
postupka imalo je deklaratorno značenje.
Tim Zakonom određeni prekid postupka, do donošenja novog propisa, onemogućio je
nadležni sud da tijekom prekida poduzima radnje usmjerene na rješavanje
podnesenog tužbenog zahtjeva te da odluči o tom zahtjevu.

4.3. UTJECAJ ZAKONOM ODREĐENOG PREKIDA
POSTUPKA NA POVREDU USTAVNOG PRAVA

U odluci broj: U-IIIA-829/2002 od 24. ožujka 2004., Ustavni sud je, u
okolnostima identičnim ovom predmetu, utvrdio da je zakonom određenim prekidom
postupka povrijeđeno člankom 29. stavkom 1. Ustava zajamčeno pravo podnositelja
da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama te da je tim zakonom određenim prekidom postupka
podnositelju povrijeđeno i pravo na pristup sudu, koji je dio prava na sud,
također zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava o temeljnom ljudskom
pravu na pravično suđenje.
Ustavni sud ne nalazi razloga za odstupanje od tako izraženog stajališta u ovom
predmetu.

4.4. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Prema utvrđenju Ustavnog suda, podnositelj je pridonio duljini sudskog postupka
time što nije uplatio troškove liječničkog vještačenja, kao i time što nije
dostavio prvostupanjskom sudu svoju adresu unatoč višekratnim pozivima.

4.5. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da se u konkretnom slučaju ne radi o osobito
složenoj sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od sedam godina.
Imajući u vidu trajanje postupka, neučinkovito postupanje suda, te okolnost da
se postupak i dalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da je
povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29.
stavkom 1. Ustava.
Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod
točkama III. i IV. izreke odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom
roku, Ustavni sud određuje imajući u vidu sve okolnosti svakog pojedinog
slučaja.
Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj, kao i doprinos
podnositelja.
7. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.
8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke iz točke II. izreke ove odluke
najkasnije osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-4411/2005
Zagreb, 4. srpnja 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 87/2007-2715
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)