## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2564/2004 od 19. siječnja 2006.

### NN 16/2006 (13.2.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2564/2004 od 19. siječnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**407**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednica Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio E. F. iz Z., kojeg zastupa
E. Č., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 19. siječnja 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-868/96
(ranije P-2791/91) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci,
računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe E. F. iz Z., K.
7, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29.
stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni
tekst) u iznosu od 2.000,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02.
– pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnositelj je 9. srpnja
2004. godine podnio ustavnu tužbu smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem
parničnog postupka, koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem:
P-868/96, povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe,
očitovanja Općinskog suda u Zagrebu od 2. ožujka 2005. godine te uvida u
presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu broj: P-868/96, utvrdio činjenice koje
su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelj je 9. svibnja 1991. godine podnio
tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv H. l. d.o.o. iz Z. radi isplate.

Do 5. studenoga 1997. godine održana su četiri
ročišta za glavnu raspravu (9. srpnja 1991., 20. veljače 1992., 5. svibnja
1992. i 12. studenoga 1992. godine). Presudom od 12. studenoga 1992. godine sud
je u cijelosti odbio tužbeni zahtjev. Spis je povodom žalbe otpremljen na
Županijski sud u Zagrebu, koji je 6. srpnja 1993. godine presudom broj: Gž-3541/93 odbio žalbu podnositelja kao neosnovanu. Protiv
navedene presude podnositelj je izjavio reviziju. Vrhovni sud Republike
Hrvatske rješenjem broj: Rev-79/1994 od 6. srpnja
1995. godine vratio je predmet prvostupanjskom sudu na ponovno odlučivanje.
Ročište je održano 16. svibnja 1996. godine te je punomoćniku podnositelja
određen rok od šezdeset dana da obavijesti sud kad će podnositelj moći
prisustvovati raspravi radi saslušanja budući da isti živi u SR Nj.

Nakon 5. studenoga 1997. godine, sud je dopisom
od 18. veljače 1999. godine pozvao punomoćnika podnositelja da postupi po
raspravnom rješenju od 16. svibnja 1996. godine.

Podneskom od 12. ožujka 1999. godine punomoćnik
podnositelja obavijestio je sud da je podnositelj promijenio adresu te zatražio
daljnji rok od šezdeset dana.

Dopisom od 12. travnja 2000. godine sud je
ponovno pozvao punomoćnika podnositelja na postupanje po rješenju od 16.
svibnja 1996. godine.

Podneskom od 5. svibnja 2000. godine punomoćnik
podnositelja izvijestio je sud o adresi podnositelja i svjedoka.

Na ročištu održanom 8. veljače 2001. godine
saslušana je svjedokinja.

Podneskom od 12. srpnja 2001. godine punomoćnik
podnositelja zatražio je provođenje financijskog vještačenja.

Rješenjem od 5. listopada 2001. godine sud je
odbio prijedlog za provođenje vještačenja, a dopisima od 7. lipnja 2002. i 15.
srpnja 2002. godine pozvao je punomoćnika podnositelja da u roku od petnaest
dana, pod prijetnjom zakonskih posljedica, precizira tužbeni zahtjev.

Podnescima od 14. listopada 2003. i 8. ožujka
2004. godine punomoćnik podnositelja predložio je zakazivanje glavne rasprave.

Podneskom od 26. svibnja 2005. godine punomoćnik
podnositelja požurio je zakazivanje ročišta.

Ročišta zakazana za 7. siječnja 2005. i 9.
svibnja 2005. godine odgođena su jer na njih nije pristupio podnositelj radi saslušanja.

Na ročište zakazano za 4. srpnja 2005. godine
ponovno nije pristupio podnositelj te je sud donio rješenje o mirovanju
postupka.

Podneskom od 4. studenoga 2005. godine
punomoćnik podnositelja je predložio nastavak postupka.

Ročište je održano 14. prosinca 2005. godine.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj
duljini sudskog postupka mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

UTVRĐENJA VAŽNA ZA
DONOŠENJE ODLUKE

4. Ustavni sud svoju odluku obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Podnositelj je 9. svibnja 1991. godine podnio
tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv H. l. d.o.o. iz Z. radi isplate. Ustavna
tužba podnesena je 9. srpnja 2004. godine, a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno trinaest (13) godina i dva (2)
mjeseca.

Ustavni sud je ocijenio da se pravno relevantnim
razdobljem, s aspekta povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog
postupka, u konkretnom slučaju, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997., to jest
od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7, 11, 12 i 13 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i
14/02.) do 9. srpnja 2004., to jest do dana podnošenja ustavne tužbe
podnositelja, što ukupno iznosi šest (6) godina, osam (8) mjeseci i četiri (4)
dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Razmatrajući postupanje nadležnog suda u pravno
relevantnom razdoblju, Ustavni sud je utvrdio da je Općinski sud u Zagrebu od
radnji relevantnih za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom
sudskom postupku održao jedno ročište. Sud je bio neaktivan u razdoblju od 5.
listopada 2001. do 9. srpnja 2004. godine, kad je podnesena ustavna tužba
(dvije godine, devet mjeseci i četiri dana). Unutar navedenog razdoblja
neaktivnosti sud je uputio dva dopisa punomoćniku podnositelja kojima ga je
pozvao da, pod prijetnjom zakonskih posljedica, precizira tužbeni zahtjev.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u
sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, značajno je pridonio duljini
sudskog postupka jer je odselio u SR Nj., a o novoj adresi nije obavijestio
niti svog punomoćnika niti sud. Tek podneskom od 5. svibnja 2000. godine, dakle
nakon dvije godine i šest mjeseci, punomoćnik podnositelja dostavio je sudu
adresu podnositelja. Punomoćnik podnositelja nije postupio po rješenjima suda
od 7. lipnja 2002. i 15. srpnja 2002. godine, kojima mu je naloženo da u roku
od petnaest dana precizira tužbeni zahtjev.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema utvrđenju Ustavnog suda, radi se o
složenijem predmetu, u kojemu je potrebno utvrditi zbog čega dobitni listić lota nije dostavljen u trezor tužene i
snimljen na mikrofilm. Međutim, ta okolnost ne može opravdati činjenicu ukupnog
trajanja postupka u razdoblju duljem od trinaest godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak vodi u
trajanju duljem od trinaest godina te da je u razdoblju nakon 5. studenoga
1997. godine Općinski sud u Zagrebu bio neaktivan u razdoblju duljem od dvije
godine. Iako je podnositelj značajno pridonio duljini sudskog postupka,
Općinski sud u Zagrebu nije u dovoljnoj mjeri koristio procesna ovlaštenja koja
su Zakonom o parničnom postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99.
i 117/93.) ustanovljena upravo u svrhu racionalizacije i ubrzanja rada sudova te
kao protuteža neograničenoj dispoziciji parničnih stranaka i zlouporabi
procesnih prava.

U skladu s navedenim, a imajući u vidu ukupno
trajanje postupka te izrazito neučinkovito postupanje suda, Ustavni sud nalazi
da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud određuje imajući u vidu
sve okolnosti svakog pojedinog slučaja. Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem
članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud, osim okolnosti samog
slučaja, istodobno uvažava i ukupne gospodarske i socijalne prilike u Republici
Hrvatskoj. U ovom predmetu Ustavni sud je uzeo u obzir i znatan doprinos
podnositelja ukupnoj duljini postupka.

7. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke)
temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
iz točke II. izreke ove odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a
najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove
odluke.

Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4.
i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2564/2004

Zagreb, 19. siječnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 16/2006-407