## Pravilnik o minimalnim standardima i načinu obračuna i mjerilima za izračun tehničkih pričuva osiguranja

### NN 139/2006 (22.12.2006.), Pravilnik o minimalnim standardima i načinu obračuna i mjerilima za izračun tehničkih pričuva osiguranja

# HRVATSKA AGENCIJA ZA NADZOR FINANCIJSKIH USLUGA

**3157**

Na temelju odredbi članka 101. stavak 5. i članka 107. stavak 7. Zakona o
osiguranju (»Narodne novine« broj 151/05) Hrvatska agencija za nadzor
financijskih usluga donijela je 14. prosinca 2006. godine

## PRAVILNIK

### O MINIMALNIM STANDARDIMA, NAČINU OBRAČUNA I MJERILIMA ZA IZRAČUN TEHNIČKIH PRIČUVA OSIGURANJA

DEFINICIJE POJMOVA

Članak 1.

Za potrebe ovog Pravilnika koriste se sljedeći pojmovi:
– Zakon – Zakon o osiguranju (»Narodne novine« br. 151/05),
– Agencija – Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga (»Narodne novine«
140/05),
– Društvo za osiguranje – društvo za osiguranje, društvo za reosiguranje,
podružnica stranog društva za osiguranje koje je dobilo dozvolu Agencije za
obavljanje poslova osiguranja,
– Aktuar – osoba koja je redovni član Hrvatskog aktuarskog društava,
– Ovlašteni aktuar – osoba koja se smatra ovlaštenim aktuarom temeljem
Pravilnika o uvjetima za stjecanje i provjeru stručnih znanja potrebnih za
obavljanje poslova ovlaštenog aktuara (»Narodne novine« br. 45/06),
– Priznatim aktuarskim postupcima se u smislu ovog Pravilnika smatraju opće
poznati aktuarski postupci koji su u skladu sa Zakonom o osiguranju i ovim
Pravilnikom.

UVODNE ODREDBE

Članak 2.

Pravilnikom o minimalnim standardima, načinu obračuna i mjerilima za izračun
tehničkih pričuva osiguranja propisuju se:
– minimalni standardi,
– način obračuna i
– mjerila za izračun tehničkih pričuva.

TEHNIČKE PRIČUVE OSIGURANJA

Članak 3.

Društvo za osiguranje mora u vezi sa svim poslovima osiguranja koje obavlja,
oblikovati odgovarajuće tehničke pričuve osiguranja namijenjene pokriću budućih
obveza iz osiguranja i eventualnih gubitaka zbog rizika koji proizlaze iz
poslova osiguranja koje obavlja.
Društvo za osiguranje dužno je oblikovati sljedeće vrste tehnič­ke pričuve
osiguranja:
1. pričuve za prijenosne premije,
2. pričuve za bonuse i popuste,
3. pričuve šteta,
4. pričuve za kolebanje šteta ako obavlja poslove osiguranja kredita,
5. druge tehničke pričuve osiguranja,
6. matematičke pričuve životnih osiguranja,
7. posebne pričuve životnih osiguranja kod kojih osiguranik preuzima na sebe
investicijski rizik.

PRIČUVE ZA PRIJENOSNE PREMIJE

Članak 4.

Pričuva za prijenosne premije – kod pojedinog osiguranja oblikuje se u visini
onog dijela obračunate premije koji se odnosi na pokriće osiguranja za razdoblje
osiguranja nakon obračunskog razdoblja za koje se izračunava pričuva.
Minimalni standardi, način obračuna i mjerila za izračun pričuva prijenosnih
premija prilog su ovog Pravilnika i njegov sastavni dio.

PRIČUVE ZA BONUSE I POPUSTE

Članak 5.

Pričuve za bonuse i popuste – oblikuju se u visini iznosa na čiju isplatu imaju
pravo osiguranici s osnove prava na:
1. sudjelovanje u dobiti iz njihovih osiguranja, odnosno drugih prava na temelju
ugovora o osiguranju (bonusi), osim ako se za ta osiguranja oblikuje matematička
pričuva,
2. buduće djelomično sniženje premije (popusti),
3. povrat dijela premije za nepotrošeno vrijeme osiguranja zbog prijevremenog
prestanka osiguranja (storno).

PRIČUVE ŠTETA

Članak 6.

Pričuve šteta – oblikuju se u visini procijenjenih obveza koje je društvo za
osiguranje dužno isplatiti na temelju onih ugovora o osiguranju kod kojih je
osigurani slučaj nastupio prije kraja obračunskog razdoblja, uključujući sve
troškove koji na temelju tih ugovora terete društvo za osiguranje, kao i
procijenjene obveze za već nastale ali još neprijavljene štete.
Minimalni standardi, način obračuna i mjerila za izračun pričuva šteta prilog su
ovog Pravilnika i njegov sastavni dio.

PRIČUVE ZA KOLEBANJE ŠTETA

Članak 7.

Pričuve za kolebanje šteta namijenjene su izravnanju neravnomjernog nastajanja
štetnih događaja. Društvo za osiguranje može oblikovati pričuve za kolebanje
šteta u onim vrstama osiguranja za koje se na temelju statističkih podataka mogu
očekivati značajnija odstupanja godišnjeg iznosa šteta i to temeljem odstupanja
kvote šteta obračunskog razdoblja od prosječne kvote šteta u promatranom
razdoblju.
Minimalni standardi, način obračuna i mjerila za izračun pričuva za kolebanje
šteta prilog su ovog Pravilnika i njegov sastavni dio.

DRUGE TEHNIČKE PRIČUVE OSIGURANJA

Članak 8.

Druge tehničke pričuve osiguranja oblikuje društvo za osiguranje s obzirom na
predviđene buduće obveze i rizike od velikih šteta koji proizlaze iz: osiguranja
od odgovornosti za nuklearne štete ili odgovornosti proizvođača za farmaceutske
proizvode, potresa, poplave te druge obveze i rizike u vezi kojih ne oblikuje:
pričuve za prijenosne premije, pričuve za bonuse i popuste, pričuve šteta,
pričuve za kolebanje šteta i matematičke pričuve.

MATEMATIČKE PRIČUVE

Članak 9.

Društvo za osiguranje koje obavlja poslove životnih osiguranja odnosno
osiguranja osoba kod kojih se kumuliraju sredstva štednje ili sredstva za
pokriće rizika u kasnijim godinama osiguranja, kao što su osiguranja od nezgode
ili zdravstvena osiguranja, s višegodišnjim trajanjem na koja se primjenjuju
tablice vjerojatnosti i izračuni kao i na životna osiguranja dužno je oblikovati
matematičke pričuve osiguranja.
Matematičke pričuve oblikuju se u visini sadašnje vrijednosti procijenjenih
budućih obveza društva za osiguranje na temelju sklopljenih ugovora o osiguranju
umanjenu za sadašnju procijenjenu vrijednost budućih premija koje će biti
uplaćene na temelju ovih osiguranja, a izračunavaju se primjenom odgovarajućega
aktuarskog vrednovanja koje uzima u obzir sve buduće obveze društva za
osiguranje na temelju pojedinog ugovora o osiguranju, uključujući:
1. zajamčene isplate na koje osiguranik ima pravo,
2. bonuse na koje osiguranik ima pravo, bilo samostalno bilo zajedno s drugim
osiguranicima, bez obzira na to u kojem su obliku izraženi,
3. druga prava koja osiguranik može imati na temelju ugovora o osiguranju,
4. troškove, uključujući provizije.
Pri izboru metode aktuarskog vrednovanja društvo za osiguranje mora na
odgovarajući način uzimati u obzir i metode vrednovanja imovine koja služi za
pokriće matematičke pričuve.
Društvo za osiguranje mora izračunavati matematičku pričuvu posebno za svaki
ugovor o osiguranju. Primjena odgovarajućih približnih vrijednosti odnosno
poopćavanja dopuštena je samo ako je vjerojatno da će njihova primjena dovesti
do približno jednakog rezultata kao pojedinačni izračun.
Kada osiguranik ima na temelju ugovora o osiguranju pravo na isplatu otkupne
vrijednosti, matematička pričuva oblikovana u vezi s tim ugovorom ne smije biti
manja od otkupne vrijednosti.
Društvo za osiguranje dužno je u dodatku uz godišnje izvješće navesti osnovice i
metode kojima se služi pri izračunu matematičkih pričuva.
Minimalni standardi, način obračuna i mjerila za izračun matematičkih pričuva
prilog su ovog Pravilnika i njegov sastavni dio.

POSEBNE PRIČUVE ŽIVOTNIH OSIGURANJA KOD KOJIH OSIGURANIK PREUZIMA NA SEBE
INVESTICIJSKI RIZIK

Članak 10.

Društvo za osiguranje koje obavlja poslove životnog osiguranja kod kojih
osiguranik preuzima na sebe investicijski rizik mora u vezi s ovim osiguranjima
oblikovati i posebne pričuve za naknade osigurane ugovorom o osiguranju koje su
direktno vezane za vrijednost ulaganja.
Minimalni standardi, metode obračuna posebnih pričuva životnih osiguranja kod
kojih osiguranik preuzima na sebe investicijski rizik prilozi su ovog Pravilnika
i njegov sastavni dio.

IZRADA I POTVRDA OBRAČUNA TEHNIČKIH PRIČUVA

Članak 11.

1. Obračun odgovarajuće tehničke pričuve obavlja aktuar na temelju priznatih
aktuarskih postupaka.
2. Pravilnost obračuna odgovarajuće tehničke pričuve treba potvrditi ovlašteni
aktuar u vlastoručno potpisanom Mišljenju ovlaštenog aktuara o obračunu
odgovarajuće tehničke pričuve. Mišljenje ovlaštenog aktuara o obračunu tehničke
pričuve može biti pozitivno mišljenje, mišljenje s rezervom ili negativno
mišljenje.
3. Ovlašteni aktuar treba obrazložiti razloge davanja pozitivnog mišljenja,
mišljenja s rezervom ili negativnog mišljenja.
4. Mišljenje ovlaštenog aktuara o obračunu odgovarajuće tehničke pričuve
sastavni je dio godišnjeg izvješća društva za osiguranje.
5. U Mišljenju ovlaštenog aktuara navodi se koje su metode obračuna odgovarajuće
tehničke pričuve korištene za pojedinu vrstu osiguranja.

OBVEZE DRUŠTVA ZA OSIGURANJE

Članak 12.

1. Društvo za osiguranje dužno je najmanje 6 mjeseci prije kraja tekuće
financijske godine imenovati ovlaštenog aktuara koji će dati mišljenje o
obračunu tehničkih pričuva za tekuću financijsku godinu. Društvo za osiguranje
dužno je u istom roku o imenovanju pismeno izvijestiti Agenciju. Promjena
imenovanog ovlaštenog aktuara nije moguća osim u izvanrednim situacijama i uz
predhodno odobrenje Agencije.
2. Društvo za osiguranje dužno je aktuaru i ovlaštenom aktuaru pružiti uvid i
prirediti sve podatke i informacije koje su potrebne za obračun ili kontrolu
obračuna tehničkih pričuva.
3. Uprava društva za osiguranje dužna je poduzeti mjere radi usklađivanja
poslovanja sukladno izvješću ovlaštenog aktuara.

OBVEZE OVLAŠTENOG AKTUARA

Članak 13.

1. Ovlašteni aktuar mora provjeriti oblikuju li se cjenici premija i tehničke
pričuve osiguranja sukladno propisima te jesu li oblikovane na način da
omogućuju trajno ispunjavanje svih obveza društva za osiguranje iz ugovora o
osiguranju.
2. Ovlašteni aktuar pri utvrđivanju ispravnosti obračuna tehničkih pričuva
treba:
– provjeriti da li društvo za osiguranje čuva odgovarajuće podatke za izračun
tehničkih pričuva;
– provjeriti da li su metode i temelji obračuna za obračun tehničke pričuve u
skladu s važećim propisima, ovim Pravilnikom i aktuarskom strukom.
3. Ovlašteni aktuar mora nadzornom odboru i upravi istodobno s mišljenjem uz
godišnje izvješće predočiti izvješće o saznanjima ovlaštenog aktuara glede
nadzora koji je u protekloj poslovnoj godini obavljao na temelju stavka 1. ovoga
članka. Izvješće mora obuhvaćati prvenstveno razloge za pozitivno mišljenje,
mišljenje s rezervom, odnosno negativno mišljenje ovlaštenog aktuara uz godišnje
izvješće.
4. Ako ovlašteni aktuar u obavljanju poslova iz stavka 1. ovoga članka utvrdi da
se cjenici premija odnosno tehničke pričuve osiguranja ne oblikuju sukladno
propisima, odnosno da su izračunate odnosno oblikovane na način da je ugroženo
trajno ispunjavanje svih obveza društva za osiguranje iz ugovora o osiguranju,
mora o tome neodgodivo izvijestiti upravu društva za osiguranje.
5. Ako uprava društva za osiguranje ne poduzme mjere sukladno izvješću iz stavka
3. ovog članka, ovlašteni aktuar dužan je o tome neodgodivo obavijestiti
Agenciju.

ISKLJUČENJA OVLAŠTENOG AKTUARA

Članak 14.

1. Ovlašteni aktuar koji potpisuje mišljenje o obračunu tehničkih pričuva
osiguranja ne može biti osoba koja u društvu za osiguranje obnaša funkciju člana
uprave društva ili prokuriste, odnosno koja posredno ili neposredno ima udio u
društvu za osiguranje veći od 1‰.
2. Ovlašteni aktuar koji potpisuje mišljenje o obračunu tehnič­kih pričuva u
okviru revizorskog izvješća društva za osiguranje, ne može istovremeno biti
osoba koja je zaposlenik revidiranog društva za osiguranje, koja je povezana sa
revidiranim društvom za osiguranje ili koja je zaposlenik povezanog društva za
osiguranje.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 15.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu u roku od 8 dana od dana objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 011-01/06-01/41
Urbroj: 326-01-06-1
Zagreb, 14. prosinca 2006.

Predsjednik Uprave
**Ante Samodol**, v. r.

MINIMALNI STANDARDI, NAČIN OBRAČUNA I MJERILA ZA IZRAČUN PRIČUVA PRIJENOSNIH
PREMIJA

**I OSNOVNE ODREDBE**1. Ova Mjerila utvrđuju načine i metode obračunavanja bruto prijenosnih premija
i prijenosnih premija neto od reosiguranja.
2. Društvo za osiguranje obračunava bruto prijenosne premije i prijenosne
premije neto od reosiguranja po vrstama osiguranja za one ugovore o osiguranju
(police) kod kojih osigurateljno pokriće traje i nakon kraja obračunskog
razdoblja budući da se osigurateljna i obračunska razdoblja ne poklapaju.
3. Ova Mjerila se ne primjenjuju na osiguranja za koja se računa matematička
pričuva.
4. Osnovica za obračun bruto prijenosne premije je zaračunata bruto premija kao
što je definirano Računovodstvenim standardom društava za osiguranje u tekućem
i/ili prethodnom obračunskom razdoblju.
5. Prijenosne premije moraju biti dovoljne za ispunjavanje razumno predvidivih
obveza koje će nastati nakon obračunskog razdoblja, a koje proizlaze iz ugovora
o osiguranju i to za sve vrste osiguranja na koja se odnose ova mjerila, a
kojima se društvo za osiguranje bavi.
6. Ako primjenom dolje navedenih Metoda uvjet iz prethodne točke nije zadovoljen
(npr. zbog velikih fluktuacija u tečaju ili neprekidno lošeg rezultata) aktuar
je dužan povećati prijenosnu premiju do iznosa koji zadovoljava uvjet iz
prethodne točke.
7. Odredbe ovih Mjerila na odgovarajući se način primjenjuju i na društava za
reosiguranje.
 **II METODE ZA OBRAČUNAVANJE BRUTO PRIJENOSNIH PREMIJA
II 1 Pojedinačni obračun za neživotna osiguranja s ravnomjernom raspodjelom
rizika u vremenu**1. Pojedinačni obračun za svaki ugovor o osiguranju radi se po sljedećem
obrascu:

![](dodatni/145206.gif)

Gdje je:
*BPP*   = bruto prijenosna premija,
*BP*     = osnovica za izračun bruto prijenosne premije,
*d*        = broj dana nakon kraja obračunskog razdoblja do kraja razdoblja za koje je
zaračunata bruto premija BP,
*dOB*   = ukupan broj dana trajanja osiguranja za koji je zaračunata bruto premija BP.
2. Za ugovore o osiguranju kod kojih je došlo do promjene osnovice za izračun
bruto prijenosne premije aktuar se može koristiti metodom koja nije u mjerilima
i za koju mora dati obrazloženje.
**II 2 Pojedinačni obračun za neživotna osiguranja s neravnomjernom raspodjelom
rizika u vremenu**1. Za ugovore o osiguranju kod kojih se visina pokrića (rizik) mijenja u vremenu
trajanja osiguranja, društvo za osiguranje obračun bruto prijenosne premije radi
pojedinačno za svaki ugovor o osiguranju, uzimajući u obzir promjene visine
pokrića tijekom trajanja osiguranja i dužinu trajanja osiguranja.
2. Takvi ugovori pojavljuju se naročito kod:
– osiguranja građevinskih objekata u izgradnji,
– osiguranja objekata u montaži,
– osiguranja filmske djelatnosti,
– osiguranja ugovorne odgovornosti izvođača građevinskih ili montažnih poslova
– osiguranja potraživanja (kredita).
3. Ako je razumno za pretpostaviti da visina pokrića (rizik) raste ili pada
linearno u vremenu trajanja osiguranja i obveza u trenutku početka osiguranja je
OSp, a u trenutku isteka OSk, pojedinačni obračun za svaki ugovor o osiguranju
radi se po sljedećem obrascu:

![](dodatni/145205.gif)

4. Za ugovore o osiguranju kod kojih je došlo do promjene
osnovice za izračun bruto prijenosne premije aktuar se može koristiti metodom
koja nije u mjerilima i za koju mora dati obrazloženje.
**II 3 Pojedinačni obračun za dopunska osiguranja uz osiguranje života**1. Kod godišnjeg i ispodgodišnjeg plaćanja premije obračun bruto prijenosne
premije za dopunska osiguranje uz osiguranje života radi se za svaki pojedini
ugovor po sljedećem obrascu:

![](dodatni/145204.gif)

Gdje je:
*BPP*   = bruto prijenosna premija,
*NBP*  = osnovica za izračun bruto prijenosne premije (naplaćena premija do kraja
obračunskog razdoblja za zadnju osiguravateljnu godinu),
*BP*  = policirana premija za zadnju osigurateljnu godinu,
*d1*      = broj dana od početka zadnje osigurateljne godine do kraja obračunskog
razdoblja,
*dOB*   = ukupan broj dana u zadnjoj osigurateljnoj godini.
2. Ako je rezultat negativan, uzima se da je bruto prijenosna premija 0 (nula).
3. Kod jednokratnog plaćanja premije za cijelo razdoblje osiguranja ili za jedan
njegov dio, gdje je cijelo razdoblje, odnosno njegov dio, veći od jedne godine,
obračun bruto prijenosne premije za dopunska osiguranja uz osiguranje života
radi se za svaki pojedini ugovor po sljedećem obrascu:

![](dodatni/145203.gif)

Gdje je:
*BPP*   = bruto prijenosna premija,
*JNBP* = jednokratna uplata,
*d2*        = broj dana od kraja obračunskog razdoblja do kraja razdoblja za koje je
zaračunata jednokratna uplata,
*DOB2*  = ukupan broj dana razdoblja za koje je zaračunata jednokratna uplata.
4. Za ugovore o osiguranju kod kojih je došlo do promjene osnovice za izračun
bruto prijenosne premije aktuar se može koristiti metodom koja nije u mjerilima
i za koju mora dati obrazloženje.
**II 4 Proporcionalne metode**1. Za obračun bruto prijenosnih premija mogu se koristiti matematičko
statističke metode ukoliko daju približno iste rezultate kao i pojedinačni
obračun.
2. Iz obračuna se isključuju osiguranja kojima se kraj osigurateljnog pokrića
poklapa s krajem obračunskog razdoblja.
3. Ukoliko društvo za osiguranje primjenjuje ove metode, mora navesti i
obrazložiti sve pretpostavke koje su korištene (vrsta osiguranja, početak i
trajanje osiguranja, način i kriteriji grupiranja podataka, te ostale elemente
relevantne za vremensko razgraničenje premije).
4. Za vrstu osiguranja s ravnomjernom raspodjelom rizika i prosječnim trajanjem
osiguranja n mjeseci, ako su počeci osiguranja jednakomjerno raspoređeni u
pojedinom mjesecu, sredina mjeseca uzima se kao prosječni početak osiguranja, pa
se obračun bruto prijenosne premije za obračunsko razdoblje radi po sljedećem
obrascu:

![](dodatni/145202.gif)

Gdje je:
*BPP*  = bruto prijenosna premija,
*BPi*   = zaračunata bruto premija u mjesecu koji je i mjeseci prije zadnjeg mjeseca
obračunskog razdoblja.
5. Za vrstu osiguranja s ravnomjernom raspodjelom rizika i prosječnim trajanjem
osiguranja od n mjeseci, ako su počeci osiguranja pretežno početkom mjeseca,
obračun bruto prijenosne premije za obračunsko razdoblje se radi po sljedećem
obrascu:

![](dodatni/145201.gif)

Gdje su: BPP i BPi kao pod 4.
6. Za vrstu osiguranja s ravnomjernom raspodjelom rizika i prosječnim trajanjem
osiguranja od n mjeseci, ako su počeci osiguranja pretežno krajem mjeseca,
obračun bruto prijenosne premije za obračunsko razdoblje se radi po sljedećem
obrascu:

![](dodatni/145200.gif)

Gdje su: BPP i BPi kao pod 4.
7. Za određenu vrstu osiguranja s ravnomjernom raspodjelom rizika i prosječnim
trajanjem osiguranja od m tromjesječja, ako pretpostavimo da je sredina
tromjesečja prosječni početak osiguranja, tada se obračun bruto prijenosne
premije za obračunsko razdoblje radi po sljedećem obrascu:

![](dodatni/145199.gif)

Gdje je:
*BPP*  = bruto prijenosna premija,
*BPi*   = zaračunata bruto premija u tromjesječju koje je i tromjesječja prije
zadnjeg tromjesječja obračunskog razdoblja.
8. Metoda iz stavka 7. primjerena je za obračunavanje bruto prijenosnih premija
aktivnih reosigurateljnih poslova po ugovorima o proporcionalnom kvotnom
reosiguranju ako društvo za reosiguranje nema podataka cedenta o tim prijenosnim
premijama.
 **III METODE ZA OBRAČUNAVANJE PRIJENOSNIH PREMIJA NETO OD REOSIGURANJA**1. Prijenosna premija neto od reosiguranja je bruto prijenosna premija umanjena
za ugovoreni reosigurateljni dio sukladno važećim ugovorima o reosiguranju.
2. Društvo za osiguranje reosigurateljni dio bruto prijenosne premije određene
vrste osiguranja utvrđuje ovisno o tipu ugovora i metodi obračuna bruto
prijenosne premije.
3. Kod proporcionalnih ugovora o reosiguranju te pojedinačnog obračuna bruto
prijenosne premije reosiguravateljni odnosno suosiguravateljni dio se računa po
sljedećem obrascu:

![](dodatni/145198.gif)

Gdje je:
*BPP* = bruto prijenosna premija,
*r*       = ugovoreni udio (%) reosiguranja u pojedinoj polici, tj. zaračunatoj premiji,
BPPR = reosiguravateljni dio bruto prijenosne premije.
4. Ako društvo za osiguranje ne razgraničuje proviziju reosiguranja na posebnom
računu, BPPR je potrebno umanjiti za udio provizije reosiguranja. Kod neživotnih
osiguranja pod pojmom provizije reosiguranja smatra se ugovorena provizija
reosiguranja.
5. Kod proporcionalnih metoda i neproporcionalnih ugovora o reosiguranju aktuar
određuje metodu za koju mora dati obrazloženje. Osnovica za izračun može biti
bruto prijenosna premija ili reosiguravateljni dio zaračunate premije.
 **IV DRUŠTVA ZA REOSIGURANJE**1. Društvo za reosiguranje izračunava bruto prijenosnu premiju domaćih aktivnih
poslova po metodi obračuna cedenta, ali bez umanjenja za proviziju reosiguranja.
Reosiguravateljni dio bruto prijenosne premije, bez umanjenja za proviziju
reosiguranja je bruto prijenosna premija reosiguravatelja.
2. Društvo za reosiguranje izračunava bruto prijenosnu premiju inozemnih
aktivnih reosigurateljnih poslova po metodama iz točke II.
3. Društvo za reosiguranje računa smanjenje za retrocesiju po metodi iz točke
III.
 **V POTVRDA OBRAČUNA PRIJENOSNE PREMIJE**Društvo za osiguranje iskazuje u okviru tromjesečnog izvještaja strukturu
pričuve prijenosnih premija na obrascu sp 7, koji je sastavni dio Statističkih
standarda. Ispunjeni obrazac sp 7 treba biti potpisan od strane ovlaštenog
aktuara.

MINIMALNI STANDARDI, NAČIN OBRAČUNA I MJERILA ZA IZRAČUN PRIČUVA ŠTETA

**I OSNOVNE ODREDBE**
1. Ova Mjerila utvrđuju načine i metode izračunavanja bruto pričuva šteta i
pričuva šteta neto od reosiguranja, na kraju obračunskog razdoblja.
2. Definicije pojmova
– Bruto pričuve šteta su pričuve šteta, uvećane za očekivane troškove obrade
šteta.
– Pričuve šteta neto od reosiguranja su bruto pričuve šteta umanjene za reosigu-ravateljni
dio.
– Pod otvorenom štetom smatramo štetu koja je prijavljena osiguratelju, ali još
nije riješena.
– Pod otklonjenom štetom smatramo štetu koja je riješena, a po njoj nije bilo
osigurateljne obveze.
– Šteta je djelomično likvidirana ako postoji mogućnost daljnih likvidacija
temeljem osigurateljne obveze (što uključuje i direktne troškove obrade šteta,
ako se ne vode odvojeno) i kao takva treba biti u pričuvi za prijavljene štete.
– Šteta je konačno likvidirana ako na dan na koji ju promatramo ne postoji
osnova za daljnju isplatu temeljem osigurateljne obveze. Takva šteta ne ulazi u
pričuvu za prijavljene štete.
– Reaktivirana šteta je ponovno otvorena već ranije riješena šteta (konačno
likvidirana ili otklonjena).
– Naknadno prijavljena šteta u nekom razdoblju je ona šteta koja je nastala
prije početka tog razdoblja, a prijavljena je u tom razdoblju.
– Pojedinačno velika šteta ovisi o vrsti osiguranja i određuje ju svako društvo
za sebe.
– Direktni troškovi obrade šteta su troškovi koji se direktno mogu locirati na
pojedinu štetu (npr. kamate, sudske pristojbe).
– Indirektni troškovi obrade šteta su troškovi koji nisu locirani na pojedinu
štetu (npr. plaće, administrativni troškovi).
3. Društvo za osiguranje utvrđuje pričuve šteta po rizicima unutar vrsta
osiguranja, a ako ne može onda po vrstama osiguranja.
4. Za ugovore o osiguranju u kojima su obveze iskazane u stranoj valuti, pričuve
šteta obračunavaju se ukoliko je to moguće u stranoj valuti (kod pojedinačne
procjene za svaku štete obračun u stranoj valuti je obvezan) i preračunavaju u
kn po tečaju na kraju obračunskog razdoblja na način sukladan odredbama ugovora
o osiguranju.
5. Utvrđivanje pričuve šteta
Društvo za osiguranje utvrđuje:
i) pričuvu za prijavljene štete
ii) pričuvu za štete koje su nastale i nisu prijavljene do kraja obračunskog
razdoblja za koje se utvrđuje pričuva šteta (IBNR),
a ako je potrebno, ovisno o načinu utvrđivanja pričuve za prijavljene štete i
tehnologiji obrade šteta, i:
iii) pričuvu za nastale a nedovoljno prijavljene odnosno rezervirane štete
(budući razvoj po prijavljenim štetama – IBNER),
iv) pričuvu za štete koje bi mogle biti reaktivirane u budućnosti,
v) pričuvu za štete u prijenosu (prijavljene, ali nisu u pričuvi za prijavljene
štete ili nezapisane štete – RBNR).
Pričuve navedene od ii) – v) zajednički se nazivaju pričuva za nastale a
neprijavljene štete te društvo za osiguranje nije obvezno svaku od tih pričuva
zasebno iskazivati.
 **II PRIČUVA ZA PRIJAVLJENE ŠTETE**Pričuva za prijavljene štete utvrđuje se za sve štete koje nisu riješene do
kraja obračunskog razdoblja.
Društvo za osiguranje može pričuvu za prijavljene štete utvrditi na sljedeće
načine:
1. Pojedinačna procjena za svaku štetu utvrđuje se prema procjeni vrijednosti
očekivanih iznosa na temelju prikupljenih dokumenata, a u nedostatku dokumenata
koristi se mišljenje odgovarajuće stručne osobe (procjenitelja, liječnika,
pravnika, aktuara itd).
2. Ovisno o karakteristikama pojedinog rizika unutar vrste osiguranja, za
utvrđivanje pričuve prijavljenih šteta može se koristiti i jedna od aktuarskih
metoda.
3. Paušalna metoda za utvrđivanje pričuve šteta koristi se kod onih rizika
unutar vrste osiguranja koji imaju značajan broj šteta i kod kojih većina šteta
nije ekstremno različita.
Društvo za osiguranje mora najprije izdvojiti otvorene pojedinačno velike štete
po pojedinim vrstama osiguranja. Za takve štete iznos pričuve je potrebno
utvrditi pojedinačnom procjenom.
Paušalnom metodom izračunava se iznos pričuve šteta na sljedeći način:

![](dodatni/145197.gif)

Gdje je:
P = iznos pričuve šteta bez pričuve za pojedinačno velike štete,
N = broj otvorenih šteta u vrsti osiguranja na dan utvrđivanja pričuve,
n = broj otvorenih pojedinačno velikih šteta na dan utvrđivanja pričuve,
j = prosječni iznos štete za vrstu osiguranja u tekućem obračunskom razdoblju
revaloriziran i korigiran,
S = ukupan iznos likvidiranih šteta u vrsti osiguranja u tekućem obračunskom
razdoblju,
s = ukupan iznos likvidiranih pojedinačno velikih šteta u tekućem obračunskom
razdoblju,
M = broj konačno likvidiranih šteta u vrsti osiguranja u tekućem obračunskom
razdoblju,
m = broj konačno likvidiranih pojedinačno velikih šteta,
f = koeficijent revalorizacije na kraj obračunskog razdoblja,
t = koeficijent korekcije,
Koeficijent korekcije (t) odražava razlike u visinama prosječne likvidirane
štete i očekivanog prosječnog iznosa štete u pričuvi kao i trendove u visinama
šteta te neka druga saznanja kao što su promjene osigurateljnog pokrića,
promjene sudske prakse itd.
4. Rentne štete
U pričuvi za prijavljene štete utvrđuje se i pričuva za rentne štete iz ugovora
o osiguranju od odgovornosti. Pričuvu za rentne štete utvrđuje društvo za
osiguranje aktuarskim metodama kao sadašnju vrijednost budućih obveza za rente.
Pričuva se utvrđuje za svaku rentnu štetu posebno i pri tom se koristi razborite
tablice smrtnosti i diskontira sa stopom koja nije veća od 5% godišnje, te uzima
u obzir očekivano povećanje iznosa rente. Ovu pričuvu je potrebno i posebno
iskazati.
 **III PRIČUVA ZA NASTALE, A NEPRIJAVLJENE ŠTETE**Pričuva za nastale a neprijavljene štete utvrđuje se temeljem statističkih
podataka za takve štete, podataka o prijavljenim štetama i tehnologije obrade
šteta, te ostalih raspoloživih podataka i informacija.
Zavisno od karakteristika pojedine skupine ili vrste osiguranja, portfelja
osiguratelja i oblika i kvalitete raspoloživih podataka, pričuva za nastale a
neprijavljene štete utvrđuje se sljedećim metodama ili njihovom kombinacijom.
1. Aktuarske metode:
– Osnovna metoda ulančanih ljestvica
– Metoda ulančanih ljestvica prilagođena za inflaciju
– Metoda prosječnog iznosa štete
– Pričuva po ovoj metodi utvrđuje se iz projiciranog prosječnog iznosa štete i
projiciranog broja šteta obzirom na konačni razvoj šteta
– Metoda očekivane kvote šteta
Očekivana kvota šteta određuje se što je moguće točnije na osnovi podataka
društva, pretpostavki na kojima su određene premijske stope odnosno premije,
vanjskih statističkih podataka te očekivanih trendova u zakonodavstvu, sudskoj
praksi i ostalog. Ova metoda može se koristiti kada zbog nedovoljnosti podataka
nije moguće korištenje preciznijih metoda.
– Bornhuetter-Fergusonova metoda
– Metoda tablice odgode
– Ostale aktuarske metode
2. Paušalna metoda po sljedećem obrascu:

![](dodatni/145196.gif)

Gdje je:
*P* = pričuva za nastale a neprijavljene štete,
*N* = prosječan broj nastalih šteta, a naknadno prijavljenih u sljedećim godinama,
kroz najmanje tri godine prije godine za koju se utvrđuje pričuva šteta,
Kod izračuna prosječnog broja nastalih, a naknadno prijavljenih šteta u
sljedećim godinama može se uzeti u obzir korekcija obzirom na broj otklonjenih
šteta u naknadno prijavljenim štetama.
j = prosječna likvidirana šteta u vrsti osiguranja u tekućem obračunskom
razdoblju, revalorizirana i korigirana,
*S* = ukupan iznos likvidiranih šteta u vrsti osiguranja u tekućem obračunskom
razdoblju,
*s* = iznos pojedinačno velikih likvidiranih šteta u tekućem obračunskom
razdoblju,
*M* = ukupan broj konačno likvidiranih šteta u vrsti osiguranja u tekućem
obračunskom razdoblju,
*m* = broj pojedinačno velikih konačno likvidiranih šteta u tekućem obračunskom
razdoblju,
*f* = koeficijent revalorizacije na kraj obračunskog razdoblja,
*t* = koeficijent korekcije; definiran je u točki II 3.
U vrstama osiguranja kod kojih je broj šteta (M-m) mali ili jednak nuli,
određujemo ö po procjeni na razini skupine osiguranja ili se uzima prosjek koje
druge srodne vrste osiguranja.
U vrstama osiguranja kod kojih je prosječan broj šteta N mali ili jednak nuli,
moguće je taj broj procjeniti na razini skupine osiguranja ili se uzima prosjek
koje druge srodne vrste osiguranja.
Metoda iz točke III 2. može se koristiti za utvrđivanje pričuve za vrstu
osiguranja za koju su ispunjeni sljedeći uvjeti:
– društvo raspolaže potrebnim podacima za najmanje tri godine koje prethode
godini za koju se utvrđuje pričuva šteta,
– portfelj društva u toj vrsti osiguranja je izbalansiran i stabilan (obzirom na
zaračunatu premiju, ukupan broj šteta i broj naknadno prijavljenih šteta unutar
razdoblja za koje se utvrđuje prosječan broj naknadno prijavljenih šteta),
– velikoj većini broja šteta treba kraće od dvije godine da se prijave i/ili
riješe u odnosu na razdoblje izloženosti i/ili nastanka.
Metoda iz točke III 2. nikako se ne može koristiti za utvrđivanje pričuve u
osiguranju od odgovornosti za štete na osobama (uključivo i za štete na osobama
u osiguranju od automobilske odgovornosti).
3. Paušalna metoda po sljedećem obrascu:

P = nX+1 \* j
Gdje je:
*P* = pričuva za nastale a neprijavljene štete,
*nx+1* = očekivani broj naknadno prijavljenih šteta (broj šteta koje su nastale do
kraja godine za koju se utvrđuje pričuva šteta i nisu bile prijavljene),
*j* = očekivani prosječan iznos naknadno prijavljenih šteta,
*x* = godina na kraju koje utvrđujemo pričuvu za nastale a neprijavljene štete.
Očekivani broj naknadno prijavljenih šteta nx+1 procjenjuje se na temelju
sljedećih podataka:
BX-3 = broj prijavljenih šteta u godini (x-3),
BX-2 = broj prijavljenih šteta u godini (x-2),
BX-1 = broj prijavljenih šteta u godini (x-1),
BX = broj prijavljenih šteta u godini (x),
nX-2 = broj naknadno prijavljenih šteta u godini (x-2),
nX-1 = broj naknadno prijavljenih šteta u godini (x-1),
nX = broj naknadno prijavljenih šteta u godini (x).
Očekivani broj naknadno prijavljenih šteta nx+1 razmjeran je broju prijavljenih
šteta u godini za koju se određuje pričuva šteta:
nX+1 = k \* BX
Gdje je k aritmetička sredina razmjera naknadno prijavljenih šteta i
prijavljenih šteta u proteklim godinama:

![](dodatni/145195.gif)

Ukoliko nisu poznati svi podaci o brojčanom stanju šteta za
protekle godine, može se aritmetička sredina k računati samo za poznate podatke.
Prosječni iznos naknadno prijavljenih šteta utvrđuje se iz sljedećih podataka:
s1 = iznos šteta koje su bile u godini (x) naknadno prijavljene i konačno
likvidirane,
s2 = iznos šteta koje su bile u godini (x) naknadno prijavljene i djelomično
likvidirane,
s3 = iznos pričuve šteta za otvorene štete na kraju godine (x) koje su u toj
godini naknadno prijavljene.
Očekivani prosječni iznos naknadno prijavljenih šteta jednak je:

![](dodatni/145194.gif)

*f* = koeficijent revalorizacije na kraj obračunskog razdoblja
*t* = koeficijent korekcije; definiran je u točki II 3.
U vrstama osiguranja kod kojih je broj naknadno prijavljenih šteta nx mali ili
jednak nuli, moguće je procjeniti j na razini skupine osiguranja ili koje druge
srodne vrste osiguranja, ili će se primjeniti odšteta u godini (x) koja se
odgovarajuće revalorizira na kraj te godine.
Metoda iz točke III 3. može se koristiti za utvrđivanje pričuve za vrstu
osiguranja za koju velikoj većini broja šteta treba kraće od dvije godine da se
prijave i/ili riješe u odnosu na razdoblje izloženosti i/ili nastanka.
Metoda iz točke III 3. nikako se ne može koristiti za utvrđivanje pričuve u
osiguranju od odgovornosti za štete na osobama (uključivo i za štete na osobama
u osiguranju od automobilske odgovornosti).
4. Pričuva za nastale a neprijavljene štete na kraju obračunskog razdoblja
kraćeg od godine dana može se utvrditi i drugim metodama procjene koje nisu
navedene u točkama III 1. – III 3., s tim da u tom slučaju taj iznos ne može
biti manji od iznosa pričuve za nastale a neprijavljene štete na kraju prethodne
godine.
5. Rentne štete
Ukoliko podaci za utvrđivanje pričuva za nastale a neprijavljene štete ne sadrže
i podatke o rentnim štetama, pričuvu za nastale a neprijavljene rentne štete je
potrebno posebno utvrditi koristeći metode iz točke III 1.
6. Ako zbog karakteristika korištenih podataka, informacija i metoda, obračunata
pričuva za nastale a neprijavljene štete ne sadrži sve dijelove navedene u točki
I 5, potrebne pričuve za nastale a nedovoljno prijavljene štete, za reaktivirane
štete i za štete u prijenosu utvrđuju se zasebno.
7. Pričuva za nastale a neprijavljene štete ne može biti manja od zbroja iznosa
likvidiranih i rezerviranih otvorenih šteta koje su nastale i nisu prijavljene
do dana na koji se utvrđuje pričuva šteta, ali su prijavljene do početka
izračuna pričuve.
 **IV TROŠKOVI OBRADE ŠTETA U PRIČUVI ŠTETA**Troškovi obrade šteta u pričuvi šteta sastavni su dio bruto pričuve šteta, a
odnose se na direktne troškove obrade šteta i indirektne troškove obrade šteta.
1. Direktni troškovi obrade šteta u pričuvi mogu biti sastavni dio pričuva za
prijavljene štete i pričuva za nastale a neprijavljene štete, ovisno o tome da
li su podaci o štetama, korišteni kod izračuna navedenih pričuva, uključivali u
cijelosti iznose o direktnim troškovima obrade šteta.
Ukoliko su direktni troškovi obrade šteta u pričuvi sastavni dio pričuva za
prijavljene i pričuva za nastale a neprijavljene štete, onda se to mora posebno
napomenuti.
Ukoliko direktni troškovi obrade šteta u pričuvi nisu u cijelosti sastavni dio
pričuva za prijavljene i pričuva za nastale a neprijavljene štete, moraju se
posebno obračunati po vrstama odnosno skupinama osiguranja.
2. Minimalni iznos za indirektne troškove obrade šteta u pričuvi je 0,50% od
zbroja pričuva za prijavljene štete, pričuva za nastale a neprijavljene štete i
direktnih troškova obrade šteta u pričuvi.
 **V UMANJENJE PRIČUVE ŠTETA ZA REGRESNA POTRAŽIVANJA I SPAŠENE OSTATKE OSIGURANE
IMOVINE**1. Umanjenje pričuva štete za očekivana naplaćena regresna potraživanja i
spašene ostatke osigurane imovine može biti sastavni dio pričuva za prijavljene
i pričuva za nastale a neprijavljene štete, ovisno o tome da li su podaci o
štetama korišteni kod izračuna navedenih pričuva uključivali iznose o naplaćenim
regresnim potraživanjima, prodanim spašenim i zaprimljenim ostacima osigurane
imovine i potraživanja za međunarodne štete.
2. Ukoliko uvjet iz prethodnog stavka nije ispunjen, navedeno umanjenje može se
posebno obračunati.
3. Pričuvu šteta društvo za osiguranje može umanjiti i za oprezno određenu
visinu regresnog potraživanja, ukoliko su neosporno ispunjeni svi uvjeti za
takvo potraživanje i njegovu naplatu, što se mora posebno napomenuti.
 **VI PRIČUVA ŠTETA NETO OD REOSIGURANJA**Društvo za osiguranje reosiguravateljni dio bruto pričuve šteta određene vrste
osiguranja utvrđuje u skladu s odredbama ugovora o reosiguranju i ovisno o
primjenjenoj metodi obračuna pričuve šteta.

**VII POTVRDA OBRAČUNA PRIČUVE ŠTETA**Društvo za osiguranje iskazuje u okviru tromjesečnog izvještaja strukturu
pričuve šteta na obrascu sp 8.1, koji je sastavni dio Statističkih standarda.
Ispunjeni obrazac sp 8.1 treba biti potpisan od strane ovlaštenog aktuara.

MINIMALNI STANDARDI, NAČIN OBRAČUNA I MJERILA ZA MATEMATIČKU PRIČUVU ŽIVOTNIH I
DRUGIH OSIGURANJA ZA KOJA SE OBRAČUNAVA MATEMATIČKA PRIČUVA

**I OSNOVNE ODREDBE**1. Ova mjerila utvrđuju način obračuna matematičke pričuve, način utvrđivanja
reosigurateljnog dijela tih pričuva, dozvoljene metode i principe obračuna
matematičke pričuve, dozvoljene temelje obračuna matematičke pričuve i način
uključivanja neamortiziranih troškova pribave osiguranja u obračun matematičke
pričuve. Ova mjerila također utvrđuju obveze upravitelja matematičke pričuve.
2. Odredbe ovih mjerila na odgovarajući se način primjenjuju i na društva za
reosiguranje.
3. Društvo za osiguranje dužno je oblikovati matematičku pričuvu za sve
dugoročne ugovore o osiguranju osoba kod kojih se kumuliraju sredstva štednje
ili sredstva za pokriće povećanih rizika u kasnijim godinama osiguranja, a
posebice za:
i. životna osiguranja,
ii. druga osiguranja kod kojih se upotrebljavaju tablice vjerojatnosti i
obračuni kao u životnim osiguranjima (npr. zdravstveno osiguranje s
višegodišnjim trajanjem ako je premija osiguranja, neovisno o starosti, jednaka
za cijelo vrijeme trajanja osiguranja).
4. Matematička pričuva mora biti dovoljna da omogući ispunjavanje svih razumno
predvidivih obveza koje proizlaze iz ugovora o osiguranju i to za sve vrste
osiguranja na koja se odnose ova mjerila, a kojima se društvo za osiguranje
bavi.

**II UPRAVITELJ MATEMATIČKE PRIČUVE**1. Društvo za osiguranje dužno je imenovati upravitelja matematičke pričuve i
dostaviti podatke o imenovanju Agenciji.
2. Upravitelj matematičke pričuve mora biti ovlašteni aktuar.
3. Upravitelj matematičke pričuve:
i. kontrolira da je matematička pričuva u skladu s preuzetim obvezama društva,
ii. kontrolira konzistentnost matematičke pričuve,
iii. daje preporuke za ulaganje matematičke pričuve kako bi se matematička
pričuva uložila u skladu s preuzetim obvezama društva i u skladu sa Zakonom o
osiguranju i drugim podzakonskim aktima,
iv. kontrolira ulaganja matematičke pričuve,
v. kontrolira knjigovodstveno stanje sredstava matematičke pričuve.
4. O ispravnosti obračuna i načinu angažiranja sredstava matematičke pričuve,
dostavlja Upravi društva i Agenciji, izvješće na kraju svakog tromjesečja i po
godišnjem obračunu za tekuću godinu.

**III PRINCIPI OBRAČUNA MATEMATIČKE PRIČUVE**1. Matematička pričuva treba biti obračunata u skladu sa sljedećim principima:
i. Matematička pričuva treba biti obračunata dovoljno opreznim prospektivnim
aktuarskim obračunom kao razlika sadašnje vrijednosti svih budućih obveza
definiranih uvjetima i ugovorom o osiguranju za svaki pojedini ugovor o
osiguranju, uključujući:
– sve zajamčene naknade, uključujući zajamčene otkup­ne vrijednosti,
– udjele u dobiti na koje ugovaratelji osiguranja, pojedinačno ili kolektivno,
imaju pravo neovisno kako su ti udjeli u dobiti opisani i neovisno o tome da li
su dana jamstva o visini udjela u dobiti,
– sve opcije dostupne ugovaratelju osiguranja prema uvjetima ugovora o
osiguranju,
– troškove pri čemu troškovi uključuju i provizije
i sadašnje vrijednosti svih budućih obveza ugovaratelja osiguranja po svakom od
tih ugovora o osiguranju (npr. uplate premija);
ii. Oprezan obračun nije obračun »najboljom procjenom«, već mora uključiti
odgovarajuće dodatke za štetno odstupanje relevantnih faktora. Pri određivanju
temelja obračuna treba uzeti u obzir sve okolnosti koje mogu utjecati na
promjene i kolebanja statističkih podataka vodeći računa o zemljopisnom području
u kojem se preuzima obveza, tipu ugovora o osiguranju, individualiziranim
povećanim rizicima i očekivanim administrativnim troškovima i troškovima pribave
osiguranja;
iii. Metoda obračuna matematičke pričuve mora biti ne samo razumna po sebi, već
također mora biti razumna uzimajući u obzir metodu utvrđivanja vrijednosti
sredstava u koja je matematička pričuva uložena;
iv. Matematička pričuva obračunava se u pravilu odvojeno za svaki ugovor o
osiguranju. Agencija može dozvoliti upotrebu statističkih i matematičkih
postupaka, ukoliko se može pokazati da taj postupak daje približno iste
rezultate kao i pojedinačni obračun. Princip odvojenih obračuna ne smije ni u
kojem slučaju spriječiti stvaranje dodatnih pričuva za općenite rizike koji nisu
individualizirani;
v. Ako je otkupna vrijednost osiguranja zajamčena, iznos matematičke pričuve za
pojedini ugovor u svakom trenutku mora biti najmanje u visini otkupne
vrijednosti zajamčene u tom trenutku;
vi. Prijenosne premije temeljnih životnih osiguranja i dopunskih osiguranja uz
životna osiguranja za koja se obračunava matematička pričuva uključuju se u
matematičku pričuvu; prijenosne premije dopunskih osiguranja uz životna
osiguranja za koja se ne obračunava matematička pričuva iskazuju se na
pozicijama prijenosne premije;
vii. Negativna matematička pričuva nije dozvoljena i postav­lja se na 0;
viii. Premije za novozaključena osiguranja moraju biti dovoljne da, na temelju
razumnih aktuarskih pretpostavki, omoguće društvu za osiguranje ispunjenje svih
njegovih obveza, a posebno oblikovanje odgovarajuće matematič­ke pričuve;
ix. U slučaju ugovora koji sudjeluju u dobiti metoda obračuna matematičke
pričuve može implicitno uzeti u obzir buduće udjele u dobiti svih vrsta, na
način koji je konzistentan s drugim pretpostavkama o budućem iskustvu i s
važećom metodom raspodjele dobiti. Temelji obračuna matematičke pričuve moraju
ostaviti dovoljno prostora da omoguće ostvarenje predviđenog sudjelovanja u
dobiti;
x. Dodaci za buduće troškove mogu biti implicitni ili eksplicitni, a u svakom
slučaju ukupno ne smiju biti manji od razborite procjene relevantnih budućih
troškova;
xi. Metoda obračuna matematičke pričuve ne smije biti pod­ložna
diskontinuitetima iz godine u godinu nastalim zbog proizvoljnih promjena metode
ili temelja obračuna i mora biti takva da omogući distribuciju dobiti na
adekvatan način tijekom trajanja svakog ugovora o osiguranju. Ovaj zahtjev ne
smije se tumačiti na način da spriječi promjenu kamatne stope za obračun
matematičke pričuve ukoliko promjena proizlazi iz promjena kamatnih stopa na
tržištu, ili promjenu pretpostavki o smrtnosti ili drugih pretpostavki u
obračunu matematičke pričuve, ako te promjene proizlaze iz promjena, stvarnog
ili procijenjenog budućeg iskustva društva za osiguranje;
xii. Društvo za osiguranje treba omogućiti uvid u temelje i metode
upotrijebljene u obračunu matematičke pričuve uključujući pričuvu za udjele u
dobiti svim zainteresiranim osobama;
xiii. Ako su obveze osiguratelja iskazane u stranoj valuti, matematička pričuva
obračunava se u toj valuti, a preračunava u kune na datum obračuna pričuve, na
način sukladan odredbama ugovora o osiguranju.

**IV METODE OBRAČUNA MATEMATIČKE PRIČUVE
IV 1. Životna osiguranja kod kojih ugovaratelj osiguranja snosi rizik ulaganja**1. Za životna osiguranja kod kojih ugovaratelj osiguranja snosi rizik ulaganja
obračunava se zasebna matematička pričuva, na način iz dijela IV. 2., za pokriće
rizika smrti, troškova obavljanja djelatnosti ili drugih rizika poput zajamčenih
isplata o dospijeću ili zajamčenih otkupnih vrijednosti.
2. Za životna osiguranja kod kojih ugovaratelj osiguranja snosi rizik ulaganja
uz navedenu matematičku pričuvu, potrebno je oblikovati i odgovarajuću posebnu
pričuvu za naknade osigurane ugovorom o osiguranju koje su direktno vezane za
vrijednost ulaganja.
3. Kada su naknade osigurane ugovorom direktno vezane za vrijednost jedinica
investicijskog fonda ili za vrijednost imovine sadržane u investicijskom fondu
društva za osiguranje, obično podijeljenom na jedinice, posebne pričuve za te
naknade moraju biti prikazane što je moguće približnije s tim jedinicama ili,
ako jedinice nisu određene toj imovini.
4. Kada su naknade osigurane ugovorom direktno vezane za indeks dionica ili neku
drugu referentnu vrijednost različitu od onih navedenih u prethodnom stavku,
posebne pričuve za te naknade moraju biti prikazane što je moguće približnije
ili s jedinicom za koju se smatra da predstavlja referentnu vrijed­nost ili, u
slučaju kada jedinice nisu određene, s imovinom odgovarajuće sigurnosti i
mogućnosti prodaje koja korespondira što je moguće približnije s onima na kojima
se određena referentna vrijednost temelji.
5. Vrijednost posebne pričuve iz prethodnih stavaka obračunava se kao broj
jedinica dodijeljenih ugovoru o osiguranju pomnožen s odgovarajućom vrijednosti
jedinice ili, u slučaju kada jedinice nisu određene, vrijednosti na datum
vrednovanja bilo koje druge mjere pridruženja ugovoru ekvivalentne jedinicama.
6. Za životna osiguranja kod kojih ugovaratelj osiguranja snosi rizik ulaganja
nije dozvoljeno umanjenje posebne pričuve za neamortizirane troškove pribave
osiguranja. Troškove pribave osiguranja dozvoljeno je razgraničiti, i iskazati
ih sukladno računovodstvenom standardu društava za osiguranje, do visine
stvarnih troškova pribave, ali ne više od 3,5% manjeg od:
i. iznosa koji bi se na datum vrednovanja isplatio u slučaju smrti, i
ii. zbroja vrijednosti, na datum vrednovanja, jedinica pridruženih ugovoru o
osiguranju (ili, u slučaju kada jedinice nisu određene, vrijednosti na datum
vrednovanja bilo koje druge mjere pridruženja ugovoru ekvivalentne jedinicama) i
ukupnog iznosa budućih premija za vrijeme trajanja osiguranja, ali najviše
uključujući premije koje se plaćaju do 75 godina starosti osiguranika ako je
trajanje osiguranja dulje.

**IV 2. Ostala osiguranja**1. Matematička pričuva obračunava se prospektivnom neto metodom kao razlika:
– sadašnje vrijednosti svih budućih obveza po ugovorima o osiguranju definiranih
uvjetima i ugovorom o osiguranju, uključujući ugovorene svote i udjele u dobiti
na koje ugovaratelji osiguranja, pojedinačno ili kolektivno, imaju pravo
neovisno kako su ti udjeli u dobiti opisani i neovisno o tome da li su dana
jamstva o visini udjela u dobiti, i
– sadašnje vrijednosti svih budućih uplata tehničke premije.
2. Kod ugovora o osiguranju kod kojih je trajanje osiguranja dulje od trajanja
plaćanja premije u obračun matematičke pričuve eksplicitno se uključuju budući
troškovi uprave.
3. U temeljnim životnim osiguranjima dozvoljeno je smanjenje matematičke pričuve
za neamortizirane stvarne troškove pribave osiguranja (cilmerizacija), pri čemu
stopa cilmerizacije ne može biti viša od 3,5% od ugovorene svote odnosno od
godišnjeg iznosa rente (u oba slučaja ne uključujući dobit). Obračunati iznos
neamortiziranih troškova pribave osiguranja obvezno se iskazuje u prilogu
financijskih izvješća.
4. Tehnička premija u obračunu matematičke pričuve, diskontiranje
neamortiziranog troška pribave osiguranja i diskontiranje vrijednosti budućih
obveza obračunavaju se na temelju istih temelja obračuna.
5. Tehnička premija koja se koristi u obračunu matematičke pričuve uvećana za
dozvoljeni godišnji iznos cilmerizacije u smislu stavka 3. ne smije biti ni u
kojem slučaju veća od 90% bruto premije iz ugovora o osiguranju za razdoblje za
koje je obračunata tehnička premija. U slučaju da uvjet iz prve rečenice nije
zadovoljen, u obračunu matematičke pričuve umjesto tehničke premije uvećane za
dozvoljeni iznos cilmerizacije uzima se 90% bruto premije. Bruto premija iz
prethodnih rečenica ne uključuje doplatke na osnovnu premiju iz cjenika poput
doplatka za ispodgodišnje plaćanje premije, fiksne troškove po polici i slično.
6. U slučaju da su predviđeni budući troškovi za postojeća osiguranja veći od
implicitno uračunatih troškova u obračunu matematičke pričuve (razlika stvarne
bruto premije i tehničke premije koja se koristi u obračunu matematičke pričuve
uvećane za dozvoljeni iznos cilmerizacije) društvo za osiguranje dužno je
oblikovati dodatnu pričuvu. Iznos dodatne pričuve, te pretpostavke i metoda za
procjenu budućih troškova sastav­ni su dio Izvješća ovlaštenog aktuara o
obračunu matematičke pričuve.
7. U slučaju potrebe za stvaranjem dodatnih pričuva za općenite rizike koji nisu
individualizirani iznos, te pretpostavke i metoda obračuna dodatne pričuve
sastavni su dio Izvješća ovlaštenog aktuara o obračunu matematičke pričuve.
8. Za grupna osiguranja zaključena po jednoj dobi s pojedinač­nim policama
matematička pričuva se obračunava prema stvarnoj pristupnoj dobi svakog
osiguranika.
9. Ako za određeni tip ugovora o osiguranju nije moguće koristiti neto metodu
obračuna matematičke pričuve zbog svojstava ugovora o osiguranju, matematička
pričuva se obračunava drugom prospektivnom metodom u skladu s ovim mjerilima, a
posebice principima izračuna matematičke pričuve iz točke III. i odredbama ove
točke. U tom slučaju potrebna je prethodna suglasnost Agencije.
10. Matematička pričuva na datum vrednovanja dobiva se linearnom interpolacijom
obračunatih matematičkih pričuva (prije eventualnog postavljanja na 0) na
početku i na kraju tekuće godine osiguranja. Za temeljna životna osiguranja
matematičkoj pričuvi na datum vrednovanja dodaje se prijenosna premija uzimajući
u obzir način plaćanja premije. Obračun prijenosne premije temelji se na
tehničkoj premiji, troškovima uprave i dozvoljenom godišnjem iznosu
cilmerizacije iz ugovora o osiguranju. Ukoliko je tako dobivena matematička
pričuva negativna, postavlja se na 0.
11. Unutar financijske godine društvo za osiguranje dužno je po isteku svakog
mjeseca povećavati matematičku pričuvu na temelju pojedinačnih mjesečnih
obračuna analognih obračunima na kraju financijske godine ili na temelju
privremenih mjesečnih obračuna.
12. Privremeni mjesečni obračun matematičke pričuve unutar financijske godine,
za ukupno poslovanje, obračunava društ­vo za osiguranje kao razliku prihoda i
rashoda na sljedeći način:
i. Prihodi:
– zaračunate bruto premije osiguranja,
– prinos od ulaganja matematičke pričuve,
ii. Rashodi:
– obračunate naknade iz osiguranja, neto od reosiguranja,
– ukalkulirani troškovi poslovanja,
– reosigurateljna premija.
iii. Postotak ukalkuliranih troškova koji se može primijenjivati tijekom
sljedeće financijske godine na kraju prethodne financijske godine oprezno
određuje aktuar uzevši u obzir predviđenu strukturu budućeg portfelja. Iznos i
metoda određivanja tog postotka sastavni su dio Izvješća ovlaštenog aktuara o
obračunu matematičke pričuve.
13. Matematička pričuva se na temelju mjesečnih obračuna ne umanjuje, kod
privremenih mjesečnih obračuna ako su rashodi veći od prihoda, odnosno kod
pojedinačnih mjesečnih obračuna ako je obračunata matematička pričuva manja od
matematičke pričuve prethodnog obračuna. U iznimnim slučajevima na temelju
pojedinačnih mjesečnih obračuna dozvoljeno je umanjenje matematičke pričuve
unutar financijske godine.

**V TABLICE VJEROJATNOSTI**1. Izbor tablica vjerojatnosti koje će se primijeniti u obračunu matematičke
pričuve (poput tablica smrtnosti, tablica poboljevanja, tablica odustanaka od
osiguranja, tablica bračnog statusa i slično) treba biti razborit. U obzir treba
uzeti relevantne trendove u iskustvu društva za osiguranje i osigurateljne
industrije u cijelosti, očekivane trendove, politiku preuzimanja u osiguranje i
druge promjene koje mogu značajno utjecati na rezultat.
2. Kod ugovora o osiguranju kod kojih pretpostavke o smanjenju smrtnosti
povećavaju matematičku pričuvu, treba pri određivanju smrtnosti u obračunu
matematičke pričuve primijeniti odgovarajuće korekcije za buduće smanjenje
smrtnosti. Kod životnih osiguranja koja pokrivaju rizik smrti i zdravstvenih
osiguranja treba pri određivanju vjerojatnosti smrtnosti i poboljevanja uzeti u
obzir moguće promjene rizika iz poznatih bolesti čiji utjecaj još nije
evidentiran u postojećim tablicama vjerojatnosti.
3. Pri određivanju tablica vjerojatnosti za obračun matematičke pričuve u
pravilu treba koristiti najnovije službene tablice vjerojatnosti i druge
statistike Republike Hrvatske. Iznimno je, uz prethodnu suglasnost Agencije,
dozvoljeno korištenje i drugih tablica vjerojatnosti ako se njihovom primjenom
dobivaju veći iznosi matematičke pričuve. Promjene službenih tablica
vjerojatnosti u smislu prethodno navedenih stavaka, moraju biti odobrene od
Agencije.
4. U slučaju da u portfelju osiguratelja ima više od 10% osiguranika s
prebivalištem izvan Republike Hrvatske, za ugovore o osiguranju tih osiguranika
treba uzeti u obzir iskustva i trendove u tablicama vjerojatnosti zemlje
njihovog prebivališta, uz predhodno odobrenje Agencije.

**VI KAMATNA STOPA**1. Kamatna stopa koja se koristi u obračunu matematičke pričuve treba biti
razborito odabrana i treba zadovoljavati sljedeće uvjete:
i. Najviša kamatna stopa za obračun matematičke pričuve u razdoblju od 2006. do
2008. godine iznosi:
– 4,50% u 2006. godini,
– 4,25% u 2007. godini,
– 4,00% u 2008. godini,
pri čemu kamatna stopa ne smije biti viša od prosječnog prinosa koji je društvo
za osiguranje postiglo ulaganjem sredstava matematičke pričuve u prethodne tri
godine. Agencija će sniziti najvišu kamatnu stopu u slučaju značajnog pada
prinosa na tržištu državnih obveznica u spomenutom razdoblju te utvrditi kamatne
stope za naredno razdoblje.
ii. Prosječan prinos iz točke i. računa se kao ponderirani prosjek prinosa na
matematičku pričuvu u posljednje tri godine, pri čemu se za pondere uzima
prosječna vrijednost matematičke pričuve tijekom godine, a prinos u određenoj
godini se izračunava kao:

![](dodatni/145193.gif)

Gdje je:
*P* = prinos,
*PU* = ukupni prihod ulaganja matematičke pričuve,
*TU* = ukupni trošak ulaganja matematičke pričuve,
*VMPŽO* = prosječna vrijednost matematičke pričuve tijekom promatrane financijske
godine.
– Prosječna vrijednost matematičke pričuve izračunava se tako da se uzima
vrijednost matematičke pričuve na najmanje dva datuma tijekom promatrane
financijske godine i to na početku i kraju financijske godine.
– Prinos se izračunava posebno za svaku financijsku godinu.
– Prosječan prinos dobiva se kao zbroj prinosa pomnoženih s prosječnom
vrijednošću matematičke pričuve za posljednje tri pune financijske godine (u
godišnjim financijskim izvješćima uključujući godinu za koju se radi obračun
matematičke pričuve) i podijeljen sa zbrojem prosječnih vrijednosti matematičke
pričuve.
iii. Društvo za osiguranje nije obvezno koristiti tako visoku kamatnu stopu;
iv. Odredbe prethodnih točaka ne odnose se na matematičke pričuve životnih
osiguranja u kojima ugovaratelj osiguranja snosi rizik ulaganja iz točke IV.1.

**VII REOSIGURANJE**1. Reosigurateljni dio matematičke pričuve obračunava se u skladu s odredbama
ugovora o reosiguranju.
2. Reosigurateljni dio sredstava matematičke pričuve veći od 15% ukupno
obračunate matematičke pričuve treba biti deponiran kod društva za osiguranje, a
podliježe odredbama ulaganja kao dio matematičke pričuve. Navedeno se ne
primjenjuje ako je reosiguran samo rizik smrti.
3. Društvo za reosiguranje obračunava matematičku pričuvu u skladu s odredbama
ugovora o reosiguranju. Umanjenje matematičke pričuve za dio predan u
retrocesiju obračunava se u skladu s odredbama ugovora o retrocesiji.

**VIII IZRADA I POTVRDA OBRAČUNA MATEMATIČKE PRIČUVE**Ovlašteni aktuar pri utvrđivanju ispravnosti obračuna matematičke pričuve treba:
1. Provjeriti da li se računalni programi za obračun matematičke pričuve i
dokumentacija izrađena na temelju tih računalnih programa temelji na
vjerodostojnim izvornim podacima i da li udovoljavaju programiranim računskim
kontrolama računalnih izračuna;
2. Provjeriti da li je suma matematičke pričuve društva za osiguranje i obveze
reosiguratelja dovoljna za pokriće svih obveza iz ugovora o osiguranju na kraju
promatrane financijske godine;
3. Provjeriti da li su premije za ugovore o osiguranju koji su zaključeni
tijekom financijske godine dovoljne da na temelju razumnih aktuarskih
pretpostavki i uzimajući u obzir druge financijske izvore društva za osiguranje
koji su dostupni za tu svrhu, omoguće društvu za osiguranje ispunjenje svih
njegovih obveza u odnosu na te ugovore o osiguranju, a posebno oblikovanje
odgovarajuće matematičke pričuve;
4. Za svaku od točaka navedenih u prethodnom stavku ovlašteni aktuar treba u
Mišljenju ovlaštenog aktuara o obračunu matematičke pričuve navesti da li je
zadovoljena;
5. Ovlašteni aktuar dužan je uz Mišljenje ovlaštenog aktuara o obračunu
matematičke pričuve izraditi i Izvještaj ovlaštenog aktuara o obračunu
matematičke pričuve koje se dostavlja Agenciji zajedno s financijskim
izvještajima;
6. Izvještaj ovlaštenog aktuara o obračunu matematičke pričuve treba sadržavati
za svaki tip ugovora o osiguranju:
– detaljan opis obveza, bitnih za obračun matematičke pričuve, definiranih
uvjetima osiguranja i ugovorom o osiguranju, uključujući sve garantirane
naknade, način raspodjele dobiti i opcije;
– temelje obračuna i metodu kojima je obračunata matematička pričuva;
– ukoliko je korištena modificirana neto metoda ili druga metoda u skladu s
odredbama točke IV. ovih Mjerila detaljan opis metode, i pojašnjenje zbog čega
je korištena druga metoda;
– iznose, temelje obračuna, pretpostavke i metode obračuna za sve dodatne
pričuve uključene u matematičku pričuvu poput pričuve za neindividualizirane
rizike, pričuve za buduće troškove, pričuve za specijalne garancije i opcije;
– iznos i metodu određivanja postotka za izračun ukalkuliranih troškova
poslovanja u privremenim mjesečnim obračunima;
– ukoliko su korištene promijenjene tablice vjerojatnosti u smislu točke V. ovih
Mjerila detaljan opis i razlog promijena, te metodu izračuna;
– popunjene obrasce definirane od Agencije;
7. Društvo za osiguranje iskazuje u okviru tromjesečnog izvještaja strukturu
matematičke pričuve na obrascima sp 13, koji su sastavni dio Statističkih
standarda. Ispunjeni obrasci sp 13 trebaju biti potpisani od strane ovlaštenog
aktuara.

**IX ODREDNICE POJMOVA, OBRAZLOŽENJA IZRAZA I OBJAŠNJENJA**1. Zaračunatom premijom smatra se naplaćena premija (stvarno naplaćena premija
uključujući naplaćeni dio djelomično naplaćenih rata). Dospjele djelomično
naplaćene rate mogu se smatrati naplaćenima ukoliko je naplaćeno najmanje 50%
rate.
2. Troškovi pribave osiguranja uključuju samo neposredne troškove pribave
osiguranja od zaračunate premije. Pod neposrednim troškovima pribave smatraju se
troškovi provizije za zaključena osiguranja i troškovi zaposlenika direktno i
isključivo zaposlenih na pribavi osiguranja, odnosno u slučaju zaposlenika koji
obavljaju više poslova razmjerni dio troškova tog zaposlenika za dio radnog
vremena koji prosječno godišnje provodi na direktnim i isključivim poslovima
pribave osiguranja. Troškovi ispostavljanja dokumenata o osiguranju ili
uključivanja ugovora o osiguranju u portfelj, kao i posredni troškovi poput
troškova reklame ili administrativni troškovi vezani s obradom ponude i
izdavanjem police ne smatraju se neposrednim troškovima pribave i nije ih
dozvoljeno razgraničavati.
3. Temelji obračuna matematičke pričuve su tablice vjerojatnosti (tablice
smrtnosti, tablice poboljevanja, tablice odustanaka, tablice bračnog statusa i
slično), kamatna stopa i troškovi.
4. Matematička pričuva obračunata u skladu s ovim Mjerilima je matematička
pričuva, bruto iznos.
5. Matematička pričuva, bruto iznos umanjena za dio predan u reosiguranje je
matematička pričuva, neto od reosiguranja.
6. Datumom vrednovanja u smislu ovog Pravilnika smatra se datum na koji se
odnosi obračun matematičke pričuve.
7. Individualiziranim rizicima smatraju se rizici koji se odnose na pojedinca,
primjerice rizici zanimanja, sporta ili bolesti osiguranika.
8. Neindividualiziranim rizicima smatraju se rizici koji se ne odnose na
pojedinca, već na veću grupu ili sve osiguranike zbog primjerice zemljopisnog
područja na kojem osiguranici borave ili pojave nove bolesti.

MINIMALNI STANDARDI, NAČIN OBRAČUNA I MJERILA ZA PRIČUVE ZA KOLEBANJE ŠTETA

**I OSNOVNE ODREDBE**1. Ova Mjerila za pričuve za kolebanje šteta utvrđuju način obračuna pričuve za
kolebanje šteta.
2. Društvo za osiguranje utvrđuje pričuve za kolebanje šteta po vrstama
osiguranja sukladno ovom Pravilniku.
3. Pričuva za kolebanje šteta ne utvrđuje se za dugoročne ugovore osiguranja
osoba kod kojih se kumuliraju sredstva štednje ili sredstva za pokriće povećanih
rizika u kasnijim godinama osiguranja.

**II NAČIN OBRAČUNA**1. Podaci potrebni za izradu
Za izračun (utvrđivanje) pričuve za kolebanje šteta koriste se sljedeći podaci:
i. kvota šteta za pojedinu osigurateljnu skupinu (vrstu) u obračunskom razdoblju
na kraju kojeg se utvrđuje pričuva,
ii. kvote šteta za pojedinu osigurateljnu skupinu (vrstu) i to za svaku godinu
posebno u n-godišnjem neprekidnom razdoblju koje prethodi obračunskom razdoblju
za koje se utvrđuje pričuva.
2. Kvote šteta računaju se počevši od 1998. godine. Svake godine broj
promatranih godina n (iz točke 2. prethodnog stavka) na temelju kojih se računa
prosječna kvota šteta uvećava se za jednu godinu sve dok ne dosegne 10.
Ako u razdoblju za određivanje prosječne kvote šteta Društvo za osiguranje nije
obavljalo poslove pojedine osigurateljne skupine (vrste), dužno je za to
razdoblje koristiti ukupnu kvotu šteta za cijelo tržište u Republici Hrvatskoj.
3. Kvote šteta iz prethodnog stavka objavljuje Agencija.
4. Kvota šteta je kvocijent mjerodavne štete i mjerodavne premije pomnožen sa
100 (KŠi).
Mjerodavna šteta (MŠ) znači:
*MŠ = BŠ – ŠR ± PPŠ ± PPŠR ± PPB ± POOP – PKOP*Gdje je:
*MŠ*  = mjerodavna šteta u promatranom razdoblju,
*BŠ*       = obračunate (bruto) odštete,
*ŠR*       = udio reosiguranja u odštetama,
*PPŠ*    = promjena pričuve šteta (nastalih prijavljenih i nastalih neprijavljenih),
*PPŠR*  = promjena pričuve šteta, udio reosiguranja
*PPB*    = promjena pričuve za bonuse,
*POOP* = promjena ostalih osigurateljno-tehničkih pričuva,
*PKOP* = prihodi od kamata ostvarenih na osigurateljno-tehničkim pričuvama.
Mjerodavna premija (MP) znači:
*MP = ZBP – PRE ± PPP ± PPPR,*Gdje je:
*MP*  = mjerodavna premija u promatranom razdoblju,
*ZBP* = zaračunata bruto premija,
*PRE* = premija predana u reosiguranje,
*PPP* = promjena bruto pričuva prijenosnih premija,
*PPPR* = promjena pričuva prijenosnih premija, udio reosiguranja.
Ako su u promatranom razdoblju:
MŠ £ 0 i MP
³ 0 tada je KŠi = 0,
MŠ > 0 i MP £ 0 ili MŠ = 0 i MP < 0 tada je KŠi = 130,
MŠ < 0 i MP < 0 tada je ![](dodatni/145192.gif)

5. Temeljem izračunate kvote štete za razdoblje iz II 1. ii, na način opisan u
II 4., izračunava se prosječna kvota štete (PKŠ) i standardna devijacija (SD):

![](dodatni/145191.gif)

Gdje je:
n = broj promatranih godina (u pravilu 10)
KŠi = kvota šteta u godini »i«
Za izračun PKŠ i SD ne koriste se podaci o kvoti šteta (KŠo) za obračunsko
razdoblje za koje se utvrđuje pričuva za kolebanje šteta.
Ako je KŠi u nekoj godini veća od 130, za izračun PKŠ i SD izjednačit će se na
130.
6. Pričuva za kolebanje šteta na kraju obračunskog razdoblja utvrđuje se ako su
ispunjeni sljedeći uvjeti:
i. KŠi za i=1,…,n najmanje jednom je iznad 100;
ii. SD za promatrano razdoblje iznosi najmanje 5.
7. Gornja granica obveze
Mjerodavna premija u obračunskom razdoblju (MPo) računa se po formuli danoj u II
4. Ako se izračunom dobije MPo< 0, tada se MPo stavlja na nulu.
Gornja granica obveze (GGO) dobije se tako da se MPo pomnoži s višekratnikom
standardne devijacije (SD) iz II 5. podjeljenim sa 100 i to:
i. za osigurane usjeva i nasada (šifra 09.11)
ii. osiguranje kredita (šifra 14)
sa šesterokratnikom standardne devijacije,
iii. za sve ostale vrste rizika (osiguranja)
s četverokratnikom standardne devijacije.
8. Povećanje pričuve za kolebanje šteta
Pričuva za kolebanje šteta povećava se za 3,5% gornje granice obveze (utvrđene
prema II 7.).
Ako bi povećanjem iz prethodnog stavka pričuva za kolebanje šteta premašila
gornju granicu obveze (utvrđenu prema II 7.), pričuva se povećava samo do gornje
granice obveze.
Ako je pričuva za kolebanje šteta na početku obračunskog razdoblja veća od GGO
pričuva se ne povećava.
9. Smanjenje pričuve za kolebanje šteta
Ako je kvota šteta u tekućem obračunskom razdoblju veća od prosječne kvote šteta
(utvrđene prema II 5.), pričuva za kolebanje šteta smanjuje se za iznos
SP = (KŠo – PKŠ) % • MPo
Gdje je:
*SP* = smanjenje pričuve za kolebanje šteta
*KŠo* = kvota šteta u obračunskom razdoblju.
10. Iznos pričuve na kraju obračunskog razdoblja
Kada su ispunjeni uvjeti iz II 6. pričuva za kolebanje šteta na kraju
obračunskog razdoblja dobije se primjenom II 8. i 9.
Iznos pričuve za kolebanje šteta na kraju obračunskog razdoblja ne može biti
manji od nule niti veći od GGO.
11. Kada nisu ispunjeni uvjeti iz II 6 nije potrebno utvrđivati pričuvu za
kolebanje šteta, iznos pričuve na kraju obračunskog razdoblja je nula.

**III IZRADA I POTVRDA OBRAČUNA PRIČUVE ZA KOLEBANJE ŠTETA**Društvo za osiguranje iskazuje u okviru godišnjeg izvještaja strukturu pričuve
za kolebanje šteta na obrascu sp 10, koji je sastavni dio Statističkih
standarda. Ispunjeni obrazac sp 10 treba biti potpisan od strane ovlaštenog
aktuara.

Pravilnik, NN 139/2006-3157
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)