## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2656/2004 od 11. studenoga 2004.

### NN 160/2004 (18.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2656/2004 od 11. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2813

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom B. M. i J. P., obojice iz P., koje zastupa
Lj. K.-S., odvjetnica u V., na sjednici održanoj 11. studenoga 2004. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.Ustavna
tužba se usvaja, te se ukidaju:

–
presuda Županijskog suda u Virovitici, broj: Gž-468/04-2 od 31. svibnja 2004.
godine i

–
presuda Općinskog suda u Pitomači, broj: P-26/04 od 26. veljače 2004. godine.

II.Predmet
se vraća Općinskom sudu u Pitomači na ponovni postupak i odlučivanje.

III.Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je dana 16. srpnja 2004. godine protiv presude
Županijskog suda u Virovitici, broj: Gž-468/04-2 od 31. svibnja 2004. godine.
Tom je presudom odbijena žalba podnositelja i potvrđena presuda Općinskog suda
u Pitomači, broj: P-26/04 od 26. veljače 2004. godine.

2.U
spornoj pravnoj situaciji, 16. travnja 1996. godine, Đ. M., supruga B. M.
sklopila je sa Z. š. – k. z. V. ugovor o kreditu broj 478, na iznos od 9.000,00
kuna s godišnjim kamatama u visini od 84%, te u slučaju nevraćanja kredita u
ugovorenom roku, zatezne kamate po stopi od 84% godišnje. U navedenom ugovoru u
svojstvu solidarnih jamaca bili su navedeni podnositelji, te J. B. i M. Š.

S
obzirom na činjenicu da solidarni dužnici nisu mogli ispunjavati preuzete
obveze po ugovoru o kreditu, vjerovnik je u parničnom postupku koji se vodio
pred Općinskim sudom u Virovitici pod brojem: P-150/97 ishodio pravomoćnu i
ovršnu presudu. Na temelju ovršne isprave ovrhovoditelj (Z. š. – k. z. iz V.)
pokrenuo je ovršni postupak pred Općinskim sudom u Pitomači koji se vodi pod
brojem: Ovr-107/02.

Solidarni
jamci, odnosno podnositelji ustavne tužbe pokrenuli su pred Općinskim sudom u
Virovitici parnični postupak, broj: P-283/02 radi utvrđivanja ništavosti
odredbi tako zaključenog ugovora o kreditu, a koje se odnose na visinu
ugovorenih zateznih kamata. Odlukom prvostupanjskog suda utvrđeno je da su te
odredbe spornog ugovora u cijelosti ništave uz utvrđenje da se na njega treba
primjenjivati kamata po stopi koju banke ugovaraju za slične poslove u iznosu
24% godišnje.

3.S obzirom na izreku deklaratorne presude u
predmetu, broj: P-283/02 podnositelji su u ovršnom predmetu, broj: Ovr-107/02
podnijeli žalbu iz razloga navedenih u članku 46. stavku 2. točki 9. Ovršnog
zakona (»Narodne novine«, broj 57/96., 29/99., 42/00. – odluka Ustavnog suda,
173/03., u daljnjem tekstu: OZ).

U tijeku ovršnog postupka, podnositelji su upućeni na
parnicu, te su presudom Općinskog suda u Pitomači, broj: P-26/04-6 od 26.
veljače 2004. godine, podnositelji odbijeni s tužbenim zahtjevom koji je
glasio:

»Proglašava se da ovrha u ovršnom predmetu Općinskog
suda u Pitomači broj: Ovr-107/02, pokrenuta po ovršnom prijedlogu tužene Z. š.
k. z. V. protiv tužitelja M. B. iz P. i J. P. iz P. nije dopuštena, a što je
tužena dužna priznati, te tužiteljima nadoknaditi trošak ovog postupka, a sve
to u roku od 15 dana pod prijetnjom ovrhe«.

4. U
ustavnoj tužbi podnositelji u bitnome iznose ospo­ravajuće razloge iznesene u
žalbenom postupku. Ističu da su osporavanom presudom, uslijed pogrešno i
nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja, te pogrešne primjene postupovnog i
materijalnog prava, povrijeđena ustavna prava sadržana u člancima 19. stavku 1.
i 29. stavku 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelji
ističu da su osporene presude donesene uz nepravilnu primjenu odredbi članka
46. stavaka 9. i 10. OZ-a, jer smatraju da je sudska odluka na temelju koje je
ovrha pokrenuta naknadnom sudskom odlukom djelomično izmijenjena, budući da je
utvrđeno između istih stranaka da je ugovor o kreditu u odnosu na odredbe o
ugovornim i zateznim kamatama djelomično ništav, odnosno da nisu ništave kamate
od 24% godišnje na pozajmljenu glavnicu od 9.000,00 kuna. Ističu da je druga
sudska odluka donesena 18. lipnja 2002. godine, odnosno u vrijeme kada više
nisu mogli zaustaviti ovrhu koja je pokrenuta na temelju ovršne isprave
(odnosno presude Općinskog suda u Virovitici, broj: P-150/97 od 15. travnja
1997. godine).

I
nadalje smatraju da bi provođenje ovrhe uz utvrđene kamate od 168% godišnje,
koje su utvrđene zabranjenima i nezakonitima, bila grubo povrijeđena ustavna
prava koja su naprijed navedena. Ističu da kada bi se ovrha nastavila po
prvotnoj presudi, njihove bi obiteljske kuće bile prodane po znatno nižoj
cijeni od stvarne vrijednosti, te bi ostali bez svoje cjelokupne imovine.
Ističu da se to već dogodilo brojnim obiteljima na području Pitomače i
Virovitice.

Zaključno,
cijeneći osporavanu odluku, kao i njoj prethodeću prvostupanjsku presudu
nezakonitima, podnositelji predlažu Ustavnom sudu podnesenu ustavnu tužbu
usvojiti i osporene presude ukinuti.

5.
Povodom prijedloga podnositelja ovaj Sud je rješenjem, broj: U-III-2656/2004 od
23. rujna 2004. godine, privremeno odgodio ovrhu u ovršnom predmetu Općinskog
suda u Pitomači, broj: Ovr-107/02 do donošenja predmetne Odluke.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

6.
Analizom osporavanih presuda, navoda ustavne tužbe i spisa predmeta, utvrđeno
je da je presuđujući u spornoj pravnoj situaciji, prvostupanjski sud utvrdio kao
nesporne činjenice postojanje ugovora o kreditu, zatim postojanje pravomoćne i
ovršne presude kojom se nalaže, između ostalih i podnositeljima kao solidarnim
dužnicima izvršenje dospjele a neispunjene obveze, te postojanje pravomoćne
presude kojom se utvrđuju ništavim odredbe spornog ugovora o kreditu, preko
godišnje kamate u visini od 24%, jer je sud utvrdio da su više kamate
zelenaške.

Glede
dopuštenosti ovrhe u konkretnom slučaju prvostupanjski sud je izrazio
stajalište prema kojemu ovršna isprava na temelju koje je tražena ovrha nije
stavljena izvan snage. Sud ističe da je činjenica utvrđenja ništavosti odredaba
spornog ugovora o kreditu valjana pravna osnova za podnošenje zahtjeva za
ponavljanje pravomoćno dovršenog parničnog postupka iz kojega je proizašla
ovršna isprava, međutim da deklaratorna presuda donesena u konkretnom slučaju
ne može mijenjati obvezu utvrđenu kondemnatornom ovršnom ispravom. Zaključno,
prvostupanjski sud je utvrdio da se sadržaj pravomoćne i ovršne isprave može
mijenjati samo u parničnom postupku pod uvjetima utvrđenim u Zakonu o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.), a
nikako u ovrš­nom postupku, pogotovo imajući u vidu razloge za žalbu sadržane u
odredbi članka 46. OZ-a.

Protiv
prvostupanjske presude podnositelj je izjavio žalbu, koja je osporenom presudom
Županijskog suda u Virovitici u cijelosti odbijena kao neosnovana.

**7.** Prema odredbama članka 62.
stavka 1. i stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02. - pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
svatko može po iscrpljivanju dopuštenog pravnog puta podnijeti Ustavnom sudu
ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti,
tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s
javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji
ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna
sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i
područnu (regionalnu) samoupravu.

Ustavna
tužba nije pravno sredstvo u sustavu redovnih ili izvanrednih pravnih lijekova
nego poseban institut za ocjenu pojedinačnih akata tijela državne vlasti,
tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave i pravnih osoba s
javnim ovlastima radi zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda zajamčenih
Ustavom. Slijedom navedenog, Ustavni sud, tijekom postupka pružanja
ustavnosudske zaštite, na temelju činjeničnog stanja utvrđenog u postupku iz
kojega je proizašla osporavana odluka i unutar zahtjeva istaknutog u ustavnoj
tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama došlo do
ustavno nedopuštenog posizanja u ljudska prava i temeljne slobode.

8. U
konkretnom slučaju mjerodavne su odredbe članka 46. stavka 2. točke 9. OZ-a,
koje glase:

(2)
Ovršenik može izjaviti žalbu osobito: (...)

9. ako
je tražbina prestala na temelju činjenice koja je nastala u vrijeme kad je
ovršenik nije više mogao uspješno istaknuti u postupku iz kojega potječe
odluka, odnosno ako je tražbina prestala na temelju činjenice koja je nastala
nakon zaključenja sud­ske ili upravne nagodbe ili sastavljanja javnobilježničke
isprave, (...)

i
odredbe članka 109. stavka 1. i članka 110. Zakona o obvez­nim odnosima
(»Narodne novine«, broj 53/91., 73/91., 3/94., 7/96., 91/96. i 112/99., u
daljnjem tekstu: ZOO), koje glase:

Na
ništavost sud pazi po službenoj dužnosti i na nju se može pozivati svaka
zainteresirana osoba.

*Pravo
na isticanje ništavosti ne gasi se.*

9. Na temelju
ustavnog jamstva iz članka 29. stavka 1. Ustava svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

Ustavni
sud utvrđuje da je u provedenom postupku zbog pogrešne primjene odredbe članka
46. stavka 2. točke 9. OZ-a u svezi s člancima 109. stavkom 1. i 110. ZOO-a,
podnositeljima povrijeđeno pravo na pravično suđenje. Naime, pogrešno je pravno
stajalište nadležnih sudova izneseno u osporenim presudama (točka 6.
obrazloženja).

Prema
pravnom stajalištu Ustavnog suda, u pravnoj situaciji u kojoj postoji
kondemnatorna presuda kojom se nalaže plaćanje obveze i deklaratorna presuda
donesena naknadno između istih stranaka kojom se utvrđuje da je dio obveze koja
je utvrđena kondemnatornom presudom ništav, a ne postoje uvjeti za ponavljanje
postupka u kojemu je donesena kondemnatorna presuda, sudovi neće dozvoliti
ovrhu kondemnatorne presude u cijelosti, već samo u dijelu koji nije obuhvaćen
ništavošću.

Navedeno stajalište temelji se na primjeni odredbe
članka 46. stavka 2. točke 9. OZ-a, jer u konkretnom slučaju treba smatrati da
je tražbina djelomično prestala na temelju činjenice koja je nastala u vrijeme
kad je ovršenik više nije mogao uspješno isticati u postupku u kome je nastala
kondemnatorna – ovršna presuda. Isto tako, uzevši u obzir odredbu članka 109.
stavka 1. ZOO-a prema kojoj se na ništavost pazi po službenoj dužnosti, dužnost
je sudova, kada ih ovršenik upozori da je ovršna isprava dijelom ništava, a ta
ništavost je utvrđena pravomoćnom sudskom odlukom između istih stranaka koje
sudjeluju u ovršnom postupku, da utvrde da je ovrha nedopuštena u dijelu koji
je obuhvaćen ništavošću, te da dopuste ovrhu u preostalom – valjanom dijelu.

Iz
navedenoga proizlazi da je postupak radi proglašenja ovrhe nedopuštenom u
odnosu na podonositelje bio nepravičan, što je posljedica pogrešnog pravnog
stajališta u svezi primjene odredbe članka 46. stavka 2. točke 9. OZ-a. Stoga
je podnositeljima povrijeđeno ustavno pravo na pravično suđenje zajamčeno
odredbom članka 29. stavka 1. Ustava.

10. U
ustavnoj tužbi podnositelji ističu i povredu odredbe članka 19. stavka 1.
Ustava, koja glasi:

Pojedinačni
akti državne uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni na
zakonu.

U
ustavnoj tužbi istaknute povrede navedene ustavne odredbe ne mogu biti osnova
za pružanje ustavnosudske zaštite jer iste ne sadrže ljudska prava i temeljne
slobode, sve u smislu odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.

11.
Slijedom svega iznijetog, utvrdivši da je podnositeljima osporavanim presudama
povrijeđeno ustavno pravo na pravično suđenje sadržano u članku 29. stavku 1.
Ustava, odlučeno je kao u izreci.

Ova
odluka utemeljena je na odredbama članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, a objava
iste temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-2656/2004

Zagreb,
11. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 160/2004-2813