## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1886/2003 od 25. listopada 2004.

### NN 159/2004 (17.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1886/2003 od 25. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2800

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi S. Đ. iz S., koju zastupa J. F., odvjetnik u S., na
sjednici održanoj 25. listopada 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: IV P-216/95, u najkraćemu
mogućem roku, ali ne duljem od jedne (1) godine, računajući od prvoga idućeg
dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), podnositeljici ustavne tužbe S. Đ. iz S., V. 111 D, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narod­ne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
9.750,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je dana 26. svibnja 2003. godine podnijela ustavnu tužbu na
temelju ovlaštenja sadržanog u odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe da Općinski
sud u Splitu nije u razumnom roku odlučio o njezinim pravima i obvezama u
parničnom postupku radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992. godine, pa
nadalje, koji se vodi pod poslovnim brojem: IV P-380/01. Smatra da je
nedonošenjem odluke u razumnom roku, povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositeljica zahtijeva da Ustavni
sud odredi Općinskom sudu u Splitu rok za donošenje meritorne odluke u predmetu
koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: IV P-380/01, te traži
primjerenu naknadu u iznosu od 15.000,00 kuna zbog povrede naznačenoga ustavnog
prava koju je počinio Općinski sud u Splitu ne odlučivši o njezinim pravima i
obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredama ustavnih prava podnositeljice:

– dana
16. veljače 1995. godine, podnositeljica je pred Općinskim sudom u Splitu
podnijela tužbu s još 52 bivša zaposlenika »J.« – glavne filijale S., radi
isplate plaće. Predmet se najprije vodio pod poslovnim brojem: IV P-216/95,

– tužitelji
su rješenjem suda od 11. studenoga 1998. godine pozvani na uređenje tužbe,

– prvo
ročište održano je 8. ožujka 1999. godine,

– na
ročištu 15. rujna 2000. godine, predmet bivših zaposlenika »J.« – glavne
filijale S. je razdvojen, pa se predmet podnositeljice vodio pod poslovnim
brojem: IV P-380/01,

– da bi
se utvrdila pravna osnova i ishodio načelni stav višeg suda, radi ekonomičnosti
postupka, postupak je nastavljen samo po tužbama dvoje tužitelja, dok u
parničnom postupku podnositeljice sud nije postupao,

–
postupak je nastavljen ročištem održanim 16. ožujka 2004. godine,

–
rješenjem Općinskog suda u Splitu, broj: IV P-216/95 od 18. lipnja 2004.
godine, spisi: IV P-332/01, IV P-338/01, IV P-339/01, IV P-342/01, IV P-350/01,
IV P-351/01, IV P-353/01, IV P-355/01, IV P-356/01, IV P-358/01, IV P-359/01,
IV P-360/01, IV P-365/01, IV P-372/01 i IV P-380/01 pripajaju se tom spisu radi
zajedničkog raspravljanja i odlučivanja, a radi ekonomičnosti postupka (među
kojima je i podnositeljica) protiv J., Glavne filijale S.. Točkom II. izreke
tog rješenja, određen je prekid pos­tupka, dok je točkom III. izreke određeno
da će se postupak nastaviti kad stečajni upravitelj tuženika preuzme postupak
ili kad ga sud na prijedlog tužitelja ili po službenoj dužnosti pozove na
preuzimanje postupka.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U SPLITU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Splitu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u Splitu od 30. rujna
2004. godine navodi se kako se radi o sudskoj stvari u kojoj postoji dvojba oko
pasivne legitimacije i pravnog sljedništva, da postoje indicije da je nad »J.«
u drugoj državi otvoren stečajni postupak, te da se uslijed navedenog otvara
pitanje nadležnosti Općinskog suda u Splitu za postupanje, da je u jednom »pilot«
predmetu u kojemu je donesena prvostupanjska presuda, Županijski sud u Splitu
donio rješenje kojim se prvostupanjska presuda ukida, dok drugi »pilot«
postupak nije okončan, te da je od nadležnog suda u S. i C. G. zatražena
obavijest na okolnost postojanja J. d.d. B., kao pravne osobe i eventualnog
otvaranja stečajnog postupka.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...).«.

Odredbom članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona
propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj
tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i
obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra s obzirom na osobite okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Uvidom
u očitovanje Općinskog suda u Splitu, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom
slučaju ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63.
Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 16. veljače 1995. godine, tužbom podnositeljice
protiv J. – glavne filijale S., radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna
1992. godine pa nadalje.

Ustavna
tužba podnesena je dana 26. svibnja 2003. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu ukupno traje osam (8) godina, tri (3) mjeseca i
deset (10) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
134. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 56/90.), dio unutarnjega
pravnog poretka Repub­like Hrvatske. Dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvat­ske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije
pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između ostaloga, propisuje
sljedeće:

»Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj«.

Sukladno navedenom, konvencijsko pravo na donošenje
sud­ske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvr­đivanju Konvencije (5.
studenoga 1997. godine). S druge strane, pravo na donošenje sudske odluke u
razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u Republici Hrvatskoj 9. studenoga
2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 113/00.). Iz navedenih razloga ispitivanje razumnosti
trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine u pravilu ne bi
moglo biti predmetom ustavnosud­skih postupaka temeljenih na članku 63.
Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo
pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao ustavno.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest, od
dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 26. svibnja 2003.
godine (to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe podnositeljice), što ukupno
iznosi pet (5) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset jedan (21) dan.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud utvrđuje da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u
Splitu imao dva razdoblja potpune neaktivnosti suda i to od 5. studenoga 1997.
godine do 11. studenoga 1998. godine i od 15. rujna 2000. godine do 28.
kolovoza 2003. godine.

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

Prema ocjeni ovog suda podnositeljica ustavne tužbe,
kao stranka u parničnom postupku, svojim ponašanjem nije pridonijela duljini
cjelokupnoga sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST
SUDSKOG PREDMETA

U konkretnom postupku radi se o složenoj parničnoj
stvari, ali Ustavni sud ocjenjuje da unatoč tomu sudski postupak traje nerazumno
dugo, pri čemu je osobito važna činjenica potpune neaktivnosti nadležnog suda u
razdoblju dužem od tri godine.

6. Ustavni sud utvrđuje da radni spor, koji se sada
vodi pod poslovnim brojem: IV P-216/95 pred Općinskim sudom u Splitu, traje
preko osam godina, dok pravno relevantno razdoblje s aspekta povrede prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku iznosi pet (5) godina, šest (6) mjeseci
i dvadeset jedan (21) dan.

S obzirom na činjenicu da postupak u kojemu je
zakonom propisana hitnost u postupanju, u prvom stupnju traje preko osam
godina, te da Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost
toga sudskog postupka, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo
podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom
roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Polazeći od mjerodavnih odredaba Zakona o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99. i 117/03.), Ustavni
sud napominje da činjenica što je Općinski sud u Splitu donio rješenje o
prekidu postupka ne može imati utjecaja na dužnost suda da odluči o
podnositeljičinim pravima i obvezama u razumnom roku odnosno da u razumnom roku
okonča pred­metni parnični postupak.

Slijedom iznijetog, u smislu odredbe članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke
ove odluke.

7. Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na dono­šenje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja nerazumno dugog
razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja. Određivanje primjerene
naknade nije ovisno o vrsti postupka i imovinskom interesu stranaka, već je to
satisfakcija strankama koja se dosuđuje zbog dužine postupka i neefikasnosti
pravosudnog sustava Republike Hrvatske.

Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten, na temelju članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, u svakome pojedinom slučaju odrediti i rok za
donošenje sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecala je i
činjenica da je Općinskom sudu u Splitu, točkom II. izreke ove odluke, određen
primjeren rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu broj: IV
P-216/95, čime se na djelotvoran način ostvaruje i svrha samoga sudskog
postupka.

Iznos
pravične naknade, kojeg je podnositeljica zahtijevala u ustavnoj tužbi, u
dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III. izreke ove odluke, Sud je
ocijenio neprimjerenim.

Slijedom
svega iznijetoga, sukladno odredbi članka 63. stav­ka 3. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) utemeljena je na odredbi članka 29. stavka 1.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1886/2003
Zagreb, 25. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 159/2004-2800