## Zakon o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona

### NN 88/2005 (20.7.2005.), Zakon o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona

# HRVATSKI SABOR

**1731**

Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske,
donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA OVRŠNOG ZAKONA

Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Ovršnog
zakona, koji je Hrvatski sabor donio na sjednici 8. srpnja 2005. godine.

Broj: 01-081-05-2424/2

Zagreb, 12. srpnja 2005.

Predsjednik

Republike Hrvatske

**Stjepan Mesić**, v.
r.

## ZAKON

### O IZMJENAMA I DOPUNAMA OVRŠNOGA ZAKONA

Članak 1.

U Ovršnom zakonu (»Narodne novine«, br. 57/96., 29/99., 42/00.,173/03., 194/03. i 151/04.)
članak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Ovim se Zakonom uređuje postupak po kojemu
sudovi i javni bilježnici provode prisilno ostvarenje tražbina na temelju
ovršnih i vjerodostojnih isprava (ovršni postupak) te postupak po kojemu sudovi
i javni bilježnici provode osiguranje tražbina (postupak osiguranja), ako
posebnim zakonom nije drukčije određeno.

(2) Ovim se Zakonom uređuju i materijalnopravni odnosi koji se zasnivaju na temelju
ovršnih postupaka i postupaka osiguranja iz stavka 1. ovoga članka.«

Članak 2.

U članku 2. točki 11. na kraju teksta umjesto
točke stavlja se zarez i dodaju se točke 12. i 13. koje glase:

»12. izraz »banka« označava banku i svaku drugu
pravnu osobu koja obavlja poslove platnoga prometa,

13. izrazi »javno ovjerovljena isprava« ili
»ovjerovljena isprava« označavaju ispravu na kojoj je potpis neke osobe
ovjerovio javni bilježnik ili koja druga osoba ili tijelo s javnim ovlastima.«

Članak 3.

U članku 5. stavci 3. i 4. mijenjaju se i glase:

»(3) Ako se pravomoćno rješenje o ovrsi
određenim sredstvom ili na određenom predmetu ne može provesti, ovrhovoditelj
može radi namirenja iste tražbine predložiti novo sredstvo ili predmet ovrhe. U
tom slučaju sud će donijeti novo rješenje o ovrsi i nastaviti ovrhu na temelju
toga rješenja. Ovrha određena prijašnjim rješenjem o ovrsi obustavit će se ako
ovrhovoditelj povuče ovršni prijedlog u povodu kojega je ona određena ili ako
za to budu ispunjeni drugi zakonom predviđeni razlozi.

(4) Ako ovrhovoditelj u roku od dva mjeseca od
obavijesti suda o nemogućnosti provedbe ovrhe ne podnese prijedlog iz stavka 3.
ovoga članka, ovrha će se obustaviti.«

Iza stavka 4. dodaju se stavci 5., 6., 7., 8. i
9. koji glase:

»(5) Smatrat će se da je ovrhovoditelj podnio
prijedlog iz stavka 3. ovoga članka ako je u roku iz stavka 4. ovoga članka
zatražio davanje prokazne izjave, odnosno prokaznog popisa imovine. Nakon što prokazna
izjava, odnosno prokazni popis imovine bude položen,
ovrhovoditelj je dužan u daljnjem roku od dva mjeseca predložiti ovrhu drugim
sredstvom ili na drugom predmetu ovrhe. U protiv­nom
ovrha će se obustaviti.

(6) Žalba protiv novoga rješenja o ovrsi iz
stavka 3. ovoga članka ne može se izjaviti iz razloga zbog kojih se mogla
izjaviti protiv prijašnjeg rješenja o ovrsi.

(7) Žalba nakon proteka roka protiv novoga
rješenja o ovrsi iz stavka 3. ovoga članka može se podnijeti samo ako su
razlozi zbog kojih se podnosi nastali nakon vremena kad se više nisu mogli
iznijeti u roku za žalbu protiv prethodnoga rješenja o ovrsi.

(8) Glede sudskih pristojbi, prijedlog i
rješenje o ovrsi iz stavka 3. ovoga članka ne smatraju se novim prijedlogom i
rješenjem.

(9) Određivanje ovrhe novim sredstvom ili na
novom predmetu te njezina provedba smatrat će se prigodom vrednovanja obujma
sudačkoga rada novim ovršnim predmetom.«

Članak 4.

U članku 7. stavku 1. riječi: »pisanih sastava«
zamjenjuju se riječju: »pismena«.

Članak 5.

U članku 8. stavku 1. u trećoj rečenici riječi:
»pisanog sastava koji« zamjenjuju se riječima: »pismena koje«. U četvrtoj
rečenici riječi: »pisanog sastava« zamjenjuju se riječju: »pismena«.

U stavku 3., u prvoj, trećoj i četvrtoj rečenici
riječi: »pisani sastavi« zamjenjuju se riječju: »pismena«. U petoj rečenici
riječi: »svi pisani sastavi položeni« zamjenjuju se riječima: »sva pismena
položena«.

U stavku 4., u prvoj rečenici riječi: »pisani
sastav« zamjenjuju se riječju: »pismeno«. U drugoj rečenici riječi: »Ako se
pisani sastav ne podigne« zamjenjuju se riječima: »Ako pismeno ne bude
podignuto«.

U stavku 5. riječi: »pisani sastav« zamjenjuju
se riječju: »pismena«.

U stavku 6. riječi: »pisani sastav« zamjenjuju
se riječju: »pismeno«.

Članak 6.

Članak 11. mijenja se i glasi:

»(1) Protiv rješenja donesenoga u prvom stupnju
može se izjaviti žalba, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

(2) Protiv rješenja o ovrsi na temelju
vjerodostojne isprave može se podnijeti prigovor.

(3) Žalba se izjavljuje u roku od osam dana od
dostave prvostupanjskoga rješenja, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

(4) Žalba ne odgađa provedbu rješenja, ako ovim
Zakonom nije drukčije određeno.

(5) Protiv zaključka nije dopušten pravni lijek.

(6) Ako je protiv rješenja dopuštena žalba, sud
će, ako nije ovlašten postupiti prema odredbi članka 47. stavka 1. ovoga
Zakona, spis sa žalbom dostaviti drugostupanjskom sudu. Ako je moguće nastaviti
s provedbom ovrhe do donošenja odluke drugostupanjskog suda, prvostupanjski sud
će drugostupanjskom sudu dostaviti presliku spisa sa žalbom. Dok
drugostupanjski sud ne donese odluku o žalbi, prvostupanjski sud poduzimat će
one radnje koje je ovlašten poduzimati prije pravomoćnosti pobijanoga rješenja,
ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.«

Članak 7.

U članku 12. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) U ovršnom postupku i postupku osiguranja
dopuštena je samo revizija iz članka 382. stavka 2. Zakona o parničnom postup­ku (»Narodne novine«, br. 53/91.,
91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.). Ponavljanje postupka nije dopušteno, osim u
slučaju iz članka 54. stavka 7. ovoga Zakona.«

Članak 8.

U članku 14. stavak 3. mijenja se i glasi:

»(3) Troškove postupka koji je sud pokrenuo po
službenoj dužnosti prethodno predujmljuje sud iz svojih sredstava.«

Članak 9.

U članku 15. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Kad je ovim Zakonom propisano davanje
jamčevine, ona se daje u gotovom novcu. Iznimno, sud može odobriti davanje
jamčevine u obliku bankarske garancije, vrijednosnih papira koji imaju burzovnu
vrijednost te dragocjenosti čiju je vrijednost lako utvrditi na tržištu i koje
se mogu brzo i jednostavno unovčiti.«

U stavku 2. iza riječi: »Hrvatska« stavlja se
zarez, a riječi: »i jedinice lokalne samouprave i uprave« zamjenjuju se riječima:
»općine, gradovi i županije«, dok se riječ: »osiguranje« zamjenjuje se riječju:
»jamčevinu«.

U stavku 3. iza prve rečenice dodaje se druga
rečenica koja glasi: »Ako su kao jamčevina ponuđeni nematerijalizirani
vrijednosni papiri sud će ovjerovljenu izjavu osobe koja daje jamčevinu da je
suglasna da se radi osiguranja tražbine za koju se daje jamčevina upiše založno
pravo bez odgode dostaviti središnjoj depozitarnoj agenciji, radi upisa
založnog prava, uz točnu naznaku količine i vrste vrijednosnica, te osobe
založnog dužnika i založnog vjerovnika.«

U stavku 4. riječi: »osiguranje dano« zamjenjuju
se riječima: »jamčevina dana«, a riječi: »toga osiguranja« zamjenjuju se
riječima: »te jamčevine«.

Članak 10.

U članku 16. iza stavka 15. dodaje se stavak 16.
koji glasi:

»(16) Žalba iz stavka 15. ovoga članka odgađa
ovršnost rješenja.«

Članak 11.

U članku 16.a stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Ako je ovrha radi naplate novčane tražbine
ostala bez uspjeha zato što se nisu našli predmeti ovrhe na kojima bi se ovrha
mogla provesti, ili zato što su nađeni samo takvi predmeti koji očito nisu
dovoljni za namirenje ovrhovoditeljeve tražbine s obzirom na njihovu neznatnu
vrijednost, ili predmeti koji su već opterećeni založnim pravima trećih, ili
predmeti koje druge osobe traže za sebe, ovršenik
mora, na prijedlog ovrhovoditelja, podnijeti sudu popis svoje imovine (prokazni popis imovine). Taj je popis ovršenik
dužan sastaviti i podnijeti sudu u roku koji mu sud odredi rješenjem iz stavka
7. ovoga članka u dva primjerka s odgovarajućim prilozima.«

Članak 12.

Iza članka 16.a dodaje se članak 16.b i naslov
iznad njega koji glase:

*»Dužnost davanja podataka o dužniku*

Članak 16.b

(1) Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje dužan
je, u roku od osam dana, na zahtjev osobe koja tvrdi da namjerava pokrenuti
ovršni postupak ili postupak osiguranja dati podatke o tome je li neka fizička
osoba osiguranik u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, po kojoj osnovi
(radni odnos, samostalna profesionalna djelatnost, obrt ili samostalna
djelatnost poljoprivrede) i kod koga, odnosno prima li mirovinu, invalidninu
ili koju drugu stalnu naknadu o kojoj vodi evidenciju.

(2) Ministarstvo unutarnjih poslova dužno je, u
roku od osam dana, na zahtjev osobe koja tvrdi da namjerava pokrenuti ovršni
postupak ili postupak osiguranja iz evidencije o motornim vozilima dati podatke
o tome je li neka osoba upisana kao vlasnik motornog vozila te o vrsti, marki,
tipu, modelu, godini proizvodnje, registarskom broju motornog vozila i
postojanju tereta na tom vozilu.

(3) Financijska agencija dužna je, u roku od
osam dana, na zahtjev osobe koja tvrdi da namjerava pokrenuti ovršni postupak
ili postupak osiguranja dati podatke o računu za redovno poslovanje nekog
poslovnog subjekta, a ako ih ima više – o računu za redov­no poslovanje kojeg
je taj subjekt odredio kao račun na kojem će se izvršavati nalozi za plaćanje
zakonskih obveza i javnih prihoda, nalozi za naplatu vrijednosnih papira i
instrumenata osiguranja plaćanja te nalozi s naslova izvršenja sudskih odluka i
drugih ovršnih isprava (glavni račun).

(4) Na zahtjev suda osoba za koju ovrhovoditelj
tvrdi da je ovršenikov dužnik ili da se neki dijelovi
njegove imovine nalaze kod nje dužna je u roku od osam dana izjasniti se o tome
ima li ovršenik i kakvu tražbinu protiv nje, odnosno
nalaze li se i koji dijelovi njegove imovine kod nje.

(5) Podnositelj zahtjeva iz stavka 1., 2. i 3.
ovoga članka dužan je u zahtjevu za davanje podataka navesti tražbinu radi čijeg
će ostvarenja ili osiguranja pokrenuti ovršni postupak, odnosno postupak
osiguranja te priložiti ispravu na kojoj se ona temelji.

(6) Osobe i tijela iz stavka 1. do 4. ovoga
članka ne smiju obavijestiti dužnika o tome da su traženi podaci o njegovoj
imovini.

(7) Ovrhovoditelj ima pravo na naknadu štete
koju je pretrpio zbog povrede dužnosti iz stavka 1. do 4. i stavka 6. ovoga
članka.«

Članak 13.

Članak 21. mijenja se i glasi:

»Ovršne isprave jesu:

1. ovršna sudska odluka i ovršna sudska nagodba,

2. ovršna odluka arbitražnog suda,

3. ovršna odluka donesena u upravnom postupku i
ovršna nagodba sklopljena u upravnom postupku ako glase na ispunjenje novčane
obveze, ako zakonom nije drukčije određeno,

4. ovršna javnobilježnička odluka i ovršna
javnobilježnička isprava,

5. nagodba sklopljena u postupku pred sudovima
časti pri komorama u Republici Hrvatskoj,

6. druga isprava koja je zakonom određena kao
ovršna isprava.«

Članak 14.

Iza članka 23. dodaje se članak 23.a i naslov
iznad njega koji glase:

*»Ovršnost prvostupanjskih sudskih odluka*

Članak 23.a

(1) Prvostupanjska sudska odluka kojom se
fizičkoj osobi koja ne obavlja registriranu djelatnost nalaže isplata tražbine
čija glav­nica ne prelazi
1.000,00 kuna, odnosno kojom se fizičkoj osobi koja obavlja registriranu
djelatnosti u pravnoj stvari u vezi s tom djelatnošću ili pravnoj osobi nalaže
isplata tražbine čija glavnica ne prelazi 5.000,00 kuna postaje ovršna u roku
od osam dana od dana dostave osobi kojoj je naložena isplata. Žalba protiv
takve odluke ne odgađa ovrhu.

(2) Ako se u sudskoj odluci nekoj od osoba iz
stavka 1. ovoga članka nalaže samo da naknadi troškove postupka u iznosu koji
ne prelazi iznose navedene u toj odredbi, žalba protiv takve odluke o naknadi
troškova postupka ne odgađa ovrhu.«

Članak 15.

U članku 27. stavak 4. briše se.

Članak 16.

U članku 28. stavku 1. riječ: »ovjerovljenih«
briše se.

U stavku 2. iza riječi: »ispunjenja« dodaje se
riječ: »novčane«.

Članak 17.

Članak 30. mijenja se i glasi:

»(1) Ako je obveza ovršenika
utvrđena u ovršnoj ispravi uvjetovana prethodnim ili istovremenim ispunjenjem
neke obveze ovrhovoditelja ili nastupanjem nekoga uvjeta, sud će, na prijedlog
ovrhovoditelja, odrediti ovrhu ako on izjavi da je svoju obvezu ispunio,
odnosno da je osigurao njezino ispunjenje ili da je uvjet nastupio.

(2) Ako ovršenik u
pravnom lijeku protiv rješenja o ovrsi istak­ne da
ovrhovoditelj nije ispunio svoju obvezu ili da nije osigurao njezino ispunjenje
ili da uvjet nije nastupio, sud će o ispunjenju obveze ovrhovoditelja, odnosno
o nastupanju uvjeta odlučiti u ovršnom postupku, osim ako odluka o tome ovisi o
utvrđenju spornih činjenica.

(3) Ako odluka iz stavka 2. ovoga članka ovisi o
utvrđenju spornih činjenica, sud će o pravnom lijeku iz stavka 2. ovoga članka odlučiti
u ovršnom postupku ako su te činjenice općepoznate, ako se njihovo postojanje
može utvrditi primjenom pravila o zakonskim predmnijevama
ili ako ovrhovoditelj dokaže ispunjenje ili osiguranje svoje obveze, odnosno
nastupanje uvjeta javnom ispravom ili javno ovjerovljenom privatnom ispravom. U
ostalim slučajevima sud će obustaviti postupak.

(4) Smatrat će se da je ovrhovoditelj ispunio
svoju obvezu, odnosno da je osigurao njezino ispunjenje ako je predmet dužne
činidbe položio u sudski ili javnobilježnički polog, ako to nije u protivnosti
sa sadržajem njegove obveze utvrđene ovršnom ispravom.

(5) Ovrhovoditelj koji u ovršnom postupku ne
uspije dokazati, u skladu s odredbama prethodnih stavaka ovoga članka, da je
ispunio svoju obvezu, da je osigurao njezino ispunjenje odnosno da je nastupio
uvjet, može pokrenuti parnicu radi utvrđenja da je na temelju ovršne isprave
ovlašten tražiti bezuvjetnu ovrhu radi ostvarenja svoje tražbine.«

Članak 18.

U članku 33. stavku 1. na kraju teksta umjesto točke
stavlja se zarez i dodaju riječi: »odnosno vjerodostojna isprava.«.

Iza stavka 3. dodaju se stavci 4., 5. i 6. koji
glase:

»(4) Arbitražni sudovi ne daju potvrde o
ovršnosti svojih odluka, osim ako zakonom nije drukčije određeno. U povodu
pravnog lijeka ovršenika sud koji vodi ovršni
postupak ispitat će je li odluka arbitražnog suda ovršna ili nije, i u
ovisnosti o ishodu takve provjere odlučiti sam o pravnom lijeku ili predmet
proslijediti drugom nadležnom sudu (članak 47.).

(5) Javni bilježnici sami daju potvrde o
ovršnosti svojih isprava. U povodu pravnog lijeka ovršenika,
sud koji vodi ovršni postupak ispitat će jesu li bili ispunjeni uvjeti za
davanje takve potvrde uzimajući u obzir i izjave osoba koje su prema toj
ispravi ovlaštene potvrditi nastupanje okolnosti o kojima ovisi stjecanje toga
svojstva (članak 26. stavak 5. i 6.). Ako sud utvrdi da uvjeti za davanje jav­nobilježničke potvrde o
ovršnosti nisu bili ispunjeni, tu će potvrdu ukinuti rješenjem u ovršnom
postupku.

(6) O zahtjevu za ukidanje potvrde o ovršnosti
koju je dao jav­ni bilježnik na svojoj ispravi,
podnesenom izvan ovršnog postupka, odlučuje u izvanparničnom postupku općinski
sud na čijem je području sjedište javnog bilježnika.«

Članak 19.

Iza naslova Glave treće dodaju se članci 33.a i
33.b s naslovima iznad njih, koji glase:

*»Stvarna nadležnost*

Članak 33.a

(1) Općinski sudovi stvarno su nadležni
određivati ovrhu, osim ako rješavanje tih predmeta nije izrijekom povjereno
drugom sudu, tijelu ili osobi.

(2) Trgovački sudovi su stvarno nadležni:

1. određivati ovrhu na temelju odluka donesenih
i nagodba sklopljenih u postupku u kojemu su oni sudili u prvom stupnju,

2. određivati ovrhu na temelju domaćih i stranih
arbitražnih pravorijeka donesenih u sporovima iz njihove stvarne nadležnosti u
parničnom postupku,

3. određivati ovrhu iz članka 252.h stavka 2.
ovoga Zakona u sporovima iz njihove stvarne nadležnosti u parničnom postupku,

4. određivati ovrhu na temelju zadužnica i
bjanko zadužnica radi naplate tražbina u odnosima između trgovaca.

(3) Sudovi nadležni određivati ovrhu ovlašteni
su postupati i u povodu pravnih lijekova podnesenih protiv rješenja o ovrsi te
drugih odluka koje su donijeli u povodu prijedloga za ovrhu. Oni su ovlašteni
odlučivati i o drugim pitanjima tijekom postupka prije nego što je sud nadležan
za provedbu ovrhe započeo s provedbom ovrhe.

*Mjesna nadležnost*

Članak 33.b

Mjesna nadležnost određena ovim Zakonom je
isključiva.«

Članak 20.

U članku 35. stavku 1. druga rečenica mijenja se
i glasi: »Prijedlog mora sadržavati i druge propisane podatke potrebne za
provedbu ovrhe.«

Iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»(3) Prijedlog za ovrhu koji ne sadrži sve
podatke iz stavka 1. i 2. ovoga članka sud će odbaciti rješenjem, ne pozivajući
predlagatelja da ga dopuni ili ispravi.«

Članak 21.

U članku 38. stavku 3. riječ: »štedionici«
zamjenjuje se riječima: »središnjoj depozitarnoj agenciji«.

Članak 22.

Članak 39. mijenja se i glasi:

»(1) Za provedbu ovrhe stvarno je nadležan sud
iste vrste kao i sud koji je nadležan odlučivati o ovršnom prijedlogu, ako
zakonom nije drukčije određeno.

(2) Za provedbu ovrhe na temelju rješenja o
ovrsi na temelju vjerodostojne isprave stvarno su nadležni općinski sudovi,
osim u slučajevima za koje su stvarno nadležni trgovački sudovi.

(3) Trgovački sudovi su stvarno nadležni za
provedbu ovrhe na temelju rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave u
sporovima za koje su stvarno nadležni u parničnom postupku.

(4) Trgovački sudovi ovlašteni su provedbu ovrhe
radi naplate novčane tražbine na nekretnini i pokretninama te ovrhu radi
ostvarenja nenovčane tražbine povjeriti općinskom sudu.

(5) Sud provedbe ovrhe ovlašten je odlučivati o
svim pitanjima koja se tiču provedbe ovršnoga postupka te o svim pitanjima koja
se jave u povodu provedbe ovršnoga postupka o kojima se prema ovom Zakonu
odlučuje u tom postupku, te o zahtjevu za naknadu troškova postupka koji
naknadno bude podnesen tijekom postupka (članak 14. stavak 6.).«

Članak 23.

U članku 44. stavku 1., u prvoj rečenici, iza
riječi: »policije« dodaju se riječi: »i pravosudne policije«. U drugoj rečenici
iza riječi: »Policija« dodaju se riječi: »i pravosudna policija«.

Stavak 2. briše se.

Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 2.

Članak 24.

Naslov Glave pete mijenja se i glasi:

»PRAVNI LIJEKOVI
STRANAKA PROTIV RJEŠENJAO OVRSI«

Iza naslova Glave pete dodaje se naslov 1.
Odjeljka Glave pete koji glasi:

*»1. Pravni lijekovi protiv rješenja o ovrsi na temelju
ovršne isprave«*

Članak 25.

Članak 46. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Žalba protiv rješenja o ovrsi*

Članak 46.

(1) Protiv rješenja o ovrsi ovršenik
može izjaviti žalbu:

1. ako isprava na temelju koje je ono doneseno
nije ovršna isprava,

2. ako ta isprava nije stekla svojstvo
ovršnosti,

3. ako je ovršna isprava ukinuta, poništena,
preinačena ili na drugi način stavljena izvan snage, odnosno ako je na drugi
način izgubila svoju djelotvornost ili je utvrđeno da je bez učinka,

4. ako su se stranke javnom ili po zakonu
ovjerovljenom ispravom sastavljenom nakon nastanka ovršne isprave sporazumjele
da ovrhovoditelj neće na temelju ovršne isprave, trajno ili za određeno
vrijeme, tražiti ovrhu,

5. ako je protekao rok u kojemu se po zakonu
može tražiti ovrha,

6. ako je ovrha određena na predmetu koji je
izuzet od ovrhe, odnosno na kojem je mogućnost ovrhe ograničena,

7. ako ovrhovoditelj nije ovlašten tražiti ovrhu
na temelju ovršne isprave, odnosno ako nije ovlašten na temelju nje tražiti
ovrhu protiv ovršenika,

8. ako nije ispunjen uvjet koji je određen
ovršnom ispravom, osim ako zakonom nije drukčije propisano,

9. ako je tražbina prestala na temelju činjenice
koja je nastala u vrijeme kad je ovršenik više nije
mogao istaknuti u postupku iz kojeg potječe odluka, odnosno nakon zaključenja
sudske ili upravne nagodbe ili sastavljanja, potvrđivanja ili ovjeravanja
javnobilježničke isprave,

10. ako je ispunjenje tražbine, makar i na
određeno vrijeme, odgođeno, zabranjeno, izmijenjeno ili na drugi način onemogućeno
zbog činjenice koja je nastala u vrijeme kad je ovršenik
više nije mogao istaknuti u postupku iz kojega potječe odluka, odnosno nakon
zaključenja sudske ili upravne nagodbe ili sastavljanja, potvrđivanja ili
ovjeravanja javnobilježničke isprave, ili

11. ako je nastupila zastara tražbine o kojoj je
odlučeno ovršnom ispravom.

(2) U žalbi iz stavka 1. ovoga članka ovršenik može iznositi nove činjenice i nove dokaze ako se
tiču razloga zbog kojih je ona izrijekom dopuštena te zbog bitnih povreda odredaba
ovršnoga postupka.

(3) Nove činjenice koje se tiču razloga iz
stavka 1. točke 7., 9., 10. i 11. ovoga članka sud smije utvrđivati samo u
skladu s odred­bama članka 48. ovoga Zakona.

(4) Žalba je dopuštena zbog povrede pravila o
stvarnoj i mjesnoj nadležnosti.

(5) U povodu žalbe iz stavka 1. ovoga članka sud
pazi po službenoj dužnosti na razloge iz stavka 1. točke 1., 3. i 5. ovoga
članka te na okolnost da je u slučaju iz stavka 1. točke 6. ovoga članka ovrha
određena na predmetima iz članka 4. stavka 4. i 5. ovoga Zakona. Sud pazi po
službenoj dužnosti i na pogrešnu primjenu materijalnog prava te na bitne
povrede ovršnoga postupka kada se na njih tako pazi prema odredbama Zakona o
parničnom postupku.

(6) Ovrhovoditelj može žalbom pobijati rješenje
o ovrsi ako je njime prekoračen njegov zahtjev te zbog odluke o troškovima
postupka.

(7) Žalba ovršenika
protiv rješenja o ovrsi ne odgađa provedbu ovrhe, ako ovim Zakonom nije
drukčije određeno.«

Članak 26.

Članak 46.a i naslov iznad njega brišu se.

Članak 27.

Članak 47. mijenja se i glasi:

»(1) U povodu žalbe protiv rješenja o ovrsi sud
prvog stupnja može žalbu prihvatiti ako ocijeni da je osnovana te, u cijelosti
ili djelomice, doneseno rješenje o ovrsi preinačiti i ovršni zahtjev odbiti,
ili ukinuti rješenje o ovrsi i ovršni prijedlog odbaciti ili oglasiti se stvarno ili mjesno nenadležnim i predmet
ustupiti nadležnom sudu, osim u slučajevima iz članka 48. ovoga Zakona.

(2) U slučajevima iz stavka 1. ovoga članka sud
prvog stupnja ukinut će provedene radnje, osim kad se oglasio
nenadležnim i predmet ustupio nadležnom sudu. Sud kome je predmet ustupljen kao
nadležnom može provedene radnje ukinuti ako ocijeni da je to potrebno radi
pravilne provedbe ovrhe.

(3) Ako ocijeni da žalba nije osnovana, sud prvog
stupnja uputit će predmet sudu drugog stupnja.

(4) Radi provjere osnovanosti navoda žalbe sud
prvoga stupnja može, po potrebi, saslušati stranke i druge sudionike te obaviti
druge izviđaje.

(5) Sud prvoga stupnja dužan je rješenje iz
stavka 1. ovoga članka donijeti i otpremiti u roku od trideset dana. U tom je
roku u slučaju iz stavka 3. ovoga članka dužan predmet uputiti drugostupanjskom
sudu.

(6) Drugostupanjski sud dužan je rješenje o
žalbi donijeti i otpremiti u roku od šezdeset dana od dana kada ju je primio.

(7) Protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka
dopuštena je žalba protiv koje sud prvoga stupnja nema ovlasti iz te odredbe.«

Članak 28.

Članak 48. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Upućivanje na parnicu u povodu žalbe*

Članak 48.

(1) Ako je žalba izjavljena iz razloga iz članka
46. stavka 1. točke 7. i točke 9. do 11. ovoga Zakona, sud prvoga stupnja
dostavit će žalbu ovrhovoditelju radi očitovanja u roku od osam dana.

(2) Ako ovrhovoditelj prizna postojanje kojeg od
razloga zbog kojih je žalba izjavljena, sud će obustaviti ovrhu.

(3) Ako ovrhovoditelj ospori postojanje tih
razloga ili se ne očituje u roku od osam dana, sud prvoga stupnja donijet će
bez odgode rješenje kojim će ovršenika uputiti da u
roku od petnaest dana od pravomoćnosti toga rješenja pokrene parnicu radi
proglašenja ovrhe nedopuštenom zbog razloga iz stavka 1. ovoga članka zbog
kojeg je izjavio žalbu.

(4) Iznimno od odredbe stavka 3. ovoga članka
sud neće ovršenika uputiti na parnicu, već će
prihvatiti njegovu žalbu, ukinuti provedene radnje i obustaviti ovrhu ako on
njezinu osnovanost dokaže javnom ili javno ovjerovljenom ispravom, odnosno ako
su činjenice na kojima se temelji njegova žalba zbog razloga iz stavka 1. ovoga
članka općepoznate ili se mogu utvrditi primjenom pravila o zakonskim predmnijevama.

(5) Na pokretanje i vođenje parnice iz stavka 3.
ovoga članka na odgovarajući se način primjenjuju pravila o parnici na koju se ovršenik upućuje u povodu žalbe nakon proteka roka (članak
51.).

(6) Okolnost da je ovršenik
upućen na parnicu iz stavka 3. ovoga članka ili da ju je pokrenuo ne sprječava
provedbu ovrhe i ostvarenje ovrhovoditeljeve tražbine, osim ako ovim Zakonom
nije drukčije određeno.

(7) Ako je žalba izjavljena i zbog kojeg od
razloga iz članka 46. stavka 1. točke 1. do 6. i točke 8. ovoga Zakona, sud
prvoga stupnja, ako smatra da žalba zbog njih nije osnovana (članak 47.),
uputit će bez odgode presliku spisa sudu drugoga stupnja radi odlučivanja o
žalbi u povodu tih razloga (članak 11. stavak 6.).

(8) Ako ovršenik
izjavi žalbu protiv rješenja o upućivanju na parnicu, sud prvoga stupnja tu će
žalbu uputiti sudu drugoga stup­nja radi zajedničkog
odlučivanja o toj žalbi i žalbi protiv rješenja o ovrsi.

(9) Ako je prvostupanjski sud već proslijedio presliku
spisa drugostupanjskom sudu u povodu žalbe iz stavka 7. ovoga članka, o toj će
okolnosti upozoriti drugostupanjski sud prigodom upućivanja preslike spisa u
povodu žalbe protiv rješenja o upućivanju na parnicu.

(10) U slučaju iz stavka 4. ovoga članka
ovrhovoditelj koji smatra da je ovlašten na temelju određene ovršne isprave
predložiti ovrhu, može tužbom zatražiti da se to utvrdi u posebnoj parnici.«

Članak 29.

Članci 48.a i 48.b brišu se.

Članak 30.

Članak 49. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Žalba nakon proteka roka*

Članak 49.

(1) Ovršenik može zbog
razloga iz članka 46. stavka 1. točke 7. i točke 9. do 11. ovoga Zakona
podnijeti žalbu protiv rješenja o ovrsi i nakon njegove pravomoćnosti ako taj
razlog nije mogao iz opravdanih razloga istaknuti već u roku za žalbu protiv
toga rješenja.

(2) Žalba iz stavka 1. ovoga članka može se
podnijeti sve do dovršetka ovršnoga postupka.

(3) Ovršenik je dužan
u žalbi iz stavka 1. ovoga članka istaknuti sve razloge iz stavka 1. ovoga
članka koje može istaknuti u vrijeme njezina podnošenja. Sud će odbaciti
naknadno podnesenu žalbu nakon proteka roka koja se temelji na razlozima koje
je ovršenik mogao istaknuti u prije podnesenoj žalbi.

(4) Podnošenje žalbe iz stavka 1. ovoga članka
ne sprječava provedbu ovrhe i ostvarenje ovrhovoditeljeve tražbine, osim ako
ovim Zakonom nije drukčije određeno.«

Članak 31.

Iznad članka 50. dodaje se naslov koji glasi:

*»Odgovor na žalbu«*

Članak 50. mijenja se i glasi:

»(1) Žalba iz članka 49. ovoga Zakona dostavit
će se bez odgode ovrhovoditelju, koji se o njoj može očitovati u roku od osam
dana.

(2) Kad primi odgovor na žalbu ili kad protekne
rok za odgovor, sud će, prema okolnostima slučaja, zakazati ročište radi
raspravljanja o žalbi ili će donijeti rješenje bez održavanja ročišta, osim u
slučaju iz članka 51. ovoga Zakona.

(3) Rješenjem o žalbi sud će žalbu odbaciti ili
prihvatiti, osim u slučaju iz članka 51. ovoga Zakona. Ako žalbu prihvati, sud
prvoga stupanja ukinut će provedene radnje i obustaviti ovrhu.

(4) Osnovanost žalbe ocjenjuje se s obzirom na
stanje stvari u vrijeme odlučivanja o žalbi.«

Članak 32.

Članak 51. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Upućivanje na parnicu*

Članak 51.

(1) Ako rješenje o žalbi iz članka 49. stavka 1.
ovoga Zakona ovisi o utvrđivanju neke sporne činjenice, sud će uputiti ovršenika da u roku od petnaest dana od dana pravomoćnosti
toga rješenja pokrene parnicu radi proglašenja ovrhe nedopuštenom, osim u slučaju
iz stavka 2. ovoga članka.

(2) Ako rješenje o žalbi iz stavka 1. ovoga
članka ovisi o utvrđenju spornih činjenica čije postojanje ovršenik
dokaže javnom ili javno ovjerovljenom ispravom, odnosno ako su one općepoznate
ili se njihovo postojanje može utvrditi primjenom pravila o zakonskim predmnijevama, sud će o osnovanosti žalbe odlučiti u
ovršnom postupku. Ako žalbu prihvati, postupit će u skladu s odredbom članka
50. stavka 3. ovoga Zakona, a ako je ne prihvati, uputit će ovršenika
na parnicu.

(3) Tužbu kojom pokreće parnicu na koju je
upućen ovršenik može utemeljiti samo na razlozima
koje je istaknuo u žalbi u povodu koje je upućen na parnicu.

(4) Ako ovršenik u
povodu naknadno podnesene žalbe nakon isteka roka bude također upućen na
parnicu, dužan je razloge zbog kojih je izjavio tu žalbu istaknuti u parnici na
koju je prethodno upućen ako u njoj još uvijek nije zaključena glavna rasprava.

(5) Ako ovršenik ne
postupi u skladu s odredbom stavka 4. ovoga članka, sud će odbaciti tužbu.

(6) Na temelju pravomoćne presude kojom je
utvrđeno da ovrha nije dopuštena, sud nadležan za odlučivanje o žalbi ukinut
će, na prijedlog ovršenika, provedene radnje i
obustaviti ovrhu.«

Članak 33.

Članak 52. mijenja se i glasi:

»(1) Ako se ovrha na temelju rješenja o ovrsi
protiv kojega je podnesena žalba iz članka 48. i 49. stavka 1. ovoga Zakona
provede prije nego što se glavna rasprava u prvostupanjskom parničnom postupku
zaključi, ovršenik može do zaključenja glavne
rasprave, i bez pristanka ovrhovoditelja kao tuženika, preinačiti tužbu tako
što će zatražiti od suda da ovrhovoditelju naloži da mu vrati ono što je
neosnovano stekao ovrhom te da mu naknadi štetu koju je zbog toga pretrpio,
uključujući i troškove ovrhe u kojoj je ovrhovoditelj ostvario svoju tražbinu.

(2) Šteta na čiju naknadu ovršenik
ima pravo obuhvaća i razliku između vrijednosti unovčenog predmeta ovrhe i
cijene po kojoj je on unovčen.

(3) Na novčane iznose iz stavka 1. ovoga članka ovršenik ima pravo na zakonsku zateznu kamatu od kada je
ovrhovoditelj neosnovano stekao novčana sredstva iz njegove imovine, odnosno od
unovčenja dijelova imovine ovršenika.«

Članak 34.

Iza članka 52. dodaje se naslov 2. Odjeljka
Glave pete koji glasi:

***»2. Pravni lijekovi
protiv rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave«***

Članak 35.

U članku 53. iza stavka 1. dodaju se stavci 2. i
3. koji glase:

»(2) Rješenje o ovrsi na temelju vjerodostojne
isprave kada se prigovorom iz stavka 1. ovoga članka pobija samo u dijelu kojim
je određena ovrha može se pobijati samo iz razloga zbog kojih se rješenje o
ovrsi na temelju ovršne isprave može pobijati žalbom (članak 46.).

(3) Rješenje o ovrsi na temelju vjerodostojne
isprave može se u dijelu kojim je njime određena ovrha pobijati žalbom nakon proteka
roka (članak 49.) iz razloga navedenih u članku 46. točki 7., 9., 10. i 11.
ovoga Zakona, samo ako je činjenica na kojoj se temelji taj prigovor nastala
nakon donošenja rješenja o ovrsi.«

Članak 36.

U članku 54. stavku 3. riječi: »sud će, ovisno o
sadržaju prigovora, postupiti kao da su protiv rješenja o ovrsi koje je
doneseno na temelju ovršne isprave podneseni žalba, odnosno prigovor«
zamjenjuju se riječima: »daljnji postupak nastavit će se kao postupak po žalbi
protiv rješenja o ovrsi donesenom na temelju ovršne isprave«.

Stavak 5. mijenja se i glasi:

»(5) Ako ovršenik
pobija rješenje o ovrsi samo djelomično u dijelu kojim je njime ovršeniku naloženo da namiri ovrhovoditeljevu tražbinu, sud
će za nepobijani dio toga dijela rješenja zaključkom
utvrditi da je postao pravomoćan i ovršan te će pristupiti provedbi određene
ovrhe samo radi ostvarenja dijela tražbine koji je njime pravomoćno utvrđen.
Sud će zaključkom odrediti razdvajanje postupaka tako da se u odnosu na
pobijani dio rješenja o ovrsi postupak nastavlja na način određen stavkom 2. i
3. ovoga članka. U tom slučaju sud će umnožiti spis radi provedbe zaključka o
razdvajanju postupka.«

Članak 37.

U članku 56. stavku 1. riječi: »obavijestiti o
tome i priopćiti mu da protiv stranaka u roku od petnaest dana može pokrenuti
parnicu« zamjenjuju se riječima: »rješenjem uputiti da protiv stranaka u roku
od petnaest dana pokrene parnicu«.

Stavak 3. mijenja se i glasi:

»(3) Podnositelj prigovora može parnicu
pokrenuti i nakon proteka roka koji mu je sud odredio sve do dovršetka ovršnoga
postupka, ali je u tom slučaju dužan snositi troškove prouzročene prekoračenjem
toga roka.«

Članak 38.

Članak 56.a briše se.

Članak 39.

U članku 57. stavku 5. druga rečenica briše se.

Članak 40.

U članku 58. stavku 1. iza točke 2. dodaju se
točke 3. i 4. koje glase:

»3. ako je rješenje o ovrsi pravomoćno ukinuto i
prijedlog za ovrhu odbačen ili odbijen, odnosno ako je rješenje o ovrsi
pravomoćno preinačeno,

4. ako je ovrha koja je provedena na određenom
predmetu ovrhe proglašena nedopuštenom.«

Članak 41.

U članku 59. stavak 4. briše se.

Članak 42.

Članak 61. mijenja se i glasi:

»(1) Na prijedlog ovršenika
sud može, ako ovršenik učini vjerojatnim da bi
provedbom ovrhe trpio nenadoknadivu ili teško nadoknadivu štetu, ili ako učini
vjerojatnim da je to potrebno da bi se spriječilo nasilje, u potpunosti ili
djelomice odgoditi ovrhu:

1. ako je protiv odluke na temelju koje je
određena ovrha izjav­ljen
pravni lijek,

2. ako je podnesen prijedlog za povrat u prijašnje
stanje u postupku u kojemu je donesena odluka na temelju koje je određena ovrha
ili prijedlog za ponavljanje postupka,

3. ako je podnesena tužba za poništaj
presude izbranoga suda na temelju koje je određena ovrha,

4. ako je podnesena tužba za stavljanje izvan
snage nagodbe ili javnobilježničke isprave na temelju koje je dopuštena ovrha
ili tužba za utvrđenje njezine ništavosti,

5. ako je ovršenik
protiv rješenja o ovrsi izjavio žalbu iz članka 48. ili 49. ovoga Zakona ili
podnio tužbu iz članka 48. ili 51. ovoga Zakona,

6. ako je ovršenik
izjavio žalbu protiv rješenja kojim je potvrđena ovršnost ovršne isprave,
odnosno ako je podnio prijedlog za ponavljanje postupka u kojemu je to rješenje
doneseno,

7. ako ovršenik ili
sudionik u postupku zahtijeva otklanjanje nepravilnosti pri provedbi ovrhe,

8. ako ovrha, prema sadržaju ovršne isprave,
ovisi o istodob­nom
ispunjenju neke obveze ovrhovoditelja, a ovršenik je
uskratio ispunjenje svoje obveze zato što ovrhovoditelj nije ispunio svoju
obvezu niti je pokazao spremnost da je istodobno ispuni.

(2) Odluku o prijedlogu za odgodu sud će
donijeti nakon što ovrhovoditelju omogući da se o njemu očituje, ako okolnosti
slučaja ne zahtijevaju da se postupi drukčije.

(3) Sud može na zahtjev ovrhovoditelja odgodu ovrhe
uvjetovati davanjem primjerene jamčevine. Takav prijedlog ovrhovoditelj može
podnijeti i nakon što je rješenje o odgodi ovrhe doneseno.

(4) Ako ovršenik ne da
jamčevinu u roku koji mu sud odredi, a koji ne može biti duži od petnaest dana,
smatrat će se da je odustao od prijedloga za odgodu, sud će donijeti rješenje o
nastavku ovrhe.

(5) Za vrijeme odgode ovrhe neće se poduzimati
radnje kojima se ona provodi.

(6) Iznimno od odredbe stavka 5. ovoga članka u
ovrsi radi naplate novčane tražbine i nakon donošenja rješenja o odgodi ovrhe
provest će se radnje na temelju kojih ovrhovoditelj stječe založno pravo ili
pravo namirenja na predmetu ovrhe. Na prijedlog ovrhovoditelja provest će se i
procjena predmeta ovrhe.

(7) Ako odbije prijedlog za odgodu ovrhe, sud će
nastaviti s ovrhom i prije pravomoćnosti rješenja kojim je prijedlog odbijen.«

Članak 43.

Članak 62. mijenja se i glasi:

»(1) Na prijedlog ovrhovoditelja sud će, u
potpunosti ili djelomice, odgoditi ovrhu ako provedba ovrhe nije započela, i to
za vrijeme koje je on predložio.

(2) Ako je provedba ovrhe započela, a ovršenik se, u roku koji mu je sud odredio, očitovao protiv
odgode, sud će odbiti prijedlog za odgodu.«

Članak 44.

Članak 63. mijenja se i glasi:

»(1) Na zahtjev osobe koja je tražila da se ovrha
na određenom predmetu proglasi
nedopuštenom sud će odgoditi ovrhu u pogledu toga predmeta ako ta osoba učini
vjerojatnim postojanje svoga prava te da bi provedbom ovrhe pretrpjela
nenadoknadivu ili teško nadoknadivu štetu, uz uvjet da u roku pokrene parnicu
na koju je upućena (članak 56.).

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka sud
može, na prijedlog ovrhovoditelja, odgodu ovrhe uvjetovati davanjem jamčevine.

(3) Odredba članka 61. stavka 4. ovoga Zakona
primijenit će se na odgovarajući način i u slučaju iz ovoga članka.«.

Članak 45.

Iza članka 64. dodaju se članci 64.a i 64.b s
naslovima iznad njih, koji glase:

*»Odgoda na temelju suglasnosti stranaka*

Članak 64.a

Ako se ovrhovoditelj suglasi s prijedlogom ovršenika o odgodi ovrhe, odnosno ako se ovrhovoditelj i ovršenik suglase s prijedlogom treće osobe o odgodi ovrhe,
sud će odgodu odrediti ne ispitujući postoje li za to propisane pretpostavke.

*Vrijeme za koje se ovrha odgađa*

Članak 64.b

(1) Ako je ovrha odgođena zato što su ovršenik ili treća osoba izjavili pravni lijek, odnosno
izvanredno pravno sredstvo, odgoda traje do završetka postupka po tom lijeku,
odnosno sredstvu.

(2) U drugim slučajevima u kojima je ovršenik predložio odgodu, sud može, prema okolnostima slučaja,
odrediti vrijeme za koje se ovrha odgađa.

(3) Kad je ovrhovoditelj predložio odgodu, sud
će ovrhu odgoditi za vrijeme koje je on predložio, ali ne duže od šest mjeseci.

(4) Ako u slučaju iz stavka 3. ovoga članka
ovrhovoditelj ne predloži nastavak ovrhe prije isteka roka na koji je ovrha
odgođena, sud će obustaviti ovrhu.«

Članak 46.

U članku 66. stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Na prijedlog ovrhovoditelja sud može
nastaviti ovrhu i prije proteka roka za koji je odgođena ako ovrhovoditelj
učini vjerojat­nim da su
prestali razlozi za odgodu ili ako da jamčevinu.«

Iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»(3) Na prijedlog ovrhovoditelja sud će
nastaviti ovrhu i prije pravomoćnosti odnosno konačnosti odluke nadležnoga
prvostupanjskog tijela o odbacivanju ili odbijanju pravnog lijeka ili sredstva
povodom kojeg je odgođena ovrha.«

Članak 47.

U članku 70. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Ovrha radi ostvarenja novčane tražbine ne
može se provesti na stvarima i pravima fizičke osobe koja ne obavlja
registriranu djelatnost koja su nužna za zadovoljenje osnovnih životnih potreba
ovršenika i osoba koje je po zakonu dužan
uzdržavati.«

Iza stavka 1. dodaju se novi stavci 2. i 3. koji
glase:

»(2) Ovrha radi ostvarenja novčane tražbine
protiv fizičke osobe koja obavlja registriranu djelatnost može se provesti na cjelokup­noj njezinoj imovini, osim na onim stvarima i
pravima na kojima se protiv nje ne bi mogla provesti kad ne bi obavljala
registriranu djelatnost te na onim stvarima i pravima koja su nužna za
obavljanje njezine registrirane djelatnosti ako joj je ona glavni izvor
sredstava za život.

(3) U ovrsi radi ostvarenja novčane tražbine
protiv fizičke osobe koja obavlja registriranu djelatnost na odgovarajući se
način primjenjuju odredbe članka 202. ovoga Zakona.«

Dosadašnji stavci 2. i 3. postaju stavci 4. i 5.

Članak 48.

Iza članka 77. dodaje se članak 77.a i naslov
iznad njega koji glase:

*»Ovrha kad se nakon stjecanja založnog prava ili prava na
namirenje promijeni vlasnik nekretnine*

Članak 77.a

Ako se promijeni osoba koja je u zemljišnim
knjigama upisana kao vlasnik nekretnine nakon što je ovrhovoditelj na
nekretnini upisom u zemljišnu knjigu stekao založno pravo ili koje drugo pravo
koje ga ovlašćuje da namiri određenu tražbinu njezinom prodajom, ovrhovoditelj
ima pravo, na temelju ovršne isprave protiv osobe koja je bila vlasnik
nekretnine u vrijeme kad je stekao to pravo i izvatka iz zemljišne knjige kojim
se dokazuje prijenos vlasništva s ranijeg vlasnika na novog vlasnika, zatražiti
ovrhu izravno protiv novog vlasnika radi naplate osigurane tražbine.«

Članak 49.

U članku 79. stavku 3. iza riječi: »vlasništva«
dodaju se riječi: »niti kojeg drugoga stvarnog prava«.

Članak 50.

Članak 87. mijenja se i glasi:

»(1) Vrijednost nekretnine sud utvrđuje
zaključkom po slobod­noj ocjeni nakon održanog
ročišta na kojemu će strankama biti omogućeno da se o tome izjasne te da
prilože odgovarajuće pisane dokaze. Podatke o stanju na tržištu nekretnina sud
može zatražiti i od porezne uprave, ako ocijeni da je to potrebno.

(2) Pri utvrđivanju vrijednosti nekretnine vodit
će se računa i o tome koliko ona manje vrijedi zato što na njoj ostaju određena
prava i tereti i nakon prodaje.

(3) Ako su u sudskom ili izvansudskom
sporazumu na temelju kojega je stečeno založno ili koje drugo odgovarajuće
pravo na nekretnini radi osiguranja tražbine čije se namirenje traži stranke
utvrdile vrijednost nekretnine, ta će se vrijednost uzeti kao mjerodav­na, osim ako se stranke drukčije ne sporazumiju u
postupku pred sudom najkasnije do donošenja zaključka o prodaji (članak 90.).

(4) Odredba stavka 3. ovoga članka neće se
primijeniti ako ima založnih vjerovnika, ovlaštenika prava na namirenje ili
osobnih služnosti upisanih u zemljišnoj knjizi koji prestaju prodajom
nekretnine, koji se u ovrsi na nekretnini namiruju prije ovrhovoditelja koji je
zatražio ovrhu, osim ako se oni tako ne sporazumiju najkasnije do donošenja
zaključka o prodaji (članak 90.).«

Članak 51.

U članku 91. stavku 2. riječi: »namjerava
prodati« zamjenjuju se riječju: »prodaje«.

Članak 52.

U članku 93. iza stavka 2. dodaje se stavak 3.
koji glasi:

»(3) U uvjetima prodaje sud će odrediti da će se
nekretnina dosuditi i kupcima koji će ponuditi nižu cijenu prema veličini
ponuđene cijene ako kupci koji su ponudili veću cijenu ne polože kupovninu u roku koji će im za to biti određen.«

Članak 53.

Članak 97. mijenja se i glasi:

»(1) Na prvom ročištu za dražbu nekretninu se ne
može prodati ispod dvije trećine utvrđene vrijednosti nekretnine (članak 87.).

(2) Na drugom ročištu za dražbu nekretnina se ne
može prodati ispod jedne trećine njezine utvrđene vrijednosti.

(3) Od prvog do drugog ročišta za dražbu mora
proteći najmanje trideset dana.

(4) Ako se nekretnina ne proda ni na drugom ročištu
za dražbu, sud će obustaviti ovrhu.

(5) Odredbe prethodnih stavaka ovoga članka na
odgovarajući se način primjenjuju i u slučaju kada se nekretnina prodaje
neposrednom pogodbom.

(6) Ovrhovoditelj može najkasnije na drugom ročištu
za dražbu predložiti da se, ako se nekretnina ne proda ni na tom ročištu, u
njegovu korist zasnuje založno pravo na nekretnini radi osiguranja tražbine
radi čije je naplate ovrha određena (članak 257. do 260.). Na taj se prijedlog
ne plaćaju posebne pristojbe. Prednosni red takvoga
založnog prava ovrhovoditelja računa se od dana stjecanja prava na namirenje
(članak 79. stavak 2., članak 107. stavak 3.).

(7) Obustava ovrhe ne sprječava pokretanje
novoga ovršnoga postupka radi naplate iste tražbine na istoj nekretnini.«

Članak 54.

U članku 98. stavak 4. mijenja se i glasi:

»(4) O dosudi nekretnine sud donosi pisano
rješenje (rješenje o dosudi), koje se objavljuje na oglasnoj ploči suda.«

Iza stavka 4. dodaju se novi stavci 5. i 6. koji
glase:

»(5) Smatrat će se da je rješenje iz stavka 4.
ovoga članka dostavljeno svim osobama kojima se dostavlja zaključak o prodaji
te svim sudionicima u dražbi istekom trećega dana od dana njegova isticanja na
oglasnoj ploči. Te osobe imaju pravo tražiti da im se u sudskoj pisarnici
neposredno preda otpravak rješenja.

(6) U rješenju o dosudi sud će odrediti da će se
nekretnina dosuditi i kupcima koji su ponudili nižu cijenu, redom prema
veličini cijene koju su ponudili, ako kupci koji su ponudili veću cijenu ne
polože kupovninu u roku koji im je određen ili koji
će im biti određen. U tom slučaju sud će donijeti posebno rješenje o dosudi
svakom narednom kupcu koji je ispunio uvjete da mu se nekretnina dosudi, u
kojem će odrediti rok za polaganje kupovnine. Sud će
u tom rješenju najprije oglasiti
nevažećom dosudu kupcu koji je ponudio višu cijenu.«

Dosadašnji stavak 5. postaje stavak 7.

Članak 55.

U članku 100. stavku 2. na kraju teksta umjesto
točke stavlja se zarez i dodaju riječi: »uz uvjete određene za prodaju koja je
oglašena nevažećom.«.

Iza stavka 3. dodaju se stavci 4. i 5. koji
glase:

»(4) Ako je kupac iz stavka 2. ovoga članka
osoba koja je oslobođena davanja jamčevine, sud će, na prijedlog bilo koje od
stranaka ili drugih sudionika u postupku, rješenjem naložiti toj osobi da
položi kod suda iznos koji odgovara jamčevini od čijeg je davanja bila
oslobođena. Žalba protiv toga rješenja ne odgađa ovrhu. Ovrhu na temelju toga
rješenja, na prijedlog bilo koje od stranaka ili sudionika u postupku, sud će
odrediti u istom ovršnom postupku. S naplaćenim iznosom postupit će se u skladu
s odredbom stavka 3. ovoga članka. Ovrha se može odrediti i na iznosu koji bi
ta osoba dobila prigodom namirenja vjerovnika.

(5) Kupac iz stavka 4. ovoga članka može
sudjelovati na novoj dražbi nekretnine samo ako položi jamčevinu koja će biti
određena za tu dražbu.«

Članak 56.

Iznad članka 100.a dodaje se naslov koji glasi:

*»Oslobođenje od polaganja kupovnine«.*

U članku 100.a stavak 3. mijenja se i glasi:

»(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka
primjenjuju se i kad je kupac osoba koja se u ovršnom postupku namiruje prije
svih ostalih vjerovnika koji imaju pravo na namirenje iz iste kupovnine, s time da je ona dužna položiti onaj iznos kupovnine koji odgovara iznosu troškova postupka na čiju naknadu
imaju prvenstveno pravo druge osobe koje se namiruju iz kupovnine
(članak 106.).

Iza stavka 3. dodaju se stavci 4. i 5. koji
glase:

»(4) Sud može odlučiti da kupac koji je osoba
koja ima pravo na namirenje iz kupovnine ne položi
dio kupovnine za koji se osnovano može pretpostaviti
da će biti pokriven iznosom koji će mu pripasti prema rješenju o namirenju.

(5) O oslobođenju kupca od polaganja kupovnine prema odred­bama stavka
1. do 4. ovoga članka sud odlučuje, na temelju zahtjeva kupca postavljenog najkasnije
na ročištu za dražbu, u rješenju o dosudi.«

Članak 57.

Članak 101. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Upis prava vlasništva kupca, brisanje prava i tereta te
predaja nekretnine kupcu*

Članak 101.

(1) U rješenju o dosudi nekretnine sud će
odrediti da se nakon pravomoćnosti toga rješenja i nakon što kupac položi kupovninu, u zemljišnu knjigu upiše u njegovu korist pravo
vlasništva na dosuđenoj nekretnini te da se brišu prava i tereti na nekretnini
koji prestaju njezinom prodajom.

(2) Ako su se kupac i osobe čija bi prava na
nekretnini njezinom prodajom trebala prestati (članak 81. i 82.) sporazumjeli
da će njihova prava ostati na nekretnini i nakon pravomoćnosti rješenja o
dosudi (članak 81. i 82.), sud će u rješenju o dosudi odrediti da se ta prava
neće brisati prigodom upisa prava vlasništva u korist kupca u skladu s odredbom
stavka 1. ovoga članka.

(3) Zemljišnoknjižni sud obavit će upise iz
stavka 1. i 2. ovoga članka na temelju pravomoćnog rješenja o dosudi nekretnine
i potvrde ovršnog suda da je kupac položio kupovninu
u skladu s tim rješenjem. U slučaju iz članka 118. stavka 4. ovoga Zakona sud
će tu potvrdu izdati tek pošto kupac položi preostali dio kupovnine
u skladu s rješenjem o namirenju.

(4) Nakon pravomoćnosti rješenja o dosudi
nekretnine i pošto kupac položi kupovninu, sud će
donijeti zaključak o predaji nekret­nine kupcu.«

Članak 58.

Iza članka 101. dodaje se članak 101.a i naslov
iznad njega koji glase:

*»Osiguranje kredita na dosuđenoj nekretnini*

Članak 101.a

(1) Ako kupac radi plaćanja kupovnine
treba uzeti kredit, sud će, na prijedlog kupca već u rješenju o dosudi odrediti
da će se, nakon pravomoćnosti rješenja o dosudi te pošto kupovnina
bude položena, u zemljišnu knjigu prigodom upisa prava vlasništva u korist
kupca upisati i založno pravo na nekretnini radi osiguranja tražbine po osnovi
kredita u korist davatelja kredita u skladu sa sporazumom o osiguranju.

(2) U slučaju osiguranja kredita prijenosom
vlasništva na nekretnini, sud će u rješenju iz stavka 1. ovoga članka odrediti
da će se u zemljišnu knjigu, nakon pravomoćnosti rješenja o dosudi te pošto kupovnina bude položena, u zemljišnu knjigu najprije
upisati pravo vlasništva kupca, a zatim prijenos vlasništva na davatelja
kredita uz zabilježbu da se prijenos obavlja radi osiguranja.

(3) Upis založnog prava odnosno prijenosa
vlasništva radi osiguranja obavit će se na temelju pravomoćnog rješenja o
dosudi te potvrde suda da je kupovnina položena.«

Članak 59.

Članak 103. i naslov iznad njega brišu se.

Članak 60.

U članku 105. riječi: »jedinice lokalne
samouprave i uprave« zamjenjuju se riječima: »općine, gradovi i županije«, a
riječi: »te osobe koje imaju tražbine navedene u članku 106. stavku 1. točki 3.
ovoga Zakona« brišu se.

Članak 61.

U članku 106. stavku 1. točki 1. iza riječi:
»postupka« dodaju se riječi: »koji se tiču sudskih pristojbi i plaćenih
predujmova za provedbu ovršnih radnji«.

U točki 2. na kraju teksta umjesto točke-zareza
stavlja se točka.

Točka 3. briše se.

U stavku 2. riječi: »i 3.« brišu se.

U stavku 3. riječi: »do 3.« brišu se.

Članak 62.

U članku 107. iza stavka 4. dodaje se novi
stavak 5. koji glasi:

»(5) Troškovi ovršnoga postupka, osim troškova
koji se prvenstveno namiruju (članak 106. stavak 1. točka 1.), namiruju se po
istom redoslijedu kao i glavna tražbina.«

Dosadašnji stavak 5. koji postaje stavak 6.
mijenja se i glasi:

»(6) Poslije namirenja tražbina iz stavka 1.
ovoga članka namiruju se tražbine navedene u članku 106. stavku 1. točki 2.
ovoga Zakona za vrijeme za koje se ne namiruju prema odredbama toga članka.
Nakon toga namiruju se kamate iz stavka 4. ovoga članka za vrijeme za koje nisu
namirene prema toj odredbi, i to po istom redoslijedu kao i glavna tražbina.«

Članak 63.

U članku 118. stavak 4. mijenja se i glasi:

»(4) U slučaju iz članka 100.a ovoga Zakona sud
će rješenjem o namirenju utvrditi da je tražbina kupca koja se namiruje u
ovršnom postupku u cijelosti ili djelomično namirena prebijanjem s ovršenikovom tražbinom za isplatu kupovnine.
Ako je kupovnina veća od iznosa na koji kupac ima
pravo prema rješenju o namirenju, a ono što je kupac uplatio prema rješenju o
dosudi (članak 100.a stavak 5.) ne pokriva cijeli iznos kupovnine
koju je kupac dužan položiti, sud će u rješenju o namirenju odrediti rok u
kojem će kupac biti dužan položiti razliku. Ako kupac ne položi razliku u tom
roku, sud će staviti izvan snage rješenje o namirenju i rješenje o dosudi te
prodaju oglasiti nevažećom, ako ne
budu ispunjeni uvjeti za donošenje rješenja iz članka 98. stavka 5.«

Članak 64.

Članak 119. mijenja se i glasi:

»Ako je rješenjem o dosudi sud propustio
odrediti da se u zemljišnoj knjizi brišu upisana prava i tereti, osim onih koji
ostaju na nekretnini i poslije predaje nekretnine kupcu ili koje je kupac
preuzeo, kupac može predložiti da sud u istom ovršnom postupku odredi brisanje
tih prava i tereta.«

Članak 65.

U članku 120. riječ: »rješenja« zamjenjuje se
riječju: »zaključka«.

Članak 66.

U članku 121. dodaju se novi stavci 1. i 2. koji
glase:

»(1) Ovrhovoditelj može već u prijedlogu za
ovrhu prodajom nekretnine, a i kasnije sve do predaje nekretnine kupcu,
zatražiti i njezino ispražnjenje te predaju kupcu na
temelju zaključka o predaji nekretnine kupcu.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka sud će u
rješenju o ovrsi odrediti ispražnjenje nekretnine i
njezinu predaju kupcu nakon pravomoćnosti rješenja o predaji nekretnine kupcu.«

Dosadašnji stavak 1. postaje stavak 3.

U dosadašnjem stavku 2. koji postaje stavak 4.
broj: »1.« zamjenjuje se brojem: »3.«.

U dosadašnjem stavku 3. koji postaje stavak 5.
broj: »2.« zamjenjuje se brojem: »4.«, a broj: »1.« zamjenjuje se brojem: »3.«.

Članak 67.

Iza članka 121. dodaje se članak 121.a i naslov
iznad njega koji glase:

*»Prijedlog za iseljenje prije zaključka o predaji*

Članak 121.a

(1) Ovrhovoditelj može u prijedlogu za ovrhu ili
kasnije tijekom postupka predložiti da se ovršenik
iseli i da se nekretnina preda ovrhovoditelju na čuvanje i prije donošenja
zaključka o predaji nekret­nine kupcu ako položi
jamčevinu za štetu koja bi ovršeniku mogla biti
prouzročena nedopuštenom prodajom nekretnine ili obustavom ovrhe iz razloga za
koje je ovrhovoditelj odgovoran. Visinu jamčevine određuje sud po slobodnoj
ocjeni, nakon što ovršeniku omogući da se o tome
izjasni u roku od osam dana.

(2) Na iseljenje ovršenika
iz stavka 1. ovoga članka na odgovarajući se način primjenjuju odredbe članka
226. ovoga Zakona.«

Članak 68.

U članku 123. iza stavka 4. dodaje se stavak 5.
koji glasi:

»(5) Odredba članka 121.a stavka 1. ovoga Zakona
primjenjuje se na odgovarajući način i glede iseljenja najmoprimca i zakupca.«

Članak 69.

U članku 124. stavku 1. riječ: »rješenje«
zamjenjuje se riječju: »zaključak«.

Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi:

»(4) Odredba članka 121.a stavka 1. ovoga Zakona
primjenjuje se na odgovarajući način i glede iseljenja osoba iz stavka 1. ovoga
članka.«

Članak 70.

Članak 129. mijenja se i glasi:

»(1) Ovrha na pokretninama provodi se njihovom
zapljenom, procjenom, oduzimanjem, otpremanjem, povjeravanjem na čuvanje sudu,
ovrhovoditelju ili trećoj osobi, njihovom prodajom te namirenjem ovrhovoditelja
iz iznosa dobivenog prodajom.

(2) Ovrhovoditelj je dužan u prijedlogu za ovrhu
naznačiti traži li da se oduzete pokretnine povjere njemu na čuvanje ili
određenoj trećoj osobi, osim ako nije riječ o pokretninama koje se predaju u
sudski odnosno javnobilježnički polog (članak 133. stavak 4. i 5.).

  (3) Prijedlog za ovrhu u kojem nije
predložena koja od ovršnih radnja u skladu s odredbama stavka 1. i 2. ovoga
članka sud će odbaciti ne pozivajući ovrhovoditelja da ga ispravi ili dopuni.«

Članak 71.

U članku 130. stavku 2. iza riječi: »pljenidbe«
dodaju se riječi: »te o tome što treba osigurati za otpremu i smještaj pokretnina
(članak 133.a)«.

Članak 72.

U članku 131. iza stavka 2. dodaje se novi
stavak 3. koji glasi:

»(3) Popisat će se prvenstveno pokretnine za
koje to predloži ovrhovoditelj.«

Dosadašnji stavci 3. do 6. postaju stavci 4. do
7.

Članak 73.

U članku 133. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Popisane pokretnine sudski će ovršitelj oduzeti ovršeniku i
predati ih ovrhovoditelju ili trećoj osobi na čuvanje u skladu s rješenjem o
ovrsi, ako narednim odredbama ovoga članka nije drukčije određeno.«

Članak 74.

Iza članka 133. dodaje se članak 133.a i naslov
iznad njega koji glase:

*»Način predaje pokretnina na čuvanje*

Članak 133.a

(1) Ovrhovoditelj je dužan osigurati sve što je
potrebno za ured­nu otpremu pokretnina (prijevozno
sredstvo, radnu snagu, potrebnu opremu, hranu i vodu za stoku tijekom
prijevoza, itd.) te za takav smještaj pokretnina u
kojem će se one sačuvati od mogućeg oštećenja, kvarenja ili općenito od
pogoršanja njihova stanja, osim onog do kojeg bi došlo prema redovnom tijeku
stvari.

(2) Životinje će se u pravilu smjestiti u staje
ili drugo mjesto gdje će im biti osigurani zaštita, čuvanje i prehrana te
potrebna njega, mužnja i sl.

(3) Prije oduzimanja pokretnina i njihova
otpremanja sudski ovršitelj provjerit će jesu li
ispunjeni uvjeti za njihov smještaj prema odredbama stavka 1. i 2. ovoga
članka. O tome će sudski ovršitelj sastaviti
zapisnik.

(4) Sudski ovršitelj
pratit će oduzete pokretnine do mjesta gdje će biti smještene na čuvanje. O
tome će sastaviti zapisnik, koji mora potpisati osoba kojoj su pokretnine
predane na čuvanje.

(5) Ako ovrhovoditelj ne osigura sve što je
potrebno za otpremu i smještaj pokretnina u skladu s odredbama stavka 1. i 2.
ovoga članka, oduzimanje i otprema pokretnina odgodit će se za vrijeme koje
predloži ovrhovoditelj ali ne duže od tri mjeseca.

(6) Ako ovrhovoditelj ne osigura sve što je
potrebno za otpremu i smještaj pokretnina ni prigodom narednog ročišta za
njihovo oduzimanje i otpremu, ovrha će se obustaviti.«

Članak 75.

U članku 137. stavku 1. iza riječi: »pokretnina«
dodaju se riječi: »osim ako se one ne povjeravaju na prodaju javnom
komisionaru.«.

Iza stavka 2. dodaje se novi stavak 3. koji
glasi:

»(3) Javni komisionar će obaviti procjenu
pokretnina koje mu se predaju na prodaju.«

Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 4.

U dosadašnjim stavcima 4. i 5. koji postaju
stavci 5. i 6. brojka: »3.« zamjenjuje se brojkom: »4.«.

Dosadašnji stavak 6. postaje stavak 7.

Članak 76.

Naziv Odjeljka 4. i članci 143.a do 143.e i
naslovi iznad njih mijenjaju se i glase:

***»4. Prodaja pokretnina
preko javnih komisionara***

*Javni komisionari*

Članak 143.a

(1) Prodaja pokretnina zaplijenjenih u ovršnom
postupku može se povjeriti javnom komisionaru.

(2) Ministar nadležan za poslove gospodarstva uz
suglasnost ministra nadležnog za poslove zaštite okoliša, prostornog uređenja i
graditeljstva posebnim će pravilnikom utvrditi uvjete za obavljanje poslova
javnog komisionara glede:

1. smještajnog prostora za pojedine vrste
pokretnina (građevinski materijal, rasuti tereti, određeni gotovi proizvodi i
poluproizvodi, sirovine, gorivo u krutom, tekućem i plinovitom stanju, motorna
vozila, plovila, namještaj, tehnička roba, rasvjetna tijela, pribor za jelo,
odjeća, obuća, knjige, rukopisi, umjetnine itd.),

2. osoblja osposobljenog za razvrstavanje,
pohranjivanje, čuvanje, održavanje, izlaganje, davanje potrebnih obavijesti,
oglašavanje, prodaju, obavljanje knjigovodstveno-računovodstvenih poslova,

3. prometnih sredstava i radne snage za otpremu
oduzetih pokretnina, itd.

(3) Žive životinje i stvari koje su podložne
brzom kvarenju mogu se predati radi prodaje komisionaru samo ako raspolaže
odgovarajućim smještajnim prostorom i drugim uvjetima za čuvanje, prehranu,
njegu i mužnju životinja, odnosno za uskladištenje stvari podložnih brzom
kvarenju (hladnjače itd.).

(4) Smještajni prostor, prijevozna sredstva te
radnu snagu za obavljanje svoje djelatnosti komisionari mogu osigurati i
ugovorima s drugim fizičkim i pravnim osobama (npr.
ugovorima o zakupu, o pružanju prijevozničkih usluga, o osiguravanju radne
snage, itd.).

*Organizacija i provedba poslova javnog komisionara*

Članak 143.b

(1) Poslove javnog komisionara organizira i
provodi Hrvatska gospodarska komora.

(2) Hrvatska gospodarska komora organizirat će
javne komisione prodavaonice za obavljanje poslova javnog komisionara za
područje jedne ili više županija, ovisno o broju ovrha koje se provode na
pokretninama, njihovoj naravi, količini, vrijednosti te gospodarskoj
isplativosti.

(3) Na prijedlog Hrvatske gospodarske komore
ministarstvo nadležno za poslove gospodarstva može dozvoliti da ona poslove
javnog komisionara za određeno područje ili neke od poslova jav­nog komisionara za određeno područje, na temelju provedenog
natječaja, povjeri fizičkoj ili pravnoj osobi koja ispunjava uvjete za
obavljanje poslova javnog komisionara. O povjeravanju poslova Hrvatska
gospodarska komora sklopit će s izabranim komisionarom ugovor uz prethodnu
suglasnost ministarstva nadležnog za poslove gospodarstva.

(4) Dozvolu za obavljanje poslova javnog
komisionara Hrvatskoj gospodarskoj komori za pojedinu javnu komisionu
prodavaonicu odnosno javnom komisionaru iz stavka 3. ovoga članka izdaje ured
državne uprave u županiji, nadležan za gospodarstvo, na čijem je području
sjedište javne komisione prodavaonice, odnosno javnog komisionara.

*Nadzor nad radom javnih komisionara*

Članak 143.c

(1) Opći nadzor nad radom javnih komisionara
provodi ured državne uprave u županiji nadležan za gospodarstvo na čijem je
području njihovo sjedište.

(2) Nadzor nad radom javnog komisionara u
pojedinim predmetima ovrhe na pokretninama provodi ovršni sudac koji vodi
postupak u tom predmetu.

(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne
isključuju pravo nadzora nad poslovanjem javnog komisionara koje prema posebnim
propisima imaju upravna tijela.

(4) Ured državne uprave u županiji nadležan za
gospodarstvo oduzet će dozvolu iz članka 143.b stavka 4. ovoga Zakona Hrvatskoj
gospodarskoj komori za pojedinu javnu komisionu prodavaonicu ili javnom komisionaru
iz članka 143.b stavka 3. ovoga Zakona ako se utvrdi da više ne ispunjavaju
uvjete za obavljanje djelatnosti javnog komisionara, odnosno da su teže
povrijedili svoje dužnosti preuzimanja pokretnina na čuvanje i prodaju.

*Prava i dužnosti komisionara*

Članak 143.d

(1) Komisionar ima pravo tražiti predujam za
pokriće troškova koje će imati u vezi s preuzetim pokretninama. Predujam je
komisionaru dužan platiti ovrhovoditelj. Ako ovrhovoditelj ne položi predujam
komisionar nije dužan preuzeti pokretnine na čuvanje. Ako sud utvrdi da je
komisionar opravdano odbio preuzeti pokretnine na čuvanje, obustavit će ovrhu.

(2) Komisionar ima pravo na nagradu za obavljene
poslove i na naknadu troškova.

(3) Tarifu za naknadu troškova i nagradu za
obavljanje javne komisione djelatnosti donosi ministar nadležan za poslove
pravosuđa.

(4) Komisionar stječe zakonsko založno pravo na
pokretninama koje su mu predane radi prodaje za naplatu troškova i nagrade
prema stavku 1. ovoga članka, neovisno o tome čije su pokretnine i jesu li
ovršne radnje na temelju kojih su mu pokretnine predane valjane ili nisu. To
založno pravo po redu prvenstva dolazi prije založnog prava drugih osoba na
pokretninama.

(5) Komisionar je dužan preuzeti zaplijenjene
pokretnine za čiju je prodaju dobio dozvolu (članak 143.h stavak 4.) ako je
ovrhovoditelj spreman platiti predujam. Samo iznimno, zbog nedostat­ka
slobodnog prostora ili izvanrednih okolnosti, komisionar može odbiti preuzeti
određene pokretnine.

(6) Komisionar odgovara ovrhovoditelju za štetu
koju on pretrpi zbog neosnovanog odbijanja da preuzme pokretnine na čuvanje i
prodaju.

(7) Komisionar je dužan savjesno u skladu s
pravilima struke preuzeti, razvrstati, čuvati, osigurati, održavati i izlagati
pokretnine, davati obavijesti o njima, oglašavati njihovu prodaju, prodavati ih
te rukovati s dobivenim novčanim sredstvima.

(8) Komisionar odgovara strankama za štetu koju
im pričini povredom svojih dužnosti iz stavka 7. ovoga članka.

*Osiguranje od odgovornosti*

Članak 143.e

(1) Komisionar je dužan osigurati se od
odgovornosti do iznosa koji će utvrditi ministar nadležan za poslove pravosuđa
s obzirom na vrstu pokretnina za čiju je prodaju dobio dozvolu i očekivani
promet.

(2) Komisionar je dužan produljiti osiguranje od
odgovornosti najkasnije mjesec dana prije isteka prethodnog perioda osiguranja
i o tome bez odgode obavijestiti ured državne uprave u županiji nad­ležan za gospodarstvo na čijem je području njegovo
sjedište.

(3) Nadležni ured državne uprave oduzet će
dozvolu za rad komisionaru koji ne produži ugovor o osiguranju sukladno odredbi
stavka 2. ovoga članka.«

Članak 77.

Iza članka 143.e dodaju se članci 143.f do 143.i
i naslovi iznad njih koji glase:

*»Povjeravanje prodaje pokretnina komisionaru*

Članak 143.f

(1) Pokretnine se otpremaju komisionaru na
ovrhovoditeljev prijedlog.

(2) Prijedlog iz stavka 1. ovoga članka
ovrhovoditelj može staviti u prijedlogu za ovrhu ili naknadno tijekom postupka.

*Izlaganje i objavljivanje podataka o pokretninama*

Članak 143.g

(1) Komisionar je dužan pokretnine izložiti na
način da ih zainteresirane osobe mogu razgledati u redovno radno vrijeme
komisionara.

(2) Na izloženim pokretninama će se naznačiti
njihov broj prema kome se vode kod komisionara, na temelju kojega neće biti moguće
utvrditi kome one pripadaju, odnosno u kojem su ovršnom postupku zaplijenjene.

(3) Na pokretninama će biti naznačeni podaci o
njihovoj kakvoći i veličini te cijena. Posebno će se naznačiti je li provjerena
njihova ispravnost, odnosno kako se ona može provjeriti.

(4) Komisionar može dati i posebno jamstvo za
nedostatke stvari.

(5) Komisionar može preko oglasnih ploča,
kataloga, javnih medija, interneta te na drugi odgovarajući način objaviti
podatke o pokretninama koje se prodaju preko njega uz naznaku načina i vremena
njihova razgledavanja te prodaje.

*Prodaja pokretnina*

Članak 143.h

(1) U skladu sa zaključkom suda pokretnine se
prodaju na jav­noj dražbi ili neposrednom pogodbom.

(2) Dražbu pokretnina kod komisionara provodi
javni bilježnik.

(3) Na dražbi mogu sudjelovati kao kupci samo
osobe koje su uplatile jamčevinu.

(4) Dražbe pokretnina mogu se održavati i izvan
redovnoga radnog vremena pa i subotom.

*Predaja postignute kupovne cijene*

Članak 143.i

(1) Nakon obavljene prodaje pokretnine komisionar
će pokret­ninu predati kupcu pošto plati kupovninu.

(2) Iz dobivene kupovnine
komisionar će najprije namiriti troškove pohrane i prodaje pokretnine i svoju
nagradu te će preostali iznos uplatiti na račun suda uz naznaku ovršnog
predmeta u vezi s kojim je pokretnina prodana. Komisionar će sudu uputiti i
izvod iz zapisnika javnog bilježnika o dražbi te obračun troškova i nagrade.

(3) Sud će, nakon što strankama omogući da se
izjasne o obračunu komisionara, rješenjem odobriti obračun ili naložiti komisionaru
da razliku uplati na račun suda.

(4) Žalbu protiv rješenja iz stavka 3. ovoga
članka mogu podnijeti stranke i komisionar.

(5) Žalba komisionara iz stavka 4. ovoga članka
odgađa njegovu ovršnost.«

Članak 78.

Iza članka 143.i dodaje se novi odjeljak 5. i
članci 143.j do 143.n i naslovi iznad njih koji glase:

***»5. Prodaja motornih
vozila***

*Stjecanje založnog prava*

Članak 143.j

(1) Ovrhu radi naplate novčane tražbine na
motornom vozilu sud određuje na temelju ovršne isprave i izvatka iz evidencije
policijske uprave o vlasništvu ovršenika na motornom
vozilu (članak 16.b. stavak 2.).

(2) Primjerak rješenja o ovrsi sud dostavlja
policijskoj upravi kod koje se vodi upisnik vozila radi provedbe zabilježbe
ovrhe.

(3) Primjerak rješenja o ovrsi sud će dostaviti
i Upisniku sudskih i javnobilježničkih osiguranja tražbina vjerovnika na
pokretnim stvarima i pravima radi provedbe odgovarajućeg upisa.

(4) Zabilježbom ovrhe ovrhovoditelj stječe
založno pravo na motornom vozilu.

(5) Prednosni red
založnog prava iz stavka 3. ovoga članka računa se od dana dostave rješenja o
ovrsi policijskoj upravi.

(6) Nakon zabilježbe ovrhe nije dopušten upis
promjene prava vlasništva na motornom vozilu niti upis tereta na tom vozilu na
temelju raspoložbi ovršenika, bez obzira na to kad je
ta raspoložba poduzeta. Raspoložbe učinjene protivno ovoj zabrani nemaju prav­nog učinka.

*Oduzimanje, čuvanje i procjena motornog vozila*

Članak 143.k

(1) Ovrhovoditelj je dužan u roku od tri mjeseca
od dostave rješenja o ovrsi na motornom vozilu predložiti oduzimanje motornog
vozila, naznačiti mjesto gdje se ono nalazi te osigurati potreb­no
prijevozno sredstvo i radnu snagu za poduzimanje te radnje. Ako ovrhovoditelj
ne predloži oduzimanje vozila u tom roku, sud će obustaviti ovrhu.

(2) Oduzimanje motornog vozila provodi sudski ovršitelj na temelju zaključka suda. Prigodom oduzimanja
motornog vozila sudski će ovršitelj skinuti tablice s
motornog vozila.

(3) Oduzeto motorno vozilo predaje se na čuvanje
ovrhovoditelju ili trećoj osobi u skladu s rješenjem o ovrsi.

(4) Ako se motorno vozilo povjerava na čuvanje
komisionaru, njegovu procjenu i prodaju obavit će komisionar u skladu s odred­bama članka 143.g do 143.m ovoga Zakona.

*Prodaja motornog vozila*

Članak 143.l

(1) Motorna vozila prodaju se usmenom javnom
dražbom ili neposrednom pogodbom, u skladu sa zaključkom suda o načinu prodaje,
bez isticanja oznake registarskog broja i broja šasije.

(2) Na dražbi mogu sudjelovati kao kupci samo
osobe koje su položile jamčevinu.

(3) Ako se dražba provodi istovremeno za više
vozila, osoba koja namjerava sudjelovati u kupnji unaprijed neodređenog vozila
dužna je položiti jamčevinu koja će se za takve kupnje odrediti u uvjetima
prodaje.

(4) Sudionik u dražbi može zatražiti da u dražbi
sudjeluje anonimno preko posebnog zastupnika.

(5) U slučaju iz stavka 4. ovoga članka sudionik
u dražbi dobit će poseban broj s kojim će u njoj sudjelovati. Podaci o takvom
kupcu su službena tajna.

*Predaja motornog vozila kupcu*

Članak 143.m

(1) Kupac je dužan položiti kupovninu
i preuzeti motorno vozilo odmah nakon zaključenja dražbe, odnosno prodaje
neposrednom pogodbom. Odredbe članka 143. stavka 2., 3., 4. i 6. ovoga Zakona
primjenjuju se na odgovarajući način.

  (2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka
sud će zaključkom ovlastiti kupca da na temelju toga zaključka zatraži od
policijske uprave svoga prebivališta ili sjedišta upis prava vlasništva na
kupljenom motornom vozilu te izdavanje knjižice vozila i prometne dozvole.
Zaključak treba sadržavati sve podatke potrebne za izdavanje knjižice vozila i
prometne dozvole.

(3) Zaključak iz stavka 2. ovoga članka neće se
dostaviti ovršeniku ako je kupac u kupnji sudjelovao
anonimno, izdvojit će se iz spisa i čuvati kao i ostale isprave u sudu koje su
pokrivene službenom tajnom.

(4) Kupac postaje vlasnikom motornog vozila
upisom u upisnik motornih vozila kod nadležne policijske uprave.

(5) Sud će posebnim zaključkom odrediti brisanje
prava vlasništva ovršenika na prodanom vozilu u
upisniku policijske uprave u kojemu je ono bilo upisano, te brisanja založnog
prava u Upisniku sudskih i javnobilježničkih osiguranja tražbina vjerovnika na
pokretnim stvarima i pravima. Tim će zaključkom odrediti i brisanje prava
drugih osoba na motornom vozilu koja prestaju prodajom.

*Pravilnik o vođenju upisnika motornih vozila*

Članak 143.n

Ministar nadležan za unutarnje poslove posebnim
će pravilnikom propisati vođenje upisnika motornih vozila na način da se u njega
mogu upisivati podaci u skladu s prethodnim odredbama ovoga Odjeljka.«

Članak 79.

Dosadašnji Odjeljak 5. Glave jedanaeste postaje
Odjeljak 7.

Dosadašnji Odjeljak 4. Glave jedanaeste postaje
Odjeljak 6.

Članak 80.

Iza članka 146. dodaje se Glava jedanaesta a i u
njoj članci 146.a i 146.b s naslovima iznad njih koji glase:

»Glava jedanaesta a

OČEVIDNIK NEKRETNINA I
POKRETNINA KOJESE PRODAJU U OVRŠNOM POSTUPKU

*Vođenje očevidnika*

Članak 146.a

(1) Hrvatska gospodarska komora vodi očevidnik
nekretnina i pokretnina koje se prodaju u ovršnom postupku. Očevidnik se vodi o
svim nekretninama koje se prodaju u ovršnom postupku, a o pokretninama ako je
njihova procijenjena vrijednost veća od 50.000,00 kuna.

(2) Očevidnik o nekretninama iz stavka 1. ovoga
članka sadrži podatke o strankama, katastarskoj čestici, katastarskoj općini,
površini i adresi nekretnine, što u naravi predstavlja, koje su veličine
pojedini njezini dijelovi, procijenjenoj vrijednosti, drugim uvjetima prodaje i
ročištu za dražbu.

(3) Očevidnik o pokretninama iz stavka 1. ovoga
članka sadrži podatke o strankama, podatke kojima se ona može identificirati
ako se radi o pojedinačno određenoj stvari, odnosno o njezinoj vrsti, količini
i kvaliteti ako se radi o stvarima određenima po rodu i količini prema podacima
iz zapisnika o pljenidbi, o procijenjenoj vrijednosti pokretne stvari, drugim
uvjetima prodaje i ročištu za dražbu.

(4) U očevidniku će se naznačiti i gdje se, kada
i kako stvar može razgledati.

(5) Očevidnik je javan. Dostupnost podataka
upisanih u očevid­nik osigurat će se preko interneta.

*Dostava i upis podataka*

Članak 146.b

(1) Sud koji vodi ovršni postupak dužan je
Hrvatskoj gospodarskoj komori bez odgode dostaviti podatke iz članka 146.a
stavka 2. i 3. ovoga Zakona. Ako se prodaja obavlja preko javnog komisionara,
javni komisionar dužan je Hrvatskoj gospodarskoj komori bez odgode dostaviti
podatke o rješenju o ovrsi na pokretninama, strankama, naknadno procijenjenoj
vrijednosti pokretnine, uvjetima prodaje, vremenu dražbe i načinu razgledanja
pokretnina.

(2) Hrvatska gospodarska komora dužna je bez
odgode u očevid­nik upisati propisane podatke o
nekretninama i pokretninama koje se prodaju u ovršnom postupku.«

Članak 81.

U članku 177. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Ovrhovoditelj može predložiti da sud u
ovršnom postupku rješenjem naloži poslodavcu da mu isplati sve obroke što ih je
propustio obustaviti i isplatiti prema rješenju o ovrsi.«

Iza stavka 2. dodaje se novi stavak 3. koji
glasi:

»Na temelju pravomoćnog rješenja iz stavka 1.
ovoga članka ovrhovoditelj može tražiti ovrhu protiv poslodavca u istom ovršnom
postupku.«

Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 4.

Članak 82.

U članku 178. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Dužnik može ovjerovljenom ispravom dati
suglasnost da se radi naplate tražbine vjerovnika zaplijeni njegova plaća, u
cijelosti ili djelomično, i da se isplate obavljaju izravno vjerovniku, na
način određen u toj ispravi. Takva isprava izdaje se u jednom primjerku, ima
značenje pravnog posla iz članka 72. stavka 1. ovoga Zakona te pravni učinak
pravomoćnog rješenja o ovrsi.«

Iza stavka 3. dodaju se stavci 4. i 5. koji
glase:

»(4) Isprava iz stavka 1. ovoga članka ima
svojstvo ovršne isprave na temelju koje se može tražiti ovrha protiv dužnika i
na drugim predmetima ovrhe.

(5) Odredbe stavka 1. i 4. ovoga članka na
odgovarajući se način primjenjuju i na jamca ako je dao suglasnost iz stavka 1.
ovoga članka.«

Članak 83.

Naslov iznad članka 180. mijenja se i glasi:

*»Određivanje ovrhe i dostava rješenja o ovrsi«.*

U članku 180. stavak 4. mijenja se i glasi:

»(4) Ovršenik može
tražiti odgodu ovrhe. O prijedlogu za odgodu ovrhe podnesenom u roku za žalbu
protiv rješenja o ovrsi sud će odlučiti u roku od osam dana i, ako prihvati taj
prijedlog, rješenje o odgodi odmah dostaviti banci. Rješenje o odgodi može se
banci u slučaju potrebe priopćiti i telefaksom, odnosno na drugi pogodan način.
To rješenje treba dostaviti banci unatoč takvu priopćenju.

Iza stavka 4. dodaje se novi stavak 5. koji
glasi:

»(5) Ako banka u roku od trideset dana od dana
kada joj je dostavljeno nepravomoćno rješenje o ovrsi ne primi rješenje o
odgodi ovrhe ili rješenje o ukidanju rješenja o ovrsi ili o obustavi ovrhe,
isplatit će ovrhovoditelju zaplijenjeni iznos.«

U dosadašnjem stavku 5., koji postaje stavak 6.,
u prvoj rečenici, riječ: »Dostavljanjem« zamjenjuje se riječju: »Dostavom«.

Dosadašnji stavak 6. postaje stavak 7.

Članak 84.

Iza članka 180. dodaje se članak 180.a i naslov
iznad njega koji glase:

*»Provedba ovrhe*

Članak 180.a

(1) Dostavom rješenja o ovrsi banci (članak 180.
stavak 3.) ovrha se smatra provedenom. U ovom slučaju ne primjenjuje se odredba
stavka 2. članka 68. ovoga Zakona.

(2) Banka je dužna u roku od osam dana od dostave
rješenja o ovrsi obavijestiti sud i ovrhovoditelja da nema ili da nema dovoljno
sredstava na računu da bi mogla rješenje o ovrsi provesti u cijelosti.

(3) Odredbe članka 206. ovoga Zakona primjenjuju
se na odgovarajući način.

(4) Ako ovrhovoditelj ne bude namiren u skladu s
rješenjem o ovrsi u roku od šest mjeseci od dostave toga rješenja banci i ako u
tom roku ne predloži izmjenu sredstva i predmeta ovrhe, sud će ovrhu
obustaviti.

(5) Mogući sporovi između stranaka, odnosno stranaka
i banke o tome je li banka u cijelosti postupila prema rješenju o ovrsi, a
osobito o tome je li ovrhovoditelj u cijelosti namiren rješavat će se u
parničnom postupku.«

Članak 85.

Naslov iznad članka 183. mijenja se i glasi:

*»Zapljena računa na temelju zadužnice«.*

U članku 183. stavku 1. u drugoj rečenici iza
riječi: »isprava« dodaju se riječi: »izdaje se u jednom primjerku i«.

Članak 86.

U članku 183.a stavku 1. riječ: »trgovac« briše
se, a iza prve rečenice dodaje se druga rečenica koja glasi: »Takva isprava
izdaje se u jednom primjerku.«

Članak 87.

Iza članka 198. dodaje se Glava četrnaesta a i
članci 198.a do 198.f s naslovima iznad njih, koji glase:

»Glava četrnaesta a

OVRHA NA VRIJEDNOSNIM
PAPIRIMA KOJI SU UBILJEŽENI NA RAČUNIMA KOD SREDIŠNJE DEPOZITARNE AGENCIJE

*Mjesna nadležnost*

Članak 198.a

(1) Za odlučivanje o prijedlogu za ovrhu na
nematerijaliziranim vrijednosim papirima, odnosno
dionicama, obveznicama, trezorskim zapisima, blagajničkim zapisima,
komercijalnim zapisima, certifikatima o depozitu i drugim vrijednosnim papirima
izdanim u seriji (u daljnjem tekstu: vrijednosnice) koji su ubilježeni na
računima kod Središnje depozitarne agencije ili druge agencije (u daljnjem
tekstu: agencija) i za provedbu te ovrhe mjesno je nadležan sud na čijem se
području nalazi prebivalište ili sjedište ovršenika u
Repub­lici Hrvatskoj.

(2) Kad je ovršenik
Republika Hrvatska ili druge pravne osobe s javnim ovlastima koje djeluju na
cijelom državnom području, za ovrhu iz stavka 1. ovoga članka nadležan je sud
na čijem području ovrhovoditelj ima prebivalište ili sjedište u Republici
Hrvatskoj. Ako ovrhovoditelj nema prebivalište ili sjedište u Republici
Hrvatskoj, za određivanje i provedbu ovrhe protiv navedenih pravnih osoba
mjesno je nadležan sud na čijem je području sjedište agencije kod koje su na
računima ubilježene vrijednosnice koje su predmet ovrhe.

*Ovršne radnje*

Članak 198.b

Ovrha na vrijednosnici provodi se pljenidbom
vrijednosnice, njezinom procjenom i prodajom te namirenjem ovrhovoditelja.

*Pljenidba vrijednosnica*

Članak 198.c

(1) Pljenidba vrijednosnica na računima kod
agencije obavlja se dostavom rješenja o ovrsi agenciji, uz odgovarajuću
primjenu odredaba članka 196. stavka 2. do 6. i stavka 8. ovoga Zakona.
Pljenidbom ovrhovoditelj stječe založno pravo na vrijednosnicama, koje u
rješenju o ovrsi moraju biti određene po količini i vrsti te rodu ako je riječ
o nematerijaliziranim dionicama, odnosno naznačene oznakom pod kojom se vode
kod agencije.

(2) Ako su vrijednosnice koje su predmet ovrhe
dužnički vrijednosni papiri (obveznice, trezorski zapisi, blagajnički zapisi,
certifikati o depozitu i drugi vrijednosni papiri iz kojih obveza glasi na
novac), sud će rješenje o ovrsi dostaviti i izdavatelju kao ovršenikovom
dužniku. U tom se slučaju na odgovarajući način primjenjuju odredbe članka 152.
do 155. ovoga Zakona.

(3) Ako su vrijednosnice ubilježene na
vlasničkoj poziciji registriranoj s članom sudionikom, odnosno ovlaštenim
društvom (članak 35. Zakona o tržištu vrijednosnih papira), agencija će bez
odgode obavijestiti sud o nemogućnosti pljenidbe i o tome s kojim su ovlaštenim
društvom vrijednosnice registrirane.

Članak 198.d

(1) Ako ovrhovoditelj ne raspolaže potrebnim
podacima o količini, vrsti ili rodu, odnosno oznaci vrijednosnica ovršenika koje su ubilježene na računima kod agencije, može
sudu predložiti donošenje rješenja kojim će privremeno zaplijeniti sve
vrijednosnice ubilježene na svim računima ovršenika
kod agencije na vlasničkoj poziciji registriranoj s izdavateljem (prijedlog za
privremenu pljenidbu).

(2) Rješenjem o privremenoj pljenidbi sud će od
agencije zatražiti da u roku od osam dana da podatke o vrsti i oznaci
vrijednosnica ovršenika koje su upisane na računima
koje ona vodi, registraciji vlasničke pozicije, rodovima, količinama, stvarnim
pravima i nositeljima tih prava, ograničenjima stvarnih prava te, ako je to
moguće, i o njihovoj tržišnoj vrijednosti na uređenom javnom tržištu ili burzi,
uz naznaku prometa s obzirom na koji se ta vrijednost utvrdila.

(3) Agencija ne smije obavijestiti ovršenika da su podaci iz stavka 2. ovoga članka traženi.

(4) Pošto dobije tražene podatke, sud će o njima
obavijestiti ovrhovoditelja, koji je dužan u roku od osam dana predložiti ovrhu
na vrijednosnicama određenima po količini, vrsti i rodu, odnosno oznakom
vrijednosnice. U povodu takva prijedloga sud će donijeti rješenje o ovrsi na
određenim vrijednosnicama i staviti izvan snage rješenje o privremenoj
pljenidbi vrijednosnica iza stavka 2. ovoga članka.

(5) Prijedlog za privremenu pljenidbu iz stavka
1. ovoga članka i prijedlog za pljenidbu iz stavka 4. ovoga članka smatraju se
u smislu propisa o sudskim pristojbama jednim prijedlogom.

(6) Pljenidba vrijednosnica iz stavka 4. ovoga
članka smatra se provedenom dostavom rješenja o privremenoj zapljeni iza stavka
2. ovoga članka agenciji.

(7) Agencija ima pravo na naknadu troškova za
obavljanje radnji u skladu s odredbama ovoga članka. Zahtjev za naknadu
troškova agencija može podnijeti sudu u roku od petnaest dana od poduzimanja
radnje. Ti troškovi ulaze u troškove ovršnog postupka.

(8) Odredbe prethodnih stavaka ovoga članka na
odgovarajući se način primjenjuju na ovlaštena društva koja sukladno Zakonu o
tržištu vrijednosnih papira obavljaju poslove skrbništva nad dionicama.

Procjena i prodaja vrijednosnica te namirenje
ovrhovoditelja

Članak 198.e

(1) Sud će u rješenju o ovrsi iz članka 198.d
stavka 4. ovoga Zakona, neovisno o prijedlogu ovrhovoditelja, odrediti
ovlaštenu osobu kojoj se povjerava procjena i prodaja zaplijenjenih
vrijednosnica.

(2) Na temelju rješenja iz stavka 1. ovoga
članka ovlaštena osoba dužna je u svoje ime, a za račun osobe koja je kao
njihov vlasnik upisana na računima agencije, odnosno u skrbničkoj knjizi
ovlaštenog društva pokušati provesti prodaju zaplijenjenih vrijednosnica na
burzi ili uređenom javnom tržištu, provedbom burzovne javne dražbe ili na koji
drugi zakonom dopušteni način. Ako ona to ne uspije učiniti u roku od trideset
dana, obavijestit će o tome sud i nastaviti s pokušajima prodaje dok ne dobije
drukčiji nalog suda.

(3) Novac koji se dobije prodajom vrijednosnica
doznačuje se na račun suda određen u rješenju o ovrsi iz članka 198.d stavka 4.
ovoga Zakona.

(4) U slučaju prodaje vrijednosnica na temelju
rješenja o ovrsi agencija će postupiti kao da je prodaja obavljena na temelju
naloga njihova vlasnika.

Odgovarajuća primjena odredaba o ovrsi na
pokretninama

Članak 198.f

Ako odredbama ove Glave nije što drugo određeno,
na ovrhu na vrijednosnicama na računima kod agencije na odgovarajući se način primjenjuju
odredbe ovoga Zakona o ovrsi na pokretninama.«

Članak 88.

U članku 204. stavku 2. riječi: »jedinica
lokalne samouprave i uprave« zamjenjuju se riječima: »općina, gradova i
županija«.

Članak 89.

Naslov 2. Odjeljka Glave šesnaeste mijenja se i glasi:

***»2. Ovrha na novčanoj
tražbini pravne osobe po računu kod banke«.***

Članak 90.

U članku 205. stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Kad je ovršenik
Republika Hrvatska ili koja druga pravna osoba s javnim ovlastima koja djeluje
na cijelom državnom području, za ovrhu iz stavka 1. ovoga članka nadležan je
sud na čijem području ovrhovoditelj ima prebivalište ili sjedište u Republici
Hrvatskoj. Ako ovrhovoditelj nema prebivalište ili sjedište u Republici
Hrvatskoj, za ovrhu protiv Republike Hrvatske nadležan je sud u Zagrebu, a za
ovrhu protiv drugih pravnih osoba s javnim ovlastima sud na čijem je području
njihovo sjedište.«

Članak 91.

U članku 206. u stavcima 1. i 2. riječ:
»dostava« u određenom padežu zamjenjuje se riječju: »primitak« u odgovarajućem
padežu.

U stavku 5. iza prve rečenice dodaje se druga
rečenica koja glasi: »Tako izdvojena sredstva mogu služiti samo za naplatu
tražbine radi osiguranja čije su naplate izdvojena.«

Stavak 7. mijenja se i glasi:

»(7) O zahtjevu za naknadu štete iz stavka 6.
ovoga članka odlučuje sud u parničnom postupku.«

Članak 92.

Članak 207. mijenja se i glasi:

»(1) Ovrhovoditelj je dužan u prijedlogu za
ovrhu zatražiti da se ovrha provede na novčanim tražbinama po svim ovršenikovim kunskim i deviznim računima kod svih banaka
kod kojih ovršenik ima račune, uz naznaku broja i
banke kod koje je otvoren račun ovršenika za redovno
poslovanje koji je on odredio kao račun za plaćanje zakonskih obveza i javnih
prihoda, za naplatu vrijednosnih papira i instrumenata plaćanja te naloga s
naslova ovrhe sudskih odluka i drugih ovršnih isprava (glavni račun).

(2) Ako je račun iz stavka 1. ovoga članka
zatvoren, banka koja je zaprimila rješenje utvrdit će broj novoga glavnoga ovršenikovog računa i dostaviti rješenje o ovrsi banci koja
vodi taj račun, koja je dužna po njemu postupiti kao da ga je dobila izravno od
suda.

(3) Ovrhovoditelj može u prijedlogu za ovrhu
zatražiti da sud u rješenju o ovrsi privremeno zaplijeni sve ovršenikove tražbine po računima za obavljanje platnoga
prometa navedenim u tom prijedlogu do iznosa tražbine radi čije je naplate
ovrha određena.

(4) Na temelju prijedloga iz stavka 3. ovoga
članka sud će donijeti rješenje o privremenoj zapljeni svih ovršenikovih
tražbina po njegovim računima navedenim u tom prijedlogu do iznosa tražbine
radi čije je naplate ovrha određena i dostaviti ga svim bankama kod kojih se
oni vode.

(5) U slučaju iz stavka 3. i 4. ovoga članka na
odgovarajući se način primjenjuju odredbe članka 154. ovoga Zakona.«

Članak 93.

Članak 208. mijenja se i glasi:

»(1) Rješenjem o ovrsi na novčanim tražbinama po
računima kod banaka nalaže se banci kod koje je ovršenik
otvorio svoj glav­ni račun (članak 207. stavak 1.) da
novčani iznos za koji je ovrha određena prenese ovrhovoditelju s toga računa
te, po potrebi, sa svih ovršenikovih kunskih i
deviznih računa koji se vode u toj banci, odnosno, ako na tim računima ne bude
dovoljno sredstava za namirenje ovrhovoditeljeve tražbine, sa svih njegovih
računa kod drugih banaka, u skladu s odredbama ovoga Zakona.

(2) Druge banke kod kojih se vode ovršenikovi računi dužne su, na zahtjev banke kod koje se
vodi ovršenikov glavni račun (članak 207. stavak 1.),
obavijestiti tu banku o sredstvima na računima koje one vode.

(3) Smatrat će se da su tražbine ovršenika po računima kod drugih banaka iz stavka 2. ovoga
članka zaplijenjene zaprimanjem zahtjeva iz stavka 2. ovoga članka, ako te
tražbine nisu već bile prethodno privremeno zaplijenjene (članak 207. stavak
5.).

(4) Druge banke iz stavka 2. ovoga članka dužne
su, na temelju naloga banke iz članka 207. stavka 1. ovoga Zakona, prenositi
sredstva sa računa koje vode na glavni račun te banke, u skladu s tim nalogom.

(5) Odredbe članka 180. stavka 4. i 5. ovoga
članka primjenjuju se na odgovarajući način na provedbu odredaba ovoga članka.«

Članak 94.

U članku 209. stavku 2. riječ: »dostave«
zamjenjuje se riječju: »primitka«.

Članak 95.

U članku 211. stavku 2. riječi: »bez odgode«
zamjenjuju se riječima: »u roku od osam dana«. Iza prve rečenice dodaje se
druga rečenica koja glasi: »U protivnom odgovara za štetu koju je pretrpio
ovrhovoditelj.«

Iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»(3) Odredbe članka 180.a ovoga Zakona
primjenjuju se na odgovarajući način na provedbu odredaba ovoga članka.«

Članak 96.

Naslov članka 212. mijenja se i glasi:

*»Ovrha prema solidarnim ovršenicima«.*

U članku 212. stavak 4. mijenja se i glasi:

»(4) Ako se tražbina ovrhovoditelja ne bude
mogla u cijelosti naplatiti u skladu s odredbom stavka 3. ovoga članka, banka
kojoj je bilo dostavljeno rješenje o ovrsi postupit će prema odredbama članka
208. stavka 2. do 5. ovoga Zakona.«

Iza stavka 4. dodaje se stavak 5. koji glasi:

»(5) Odredbe članka 207. ovoga Zakona primjenjuju
se na odgovarajući način na provedbu odredaba ovoga članka.«

Članak 97.

Članak 213. i naslov iznad njega brišu se.

Članak 98.

Članak 215. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Odgovarajuća primjena ovog Odjeljka na fizičke osobe koje obavljaju
registriranu djelatnost*

Članak 215.

Odredbe članka 205. do 215. ovoga Zakona
primjenjuju se na odgovarajući način kad se ovrha traži na sredstvima na računu
fizičke osobe koja obavlja registriranu djelatnost.«

Članak 99.

Iza naslova Glave sedamnaeste dodaje se članak
216.a i naslov iznad njega koji glase:

*»Mjesna nadležnost*

Članak 216.a

(1) Za odlučivanje o prijedlogu za izricanje
sudskih penala mjesno je nadležan sud prebivališta ili sjedišta ovršenika u Republici Hrvatskoj, a ako ovršenik
nema prebivalište ili sjedište u Republici Hrvatskoj sud prebivališta ili
sjedišta ovrhovoditelja u Republici Hrvatskoj.

(2) Ako obje stranke nemaju ni prebivalište ni
sjedište u Repub­lici Hrvatskoj, mjesno je nadležan
sud na čijem se području nalazi imovina ovršenika na
kojoj se može provesti ovrha radi naplate sudskih penala.«

Članak 100.

U članku 217. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Kad dužnik ne ispuni u roku neku svoju
nenovčanu obvezu na činjenje, trpljenje ili nečinjenje utvrđenu pravomoćnom
sudskom odlukom, sudskom nagodbom ili javnobilježničkom ispravom, sud će u
ovršnom postupku, na prijedlog vjerovnika kao ovrhovoditelja, odrediti dužniku
kao ovršeniku naknadni primjereni rok i izreći da će ovršenik, ako ne ispuni svoju obvezu u tome roku, biti
dužan isplatiti ovrhovoditelju određeni iznos novca za svaki dan zakaš­njenja ili koju drugu
jedinicu vremena (sudski penali), počevši od isteka toga roka.«

Iza stavka 6. dodaje se stavak 7. koji glasi:

»(7) Ako je protekao rok u kojem se po zakonu
može tražiti ovrha, ne može se tražiti izricanje sudskih penala. Ako je
prijedlog za izricanje sudskih penala podnesen u zakonskom roku, obveza
plaćanja sudskih penala postoji sve dok ovršenik ne
izvrši dužnu činidbu.«

Članak 101.

U članku 231. stavku 1. iza riječi:
»ovrhovoditelja da« dodaju se riječi: »u određenom roku«.

Članak 102.

Iza članka 252. dodaje se Razdjel četvrti i
članci 252.a do 252.l s naslovima iznad njih koji glase:

»Razdjel četvrti

SUDJELOVANJE JAVNIH
BILJEŽNIKA U OVRSI

*Nadležnost javnih bilježnika*

Članak 252.a

Javni bilježnici odlučuju o prijedlogu za ovrhu
na temelju vjerodostojne isprave u skladu s odredbama ovoga Zakona.

Podnošenje prijedloga za ovrhu javnom bilježniku

Članak 252.b

(1) Prijedlog za ovrhu na temelju vjerodostojne
isprave ovrhovoditelj može podnijeti javnom bilježniku po svom izboru i od
njega zatražiti da donese rješenje o ovrsi na temelju takve isprave.

(2) Ako prijedlog za ovrhu na temelju
vjerodostojne isprave bude podnesen sudu umjesto javnom bilježniku, prema
odredbi stavka 1. ovoga članka, sud će prijedlog odbaciti.

*Sadržaj prijedloga za ovrhu*

Članak 252.c

(1) Ovrhovoditelj može u prijedlogu za ovrhu
predložiti da se ovrha odredi na jednom ili više predmeta ovrhe.

(2) Ovrhovoditelj može u prijedlogu za ovrhu
predložiti i da se ovrha radi naplate određene tražbine općenito odredi na
imovini ovršenika, bez navođenja sredstva i predmeta
ovrhe.

*Postupanje u povodu prijedloga*

Članak 252.d

(1) Ako javni bilježnik ocijeni da je prijedlog
za ovrhu dopušten i osnovan, donijet će rješenje o ovrsi na temelju
vjerodostojne isprave i dostaviti ga strankama.

(2) Ako javni bilježnik ocijeni da prijedlog za
ovrhu na temelju vjerodostojne isprave nije dopušten, uredan (članak 35. stavak
3.) ili osnovan, proslijedit će predmet nadležnom sudu (članak 252.j) radi
donošenja odluke.

(3) U slučaju iz stavka 2. ovoga članka sud će
odrediti ovrhu na temelju vjerodostojne isprave ako ocijeni da je prijedlog za
ovrhu dopušten, uredan i osnovan.

*Prigovor protiv rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojne
isprave*

Članak 252.e

(1) Ovršenik može
podnijeti prigovor protiv rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave
javnom bilježniku koji ga je izdao.

(2) Javni bilježnik kojem je podnesen
nepravodoban ili nedopušten prigovor protiv rješenja koje je izdao proslijedit
će spis radi donošenja odluke u povodu prigovora nadležnom sudu (članak 252.j),
koji će donijeti rješenje o odbacivanju takva prigovora.

(3) Javni bilježnik kojem je podnesen pravodoban
i dopušten prigovor protiv rješenja koje je izdao proslijedit će spis radi proved­be postupka u povodu
prigovora nadležnom sudu (članak 252.j), koji će u povodu takva prigovora
donijeti odluke iz članka 53. i 54. ovoga Zakona.

*Potvrda o pravomoćnosti i ovršnosti*

Članak 252.f

(1) Na zahtjev ovrhovoditelja javni će bilježnik
staviti na otpravak rješenja o ovrsi koje je donio
potvrdu o njegovoj pravomoćnosti i ovršnosti ako u roku od osam dana od isteka
roka za prigovor ne primi prigovor.

(2) Javni bilježnik može staviti na otpravak rješenja o ovrsi iz stavka 1. ovoga članka potvrdu
o njegovoj pravomoćnosti i ovršnosti i kad je prigovor podnesen u roku od osam
dana od isteka roka za prigovor ako ocijeni da očito nije pravodoban.

(3) U slučaju iz stavka 2. ovoga članka javni će
bilježnik postupiti u skladu s odredbom članka 252.e stavka 2. ovoga Zakona.

(4) Rješenje o ovrsi s potvrdom o pravomoćnosti
i ovršnosti javni bilježnik predat će ovrhovoditelju.

*Izvansudska* *ovrha*

Članak 252.g

(1) Na temelju pravomoćnog i ovršnog rješenja o
ovrsi (članak 252.f stavak 1.) kojim je ovrha određena na tražbini po računu
kod banke ili općenito na imovini ovršenika,
ovrhovoditelj može izravno zatražiti od banke koja vodi glavni račun ovršenika pravne osobe (članak 207.) ili račun ovršenika fizičke osobe da mu isplati s računa ovršenika iznos kojim će se namiriti njegova tražbina radi
čijeg je ostvarenja ovrha određena.

(2) Na temelju pravomoćnog i ovršnog rješenja o
ovrsi (članak 252.f stavak 1.) kojim je ovrha određena na stalnom novčanom
primanju ili općenito na imovini ovršenika,
ovrhovoditelj može izrav­no zatražiti od poslodavca
ili drugog isplatitelja stalnoga novčanog primanja da mu isplati iznos kojim će
se namiriti njegova tražbina radi čijeg je ostvarenja ovrha određena.
Isplatitelj stalnoga novčanog primanja dužan je prigodom postupanja po rješenju
o ovrsi voditi računa o pravilima o ograničenju ovrhe na takvim primanjima.

(3) Predajom rješenja o ovrsi banci odnosno
isplatitelju stalnoga novčanog primanja ovrhovoditelj stječe založno pravo na
novčanoj tražbini ovršenika po računu kod banke,
odnosno na novčanoj tražbini ovršenika prema
isplatitelju stalnoga novčanog primanja.

(4) Banka i isplatitelj stalnoga novčanog primanja
dužni su u povodu rješenja o ovrsi iz stavka 1. i 2. ovoga članka postupati kao
u povodu rješenja o ovrsi koje im je dostavio sud.

(5) Tijekom izvansudske
ovrhe ovršenik može nadležnom sudu (članak 252.j)
protiv rješenja o ovrsi podnijeti žalbu nakon proteka roka (članak 49.),
zatražiti od toga suda da odgodi ovrhu (članak 61.), odnosno pred njime
poduzimati druge radnje na koje bi inače bio ovlašten tijekom sudske ovrhe.

*Sudska ovrha*

Članak 252.h

(1) Na temelju pravomoćnog i ovršnog rješenja o
ovrsi kojim je ovrha određena na drugom predmetu, a ne na tražbini po računu
kod banke ili na stalnom novčanom primanju, ovrhovoditelj može zatražiti od
nadležnog suda (članak 252.j) da provede ovrhu na tom predmetu.

(2) Na temelju pravomoćnog i ovršnog rješenja o
ovrsi kojim je ovrha određena na tražbini po računu kod banke ili na stalnom
novčanom primanju, odnosno općenito određena na imovini ovršenika
– ovrhovoditelj može zatražiti od stvarno nadležnog suda (članak 33.a stavak 2.
točka 3.) da ovrhu odredi na predmetu ovrhe na kojem se na temelju takvoga
rješenja ne može tražiti izvansudska ovrha. U tom
slučaju sud će postupiti kao da je od njega zatraženo da ovrhu odredi drugim
sredstvom i na drugom predmetu ovrhe (članak 5. stavak 3.).

(3) U slučaju iz stavka 2. ovoga članka mjesno
je nadležan sud koji bi bio mjesno nadležan za određivanje ovrhe na novom
predmetu ovrhe na temelju ovršne isprave.

*Pritužba ovršenika*

Članak 252.i

(1) U postupku pred sudom iz članka 252.h ovoga
Zakona ovršenik može u roku od osam dana do primitka
obavijesti o započinjaju provede ovrhe podnijeti
pritužbu da je protiv rješenja o ovrsi koje je izdao javni bilježnik pravodobno
podnio prigovor. Ako sud utvrdi da je prigovor pravodobno podnesen, postupit će
u skladu s odredbama članka 54. ovoga Zakona.

(2) Ako sud utvrdi da prigovor protiv rješenja o
ovrsi nije uopće podnesen, odbacit će pritužbu, a ako utvrdi da prigovor protiv
rješenja o ovrsi nije pravodobno podnesen, odbit će pritužbu i prigovor
odbaciti.

(3) Obavijest suda ovršeniku
o započinjanju provede ovrhe treba sadržavati i pouku o pravu na pritužbu.

(4) U postupku pred sudom ovršenik
može podnijeti žalbu nakon proteka roka (članak 49.).

(5) Ovršenik može
nadležnom sudu (članak 252.j) podnijeti pritužbu iz stavka 1. ovoga članka i u
slučaju izvansudske ovrhe iz članka 252.g ovoga
Zakona.

*Nadležni sud*

Članak 252.j

(1) U slučajevima iz članka 252.d stavka 2.,
članka 252.e stavka 2. i 3., članka 252.g stavka 5., članka 252.h stavka 1. i
članka 252.i stavka 5. ovoga Zakona stvarno je nadležan općinski sud na čijem
je području sjedište javnog bilježnika kojem je podnesen prijedlog za ovrhu na
temelju vjerodostojne isprave ili koji je donio rješenje o ovrsi na temelju
takve isprave.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka
stvarno je nad­ležan trgovački sud na čijem se
području nalazi sjedište javnog bilježnika kojem je podnesen prijedlog za
ovrhu, odnosno koji je donio rješenje o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave,
ako je određivanje ovrhe zatraženo ili ako je ovrha određena u sporovima iz
stvarne nadležnosti trgovačkih sudova u parničnom postupku.

(3) Dostava prema odredbi članka 8. stavka 1.
ovoga Zakona obavlja se na oglasnoj ploči općinskog suda na čijem je području
sjedište javnog bilježnika koji je donio rješenje o ovrsi na temelju
vjerodostojne isprave.

*Primjena pravila o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave*

Članak 252.k

U postupku određivanja javnobilježničke ovrhe na
temelju vjerodostojne isprave primjenjuju se odredbe ovoga Zakona o određivanju
ovrhe na temelju vjerodostojne isprave i pravnim lijekovima protiv rješenja o
ovrsi na temelju takve isprave.

*Pravo javnih bilježnika na nagradu i naknadu troškova*

Članak 252.l

(1) Za obavljanje poslova iz postupka ovrhe
javni bilježnici imaju pravo na nagradu i naknadu troškova u skladu s odredbama
Tarife o nagradama i naknadi troškova javnih bilježnika u ovršnom postupku,
koju donosi ministar nadležan za poslove pravosuđa.

(2) Nagrada i naknada troškova koje
ovrhovoditelj plati javnom bilježniku dio su troškova ovrhe. Javni će bilježnik
ovrhovoditelju izdati obračun tih naknada.

(3) Za određivanje ovrhe prema odredbama ovoga
dijela Zakona ne plaća se sudska pristojba.

(4) Za provedbu ovrhe u smislu odredaba članka 252.h
ovoga Zakona plaća se sudska pristojba.«

Članak 103.

Iza članka 254. dodaje se članak 254.a i naslov
iznad njega koji glase:

*»Stvarna nadležnost*

Članak 254.a

(1) Općinski sudovi nadležni su određivati i
provoditi osiguranje, osim ako zakonom to nije povjereno kojem drugom sudu.

(2) Trgovački sudovi nadležni su određivati i
provoditi osiguranje u predmetima u kojima su nadležni određivati ovrhu.«

Članak 104.

Naslov Glave dvadesetsedme mijenja se i glasi:

»SUDSKO I
JAVNOBILJEŽNIČKO ZALOŽNOPRAVNO OSIGURANJE NA TEMELJU SPORAZUMA STRANAKA«.

Članak 105.

U članku 262. iza točke 11. dodaje se točka 12.
koja glasi:

»12. pljenidbu vrijednosnica koje se vode kod
agencije.«

Članak 106.

U članku 265. brojke: »254. i 255.« zamjenjuju
se brojkama: »259. i 260.«.

Članak 107.

U članku 269. stavcima 1. i 2. brojka: »11.«
zamjenjuje se brojkom: »12.«.

Članak 108.

U naslovu Glave dvadesetosme riječi: »NOVČANIH
TRAŽBINA« zamjenjuju se riječima: »PRAVA«.

Članak 109.

U članku 273. iza riječi: »stvari« dodaju se riječi:
»i prijenosom prava«.

Članak 110.

Članak 274. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Sporazum o osiguranju prijenosom vlasništva i prijenosom
prava*

Članak 274.

(1) Jedna ili obje stranke mogu tražiti od suda
da odredi ročište i da na tom ročištu u zapisnik unese njihov sporazum o tome
da se radi osiguranja određene novčane tražbine predlagatelja osiguranja
prenese na predlagatelja osiguranja vlasništvo na nekoj stvari protivnika
osiguranja, ili da se u tu svrhu na predlagatelja osiguranja prenese neko
njegovo pravo. Osigurati se može i buduća tražbina.

(2) U sporazum treba unijeti odredbu o tome kad
će osigurana tražbina dospjeti, odnosno kako će se njezino dospijeće odrediti.
Protivnik osiguranja može biti i osoba prema kojoj predlagatelj osiguranja nema
tražbine koja se osigurava.

(3) Sporazum iz stavka 1. ovoga članka može se
odnositi i na osiguranje nenovčane tražbine, ali u tom slučaju u sporazumu mora
biti određena novčana protuvrijednost te tražbine. Nakon dospijeća nenovčane
tražbine predlagatelj osiguranja može birati hoće li tražiti ovrhu radi
prisilnoga ostvarenja nenovčane tražbine ili po odredbama ove Glave ostvarivati
svoja prava kao da je prijenos vlasništva na stvari ili prijenos prava obavljen
radi osiguranja novčane protuvrijed­nosti nenovčane tražbine.

(4) Sporazum iz stavka 1. ovoga članka ima
učinak sudske nagodbe.

(5) U sporazum iz stavka 1. ovoga Zakona može se
unijeti i izjava protivnika osiguranja da je suglasan da predlagatelj
osiguranja može neposredno na temelju toga zapisnika protiv njega zatražiti
ovrhu radi predaje predmeta osiguranja u posjed nakon dospijeća osigurane
tražbine. Zapisnik koji sadrži takvu izjavu je ovršna isprava.«

Članak 111.

Iza članka 274.a dodaju se članci 274.b do 274.j
s naslovima iznad njih koji glase:

*»Posebno o sporazumu o prijenosu vlasništva na nekretnini*

Članak 274.b

(1) Ako se sporazumom iz članka 274. stavka 1.
ovoga Zakona prenosi vlasništvo na nekretnini upisanoj u zemljišnoj knjizi,
sporazum treba sadržavati i izjavu protivnika osiguranja o tome da je suglasan
da se neposredno na temelju sporazuma može u zemljišnoj knjizi obaviti taj
prijenos.

(2) Na temelju zapisnika iz članka 274. stavka
1. ovoga Zakona i izjave protivnika osiguranja iz stavka 1. ovoga članka
stranke mogu tražiti prijenos vlasništva na nekretnini upisanoj u zemljišnoj
knjizi uz zabilježbu da je prijenos obavljen radi osiguranja određene tražbine
predlagatelja osiguranja.

*Stjecanje vlasništva na stvarima koje nisu upisane u
zemljišne knjige odnosno stjecanje prava*

Članak 274.c

(1) Predlagatelj osiguranja postaje vlasnikom
nekretnine koja nije upisana u zemljišnoj knjizi polaganjem u sud sporazuma iz
članka 274. stavka 1. ovoga Zakona.

(2) Predlagatelj osiguranja postaje vlasnikom pokretnina
potpisivanjem zapisnika iz članka 274. stavka 1. ovoga Zakona.

(3) Smatrat će se da je prijenos prava obavljen
potpisivanjem zapisnika iz članka 274. stavka 1. ovoga Zakona.

(4) Iznimno od odredbe stavka 3. ovoga članka,
vlasništvo i prava koja proizlaze iz nematerijaliziranih vrijednosnih papira
stječu se u skladu s odredbama članka 128. Zakona o tržištu vrijednosnih papira
u trenutku njihova upisa na računu nematerijaliziranih vrijednosnih papira
predlagatelja osiguranja kod Središnje depozitarne agencije, kojoj se u tu
svrhu dostavlja sporazum iz članka 274. stavak 1. ovoga Zakona.

(5) O prijenosu vlasništva na nekretninama koje
nisu upisane u zemljišne knjige i na pokretninama te o prijenosu prava objavit će
se oglas u »Narodnim novinama« u kojem će se naznačiti sud koji objavljuje
oglas, broj predmeta, stranke, nekretnine ili pokretnine na kojima je preneseno
vlasništvo, odnosno prava koja su prenesena te obavijest da je prijenos
obavljen radi osiguranja. Nekretnine, pokretnine odnosno prava označit će se
tako da se bez teškoća može utvrditi njihova istovjetnost.

*Naknadni sporazum o osiguranju*

Članak 274.d

(1) Predlagatelj osiguranja i protivnik
osiguranja mogu se nakon sklapanja sporazuma iz članka 274. ovoga Zakona
sporazumjeti, na neki od načina predviđenih za sklapanje takvog sporazuma, da
preneseno vlasništvo na stvari odnosno preneseno pravo posluže kao osiguranje i
za neku drugu tražbinu predlagatelja osiguranja prema protivniku osiguranja.

(2) U slučaju iz stavka 1. u zemljišnu će se
knjigu, na temelju naknadnog sporazuma stranaka iz stavka 1. ovoga članka,
zabilježiti da je vlasništvo na nekretnini preneseno i radi osiguranja neke
druge tražbine.

(3) Prednosni red
osiguranja tražbine iz stavka 2. ovoga članka računat će se prema vremenu za
koje se prema pravilima zemljišnoknjižnog prava uzima da je mjerodavno za upis
naknadne zabilježbe.

*Pravo na korištenje stvari ili vršenje prava*

Članak 274.e

(1) Ako sporazumom iz članka 274. stavka 1.
ovoga Zakona ili naknadnim sporazumom stranaka sastavljenom u obliku javne
isprave ili privatne isprave na kojoj je potpis stranaka javno ovjerovljen nije
drukčije određeno, protivnik osiguranja ovlašten je i dalje koristiti stvar
čije je vlasništvo preneseno na predlagatelja osiguranja, odnosno vršiti pravo
koje je preneseno na predlagatelja osiguranja.

(2) Sporazumom iz članka 274. stavka 1. ovoga
Zakona ili nak­nadnim
sporazumom sastavljenim u obliku javne isprave ili privat­ne
isprave na kojoj je potpis protivnika osiguranja javno ovjerovljen može se
predvidjeti da predlagatelj osiguranja koristi stvar ili vrši pravo koji su na
njega preneseni.

(3) U sporazumu iz stavka 2. ovoga članka mora
biti utvrđen način na koji će predlagatelj osiguranja koristiti stvar ili
vršiti pravo te kako će se obračunavati koristi koje će od toga imati. Te će se
koristi prebijati s troškovima na čiju naknadu predlagatelj osiguranja ima
pravo, zatim s kamatama koje mu se duguju i napokon s glavnicom, ako navedenim
sporazumom nije drukčije određeno.

*Pravo predlagatelja osiguranja da proda predmet osiguranja*

Članak 274.f

(1) Predlagatelj osiguranja ovlašten je otuđiti
na njega prenesenu stvar ili pravo nakon dospjelosti svoje tražbine.

(2) Ako predlagatelj osiguranja prije
dospjelosti tražbine otuđi stvar ili pravo koji su na njega preneseni, takvo je
otuđenje pravno valjano. Predlagatelj osiguranja odgovara protivniku osiguranja
za štetu koju mu je takvim otuđenjem prouzročio.

(3) Predlagatelj osiguranja može unovčiti
predmet osiguranja samo preko javnog bilježnika. Ako su predmet osiguranja
nematerijalizirani vrijednosni papiri koji kotiraju na burzi ili uređenom
javnom tržištu, javni bilježnik može njihovo unovčenje povjeriti ovlaštenom
društvu, koje će prodaju izvršiti sukladno odredbama članka 66. Zakona o
tržištu vrijednosnih papira.

(4) U slučaju otuđenja predmeta osiguranja prema
prethodnim odredbama ovoga članka plaćaju se porezi i druga javna davanja za
prijenos toga osiguranja s predlagatelja osiguranja na stjecatelja; predlagatelj
osiguranja ne plaća poreze i druga javna davanja za prethodni prijenos predmeta
osiguranja s protivnika osiguranja na njega (članak 277. b stavak 1.).

(5) Okolnost da su otuđenje stvari ili prava na
koje predlagatelj osiguranja nije bio ovlašten pravno valjani ne isključuje
kaznenu odgovornost osoba koje su sudjelovale u takvom otuđenju.

*Način prodaje predmeta osiguranja*

Članak 274.g

(1) Na prodaje iz članka 274.f stavka 1. i 2.
ovoga Zakona glede načina njihove provedbe, a osobito prodajne cijene na
odgovarajući se način primjenjuju pravila o prodaji odnosno unovčenju predmeta
osiguranja kao predmeta ovrhe u ovršnom postupku.

(2) O prodaji predmeta osiguranja i o svakoj
dražbi javni bilježnik uputit će obavijest protivniku osiguranja na adresu iz
sporazuma iz članka 274. stavka 1. ovoga Zakona. Prodaja će se obaviti neovisno
o tome je li obavijest dostavljena protivniku osiguranja.

(3) Na temelju provedene dražbe, pošto kupovnina bude položena, javni bilježnik sklopit će u
obliku javnobilježničkog akta u ime predlagatelja osiguranja s kupcem ugovor o
prodaji predmeta osiguranja. U slučaju prodaje nekretnine u tom će se ugovoru
posebno naznačiti da je kupac ovlašten prigodom upisa svoga prava vlasništva u
zemljišnim knjigama ishoditi brisanje zabilježbe da je nekretnina na
predlagatelja osiguranja bila prenesena radi osiguranja.

(4) Kada su predmet osiguranja
nematerijalizirani vrijednosni papiri čiju je prodaju javni bilježnik povjerio
ovlaštenom društvu (članak 274.f stavak 3.) prodaju će obaviti to društvo u
skladu s odredbama Zakona o tržištu vrijednosnih papira, u svoje ime a za račun
predlagatelja osiguranja. O toj prodaji ovlašteno društvo obavijestit će javnog
bilježnika.

*Preuzimanje stvari u posjed*

Članak 274.h

Ako se protivnik osiguranja u sporazumu iz
članka 274. stavka 1. ovoga Zakona ili u kojoj drugoj ispravi na kojoj je
njegov potpis javnobilježnički ovjerovljen suglasio da predlagatelj osiguranja
može na temelju te isprave tražiti protiv njega ovrhu radi ispražnjenja
i predaje nekretnine u posjed ili predaju pokretnine u posjed, predlagatelj
osiguranja ovlašten je zatražiti takvu ovrhu samo radi prodaje tih stvari prema
odredbama članka 274.g ovoga Zakona.

*Pravo protivnika osiguranja da nekretninu optereti hipotekom*

Članak 274.i

(1) Protivnik osiguranja ovlašten je, bez
pristanka predlagatelja osiguranja, prenesenu nekretninu opteretiti hipotekom u
korist nekog drugog vjerovnika, osim ako zabrana opterećenja od strane
protivnika osiguranja nije zabilježena u zemljišnoj knjizi na temelju sporazuma
iz članka 274. stavka 1. ovoga Zakona ili naknadnog sporazuma stranaka
sastavljenog na jedan od načina predviđenih za sklapanje toga sporazuma.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka hipoteka
će se upisati u zemljišne knjige na temelju odgovarajuće isprave protivnika
osiguranja ako bi se na temelju te isprave mogla upisati da do prijenosa
vlasništva nije došlo.

(3) Zasnivanje hipoteke iz stavka 1. ovoga
članka ne oduzima pravo predlagatelju osiguranja da s nekretninom raspolaže kao
da hipoteka na njoj nije upisana.

(4) U slučaju izvansudske
prodaje nekretnine iz članka 274.f i 274.g ovoga Zakona javni bilježnik koji
provodi prodaju dužan je o tome obavijestiti novog hipotekarnog vjerovnika te
protivnika osiguranja, na adresu iz ugovora o osiguranju koji su s tim osobama
sklopljeni. Prodaja će se obaviti neovisno o tome je li ta obavijest
dostavljena tim osobama.

(5) Iz iznosa dobivenog prodajom nekretnine
najprije će se namiriti tražbina predlagatelja osiguranja, a zatim tražbina
hipotekom osiguranog vjerovnika. Preostali iznos javni bilježnik dužan je
predati protivniku osiguranja.

  (6) Kupac nekretnine iz stavka 5. ovoga
članka ovlašten je tražiti da se na temelju ugovora o prodaji iz članka 274.g
stavka 3. ovoga Zakona prigodom upisa njegova prava vlasništva briše hipoteka
iz stavka 1. ovoga članka, osim ako se kupac nije drukčije sporazumio s
hipotekarnim vjerovnikom.

*Dužnosti predlagatelja osiguranja u odnosu na prenesenu
tražbinu*

Članak 274.j

(1) Ako sporazumom iz članka 274. stavka 1.
ovoga Zakona nije drukčije određeno, predlagatelj osiguranja dužan je:

1. poduzimati mjere potrebne za očuvanje
prenesene tražbine,

2. naplaćivati kamate ili kakve druge povremene
tražbine. Tako naplaćeni iznosi prebijaju se s troškovima na čiju naknadu
predlagatelj osiguranja ima pravo, zatim s kamatama koje mu se duguju i napokon
s glavnicom,

3. naplatiti prenesenu tražbinu, odnosno primiti
njezino ispunjenje, nakon što dospije. Ispunjenjem prenesene tražbine predlagatelj
osiguranja stječe vlasništvo stvari predajom koje je tražbina ispunjena. Ako je
predmet prenesene tražbine novac, odnosno dužnički vrijednosni papiri (članak
2. točka 3. Zakona o tržištu vrijednosnih papira), predlagatelj osiguranja
dužan je, na zahtjev protivnika osiguranja, položiti naplaćeni iznos kod suda
ili javnog bilježnika, ali ako je njegova osigurana tražbina već dospjela,
predlagatelj osiguranja može zadržati dugovani iznos novca, a ostalo predati
protivniku osiguranja.

(2) Dužnik tražbine koja je na predlagatelja
osiguranja prenesena radi osiguranja može predlagatelju osiguranja istaknuti
prigovore koje bi u slučaju ustupanja tražbine dužnik te tražbine mogao
istaknuti primatelju, osim kada se radi o prijenosu vlasništva nad dužničkim vrijednosnim
papirima radi osiguranja.«

Članak 112.

Članak 276. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Izlučno pravo*

Članak 276.

U slučaju ovrhe ili stečaja protiv predlagatelja
osiguranja pred­met ovrhe ili prodaje u stečaju jest pravo
koje je predlagatelj osiguranja stekao na predmetu osiguranja. U slučaju
prodaje predmeta osiguranja kupac stječe pravni položaj predlagatelja
osiguranja.«

Članak 113.

Članak 277. mijenja se i glasi:

»(1) Umjesto da pristupi unovčenju predmeta
osiguranja prema odredbama članka 274.f ovoga Zakona, predlagatelj osiguranja
ovlašten je zatražiti od protivnika osiguranja nakon dospijeća osigurane
tražbine, preko javnoga bilježnika, da ga u roku od trideset dana obavijesti,
preko istoga javnog bilježnika, zahtijeva li da se preneseni predmet osiguranja
unovči preko javnog bilježnika, uz upozorenje o pravnim posljedicama
neočitovanja (stavak 7.).

(2) U obavijesti iz stavka 1. ovoga članka
protivnik osiguranja dužan je odrediti najnižu cijenu po kojoj se predmet
osiguranja može prodati, imenovati javnog bilježnika koji će obaviti prodaju te
priložiti njegovu izjavu da je voljan obaviti prodaju i da će od iznosa
dobivenog prodajom prethodno namiriti tražbinu predlagatelja osiguranja s
kamatama i troškovima te porez na promet.

(3) Najniža cijena koju protivnik osiguranja
može odrediti ne smije biti niža od osigurane tražbine, uvećane za kamate i
troškove predlagatelja osiguranja koji će predvidivo dospjeti odnosno nastati
do isteka roka do kojeg javni bilježnik mora prodati predmet osiguranja, te
predvidivi porez i druga javna davanja.

(4) Pošto primi obavijest s prilozima iz stavka
2. ovoga članka, predlagatelj osiguranja dužan je u roku od petnaest dana
ovlastiti javnog bilježnika iz stavka 2. ovoga članka da proda predmet
osiguranja, uz uvjete određene u obavijesti protivnika osiguranja. Predlagatelj
odnosno protivnik osiguranja dužan je poduzeti i sve ostale radnje na zahtjev
javnog bilježnika kojima se omogućava razgledavanje stvari odnosno upoznavanje
sa sadržajem prava, ako je stvar u njegovu posjedu, odnosno ako on raspolaže
potrebnim ispravama i podacima o sadržaju prava. Predlagatelj osiguranja dužan
je predujmiti troškove prodaje koje je odredio javni bilježnik. U protivnom se
prodaja neće provesti.

(5) Prije nego što predlagatelj osiguranja
poduzme radnje iz stavka 4. ovoga članka rok u kojemu javni bilježnik treba
obaviti prodaju predmeta osiguranja neće početi teći.

(6) Ako javni bilježnik ne uspije prodati
predmet osiguranja u roku od tri mjeseca od dana kada ga je predlagatelj
osiguranja na to ovlastio, smatrat će se da se protivnik osiguranja odrekao
prava tražiti prodaju predmeta osiguranja. O neuspjehu prodaje javni bilježnik
dužan je predlagatelju osiguranja izdati potvrdu u roku od osam dana.

(7) Ako protivnik osiguranja ne postupi prema
odredbama stavka 1. i 2. ovoga članka, odnosno ako javni bilježnik ne uspije
prodati predmet osiguranja u skladu s odredbom stavka 5. ovoga članka, smatrat
će se da je predlagatelj osiguranja postao punoprav­ni
vlasnik stvari odnosno nositelj prava koji su na njega preneseni radi
osiguranja – za cijenu koja odgovara iznosu osigurane tražbine s kamatama i
troškovima te poreza. U tom slučaju predlagatelj osiguranja dužan je platiti
porez i druga javna davanja u skladu sa zakonom (članak 277. b stavak 4.).

(8) U slučajevima iz stavka 7. ovoga članka
predlagatelju osiguranja će potvrdu o tome da je postao punopravni vlasnik
stvari odnosno nositelj prava izdati:

1. zato što protivnik osiguranja nije u roku
zatražio da se pred­met osiguranja proda preko javnog
bilježnika (stavak 2.) – javni bilježnik iz stavka 1. ovoga članka,

2. zato što javni bilježnik kojemu je povjerena
prodaja pred­meta osiguranja nije u roku od tri mjeseca uspio prodati predmet
osiguranja – javni bilježnik iz stavka 6. ovoga članka.

(9) Ako u slučaju iz stavka 7. ovoga članka
predlagatelj osiguranja postane punopravni vlasnik stvari odnosno nositelj
prava, osigurana se tražbina smatra izmirenom kad predlagatelj osiguranja
postane punopravni vlasnik, odnosno imatelj prava.

(10) Predlagatelj osiguranja može odustati od
provedbe postupka prema prethodnim odredbama ovoga članka sve dok javni
bilježnik ne proda predmet osiguranja. U slučaju odustanka
predlagatelj osiguranja dužan je naknaditi sve troškove koji su provedbom toga
postupka imali protivnik osiguranja, javni bilježnik i druge osobe.

(11) Ako predlagatelj osiguranja postane
punopravni vlasnik stvari odnosno nositelj prava (stavak 7.) ovlašten je
tražiti, na temelju potvrde javnog bilježnika o tome, ovrhu radi predaje stvari
u posjed odnosno ovrhu ili poduzimanje drugih radnji radi stjecanja ovlaštenja
na slobodno vršenje prava čijim je punopravnim nositeljem postao.

(12) Ako predlagatelj osiguranja postane
punopravni vlasnik nekretnine (stavak 7.) ovlašten je tražiti brisanje hipoteke
na toj nekretnini upisane u skladu s odredbama članka 274.i ovoga Zakona, na
temelju potvrde javnog bilježnika da je postao punopravni vlasnik nekretnine.«

Članak 114.

Iza članka 277. dodaju se članci 277.a, 277.b i
277.c s naslovima iznad njih koji glase:

»Pravo na povrat
vlasništva odnosno prava

Članak 277.a

Ako protivnik osiguranja u roku ispuni svoju
obvezu prema predlagatelju osiguranja, ili ako osigurana tražbina prestane na
bilo koji drugi način, osim tako što je predlagatelj osiguranja postao
punopravni vlasnik stvari ili punopravni nositelj prava (članak 277. stavak
7.), predlagatelj osiguranja dužan je, bez odgode, vratiti protivniku
osiguranja vlasništvo stvari, odnosno pravo.

*Porezi i druga javna davanja*

Članak 277.b

(1) Na prijenos vlasništva na stvari ili na
prijenos prava radi osiguranja ne plaćaju se porez na promet, porez na dodanu
vrijednost ili koji drugi porez ili javno davanje koji se inače plaćaju
prigodom prijenosa vlasništva na stvari ili prijenosa prava u druge svrhe.

(2) Porezi i druga javna davanja ne plaćaju se
ni u slučaju vraćanja vlasništva na stvari odnosno vraćanja prava (članak
276.).

(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka ne odnose
se na sudske pristojbe koje se plaćaju za odgovarajuće upise u zemljišne
knjige.

(4) U slučaju iz članka 277. stavka 7. ovoga
Zakona rok u kojem je predlagatelj osiguranja u vezi s plaćanjem poreza dužan
prijaviti da je postao punopravni vlasnik stvari ili punopravni nositelj prava
koji su na njega bili preneseni radi osiguranja (članak 277.), računa se od
dana kada je predlagatelj osiguranja dobio potvrdu javnog bilježnika da je
postao punopravni vlasnik stvari ili punopravni nositelj prava.

*Unovčenje predmeta osiguranja na zahtjev protivnika
osiguranja*

Članak 277.c

(1) Nakon dospjelosti osigurane tražbine
unovčenje predmeta osiguranja ovlašten je tražiti i protivnik osiguranja.

(2) Unovčenje predmeta osiguranja provodi se uz
odgovarajuću primjenu pravila o unovčenju predmeta osiguranja od strane
predlagatelja osiguranja.

(3) Troškove prodaje predmeta osiguranja iz
stavka 1. ovoga članka dužan je predujmiti protivnik osiguranja.«

Članak 115.

Članak 278. i naslov iznad njega mijenjaju se i
glase:

*»Odgovarajuća primjena odredaba ovoga Odjeljka*

Članak 278.

(1) Odredbe ovoga Odjeljka na odgovarajući se
način primjenjuju i na prijenos dionica koje nisu ubilježene na računima kod
Središnje depozitarne agencije, udjela odnosno poslovnih udjela u trgovačkom
društvu.

(2) Dionica iz stavka 1. ovoga članka, udio ili
poslovni udio prenose se sklapanjem sporazuma iz članka 274. stavka 1. ovoga
Zakona. O svakom prijenosu sud će bez odgode obavijestiti trgovačko društvo,
odnosno agenciju radi provedbe prijenosa u odgovarajućim knjigama, odnosno
računima, uz zabilježbu da je prijenos obavljen radi osiguranja.

(3) Prijenosom dionice iz stavka 1. ovoga
članka, odnosno udjela ili poslovnog udjela radi osiguranja, sve dok predlagatelj
osiguranja ne postane punopravni imatelj dionice, udjela ili poslovnog udjela,
odnosno dok oni ne budu prodani ili drukčije otuđeni, prenositelj ne gubi pravo
glasa niti pravo sudjelovanja u dobiti, ako sporazumom iz članka 274. stavka 1.
ovoga Zakona nije drukčije određeno.

(4) Odredbe ovoga Odjeljka o osiguranju na
nekretnini na odgovarajući se način primjenjuju i na druge predmete osiguranja
na kojima se prava stječu upisom u javne upisnike u kojima se ti predmeti
vode.«

Članak 116.

Članak 278.a i naslov iznad njega brišu se.

Članak 117.

U članku 284. stavku 1. točka 3. mijenja se i
glasi:

»3. javnobilježničke odluke ili javnobilježničke
isprave, ako tražbina koja je u njoj utvrđena još uvijek nije dospjela.«

Članak 118.

U članku 285. stavku 1. dodaje se nova točka 1.
koja glasi:

»1. platnog naloga odnosno rješenja o ovrsi na
temelju vjerodostojne isprave koji su izdani na temelju javne ili javno ovjerov­ljene isprave, mjenice i
čeka, protiv kojih je pravodobno podnesen prigovor,«.

Dosadašnje točke 1. do 5. postaju točke 2. do 6.

U stavku 2. riječi: »točke 3. i 4.« zamjenjuju
se riječima: »točke 4. i 5.«.

Iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»(3) Sud će i u slučajevima iz stavka 1. ovoga
članka odbiti prijedlog za osiguranje prethodnom mjerom, odnosno ukinuti
određenu prethodnu mjeru i obustaviti postupak ako protivnik osiguranja učini
vjerojatnim da opasnost ne postoji ili da je prestala.«

Članak 119.

U članku 287. stavku 1. točki 2. brojka: »10.«
zamjenjuje se brojkom: »12.«.

Članak 120.

U članku 304. stavku 1. riječ: »tri« zamjenjuje
se riječju: »osam«.

U stavku 2. riječ: »osam« zamjenjuje se riječju:
»trideset«.

Članak 121.

U članku 307. iza riječi: »odredbe« dodaju se
riječi: »članka 285. stavka 3.«.

Članak 122.

Iza članka 307.u dodaju se članci 307.v i 307.z
s naslovima iznad njih koji glase:

*»Prekršaji osoba i tijela koje su dužne davati podatke o
dužniku*

Članak 307.v

(1) Novčanom kaznom od 10.000,00 do 50.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako u roku od osam dana ne dostavi
podatke iz članka 16.b stavka 1. i 3. ovoga Zakona.

(2) Novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka i odgovorna osoba u
pravnoj osobi.

(3) Novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00 kuna
kaznit će se za prekršaj odgovorna osoba u tijelu ako u roku od osam dana ne
dostavi podatke iz članka 16.b stavka 2. ovoga Zakona.

*Prekršaji ovršenikova dužnika,
odnosno osobe kod koje se nalazi ovršenikova imovina*

Članak 307.z

(1) Novčanom kaznom od 10.000,00 do 50.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba ako se na zahtjev suda u roku od
osam dana ne izjasni o činjenicama iz članka 16.b stavka 4. ovoga Zakona.

(2) Novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka odgovorna osoba u
pravnoj osobi iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Novčanom kaznom od 2.000,00 do 10.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj fizička osoba ako se na zahtjev suda u roku od
osam dana ne izjasni o činjenicama iz članka 16.b stavka 4. ovoga Zakona.«

Članak 123.

(1) Odredbe ovoga Zakona primjenjivat će se u
ovršnim postup­cima i postupcima osiguranja pokrenutim nakon njegova stupanja
na snagu.

(2) Odredbe ovoga Zakona primjenjivat će se i u
ostalim postupcima ovrhe i osiguranja koji su pokrenuti prije dana njegova
stupanja na snagu, ako se u tim postupcima nakon toga dana ukine prvostupanjska
odluka i predmet vrati prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Članak 124.

(1) Odredbe članka 77. ovoga Zakona počet će se primjenjivati
nakon šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Odredbe članka 102. ovoga Zakona počet će se
primjenjivati nakon šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona. Odred­be toga članka primjenjivat će se samo u predmetima u kojima
je prijedlog za ovrhu na temelju vjerodostojne isprave podnesen nakon toga
dana.

(3) Na postupke po prijedlozima za ovrhu na
temelju vjerodostojne isprave pokrenute do dana početka primjene članka 102.
ovoga Zakona primjenjivat će se propisi o stvarnoj nadležnosti sudova koji su
bili na snazi do dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 125.

(1) Na sporazume o osiguranju prijenosom
vlasništva i prijenosom prava i na postupke njihova upisa u zemljišne knjige
primjenjuju se odredbe Ovršnog zakona koje su bile na snazi u vrijeme sklapanja
tih sporazuma.

(2) Svaka stranka može tražiti da se uspostavi
zemljišnoknjižno stanje kakvo je bilo prije stupanja na snagu Zakona o
izmjenama i dopunama Ovršnog zakona (»Narodne novine«, br.
173/03.) ako su nakon njegova stupanja na snagu provedeni upisi predviđeni
člankom 103. toga Zakona.

(3) Ako do dana stupanja na snagu ovoga Zakona
nije odlučeno o prijedlogu za upis podnesenom na temelju članka 103. Zakona o
izmjenama i dopunama Ovršnog zakona (»Narodne novine«, br.
173/03.) sud će obustaviti postupak.

Članak 126.

(1) Ministar nadležan za poslove gospodarstva
utvrdit će uvjete iz članka 143.a stavka 2. ovoga Zakona u roku od dva mjeseca
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Ministar nadležan za poslove pravosuđa
utvrdit će tarifu iz članka 143.d stavka 3. i iznos iz članka 143.e stavka 1.
ovoga Zakona u roku od dva mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(3) Ministar nadležan za unutarnje poslove
donijet će pravilnik iz članka 143.n ovoga Zakona u roku od dva mjeseca od dana
stupanja na snagu ovoga Zakona.

(4) Hrvatska gospodarska komora osnovat će
očevidnik nekret­nina i pokretnina koje se prodaju u
ovršnom postupku u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(5) Ministar nadležan za poslove pravosuđa
uskladit će Sudski poslovnik i Javnobilježnički poslovnik s odredbama članka
102. i donijeti Tarifu o nagradama i naknadi troškova javnih bilježnika u
ovršnom postupku iz članka 252.l stavka 1. ovoga Zakona u roku od tri mjeseca
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 127.

U članku 175. stavku 2., članku 180. stavku 1. i
3., članku 183. stavku 1., 3. 5. i 6., članku 183.a stavku 1. i 2., članku 204.
stavku 1. i 2., članku 297. stavku 1. točki 5. i stavku 6. riječi: »pravna
osoba koja obavlja poslove platnoga prometa« u određenom padežu zamjenjuju se
riječju: »banka« u odgovarajućem padežu.

U članku 181. stavku 2. riječi: »odnosno pravna
osoba koja obavlja poslove platnoga prometa« brišu se. U članku 182. i naslovu
iznad njega riječi: »odnosno pravne osobe koja obavlja poslove platnoga
prometa« brišu se.

U članku 205. stavku 1. riječi: »koja za njega
obavlja poslove platnog prometa (u daljnjem tekstu: banka)« brišu se.

Članak 128.

U Zakonu o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona
(»Narod­ne novine«, br. 173/03.) članak 96., 97.,
98., 102. stavak 3., članak 103. i 104. brišu se.

Članak 129.

U Zakonu o parničnom postupku (»Narodne novine«,
br. 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i 117/03.) iza
članka 433. dodaje se članak 433.a koji glasi:

»Članak 433.a

(1) Kad utužuje
novčane tražbine po osnovi radnog odnosa koje se utvrđuju u bruto iznosu,
radnik ih je dužan utužiti u tom iznosu.

(2) Primjerak pravomoćne presude kojom je odlučio
o zahtjevu radnika iz stavka 1. ovoga članka sud će dostaviti i poreznoj
upravi.

(3) Na temelju ovršne presude kojom je prihvaćen
zahtjev rad­nika iz stavka 1. ovoga članka, odnosno
na temelju izvješća obračuna dospjele, a neisplaćene plaće kao ovršne isprave,
radnik je ovlašten zatražiti ovrhu radi naplate ukupno dosuđenog, odnosno
utvrđenog iznosa.

(4) U ovrsi na tražbini ovršenika
po računu kod banke, banka će, nakon što u cijelosti ili djelomično naplati
tražbinu utvrđenu u rješenju o ovrsi, naplaćeni iznos položiti na poseban račun
i o tome obavijestiti sud. U ovrsi na drugim predmetima ovrhe sud će naplaćeni
iznos položiti na poseban račun suda.

(5) Nakon što primi obavijest banke, odnosno
nakon što naplati u cijelosti ili djelomično tražbinu utvrđenu u rješenju u
ovrsi u skladu s odredbama stavka 4. ovoga članka, sud će obavijestiti o tome
nadležnu poreznu upravu i od nje zatražiti da obračuna porez, prirez i
doprinose, uključujući i doprinos za individualnu kapitaliziranu štednju iz
naplaćenog iznosa.

(6) Porezna uprava obavit će obračun iz stavka
5. ovoga članka u skladu s važećim propisima koji uređuju obračunavanje i
plaćanje doprinosa iz plaće i poreza na dohodak uz naznaku propisanih računa na
koje će se uplatiti doprinosi, uključujući i doprinos za individualnu
kapitaliziranu štednju, porez i prirez.

(7) Obračun iz stavka 6. ovoga članka nema
značenje upravnog akta i protiv njega nisu dopušteni pravni lijekovi.

(8) Na temelju obračuna iz stavka 6. ovoga
članka, nakon što strankama omogući da se o njemu izjasne, sud će donijeti
rješenje o namirenju u kojem će odrediti dio naplaćenog iznosa koji će se
isplatiti radniku, dio koji će se isplatiti poreznoj upravi te dio koji će se
uplatiti na račun na koji se uplaćuje doprinos za individualnu kapitaliziranu
štednju.

(9) Odredbe stavka 1. do 8. ovoga članka
primjenjuju se na postupke pokrenute nakon stupanja na snagu ovoga Zakona.«

Članak 130.

Ovlašćuje se Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga
sabora da utvrdi i izda pročišćeni tekst Ovršnog zakona.

Članak 131.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana
objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 711-01/05/01/02

Zagreb, 8. srpnja 2005.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik

Hrvatskoga sabora

**Vladimir Šeks**, v.
r.

Zakon, NN 88/2005-1731