## Presuda Visokoga upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-8/2013-4 od 18. travnja 2013.

### NN 65/2013 (29.5.2013.), Presuda Visokoga upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-8/2013-4 od 18. travnja 2013.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1296

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda, Ljiljane Karlovčan-Đurović, predsjednice vijeća, Lidije Vukičević i Mirjane Čačić, članica vijeća, te sudske savjetnice Franciske Dominković, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Boška Barba iz Vukovara, Kardinala A. Stepinca 37/6, protiv odluke tužene Hrvatske Agencije za poštu i elektroničke komunikacije, Zagreb, Jurišićeva 13, klasa: UP/I-344-08/11-01/1213, urbroj: 376-05/AŠP-12-5 (DB) od 19. prosinca 2012., radi rješavanja spora između korisnika i operatora, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 18. travnja 2013.

presudio je

I. Tužba se odbija.

II. Ova presuda će se objaviti u »Narodnim novinama« i na internetskim stranicama Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije.

Obrazloženje

Osporavanom odlukom tuženog tijela odbijen je zahtjev za rješavanje spora tužitelja s operatorom javnih komunikacija usluga VIPnet d.o.o. iz Zagreb, Vrtni put 1 u vezi s iznosom kojim je zadužen za pruženu uslugu za mjesec kolovoz 2011. kao neosnovan.

U tužbi tužitelj u bitnome navodi da je činjenično stanje nepotpuno i pogrešno utvrđeno. Navodi da mu je usluga bila obustavljena od 10. kolovoza 2011. i nije se mogla koristiti. Usluga je nakon podnošenja zahtjeva HAKOM-u otkazan od strane operatera zbog neplaćanje pretplate za uslugu koju nije bilo moguće koristiti. Ističe da je zbog obustavljane usluge u svibnju 2011. godine nakon reklamacije upućene e-mail od strane operatera VIP d.o.o. dobio e-mail ponudu da se izjasni na kojoj adresi će koristiti uređaj da bi izvršili uključenje linije koju su isključili Homebox uslugu za telefon i internet. Dopisom od 3. lipnja 2011. ponovno je zatraženo njegovo očitovanje na kojoj adresi bi koristio uređaj i dostava kopije osobne iskaznice da bi mogli izvršiti uključenje linije. Dopisom od 13. srpnja 2011. koji je ponuda operateru za sklapanje novog ugovora dostavljen HAKOM-u uz zahtjev prihvatio je ponudu operatera i očitovao se na kojoj adresi će koristiti Homebox uređaj, ali uz uvjet da proporcijalno korištenju usluge dobije i mjesečnu naknadu za istu uslugu što znači da ako uređaj ne koristi iz bilo kog razloga nema ni mjesečne naknade za mjesec u kojem nije korišten uređaj. Operater je prihvatio uvjete koje je naveo u dopisu ponudi nakon čega je uređaj uključen za što je dobio očitovanje od 22. srpnja 2011. godine kojim ga obavještavaju da je ponovno aktiviran njegov Homebox uređaj. Dopisom od 28. srpnja 2011. godine obavijestio je operatera da je primio njihovu obavijest o uključenju usluge što znači da je prihvaćena njegova ponuda da uređaj koristi samo na adresi u Našicama, I. Zajeca 14 uz uvjet da proporcijalno korištenju uređaja bude obračunata i mjesečna naknada za korištenje uređaja. Smatra da je zbog pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja HAKOM kao neosnovan odbio zahtjev za rješavanje spora. Ističe da u HAKOM-u nisu utvrdili sklapanje novog ugovora od 28. srpnja 2011. kojim je predviđeno plaćanje mjesečne naknade proporcijalno korištenju uređaja. Ako se uređaj ne koristi nema ni mjesečne naknade. Predlaže da se njegova tužba uvaži i osporeno rješenje poništi.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu ističe da se u konkretnom slučaju samo radi zahtjevu tužitelja za rješavanje spora u vezi s iznosom kojim je zadužen za pruženu uslugu na računu za mjesec kolovoz 20011. godine izdan od operatora VIPnet d.o.o. koja se osporava u ovom predmetu. Navodi tužitelja o otkazivanju usluge te raskidu pretplatničkog ugovora nisu rješavani u odluci već su predmet drugog postupka koji se vodi pred HAKOM-om pod klasom: UP/I-344-08/13-01/50 temeljem podnesenog zahtjeva za rješavanje spora tužitelja od 1. kolovoza 2012. Stoga tuženik ističe da svi navodi tužitelja osim onih vezanih za iznos računa za kolovoz 2011. nisu relevantni u ovom postupku. Tuženo tijelo ističe da je u provedenom postupku utvrđeno da je tužitelj 1. ožujka 2011. potpisao zahtjev za zasnivanje pretplatničkog odnosa za Homebox s minimalnim trajanjem ugovora od 24 mjeseca. U zahtjevu je kao adresu platežno odgovorne osobe naveo adresu u Vukovaru, Kardinala A. Stepinca 37/6, a pod podacima korisnika uređaja i adresi na kojoj će se uređaj koristiti navedena je adresa u Našicama, Ivana Zajca 14/15. Nadalje u skladu s uvjetima korištenja Homebox 12 i Homebox 24 usluge pretplatnik potpisom zahtjeva za zasnivanje pretplatničkog odnos izjavljuje da će koristiti terminalnu opremu samo i isključivo na adresi koju je naveo kao adresu platežno odgovorne osobe ili kao adresu na kojoj će uređaj koristiti. Pretplatnik može promijeniti adresu korištenja terminalne opreme unutar iste županije jedanput u razdoblju od 6 mjeseci o čemu je obavezan obavijestiti VIP pisanim putem najkasnije 15 dana prije datuma promjene adrese. Odredbama Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08., 90/11., 133/12.) propisano je da sastavni dio pretplatničkog ugovora čine opći uvjeti poslovanja, uvjeti korištenja usluge i cjenik usluge za koji se ugovor sklapa. Pretplatnik ima pravo na raskid ugovora u bilo kojem trenutku, međutim ukoliko pretplatnik raskine ugovor prije isteka razdoblja obveznog trajanja ugovora mora platiti mjesečnu naknadu za ostatak razdoblja obveznog trajanja ugovora. Nesporno je da dopis operatoru od 22. srpnja 2011. ne predstavlja nikakav novi pretplatnički ugovor već postoji pretplatnički ugovor koji je na snazi s obveznim trajanjem od 24 mjeseca. Tuženo tijelo ističe da je tužitelj svojim potpisom na zahtjevu za zasnivanje pretplatničkog odnosa prihvatio i potvrdio da je zaprimio opće uvjete poslovanja VIP-a, uvjete korištenja Homebox usluge i cjenik usluga. Nadalje iz dostavljenog računa i specifikacije poziva za kolovoz 2011. nesporno je utvrđeno da su do 10. kolovoza 2011. korištenje usluge poziva i prijenosa podataka. Tada je tužitelj bez najave uređaje neovlašteno prenio u drugu županiju gdje u upotrebi drugi predbroj te mu je zbog kršenja uvjeta korištenja onemogućeno korištenje usluge. Zbog toga tuženo tijelo naglašava da se ne radi o obustavi korištenja usluge od strane operatora kako tvrdi tužitelj već je riječ o premještaju uređaja na lokaciju na kojoj ne radi suprotno prihvaćenim uvjetima korištenja izabrane usluge. Na plaćanje mjesečne naknade određene pretplatničkim ugovorom neovisno o korištenju ugovorene usluge tužitelj se obvezao potpisivanjem pretplatničkog ugovora u obveznom trajanju od 24 mjeseca.

Tuženo tijelo smatra da osporenim rješenjem nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja, te predlaže da se tužba odbije.

Tužba nije osnovana.

Imajući u vidu sve okolnosti predmetnog slučaja Sud je na temelju članka 36. stavak 1. točke 4. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10. i 143/12.) odlučio riješiti spor bez rasprave.

Iz spisa predmeta proizlazi da je u postupku koji je prethodio donošenju osporenog rješenja tužitelj podnio zahtjev za rješavanje spora s operatorom javnih komunikacijskih usluga VIPnet d.o.o. iz Zagreba u vezi s iznosom kojim je zadužen za pruženu uslugu za mjesec kolovoz 2011. Navedeni zahtjev je zaprimljen kod tuženog tijela dana 28. studenoga 2011. godine. Iz njega proizlazi da se podnositelj zahtjeva za rješavanje spora žali na račun za kolovoz 2011. godine. Ističe da je žalbu za račun za kolovoz 2011. podnio 27. rujna 2011. operateru VIPnet d.o.o. pa je Povjerenstvo VIPneta utvrdilo da je račun za mjesec kolovoz 2011. godine u cijelosti ispravan te mu je odbilo zahtjev i uputilo ga da protiv navedene odluke može u roku od 30 dana od dana zaprimanja odluke podnijeti zahtjev za rješavanje spora Hrvatskoj agenciji za poštu i elektroničke komunikacije što je tužitelj i učinio. Povodom tog zahtjeva je doneseno osporeno rješenje. Iz navedenog je razvidno da je predmet ovoga spora prigovor tužitelja vezan samo za iznos računa za mjesec kolovoz 2011.

Tuženo tijelo je utvrdilo da je pretplatnik 1. ožujka 2011. godine potpisao zahtjev za zasnivanje pretplatničkog odnosa za Homebox. Kao adresa platežno odgovorne osobe navedena je adresa u Vukovaru, a pod podaci korisnika uređaja i adresi na kojoj će se uređaj koristiti navedena je adresa u Našicama. Tarifni model je Homebox 24 s minimalnim trajanjem ugovora na 24 mjeseca. Iz dokumentacije također proizlazi da tužitelju usluga nije obustavljena. Naime, iz dostavljenog računa i specifikacije poziva za kolovoz 2011. godine nesporno je utvrđeno da su do 10. kolovoza 2011. korištene usluge poziva i prijenosa podataka, a tada je tužitelj bez najave uređaj prenio u drugu županiju gdje je u upotrebi drugi predbroj te mu je zbog kršenja uvjeta korištenja onemogućeno korištenje usluge. Stoga je u konkretnom slučaju utvrđeno da se ne radi o obustavi korištenja usluga od strane operatora kako tvrdi tužitelj, već je riječ o premještaju uređaja na lokaciju na kojoj ne radi suprotno prihvaćenim uvjetima korištenja izabrane usluge.

Kako se tužitelj na plaćanje mjesečne naknade u određenoj visini obvezao potpisivanju pretplatničkog ugovora u obveznom trajanju od 24 mjeseca, potpisom na zahtjevu za zasnivanje pretplatničkog odnosa prihvatio je opće uvjete poslovanja VIP-a, uvjete korištenja Homebox usluge te cjenik usluga i potvrdio da je zaprimio i opće uvjete i uvjete korištenja usluga i cijene usluga, prema ocjeni ovoga Suda osporenim rješenjem uz obrazloženje kakvo je njime dano nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja.

Naime, tuženo tijelo je pregledalo svu zaprimljenu dokumentaciju te sukladno odredbama Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08. i 90/11.) na temelju utvrđenog činjeničnog stanja sukladno odredbama članka 50. i 51. Zakona o elektroničkim komunikacijama osporenom odlukom odbilo zahtjev tužitelja.

Sud je ocijenio da je tuženo tijelo postupalo u skladu s odredbama važećih propisa te da u postupku nisu učinjene povrede na koje se tužitelj poziva jer osporavana odluka sadrži utvrđeno činjenično stanje, pravne propise i razloge koji s obzirom na utvrđeno činjenično stanje upućuju na rješenje koje je dano u dispozitivu. Prigovori tužitelja izneseni u tužbi nisu doveli u sumnju zakonitost osporenog rješenja, te je Sud prihvatio stajalište tuženog tijela koje je izloženo u osporavanoj odluci.

Što se tiče ostalih zahtjeva tužitelja vezanih uz otkazivanje usluge te raskida pretplatničkog ugovora navedeni zahtjev nije rješavan u ovoj odluci, već je predmet drugog postupka koji se vodi pred tuženim tijelom pod klasom: UP/I-344-08/13-01/50.

S obzirom na sve navedeno trebalo je imajući u vidu sve okolnosti predmetnog slučaja na temelju odredbe članka 36. stavak 1. točke 4. Zakon o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10. i 143/12.) riješiti upravni spor bez rasprave te temeljem odredbe članka 57. stavak 1. istog Zakona tužbu odbiti kao neosnovanu.

Odluka o objavi presude u »Narodnim novinama« i na internetskim stranicama Agencije temelji se na članku 14. stavku 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Broj: UsII-8/2013-4

Zagreb, 18. travnja 2013.

Predsjednica vijeća

Ljiljana Karlovčan-Đurović, v. r.

Presuda, NN 65/2013-1296