### NN 114/2017 (22.11.2017.), Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 10 UsI-944/16-12 od 24. srpnja 2016.

Upravni sud u Rijeci

2673

PRESUDA

Upravni sud u Rijeci, po sutkinji Danici Vučinić, dipl. iur., uz sudjelovanje zapisničarke Danijele Romanik Bacanović, u upravnom sporu tužiteljice Ljiljane Pleteš iz Kastva, Pilepčić 4/a, zastupane po opunomoćeniku Ivici Pleteš iz Kastva, Pilepčić 4/a, suprugu tužiteljice, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, R. Frangeša Mihanovića 9, uz sudjelovanje zainteresirane osobe OT – Optima Telekoma d. d., Zagreb, Bani 75a, radi rješavanja spora između korisnika i operatora javnih komunikacijskih usluga, 24. srpnja 2016.,

presudio je

Odbija se tužbeni zahtjev tužiteljice radi poništenja odluke Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-08/16-01/100,
 urbroj: 376-05/MB3-16-4 (IM) od 30. svibnja 2016.

Obrazloženje

Osporavanom Odlukom Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-08/16-01/100, urbroj: 376-05/MB3-16-4 (IM) od 30. svibnja 2016., odbijen je zahtjev tužiteljice za rješavanje spora s operatorom javnih komunikacijskih usluga OT – Optima Telekom d.d., kao neosnovan.

Tužiteljica je ovom Sudu pravodobno podnijela tužbu kojom osporava zakonitost odluke tuženika, te u bitnome navodi kako tuženik nije utvrdio pravilno činjenično stanje, da nije potpisala nikakvu ugovornu dokumentaciju, da nije niti znala da se izvršio prijenos usluge na drugog operatora jer da je to sve izvršio Ivica Pleteš i stoga predlaže da se poništi odluka tuženika.

Tuženik u odgovoru na tužbu navodi kako ostaje pri navodima iz osporavane odluke i da je utvrdio pravo stanje stvari i sve činjenice važne za donošenje pravilne i zakonite odluke, te se poziva na članka 51. ZEK-a, te navodi kako isključivo nadležan za zakonitost pružanja javnih komunikacijskih usluga i da nije ovlašten utvrđivati činjenice vezane uz utvrđivanje stvarnog potpisnika ugovora jer da to ne može biti predmetom upravnog postupka, već da se radi o građanskopravnoj stvari. Nadalje navodi kako je uvidom u dostavljene preslike računa utvrdio da su usluge kontinuirano korištene i da tužiteljicaa prigovor na zaključenje ugovora podnosi tek u studenome 2015., dok je ugovor sklopljen u ožujku 2015., te s poziva na odredbu članka 50. stavak 3. ZEK-a i predlaže da se odbije tužbeni zahtjev.

Tužiteljica se očitovala na odgovor na tužbu tuženika navodeći kako su neosnovani navodi tuženika pozivajući se na odredbe Zakona o općem upravnom postupku, Zakona o parničnom postupku i Ustava Republike Hrvatske.

Zainteresirana osoba u odgovoru na tužbu navodi kako je tužiteljica bila pretplatnik Optime i korisnik usluga koje joj je pružao OT – Optima telekom d.d., za pretplatničke linije 051/224-666 i 051/261-150, temeljem potpisane dokumentacije kojoj je priložena i preslika osobne iskaznice tužiteljice, kao vlasnice priključka, te da je ista potpisala i izjavu kojom prihvaća Opće uvjete poslovanja, da su se usluge uredno pružale i da su iste i korištene, da su tužiteljici ispostavljani računi za ugovorenu i pruženu usluge, koje račune nije podmirivala niti je podnosila prigovore, a koji rokovi da su određeni Zakonom o elektroničkim komunikacijama (članak 50.), te stoga predlaže da se odbije tužbeni zahtjev.

Tužiteljica se očitovala na odgovor na tužbu zainteresirane osobe smatrajući kako su navodi neosnovani, te uglavnom ponavlja navode iz tužbe i navode iz očitovanja na odgovor na tužbu tuženika, te navodi kako je zainteresirana osoba učinila propust na način da tužiteljicu nije upoznala sa posljedicama sklapanja ugovora koji da je u suprotnosti sa pozitivnim zakonskim odredbama i navodi kako je oprema dostavljena koju je preuzeo Ivica Pleteš što da je vidljivo iz potpisa na dostavnici, te predlaže da se usvoji tužbeni zahtjev.

Pravno odlučne činjenice u ovom upravnom sporu su nesporne, tužiteljica osporava primjenu materijalnog prava, a stranke nisu izrijekom zahtijevale održavanje rasprave. Stoga je Sud bez održavanja rasprave, primjenom odredbe članka 36. točka. 4. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10, 143/12, 152/14, 94/16 i 29/17, u nastavku teksta: ZUS) na temelju razmatranja svih činjeničnih i pravnih pitanja (članak 55. stavak 3. ZUS-a) utvrdio da tužbeni zahtjev tužitelja nije osnovan.

U cilju ocjene zakonitosti osporavane odluke tuženika u sporu je izveden dokaz uvidom u dokumentaciju koja prileži spisu predmeta upravnog postupka i ovog spora.

Na temelju razmatranja svih pravnih i činjeničnih pitanja, ovaj Sud ocjenjuje da tužbeni zahtjev nije osnovan.

Odredbom članka 50. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« broj:, dalje ZEK), propisano je da krajnji korisnik usluga ima pravo podnijeti operatoru javnih komunikacijskih usluga prigovor u vezi s pružanjem usluga, prigovor na iznos kojim je zadužen za pruženu uslugu, prigovor na kakvoću pružene usluge te prigovor zbog povrede odredaba pretplatničkog ugovora (stavak 1.). Prigovor iz stavka 1. ovoga članka krajnji korisnik usluga podnosi u pisanom obliku operatoru javnih komunikacijskih usluga, koji provodi postupak rješavanja prigovora. Prigovor mora sadržavati činjenice i dokaze na kojima se temelji (stavak 2.). Krajnji korisnik usluga može podnijeti prigovor iz stavka 1. ovoga članka:

1. na iznos kojim je zadužen za pruženu uslugu u roku od 30 dana od dana dospijeća računa za pružene usluge,

2. na kakvoću pružene usluge u roku od 30 dana od dana pružanja usluge,

3. u svim drugim slučajevima iz stavka 1. ovoga članka u roku od petnaest dana od dana saznanja za radnju ili propust operatora javnih komunikacijskih usluga, a najkasnije u roku od 30 dana od dana povrede odredaba pretplatničkog ugovora (stavak 3.).

Odredbom članka 51. ZEK-a, propisano je da u slučaju spora između krajnjeg korisnika usluga i operatora javnih komunikacijskih usluga u vezi s pružanjem usluga, iznosom kojim je zadužen za pruženu uslugu, kakvoćom pružene usluge ili prigovorom zbog povrede odredaba pretplatničkog ugovora krajnji korisnik usluga može podnijeti zahtjev za rješavanje spora Agenciji u roku od 30 dana od dana dostavljanja pisanog odgovora povjerenstva za pritužbe potrošača iz članka 50. stavka 13. ovoga Zakona (stavak 1.).

Iz spisa predmeta proizlazi da je tužiteljica 19. ožujka 2015. sa OT – Optima telekom d. d. (dalje Optima), zaključila ugovor za pretplatničku liniju 051/224-666 temeljem potpisane dokumentacije za uključenje 03/4 mbps paketa usluga, te za pretplatničku liniju 051/261-150 temeljem potpisane dokumentacije za uključenje paketa usluga Telefon 50, kojom prilikom je potpisana i Izjava kojom ista prihvaća Opće uvjete poslovanja za javne komunikacijske usluge Optime, čime je ujedno i upoznata da su dio pretplatničkog ugovora Opći uvjeti poslovanja za javne komunikacijske usluge, Uvjeti korištenja i Cjenik usluga. Tužiteljica sve do studenoga 2015. nije osporavala pretplatnički ugovor niti za jedan pretplatnički broj, već prigovor podnosi tek 10. studenoga 2015., izvan roka od 15 dana od saznanja za radnju ili propust Optime, odnosno roka od 30 dana od dana povrede odredaba pretplatničkog ugovora, sukladno članku 50. ZEK-a. Tužiteljica je koristila usluge operatora, te je prigovarala na brzinu internet usluge, a 11. kolovoza 2015. je putem elektronske pošte, iskazala želju za trajnim isključenjem broja 051/261-150 s obrazloženjem da nema više potrebu za tim brojem, ali pritom nije podnijela potpisanu dokumentaciju za raskid ugovora, iako je bila obaviještena o proceduri, te nije podmirila niti jedan račun od kolovoza 2015. Što se tiče drugo pretplatničkog broja 051/224-666, dana 7. listopada 2015. raskinute su usluge na tom broju zbog zaključenog ugovora s drugim operatorom, a obzirom da je tužiteljica imala zaključen ugovor za Optimom do 30. ožujka 2017., istoj je na računu za listopad 2015. naplaćena naknada za prijevremeni raskid usluge, a sve sukladno članku 41. ZEK-a, kojim je određena mogućnost naplate naknade za prijevremeni raskid ugovora kada korisnik raskine ugovor prije isteka razdoblja obveznog trajanja ugovora.

Nisu osnovani navodi tužiteljice iz tužbe u kojima ističe da je u postupku koji je prethodio predmetnom upravnom sporu, pogrešno i nepotpuno utvrđeno činjenično stanje, Naime, suprotno navodima tužiteljice, tuženik je proveo postupak temeljem članka 12. stavka 1. točke 11. i članka 17. stavka 3. u svezi s člankom 51. ZEK-a koji se odnosi na postupak rješavanja sporova između krajnjih korisnika usluga i operatera javnih komunikacijskih usluga, u provedenom postupku izvršen je uvid u cjelokupnu dokumentaciju te odgovor na pritužbe operatora javih komunikacijskih usluga Optima Telekoma d.d.

Nadalje, tuženik osnovano osporava i prigovor tužitelja vezan uz sklapanje predmetnih pretplatničkih ugovora. Pri nespornim činjenicama da je tužiteljica u razdoblju od ožujka do studenoga 2015. koristila usluge operatora, te da u tom razdoblju ni na koji način nije osporavala postojanje ugovora, čak i pod pretpostavkom da nije osobno potpisala pretplatničke ugovore taj se ugovor može smatrati sklopljenim sukladno normama članka 252. stavka 1. i članka 262. stavka 2. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, 35/05, 41/08 i 125/11). Ujedno se napominje kako utvrđivanje navedenih okolnosti nije spor iz članka 51. ZEK-a i tuženik nije stvarno nadležan za utvrđivanje stvarnog potpisnika ugovora.

Sukladno prethodnom, osporena odluka tuženika ocjenjuje se zakonitom, pa je stoga trebalo na temelju članka 57. stavka 1. ZUS-a tužbeni zahtjev odbiti kao neosnovan.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude dopuštena je žalba Visokome upravnom sudu Republike Hrvatske. Žalba se podnosi putem ovog Suda u dovoljnom broju primjeraka za sud i sve stranke u sporu (tri primjerka), u roku od 15 dana od dana dostave presude.

Žalba odgađa izvršenje pobijane presude (članak 66. stavak 5. ZUS-a).

Broj: 10 UsI-944/16-12

Rijeka, 24. srpnja 2016.

Sutkinja
 Danica Vučinić, dipl. iur., v. r.