## Rješenje Ustavna tužba se odbacuje. Obrazloženje

### NN 56/2014 (7.5.2014.), Rješenje Ustavna tužba se odbacuje. Obrazloženje

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1066

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Davor Krapac, Ivan Matija, Antun Palarić, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula Istarska županija, koju zastupa župan V. F., na sjednici održanoj 15. travnja 2014. jednoglasno je donio

RJEŠENJE

Ustavna tužba se odbacuje.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Upravnog suda u Rijeci broj: 2 Usl-1472/12-59 od 18. listopada 2013. kojom je odbijen tužbeni zahtjev podnositeljice Istarske županije radi poništenja rješenja Ministarstva zaštite okoliša i prirode (u daljnjem tekstu: Ministarstvo), o objedinjenim uvjetima zaštite okoliša, klasa: UP/I-351-03/10-02/92, ur. broj: 517-06-2-1-1-12-63 od 7. rujna 2012.

Navedenim rješenjem Ministarstva utvrđeni su objedinjeni uvjeti zaštite okoliša za zahvat – rekonstrukciju TE Plomin – zamjena postojećeg bloka 1 s blokom C u cilju modernizacije i povećanja kapaciteta, nositelja zahvata tvrtke Hrvatska elektroprivreda d. d. iz Zagreba, kao prihvatljivog za okoliš uz ispunjavanje objedinjenih uvjeta zaštite okoliša za postrojenje Blok C-500 u točki II. istog rješenja.

Rješenje se zasniva na suglasnosti Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, klasa: 350-02/08-11/5, ur. broj: 5231-06-08-03 od 7. srpnja 2008. o usklađenosti navedenog zahvata u prostoru s prostorno-planskom dokumentacijom, uz utvrđenje kako nema prepreka za provođenje upravnog postupka procjene utjecaja na okoliš.

2. U ustavnoj tužbi podnositeljica navodi da je osporenim pojedinačnim aktom povrijeđen članak 3. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), kao i članak 11. Europske povelje o lokalnoj samoupravi (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/97.)

Ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

3. Člankom 71. stavcima 1. i 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem testu: Ustavni zakon) propisano je:

»Članak 71.

(1) Vijeće, odnosno sjednica Ustavnog suda ispituje samo one povrede ustavnih prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi.

(2) Ustavna tužba neće se uzeti u razmatranje u slučaju kad se ne radi o povredi ustavnog prava.

(...)«

Člankom 32. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak 32.

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ... ustavnu tužbu … kad ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.«

Pod »odlučivanjem o biti stvari«, u smislu članka 32. Ustavnog zakona, razumijeva se odlučivanje o ustavnopravnoj biti stvari.

4. Sukladno Ustavu i Ustavnom zakonu, Ustavni sud nije tijelo sudbene vlasti, ne provodi sudski postupak i ne odlučuje meritorno o sudskim stvarima. Ustavni sud posebno je tijelo utemeljeno Ustavom radi zaštite pojedinačnih ljudskih prava i temeljnih sloboda (ustavnih prava) u postupku pokrenutom ustavnom tužbom.

5. Ustavna tužba nije redovni ili izvanredni pravni lijek u sustavu domaćih pravnih lijekova. Ona je posebno ustavnopravno sredstvo zaštite ustavnih prava u pojedinačnim slučajevima. Stoga nije dostatno pozvati se u ustavnoj tužbi na povrede koje su rezultat navodnih nezakonitosti što ih je počinilo nadležno tijelo ili sud u sudskom postupku. Protiv takvih nezakonitosti pravnu zaštitu pružaju redovni i specijalizirani sudovi u postupcima ustrojenim u više stupnjeva sudske zaštite. One iznimno mogu biti i predmet ispitivanja pred Ustavnim sudom, ali samo ako i u mjeri u kojoj mogu povrijediti ljudska prava i temeljne slobode zaštićene Ustavom.

U ustavnoj tužbi, također, nije dostatno ponoviti razloge koji su već istaknuti u žalbenim ili revizijskim postupcima pred sudom niti je dostatno samo navesti ustavna prava koja se smatraju povrijeđenima. Ustavna tužba mora sadržavati konkretne i obrazložene razloge eventualne povrede određenog ustavnog prava.

6. Osporenom odlukom Upravni sud u Rijeci ocijenio je da rješenjem Ministarstva nije povrijeđen zakon na štetu podnositeljice te da se konačni upravni akt temelji na pravilnoj primjeni mjerodavnih odredaba Zakona o zaštiti okoliša (»Narodne novine« broj 110/07.), Pravilnika o registru onečišćavanja okoliša (»Narodne novine« broj 147/08. i 18/11.) i Uredbe o informiranju i sudjelovanju javnosti i zainteresirane javnosti u pitanjima zaštite okoliša (»Narodne novine« broj 64/08.).

U ustavnoj tužbi kao osporavajući razlozi ističu se razlozi već isticani u upravnom sporu.

Na prigovore podnositeljice Upravni sud u Rijeci dao je dostatne i relevantne razloge koji potkrepljuju njegovu odluku.

Stoga se u ovoj fazi rješavanja te upravne stvari ne može govoriti o povredi ustavnih prava podnositeljice počinjenih specifičnim aktom kojim se određuju objedinjeni uvjeti zaštite okoliša, a kojih je sastavni dio Knjiga o objedinjenim uvjetima te zaštite.

Podnositeljica u ustavnoj tužbi nije pokazala da Upravni sud u Rijeci u postupanju ili pri donošenju presude nije poštovao odredbe Ustava o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, odnosno da je proizvoljno protumačio mjerodavne odredbe zakona ili drugih propisa. Ustavni sud, stoga, ocjenjuje da konkretan slučaj ne otvara pitanje ostvarenja ustavnih prava podnositeljice. Stoga ne postoji ustavnopravna bit stvari o kojoj bi Ustavni sud odlučivao.

7. Sukladno navedenom, na temelju članka 32. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

Broj: U-III-5903/2013

Zagreb, 15. travnja 2014.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica

dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 56/2014-1066