## Pravilnik o tehničkim zahtjevima i postupku homologacije motornih vozila s obzirom na njihovu unutrašnju opremljenost TPV 112 (izdanje 00)

### NN 161/2004 (19.11.2004.), Pravilnik o tehničkim zahtjevima i postupku homologacije motornih vozila s obzirom na njihovu unutrašnju opremljenost TPV 112 (izdanje 00)

# DRŽAVNI ZAVOD ZA NORMIZACIJU I MJERITELJSTVO

2827

Na temelju članka 275. stavak 3.
Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 105/04) ravnatelj
Držav­nog zavoda za normizaciju i mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O TEHNIČKIM ZAHTJEVIMA I POSTUPKU HOMOLOGACIJE MOTORNIH VOZILA S OBZIROM NA NJIHOVU UNUTRAŠNJU OPREMLJENOST TPV 112 (IZDANJE 00) \*

Članak 1.

Ovim pravilnikom uređuju se
tehnički zahtjevi i postupak homologacije za motorna vozila kategorije M11
s obzirom na njihovu unutrašnju opremljenost.

Članak 2.

Tehnički zahtjevi za vozila s
obzirom na unutrašnju opremljenost dani su u točki 5. priloga I. i točki 3.
priloga III., a postupak homologacije u točkama 3. i 6. priloga I. Svi prilozi
od I. do VII. čine sastavni dio ovoga pravilnika.

Članak 3.

Tijelo za homologaciju u smislu
odredaba ovoga pravilnika je Državni zavod za normizaciju i mjeriteljstvo (u
daljnjemu tekstu: Zavod)

Članak 4.

Zavod će dodijeliti certifikat o
homologaciji za tip vozila s obzirom na unutrašnju opremljenost ako taj tip
vozila zadovoljava zahtjeve navedene u ovome pravilniku.

Obrazac certifikata o
homologaciji za tip vozila prikazan je u dodatku 2. priloga I.

Članak 5.

Vozila s obzirom na unutrašnju
opremljenost mogu se homologirati te uvoziti i stavljati na tržište ako
zadovoljavaju zahtjeve ovoga pravilnika.

Članak 6.

Zavod može ovlastiti pravnu ili
fizičku osobu za obavljanje poslova tehničke službe ako ta osoba ispunjava
sljedeće uvjete:

– da zadovoljava zahtjeve norme
HRN EN ISO/IEC 17025 o osposobljenosti ispitnih laboratorija za područje
ispitivanja prema zahtjevima ovoga pravilnika

– da može dokazati poznavanje
metoda ispitivanja danih u prilozima III., IV., V. i VI.

– da ima najmanje jednoga
djelatnika školske spreme VII/I
strojarskog smjera

Članak 7.

Danom početka primjene ovoga
pravilnika prestaje važiti »Naredba o homologaciji vozila s obzirom na njihovo
unutrašnje uređenje« (»Narodne novine« br. 99/00).

Članak 8.

Ovaj pravilnik stupa na snagu
osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«, a počet će se primjenjivati
danom pristupa Republike Hrvatske Europskoj uniji.

Klasa: 011-02/04-03/37
Urbroj: 558-04/13-04-1
Zagreb, 5. studenoga 2004.

Ravnatelj
Državnog zavoda za normizaciju
i mjeriteljstvo
**dr****.
sc****. Marijan Andrašec, dipl. ing.,** v. r.

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

**\***       Ovaj pravilnik preuzima sadržaj
Smjernice Vijeća o usklađivanju zakona država članica o unutrašnjoj
opremljenosti motornih vozila 74/60/EEC, s uključenim izmjenama i dopunama u
smjernicama 78/632/EEC i 2000/04/EC.

if !supportFootnotes[1]endif        Definicija vozila
dana je u članku 4. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila (“Narodne
novine” br. 115/04), a kategorizacija u prilogu II. A istoga
pravilnika.

if !supportEmptyParas endif

PRILOG I.

PODRUČJE
PRIMJENE, DEFINICIJE, ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA VOZILA, ZAHTJEVI, DODJELJIVANJE
HOMOLOGACIJA TIPA VOZILA, PREINAKE TIPA VOZILA I DOPUNE HOMOLOGACIJA I
SUKLADNOST PROIZVODNJE

1.              PODRUČJE PRIMJENE

                 Ovaj se pravilnik primjenjuje na vozila kategorije M1
prema definiciji u dijelu A priloga II. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila.

2.              DEFINICIJE

                 U
smislu ovoga pravilnika:

2.1.           *»unutrašnja
opremljenost«* označava:

2.1.1.        unutrašnje
dijelove prostora za putnike osim unut­rašnjih retrovizora

2.1.2.        razmještaj
upravljačkih naprava

2.1.3.        krov
ili pomični krov

2.1.4.        naslon
i stražnji dio sjedala

2.1.5.        stakla,
pomične krovove i pregradne stijene s električnim upravljanjem

2.2.           *»tip
vozila«* s obzirom na unutrašnju opremljenost prostora za putnike označava
motorna vozila koja se ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su:

2.2.1.        oblici
sastavnih dijelova nadogradnje u prostoru za putnike

2.2.2.        razmještaj
upravljačkih naprava

2.2.3.        krov
ili pomični krov

2.2.4.        naslon
i stražnji dio sjedala

2.2.5.        stakla,
pomični krov i pregradne stijene s elek­trič­nim upravljanjem

2.3.           *»referentno
područje«* označava područje udara glave kao što je određeno u prilogu II.,
osim:

2.3.1.        područja
omeđena prednjom vodoravnom projek­cijom kruga koji okružuje vanjski rub
naprave za upravljanje, uvećanog za vanjski rub širine 127 mm; to područje s
donje strane omeđeno je vodo­rav­nom ravninom koja dodiruje donji rub naprave
za upravljanje kad je ona u položaju za pravocrtnu vožnju naprijed

2.3.2.        dijela površine ploče s instrumentima
smještene između ruba područja opisana u točki 2.3.1 i najbliže unutrašnje
bočne stijene vozila; ta površina s donje strane omeđena je vodoravnom ravninom
koja dodiruje donji rub naprave za upravljanje, i

2.3.3.        bočnih stupova vjetrobranskog stakla

2.4.           *»razina ploče s instrumentima«*označava crtu koju određuju točke dodira uspravnih tangenta na ploču s
instrumentima

2.5.           *»krov«* označava gornji dio
vozila koji se prostire od gornjeg ruba vjetrobranskog stakla do gornjeg ruba
stražnjeg stakla te koji je s obje strane omeđen gornjim okvirom bočnih stijena
vozila

2.6.           *»linija pojasa«* označava crtu
koju čini donji rub prozirne površine bočnih prozora vozila

2.7.           *»kabriolet«*
označava vozilo kod kojega u odre­đenim izvedbama iznad linije pojasa ne
postoji kruti nepomični dio vozila osim prednjih nosača (stupova) krova i/ili
zaštitnih okvira i/ili sidrišnih točaka sigurnosnog pojasa

2.8.           *»vozilo
s pomičnim krovom«*označava vozilo kod kojeg se samo krov ili jedan
njegov dio može sklopiti unatrag, otvoriti ili klizno pomicati, a da pritom
postojeći nepomični dijelovi nadogradnje ostaju iznad linije pojasa

2.9.           *»sklopivo
sjedalo«* označava pomoćno sjedalo namijenjeno povremenoj uporabi, koje je
uobičajeno sklopljeno kad se ne upotrebljava

2.10.         *»stakla
s električnim upravljanjem«* označava stakla ko­­ja se mogu zatvarati
električnim napajanjem iz vozila

2.11.         *»pomični
krovovi s električnim upravljanjem«* oz­na­­­čava pomične krovove, klizne
ili nagibne, koji se mogu zatvoriti pomoću električne energije vozila, u što
nisu uključeni sustavi sa sklopivim krovom

2.12.         *»pregradne
stijene s električnim upravljanjem«* oz­na­­čava pregradne stijene koje se
mogu zatvoriti pomoću električne energije vozila

2.13.         *»otvor«*
označava najveći slobodni otvor između gornjeg ili donjeg ruba, ovisno o smjeru
zatvaranja, stakla, pregradne stijene ili pomičnog krova, i strukture vozila
koja okružuje staklo, pregradnu stijenu ili pomični krov, koji se vidi iz
unutrašnjosti vozila ili, u slučaju pregradne stijene, iz stražnjega dijela
prostora za putnike.

                 Za
mjerenje otvora okrugla ispitna šipka uvlači se u otvor (bez primjene sile) iz
unutrašnjosti vozila ili, kad je to primjenjivo, iz stražnjega dijela prostora,
uobičajeno okomito na staklo, pomični krov ili pregradnu stijenu, u skladu sa
slikom 1.

3.              ZAHTJEV
ZA HOMOLOGACIJU TIPA

3.1.           Zahtjev
za homologaciju tipa vozila s obzirom na njegovu unutrašnju opremljenost mora
podnijeti proizvođač u skladu članka 6. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila.

3.2.           Obrazac opisnoga dokumenta dan je u
prilogu 1.

3.3.           Tehničkoj službi odgovornoj za
provođenje homologacijskih ispitivanja treba dostaviti sljedeće:

3.3.1.        po izboru proizvođača, vozilo koje
predstavlja tip vozila koji treba homologirati ili dio (dijelove) vozila koji
se smatraju bitnim za provjere i ispitivanja propisana ovim pravilnikom, i

3.3.2.        na zahtjev spomenute tehničke službe,
odre­đene sastavne dijelove i određene uzorke upotrijebljenih materijala.

(4.)

5.              ZAHTJEVI

5.1.           *Prednji unutrašnji dijelovi
prostora za putnike iznad razine ploče s instrumentima i ispred H-točaka
prednjeg sjedala, osim bočnih vrata*

5.1.1.        Referentno područje određeno u točki 2.3
ne smije sadržavati opasna hrapava područja ili oštre rubove koji bi mogli
povećati opasnost od teških ozljeda putnika. Oni dijelovi o kojima je riječ u
točkama 5.1.2. – 5.1.6. smatraju se zadovoljavajućima ako zadovoljavaju
zahtjeve navedene u tim točkama.

5.1.2.        Dijelovi vozila unutar referentnoga
područja, osim onih dijelova koji nisu dio ploče s instrumentima i koji su
smješteni na manje od 10 cm od ostakljenih površina, moraju biti od materijala
koji raspršuje energiju kao što je propisano u prilogu III. Oni di­je­lovi
unutar referentnoga područja koji zadovoljavaju oba sljedeća uvjeta također se
ne uzimaju u obzir:

– ako za vrijeme ispitivanja prema zahtjevima iz priloga III. njihalo
dotakne dijelove koji su izvan referentnoga područja, i

– ako su dijelovi koje treba ispitati udaljeni najviše 10 cm od
dijelova koji su dodirnuti izvan referentnoga područja, kad se ta udaljenost
mjeri na površini referentnoga područja,

   ni jedan kovinski nosač opreme
ne smije imati rubove koji strše.

5.1.3.        Donji
rub ploče s instrumentima mora, ako zadovoljava zahtjeve iz točke 5.1.2, biti
zaobljen polumjerom zakrivljenosti koji nije manji od 19 mm.

5.1.4.        Prekidači,
ručice itd., izrađeni od tvrdoga materijala, koji strše od 3,2 mm do 9,5 mm
iznad ploče, kad se mjeri postupkom opisanim u prilogu VI., moraju imati
površinu poprečnoga presjeka koja nije manja od 2 cm˛, kad se mjeri na 2,5 mm
od naj­istak­nutije točke, i rubove zaobljene polumjerom zakrivljenosti ne
manjim od 2,5 mm.

5.1.5.        Ako
ti sastavni dijelovi strše više od 9,5 mm od površine ploče s instrumentima,
moraju biti konstruirani i izrađeni tako da se pod utjecajem uzdužne vodoravne sile
od 37,8 daN koju proizvodi hidraulični klip ravnog čela promjera najviše 50 mm
uvuku u površinu ploče toliko da strše najviše 9,5 mm ili se pak odvoje; u
potonjemu slučaju ne smije ostati opasnih izbočina većih od 9,5 mm. Poprečni
presjek na razmaku od najviše 6,5 mm od najistaknutije točke izbočine mora
imati površinu od najmanje 6,5 cm˛

5.1.6.        U slučaju izbočine nekoga sastavnog
dijela izra­đena od mekana gradiva tvrdoće manje od 50 prema Shoreu A koji je
pričvršćen na tvrdu podlogu zahtjevi iz točaka 5.1.4. i 5.1.5. primjenjuju se
samo na tu tvrdu podlogu.

5.2.           *Prednji unutrašnji dijelovi
prostora za putnike koji se nalaze ispod razine ploče s instrumentima i ispred
H-točaka prednjeg sjedala, osim bočnih vrata i pedala*

5.2.1.        Osim pedala i njihovih kućišta te onih
sastavnih dijelova koje ne može dodirivati uređaj opisan u prilogu VI., koji se
upotrebljava sukladno postupku opisanu u tome prilogu, dijelovi na koje se
odnosi točka 5.2 moraju zadovoljavati zahtjeve iz točaka 5.1.4. – 5.1.6.

5.2.2.        Ručica ručne kočnice, ako je ugrađena na
ploči s instrumentima ili ispod nje, mora biti tako postav­ljena da kad je
otpuštena ne postoji opasnost da putnik u nju udari u slučaju čelnog sudara.
Ako taj uvjet nije zadovoljen, površina ručice mora zadovoljavati zahtjeve iz
točke 5.3.2.3.

5.2.3.        Police i slični dijelovi moraju biti
tako konstruirani i izrađeni da njihovi nosači nemaju rubova koji strše te da
zadovoljavaju jedan od sljedećih uvjeta:

5.2.3.1.     dijelovi koji su okrenuti prema
unutrašnjosti vozila moraju imati površinu čija visina nije manja od 25 mm, s
rubovima koji su zaobljeni polumjerom zakrivljenosti koji nije manji od 3,2 mm.
Ta površina mora biti prekrivena materijalom koji raspršuje energiju, kao što
je određeno u prilogu III., te mora biti ispitana u uvjetima sudara u
vodoravnom uzdužnom smjeru.

5.2.3.2.     Police
i ostali slični dijelovi moraju se pod utje­cajem vodoravne uzdužne sile od
37,8 daN koja djeluje prema naprijed i koju proizvodi cilindar promjera 110 mm
čija je os uspravna odvojiti, slomiti, jako iskriviti ili uvući, a da se pritom
ne proizvedu opasni oblici po rubu police. Sila mora biti usmjerena prema
najčvršćemu dijelu polica ili ostalih sličnih dijelova.

5.2.4.        Ako
dijelovi o kojima je riječ imaju dio izrađen od materijala čija je tvrdoća
manja od 50 prema Shoreu A i koji su pričvršćeni na tvrdu podlogu, gornji se
zahtjevi, osim zahtjeva na koje se odnosi prilog III. u vezi s upijanjem
energije, moraju primijeniti.

5.3.           *Ostali
unutrašnji dijelovi u prostoru za putnike koji se nalaze ispred poprečne
ravnine koja prolazi kroz referentnu crtu torza lutke postavljene na krajnjim
stražnjim sjedalima*

5.3.1.        Područje
primjene

                 Zahtjevi
iz točke 5.3.2. odnose se na upravljačke ručice, poluge i gumbe te na sve druge
dijelove koji strše i na koje se ne odnose točke 5.1. i 5.2. (vidi također
točku 5.3.2.2.)

5.3.2.        Zahtjevi

                 Ako
su dijelovi navedeni u točki 5.3.1 smješteni tako da ih putnici u vozilu mogu
dodirivati, moraju zadovoljavati zahtjeve iz točaka 5.3.2.1. – 5.3.4. Ako se
mogu dodirnuti kuglom promjera 165 mm i ako su smješteni iznad najniže H-točke
(vidi prilog IV.) prednjih sjedala i ispred poprečne ravnine referentne crte
torza lutke smještene na najdaljemu stražnjemu sjedalu te izvan područja
određenih u točkama 2.3.1. i 2.3.2, smatrat će se da su ti zahtjevi ispunjeni:

5.3.2.1.     ako njihova površina završava zaobljenim
rubovima s polumjerom zakrivljenosti koji nije manji od 3,2 mm

5.3.2.2.     ako su upravljačke poluge i gumbi
konstruirani i izrađeni tako da se pod utjecajem uzdužne vodo­rav­ne sile od
37,8 daN koja djeluje prema naprijed njihovo stršenje u najnepovoljnijemu
položaju ogra­­niči na najviše 25 mm od površine ploče ili da se ti dijelovi
odvoje ili saviju; u posljednja dva slučaja ne smije ostati opasnih izbočina.

                 Ručice za dizanje ili spuštanje stakala mogu među­tim
stršiti 35 mm od površine plohe.

5.3.2.3.     Ručica ručne kočnice kad je u otpuštenome
položaju i ručica mjenjača kad je u bilo kojemu stupnju prijenosa za kretanje
naprijed moraju, osim kad su smještene u područjima određenim u točkama 2.3.1.
i 2.3.2. te u područjima ispod vodoravne rav­nine koja prolazi kroz H-točku
prednjih sjedala, imati površinu ne manju od 6,5 cm˛, mjereno u poprečnome
presjeku koji je okomit na uzdužni vodoravni smjer i koji je udaljen 6,5 mm od
najistaknutijega dijela, pri čemu polumjer zakrivljenosti ne smije biti manji
od 3,2 mm.

5.3.3.        Zahtjevi iz točke 5.3.2.3. ne odnose se
na ručicu ručne kočnice koja je učvršćena na podu vozila. Takva ručica ako se
koji njezin dio u otpuštenome položaju nalazi iznad vodoravne ravnine koja
prolazi kroz najnižu H-točku prednjih sjedala (vidi Prilog IV.) mora imati
poprečni presjek površine barem 6,5 cm˛, mjereno u vodoravnoj ravnini koja je
od najistaknutijega dijela udaljena najviše 6,5 mm (mjereno u uspravnome
smjeru). Polumjer zakriv­ljenosti ne smije biti manji od 3,2 mm.

5.3.4.        Ostali
dijelovi opreme vozila na koje se ne odnosi gornja točka, kao što su klizne
vodilice sjedala, naprave za namještanje vodoravnoga ili uspravnoga dijela
sjedala, naprave za uvlačenje sigurnosnih pojasova itd., nisu predmetom nijedne
od ovih odredaba ako su smješteni iznad vodoravne ravnine koja prolazi kroz
H-točku svakoga sjedala, čak i ako ih putnici lako mogu dodirnuti.

5.3.4.1.     Dijelovi koji su smješteni na krovu vozila,
ali nisu dijelom krovne konstrukcije, kao što su rukohvati, unutarnja svjetla,
štitnici od sunca itd., ne smiju imati polumjer zakrivljenosti manji od 3,2 mm
i k tomu širina dijelova koji strše ne smije biti manja od duljine njihova
dijela koji strši prema dolje. Druga je mogućnost da ti dijelovi zadovolje kod
ispitivanja na raspršivanje energije sukladno zahtje­vima iz priloga III.

5.4.           Krov

5.4.1.        Područje primjene

5.4.1.1.     Zahtjevi točke 5.4.2. odnose se na
unutrašnju stranu krova.

5.4.1.2.     Međutim, ti zahtjevi ne odnose se na one
dijelove krova koji se ne mogu dodirnuti kuglom promjera 165 mm.

5.4.2.        Zahtjevi

5.4.2.1.     Dio unutrašnje strane krova koji se nalazi
iznad ili ispred putnika ne smije imati opasnih hrapavih ili oštrih rubova
usmjerenih prema natrag ili prema dolje. Širina dijelova koji strše ne smije
biti manja od visine izbočine usmjerene prema dolje, a rubovi moraju imati
polumjer zakrivljenosti ne manji od 5 mm. Posebice, okviri i rebra krutoga
krova, s iz­nim­kom utora staklenih ploha i okvira vrata, ne smiju stršiti
prema dolje više od 19 mm.

5.4.2.2.     Ako okviri i rebra krova ne zadovoljavaju
zahtjeve iz točke 5.4.2.1, moraju uspješno proći ispitivanje na raspršivanje
energije u skladu sa zahtjevima priloga III.

5.4.2.3.     Kovinske žice koje služe za zatezanje
obloge krova i okvira štitnika od sunca moraju imati promjer od najviše 5 mm
ili moraju biti sposobne apsorbirati energiju kako je propisano u prilogu III.
Savitljivi priključni dijelovi okvira štitnika od sunca moraju zadovoljavati
zahtjeve iz točke 5.3.4.1.

5.5.           Vozila s pomičnim krovom

5.5.1.        Zahtjevi

5.5.1.1      Sljedeći zahtjevi i zahtjevi iz točke 5.4.
moraju se pri­mijeniti na vozilo s pomičnim krovom kad je krov zatvoren.

5.5.1.2.     K tomu, naprave za otvaranje i rukovanje
pomič­nim krovom moraju:

5.5.1.2.1.  biti konstruirane i izrađene tako da koliko je
god to moguće spriječe slučajno pokretanje

5.5.1.2.2.  biti, kad je to moguće, aerodinamične kako je
opisano u prilogu 5.: njihove površine moraju za­vrša­vati rubovima zaobljenim
polumjerom zakriv­ljenosti koji ne smije biti manji od 5 mm

5.5.1.2.3.  biti tako smještene da se u položaju za
mirovanje nalaze u području koje ne može dotaknuti kugla promjera 165 mm. Ako
se taj uvjet ne može ispuniti, naprave za otvaranje i rukovanje moraju u
položaju za mirovanje biti uvučene ili biti konstruirane i izrađene tako da se
pod utjecajem sile od 37,8 daN, čiji je smjer djelovanja određen u prilogu
III., kao tangenta na putanju modela glave njihovo stršenje, kako je opisano u
prilogu V., smanji najviše do 25 mm iznad površine na koju su naprave ugrađene
ili da se naprave odvoje. U tome slučaju ne smiju ostati opasne izbočine.

5.5.2.        Pomični krovovi s električnim
upravljanjem

5.5.2.1.     osim toga, pomični krovovi s električnim
uprav­ljanjem i njihovi sustavi upravljanja moraju zadovoljavati zahtjeve iz
točke 5.8. niže.

5.6.           Kabrioleti

5.6.1.        U slučaju kabrioleta samo područje ispod
gornjih dijelova sigurnosnih okvira i vrha okvira vjetrobranskog stakla, i to
onda kad su oni u položaju uobičajene uporabe, mora zadovoljavati zahtjeve iz
točke 5.4. Sustav sklopivih motka ili veza za potporu mekoga krova na dijelu
koji se nalazi iznad i ispred putnika ne smije imati opasnih hrapavih ili
oštrih rubova usmjerenih prema natrag ili prema dolje.

5.7.           Stražnji dijelovi sjedala koji su
pričvršćeni za vozilo.

5.7.1.        Zahtjevi

5.7.1.1.     Površna stražnjih dijelova sjedala ne smije
biti opasno hrapava ili imati oštrih rubova, što bi moglo povećati opasnost i
težinu ozljeđivanja putnika.

5.7.1.2.     Osim u slučajevima koji su navedeni u
točkama 5.7.1.2.1., 5.7.1.2.2. i 5.7.1.2.3., onaj dio stražnjega dijela
prednjeg sjedala koji se nalazi u području udara glave, koje je određeno u
prilogu II., mora omogućivati raspršivanje energije kako je propisano u prilogu
III. Za određenje područja udara glave prednja sjedala moraju, ako su pomična,
biti u krajnjemu stražnjem položaju za vožnju s kutom nagiba njihovih naslona
koji je što je moguće bliži kutu od 25°, osim ako proizvođač nije drukčije
naveo.

5.7.1.2.1.  U slučaju razdvojenih prednjih sjedala,
područje udara glave stražnjih putnika protezat će se 10 cm sa svake strane od
središnje crte sjedala, na gornjemu dijelu stražnjega dijela naslona sjedala.

5.7.1.2.1.bis1U
slučaju kad su sjedala opremljena naslonima za glavu, svako ispitivanje mora
biti provedeno kad je naslon za glavu u najnižemu položaju i u točki smještenoj
na uspravnoj crti koja prolazi kroz sre­dište naslona za glavu.

5.7.1.2.1.ter1 U slučaju sjedala koje je
konstruirano tako da se može ugraditi u nekoliko tipova vozila, područje udara
glave određuje se prema vozilu čiji je krajnji stražnji položaj sjedala u
položaju za vožnju ocije­njen kao naj­nepovoljniji za sve razmatrane tipove;
tako određeno područje udara smatrat će se odgo­vara­jućim za ostale tipove
vozila.

5.7.1.2.2.  U slučaju kad su prednja sjedala u obliku
klupe, po­dručje udara glave protezat će se između uzduž­nih uspravnih ravnina
koje se nalaze 10 cm prema van od središnje osi konstrukcijskih vanjskih sje­daćih
položaja. Proizvođač mora odrediti središnju os svakoga vanjskog sjedaćeg
položaja na klupi.

5.7.1.2.3.  Kad se područje udara glave nalazi izvan
granica propisanih u točkama 5.7.1.2.1. – 5.7.1.2.2., struktura okvira sjedala
mora biti obložena kako bi se izbjegao izravni dodir glave sa strukturom
okvira; k tomu, u tim područjima struktura okvira sjedala mora imati polumjer
zakrivljenosti barem 5 mm. Druga je mogućnost da ti dijelovi zadovolje zahtje­ve
o raspršivanju energije određene u prilogu III.

5.7.2.        Ako područja udara tih sjedala, nasloni
za glavu i njihovi oslonci sadrže dijelove pokrivene materijalom čija je
tvrdoća manja od 50 prema Shoreu A, gore navedene zahtjeve, osim zahtjeva koji
se odnose na raspršivanje energije koji su opisani u prilogu III., treba
primijeniti samo na krute dijelove. Ti se zahtjevi ne odnose na krajnja
stražnja sjedala, na sjedala okrenuta prema van ili prema straga i na sjedala
okrenuta leđima jedno prema drugomu.

5.8.           Stakla, pomični krovovi i pregradne
stijene s elek­tričnim upravljanjem

5.8.1.        Niže utvrđeni zahtjevi primjenjuju se na
stakla, po­mične krovove i pregradne stijene s električnim upravljanjem sa
svrhom smanjivanja opasnosti od ozljeda kao posljedice nenamjerne ili
neispravne uporabe.

5.8.2.        Uobičajeni zahtjevi za uporabu

                 Osim slučajeva navedenih u točki 5.8.3., stakla, po­mični
krovovi i pregradne stijene s električnim upravljanjem mogu se zatvarati pod
jednim ili više sljedećih uvjeta:

5.8.2.1.     kad je kontaktni ključ stavljen u jedan od
položaja upravljanja paljenjem

5.8.2.2.     silom, bez pomoći električne energije iz
vozila

5.8.2.3.     neprekinutim aktiviranjem sustava
zaključavanja na vanj­skoj strani vozila

5.8.2.4.     u vremenskom razdoblju između trenutka kad se
kontaktni ključ okrene iz položaja žuključenož u položaj žisključenož i/ili kad
se ključ izvuče i trenutka kad se ni jedna od dvojih prednjih vrata ne otvore
toliko da bi putnici mogli izići.

5.8.2.5.     kad se uključi zatvaranje stakla, pomičnoga
krova i pregradne stijene s električnim upravljanjem pri otvoru koji nije veći
od 4 mm

5.8.2.6.     kad se staklo s električnim upravljanjem u
vratima bez gornjeg okvira automatski zatvori pri zatvaranju odgovarajućih
vrata; u tome slučaju najveći otvor, prema definiciji u točki 2.1.3., prije
zatvaranja stakla ne smije prekoračiti 12 mm.

5.8.2.7.     Daljinsko zatvaranje s neprekidnim
aktiviranjem da­ljin­skog upravljanja je dopušteno kad je ispu­njen jedan od
sljedećih uvjeta:

5.8.2.7.1.  naprava za daljinsko upravljanje ne smije moći
zatvarati staklo/pomični krov/pregradnu stijenu s elek­­­tričnim upravljanjem s
udaljenosti od vozila ve­­­ćoj od 11 m;

5.8.2.7.2.  naprava za daljinsko upravljanje ne smije moći
zat­va­rati staklo/pomični krov/pregradnu stijenu:

– kad se između naprave za
daljinsko upravljanje i vo­zi­la nalazi neprozirna površina, i

– kad je razmak između naprave za
daljinsko up­rav­­ljanje i vozila veći od 6 m.

5.8.2.8.     Jednim
aktiviranjem prekidača može se zatvarati samo staklo vrata na strani vozača i
pomični krov, samo pod uvjetom da je kontaktni ključ u položaju za paljenje.

5.8.3.        Zahtjevi
za automatsku promjenu smjera

5.8.3.1.     Zahtjevi
utvrđeni u točki 5.8.2. ne primjenjuju se kad su staklo/pomični krov/pregradna
stijena s električnim upravljanjem opremljeni uređajem za automatsku promjenu
smjera.

5.8.3.1.1.  Taj uređaj treba promijeniti smjer gibanja
stakla, pomičnoga krova ili pregradne stijene prije nego što se dostigne sila
stiskanja veća od 100 N, na otvoru između 200 mm i 4 mm iznad gornjega ruba stakla/pregradne
stijene s električnim upravljanjem ili ispred prednjeg ruba klizno pomičnoga
krova i na stražnjemu rubu pomičnoga krova s nagibom.

5.8.3.1.2.  Nakon takve automatske promjene smjera,
staklo, pomični krov ili pregradna stijena treba se vratiti u jedan od niže
navedenih položaja:

5.8.3.1.2.1.u položaj
koji omogućuje uvlačenje u otvor polukrute okrugle šipke promjera 200 mm u
istim dodirnim točkama koje se upotrebljavaju za određi­vanje ponašanja
promjene smjera u točki 5.8.3.1.1.

5.8.3.1.2.2.u položaj
koji odgovara najmanje otvoru koji postoji prije početka zatvaranja

5.8.3.1.2.3.u položaj
koji odgovara najmanje otvoru 50 mm većemu od onog prije početka promjene
smjera

5.8.3.1.2.4.u slučaju
pomičnoga krova s nagibom, u položaj koji odgovara najvećemu kutu otvora.

5.8.3.1.3.  Za provjeru stakala/pomičnih
krovova/pregradnih stijena s električnim upravljanjem s uređajima za pro­mjenu
smjera, mjerna naprava/ispitna šipka uvla­či se u otvor iz unutrašnjosti vozila
ili, u slu­čaju pregradne stijene, iz stražnjega prostora za putnike, tako da
površina okruglih šipka dodiruje dio strukture vozila koji je okvir
stakla/otvora pomičnoga krova/pregradne stijene. Omjer sile i deformacije
mjerne naprave ne smije biti veći od 10 N/mm. Slika 1. u dodatku 3. prikazuje
položaj ispitnih šipka (koje se uobičajeno postavljaju okomito na
staklo/pomični krov/pregradnu stijenu).

5.8.4.        Položaj i upravljanje prekidačima

5.8.4.1.     Prekidači za stakla/pomični
krovovi/pregradne sti­je­­ne s električnim upravljanjem moraju biti postav­ljeni
i upravljani tako da opasnost od nenamjernog zatvaranja bude što je moguće
manja. Pri zatvaranju prekidače treba neprekinuto aktivirati, osim u slu­čajevima
navedenima u točkama 5.8.2.6., 5.8.2.8. ili 5.8.3.

5.8.4.2.     Svi prekidači za upravljane stražnjim
staklima, po­mič­nim krovovom ili pregradnom stijenom pred­viđeni za osobe u
stražnjemu dijelu vozila moraju se moći isključiti posebnim prekidačem za
vozača postavljenim ispred poprečne uspravne ravnine koja prolazi kroz R-točke
prednjih sjedala. Prekidač za vozača nije potreban kad je stražnje staklo,
pomični krov ili pregradna stijena opremljena sustavom za automatsku promjenu
smjera. Ipak, ako postoji poseban prekidač za vozača, on ne smije sprječavati
djelovanje uređaja za automatsku pro­mjenu smjera.

                 Prekidač
za vozača mora se postaviti tako da opasnost njegova nenamjernog aktiviranja
bude što je moguće manja. On se označava simbolom prikazanim u dodatku 4.

5.8.5.        Zaštitne
naprave

                 Sve
zaštitne naprave namijenjene da sprječavaju kvarove u električnome napajanju
nakon preopte­rećenja ili isključenja moraju imati sposobnost auto­matskog
vraćanja u ishodišno stanje kad se uklju­či prekidač za upravljanje stakla,
pomičnog krova ili pregradne stijene s električnim uprav­ljanjem.

5.8.6.        Upute u priručniku za korisnika

5.8.6.1.     Priručnik za održavanje vozila mora
sadržavati jasne upute koje se odnose na staklo/pomični krov/pre­grad­nu
stijenu s električnim upravljanjem, uklju­­­ču­jući:

5.8.6.1.1.  objašnjenje mogućih posljedica (uklještenja)

5.8.6.1.2.  uporabu prekidača s kojim upravlja vozač

5.8.6.1.3.  »UPOZORENJE« o opasnostima, osobito za djecu,
u slu­čaju neispravne uporabe/aktiviranja stakala/po­mičnih krovova/pregradnih
stijena s električnim upravljanjem. To upozorenje mora navesti odgovornosti
vozača i sadržavati upute za druge osobe u vozilu te preporuku da se vozilo
može napustiti samo kad je kontaktni ključ izvađen iz brave.

5.8.6.1.4.  Upozorenje koje se odnosi na uporabu sustava
daljinskog zaključavanja (vidi točku 5.8.2.7.), npr. da se može aktivirati samo
kad korisnik jasno vidi vozilo i siguran je da stakla/pomični krov/pregradna
stijena s električnim upravljanjem ne mogu ni­koga zahvatiti.

5.9.           Ostala nenavedena oprema.

5.9.1.        Zahtjevi iz točke 5. moraju se
primijeniti na one dijelove opreme koja nije navedena u prethodnim točkama i
koje, sukladno različitim postupcima propisanima u točkama 5.1. – 5.7. i ovisno
o njihovu položaju u vozilu, mogu dotaknuti putnici. Ako su takvi dijelovi
izrađeni od materijala čija je tvrdoća manja od 50 prema Shoreu A i ako su
učvršćeni na krutu podlogu (krute podloge), te zahtjeve treba primijeniti samo
na krutu podlogu (krute podloge).

6.              DODJELJIVANJE HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA

6.1.           Homologacija tipa dodjeljuje se u
skladu s člankom 8. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila ako su
ispunjeni odgovarajući zahtjevi.

6.2.           Obrazac certifikata o homologaciji
tipa dan je u dodatku 2.

6.3.           Svaki homologirani tip vozila dobiva
homologacijski broj u skladu s prilogom VII. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila. Ista država članica ne smije dodijeliti isti broj kojemu drugom tipu
vozila.

7.              PREINAKE TIPA VOZILA I IZMJENE I DOPUNE HOMOLOGACIJA

7.1.           U slučaju preinaka homologiranoga
tipa prema ovomu pravilniku primjenjuju se odredbe članaka 16. i 17. Pravilnika
o homologaciji tipa motornih vozila.

8.              SUKLADNOST PROIZVODNJE

8.1.           Mjere za osiguravanje sukladnosti
proizvodnje provode se u skladu s odredbama utvrđenim u člancima 29. – 32.
Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila.

\_\_\_\_\_\_\_\_

(1) Te točke na sadržava UN-ECE Pravilnik br.
21.

if !supportEmptyParas endif

Dodatak
1.

OPISNI
DOKUMENT br. .......................

u skladu s prilogom I. Pravilnika o homologaciji
tipamotornih vozila (1) o homologaciji tipa vozila s
obzirom na unutrašnju opremljenost

*(Pravilnik
TPV 112 – Smjernica 70/60/EEC prema zadnjim izmjenama i dopunama Smjernice
2000/4/EC)*

Sljedeći podaci, ako su potrebni, moraju biti priloženi u tri
primjerka zajedno sa sadržajem. Crteži, ako su priloženi, moraju biti dovoljno
podrobni i dostavljeni u prikladnu mjerilu i na formatu A4 ili presavijani na
taj format. Fotografije, ako su priložene, moraju biti dovoljno podrobne. U
slučaju sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica s
elektronički nadziranim funkcijama, moraju se dostaviti podaci o njihovim
značajkama.

0.        OPĆI
PODACI

0.1.         Marka (trgovački naziv proizvođača):......

0.2.         Tip:.........................................................

0.3.         Identifikacijska oznaka tipa, ako je
postavljena na vo­zilu (b):

0.3.1.      Mjesto te oznake:....................................

0.4.         Kategorija vozila (c):................................

0.5.         Naziv i adresa proizvođača:.....................

0.8.         Adresa (adrese) pogona za sklapanje:......

9.        NADOGRADNJA

9.10.       Unutrašnja opremljenost

9.10.1.    Unutrašnja zaštita putnika

9.10.1.1. Pregledni
crtež ili fotografije koje prikazuju mjesta priloženih crteža presjeka ili
pogleda:

9.10.1.2. Fotografije
ili crtež koji prikazuje referentnu crtu, uključujući izuzetu površinu (točka
2.3.1. priloga I. Pravilnika TPV 112 – Smjernice 74/60/EEC):.........

9.10.1.3. Fotografije,
crteži i/ili shematski prostorni prikaz koji prikazuju prostor za putnike (osim
unutrašnjih re­trovizora), upotrijebljene materijale, raspored uprav­ljanja,
krov i pomični krov, naslone sjedala, sjedala i stražnje dijelove sjedala:...................................................

9.10.3.    Sjedala

9.10.3.5. Koordinate
ili crtež R-točke (x)

9.10.3.5.1. Vozačevo sjedalo:................................

9.10.3.5.2. Ostala sjedaća mjesta:..........................

9.10.3.6. Osnovni
kut naslona sjedala

9.10.3.6.1. Vozačevo sjedalo:................................

9.10.3.6.2. Ostala sjedaća mjesta:..........................

......................................................

(datum,
predmet)

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

(1)  Brojevi točaka i napomena upotrijebljeni u
ovome opisnom dokumentu odgovaraju točkama i napomenema navedenima u prilogu I.
Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila (Smjernice 70/156/EEC). Ispuštene su točke koje nisu bitne za svrhu ovoga pravilnika.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Dodatak 2.

CERTIFIKAT O HOMOLOGACIJI
TIPA VOZILA

*obrazac*

(najveći format: A4 (210 x 297 mm)

if !supportEmptyParas endif

Naziv tijela za
homologaciju

Izjava o:

– homologaciji (1)

– izmjeni/dopuni homologacije (1)

– odbijanju homologacije (1)

– povlačenju homologacije (1)

za tip vozila/sastavni dio/zasebnu
tehničku jedinicu (1) s obzirom na Smjernicu 74/60/EEC prema zadnjim
izmjenama i dopunama Smjernice 2000/4/EC

Broj homologacije tipa:...........................................

Broj izmjene/dopune:..............................................

DIO I.

0.1.       Marka
(zaštitni naziv proizvođača):............

0.2.       Tip i
trgovačka oznaka:..............................

0.3.       Identifikacijska
oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu/sastavnom dijelu/zasebnoj tehničkoj
jedinici (1) (2):

0.3.1.    Položaj
te oznake:.....................................

0.4.       Kategorija
vozila (3):..................................

0.5.       Naziv
i adresa proizvođača:.......................

0.7.       U
slučaju sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica položaj i način postavljanja
oznake homologacije:

0.8.       Adresa
(adrese) pogona za sklapanje:........

DIO II.

1.          Dodatni
podaci (po potrebi): vidi Dopunu

2.          Tehnička
služba odgovorna za provođenje ispitivanja:

3.          Datum
izvještaja o ispitivanju:.....................

4.          Broj
izvještaja o ispitivanju:........................

5.          Napomene
(ako ih ima): vidi Dopunu

6.          Mjesto:.....................................................

7.          Datum:......................................................

8.          Potpis:.......................................................

9.          Priložen
je popis dokumenata koji čine opisnu dokumentaciju, koja je pohranjena u tijelu
za homologaciju koje je dodijelilo homologaciju tipa, i koji se mogu dobiti na
zahtjev.

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

(1)     Prekrižiti nepotrebno.

(2)    Ako identifikacijska oznaka tipa sadrži znakove koji nisu bitni za opis tipova vozila, sastavnoga dijela ili zasebne tehničke jedinice koji su obuhvaćeni ovim certifikatom o homologaciji tipa, takve znakove treba u dokumentaciji prikazati simbolom"?" (npr.
ABC??123??).

(3)     Prema definiciji u
prilogu II. A Smjernice 70/156/EEC

if !supportEmptyParas endif

Dopuna certifikatu o homologaciji
br. ...............

*za homologaciju tipa vozila s obzirom
na Smjernicu 74/60/EC prema zadnjim izmjenama i dopunama Smjernice 2000/4/EC*

1.          Dodatni podaci

1.1.       Tip nadogradnje:.......................................

1.2.       Broj sjedala:..............................................

5.          Napomene:...............................................

             (npr. primjenjivo za vozila za
vožnju desnom stranom i za vozila za vožnju lijevom)

if !supportEmptyParas endif

Dodatak 3.

POLOŽAJ
OKRUGLE ISPITNE ŠIPKE U POMIČNOM KROVU I OTVORIMA STAKALA

![](dodatni/349886.gif)

*Slika 1.*

if !supportEmptyParas endif

Dodatak 4.

SIMBOL PREKIDAČA ZA VOZAČA
![](dodatni/349887.gif)

PRILOG II.

ODREĐIVANJE
PODRUČJA UDARA GLAVE

1.          Područje udara glave uključuje sve nestaklene površine
unutrašnjosti vozila s kojima u statički dodir može doći glava u obliku kugle
promjera 165 mm koja je sastavni dio mjerne naprave čije su dimenzije od
okretne točke bedra do vrha glave neprekidno namjestive između 736 mm i 840 mm.

2.          Gore spomenuto područje mora se odrediti sljedećim postupkom
ili njegovom grafičkom interpretacijom:

2.1.       Okretna točka mjerne naprave mora se za
svaki sjedaći položaj za koji proizvođač postavlja zahtjev postaviti prema
sljedećemu:

2.1.1.    u slučaju sjedala s kliznim vodilicama

2.1.1.1. u H-točki (vidi prilog IV.) i

2.1.1.2. u točki koja se nalazi 127 mm ispred H-točke i
na visini koja proizlazi iz jedne od dvije promjene po visini H-točke koju
prouzročuje prednje pomicanje od 127 mm ili 19 mm

2.1.2.    u slučaju sjedala bez kliznih vodilica, u
H-točki sjedala o kojemu je riječ.

2.2.       Sve točke dodira koje se nalaze ispred
H-točke odre­đuju se za svaku dimenziju od okretne točke do vrha glave koja se
može izmjeriti ispitnom napravom unutar unutrašnjih dimenzija vozila.

             U slučaju kad model glave s krakom namještenim na
najmanju duljinu doseže preko prednjeg sjedala od stražnje H-točke, ne smije
biti uspostavljen dodir u toj posebnoj radnji.

2.3.       S uspravnom ispitnom napravom određuju se
moguće točke dodira, njezinim zakretanjem prema naprijed i dolje preko svih
lukova uspravnih ravnina za 90o na obje strane uzdužne uspravne
ravnine vozila koja prolazi hroz H-točku.

3.          Određena žtočka dodiraž točka je u kojoj glava naprave
dotakne dio unutrašnjosti vozila. Najveće pomicanje prema dolje ograničava se
do položaja u kojemu glava dotakne vodoravnu ravninu koja se nalazi 25,4 mm
iznad H-točke.

PRILOG III.

POSTUPAK
ZA ISPITIVANJA MATERIJALA ZA RASPRŠIVANJE ENERGIJE

1.          PRIPREMA, ISPITNA NAPRAVA I POSTUPAK

1.1.       *Priprema*

1.1.1.    Materijal za raspršivanje energije mora biti
ugrađen i ispitan na dijelu nosive konstrukcije vozila na koji se ugrađuje na
vozilu. Poželjno je provoditi ispitivanje, kad je moguće, izravno na
nadogradnji. Dio konstrukcije, ili nadogradnja (karoserija), moraju se čvrsto
pričvrstiti na ispitnu napravu tako da se ne može pomicati uslijed udarca.

1.1.2.    Međutim, na zahtjev proizvođača taj se
materijal može ugraditi na napravu simuliranjem njegove ugradbe na vozilo, pod
uvjetom da sklop žsastavni dio/alatž ima istu geometriju, stupanj krutosti koji
nije niži i sposobnost raspršivanja energije koja nije veća od one kod sklopa
žsastavni dio/dio nosive konstrukcijež

1.2.       *Ispitna naprava*

1.2.1.    Ta naprava mora se sastojati od njihala čije
se okretište nalazi u kugličnom ležaju i čija je reducirana masa(1)
u njegovu središtu udara 6,8 kg. Donji kraj njihala mora se sastojati od krutog
modela glave promjera 165 mm, čije je središte istovjetno središtu udara
njihala.

1.2.2.    U model glave ugrađena su dva mjerila
usporenja i jedan uređaj za mjerenje brzine, oboje sa sposobnošću mjerenja
vrijednosti u smjeru udara.

1.3.       Mjerni uređaji

             Uporijebljeni mjerni uređaji moraju biti takvi da se
mjerenja mogu provesti sa sljedećim stupnjevima točnosti:

1.3.1.    Ubrzanje:

             – točnost = ± 5 % od stvarne vrijednosti

             – frekvencijski odziv = do 1 000 Hz

             – poprečna osjetljivost = < 5 % najniže točke
ljestvice

1.3.2.    Brzina:

             – točnost = ± 2,5 % od stvarne vrijednosti

             – osjetljivost = 0,5 km/h

(1.3.3.)

1.3.4.    Zapisivanje vremena:

– mjerila moraju biti
sposobna bilježiti djelovanje za vrijeme njegova trajanja te bilježiti
očitavanja s osjetljivošću od jedne tisućinke sekunde;

– početak udara u trenutku prvoga dodira između modela glave i
ispitnoga sastavnog dijela mora biti zabilježen na zapisu koji se upotrebljava
za analizu ispitivanja.

1.4.       *Postupak ispitivanja*

1.4.1.    U svakoj točki udara na ispitivanu površinu
smjer udara mora biti tangencijalan na putanju modela glave mjerne naerne naprave
u prilogu II.

             Za ispitivanje dijelova o kojima je riječ u točkama
5.3.4.1. i 5.4.2.2. priloga I. treba produljiti krak mjerne naprave dok ne
dotakne odgovarajući dio, do granice od 1 000 mm između okretne točke i vrha
glave naprave. Međutim, na okvire i rebra o kojima je riječ u točki 5.4.2.2.
koji se ne mogu dotaknuti primjenjuju se zahtjevi iz točke 5.4.2.1. priloga I.,
osim onoga koji se odnosi na visinu izbočine.

1.4.2.    Kad je kut između smjera udara i okomice na
površinu u točki udara 5° ili manji, ispitivanje se provodi tako da se tangenta
na putanju središta udara njihala podudara sa smjerom koji je određen u točki
1.4.1. Model glave mora udariti u sastavni dio brzinom 24,1 km/h; ta se brzina
postiže samom energijom zamaha ili uporabom dodatne pogonske opreme.

1.4.3.    Kad je kut između smjera udara i okomice na
površinu u točki udara veći od 5°, isptivanje se može provoditi tako da se
tangenta na putanju središta udara njihala podudara sa okomicom u točki udara.
Ispitna brzina mora se zatim smanjiti do vrijednosti okomite sastavnice brzine
propisane u točki 1.4.2.

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

(1) Napomena: Omjer reducirane mase »mr«
njihala prema ukupnoj masi »m« njihala na razmaku žaž između središta udara i
osi vrtnje i na razmaku »l« između težišta i osi vrtnje određeno je formulom:

![](dodatni/349895.gif)

2.          REZULTATI

             Pri ispitivanjima koja se provode prema gornjim
postupcima usporenje modela glave ne smije prekoračiti 80 g u trajanju više od
3 milisekunde. Izmjereno je usporenje prosjek očitanja dvaju mjerila usporenja.

3.          ISTOVRIJEDNI POSTUPCI

3.1.       Dopušteni su istovrijedni postupci
ispitivanja pod uvje­tom da se mogu ispuniti zahtijevani rezultati u točki 2.

3.2.       Odgovornost za dokazivanje
istovrijednosti neke metode, osim one koja je opisana u točki 1., pripada osobi
koja upotrebljava takvu metodu.

PRILOG IV.

POSTUPAK ODREĐIVANJA H-TOČKE I STVARNOGA KUTA
NASLONA SJEDALA, PROVJERE RELATIVNIH POLOŽAJA R- I
H-TOČAKA I VEZE IZMEĐU KONSTRUKCIJSKOGA KUTA NASLONA SJEDALA I STVARNOGA KUTA
NASLONA SJEDALA

1.          DEFINICIJE

1.1.       H-točka

             »H-točka«,
koja prikazuje položaj osobe koja sjedi u prostoru za putnike, presjecište je u
uzdužnoj uspravnoj ravnini teoretske osi okretanja bedara u odnosu na torzo
ljudskoga tijela, koje je predstavljeno lutkom opisanom u točki 3.

1.2.       R-točka
ili referentna točka sjedala

             »R-točka«
ili »referentna točka sjedala« referentna je točka koju je odredio proizvođač i
koja:

1.2.1.    ima
koordinate određene u odnosu na konstrukciju vozila

1.2.2.    odgovara
teoretskome položaju okretanja torza u odnosu na bedra (H-točka) za najniži i
prema natrag krajnji uobičajeni položaj u vožnji ili uporabni položaj koji je
odredio proizvođač za svaki sjedaći položaj.

1.3.       Kut naslona sjedala

             »Kut naslona sjedala« označava nagib naslona u odnosu na
okomicu.

1.4.       Stvarni kut naslona sjedala

             »Stvarni kut naslona sjedala« označava kut koji pravi
okomica kroz H-točku u odnosu na referentnu sre­dišnju crtu ljudskoga tijela
koje je predstavljeno lut­kom opisanom u točki 3.

1.5.       Konstrukcijski kut naslona sjedala

             »Konstrukcijski kut naslona sjedala« označava kut koji
je propisao proizvođač vozila, i koji:

1.5.1.    određuje kut naslona sjedala za najniži i
prema natrag krajnji uobičajeni položaj u vožnji ili uporabni položaj koji je
odredio proizvođač za svaki sjedaći položaj

1.5.2.    koji čine okomica i referentna središnja
crta torza prave u R-točki, i

1.5.3.    koji teoretski odgovara stvarnomu kutu
naslona sjedala.

2.          ODREĐIVANJA
H-TOČAKA I STVARNIH KUTOVA NASLONA SJEDALA

2.1.       H-točka
i stvarni kut naslona sjedala određuju se za svaki sjedaći položaj koji je odredio
proizvođač vozila. Ako su sjedaći položaji u istome redu mogu se smatrati
sličnim (sjedaća klupa, istovrsna sjedala itd.), samo jedna H-točkaH-točka i jedan
stva naslona određuju se za svaki red sjedala, s lutkom opisanom u točki
3. postavljenoj na mjesto koje se smatra reprezentativnim za taj red. To mjesto
treba biti:

2.1.1.    u
slučaju prednjeg reda, vozačko sjedalo

2.1.2.    u
slučaju stražnjeg reda ili stražnjih redova, vanjsko sjedalo.

2.2.       Kad
treba odrediti H-točku i stvarni kut naslona sjedala, sjedalo o kojemu je riječ
postavlja se u najniži i prema natrag krajnji uobičajeni položaj ili uporabni
položaj koji je za to odredio proizvođač vozila. Ako je nagib namjestiv, naslon
sjedala mora biti učvršćen prema podacima proizvođača ili, kad ne postoji takav
podatak, u položaju koji odgovara stvarnomu kutu naslona sjedala koji je što je
moguće bliži kutu 250.

3.          OPIS
LUTKE

3.1.       Upotrebljava
se trokoordinatna lutka mase i oblika koji odgovaraju mladom muškarcu srednje
visine. Takva je lutka prikazana na slikama 1. i 2. dodatka ovoga priloga.

3.2.       Lutka
se sastoji od:

3.2.1.    dva
dijela, jedan koji predstavlja leđa, a drugi sjednu plohu tijela, okretna oko
osi koja predstavlja os okretanja torza u odnosu na bedro. Presjecište te osi i
uspravne središnje uzdužne ravnine sjedaćega položaja određuje H-točku

3.2.2.    dva
dijela koji predstavljaju noge i koji su zglobovima okretno spojeni na dijelove
koji predstavljaju sjedalo

3.2.3.    dva
dijela koji predstavljaju stopala i koji su okretnim zglobovima koji predstavljaju
gležnjeve spojeni s nogama.

3.2.4.    K tomu,
na dio koji predstavlja sjednu plohu tijela po­stav­­lja se libela kojom se
omogućuje provjera po­preč­ne usmjerenosti sjedne plohe.

3.3.       Utezi dijelova tijela postavljaju se u
odgovarajućim točkama koje odgovaraju odgovarajućim težištima, tako da
uključuju ukupnu masu lutke od 75 kg ± 1%. Pojedinosti o masama različitih
utega dani su u tablici na slici 2. dodatka ovoga priloga.

3.4.       Referentnu crtu torza lutke predstavlja
pravac koji prolazi kroz spoj bedra i torza i teoretski spoj vrata i torza
(vidi sliku 1. dodatka ovoga priloga).

4.          NAMJEŠTANJE LUTKE

             Trodimenzionalna lutka namješta se na sljedeći način:

4.1.       vozilo treba postaviti na vodoravnu
ravninu i prilagoditi sjedala kako je propisano u točki 2.2;

4.2.       sjedalo koje se ispituje treba prekriti
komadom tkanine kako bi se omogućilo ispravno namještanje lutke;

4.3.       lutku treba postaviti na odgovarajuće
sjedalo tako da joj je os okretanja okomita na središnju uzdužnu ravninu
vozila;

4.4.       stopala lutke trebaju se namjestiti
ovako:

4.4.1.    na prednjm sjedalima, tako da je libela za
provjeru po­preč­nog usmjerenja sjedne plohe lutke dovedena u horizontalu;

4.4.2.    na stražnjim sjedalima, što je više moguće
tako da do­diruje prednja sjedala. Ako se nakon toga stopala osla­njaju na pod
koji ima različite razine, stopalo koje prvo dotakne prednje sjedalo služi kao
referentna točka, a dru­go stopalo treba prilagoditi tako da libela koja omo­gućuje
provjeru poprečnog usmjerenja sjedne plohe lutke bude dovedena u horizontalu;

4.4.3.    Ako je
H-točka koja se određuje u središtu sjedala, stopala se stavljaju na jednu od
strana tunela.

4.5.       Utege
treba staviti na noge, libelu za provjeru popreč­nog usmjerenja sjedne plohe
lutke dovesti u horizontalu i utege bedara postaviti na dio koji pred­stav­lja
sjednu plohu lutke.

4.6.       Lutku
treba odmaknuti od naslona sjedala pomoću šip­ke koja spaja koljena te leđa
lutke nagnuti prema naprijed. Lutku treba ponovno postaviti na sjedalo vozila
guranjem prema natrag na njezinu sjedalu do pojave otpora, zatim leđa lutke
ponovo osloniti na naslon sjedala.

4.7.       Vodoravnom
silom 10 ± 1 daN djeluje se na lutku dva puta. Smjer i točka hvatišta sile
prikazani su crnom strelicom na slici 2. u dodatku.

4.8.       Utege sjedne plohe treba postaviti na lijevu
i desnu stranu te nakon toga u položaj postaviti utege torza. Poprečnu libelu
lutke treba držati u vodoravnome položaju.

4.9.       Držeći poprečnu libelu lutke u
vodoravnome položaju, leđa lutke treba naginjati prema naprijed dok utezi torza
ne budu u H-točki, kako bi se uklonilo trenje s naslonom sjedala.

4.10.     Leđa
lutke treba blago pomicati prema natrag kako bi se dovršila radnja namještanja.
Poprečna libela lutke treba biti u vodoravnome položaju. Ako nije, opisani
postupak treba ponoviti.

5.          REZULTATI

5.1.       Nakon
što se lutka namjesti kako je opisano u točki 4., za H-točku i stvarni kut
naslona sjedala vozila smatra se da čine H-točku i kut nagiba referentne crte
torza lutke.

5.2.       Koordinate H-točke u odnosu na tri
uzajamno okomite ravnine i stvarni kut naslona sjedala treba izmjeriti radi
usporedbe s podacima koje je dostavio proizvođač vozila.

6.          PROVJERA RELATIVNIH POLOŽAJA R- I H-TOČAKA I OMJERA IZMEĐU
KONSTRUK­CIJ­SKO­GA KUTA NASLONA SJEDALA I STVARNOGA KUTA NASLONA SJEDALA

6.1.       Rezultati mjerenja provedenih u skladu s
točkom 5.2 za H-točku i stvarni kut naslona sjedala uspoređuju se s
koordinatama R-točke i konstrukcijskoga kuta naslona sjedala koje je dao
proizvođač vozila.

6.2.       Relativni položaji H-točke i R-točke te
odnos između konstrukcijskoga kuta naslona i stvarnoga kuta naslona sjedala
smatraju se zadovoljavajućim za odgovarajući sjedaći položaj ako H-točka,
određena njezinim koordinatama, leži u uzdužnome četverokutu čije su vodoravna
i uspravna stranica duljine redom 30 mm i 20 mm i čije se dijagonale
presijecaju u R-točki i ako stvarni kut naslona sjedala ne odstupa više od 3oodkonstrukcijskoga kuta naslona sjedala.

6.2.1.    Ako su ti uvjeti ispunjeni, R-točka i
konstrukcijski kut naslona sjedala upotrebljavaju se za ispitivanje i, ako je
potrebno, lutku treba prilagoditi tako da se H-točka podudara s R-točkom te da
se stvarni kut naslona sjedala podudara s konstrukcijskim kutom naslona sje­dala.

6.3.       Ako H-točka ili stvarni kut naslona
sjedala ne zadovoljavaju zahtjeve iz točke 6.2, H-točku ili stvarni kut naslona
sjedala treba dodatno odrediti dva puta (ukupno tri puta). Ako rezultati dviju
od te tri radnje zadovoljavaju zahtjeve, rezultat ispitivanja smatra se zado­volja­vajućim.

6.4.       Ako rezultati posljednja dva od tri
ispitivanja ne zadovoljavaju zahtjeve iz točke 6.2., za rezultat ispitivanja
smatra se da ne zadovoljava.

6.5.       Ako nastane stanje opisano u točki 6.4.,
ili ako nije moguća provjera jer je proizvođač vozila propustio dostaviti
podatke za položaj R-točke ili za konstruk­cijski kut naslona sjedala, srednja
vrijednost rezultata ta tri ispitivanja može se upotrijebiti i smatrati
upotrebljivim u svim slučajevima gdje se R-točka ili konstrukcijski kut naslona
sjedala navodi u ovome pravilniku.

6.6.       Za provjeru relativnih položaja R-točke i
H-točke i odnosa između konstrukcijskoga kuta naslona u serijski proizvedenim
vozilima, četverokut koji se navodi u točki 6.2. zamjenjuje se kvadratom
stranice 50 mm, a stvarni kut naslona sjedala ne razlikuje se više od 5°od
i konstrukcijskoga kuta naslona sjedala.

DODATAK

SASTAVNI DIJELOVI
TRODIMENZIONALNE LUTKE

![](dodatni/349888.gif)

*Slika 1.*

*if !supportEmptyParas endif*

DIMENZIJE I MASA LUTKE

![](dodatni/349889.gif)

*Slika 2.*

if !supportEmptyParas endif

PRILOG
V.

POSTUPAK
MJERENJA IZBOČINA

1.          Za određivanje mjere u kojoj neki dio strši u odnosu na
plohu na koju je ugrađen treba uzduž pomicati kuglu promjera 165 mm tako da
dodiruje odgovarajući dio, počevši od prvoga položaja u kojemu je dodirnut taj
dio. Veličina izbočine najveća je od svih mogućih pro­mjena »y«, kad se te
promjene mjere od središta kugle okomito na plohu.

             Ako su plohe, sastavni dijelovi itd. prevučeni
materijalima mekšim od materijala tvrdoće 50 prema Shoreu A, opisani postupak
mjerenja izbočina treba primijeniti nakon uklanjanja tih materijala.

2.          Izbočine od prekidača, ručica ili tipkala itd. koji su
postavljeni u referentnome području moraju se izmjeriti uporabom ispitne
naprave i postupka koji je niže opisan.

2.1.       Naprava

2.1.1.    Naprava za mjerenje izbočina sastoji se od
modela glave oblika polukugle promjera 165 mm u kojoj se nalazi klizni klip promjera
50 mm.

2.1.2.    Relativni položaji ravnog čela klipa i ruba
modela glave mora biti prikazan na ljestvici s podjelom na kojoj pomični
pokazivač pokazuje najveću postignutu izmje­ru kad se naprava odmakne od
ispitivanoga dijela. Najmanji razmak između dva mjerna položaja mora biti 30
mm; mjerna ljestvica mora imati podjeljak od pola milimetra da bi bilo moguće
određivanje veličine određene izbočine.

2.1.3.    Postupak
namještanja naprave

2.1.3.1.<>>Napravu
treba postaviti na ravnu površinu tako da nje­zina os bude okomita na tu
površinu. Kad ravno čelo klipa dodirne tu površinu, ljestvicu treba namjestiti
na ništicu.

2.1.3.2. Etalon
od 10 mm treba postaviti između ravnog čela kli­pa i dodirne površine te
provjeriti pokazuje li po­mični pokazivač točno tu vrijednost.

2.1.4.    Naprava
za mjerenje izbočina prikazana je na slici 1.

2.2.       Postupak
ispitivanja

2.2.1.    Uvlačenjem
klipa treba oblikovati šupljinu u modelu glave naprave te pomaknuti pomični
pokazivač dok ne dodirne klip.

2.2.2.    Napravu
treba postaviti na izbočinu koju treba izmjeriti tako da model glave dodiruje
što više površine okolnoga prostora silom koja ne prelazi 2 daN.

2.2.3.    Klip
treba gurati naprijed dok ne dodirne izbočinu koju treba izmjeriti i veličina
izbočine bit će prikazana na lje­s­tvi­ci.

2.2.4.    Model
glave treba namjestiti tako da se dobije najveća izbočina. Veličinu te izbočine
treba zapisati.

2.2.5.    Kad su
dva ili više dijelova smješteni jedan blizu drugoga tako da se istodobno mogu
dodirnuti klipom ili modelom glave, treba ih tretirati na ovaj način:

2.2.5.1. Više
dijelova koji mogu biti obuhvaćeni otvorom u modelu glave treba promatrati kao
jednu izbočinu.

2.2.5.2. Kad
dodirivanje modelom glave drugih dijelova one­mo­gućuje uobičajeno ispitivanje,
takve dijelove treba ukloniti i bez njih provesti ispitivanje. Zatim ih treba
vratiti na mjesto i ispitati ih po redu, uklanjajuću po potrebi ostale dijelove
da bi se olakšao postupak.

DODATAK

![](dodatni/349890.gif)

*Slika*

NAPRAVA ZA MJERENJE IZBOČINA

DODATAK VI.

NAPRAVA
I POSTUPAK ZA PRIMJENU
TOČKE 5.2.1 DODATKA I.

One dijelove (prekidače,
polužice itd.) koji se mogu dodirnuti primjenom naprave i prema niže opisanu
postupku treba smatrati da se mogu lako dodirnuti koljenima putnika.

1.          *Naprava*

1.1.       Crtež naprave

if !supportEmptyParas endif

![](dodatni/349891.gif)

if !supportEmptyParas endif

2.          *Postupak*

             Naprava se može postaviti u bilo koji položaj ispod
ploče s instrumentima pod uvjetima:

– da ravnina, ostane usporedna sa središnjom uzdužnom ravninom vozila

– da se os X može okretati iznad i ispod u odnosu na vodoravnicu za
kutove do 30o.

3.          Kod tog ispitivanja sve dijelove tvrdoće manje od 50 prema
Shoreu A treba ukloniti.

if !supportEmptyParas endif

DODATAK PRILOZIMA I., II., III., IV. i VI.

NAPOMENE UZ PRILOG I.
DEFINICIJE, ZAHTJEVI ZA HOMOLOGACIJU TIPA I ZAHTJEVI

Uz točku 2.2:

Referentno područje određeno je
bez retrovizora. Ispitivanje raspršivanja energije provodi se bez retrovizora.
Njihalo ne smije dotaknuti nosač retrovizora.

Uz točke 2.3 i
2.3.1:

Izuzeće za područje ispod kola
upravljača kako je određeno u tim točkama također se uzima u obzir za područje
udara glave prednjega ili prednjih putnika.

U slučaju kola upravljača s
namjestivim položajem, krajnje izuzeto područje smanjuje se na područje koje
uključuje sva izuzeta područja za svaki od položaja za vožnju koje kolo
upravljača može zauzeti.

U slučaju gdje je moguće birati
između raznih kola uprav­ljača, izuzeto područje određuje se prema
najnepovoljnijemu kolu upravljača s najmanjim promjerom.

Razina ploče s instrumentima
proteže se preko čitave širine prostora za putnike i određena je krajnjim
stražnjim točkama dodira uspravne crte s plohom ploče s instrumentima kad se
crta pomiče po širini vozila. Kod istodobnoga dodira u dvije ili više točaka
treba upotrijebiti donju dodirnu točku za određivanje razine ploče s
instrumentima. U slučaju konzola, ako nije moguće odrediti razinu ploče s
instrumentima pomoću točaka dodira uspravnom crtom, razina ploče s
instrumentima bit će tamo gdje vodoravna crta 25,4 mm iznad H-točke prednjih
sjedala presijeca konzolu.

Uz točku 2.5:

Na bočnim stranama vozila krov
počinje na gornjemu rubu otvora vrata. U uobičajenu položaju bočni krajevi
krova određeni su rubovima koje pravi unutarnji rub (pogled s boka) preostale
karoserije kad su vrata otvorena. U slučaju prozora bočna je granica krova
prozirna neprekinuta crta (obris prodora bočnih staklenih ploha). Na razini
stupova bočna granica krova prolazi kroz crtu koja spaja prozirne crte.
Definicija iz točke 2.5 vrijedi također za cijeli otvor u slučaju zatvorenoga
krova vozila prema definiciji u točkama 2.7. i 2.8.

Za potrebe mjerenja treba
zanemariti prema dolje okrenute obrube. Ti obrubi smatraju se dijelom bočne
stranice vozila.

![](dodatni/349892.gif)

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Uz točku 2.7:

Nepomični stražnji prozor smatra
se krutim dijelom konstrukcije.

Vozila s nepomičnim stražnjim
prozorima od čvrstoga materijala treba smatrati vozilima s pomičnim krovom
prema definiciji u točki 2.8.

if !supportEmptyParas endif

                                                                                                (u
mm)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Razmak između dijelova rešetke | Ravni dijelovi | | Zaobljeni dijelovi (najmanji polumjer) |
| Namanja debljina (e) | Najmanji polumjer |
| 0 -10 | 1,5 | 0,25 | 0,50 |
| 10 - 1/o:p> | 2,0 | 0,33 | 0,75 |
| 15 - 20 | 3,0 | 0,50 | 1,25 |

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

![](dodatni/349893.gif)

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Uz točku 5.1.1:

Oštrim rubom smatra se rub od
čvrstoga materijala čiji je polumjer zakrivljenosti manji od 2,5 mm, osim u
slučaju izbočina čija je visina manja od 3,2 mm mjereno od plohe. U tome
slučaju ne primjenjuje se zahtjev za najmanji polumjer zakrivljenosti pod
uvjetom da visina izbočine nije veća od polovice njezine širine i da su joj
rubovi zatupljeni.

Smatra se da su rešetke sukladne
pravilnicima ako zadovoljavaju barem zahtjeve iz ove tablice:

Uz točku 5.1.2:

Za vrijeme ispitivanja treba
odrediti mogu li se dijelovi koji se upotrebljavaju za ojačanje područja udara
pomicati ili stršiti te tako povećati opasnost za putnike ili težinu ozljeda.

Uz točku 5.1.3:

Ta dva pojma (razina i donji rub
ploče s instrumentima) mo­gu biti različiti. Međutim, ta odredba uključena je u
točki 5.1. (…iz­nad razine ploče s instrumentima …) te se ipak primjenjuje samo
kad se objedinjavaju ta dva pojma. U slučaju kad ta dva pojma nisu objedinjena,
tj. kad se donji rub ploče s instrumentima nalazi ispod razine ploče s
instrumentima, na njega treba primijeniti točku 5.3.2.1. upućivanjem na točku
5.8.

Uz točku 5.1.4:

Ako ručica ili prekidač ima
širinu 50 mm ili veću i ako se nalazi u području čija širina nije veća od 50
mm, najveća visina izbočine određuje se mjernom napravom u obliku glave prema
točki 2. Priloga V. i u skladu s točkom 1. priloga V., tj. pomoću kugle
promjera 105 mm i određivanjem najveće promjene po visini u smjeru osi »y«.

Površina poprečnoga presjeka
mora se izmjeriti u ravnini koja je usporedna s površinom na koju je dio
ugrađen.

Uz točku 5.1.5:

Točke
5.1.4. i 5.1.5. uzajamno se dopunjuju tako da se prva rečenica iz točke 5.1.5.
(tj. sila od 37,8 daN za utiskivanje ili odvajanje) primijeni te zatim točka
5.1.4. u slučaju utiskivanja do visine izbočine između 3,2 mm i 9,5 mm ili u
slučaju odvajanja, dvije posljednje rečenice iz točke 5.1.5. (površina
poprečnoga presjeka mjeri se prije primjene sile). Međutim, ako radi praktičnih
razloga treba primijeniti točku 5.1.4. (utiskivanje manje od 9,5 mm i više od
3,2 mm), može biti jednostavnije, prema izboru proizvođača, provjeriti
zadovoljavanje zahtjeva iz točke 5.1.4. prije primjene sile 37,8 daN koja je
navedena u točki 5.1.5.

if !supportLineBreakNewLine
endif

![](dodatni/349894.gif)
if !supportLineBreakNewLine
endif

Uz točku 5.1.6:

Kad postoje mekani materijali,
zahtjevi se primjenjuju samo na tvrdu podlogu tako da se visina izbočine mjeri
samo od tvrde podloge.

Tvrdoća
prema Shoreu mjeri se na uzorcima koji se ispituju. Kad to nije moguće zbog
stanja materijala, trvdoću treba izmjeriti metodom prema Shoreu A te učiniti
procjenu pomoću uspored­nih mjerenja.

Uz točku 5.2.1:

Najbliže
papučice, njihove poluge i njhovi neposredni mehanizam za zakretanje izuzeti
su, ali ne i pripadajući kovinski nosač.

Uz točku 5.2.2:

Za
određivanje može li ručica ručne kočnice dotaknuti kao mjerilo treba
upotrijebiti:

–
model glave dan u prilogu II. ako je ručica postavljena iznad ili u razini
ploče s instrumentima (ispitivanje treba provesti u skladu s točkom 5.1. i
unutar područja udara)

–
model koljena dan u prilogu VI. ako je ručica ugrađena is­pod ili u razini
ploče s instrumentima (u tome slučaju ispitivanje ručice treba provesti
sukladno točki 5.3.2.3.).

Uz točku 5.2.3:

Tehničke
specifikacije dane u točki 5.2.3 primjenjuju se ta­kođer na police i one
dijelove konzola ispod razine ploče s instrumentima koji se nalaze između
prednjih sjedala, pod uvjetom da su postavljeni ispred H-točke. Ako postoji
zatvorena udubina, ona se smatra prostorom za rukavice na koji se ne
primjenjuju te specifikacije.

Uz točku 5.2.3.1:

Navedene
dimenzije odnose se na površinu prije nanošenja materijala tvrdoće manje od 50
prema Shoreu A (vidi točku 5.2.4). Ispitivanja s obzirom na raspršivanje
energije treba provoditi prema prilogu III.

Uz točku 5.2.3.2:

Ako
se neka polica odvoji ili slomi, ne smije ostati opasnih di­je­­lova; to se
primjenjuje ne samo na rub police nego i na druge oštre rubove okrenute prema
prostoru za putnike kao rezultat djelovanja sila.

Najčvršći
dio police treba smatrati dijelom koji je najbliži okovu. Također, »pod
prihvatljivim izobličenjem« treba smatrati da, kao posljedica djelovanja sile,
savijanje police, izmjereno u odnosu na početnu točku dodira s ispitnim
cilindrom, mora biti nabor ili izobličenje vidljivo golim okom. Elastično je
izobličenje dopušteno.

Duljina
ispitnog valjka mora iznositi najmanje 50 mm.

Uz točku 5.3:

Pod pojmom »ostali dijelovi«
treba smatrati dijelove kao što su podizači prozora, gornja sidrišta
sigurnosnih pojasova i ostali dijelovi koji su smješteni u prostoru za stopala
i u prostoru uz vrata, pod uvjetom da ti dijelovi nisu već spomenuti ili nisu
obuhvaćeni ovim tekstom.

Uz točku 5.3.2:

Zahtjevi iz točke 5.3. ne odnose
se na prostor između prednje nepropusne pregrade i ploče s instrumentima koji
se nalazi iznad donjeg ruba ploče s instrumentima.

Uz točku 5.3.2.1:

Polumjer 3,2 mm primjenjuje se na sve dijelove iz
točke 5.3. koji se mogu dodirnuti, uzimajući u obzir sve položaje uporabe.

Iznimka se primjenjuje na kutiju za rukavice koju
treba uzeti u obzir samo kad je zatvorena; sigurnosni pojasovi uobičajeno se
uzimaju u obzir samo u privezanome položaju, ali svaki dio koji ima određeni
položaj za slaganje također mora zadovoljavati zahtjev za polumjer od 3,2 mm u
položaju za slaganje.

Uz točku 5.3.2.2:

Referentna površina određuje se pomoću naprave koja je
opisana u točki 2. priloga V. primjenom sile od 2 daN. Kad to nije moguće,
treba primijeniti metodu opisanu u točki 1. priloga V. sa silom od 2 daN.

Ocjena opasnih izbočina prepušta se ustanovi
odgovornoj za ispitivanja.

Sila od 37,8 daN primjenjuje se čak i kad je početna
visina izbočine manja od 35 mm ili 25 mm, ako je to primjenjivo. Visina
izbočine mjeri se kad sila djeluje.

Vodoravna uzdužna sila od 37,8 daN uobičajeno se
primjenjuje pomoću klipa s ravnim čelom promjera koji nije veći od 50 mm, ali u
slučaju kad to nije moguće, može se upotrijebiti istovrijedna metoda, npr.
uklanjanjem zapreka.

Uz točku 5.3.2.3:

Dio koji najviše strši kod ručice mjenjača dio je
rukohvata ili tipkala koje prvo dodirne uspravna poprečna ravnina kad se pomiče
uzdužno u vodoravnome smjeru. Ako je koji od dijelova ručice mjenjača ili
ručice ručne kočnice iznad razine H-točke, treba smatrati da se cijela ručica
nalazi iznad razine H-točke.

Uz točku 5.3.4:

Kad se vodoravna ravnina (vodoravne ravnine) koja
prolazi (koje prolaze) koz H-točku najnižih prednjih i stražnjih sjedala ne
podudaraju, treba odrediti uspravnu ravninu okomitu na uzdužnu os vozila i koja
prolazi kroz H-točk H-točku prednjeg sjedala. Izuzeto područje tad se razmatra
odvojeno nji i stražnji prostor za putnike, s obzirom na njihovu
odgovarajuću H-točku i naprijed određenu uspravnu ravninu.

Uz točku 5.3.4.1:

Pomični štitnici od sunca moraju se uzeti u obzir u
svim položajima uporabe. Okviri štitnika od sunca ne smatraju se čvrstim
nosačima (vidi točku 5.3.5).

Uz točku 5.4:

Kod mjerenja izbočina na krovu i određivanja dijelova
koji se mogu dodirnuti kuglom promjera 105 mm presvlaku krova treba skinuti.
Kod određivanja propisanih polumjera zakrivljenosti moraju se uzeti u obzir
dimenzije i svojstva materijala presvlake krova. Područje ispitivanja krova
treba se protezati sprijeda i iznad poprečne ravnine koja je ograničena
referentnom crtom torza lutke smještene na krajnjemu stražnjem sjedalu.

Uz točku 5.4.2.1.
(za definiciju »oštrih rubova« vidi točku 5.1.1):

Izbočine koje strše prema dolje
treba mjeriti u smjeru okomitu na krov sukladno točki 1. priloga V.

Širina izbočine mora se mjeriti
okomito na os izbočine. Posebno, okviri i rebra krutoga krova ne smiju stršiti
iznad unutarnje površine krova više od 19 mm.

Uz točku 5.5:

Sva rebra na pomičnim krovovima
moraju zadovoljavati zahtjeve iz točke 5.4. ako se mogu dodirnuti kuglom
pomjera 165 mm.

Uz točke 5.5.1.2,
5.5.1.2.1 i 5.5.1.2.2:

Naprave za otvaranje i
pokretanje kad su u položaju mirovanja i kad je krov zatvoren moraju
ispunjavati sve propisane zahtjeve.

Uz točke
5.5.1.2.3:

Sila
od 37,8 daN primjenjuje se čak i ako je početna visina izbočine 25 mm ili
manja. Izbočinu treba mjeriti pri djelovanju sile.

Sila
od 37,8 daN koja djeluje u smjeru udara, koji je određen u prilogu III. kao
tangenta na putanju modela glave, uobičajeno se primjenjuje pomoću klipa s
ravnim čelom čiji promjer nije veći od 50 mm, ali kad to nije moguće, može se
upotrijebiti druga istovrijedna metoda; npr. uklanjanje poklopaca.

»Položaj
mirovanja« odnosi se na upravljačku napravu kad je ona u zaključanu položaju.

Uz točku 5.6:

Sustav
motka pomičnoga krova ne predstavlja sigurnosni okvir.

Uz točku 5.6.1:

Gornji
dio okvira vjetrobranskog stakla počinje iznad prozirnog ruba vjetrobranskog
stakla.

Uz točku 5.7.1.1:

Za
definiciju »oštrih rubova« vidi točku 5.1.1.

Uz točku 5.7.1.2:

U
definiciji područja udara modela glave na naslon prednjih sjedala cijelu
konstrukciju koja je potrebna da drži naslon sjedala treba smatrati dijelom tog
naslona sjedala.

Uz točku
5.7.1.2.3:

Oblaganjem nosivog okvira
sjedala treba također otkloniti opasnu hrapavost i oštre rubove koji bi mogli
povećati opasnost od teških ozljeda putnika.

UZ PRILOG II*.*

ODREĐIVANJE
PODRUČJA UDARA GLAVE

Uz točku 2.1.1.2:

Izbor između dva postupka
određivanja visine prepušten je proizvođaču.

Uz točku 2.2:

Kod
određivanja točaka dodira dužina kraka mjernog uređaja ne smije se mijenjati
tijekom određenoga mjerenja. Sva mjerenja počinju od uspravnoga položaja.

Uz točku 3.:

Dimenzija
od 25,4 mm odgovara razmaku između vodoravne ravnine koja prolazi kroz H-točku
i vodoravne tangente na donji rub modela glave.

UZ PRILOG III.

POSTUPAK
ISPITIVANJA MATERIJALA KOJI RASPRŠUJU ENERGIJU

Uz točku 1.4:

U vezi s lomom bilo kojega
dijela tijekom ispitivanja ras­pršivanja energije vidi odgovarajuću napomenu u
točki 5.1.2. priloga I.

UZ PRILOG IV.

POSTUPAK
ODREĐIVANJA H-TOČKE I STVARNOGA KUTA NASLONA SJEDALA, PROVJERE RELATIVNIH
POLOŽAJA R-
I H-TOČAKA I VEZE IZMEĐU KONSTRUKCIJSKOGA KUTA NASLONA SJEDALA I STVARNOGA KUTA
NASLONA SJEDALA

Uz točku 4.:

Radi određivanja H-točke nekog
sjedala po potrebi se mogu ukloniti ostala sjedala.

UZ PRILOG VI.

NAPRAVA
I POSTUPAK ZA PRIMJENU TOČKE 5.2.1. PRILOGA I.

žne upravljačke naprave smatraju se nožnim pedalama.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Pravilnik, NN 161/2004-2827
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)