## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1942/2006 od 14. listopada 2008.

### NN 123/2008 (24.10.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1942/2006 od 14. listopada 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**3543**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te
suci Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Mario Kos, Damir
Krapac, Ivan Matija, Željko Potočnjak, Agata Račan, Aldo Radolović, Duška Šarin
i Nevenka Šernhorst, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo J. K. iz Z.,
kojeg zastupa Z. K., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 14. listopada 2008.
godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukida se:
– točka II. izreke presude Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžr-1216/05-2 od 11.
travnja 2006. godine.
III. Predmet se u ukinutom dijelu vraća Županijskom sudu u Zagrebu na ponovni
postupak i odlučivanje.
IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Županijskog suda u Zagrebu broj:
Gžr-1216/05-2 od 11. travnja 2006. godine u odnosu na točku II. izreke, kojom je
uvažena žalba tuženika (Republike Hrvatske, Ministarstva unutarnjih poslova), te
je preinačena presuda Općinskog suda u Zagrebu broj: Pr-13087/03 od 7. lipnja
2005. godine, na način da je odbijen tužbeni zahtjev podnositelja za isplatu
iznosa od 2.000,00 kuna sa zakonskim zateznim kamatama, koji se odnosi na
naknadu za nabavu građanskog odijela za 2002. godinu.
2. Podnositelj smatra da mu je osporenim dijelom drugostupanjske presude
povrijeđeno ustavno pravo jednakosti pred zakonom zajamčeno člankom 14. stavkom
2. Ustava Republike Hrvatske, jer je drugostupanjski sud u tom dijelu pogrešno
primijenio mjerodavno materijalno pravo.
Pozivajući se na odluku Ustavnog suda broj: U-III-4717/2004 od 26. listopada
2005. godine, podnositelj smatra nedvojbenim da ima pravo na naknadu za nabavu
građanskoga odijela za 2002. godinu »po starim propisima«, pa mu je nadležni
redovni sud i za to razdoblje trebao priznati navedeno pravo.
3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Općinskog suda u
Zagrebu broj: Pr-13087/03.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. U postupku pokrenutom ustavnom tužbom na temelju članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon)
Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, ispituje je li u
postupku odlučivanja o pravima i obvezama podnositelju povrijeđeno Ustavom mu
zajamčeno pravo, pri čemu se u pravilu ne upušta u pitanje jesu li sudovi
pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze.
5. Prvostupanjskom presudom naloženo je tuženici, Republici Hrvatskoj, da
isplati tužitelju (podnositelju ustavne tužbe) novčanu naknadu radi nabave
civilnog odijela za 2000., 2001. i 2002. godinu u ukupnom iznosu od 6.000,00
kuna s pripadajućim zakonskim zateznim kamatama, dok je drugostupanjskom
presudom, kojom je djelomično preinačena presuda suda prvog stupnja, odbijen
tužiteljev (podnositeljev) tužbeni zahtjev u iznosu od 2.000,00 kuna u odnosu na
2002. godinu.
U obrazloženju drugostupanjske presude navodi se da naknada za nabavu
građanskoga odijela za 2002. godine podnositelju ne pripada, jer je Uredbom o
odorama policijskih službenika ministarstva unutarnjih poslova (»Narodne novine«
broj 42/02.) propisano da se ta naknada ne isplaćuje, već se njezin iznos
evidentira u osobnom financijskom kartonu policijskog službenika.
6. U provedenom ustavnosudskom postupku Ustavni sud je utvrdio sljedeće
činjenice relevantne za donošenje odluke o istaknutoj povredi ustavnog prava
podnositelja na jednakost pred zakonom, zajamčenog člankom 14. stavkom 2.
Ustava:
– članak 6. Pravilnika o uniformama policajaca i drugih ovlaštenih službenih
osoba Ministarstva unutarnjih poslova (»Narodne novine« broj 1/92.; u daljnjem
tekstu: Pravilnik iz 1992.) propisivao je:
*Pripadnici Službe za zaštitu ustavnog poretka i policajci kriminalističke
policije imaju pravo jednom godišnje na novčanu naknadu za nabavku građanskog
odijela te odjeće i obuće, sukladno članku 16. ovog Pravilnika.
Visinu naknade iz stavka 1. ovog članka propisat će ministar unutarnjih poslova
ili osoba koju on za to ovlasti posebnom odlukom.;*– na temelju članka 6. stavka 2. Pravilnika iz 1992., ministar unutarnjih
poslova donio je Odluku o visini i načinu utvrđivanja novčane naknade za nabavku
građanskog odijela, te odjeće i obuće ovlaštenih službenih osoba Službe za
zaštitu ustavnog poretka i policajcima kriminalističke policije, broj:
511-01-83-21665/1-97 od 3. veljače 1997. godine (u daljnjem tekstu: Odluka iz
1997.), u kojoj je popisao odjevne predmete i obuću u čijoj vrijednosti se
jednom godišnje isplaćuje naknada za nabavku civilnog odijela (točka II.). U
Odluci iz 1997. bilo je propisano i sljedeće:

III.

*Visinu novčane naknade iz točke II ove Odluke utvrđuje posebna tročlana
komisija, koju rješenjem imenuje pomoćnik ministra nadležan za
materijalno-financijske poslove, na temelju posljednje nabavne cijene
odgovarajućih dijelova policijske odore, odjeće i obuće, navedenih u točci II
ove Odluke. (...)*

V.

*Novčana naknada iz točke II isplaćuje se na početku svake godine za proteklu
godinu, a najkasnije do 30. VI. (...);*– na temelju točke III. Odluke, nadležna komisija je rješenjem od 9. travnja
1999. godine, broj: 511-01-83-25368/1-99, odredila visinu novčane naknade u
iznosu od 2.000,00 kn;
– Odluka iz 1997. stavljena je izvan snage Odlukom ministra unutarnjih poslova
broj: 511-01-64-22734/00-444/00 od 6. travnja 2000. godine (u daljnjem tekstu:
Odluka iz 2000.). U točki II. određeno je da Odluka »stupa na snagu danom
donošenja, a počinje se primjenjivati od 1. 1. 2000. godine«. Od 1. siječnja
2000., dakle, više nije bio određen točan iznos godišnje naknade za nabavku
civilnog odijela;
– 1. siječnja 2001. godine stupio je na snagu Zakon o policiji (»Narodne novine«
broj 129/00.), te je stupanjem na snagu tog Zakona prestao važiti Zakon o
unutarnjim poslovima. U prijelaznoj odredbi članka 131. Zakona o policiji
propisano je:
*Provedbeni propisi, donijeti na temelju Zakona o unutarnjim poslovima (»Narodne
novine«, broj: 55/89., 18/90., 47/90., 19/91. – pročišćeni tekst, 73/91.,
19/92., 33/92., 76/94., 161/98., 29/00 i 53/00.), ostaju na snazi do stupanja na
snagu provedbenih propisa koje će Vlada Republike Hrvatske i ministar unutarnjih
poslova donijeti na temelju ovoga Zakona, ukoliko nisu u suprotnosti s odredbama
ovoga Zakona.;*– novi provedbeni propis u kojem je određeno pravo na naknadu za nabavu
građanskog odijela (Uredba o odorama policijskih službenika Ministarstva
unutarnjih poslova, »Narodne novine« broj 42 od 23. travnja 2002.), stupio je na
snagu 1. svibnja 2002. godine.
Sukladno prethodno navedenim činjenicama, Pravilnik iz 1992., čija suglasnost sa
Zakonom o policiji nije osporena pred Ustavnim sudom, niti je Ustavni sud
utvrdio bilo kakvu nesuglasnost tog Pravilnika s navedenim Zakonom, bio je na
snazi po sili članka 131. Zakona o policiji do stupanja na snagu novog
provedbenog propisa (Uredbe o odorama policijskih službenika Ministarstva
unutarnjih poslova), to jest do 1. svibnja 2002. godine.
To znači da je do 1. svibnja 2002. godine pripadnicima Službe za zaštitu
ustavnog poretka i policajcima kriminalističke policije bilo priznato pravo na
jednokratnu godišnju novčanu naknadu za nabavku građanskog odijela, te odjeće i
obuće u skladu s člankom 16. Pravilnika iz 1992.
7. Ustavni sud napominje da je pravo na isplatu novčane naknade za građansko
odijelo pojedinih djelatnika Ministarstva unutarnjih poslova već bio predmet
razmatranja u ustavnosudskom postupku. U svojoj odluci broj: U-III-4717/2004 od
26. listopada 2005. godine (»Narodne novine« broj 134/05.), Ustavni sud usvojio
je ustavnu tužbu u istovrsnom predmetu zauzevši pravno stajalište da podnositelj
ima pravo na naknadu i za prva četiri mjeseca 2002. godine.
Ustavni sud smatra potrebnim napomenuti da je u toj odluci omaškom naveo netočan
datum stupanja na snagu Uredbe o odorama policijskih službenika Ministarstva
unutarnjih poslova (»Narodne novine« broj 42 od 23. travnja 2002.), pogrešno
utvrđujući da je ona stupila na snagu 23. travnja 2002. Ta se omaška ovdje
ispravlja u skladu s člankom 46. Uredbe koji propisuje: »Ova Uredba stupa na
snagu osmog dana od dana objave u 'Narodnim novinama.'.« Uredba je, prema tome,
stupila na snagu 1. svibnja 2002., a ne danom objave 23. travnja 2002.
8. U konkretnom slučaju, drugostupanjski sud odbio je dio tužbenog zahtjeva za
isplatu naknade za nabavku građanskog odijela podnositelju za cijelu 2002.
godinu, uključujući i dio koji podnositelju nesporno pripada do 1. svibnja 2002.
Ustavni sud ocjenjuje da u ovom ustavnosudskom predmetu ne postoje nove
okolnosti koje bi nalagale promjenu njegova dosadašnjeg pravnog stajališta
izraženog u odluci broj: U-III-4717/2004.
Naknada za nabavu građanskog odijela određenim službenim osobama Ministarstva
unutarnjih poslova bilo je pravo koje se određivalo i isplaćivalo na godišnjoj
razini. Do 1. svibnja 2002. godine to je pravo bilo uređeno Pravilnikom iz 1992.
godine, a nakon toga Uredbom o odorama policijskih službenika Ministarstva
unutarnjih poslova koja je stupila na snagu 1. svibnja 2002. godine.
Sukladno navedenom, pravo na naknadu za nabavku građanskog odijela bilo je do 1.
svibnja 2002. godine zasnovano na Pravilniku iz 1992. godine, te se ima smatrati
da je osnovano svako potraživanje za isplatu te naknade utemeljeno na Pravilniku
iz 1992., uključujući i razmjerni (četveromjesečni) dio ukupne godišnje naknade
za 2002. godinu.
Konačno, Ustavni sud je u odluci broj: U-III-4717/2004. podrobno obrazložio
razloge zbog kojih smatra da je naknada za nabavku građanskog odijela bila
odredivo pravo, unatoč činjenici da od 1. siječnja 2000., zbog prestanka važenja
Odluke iz 1997., više nije bio određen točan iznos te naknade.
9. Ocjenjujući da je pogrešnim tumačenjem i pogrešnom primjenom mjerodavnih
propisa drugostupanjski sud podnositelju neosnovano uskratio pravo na isplatu
razmjernog dijela naknade za 2002. godinu (do 1. svibnja 2002.), a to je pravo
bilo zasnovano na valjanoj pravnoj osnovi, pa je podnositelj nesporno imao
legitimno očekivanje da će biti realizirano, odnosno da će mu naknada biti
isplaćena, Ustavni sud odlučio je kao u točkama I. do III. izreke ove odluke.

10. Točke I. do III. izreke odluke temelje se na člancima 73. i 75. Ustavnog
zakona. Točka IV. izreke odluke temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-1942/2006
Zagreb, 14. listopada 2008.
USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 123/2008-3543
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)