## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2570/2004 od 11. listopada 2006.

### NN 123/2006 (13.11.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2570/2004 od 11. listopada 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2710

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučiva­nje
o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjed­nica Vijeća, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić,
Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi Š.
E. iz O., koju zastupa E. Č., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 11.
listopada 2006. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti presudu u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: Pn-5090/97 (ranije: Pn-3432/91) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositeljici ustavne tužbe Š. E. iz O., M. 2, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 10.000,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zah­tjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike
Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnositeljica je 9. srpnja 2004. godine podnijela
ustavnu tužbu smatrajući da joj je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka
koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem: Pn-5090/97,
povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu od 31. siječnja 2005. godine te uvida u presliku spisa Općinskog suda u
Zagrebu broj: Pn-5090/97, utvrdio sljedeće činjenice
koje su pravnorelevantne za odlučivanje o povredi
ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.

Dana
12. srpnja 1991. godine podnositeljica je Općinskom sudu u Zagrebu podnijela
tužbu protiv Republike Hrvatske i Općine Dub­rovnik,
radi naknade štete.

Do
5. studenoga 1997. godine održana su dva ročišta za glavnu raspravu (4. veljače
1992. i 23. ožujka 1992. godine), rješenjem od 8. listopada 1992. godine
Općinski sud u Zagrebu oglasio se stvarno nenadležnim te predmet ustupio
Trgovačkom sudu u Zagrebu (Okružni privredni sud), Trgovački sud u Zagrebu je
rješenjem od 21. ožujka 1994. godine prekinuo postupak, a rješenjem od 12.
veljače 1997. godine nastavio postupak, oglasio se stvarno nenadležnim te
predmet ustupio Općinskom sudu u Zagrebu kod kojega se postupak vodi pod
brojem: Pn-5090/97.

Podneskom
od 22. prosinca 1997. godine podnositeljica je požurila zakazivanje ročišta.

Ročište
je održano 10. prosinca 1999. godine te je na prijedlog podnositeljice sud
odredio izvođenje dokaza građevinskim vještačenjem.

Podnositeljica
je predujam za vještačenje uplatila 30. prosinca 1999. godine, a sud je
rješenjem od 21. siječnja 2000. godine pozvao vještaka da preuzme spis.

Dana
31. prosinca 2001. godine građevinski vještak dostavio je nalaz i mišljenje.

Sud
je rješenjem od 10. siječnja 2002. godine pozvao podnositeljicu na uplatu
razlike predujma za vještačenje čemu je podnositeljica udovoljila 16. travnja
2002. godine.

Podnescima
od 6. lipnja 2002. godine, 8. svibnja 2003. godine, 29. listopada 2003. godine,
15. studenoga 2003. godine, 17. veljače 2004. godine i 11. ožujka 2004. godine
podnositeljica je požurila zakazivanje ročišta.

Ročište
određeno za 2. prosinca 2004. godine nije održano jer je Općinsko državno
odvjetništvo u Dubrovniku dopisom od 11. studenoga 2004. godine obavijestilo
sud da nije ovlašteno za zastupanje Općine Dubrovnik.

Dopisom
od 2. prosinca 2004. godine sud je pozvao drugotuženika
Općinu Dubrovnik da se izjasni o svom zakonskom zastup­niku.

Dana
6. prosinca 2004. godine Općinsko državno odvjetništvo u Zagrebu dostavilo je
prijedlog za određivanje delegacije iz razloga svrsishodnosti.

Podneskom
od 21. prosinca 2004. godine podnositeljica se protivi prijedlogu za
određivanje delegacije.

Rješenjem
od 17. siječnja 2005. godine sud je pozvao podnositeljicu da dostavi još jedan
primjerak podneska od 21. prosinca 2004. godine.

Rješenjem
od 24. ožujka 2005. godine sud je prihvatio prijedlog za zahtjev za određivanje
delegacije nadležnosti koje je upućeno Vrhovnom sudu Republike Hrvatske.

Rješenjem
od 4. svibnja 2005. godine Vrhovni sud odbio je navedeni zahtjev.

Sljedeća
rasprava održana je 9. veljače 2006. godine.

Nova
rasprava zakazana je za 13. studenoga 2006. godine.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Repub­like
Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Dana
12. srpnja 1991. godine podnositeljica je Općinskom sudu u Zagrebu podnijela
tužbu protiv Republike Hrvatske i Općine Dub­rovnik,
radi naknade štete. Ustavna tužba podnesena je 9. srpnja 2004. godine, a do tog
dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do
dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno dvanaest
(12) godina, jedanaest (11) mjeseci i dvadeset osam (28) dana.

Ustavni
sud je ocijenio da se pravnorelevantnim razdobljem, s
aspekta povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postup­ka, u
konkretnom slučaju, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997., to jest od dana stupanja
na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda i protokola broj 1, 4, 6, 7, 11, 12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02.) do 9. srpnja
2004. godine, to jest do dana podnošenja ustavne tužbe podnositeljice, što
ukupno iznosi šest (6) godina, osam (8) mjeseci i četiri (4) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Razmatrajući
postupanje nadležnog suda u pravnorelevantnom
razdoblju, Ustavni sud je utvrdio da je Općinski sud u Zagrebu od radnji
relevantnih za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom
sudskom postupku održao jedno ročište te je provedeno građevinsko vještačenje.
Sud je bio neaktivan u razdoblju od 5. studenoga 1997. do 10. prosinca 1999.
godine (dvije godine, jedan mjesec i pet dana), zatim od 21. siječnja 2000. do
10. siječnja 2002. godine (jedna godina, jedanaest mjeseci i dvadeset dana) te
od 16. travnja 2002. do 2. prosinca 2004. godine (dvije godine, sedam mjeseci i
šesnaest dana). Postupak još uvijek traje pred sudom prvog stupnja.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postup­ku,
prema utvrđenju Ustavnog suda, nije pridonijela duljini trajanja sudskog
postupka, naprotiv, brojnim je podnescima požurivala zakazivanje ročišta.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda radi se o složenijem predmetu u kojem je bilo potrebno
provesti građevinsko vještačenje. Međutim ta okolnost ne može opravdati
činjenicu neaktivnosti suda u razdob­lju duljem od šest godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od deset godina, te
da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine sud bio učestalo neaktivan u
duljim razdobljima. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neučinkovito
postupanje suda, te okolnost da se postupak čitavo vrijeme vodi pred sudom
prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo podnositeljice na
suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Stoga
je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustav­nom
sudu Republike Hrvatske, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove
odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod
točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku,
Ustavni sud određuje imajući u vidu sve okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Pri
utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.

8.
Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke iz točke II. izreke ove odluke
najkasnije osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2570/2004
Zagreb, 11. listopada 2006.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec, v. r.**

Odluka, NN 123/2006-2710