## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-834/2004 od 16. travnja 2008. i Izdvojeno mišljenje

### NN 55/2008 (16.5.2008.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-834/2004 od 16. travnja 2008. i Izdvojeno mišljenje

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1931**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Željko Potočnjak, predsjedavajući
sudac, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Mario Kos, Davor Krapac, Ivan
Matija, Jasna Omejec, Agata Račan, Aldo Radolović i Nevenka Šernhorst,
rješavajući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s
Ustavom, na sjednici održanoj 16. travnja 2008. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s
Ustavom članka 6. stavka 3. i članka 21. Zakona o privatizaciji (»Narodne
novine«, broj 21/96., 71/97., 16/98. i 73/00.)
II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom odredbi
Zakona o privatizaciji, navedenih u izreci, podnio je Ivan Borko Šamija iz
Zagreba. Predlagatelj smatra da su te zakonske odredbe nesuglasne s člankom 3.,
člankom 14. stavkom 2. i člankom 48. stavkom 1. Ustava.
2. Člancima 6. i 21. Zakona o privatizaciji propisano je:

*Članak 6.*

*(1) Dionice, udjele, stvari i prava Fond prodaje na javnoj dražbi ili javnim
prikupljanjem ponuda.
(2) Provođenje javne dražbe Fond može povjeriti drugoj pravnoj osobi. Ako se
prodaja obavlja putem burze ili uređenih javnih tržišta primjenjuju se njihova
pravila.
(3) Dionice, udjeli, stvari i prava mogu se prodati i uz obročnu otplatu na rok
do 20 godina.
(4) Pravila javnog prikupljanja ponude i pravila javne dražbe propisuje ministar
privatizacije i upravljanja imovinom, sukladno propisu Vlade o uvjetima za
organiziranje dražbe, popisu robe koja se obvezno predaje na dražbama, te način
poslovanja i postupku prodaje putem dražbe.*

*Članak 21.*

*(1) Pravo na dodjelu dionica bez naplate imaju:
1. ratni vojni invalidi domovinskog rata,
2. obitelji poginulih hrvatskih branitelja,
3. obitelji zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja,
4. obitelji poginulih, zatočenih i nestalih civila,
5. hrvatski branitelji i civili koji su bili zatočeni,
6. civilni invalidi rata,
7. mirnodopski vojni invalidi,
8. prognanici i izbjeglice – povratnici i
9. bivši politički zatvorenici.
(2) Pravo na dodjelu dionica bez naplate imaju državljani Republike Hrvatske
koji su bili zaposleni u pravnim osobama čije se sjedište nalazi na sada ili
prije ratom okupiranom području ako su ostali bez zaposlenja i ako imaju
prebivalište na području Republike Hrvatske, a nisu stekli status prognanika i
izbjeglica.*3. U vezi odredbe članka 6. stavka 3. Zakona o privatizaciji, predlagatelj
ističe da Zakon *»nije predvidio osiguranje naplate ni ovdje ni u čitavom zakonu,
a to je u suprotnosti sa člankom 48. Ustava koji obavezuje na zaštitu
vlasništva, a nema niti ekonomskog opravdanja jer amortizacioni vijek opreme je
deset godina i manje«.*
U odnosu na članak 21. Zakona o privatizaciji, predlagatelj navodi da »neki od
tih građana mogli su biti saradnici agresora, a neki imaju više imovine od onih
koji neće dobiti ništa, a politički zatvorenici, dobili su novac i to po danu
provedenom u zatvoru, iako su kršili tada važeće zakone, što je u suprotnosti sa
člancima 3. i 14. Ustava Republike Hrvatske, koji govore o jednakosti svih«.
Završno, predlagatelj je Ustavnom sudu predložio da obustavi daljnju
privatizaciju, zabrani preprodaju privatizirane imovine te ukine Zakon o
privatizaciji.
U dopuni svoga prijedloga predlagatelj navodi da u dokaz točnosti svojih tvrdnji
prilaže oglas iz »Narodnih novina«, u kojemu Trgovački sud u Dubrovniku
objavljuje upis zabilježbe (sporazuma o osiguranju novčane tražbine) u Sudski
registar tog Suda za subjekt upisa Hotel Dubrovnik Palace d.o.o. iz Dubrovnika.

*Prijedlog nije osnovan.*
4. Člankom 3. Ustava utvrđene su najviše vrednote ustavnog poretka Republike
Hrvatske, od kojih je u prijedlogu istaknuta jednakost, dok je člankom 14.
stavkom 2. Ustava zajamčena jednakost svih pred zakonom. Odredbom članka 48.
stavka 1. Ustava jamči se pravo vlasništva.
5. Zakonom o privatizaciji uređena je privatizacija imovine (dionica, udjela,
stvari i prava), koja je prenesena Hrvatskom fondu za privatizaciju (u daljnjem
tekstu: Fond) na temelju Zakona o pretvorbi društvenih poduzeća (»Narodne
novine«, broj 19/91., 83/92., 84/92., 94/93., 2/94., 9/95., 21/96. i 118/99.),
odnosno imovine koja je postala vlasništvo Republike Hrvatske na temelju
posebnih propisa.
Imajući u vidu ciljeve privatizacije (članak 1. stavak 1. Zakona) te da se radi
o imovini (dionice, udjeli, stvari i prava) koja se nalazi u portfelju Republike
Hrvatske, a kojom raspolaže Fond (članak 1a. Zakona), osporenim Zakonom
propisani su uvjeti, postupak i ovlaštenici te privatizacije.
Privatizacija u smislu osporenog Zakona je prodaja dionica, udjela, stvari i
prava te prijenos bez naplate dionica i udjela fizičkim i pravnim osobama
određenim tim Zakonom, koja prodaja, odnosno prijenos bez naplate se obavlja pod
uvjetima propisanim tim Zakonom (članak 1. stavci 2. i 3.).
6. Osporenom odredbom članka 6. stavka 3. Zakona o privatizaciji propisan je
postupak prodaje dionica udjela i stvari, u kojem postupku je dana i mogućnost
prodaje uz obročnu otplatu, s rokom otplate od 20 godina, dok je osporenim
odredbama članka 21. istog Zakona utvrđeno tko sve ima pravo na dodjelu dionica
bez naplate.
7. Članak 21. Zakona o privatizaciji već je bio predmetom ocjene u postupku pred
Ustavnim sudom. Rješenjem broj: U-I-239/1996 i dr. od 16. veljače 1999. Ustavni
sud nije prihvatio prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s
Ustavom te zakonske odredbe.
Sud je u toj prethodnoj ustavnosudskoj ocjeni zauzeo sljedeće stajalište:
*S obzirom da privatizacija prema Zakonu o privatizaciji znači i prijenos dionica
bez naplate, Ustavni sud ocjenjuje da je zakonodavac radi ostvarenja ciljeva
privatizacije mogao odrediti i osobe ili skupine osoba koje će te dionice steći
upravo na propisani način – bez naplate. Osiguravanjem stjecanja dionica
određenim skupinama pod jednakim uvjetima nisu povrijeđene najviše vrednote
ustavnog poretka iz članka 3. Ustava kao niti jednakost pred zakonom koju jamči
članak 14. stavak 2. Ustava. Takve odredbe su naime, izraz zakonodavne politike
države u procesima pretvorbe i privatizacije, čiji temelj je ustavna
samostalnost zakonodavca u uređivanju pravnih i gospodarskih odnosa (članak 2.
stavak 4. al. 1. Ustava).*
8. Na temelju članka 54. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), Ustavni sud može ocjenjivati suglasnost zakona s Ustavom
i u slučaju kad je određeni zakon već ranije bio predmetom ustavnosudske ocjene.

9. Predlagateljevi navodi nisu doveli u sumnju suglasnost osporenih zakonskih
odredbi s Ustavom.
Ocjena je Ustavnog suda da je zakonodavac, propisujući način prodaje dionica
udjela i stvari, mogao propisati da ta prodaja bude obročna uz određivanje roka
otplate. Nije u nesuglasnosti s Ustavom niti propisivanje prava na dodjelu
dionica bez naplate te uvjeta za ostvarivanje tog prava.
Neosnovano predlagatelj ukazuje na nesuglasnost odredbe članka 6. stavka 3.
Zakona o privatizaciji s odredbom članka 48. stavka 1. Ustava u smislu
nepostojanja zaštite prava vlasništva imovine koja se prodaje jer je Zakon
predvidio obveze Fonda i drugih sudionika postupka privatizacije te ovlasti
drugih državnih tijela (nadležnih ministarstava) u slučaju nepoštivanja odredbi
Zakona.
Pored toga, na prava i obveze Fonda i stjecatelja dionica, udjela stvari i prava
na temelju odredbe članka 6. stavka 3. Zakona o privatizaciji, kao i na druga
pitanja koja proizlaze iz tog pravnog posla, primjenjuju se odredbe Zakona o
obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 35/05.), kojima su uređeni ugovorni
odnosi.
10. Neosnovanim su ocijenjeni i razlozi predlagatelja glede nesuglasnosti članka
21. Zakona o privatizaciji s člancima 3. i 14. stavkom 2. Ustava, s obzirom da
se zakonske odredbe, kojima je propisan krug ovlaštenika dodjele dionica bez
naplate, mogu i moraju primijeniti samo na te osobe i to pod uvjetima koje
propisuje Zakon o privatizaciji.
U postupku je ocijenjeno da predlagatelj nije naveo ustavnopravno relevantne
razloge zbog kojih bi trebalo preispitati prethodno stajalište Suda o
nepostojanju sumnje u suglasnost članka 21. Zakona o privatizaciji s Ustavom,
niti je Ustavni sud utvrdio da su u ustavnopravnom poretku Republike Hrvatske
nastupile nove okolnosti koje bi dovele do promjene tog stajališta.
11. Predlagateljevi uopćeni navodi o mogućoj »nejednakosti« glede primjene
osporenih zakonskih odredbi nisu razmatrani budući da Ustavni sud nije ovlašten
u postupku ocjene suglasnosti zakona s Ustavom ispitivati primjenu pojedinih
zakonskih odredbi. O tome se odlučuje u povodu ustavne tužbe, podnesene protiv
pojedinačnih akata tijela državne vlasti.
12. Slijedom navedenog, Ustavni sud je ocijenio da nema osnove za pokretanje
postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 6. stavka 3. i članka 21. Zakona
o privatizaciji.
Stoga je, na temelju članka 43. Ustavnog zakona, riješeno kao u izreci (točka
I.).
Objava ovog rješenja (točka II. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1.
Ustavnog zakona.

Broj: U-I-834/2004
Zagreb, 16. travnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjedavajući sudac
dr. sc. Željko Potočnjak, v. r.

\* \* \*

Na temelju članka 27. stavka 4. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
pisano obrazlažemo

## IZDVOJENO MIŠLJENJE

u predmetu, broj: U-I-834/2004
od 16. travnja 2008.
1. Na sjednici Ustavnog suda Republike Hrvatske od 16. travnja 2008. većinom je
glasova usvojena predložena odluka da se ne pokreće postupak ispitivanja
ustavnosti odredbi iz stavka 3. članka 6. i članka 21. Zakona o privatizaciji
(»Narodne novine«, broj 21/96., 71/97., 16/98. i 73/00.).
2. Mi smo glasovali protiv predložene odluke i najavili izdvojeno mišljenje
kojeg dajemo ovim putem.
3. Odredba iz stavka 3. članka 6. navedenog Zakona omogućuje da se dionice,
udjeli, stvari i prava mogu prodavati uz obročnu otplatu na rok od 20 godina.
Sama obročna otplata ni za nas nije sporna, ali uz jedan uvjet: da se uz nju u
ugovor ugradi plaćanje kamata koje će jamčiti održavanje realne vrijednosti
obročnog otplaćivanja dužne kupoprodajne cijene.
S obzirom da u ovom propisu nikakav kamatno-zaštitni mehanizam nije predviđen,
smatramo odredbu Zakona protuustavnom.
4. Odredba iz članka 21. Zakona o privatizaciji omogućuje besplatnu dodjelu
dionica iz portfelje Hrvatskog fonda za privatizaciju određenim kategorijama
građana.
Besplatna dodjela po svom sadržaju predstavlja darovanje. Privatizacija,
međutim, po svojoj naravi ne može biti darovanje nego samo kupoprodaja.
5. U slučajevima na koje se odnose odredbe iz stavka 3. članka 6. i članka 21.
Zakona o privatizaciji bilo je svakako dobrih namjera da se pomogne određenim
kategorijama građana ali privatizacija, načelno, nije pravno-političko sredstvo
rješavanja problema ove vrste.
6. U oba slučaja (obročna prodaja bez sustava kamatne zaštite, darovanje
dionica) značajno se slabi i uništava gospodarska supstancija nacionalnog
gospodarstva: u prvom slučaju (obročna prodaja) znatno, u drugom (darovanje
dionica) do kraja.
7. Država (putem svog Fonda za privatizaciju) na ovakvo umanjivanje nacionalnog
gospodarstva nije imala pravo; ona nije bila izvorni vlasnik imovine koja se
privatizira i imala je obvezu izvršiti prijenos prava vlasništva s prijašnjih
subjekata (svih građana kao nositelja društvenog vlasništva) na nove subjekte
(trgovačka društva privatnog prava) bez umanjivanja realne gospodarske
vrijednosti nacionalnog bogatstva.
8. Odredbama iz stavka 3. članka 6. i članka 21. Zakona o privatizaciji takva
konsideracija nije poštivana, dapače teško je narušena.
Hrvatski Ustav sadrži značajnu odredbu da vlasništvo obvezuje i da su nositelji
vlasničkog prava i njihovi korisnici dužni pridonositi općem dobru (stavak 2.
članka 48.).
Naprijed opisanim je Zakon o privatizaciji u stavku 3. članka 6. i članku 21.
povrijedio ovo ustavno načelo. Opće je dobro hrvatske države i svih njenih
građana baš to da se supstancija (realna gospodarska vrijednost nacionalnog
gospodarstva), minimalno, ne umanjuje a (naravno) i da se koliko je moguće
povećava.
Takvu ustavnu obavezu Zakon o privatizaciji u navedenim odredbama nije poštivao
i mi zbog toga ove odredbe smatramo protuustavnima.

Zagreb, 29. travnja 2008.

Sudac
**dr. sc. Aldo Radolović**, v. r.
Sudac
**dr. sc. Davor Krapac**, v. r.
Sudac
**dr. sc. Marko Babić**, v. r.

Rješenje, NN 55/2008-1931
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)