## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-502/2004 od 26. ožujka 2004.

### NN 44/2004 (6.4.2004.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-502/2004 od 26. ožujka 2004.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

1077

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću za rješavanje postupovnih pretpostavki za
odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik
Vijeća, te suci Ivan Matija i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku
pokrenutom ustavnom tužbom M. Š. iz P., koju zastupa M. B., odvjetnik u L., na
sjednici održanoj dana 26. ožujka 2004. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu protiv rješenja Županijskog suda u
Puli, broj: Gž-3091/03 od 22. prosinca 2003. godine, kojim je odbijena kao
neosnovana njezina žalba i potvrđeno je rješenje Općinskog suda u Poreču, broj:
P-128/02 od 4. travnja 2002. godine.

Prvostupanjskim rješenjem određena je privremena
mjera kojom je naloženo podnositeljici kao tuženici da tužitelju odmah po
primitku navedene privremene mjere preda duplikat ključeva novih brava koje je
postavila na ulazinim vratima prostorija koje je koristio tužitelj za
ordinaciju opće medicine i previjalište, te zajedničke čekaonice i WC-a, a koje
se sve prostorije nalaze u prizemlju stambeno-poslovne zgrade objekta u Poreču,
ul. Rade Končara br. 11 sagrađene na k.č. 4457/1 upisane u z.k.ul. 134 k.o.
Poreč, a koja privremena mjera da će trajati do pravomoćnosti rješenja donesenog
u tom parničnom postupku radi smetanja posjeda ili do drugačije odluke suda.

2. Uz
ustavnu tužbu podnositeljica je podnijela prijedlog za odgodu ovrhe pozivom na
odredbu članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 - pročišćeni tekst, u nastavku: Ustavni zakon) i to iz
razloga jer bi joj ovrha navedenog rješenja prouzročila nenadoknadivu štetu, a
odgoda nije protivna javnom interesu niti bi se odgodom nanijela nekome veća
šteta.

*Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.*

3. Odredba članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
propisuje:

»Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu
ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti ... kojim je
odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog
djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom ... (u
daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno tome, samo ona odluka kojom je nadležni sud
meritorno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu ili obvezi ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest poje­dinačni akt u smislu
članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega je Ustavni sud Republike
Hrvatske, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan štititi ljudska prava
i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom Republike Hrvatske.

4. Budući da je osporeno rješenje doneseno u postupku
određivanja privremene mjere kao sredstva vremenski ogra­ni­čenog osiguranja
glede spornog odnosa, prava ili obveze o kojima se tek treba donijeti sudska
odluka, to ne predstavlja pojedinačni akt u smislu članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona protiv kojeg bi Ustavni sud bio nadležan pružiti ustavnosudsku
zaštitu podnositeljici.

5. Slijedom iznijetoga, na temelju članka 72. u svezi
s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

6. O prijedlogu podnositeljice ustavne tužbe za
odgodu ovrhe do donošenja meritorne odluke Suda iz članka 67. stavka 2. Us­tav­nog
zakona nije odlučivano, budući je predmetna ustavna tužba odbačena zbog
nenadležnosti Ustavnog suda za odlu­čivanje.

7. Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-502/2004

Zagreb,
26. ožujka 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 44/2004-1077