## Zakon o slobodnim zonama

### NN 44/1996 (5.6.1996.), Zakon o slobodnim zonama

# **ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE**

Na osnovi članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## **ODLUKU**

### **O PROGLAŠENJU ZAKONA O SLOBODNIM ZONAMA**

Proglašavam Zakon o slobodnim zonama, koji je donio Zastupnički dom
Sabora Republike Hrvatske na sjednici 17. svibnja 1996.

Broj: 01-96-1030/1

Zagreb, 27. svibnja 1996.

Predsjednik

Republike Hrvatske

**dr. Franjo Tuđman,** v. r.

---

## **ZAKON**

### **O SLOBODNIM ZONAMA**

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim Zakonom uređuje se osnivanje slobodnih zona, upravljanje slobodnim
zonama te uvjeti za obavljanje gospodarskih djelatnosti u slodobnim zonama
(u daljnjem tekstu: zona).

Članak 2.

Zona je dio teritorija Republike Hrvatske, koji je posebno ograđen i
označen i u kojem se gospodarske djelatnosti obavljaju uz posebne uvjete.

Članak 3.

Zona se može osnovati na području morske luke, zračne luke, riječnog
pristaništa, uz međunarodnu prometnicu te na drugom području na kojem postoje
uvjeti za rad zone.

Zona se može sastojati od više odvojenih dijelova, ako su ispunjeni
uvjeti koje određuje ovaj Zakon.

Članak 4.

U zonu se može slobodno smještati roba.

U zoni se može obavljati: proizvodnja robe, oplemenjivanje robe, trgovina
na veliko i posredovanje u trgovini, pružanje usluga, bankarski i drugi
novčani poslovi i usluge osiguranja i reosiguranja imovine i osoba.

U zoni nije dozvoljeno obavljanje trgovine na malo.

II. OSNIVANJE ZONE

Članak 5.

Zona se osniva na temelju dobivene koncesije za osnivanje zone, ako
ovim Zakonom nije drukčije određeno.

Koncesiju iz stavka 1. ovoga članka daje Vlada Republike Hrvatske (u
daljnjem tekstu: Vlada).

Koncesija iz stavka 1. ovoga članka može se dati jednoj ili više domaćih
pravnih osoba.

Koncesija daje korisniku koncesije pravo osnivanja slobodne zone pod
uvjetima utvrđenim odlukom o koncesiji.

Koncesija se ne može prenijeti na drugu osobu bez suglasnosti davatelja
koncesije.

Članak 6.

Koncesija iz članka 5. ovoga Zakona daje se na temelju javnog natječaja
ili javnog prikupljanja ponuda.

Vlada svojom odlukom o raspisivanju natječaja ili javnog prikupljanja
ponuda iz stavka 1. ovoga članka određuje područje zone, djelatnosti koje
će se obavljati u zoni te uvjete i mjerila za davanje koncesije.

Članak 7.

Iznimno od članka 6. ovoga Zakona koncesiju za osnivanje zone Vlada
može dati na temelju zahtjeva domaće pravne osobe, koja dokaže gospodarsku
opravdanost za osnivanje zone na određenom području.

Zahtjev iz stavka 1. ovoga članka podnosi se Ministarstvu gospodarstva.

Uz zahtjev iz stavka 1. ovoga članka pravna osoba dostavlja:

- temeljne podatke o podnositelju zahtjeva i njegovoj sposobnosti za
ostvarivanje koncesije,

- područje zone,

- studiju o gospodarskoj opravdanosti osnivanja zone na određenom području,
s procjenom očekivane dobiti od poslovanja zone i naznakom djelatnosti
koje će se obavljati u zoni,

- dokaze u postojanju prostornih, infrastrukturnih i komunalnih uvjeta
za rad zone.

Članak 8.

Stručne poslove za davanje koncesije iz članka 6. i 7. ovoga Zakona
obavlja Ministarstvo gospodarstva.

Za obavljanje poslova iz stavka 1. ovoga članka u Ministarstvu gospodarstva
se osniva Uprava za slobodne zone.

U obavljanju poslova iz stavka 1. ovoga članka radi davanja koncesije
za osnivanje zone Uprava za slobodne zone je dužna zatražiti mišljenje
nadležnog tijela općine, odnosno grada na čijem se području zona osniva
te Državne uprave za zaštitu okoliša radi očuvanja i zaštite okoliša.

Članak 9.

Odluka o koncesiji sadrži: naziv osnivača zone, područje zone, uvjete
korištenja koncesije, naknadu koja se plaća za koncesiju, rok na koji se
daje koncesija te druga prava i obveze korisnika koncesije.

Na temelju odluke o koncesiji ugovor o koncesiji s korisnikom koncesije
sklapa Ministarstvo gospodarstva.

Ugovorom iz stavka 2. ovoga članka uređuju se međusobna prava i obveze
davatelja i korisnika koncesije.

Članak 10.

Naknadu za koncesiju za osnivanje zone određuje Vlada.

Naknada iz stavka 1. ovoga članka upućuje se:

- u korist proračuna Republike Hrvatske 50%,

- u korist općine, odnosno grada 50%.

Članak 11.

Vlada je odluku o dodjeli koncesije za osnivanje zone dužna donijeti
u roku od 90 dana od dana proteka roka za podnošenje prijave na natječaj
ili javno prikupljanje ponuda, odnosno od dana podnošenja zahtjeva za davanje
koncesije.

Članak 12.

Koncesija prestaje:

- istekom vremena za koje je dana,

- odreknućem korisnika koncesije nakon isteka vremena određenog u odluci
o koncesiji,

- prestankom pravne osobe korisnika koncesije.

Odluku o prestanku koncesije donosi davatelj koncesije.

Članak 13.

Koncesija može prestati oduzimanjem koncesije od strane davatelja.

Koncesija se može oduzeti:

- ako korisnik koncesije u roku predviđenom u ugovoru o koncesiji ne
osigura uvjete za rad zone,

- ako korisnik koncesije ne koristi koncesiju na način predviđen ugovorom
o koncesiji i odredbama ovoga Zakona,

- ako korisnik koncesije nije platio naknadu za koncesiju tri obroka
u nizu.

U slučajevima iz stavka 2. ovoga članka prije oduzimanja koncesije pozvat
će se korisnik koncesije da u određenom roku otkloni razloge radi kojih
mu se namjerava oduzeti koncesija.

Ako korisnik ne postupi sukladno stavku 3. ovoga članka, koncesija će
se oduzeti bez odlaganja.

Kada koncesija prestane sukladno odredbama ovoga članka, korisnik koncesije
nema pravo na odštetu.

Članak 14.

Ako Vlada utvrdi posebni gospodarski interes za osnivanje zone na određenom
dijelu teritorija Republike Hrvatske, može donijeti posebnu odluku o osnivanju
zone i osnovati trgovačko društvo u vlasništvu Republike Hrvatske koje
će upravljati tom zonom.

Vlada u slučaju iz stavka 1. ovoga članka dužna je pribaviti prethodno
mišljenje općine ili grada na čijem području se zona nalazi.

Mišljenje iz stavka 2. ovoga članka ne obvezuje Vladu.

Članak 15.

Odluka iz članka 14. ovoga Zakona sadrži: područje i granice područja
zone, djelatnosti koje se mogu obavljati u zoni, način i uvjete osnivanja
zone i izgradnju objekata i uređaja u zoni.

Odlukom iz stavka 1. ovoga članka određuje se i oblik trgovačkog društva
koje će upravljati zonom kao i temeljni kapital kojim se osniva društvo.

Članak 16.

Na lučkom području zona se može osnovati na temelju odluke Vlade o davanju
suglasnosti za osnivanje zone u određenoj luci.

Zahtjev za davanje suglasnosti iz stavka 1. ovoga članka podnosi lučka
uprava.

Članak 17.

Zahtjev za davanje suglasnosti iz članka 16. stavka 2. ovoga Zakona
podnosi se Ministarstvu gospodarstva.

Uz zahtjev za davanje suglasnosti iz stavka 1. ovoga članka podnositelj
zahtjeva dostavlja studiju u gospodarskoj i financijskoj opravdanosti osnivanja
zone s osobitim naglaskom na procjenu stranih ulaganja u zoni, djelatnosti
koje će se obavljati u zoni, procjenu očekivane dobiti od poslovanja zone
te dokaze o postojanju prostornih, infrastrukturnih i komunalnih uvjeta
za rad zone.

Članak 18.

Stručni poslovi i postupak za pripremu odluke o davanju suglasnosti
za osnivanje zone iz članka 16. ovoga Zakona provode se na način propisan
u članku 8. ovoga Zakona.

Članak 19.

Ako se utvrdi da su prestali razlozi za postojanje zone osnovane sukladno
članku 14. i 16. ovoga Zakona ili ako osnivač ili korisnici zone ne obavljaju
poslovanje u skladu s ovim Zakonom, Vlada će donijeti odluku o prestanku
rada određene zone.

Odlukom iz stavka 1. ovoga članka određuje se rok za prestanak poslovanja
zone.

Članak 20.

Korisnik koncesije na temelju odluke iz članka 6. i 7. ovoga Zakona
i ovlaštenici za osnivanje zone na temelju odluke iz članka 14. i 16. ovoga
Zakona su osnivači zone (u daljnjem tekstu: osnivač).

Osnivač iz stavka 1. ovoga članka osigurava sredstva za osnivanje i
početak rada zone te donosi akt o osnivanju zone, najkasnije u roku od
šest mjeseci od dana dobivanja koncesije ili dobivanja suglasnosti Vlade.

Akt o osnivanju zone sadrži:

- naziv osnivača,

- naziv zone,

- područje zone,

- djelatnosti koje će se obavljati u zoni.

Članak 21.

Na proširenje zone ili osnivanje odvojenog dijela zone odgovarajuće
se primjenjuju odredbe ovoga Zakona o osnivanju zone.

III. USTROJSTVO, UPRAVLJANJE ZONOM I OBAVLJANJE DJELATNOSTI
U ZONI

*1. Početak rada*

Članak 22.

Zona može započeti s radom kad se donese rješenje da su ispunjeni uvjeti
za početak rada zone, a najkasnije u roku od dvanaest mjeseci od dana dobivanja
koncesije, dobivanja suglasnosti Vlade, odnosno od dana osnivanja društva
za upravljanje zonom.

Uvjete iz stavka 1. ovoga članka utvrđuje posebno povjerenstvo koje
imenuje ministar gospodarstva.

Povjerenstvo iz stavka 2. ovoga članka čine predstavnici Ministarstva
gospodarstva, Ministarstva financija - Carinske uprave, Ministarstva prostornog
uređenja, graditeljstva i stanovanja, Ministarstva pomorstva, prometa i
veza, Državne uprave za zaštitu okoliša i općine, odnosno grada na čijem
teritoriju se osniva zona, kao i predstavnik osnivača zone.

Povjerenstvo iz stavka 2. ovoga članka provjerava jesu li ispunjeni
ustrojbeni, prostorni i energetski uvjeti, uvjeti zaštite okoliša i drugi
tehnički uvjeti za rad zone, kao i uvjeti za rad carinske službe te provođenje
mjera carinskog nadzora.

Rješenje o udovoljavanju uvjetima iz stavka 1. ovoga članka donosi ministar
gospodarstva u roku od 30 dana od dana utvrđivanja da su ispunjeni uvjeti
za početak rada zone.

*2. Ustrojstvo zone*

Članak 23.

Zona mora biti ograđena i označena.

Zona ili njezin dio, ako se zona sastoji od više dijelova, moraju biti
ograđeni, obilježeni i uređeni tako da se promet robe i osoba u zonu ili
iz nje može odvijati samo kroz određene izlaze ili ulaze zone.

Zona mora biti vidljivo obilježena i označena kao slobodna zona, na
ulazima i izlazima iz zone i s morske, odnosno riječne strane.

Ograda, ulazi i izlazi moraju biti primjereno uređeni, osigurani i noću
osvijetljeni.

Osnivač mora na ulazu i izlazu zone osigurati prostorije za rad carinske
službe.

*3. Upravljanje zonom*

Članak 24.

Zonom upravlja osnivač slobodne zone.

Osnivač je dužan donijeti Pravilnik o uvjetima za obavljanje djelatnosti
u zoni.

Pravilnikom iz stavka 2. ovoga članka uređuje se radno vrijeme zone,
kretanje osoba i promet robe u zoni, obveze osnivača zone glede osiguranja
prostornih, tehničkih i organizacijskih uvjeta korištenja zone, mjere zaštite
na radu u zoni i mjere zaštite okoliša, prava i obveze korisnika zone u
odnosu na osnivača zone i sl.

Pravilnik iz stavka 3. ovoga članka osnivač je dužan dostaviti Ministarstvu
gospodarstva - Upravi za slobodne zone.

Članak 25.

Osnivač zone dužan je u roku od 60 dana po isteku kalendarske godine
dostaviti Ministarstvu gospodarstva izvješće o poslovanju zone.

Ministarstvo gospodarstva podnosi Vladi jednom godišnje izvješće o poslovanju
svih zona u Republici Hrvatskoj.

O poslovanju zone u tekućoj godini Vlada podnosi izvješće Saboru Republike
Hrvatske do kraja svibnja iduće godine.

*4. Korisnici zone*

Članak 26.

Korisnici zone mogu biti osnivač zone te druge domaće i strane pravne
i fizičke osobe (u daljnjem tekstu: korisnici).

Korisnici obavljaju gospodarsku djelatnost u zoni na temelju ugovora
sklopljenog s osnivačem zone.

Korisnici su dužni voditi knjigovodstvo za poslovanje u zoni ili odvojeno
knjigovodstvo za dio svoga poslovanja koje obavljaju u zoni.

*5. Smještaj robe u zoni*

Članak 27.

Korisnici mogu smještati robu u zoni slobodno.

Za robu smještenu u zoni, koja nije namijenjena prometu na domaćem tržištu
ili je u zoni uporabljena ili potrošena sukladno ovom Zakonu, ne plaća
se carina i porez niti se primjenjuju druge mjere gospodarske politike.

Domaća roba koja se radi namjeravanog izvoza smješta u zonu, smatra
se izvezenom u trenutku smještaja u zonu i mora se izvozno ocariniti.

Roba smještena u zoni može ostati u zoni vremenski neograničeno, osim
određenih poljoprivredno-prehrambenih proizvoda za koje Vlada može posebnom
odlukom propisati ograničenje rokova smještaja u zoni.

*6. Carinski nadzor nad smještajem i iznošenjem robe iz zone*

Članak 28.

Roba koja se smješta u zonu, osim izvozno ocarinjene robe, prijavljuje
se carinarnici prijavom za uvoz i provoz robe ili drugom propisanom ispravom
za carinski nadzor uz koju se prilažu prijevozne isprave.

Carinarnica će prihvatiti i nalog ili račun za domaću robu koja se smješta
u zonu, ako sadrži sve potrebne podatke iz carinske prijave.

Iznimno od stavka 1. i 2. ovoga članka roba mora biti prijavljena carinskom
tijelu i mora se provesti carinski postupak:

- ako se smještajem robe u zonu okonča neki drugi carinski postupak
za tu robu, osim ako odredbe koje određuju daj postupak ne predviđaju iznimke
od obveze podnošenja carinske deklaracije,

- ako se smještajem robe u zonu ispunjavaju uvjeti za povrat, odnosno
oslobađanje plaćanja carine,

- ako se radi o robi namijenjenoj izvozu iz članka 27. ovoga Zakona.

Članak 29.

Roba se iz zone može privremeno uputiti radi ispitivanja, atestiranja,
popravka i predstavljanja na tržištu ili oplemenjivanja.

Roba iz stavka 1. ovoga članka mora se vratiti u zonu u roku potrebnom
da se obave radnje radi kojih je upućena iz zone ili konačno izvesti. Privremeno
upućivanje robe iz zone na temelju stavka 1. ovoga članka evidentira i
prati provedbu carinarnica.

Članak 30.

Područje zone, pristupna ulazna i izlazna mjesta iz zone ili njenog
dijela moraju biti pod carinskim nadzorom.

Osobe i prijevozna sredstva koja ulaze ili napuštaju zonu podliježu
carinskom pregledu.

Osnivač i korisnik dužni su carinskom ili drugom nadležnom tijelu omogućiti
carinski i drugi nadzor nad poslovanjem u zoni.

Članak 31.

Carinarnica obavlja redovno ili povremeno pregled i nadzor robe koja
se smješta u zoni.

Ako carinarnica odluči obaviti pregled i nadzor robe sukladno stavku
1. ovoga članka, korisnik je dužan omogućiti carinskom tijelu pristup do
robe i dokumentacije o robi koja je predmet pregleda i nadzora.

Članak 32.

Korisnik je dužan radi provedbe carinskog nadzora voditi popis o:

- robi koja se smješta u zoni,

- robi koja se iznosi iz zone,

- robi koja se u zoni prerađuje, dorađuje, obrađuje ili proizvodi,

- svim promjenama i postupcima na robi u zoni.

Popis iz stavka 1. ovoga članka vodi se kronološki na temelju podataka
iz prijevoznih i drugih isprava koje prate robu i na temelju normativa
u proizvodnji robe.

Korisnik je dužan svaki nestanak robe iz zone prijaviti nadležnom carinskom
tijelu.

Ministar financija propisuje način vođenja popisa iz stavka 1. ovoga
članka i mjere carinskog nadzora u zoni.

*7. Obavljanje djelatnosti u zoni*

Članak 33.

Korisnik može, sukladno ovom Zakonu i ugovoru s osnivačem zone, u zoni
obavljati proizvodnju i pružati usluge.

Bankarsko poslovanje i druge novčane poslove, poslove osiguranja imovine
i osoba te poslove reosiguranja, korisnik može u zoni obavljati samo u
svezi s obavljanjem djelatnosti sukladno stavku 1. ovoga članka.

Iznimno, korisnik može obavljati bankarsko poslovanje i druge novčane
poslove i u slučaju ako nisu vezani uz obavljanje proizvodne i uslužne
djelatnosti iz stavka 1. ovoga članka, ako je to predviđeno aktom o osnivanju
zone i ako za obavljanje tih poslova pribavi suglasnost Narodne banke Hrvatske.

Korisnik u zoni može slobodno obavljati sve oblike trgovine i posredovanja
u trgovini s inozemstvom i na te se poslove ne odnose i ograničenja iz
zakona kojima se uređuje trgovina s inozemstvom i devizno poslovanje.

Obavljanjem djelatnosti u zoni ne smije se ugrožavati prirodni i radni
okoliš.

Članak 34.

Domaću robu koja nije namijenjena izvozu ili proizvodnji u zoni, korisnik
može, uz posebnu suglasnost carinarnice uskladištiti u zoni, odvojeno od
druge robe.

Carinarnica neće dozvoliti skladištenje robe iz stavka 1. ovoga članka,
ako bi to otežalo nadzor poslovanja u zoni.

Za domaću robu iz stavka 1. ovoga članka, koju korisnik skladišti na
području zone, mora se voditi popis sukladno članku 32. ovoga Zakona.

*8. Iznošenje robe iz zone*

Članak 35.

Roba koja se iznosi iz zone, može se:

- izvoziti ili ponovno izvoziti (reeksport) s teritorija Republike Hrvatske,

- uvoziti na carinsko područje Republike Hrvatske.

Ako se roba iz stavka 1. ovoga članka uvozi na carinsko područje Republike
Hrvatske, podliježe propisima koji vrijede za uvoz robe u Republiku Hrvatsku,
osim ako se radi o domaćoj robi iz članka 34. ovoga Zakona.

Na robu koja je proizvedena ili oplemenjena u zoni pri uvozu u Republiku
Hrvatsku naplaćuje se carina i druge pristojbe razmjerno vrijednosti uvoznih
sirovina, materijala i dijelova uporabljenih u proizvodnji ili oplemenjivanju
te robe u zoni.

IV. PLAĆANJE POREZA U ZONI

Članak 36.

Korisnik zone koji gradi ili sudjeluje u izgradnji infrastrukturnih
objekata u zoni u iznosu većem od 1.000.000 kuna, u prvih pet godina poslovanja
u zoni, oslobođen je plaćanja poreza na dobit.

Ostali korisnici u zoni plaćaju porez na dobit u visini 50% od propisane
stope.

Članak 37.

Iznimno, Vlada može, kad utvrdi gospodarski interes Republike Hrvatske,
za pojedine zone, odnosno za obavljanje određenih djelatnosti u zoni povećati
porezne olakšice iz članka 36. ovoga Zakona.

Olakšice iz stavka 1. ovoga članka Vlada određuje odlukom na temelju
prijedloga Ministarstva gospodarstva.

V. NADZOR NAD PROVEDBOM ZAKONA

Članak 38.

Nadzor nad provedbom odredaba ovoga Zakona, osim nadležne carinarnice
i Ministarstva gospodarstva, provode inspekcije u okviru svoje nadležnosti.

VI. KAZNENE ODREDBE

Članak 39.

Novčanom kaznom od 20.000 do 100.000 kuna kaznit će se za prekršaj osnivač
zone koji se ne pridržava ugovora o koncesiji (članak 9.) te odluke o suglasnosti
o osnivanju zone (članak 15. i 16.).

Za radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba osnivača
novčanom kaznom u iznosu od 5.000 do 20.000 kuna.

Članak 40.

Novčanom kaznom od 15.000 do 75.000 kuna kaznit će se za prekršaj osnivač:

- ako započne s radom prije izdavanja rješenja o udovoljavanju uvjeta
za početak rada (članak 22.),

- ako ne donese Pravilnik o uvjetima pod kojima korisnici zone mogu
obavljati djelatnost u zoni (članak 24. stavak 1.),

- ako u propisanom roku ne dostavi izvješće o poslovanju u zoni (članak
25. stavak 1.),

- ako dozvoli obavljanje djelatnosti u zoni kojom se ugrožava prirodni
i radni okoliš (članak 33.).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
osnivača zone novčanom kaznom u iznosu od 5.000 do 15.000 kuna.

Članak 41.

Novčanom kaznom od 10.000 do 45.000 kuna kaznit će se za prekršaj korisnik:

- ako ne vodi odvojeno knjigovodstvo za poslovanje u zoni (članak 26.
stavak 3.),

- ako ne prijavi robu carinarnici (članak 28. stavak 3.),

- ako ne vrati u zonu ili ne izveze u roku robu privremeno upućenu iz
zone (članak 29. stavak 2.),

- ako carinskom ili drugom nadležnom tijelu ne omogući carinski i drugi
nadzor nad poslovanjem u zoni (članak 30.),

- ako ne vodi propisani popis o robi (članak 32. stavak 1.),

- ako ne prijavi nestanak robe iz zone (članak 32. stavak 3.),

- ako obavljanjem djelatnosti u zoni ugrožava prirodni okoliš (članak
33.).

Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba
korisnika novčanom kaznom u iznosu od 5.000 do 15.000 kuna.

Prekršajni postupak za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka, alineje
1. do 6. vode komisije za carinske prekršaje određene zakonom kojim se
uređuje carinska služba.

VII. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 42.

Osnivači carinskih zona osnovanih prije stupanja na snagu Zakona o slobodnim
zonama ("Narodne novine", br. 53A/91.), koje su nastavile s radom do stupanja
na snagu ovoga Zakona pokrenut će postupak usklađivanja ustroja i poslovanja
zone prema odredbama ovoga Zakona, u roku godinu dana od dana stupanja
na snagu ovoga Zakona.

Ako se u propisanom roku ne pokrene postupak za usklađivanje ustroja
i poslovanja carinskih zona sukladno odredbama ovoga Zakona, carinske zone
iz stavka 1. ovoga članka prestaju s radom danom isteka roka iz stavka
1. ovoga članka.

Carinske zone koje ne ispune uvjete za nastavak poslovanja dobijanjem
koncesije ili suglasnosti za osnivanje zone, prestaju s radom u roku godine
dana od dana donošenja odluke Vlade kojom se odbija davanje koncesije,
odnosno suglasnosti.

Članak 43.

Stupanjem na snagu ovoga Zakona carinske zone iz članka 42. ovoga Zakona
nastavljaju s radom dok ne usklade ustrojstvo i poslovanje zone s odredbama
ovoga Zakona.

Na poslovanje carinskih zona iz stavka 1. ovoga članka, odgovarajuće
se primjenjuju odredbe članka 2., 4., 23. do 35., 38. i 40. stavka 1. alineje
2., 3. i 4. i stavka 2., i članka 41. ovoga Zakona.

Članak 44.

Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Zakon o slobodnim zonama
("Narodne novine", br. 53A/91, 94/93. i 25/96.).

Članak 45.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u "Narodnim novinama".

Klasa: 413-05/95-01/01

Zagreb, 17. svibnja 1996.

ZASTUPNIČKI DOM

SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

Zastupničkog doma Sabora

**akademik Vlatko Pavletić,** v. r.

Zakon, NN 44/1996-853