## Zakon o izmjenama i dopunama Carinskog zakona

### NN 140/2005 (28.11.2005.), Zakon o izmjenama i dopunama Carinskog zakona

# HRVATSKI SABOR

**2647**

Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske,
donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA CARINSKOG ZAKONA

Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama
Carinskog zakona, kojega je Hrvatski sabor donio na sjednici 17. studenoga
2005. godine.

Broj: 01-081-05-3429/2

Zagreb, 22. studenoga 2005.

Predsjednik

Republike Hrvatske

**Stjepan Mesić**, v.
r.

## ZAKON

### O IZMJENAMA I DOPUNAMA CARINSKOG ZAKONA

Članak 1.

U Carinskom zakonu (»Narodne novine«, br. 78/99., 117/99., 73/00., 92/01. i 47/03.) članak 4. mijenja
se i glasi:

»U smislu ovoga Zakona pojedini pojmovi imaju sljedeće
značenje:

1) *Osoba* je:

– fizička osoba,

– pravna osoba,

– udruga osoba, koja nema status pravne osobe, ali
joj je prema važećim propisima dopušteno poduzimanje određenih pravnih radnji.

2) *Osobe s prebivalištem*
– sjedištem u carinskom području su:

– fizičke osobe koje u carinskom području imaju prebivalište
ili uobičajeno boravište,

– pravne osobe ili udruge osoba bez pravne osobnosti
koje u carinskom području imaju registrirano sjedište, glavnu upravu ili stalnu
podružnicu.

3) *Carinska uprava* je upravna organizacija
u sastavu Ministarstva financija pri čijim se ustrojstvenim jedinicama – Središnjem
uredu i carinarnicama mogu obavljati svi ili neki poslovi predviđeni carinskim propisima.

4) *Središnji ured* je ustrojstvena jedinica
Carinske uprave koja je odgovorna za primjenu carinskih propisa.

5) *Carinarnica* je ustrojstvena jedinica Carinske
uprave u kojoj se obavljaju svi ili neki poslovi predviđeni carinskim propisima.

6) *Carinska ispostava* je ustrojstvena jedinica
carinarnice u kojoj se obavljaju svi ili neki poslovi iz djelokruga carinarnice.

7) *Ulazna carinska ispostava* je carinska ispostava
koju određuje Carinska uprava u skladu s carinskim propisima, kojoj mora biti bez
odgađanja podnesena roba koja se unosi na carinsko područje Republike Hrvatske,
i na kojoj se obavljaju odgovarajuće ulazne provjere koje se temelje na analizi
rizika.

8) *Uvozna carinska ispostava* je carinska ispostava
koju određuje Carinska uprava u skladu s carinskim propisima, pri kojoj se moraju
obaviti formalnosti, uključujući odgovarajuće provjere koje se temelje na analizi
rizika, za odobravanje carinski dopuštenog postupanja ili uporabe za robu koja je
unesena na carinsko područje Republike Hrvatske.

9) *Izvozna carinska ispostava* je carinska
ispostava koju određuje Carinska uprava u skladu s carinskim propisima, pri kojoj
se moraju obaviti formalnosti, uključujući odgovarajuće provjere koje se temelje
na analizi rizika, za odobravanje carinski dopuštenog postupanja ili uporabe za
robu koja napušta carinsko područje Republike Hrvatske.

10) *Izlazna carinska ispostava* je carinska
ispostava koju određuje Carinska uprava u skladu s carinskim propisima, kojoj se
mora podnijeti roba prije nego napusti carinsko područje Republike Hrvatske i pri
kojoj se obavljaju carinske provjere glede ispunjavanja izvoznih formalnosti i odgovarajuće
provjere koje se temelje na analizi rizika.

11) *Odluka* je svaka službena radnja Carinske
uprave koja se odnosi na carinske propise kojom se odlučuje o pojedinom slučaju
te koja ima pravne učinke na jednu ili više određenih ili odredivih
osoba. Ovaj izraz, među ostalim, obuhvaća odobrenja iz članka 5.a i članka 99. ovoga
Zakona te obvezujuća mišljenja u smislu članka 12. ovoga Zakona.

12) *Carinski status* je određenje robe u smislu
carinskih propisa kao domaće ili strane robe.

13) *Domaća roba* je roba koja je:

– sukladno uvjetima iz članka 24. ovoga Zakona, u
cijelosti dobivena ili proizvedena u carinskom području Republike Hrvatske, te koja
ne sadrži robu uvezenu iz drugih zemalja,

– uvezena iz drugih zemalja, a koja je bila puštena
u slobodni promet,

– dobivena ili proizvedena u carinskome području
Republike Hrvatske bez obzira na to je li dobivena ili proizvedena samo iz robe
navedene u drugoj podtočki ili iz robe navedene u prvoj
i drugoj podtočki ove točke.

14) *Strana roba* je roba koja nije obuhvaćena
točkom 13. ovoga članka ili roba koja je izgubila status domaće robe. Roba gubi
status domaće robe kad stvarno napusti carinsko područje Republike Hrvatske, osim
u slučajevima iz članka 109. ovoga Zakona.

15) *Dug* su sva davanja koja je Carinska uprava
prema carinskim i drugim propisima obvezna naplaćivati na robu koja se uvozi ili
izvozi.

16) *Carinski dug* je obveza određene osobe
da za određenu robu plati propisima utvrđenu svotu uvozne carine (uvozni carinski
dug) ili izvozne carine (izvozni carinski dug).

17) *Uvozne carine* su:

– carina i druga davanja koja se plaćaju pri uvozu
robe, a imaju isti učinak kao i sama carina,

– uvozna davanja uvedena u okviru poljoprivredne
politike ili posebnih mjera koje se primjenjuju na određenu robu dobivenu preradom
poljoprivrednih proizvoda.

18) *Izvozne carine* su:

– carina i druga davanja koja se plaćaju pri izvozu
robe, a imaju isti učinak kao i sama carina,

– izvozna davanja uvedena u okviru poljoprivredne
politike ili posebnih mjera koje se primjenjuju na određenu robu dobivenu preradom
poljoprivrednih proizvoda.

19) *Dužnik* je osoba koja je obvezana za plaćanje
duga.

20) *Carinski nadzor* su mjere koje poduzima
Carinska uprava da bi se osigurala provedba carinskih i drugih propisa koji se primjenjuju
na robu koja je predmet carinskog nadzora.

21) *Carinske provjere* su posebne radnje koje
Carinska uprava poduzima radi osiguranja pravilne primjene carinskih propisa, a
po potrebi i drugih propisa koji se odnose na unos, iznos, provoz, prijenos i stvarnu
uporabu robe koja se nalazi na carinskom području Republike Hrvatske, kao i robe
koja se kreće između carinskog područja Republike Hrvatske i trećih država, te na
prisutnost robe koja nema status domaće robe. Takve radnje uključuju pregled robe,
provjere podataka u deklaraciji te provjere postojanja i vjerodostojnosti isprava
podnesenih u elektroničkom ili pisanom obliku, pregled poslovnih knjiga i drugih
isprava o poslovanju, pregled prijevoznih sredstava, pregled prtljage i ostalih
stvari koje putnici nose sa sobom ili na sebi, te obavljanje pretraga i drugih potrebnih
radnji.

22) *Carinski dopušteno postupanje ili uporaba
robe* je:

– stavljanje robe u carinski postupak,

– unos robe u slobodnu zonu ili slobodno skladište,

– ponovni izvoz robe iz carinskoga
područja Republike Hrvatske,

– uništenje robe,

– ustupanje robe u korist države.

23) *Carinski postupak* je:

– puštanje robe u slobodni promet,

– provoz,

– carinsko skladištenje,

– unutarnja proizvodnja,

– preradba pod carinskim nadzorom,

– privremeni uvoz,

– vanjska proizvodnja,

– izvoz.

24) *Carinska deklaracija* je radnja kojom osoba
u propisanom obliku i na propisan način zahtijeva stavljanje robe u neki od carinskih
postupaka.

25) *Deklarant* je
osoba koja podnosi carinsku deklaraciju u svoje ime ili osoba u čije je ime carinska
deklaracija podnesena.

26) *Podnošenje robe* je obavještavanje Carinske
uprave, koje se obavlja na propisan način, o prispijeću robe u carinsku ispostavu
ili na bilo koje drugo mjesto koje je odredila ili odobrila Carinska uprava.

27) *Puštanje robe* je radnja kojom Carinska
uprava stavlja robu na raspolaganje uz uvjete i u svrhe određene carinskim postupkom
u koji je roba stavljena.

28) *Korisnik postupka* je osoba za čiji je
račun podnesena carinska deklaracija ili osoba na koju su prenesena prava i obveze
navedene osobe u vezi s carinskim postupkom.

29) *Korisnik odobrenja* je osoba kojoj je u
skladu s carinskim propisima izdano odgovarajuće odobrenje.

30) *Rizik* je vjerojatnost
događaja koji bi mogao nastati u vezi s unosom, iznosom, provozom, prijenosom i
posebnom uporabom robe koja se nalazi na carinskom području Republike Hrvatske,
koja se kreće između carinskog područja Republike Hrvatske i trećih država, kao
i u vezi prisutnosti robe koja nema status domaće robe, koji:

– sprječava pravilnu provedbu mjera u Republici Hrvatskoj,
ili

– ugrožava financijske interese Republike Hrvatske,
ili

– predstavlja prijetnju sigurnosti Republike Hrvatske,
javnom moralu, zaštiti zdravlja i života ljudi, životinja ili bilja, zaštiti nacionalnoga
blaga povijesne, umjetničke ili arheološke vrijednosti ili zaštiti intelektualnog
vlasništva, okoline, potrošača i drugog.

31) *Upravljanje rizikom* je sustavna identifikacija
rizika i provedba svih mjera nužnih za ograničavanje izloženosti riziku. To obuhvaća
radnje kao što su prikupljanje podataka i informacija, analiziranje i procjenjivanje
rizika, propisivanje i poduzimanje mjera i redovito provjeravanje i pregled postupaka
i njihovih rezultata, što se temelji na izvorima i strategijama carinske službe
i drugih službi u Republici Hrvatskoj, te na međunarodnim izvorima i strategijama.

32) *Zajednica* je Europska zajednica.

33) *Države članice* su države članice Europske
zajednice.«

Članak 2.

U članku 5. iza stavka 6. dodaje se stavak 7.
koji glasi:

»Kada osoba djeluje u ime ili za račun druge
osobe ili kao carinski zastupnik na stalnoj i poslovnoj osnovi, Središnji ured
Carinske uprave će je ovlastiti i odobriti joj status »ovlaštenoga gospodarskog
subjekta« prema članku 5.a. ovoga Zakona.«

Članak 3.

Iza članka 5. dodaje se članak 5.a koji glasi:

*»Članak 5.a*

Središnji ured Carinske uprave će, u suradnji s
drugim mjerodavnim tijelima, prema kriterijima predviđenim u stavku 3. ovoga
članka, odobriti status »ovlaštenoga gospodarskog subjekta« svakom gospodarskom
subjektu koji ima sjedište na carinskom području Republike Hrvatske.

»Ovlašteni gospodarski subjekt« može koristiti
olakšice pri provedbi sigurnosno-relevantnih provjera i/ili pojednostavljenja
predviđena carinskim propisima.

Kriteriji za odobravanje statusa »ovlaštenoga
gospodarskog subjekta« uključuju:

– primjereno pridržavanje carinskih propisa u
prethodnom razdoblju,

– zadovoljavajući sustav vođenja poslovnih i, po
potrebi, transportnih evidencija, koji omogućava odgovarajuće carinske
provjere,

– ispunjavanje uvjeta za obavljanje poslova
zastupanja u carinskom postupku, sukladno posebnim propisima,

– dokaz o financijskoj sposobnosti,

– po potrebi, odgovarajuće zaštitne i sigurnosne
mjere.

Vlada Republike Hrvatske propisat će:

– uvjete za odobravanje statusa »ovlaštenoga
gospodarskog subjekta«,

– uvjete za davanje odobrenja za uporabu
pojednostavljenja,

– vrstu i opseg olakšica koja se mogu odobriti s
obzirom na sigurnosno-relevantne provjere, uzimajući u obzir propise za
upravljanje rizikom, te

– uvjete i postupak prema kojima se status
»ovlaštenoga gospodarskog subjekta« može ukinuti.

»Ovlašteni gospodarski subjekt« dužan je
obavijestiti Carinsku upravu o svim statusnim i drugim promjenama koje bi mogle
utjecati na izdano odobrenje.«

Članak 4.

U članku 12. stavku 8. iza riječi: »godina«
dodaju se riječi: »u slučaju mišljenja o razvrstavanju robe, odnosno tri godine
u slučaju mišljenja o podrijetlu robe,«.

U točki a) iza podtočke
1. dodaje se nova podtočka 2. koja glasi:

»2. ako mišljenje više nije u skladu s
tumačenjima Carinske tarife donesenim na osnovi propisa o carinskoj tarifi:

– na nacionalnoj razini, zbog presude Upravnog
suda Republike Hrvatske,

– na razini Europske unije, zbog izmjena
Objašnjenja kombiniranog nazivlja,

– na međunarodnoj razini, zbog mišljenja o
razvrstavanju robe ili izmjena Objašnjenja Harmoniziranog sustava nazivlja i
brojčanog označavanja robe, usvojenog od strane Svjetske carinske organizacije
osnovane 1952. godine pod nazivom »Vijeće za carinsku suradnju,«.«

Dosadašnje podtočke 2.
i 3. postaju podtočke 3. i 4.

U točki b) iza podtočke
1. dodaje se nova podtočka 2. koja glasi:

»2. ako mišljenje više nije u skladu s
tumačenjima pravila o podrijetlu robe:

– na nacionalnoj razini, zbog presude Upravnog
suda Republike Hrvatske,

– na međunarodnoj razini, sa Sporazumom o
pravilima podrijetla Svjetske trgovačke organizacije (WTO) ili s mišljenjem
donesenim radi tumačenja Objašnjenja navedenog Sporazuma,«.

Dosadašnje podtočke 2.
i 3. postaju podtočke 3. i 4.

Stavci 10. i 11. mijenjaju se i glase:

»Osoba kojoj je dano obvezujuće mišljenje koje
prestaje vrijediti na temelju stavka 8. točke a) podtočke
2. do 4. ili točke b) podtočke 2. do 4. ovoga članka
može se koristiti tim mišljenjem još šest mjeseci od dana službene objave ili obavijesti,
ako je prije prestanka njegove važnosti na temelju tog mišljenja sklopila
obvezujući kupoprodajni ugovor za predmetnu robu. Međutim, kada je riječ o
proizvodima za koje se prilikom obavljanja carinskih formalnosti podnosi
potvrda za uvoz ili izvoz, razdoblje od šest mjeseci zamjenjuje se razdobljem
valjanosti potvrde. U slučaju predviđenom u stavku 8. točki a) podtočki 1) i točki b) podtočki
1) ovoga članka, propisom ili sporazumom može se odrediti razdoblje u kojem se
može koristiti obvezujuće mišljenje sukladno ovom stavku.

Obvezujuće mišljenje o razvrstavanju robe u
kombinirano nazivlje Carinske tarife, odnosno o podrijetlu robe može se
koristiti, prema uvjetima utvrđenim u stavku 10. ovoga članka, isključivo radi:

– određivanja uvoznih ili izvoznih carina,

– određivanja iznosa povrata izvoznih carina i
drugih iznosa koji se daju za uvoz ili izvoz povezanih s provođenjem
poljoprivredne politike,

– korištenja potvrda za uvoz ili izvoz koje se
podnose prilikom obavljanja formalnosti radi prihvaćanja carinske deklaracije
za određenu robu, pod uvjetom da su te potvrde bile izdane na temelju tih
mišljenja.«

Članak 5.

Iza članka 18. dodaje se članak 18.a koji glasi:

*»Članak 18.a*

Vlada Republike Hrvatske propisuje u kojim se
slučajevima i pod kojim uvjetima može pojednostaviti primjena ovoga Zakona.«

Članak 6.

Članak 22. mijenja se i glasi:

»Vlada Republike Hrvatske propisuje uvjete prema
kojima će se odobriti povoljnije tarifno postupanje koje određena roba može
imati zbog svoje vrste ili uporabe u posebne svrhe. Kada je potrebno odobrenje
na odgovarajući se način primjenjuje članak 98. i 99. ovoga Zakona.

»Povoljnije tarifno postupanje« u smislu stavka
1. ovoga članka znači smanjenu ili nultu stopu carine iz članka 4. točke 17.
ovoga Zakona, pa i u okviru količinskih ograničenja.«

Članak 7.

U članku 24. stavku 1. i 2. riječi: »cjelini«
zamjenjuju se riječima: »cijelosti«.

Članak 8.

U članku 34. stavku 1. riječ: »i« zamjenjuje se
riječju: »do«.

Članak 9.

U članku 37. stavku 1. iza riječi: »poglavlju«
stavlja se zarez i dodaju riječi: »članku VII. GATT-a iz 1994. godine«.

Članak 10.

Članak 43. briše se.

Članak 11.

U članku 47.a stavci 2. i 3. brišu se.

Članak 12.

U članku 48. brojka: »47.« zamjenjuje se
brojkom: »47.a«.

Članak 13.

Članak 54. mijenja se i glasi:

»Roba se pod carinskim nadzorom, uz odobrenje
carinarnice, može pregledati ili se mogu uzeti njezini uzorci, kako bi se
utvrdila njezina tarifna oznaka, carinska vrijednost ili carinski status.«

Članak 14.

U članku 66. stavku 2. brojka: »55.« zamjenjuje
se brojkom: »54.«.

Članak 15.

U članku 73. stavku 1. točki b) riječ:
»elektronskom« zamjenjuje se riječju: »elektroničkom«.

Članak 16.

U članku 78. stavku 1. riječ: »ukinuti«
zamjenjuje se riječju: »poništiti«, riječ: »pogreškom« zamjenjuje se riječju:
»greškom«, a iza riječi: »primjeren« dodaju se riječi: »a roba se odmah stavlja
u odgovarajući carinski postupak«.

U stavku 2. riječ: »ukidanju« zamjenjuje se
riječju: »poništavanju«.

Stavak 3. mijenja se i glasi:

»Deklaracija ne može biti poništena nakon
puštanja robe.«

Iza stavka 3. dodaje se novi stavak 4. koji
glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može propisati u kojim
se slučajevima i pod kojim uvjetima deklaracija može ukinuti nakon puštanja
robe.«

U dosadašnjem stavku 4., koji postaje stavak 5.,
riječ: »Ukidanje« zamjenjuje se riječima: »Poništavanje i ukidanje«.

Članak 17.

U članku 80. točka a) mijenja se i glasi:

»a) provjeriti deklaraciju i sve isprave u pisanom
ili elektroničkom obliku potrebne za primjenu propisa vezanih uz carinski
postupak za koji je roba deklarirana. Carinarnica može od deklaranta
zahtijevati prilaganje i drugih isprava kako bi utvrdila točnost podataka u
deklaraciji,«.

Članak 18.

U članku 84. stavku 1. iza riječi: »poduzeti«
dodaju se riječi: »ili na temelju članka 5.a ovoga Zakona odobriti gospodarskim
subjektima da poduzimaju«.

U stavku 2. riječi: »se to može učiniti uz
njezino« zamjenjuju se riječima: »gospodarski subjekti koji za to imaju«.

Članak 19.

U članku 88. stavku 1. iza riječi: »postupaka«
stavlja se zarez i dodaju riječi: »a da se istovremeno osigura da se postupci
provode na pravilan način,«.

Stavak 3. mijenja se i glasi:

»Osim u slučajevima koje propiše Vlada Republike
Hrvatske, deklarant je dužan u odobrenom roku
podnijeti dopunsku deklaraciju koja može biti opća, periodična ili rekapitulativna.«

Članak 20.

U članku 89. iza stavka 1. dodaje se stavak 2.
koji glasi:

»Ako je carinska deklaracija podnesena elektroničkom
razmjenom podataka carinarnica može odobriti da isprave iz članka 74. stavka 2.
ovoga Zakona ne budu podnesene uz deklaraciju. U tom se slučaju isprave moraju
čuvati i biti na raspolaganju Carinskoj upravi.«

Članak 21.

U članku 91. stavak 2. mijenja se i glasi:

»Puštanje robe u slobodan promet podrazumijeva
primjenu mjera trgovinske politike, ispunjavanje drugih formalnosti u vezi s
uvozom robe i plaćanje carine i drugih davanja, uključujući porez na dodanu
vrijednost i posebne poreze, koje je carinarnica obvezna naplaćivati prilikom
uvoza.«

Članak 22.

U članku 94. stavak 1. mijenja se i glasi:

»Ako je roba puštena u slobodni promet uz
smanjenu ili nultu stopu carine zbog svoje uporabe u posebne svrhe, ta roba ostaje
pod carinskim nadzorom. Carinski nadzor prestaje kada se prestanu primjenjivati
uvjeti utvrđeni za odobrenje smanjene ili nulte stope carine, kada se roba
izveze ili uništi, ili kada je dopuštena uporaba robe u druge svrhe od onih
utvrđenih za primjenu smanjene ili nulte stope carine, uz uvjet da je plaćen
carinski dug.«

Članak 23.

U članku 96. iza stavka 3. dodaje se stavak 4.
koji glasi:

»Provedbene propise za primjenu carinskih
postupaka s odgodom i carinskih postupaka s gospodarskim učinkom, te za
pojednostavljenja, kao i za primjenu odredaba koje se odnose na mjere
trgovinske ili poljoprivredne politike donosi Vlada Republike Hrvatske.«

Članak 24.

Članak 97. mijenja se i glasi:

»Uporaba bilo kojeg carinskog postupka s
gospodarskim učinkom uvjetovana je odobrenjem koje izdaje carinarnica.«

Članak 25.

U članku 103. stavak 2. mijenja se i glasi:

»Prijevoz robe iz stavka 1. ovoga članka odvija
se:

a) prema postupku provoza određenom ovim
Zakonom,

b) prema postupku TIR karneta određenom
odredbama Konvencije TIR,

c) prema postupku ATA karneta određenom
odredbama Konvencije za privremeni uvoz, kada se ATA karnet koristi kao isprava
u postupku provoza,

d) poštom (uključujući pakete), ili

e) prema postupku određenom drugim konvencijama
kojima pristupi Republika Hrvatska.«

Iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»Primjena postupka provoza neće utjecati na
posebne odredbe koje se primjenjuju na prijevoz robe stavljene u carinski
postupak s gospodarskim učinkom.«

Članak 26.

Članak 104. mijenja se i glasi:

»Postupak provoza završava i obveze korisnika su
ispunjene podnošenjem robe i potrebnih isprava odredišnoj carinarnici sukladno
odredbama dotičnog postupka.

Otpremna carinarnica zaključuje postupak provoza
kada na temelju usporedbe podataka kojima raspolaže i podataka dostupnih
odredišnoj carinarnici može nedvojbeno utvrditi da je postupak okončan na
ispravan način.«

Članak 27.

Iznad članka 105. dodaje se naziv pododjeljka,
koji glasi:

*»II. Posebne odredbe«.*

Članak 28.

Članak 105. mijenja se i glasi:

»Postupak provoza primjenjuje se na robu koja
prolazi kroz područje treće države samo ako je takva mogućnost predviđena prema
međunarodnom ugovoru.«

Članak 29.

Iznad članka 106. briše se naziv pododjeljka:

»II. Posebne odredbe za postupak provoza«.

Članak 30.

Članak 106. mijenja se i glasi:

»Glavni je obveznik dužan položiti jamstvo radi
osiguranja plaćanja duga koji bi mogao nastati za tu robu, osim ako, sukladno
carinskim propisima, jamstvo nije potrebno polagati.

Jamstvo može biti:

a) pojedinačno jamstvo koje se odnosi na jedan
provoz, ili

b) zajedničko jamstvo koje se odnosi na više
provoznih postupaka ako je Središnji ured Carinske uprave glavnom obvezniku
odobrio korištenje takvog jamstva.

Odobrenje iz stavka 2. točke b) ovoga članka
može se dati samo osobama koje:

– imaju sjedište u Republici Hrvatskoj,

– su redovni korisnici postupaka provoza u
Republici Hrvatskoj i koje Carinskoj upravi dokažu da su nedvojbeno pouzdane
osobe koje ispunjavaju svoje obveze vezane uz te postupke, i

– nisu teže kršile ili nisu ponavljale kršenje
carinskih ili poreznih propisa.

Kada se odobrenje iz stavka 2. točke b) ovoga
članka daje osobama kojima je odobren status »ovlaštenoga gospodarskog
subjekta«, u skladu s člankom 5.a ovoga Zakona, ili drugim pouzdanim osobama, u
odobrenju se može odobriti korištenje zajedničkog jamstva u smanjenom iznosu
jamstvene svote, ili oslobođenje od obveze polaganja jamstva. Takvo odobrenje
može se dati samo osobama koje ispunjavaju sljedeće dodatne kriterije, i to:

a) pravilna uporaba postupaka provoza u
Republici Hrvatskoj tijekom prethodnog razdoblja,

b) suradnja s Carinskom upravom, i

c) dobar financijski položaj koji je dovoljan za
ispunjavanje obveza te osobe.

Vlada Republike Hrvatske propisat će uvjete i
postupak davanja odobrenja iz stavka 3. i 4. ovoga članka.

Odobrenje za korištenje jamstva u smanjenom
iznosu, odnosno oslobođenje od polaganja jamstva neće se odobriti za robu za
koju Vlada Republike Hrvatske propiše da predstavlja povećan rizik, te za robu
za koju je utvrđeno da je predmet prijevare.

U slučaju saznanja nastupa okolnosti protivnih
uvjetima ili dodatnim kriterijima za izdavanje odobrenja iz stavka 3. ili 4.
ovoga članka Središnji ured Carinske uprave može ukinuti odnosna odobrenja.«

Članak 31.

Iza članka 106. dodaje se članak 106.a koji
glasi:

*»Članak 106.a*

Polaganje jamstva nije potrebno u slučaju
prijevoza:

a) zrakom,

b) morem i rijekama,

c) cjevovodima,

d) hrvatskim željeznicama.

U slučajevima iz stavka 1. ovoga članka
prijevoznik je glavni obveznik.

Jamstvo se, osim u slučajevima koje treba
utvrditi po potrebi u skladu s postupkom odbora, ne treba položiti za prijevoz:

a) zrakom,

b) rijekom Rajnom i vodenim putovima Rajne,

c) cjevovodima,

d) koji obavljaju željeznička društva država
članica.

U skladu s postupkom odbora određuju se
slučajevi u kojima je moguće ne zahtijevati polaganje jamstva u vezi s
prijevozom robe na vodenim putovima koji nisu navedeni u stavku 3. točki b)
ovoga članka.«

Članak 32.

Članak 107. mijenja se i glasi:

»Glavni obveznik je korisnik postupka provoza i
odgovoran je za:

a) predaju robe odredišnoj carinarnici u
nepromijenjenu stanju i u propisanu roku te uz poštivanje mjera koje je
carinarnica prihvatila radi osiguranja istovjetnosti robe, te

b) poštivanje odredaba koje se odnose na
postupak provoza.

Bez obzira na obveze glavnog obveznika iz stavka
1. ovoga članka, prijevoznik ili osoba koja primi robu znajući da je ona u
postupku provoza također je odgovoran za predaju robe odredišnoj carinarnici u
nepromijenjenu stanju do propisanog roka i uz poštivanje mjera koje je
carinarnica prihvatila za osiguranje istovjetnosti.«

Članak 33.

Članak 108. mijenja se i glasi:

»Provedbene propise za postupak provoza i
iznimke od pravila provedbe postupka donosi Vlada Republike Hrvatske.

Pod uvjetom da je zajamčena provedba mjera
Zajednice koje se primjenjuju na robu:

a) države članice imaju pravo bilateralnim i
multilateralnim dogovorima među sobom uspostaviti pojednostavljene postupke u
skladu s kriterijima koje treba odrediti prema okolnostima i koji se
primjenjuju na određene vrste robe ili određene tvrtke,

b) svaka država članica ima pravo u određenim
okolnostima uspostaviti pojednostavljene postupke za robu za koju nije
predviđeno kretanje na teritoriju druge države članice.

O pojednostavljenim postupcima iz stavka 2.
ovoga članka potrebno je obavijestiti Europsku komisiju.«

Članak 34.

U članku 110. stavku 2. riječi: »prostor koji«
zamjenjuju se riječima: »svako mjesto koje«, a riječ: »koji« zamjenjuje se
riječju: »koje«.

Članak 35.

U članku 113. stavku 1. točka b) mijenja se i
glasi:

»b) za ispunjenje obveza koje proizlaze iz
skladištenja robe koja je obuhvaćena postupkom carinskog skladištenja, i«.

Članak 36.

U članku 119. stavku 2. riječi: »Ministar financija«
zamjenjuju se riječima: »Vlada Republike Hrvatske«, iza riječi: »poljoprivrede«
stavlja se zarez, a riječi: »i šumarstva« zamjenjuju se riječima: »šumarstva i
vodnoga gospodarstva«.

Iza stavka 3. dodaje se novi stavak 4. koji
glasi:

»Vlada Republike Hrvatske donosi popis
uobičajenih oblika rukovanja iz stavka 1. do 3. ovoga članka.«

U dosadašnjem stavku 4., koji postaje stavak 5.,
brojka: »2« zamjenjuje se brojkom: »3«, a točka na kraju rečenice zamjenjuje se
zarezom i dodaju riječi: »koja utvrđuje uvjete pod kojima se ti oblici mogu
obavljati.«.

Članak 37.

U članku 120. stavku 1. riječ: »premjestiti«
zamjenjuje se riječju: »iznijeti«, riječ: »Premještaj« zamjenjuje se riječju:
»Iznošenje«, te riječ: »premještaj« riječju: »iznošenje«.

Članak 38.

U članku 125. stavku 1. iza riječi: »članka,«
dodaju se riječi: »uz primjenu mjera iz stavka 4. ovoga članka,«.

U stavku 2. dodaje se rečenica koja glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može propisati
slučajeve u kojima se može dopustiti da istovrijedna roba bude na višem stupnju
obrade nego uvozna roba.«

Stavak 4. mijenja se i glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može propisati mjere
kojima se zabranjuje, propisuju dodatni uvjeti ili se olakšava primjena stavka
1. ovoga članka.«

Članak 39.

Iza članka 125. dodaje se članak 125.a koji
glasi:

*»Članak 125.a*

Postupak unutarnje proizvodnje u sustavu odgode
također se primjenjuje i na proizvode dobivene od istovrijedne domaće robe
umjesto uvozne robe kako bi istovjetni dobiveni proizvodi mogli ispuniti uvjete
za oslobođenje od plaćanja izvoznih carina kojima bi podlijegali.«

Članak 40.

U članku 126. stavku 2. točki c) dodaje se
rečenica koja glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može utvrditi
slučajeve u kojima se gospodarski uvjeti smatraju ispunjenima.«

Članak 41.

U članku 127. stavku 1. riječ: »otpremu«
zamjenjuje se riječju: »prodaju«.

U stavku 2. dodaje se rečenica koja glasi:

»Radi pojednostavljenja može se odobriti da
razdoblje koje počinje unutar kalendarskog mjeseca ili tromjesečja završava na
zadnji dan sljedećega kalendarskog mjeseca, odnosno tromjesečja.«

Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može propisati posebne
rokove za određene proizvodne radnje ili za određenu uvoznu robu.«

Članak 42.

U članku 128. stavak 2. mijenja se i glasi:

»Kada to okolnosti opravdavaju, a posebno kada
se proizvodna radnja uobičajeno izvodi pod jasno određenim tehničkim uvjetima s
robom bitno istovjetnih svojstava i završava proizvodnjom dobivenih proizvoda
ujednačene kvalitete, carinarnica može prihvatiti standardne normative određene
na temelju unaprijed provjerenih stvarnih podataka.«

Članak 43.

Članak 129. mijenja se i glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može propisati
slučajeve u kojima te uvjete pod kojima se smatra da su roba u nepromijenjenom
stanju ili dobiveni proizvodi pušteni u slobodni promet.«

Članak 44.

U članku 130. stavku 1. riječ: »U« zamjenjuje se
riječima: »Uz poštivanje odredaba članka 131. ovoga Zakona u«.

Članak 45.

Članak 131. mijenja se i glasi:

»Iznimno od članka 130. ovoga Zakona, dobiveni
proizvodi:

a) podliježu uvoznim carinama koje su na njih
primjenjive kada:

– su pušteni u slobodni promet i nalaze se na
popisu robe koji donosi Vlada Republike Hrvatske, ukoliko su razmjerni
izvezenom dijelu dobivenih proizvoda koji nisu obuhvaćeni tim popisom. Iznimno,
korisnik odobrenja može tražiti da se carina za te proizvode obračuna na način
iz članka 130. ovoga Zakona,

– podliježu davanjima utvrđenima u okviru
poljoprivredne politike i kada to predviđaju odredbe koje donosi Vlada
Republike Hrvatske,

b) podliježu uvoznim carinama izračunatima u
skladu s pravilima koja se primjenjuju na dotični carinski postupak ili na
slobodne zone ili slobodna skladišta ako su bili stavljeni u postupak s odgodom
ili u slobodnu zonu ili slobodno skladište. Iznimno:

– korisnik odobrenja može tražiti da se carina
obračuna sukladno članku 130. ovoga Zakona,

– u slučajevima kada je za dobivene proizvode
određen neki od naprijed navedenih carinski dopuštenih postupanja ili uporaba,
osim postupka preradbe pod carinskim nadzorom, obračunati iznos carine mora
biti barem jednak iznosu izračunatom u skladu s člankom 130. ovoga Zakona,

c) mogu podlijegati pravilima koja uređuju
određivanje carina utvrđenih u okviru postupka za preradbu pod carinskim
nadzorom kada je uvozna roba mogla biti stavljena u taj postupak,

d) uživaju povoljnije carinsko postupanje jer su
namijenjeni za posebnu uporabu ako je takvo postupanje predviđeno u slučaju
istovjetne uvozne robe,

e) ne podliježu plaćanju uvozne carine ako je
takvo oslobođenje od plaćanja carine, sukladno članku 187. ovoga Zakona
predviđeno za istovjetnu uvoznu robu.«

Članak 46.

U članku 133. stavku 3. brojka: »97.« zamjenjuje
se riječima: »96. stavka 4.«.

Članak 47.

U članku 135. iza riječi: »istog članka,« dodaju
se riječi: »članka 125.a,«.

Članak 48.

U članku 139. iza riječi: »slučajevima« dodaju
se riječi: »i pod kojim uvjetima«.

Članak 49.

U članku 141. stavku 1. točki e) iza riječi: »robe
u Republici Hrvatskoj« dodaju se riječi: »(gospodarski uvjeti)« i rečenica koja
glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može utvrditi
slučajeve u kojima se gospodarski uvjeti smatraju ispunjenima.«

Članak 50.

U članku 142. iza brojke: »1.« stavlja se zarez,
a riječi: »i 2.« zamjenjuju se riječima: »2. i 4.«.

Članak 51.

U članku 148. stavku 2. dodaje se rečenica koja
glasi:

»Carinarnica može odrediti i kraće razdoblje u
suglasnosti s korisnikom odobrenja.«

Članak 52.

U članku 150. stavku 1. riječi: »ostaje u vlasništvu
osobe sa sjedištem ili prebivalištem izvan carinskoga područja Hrvatske, a«
brišu se.

U stavku 2. riječi: »slučajeve kada provedba
toga postupka nije dopuštena« zamjenjuju se riječima: »popis robe za koju se ne
može odobriti provedba toga postupka«.

Članak 53.

Članak 152.a briše se.

Članak 54.

U članku 154. stavku 1. točka b) mijenja se i
glasi:

»b) koja je prije izvoza bila puštena u slobodni
promet s potpunim oslobođenjem od uvozne carine zbog svoje uporabe u posebne svrhe
sve dok se primjenjuju uvjeti za odobravanje tog oslobođenja, osim ako se
proizvodna radnja odnosi na popravak,«.

Članak 55.

U članku 155. iza stavka 2. dodaje se stavak 3.
koji glasi:

»Vlada Republike Hrvatske propisuje slučajeve i
postupke za primjenu stavka 2. ovoga članka.«

Članak 56.

U članku 156. stavku 1. točki c) iza riječi:
»odobrenja« dodaje se riječ: »ozbiljno«.

Članak 57.

U članku 161. dodaje se stavak 2. koji glasi:

»Iznimno od članka 159. ovoga Zakona, Vlada
Republike Hrvatske može propisati slučajeve i posebne uvjete pod kojima se
troškovi proizvodnje primjenjuju kao osnovica za obračun carinskog duga pri
puštanju robe u slobodni promet nakon postupka vanjske proizvodnje.«

Članak 58.

U članku 165. stavku 1. riječ »privremeno« briše
se.

Članak 59.

U članku 169. iza stavka 4. dodaje se stavak 5.
koji glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može propisati iznimke
od stavka 4. ovoga članka.«

Članak 60.

Iza članka 170. dodaje se članak 170.a koji
glasi:

*»Članak 170.a*

U postupku privremenog izvoza robe odgovarajuće
se primjenjuju odredbe ovoga Zakona o postupku privremenog uvoza robe.«

Članak 61.

U članku 176. stavak 3. mijenja se i glasi:

»Odobrenje iz stavka 2. ovoga članka može se
dati samo korisniku slobodne zone.«

Članak 62.

U članku 185. stavku 2. riječi: »propisani
uvjeti« zamjenjuju se riječima: »propisane formalnosti«.

U stavku 4. riječi: »i 4.« zamjenjuju se
riječima: »do 5.«

Članak 63.

U članku 187. stavku 1. točki 19) riječ:
»boravištem« zamjenjuje se riječju: »prebivalištem«.

U stavku 2. riječi: »(članak 94.)« brišu se.

U podtočki a) riječ:
»kućanstva« briše se.

U podtočki b) iza
riječi: »članka« stavlja se zarez i dodaju riječi: »osim za predmete iz točke
13. ovoga članka,«.

Članak 64.

U članku 188. stavku 2. riječi: »povoljniju carinu«
zamjenjuju se riječima »smanjenu ili nultu stopu carine«, a riječ: »određene«
zamjenjuje se riječju: »posebne«.

Članak 65.

Članak 192. mijenja se i glasi:

»Ako carinarnica u skladu s carinskim propisima zahtijeva
polaganje osiguranja za namirenje carinskog duga i drugih davanja predviđenih
posebnim propisima, kao što su porez na dodanu vrijednost i posebni porezi,
osiguranje je dužan položiti dužnik ili osoba koja može postati odgovorna za
taj dug. Osiguranje za namirenje carinskog duga uključuje i osiguranje
namirenja davanja koje je Carinska uprava po posebnim propisima obvezna
naplaćivati prilikom uvoza i izvoza robe.

Carinarnica će zahtijevati polaganje samo
jednoga osiguranja u odnosu na određenu robu ili određenu deklaraciju.
Osiguranje položeno za određenu deklaraciju vrijedit će za svu robu obuhvaćenu
ili puštenu prema toj deklaraciji.

Carinarnica može odobriti da umjesto osobe
obvezane na davanje osiguranja osiguranje položi treća osoba.

Polaganje osiguranja neće se zahtijevati od
tijela državne uprave.

 Vlada Republike Hrvatske može propisati
druge slučajeve u kojima se neće zahtijevati polaganje osiguranja, ili u kojima
će se odobriti polaganje osiguranja u smanjenom iznosu.«

Članak 66.

U članku 195. stavku 1. iza riječi: »obvezatno,«
dodaju se riječi: »uz poštivanje posebnih odredaba carinskih propisa koje se
odnose na postupak provoza,«.

Stavak 4. i 5. brišu se.

Članak 67.

Članak 197. mijenja se i glasi:

»Gotovinsko osiguranje polaže se u nacionalnoj
valuti (kunama).

S polaganjem gotovine izjednačava se polaganje
bilo kojeg drugog instrumenta koji se s obzirom na izdavatelja, uvjete i način
njihove naplate prihvaća kao sredstvo plaćanja u Republici Hrvatskoj.

Ministar financija propisat će koji se
instrumenti mogu prihvatiti kao sredstvo plaćanja, te uvjete i način polaganja
gotovine i s njome izjednačenih instrumenata plaćanja.«

Članak 68.

U članku 198. stavku 2. riječ: »druga«
zamjenjuje se riječju: »treća«.

Članak 69.

Članak 200. mijenja se i glasi:

»Vlada Republike Hrvatske može propisati i druge
oblike osiguranja od onih navedenih u članku 196. ovoga Zakona.

Ukoliko je to predviđeno propisom iz stavka 1.
ovoga članka Carinska uprava može prihvatiti i druge oblike osiguranja ako oni
na istovrijedan način osiguravaju plaćanje carinskog duga.

Carinska uprava će odbiti osiguranje koje
predloži dužnik ako smatra da takvo osiguranje ne osigurava sigurno plaćanje
carinskog duga.«

Članak 70.

U članku 202. stavak 1. mijenja se i glasi:

»Osiguranje za namirenje carinskoga duga ne može
prestati dok se carinski dug za koji je položeno osiguranje ne ugasi ili ne
nastupe okolnosti zbog kojih carinski dug više ne može nastati. Kada se
carinski dug ugasi ili nastupe okolnosti zbog kojih carinski dug više ne može
nastati odmah prestaje i osiguranje za namirenje toga carinskog duga.«

Stavak 2. briše se.

Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 2.

Članak 71.

U članku 203. riječi »Ministar financija«
zamjenjuju se riječima: »Vlada Republike Hrvatske«.

Članak 72.

U članku 204. stavak 3. mijenja se i glasi:

»Dužnik je deklarant.
U slučaju neizravnog zastupanja dužnik je također i osoba za čiji je račun
carinska deklaracija podnesena.«

Članak 73.

U članku 205. stavku 2. riječi: »stavak 2.«
zamjenjuju se riječima: »stavka 1. podtočke 2.«.

U stavku 5. riječi »Carinski su dužnici:«
zamjenjuju se riječima »Dužnici su:«.

Podtočke b) i c) mijenjaju se i
glase:

»b) osobe koje su sudjelovale u nezakonitome
unosu robe, a znale su ili su prema okolnostima slučaja morale znati da je
takav unos nezakonit, i

c) osobe koje su odnosnu robu stekle u
vlasništvo ili posjed premda su u trenutku stjecanja ili primitka robe znale
ili su prema okolnostima slučaja morale znati da je roba nezakonito unesena u
carinsko područje Republike Hrvatske, odnosno iz slobodne zone ili slobodnog
skladišta nezakonito unesena u ostali dio toga područja.«

Članak 74.

U članku 206. stavku 4. riječi: »Carinski su
dužnici za carinski dug iz stavka 1. ovoga članka:« zamjenjuju se riječima:
»Dužnici su:«.

Podtočke b) i c) mijenjaju se i
glase:

»b) osobe koje su sudjelovale kod izuzimanja
robe premda su prema okolnostima slučaja znale ili su morale znati da se radi o
izuzimanju robe ispod carinskog nadzora,

c) osobe koje su takvu robu stekle ili primile u
posjed premda su u trenutku stjecanja, odnosno primitka znale ili su prema
okolnostima slučaja morale znati da se radi o robi izuzetoj ispod carinskog
nadzora, te«.

Članak 75.

U članku 207. stavku 1. točki b) riječi:
»carinskog oslobođenja ili primjene povoljnije« zamjenjuju se riječima:
»smanjene ili nulte stope«, a riječ: »određenu« zamjenjuje se riječju:
»posebnu«.

U stavku 2. riječi: »carinskog oslobođenja ili
primjene povoljnije« zamjenjuju se riječima: »smanjene ili nulte stope«, a
riječ: »određenu« zamjenjuje se riječju: »posebnu«.

U stavku 3. riječi: »Carinski je dužnik«
zamjenjuju se riječima: »Dužnik je«.

Članak 76.

U članku 208. stavku 4. riječi: »carinski je
dužnik« zamjenjuju se riječima: »dužnik je«.

U stavku 5. riječi: »carinskoga dužnika« zamjenjuju
se riječju: »dužnika«.

Članak 77.

U članku 209. stavak 1. mijenja se i glasi:

»Iznimno od odredbi članka 205. i članka 207.
stavka 1. podtočke a) ovoga Zakona, carinski dug za
određenu robu neće nastati ako osoba dokaže da obveze koje proizlaze iz:

a) odredaba članka 50. do 53. ovoga Zakona te
članka 180. stavka 1. podtočke 2. ovoga Zakona,

b) privremenog smještaja te robe, ili

c) primjene carinskog postupka u koji je ta roba
bila stavljena,

nisu bile ispunjene zbog potpunog uništenja ili nepovratnog
gubitka robe, do čega je došlo uslijed naravi same robe, nepredviđenih
okolnosti, više sile ili uz odobrenje carinarnice.«

U stavku 3. riječ: »određene« zamjenjuje se
riječju: »posebne« a riječi: »oslobođenje od plaćanja carine ili primjenu povoljnije«
zamjenjuju se riječima: »smanjenu ili nultu stopu«.

Članak 78.

U članku 210. riječ: »određene« zamjenjuje se
riječju: »posebne«, a riječi: »povoljniju carinu« zamjenjuju se riječima:
»smanjenu ili nultu stopu carine«.

Članak 79.

U članku 211. riječ: »određene« zamjenjuje se
riječju: »posebne«, a riječi: »sniženu carinu« zamjenjuju se riječima:
»smanjenu ili nultu stopu carine«.

Članak 80.

U članku 212. stavak 3. mijenja se i glasi:

»Dužnik je deklarant.
U slučaju neizravnog zastupanja dužnik je također i osoba za čiji je račun
carinska deklaracija podnesena.«

Članak 81.

U članku 213. stavku 3. riječi: »Carinski je
dužnik:« zamjenjuju se riječima: »Dužnik je:«.

Članak 82.

U članku 214. stavak 3. mijenja se i glasi:

»Dužnik je deklarant.
U slučaju neizravnog zastupanja dužnik je također i osoba za čiji je račun
carinska deklaracija podnesena.«

Članak 83.

U članku 215. stavku 2. riječ: »protupropisano« zamjenjuje se riječju: »protupropisno«, a
iza riječi: »opojne« dodaje se riječ: »droge«.

Članak 84.

Članak 216. mijenja se i glasi:

»Ako je carinskim propisima predviđeno
povoljnije carinsko postupanje s robom zbog njezine prirode ili uporabe u
posebne svrhe ili potpuno ili djelomično oslobođenje od uvoznih ili izvoznih
carina na temelju članka 22., 94., 153. ili 187. do 190. ovoga Zakona, takvo
povoljnije postupanje ili oslobođenje također se primjenjuje u slučajevima kada
je carinski dug nastao na temelju članka 205. do 208., 213. ili 214. ovoga
Zakona, pod uvjetima da korisnik odobrenja za povoljnije postupanje ili
oslobođenje nije postupao prijevarno ili s grubim nemarom te ako podnese dokaze
o ispunjavanju ostalih uvjeta za primjenu povoljnijeg postupanja ili
oslobođenja.«

Članak 85.

U članku 219. stavku 2. riječ: »kao« briše se.

U stavku 3. iza riječi: »okončan« dodaju se
riječi: »a mjesto nastanka carinskog duga ne može se utvrditi na temelju
odredaba stavka 1. i 2. ovoga članka,«.

Iza stavka 4. dodaju se stavci 5. i 6. koji
glase:

»Carinarnica iz članka 221. stavka 1. ovoga
Zakona je carinarnica države članice u kojoj carinski dug nastaje ili se smatra
da je nastao u skladu s ovim člankom.

Ako carinarnica ustanovi da je carinski dug
nastao prema članku 205. ovoga Zakona u nekoj drugoj državi članici, a iznos
tog duga je manji od 5.000 EUR, smatra se da je dug nastao u državi članici u
kojoj je dug ustanovljen.«

Članak 86.

U članku 220. stavak 3. mijenja se i glasi:

»Dužnik je deklarant.
U slučaju neizravnog zastupanja dužnik je također i osoba za čiji je račun
carinska deklaracija podnesena.«

Članak 87.

U članku 221. stavku 2. točki b) točka na kraju
rečenice zamjenjuje se zarezom.

Iza točke b) dodaje se točka c) koja glasi:

»c) ako je svota carine niža od svote carine
propisane sukladno stavku 5. ovoga članka.«.

U stavku 3. brojka: »3.« zamjenjuje se brojkom:
»4.«.

U stavku 5. riječ: »naknadno« briše se.

Članak 88.

U članku 223. stavku 1. dodaje se rečenica koja
glasi:

»Produljeni rokovi ne smiju biti dulji od 8
dana.«

Dodaje se stavak 2. koji glasi:

»Rokovi iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuju
se u slučaju nepredviđenih okolnosti ili više sile.«

Članak 89.

U članku 225. stavak 4. mijenja se i glasi:

»Obavještavanje dužnika o dugu neće se provoditi
nakon isteka roka od tri godine računajući od isteka godine u kojoj je dug nastao.
U slučaju podnošenja žalbe u smislu članka 8. ovoga Zakona, ovaj se rok
produžava za vrijeme trajanja žalbenog postupka.«

Iza stavka 4. dodaje se stavak 5. koji glasi:

»Ako je carinski dug posljedica radnje koja je
bila kažnjiva u trenutku kada je bila počinjena, dužnik može, pod uvjetima
utvrđenim carinskim propisima, biti obaviješten o dugu i nakon isteka roka iz
stavka 4. ovoga članka.«

Članak 90.

U članku 226. stavku 3. riječi: »233. do«
zamjenjuju se riječima: »232., 234. i«, a iza riječi: »člankom 230.« dodaju se
riječi: »stavkom 1.«.

Članak 91.

U članku 230. stavak 4. briše se.

Članak 92.

Iza članka 230. dodaje se članak 230.a koji
glasi:

*»Članak 230.a*

Pravo na naplatu duga zastarijeva u roku od tri
godine računajući od isteka godine u kojoj je dug nastao.

Tijek zastare prekida se svakom službenom
radnjom Carinske uprave usmjerenom na utvrđivanje ili naplatu duga koja je
dužniku stavljena na znanje, kao i svakom radnjom poduzetom radi utvrđivanja
prekršajne odgovornosti.

Nakon poduzetih radnji iz stavka 2. ovoga članka
zastarni rok počinje ponovno teći.

Pravo na naplatu duga u svakom slučaju
zastarijeva nakon isteka šest godina računajući od isteka godine u kojoj je dug
nastao.«

Članak 93.

U članku 237. riječ: »zaračunavala« zamjenjuje se
riječju: »obračunala«, a riječi: »na vraćeni iznos obračunat će i platiti
kamatu u visini utvrđenoj« zamjenjuju se riječima: »obračunat će i platiti
kamatu sukladno«.

Članak 94.

Članak 238. mijenja se i glasi:

»Ako je carinski dug nezakonito ili greškom
otpušten ili vraćen, dužnik je obvezan platiti prvotni dug. Kamata će se
obračunati i naplatiti sukladno propisima o zateznoj kamati.«

Članak 95.

Članak 239. briše se.

Članak 96.

Članak 240. mijenja se i glasi:

»Novčanom kaznom od 10.000,00 do 1.000.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba, a novčanom kaznom od 3.000,00 do
100.000,00 kuna odgovorna osoba u pravnoj osobi kao i fizička osoba:

1) ako unese ili iznese, odnosno pokuša unijeti
ili iznijeti robu u carinsko područje odnosno iz carinskog područja, izvan
graničnog prijelaza ili preko graničnog prijelaza u vrijeme kad granični
prijelaz nije otvoren,

2) ako na skriven način unese ili iznese,
odnosno pokuša unijeti ili iznijeti robu preko graničnog prijelaza,

3) ako unese ili iznese, odnosno pokuša unijeti
u carinsko područje ili iznijeti iz carinskog područja zaštićene životinje,
gljive i biljke kao i njihove dijelove ili derivate,

4) ako ne prijavi kulturna ili prirodna dobra
koja iznosi iz carinskoga područja ili unosi u carinsko područje.

Novčanom kaznom od 5.000,00 do 900.000,00 kuna
kaznit će se i fizička osoba obrtnik i osoba koja obavlja drugu samostalnu
djelatnost ako je prekršaj iz stavka 1. ovoga članka počinila u vezi s
obavljanjem njezina obrta ili druge samostalne djelatnosti.«

Članak 97.

Članak 241. mijenja se i glasi:

»Novčanom kaznom od 3.000,00 do 900.000,00 kuna
kaznit će se za prekršaj pravna osoba, a novčanom kaznom od 1.000,00 do
100.000,00kuna odgovorna osoba u pravnoj osobi kao i fizička osoba:

1) ako prilikom ulaska u carinsko područje ili
izlaska iz carinskog područja bez prijave carinarnici pokuša prenijeti ili
prenese robu preko graničnog prijelaza, (članak 49. stavak 1.),

2) ako unese ili iznese, odnosno pokuša unijeti
ili iznijeti preko graničnog prijelaza vozilo na kojemu su krivotvoreni
identifikacijski brojevi šasije ili na koji su stavljene nepripadajuće
registarske oznake, ili ako za vozilo podnese krivotvorene ili nepripadajuće prometne isprave,

3) ako istovari ili pretovari robu bez odobrenja
carinarnice ili na mjestu koje nije za to određeno ili odobreno (članak 58.),

4) ako robom u privremenom smještaju raspolaže
protivno uvjetima koje je odobrila carinarnica (članak 63. stavak 1. i članak
64.),

5) ako ne obavijesti carinarnicu o činjenicama
koje su nastale nakon donošenja odobrenja za carinski postupak s odgodom ili za
carinski postupak s gospodarskim učinkom (članak 99. stavak 2.),

6) ako prije isteka propisanog roka robu puštenu
u slobodan promet uz oslobođenje od plaćanja carine proda, otuđi po drugoj
osnovi, dade drugom na uporabu, zalog, najam, rabi u druge svrhe ili preda kao
osiguranje za druge obveze, a da prethodno ne podmiri carinski dug (članak 187.
stavak 1.),

7) ako robom puštenom u slobodni promet uz
smanjenu ili nultu stopu carine zbog svoje uporabe u posebne svrhe raspolaže
protivno svrsi zbog koje je odobreno povoljnije tarifno postupanje (članak 22.
i 94.),

8) ako odredišnoj carinarnici, u provoznome
postupku, ne preda svu robu ili dio robe i pripadajuće isprave ili robu preda u
promijenjenu stanju (članak 104. i 107.),

9) ako ne preveze unesenu robu putem i na način
koji je odredila carinarnica (članak 50. stavak 1.),

10) ako postupa s robom kao da ispunjava uvjete
za privremeni uvoz, a to postupanje je protivno uvjetima za privremeni uvoz
robe propisanim odredbama ovoga Zakona ili Konvencijom o privremenom uvozu,

11) ako ne postupa u skladu s uvjetima i
obvezama propisanima ovim Zakonom ili određenima odobrenjem carinarnice, za
carinski postupak s odgodom i carinski postupak s gospodarskim učinkom (članak
99.),

12) ako u carinskoj deklaraciji neistinito,
netočno ili nepotpuno navede količinu, kakvoću, vrstu, tarifnu oznaku,
vrijednost ili podrijetlo robe, ili ne navede svu robu, pa je zbog toga
carinski dug obračunat ili plaćen u svoti manjoj od propisane (članak 71.
stavak 1. i članak 74.),

13) ako podnese isprave u svezi s provedbom
carinskog postupka, odnosno drugog carinski dopuštenog postupanja ili uporabe
robe u kojima je navedena druga količina, vrsta, kakvoća ili podrijetlo robe
(članak 71. stavak 1., članak 74. i 186.),

14) ako neistinitim prikazivanjem činjenica
ostvari ili pokuša ostvariti oslobođenje od plaćanja uvozne carine (članak
160., 187. i 188.),

15) ako raspolaže robom prije nego što je
carinarnica pusti u zahtijevani carinski postupak,

16) ako s robom puštenom od strane carinarnice
raspolaže protivno uvjetima odobrenog postupka,

17) ako ne osigura carinska obilježja od
oštećenja, odnosno uništenja ili ih ukloni, ošteti ili uništi s robe ili
prijevoznog sredstva bez odobrenja carinarnice (članak 84. stavak 2.),

18) ako robu, čiji je uvoz zabranjen, ne iznese
iz carinskoga područja u roku koji je odredila carinarnica,

19) ako onemogućuje carinski nadzor nad
poslovanjem u slobodnoj zoni ili slobodnome skladištu (članak 173.),

20) ako u slobodnoj zoni ili slobodnom skladištu
obavlja djelatnost suprotno odredbama ovoga Zakona ili bez suglasnosti
carinarnice (članak 176. do 178.),

21) ako neistinitim prikazivanjem činjenica
ostvari ili pokuša ostvariti povrat ili otpust carinskoga duga (članak 232. do
235.).

Novčanom kaznom od 3.000,00 do 700.000,00 kuna
kaznit će se i fizička osoba obrtnik i osoba koja obavlja drugu samostalnu
djelatnost ako je prekršaj iz stavka 1. ovoga članka počinila u vezi s
obavljanjem njezina obrta ili druge samostalne djelatnosti.«

Članak 98.

Članak 242. mijenja se i glasi:

»Novčanom kaznom od 2.000,00 do 100.000,00 kuna
kaznit će se za prekršaj pravna osoba, a novčanom kaznom od 500,00 do20.000,00
kuna odgovorna osoba u pravnoj osobi kao i fizička osoba:

1) ako robu i pripadajuće isprave u provoznome
postupku ne preda u određenu roku odredišnoj carinarnici (članak 104. i 107.),

2) ako privremeno uvezenu ili privremeno
izvezenu robu u određenu roku ponovno ne izveze ili uveze ili ne zatraži drugi
carinski dopušten postupak ili uporabu (članak 148.),

3) ako robu u postupku unutarnje proizvodnje u
određenu roku ne izveze ili ponovno izveze ili ne zatraži drugi carinski
dopušten postupak ili uporabu (članak 127.),

4) ako u postupku unutarnje proizvodnje i u postupku
preradbe pod carinskim nadzorom u propisanu roku ne podnese obrazac za
završetak postupka,

5) ako ne podnese ili pravodobno ne podnese
skraćenu deklaraciju (članak 55.),

6) ako ne pruži isprave, podatke ili objašnjenja
potrebna carinskoj službi za provedbu carinskih i drugih propisa,

7) ako ne čuva isprave ili podatke sukladno
rokovima određenim ovim Zakonom (članak 17.),

8) ako ne podnese deklaraciju za carinski
dopušteno postupanje ili uporabu sukladno rokovima određenim ovim Zakonom
(članak 60. i 61.),

9) ako ne podnese dopunsku deklaraciju u
propisanu roku (članak 88. stavak 3.),

10) ako ne vodi ili neuredno vodi evidenciju
propisanu ili određenu odobrenjem Carinske uprave za određeni carinski postupak
ili drugi oblik carinski dopuštenoga postupanja s robom,

11) ako robu u postupku vanjske proizvodnje u
određenu roku ponovno ne uveze ili ne zatraži drugi carinski dopušteni postupak
ili uporabu (članak 157.),

12) ako robu u postupku vanjske proizvodnje u
sustavu zamjene uz prethodni uvoz nadomjesnih proizvoda ne izveze u propisanu
roku (članak 165.).

Novčanom kaznom od 1.000,00 do 50.000,00 kuna
kaznit će se i fizička osoba obrtnik i osoba koja obavlja drugu samostalnu
djelatnost ako je prekršaj počinila u vezi s obavljanjem njezina obrta ili
druge samostalne djelatnosti.«

Članak 99.

Članak 243. mijenja se i glasi:

»Pravna i odgovorna osoba u pravnoj osobi te
fizička osoba kod koje se zatekne u posjedu roba, odnosno koja kupi, proda,
preda drugom, primi na dar, prikrije, primi na čuvanje ili na prijevoz,
upotrijebi ili primi po bilo kojoj drugoj osnovi robu za koju zna ili je prema
okolnostima slučaja mogla znati da je riječ o robi koja je predmet prekršaja iz
članka 240. i 241. ovoga Zakona, kaznit će se kao da je sama počinila prekršaj,
istom kaznom koja je propisana za počinitelja prekršaja.

Novčanom kaznom iz članka 240. stavka 2. i
članka 241. stavka 2. ovoga Zakona, kaznit će se za prekršaj iz stavka 1. ovoga
članka i fizička osoba obrtnik i osoba koja obavlja drugu samostalnu djelatnost
ako je prekršaj počinila u vezi s obavljanjem njezina obrta ili druge
samostalne djelatnosti.«

Članak 100.

Članak 244. mijenja se i glasi:

»Novčanom kaznom od 500,00 kuna kaznit će se na
mjestu počinjenja prekršaja fizička osoba koja počini prekršaj iz članka 241.
stavka 1. točke 1. ovoga Zakona, ako se radi o robi do vrijednosti 5.000,00
kuna.

Novčanu kaznu iz stavka 1. ovoga članka izriče i
naplaćuje ovlašteni carinski službenik. Ako počinitelj prekršaja odbije odmah
platiti kaznu, protiv njega se pokreće redoviti prekršajni postupak.«

Članak 101.

Članak 245. mijenja se i glasi:

»Roba koja je predmet prekršaja iz članka 240. i
roba koja je predmet prekršaja iz članka 243. u svezi s člankom 240. ovoga
Zakona, oduzet će se.

Roba koja je predmet prekršaja iz stavka 1. i
stavka 2. ovoga članka, oduzet će se i u slučaju ako nije u vlasništvu
počinitelja prekršaja.

Prijevozno ili prijenosno sredstvo iskorišteno
za prijevoz, odnosno prijenos robe koja je predmet prekršaja iz članka 240.
ovoga Zakona, oduzet će se ako je vrijednost robe predmeta prekršaja veća od
1/3 vrijednosti prijenosnog ili prijevoznog sredstva.

Prijevozno ili prijenosno sredstvo iz stavka 3.
ovoga članka u koje je ugrađen poseban prostor za skrivanje robe, a koji je
iskorišten za prijevoz robe koja je predmet prekršaja, oduzet će se bez obzira
na vrijednost robe.

Prijevozno ili prijenosno sredstvo iz stavka 3.
i 4. ovoga članka oduzet će se i u slučaju kada nije u vlasništvu počinitelja
prekršaja.

Primjena odredaba ovoga članka ne utječe na prava
trećih osoba za naknadu štete od počinitelja prekršaja.«

Članak 102.

Članak 246. mijenja se i glasi:

»Roba ili prijevozno ili prijenosno sredstvo
može se oduzeti i kada se postupak protiv počinitelja prekršaja obustavlja zbog
toga što je u vrijeme počinjenja prekršaja bio maloljetan.

Roba ili prijevozno ili prijenosno sredstvo
kojim je prekršaj počinjen može se oduzeti i kad se protiv počinitelja
prekršaja ne može voditi prekršajni postupak zbog toga što je nepoznat ili
nedostupan nadležnom tijelu ili zbog postojanja drugih zakonskih smetnji, osim
u slučaju nastupanja apsolutne zastare.«

Članak 103.

Članak 248. briše se.

Članak 104.

U članku 249. stavku 2. riječ: »upozoriti«
zamjenjuje se riječima: »uz upozorenje«.

U stavku 3. riječi: »i potvrdu« zamjenjuju se
riječima: »s potvrdom«, riječ: »treba« zamjenjuje se riječju: »će«, a riječ:
»uzeta« zamjenjuje se riječju: »preuzeta«.

Članak 105.

Članak 250. mijenja se i glasi:

»Postupak za carinski prekršaj ne može se
pokrenuti kad proteknu tri godine od dana počinjenja prekršaja.

Zastara se prekida svakom postupovnom
radnjom nadležnog tijela koja se poduzima radi prekršajnog progona počinitelja
zbog počinjenog prekršaja.

Nakon svakog prekida zastara počinje ponovno
teći.

Postupak za carinski prekršaj ne može se
pokrenuti niti dalje voditi nakon isteka šest godina od dana kada je prekršaj
počinjen.«

Članak 106.

Članak 251. mijenja se i glasi:

»Za robu koja je oduzeta pravomoćnom odlukom carinskog
ili pravosudnog tijela carinarnica može na zahtjev vlasnika robe ili
počinitelja prekršaja u opravdanim slučajevima vlasniku robe ili počinitelju
prekršaja dopustiti otkup, sukladno odredbama ovoga Zakona i propisima
donesenim na osnovi ovoga Zakona.«

Članak 107.

Članak 252. mijenja se i glasi:

»Vijeće za prekršaje koje vodi prekršajni
postupak u prvome stupnju prilikom izricanja novčane kazne može u opravdanim
slučajevima dopustiti da se izrečena novčana kazna uplaćuje u ratama, ali rok
otplate ne može biti dulji od jedne godine.«

Članak 108.

U članku 254. stavku 1. riječi: »je carinarnica
oduzela« zamjenjuju se riječima: »carinarnica može oduzeti odnosno prodati«.

Stavak 2. mijenja se i glasi:

»Životinje, hranu i drugu lako pokvarljivu robu
iz stavka 1. ovoga članka carinarnica može odmah i neposredno prodati.«

Iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»Vlada Republike Hrvatske propisat će uvjete i
postupak prikupljanja, čuvanja i prodaje oduzete robe iz stavka 1. i 2. ovoga
članka kao i strane robe koja je sukladno carinskim propisima ustupljena u
korist države.«

Članak 109.

Članak 255. mijenja se i glasi:

»Ako se roba iz članka 254. ovoga Zakona ne može
prodati, odnosno upotrijebiti zbog zdravstvenih, veterinarskih, fitopatoloških, sigurnosnih ili drugih razloga propisanih
posebnim propisima, carinarnica će njome raspolagati, odnosno pitanje te robe
riješiti sukladno posebnim propisima.«

Članak 110.

U članku 256. riječi: »druge pristojbe koje«
zamjenjuju se riječima: »druga davanja koja«.

Članak 111.

Članak 257. mijenja se i glasi:

»Osim prodaje, roba iz članka 254. ovoga Zakona
može se besplatno ustupiti ili se s njom može raspolagati na drugi način uz
uvjete i na način koje propiše Vlada Republike Hrvatske.«

Članak 112.

Propisi za provedbu ovoga Zakona donijet će se u
roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 113.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana
objave u »Narodnim novinama«, a primjenjuje se od 1. siječnja 2006. godine, s
tim da se:

– odredbe članka 103. do 106., članka 106.a
stavka 1. i 2., članka 107. do 109., kao i odredbe članka 192. do 203. ovoga
Zakona, u dijelu što se odnosi na provozni postupak, primjenjuju do dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije o zajedničkom provoznom postupku
od 20. svibnja 1987. godine i Konvencije o pojednostavnjenju formalnosti u
robnom prometu od 20. svibnja 1987. godine, odnosno do dana pristupanja
Republike Hrvatske Europskoj uniji.

– od dana stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije o zajedničkom provoznom postupku od 20. svibnja 1987.
godine i Konvencije o pojednostavnjenju formalnosti u robnom prometu od 20.
svibnja 1987. godine, odnosno od dana pristupanja Republike Hrvatske Europskoj
uniji, prestaju primjenjivati važeće odredbe iz stavka 1. ovoga članka, a
počinju se primjenjivati odredbe članka 106.a stavka 3. i 4., članka 108.
stavka 2. i 3. i članka 219. stavka 5. i 6. ovoga Zakona, te odredbe Konvencije
o zajedničkom provoznom postupku od 20. svibnja 1987. godine i Konvencije o pojednostavnjenju
formalnosti u robnom prometu od 20. svibnja 1987. godine kao i odredbe ostalih
carinskih propisa Europske unije u dijelu što se odnosi na provozni postupak.

Klasa: 413-01/05-01/01

Zagreb, 17. studenoga 2005.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik

Hrvatskoga sabora

**Vladimir Šeks**, v.
r.

Zakon, NN 140/2005-2647