## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1093/2002 od 7. ožujka 2003.

### NN 45/2003 (21.3.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1093/2002 od 7. ožujka 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

576

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, pred­sjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom R. T. iz Š., na
sjednici Vijeća održanoj dana 7. ožujka 2003. godine, jednoglas­no je donio

## RJEŠENJE

I.Ustavna
tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.R.
T. iz Š. podnio je ustavnu tužbu protiv presude Uprav­nog suda Republike
Hrvatske, broj: Us-5877/2000-4 od 27. ve­ljače 2002. godine, kojom je odbijena
tužba podnositelja protiv rješenja Ministarstva financija Republike Hrvatske,
klasa: UP/I-112-02/00-01/3 od 11. svibnja 2000. godine.

Tim je rješenjem odbijen prijedlog podnositelja (tužitelja
u upravnom postupku) za obnovu upravnog postupka okončanog rješenjem
Ministarstva financija, klasa: UP/I-112-2/97-01/03 od 1. rujna 1997. godine,
kojim je bio odbijen prigovor podnositelja izjavljen protiv prvostupanjskog rješenja
od 24. srpnja 1997. godine o prestanku državne službe podnositelja, otpustom iz
službe.

*Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.*

2.U članku 62. stavku 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u nastavku: Ustavni zakon) propisano je:

*»(1) Svatko može podnijeti Ustavnom sudu
ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti,
tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s
javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ..., povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom ... (u daljnjem tekstu:
ustavno pravo).«.*

Sukladno
navedenom, odluke nadležnih tijela donesene u postupcima pokrenutim prijedlogom
za ponavljanje ili obnovu pravomoćno završenog sudskog postupka, odnosno
prijedlogom za obnovu upravnog postupka, u pravilu se ne smatraju poje­dinačnim
aktima iz članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv kojih je Ustavni sud
nadležan pružati ustavnosudsku zaštitu jer se u tim postupcima ne donosi odluka
o pravima i obvezama stranaka u postupku, odnosno odluka o biti stvari.

O pravima
i obvezama stranaka prethodno je već pravo­moćno odlučeno u postupku čije se
ponavljanje traži, a protiv tih su odluka, kao i protiv eventualnih povreda učinjenih
u postupcima u kojima su one donesene, stranke imale pravo Ustavnom sudu
podnijeti ustavnu tužbu radi zaštite ustavnih prava.

Stoga
se pojedinačnim aktima iz članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona, protiv kojih je
Ustavni sud nadležan pružati ustavnosudsku zaštitu, u pravilu imaju smatrati
samo odluke donesene u prethodno provedenom, pravomoćno završenom postupku
kojima je odlučeno o pravima ili obvezama stranaka, ali ne i odluke donesene u
postupku u kojem se rješavalo o njegovom ponavljanju.

3.Navedeno
stajalište Ustavni sud je izrazio i podrobno obrazložio u svom rješenju, broj:
U-III-1165/2000 od 28. listopada 2002. godine, objavljenom u »Narodnim
novinama«, službenom listu Republike Hrvatske, broj 126/2002.

4.Slijedom
navedenog, na temelju članka 72. u vezi s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno
je kao u točki I. izreke, dok se odluka o objavi (točka II. izreke) temelji na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1093/2002
Zagreb, 7. ožujka 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 45/2003-576