## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3766/2007 od 9. prosinca 2009.

### NN 5/2010 (11.1.2010.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3766/2007 od 9. prosinca 2009.

5 11.01.2010 Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3766/2007 od 9. prosinca 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

144

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za rješavanje pretpostavki za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Nevenka Šernhorst, predsjednica Vijeća, te suci Marko Babić i Antun Palarić, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo P. R. iz L., zastupan po E. P., odvjetnici iz Z., na sjednici održanoj 9. prosinca 2009. godine, jednoglasno je donio

RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-5174/2006 od 31. svibnja 2007. godine kojim je odbijena tužba podnositelja izjavljena protiv rješenja tužene Zadarske županije, Županijskog poglavarstva klasa: UP/I-112-02/06-01/02, urbroj: 2198/1-03-06-4 od 4. travnja 2006. Navedenim drugostupanjskim rješenjem odbijen je prigovor podnositelja protiv rješenja Županijskog poglavarstva Zadarske županije klasa: UP/I-112-02/06-01/02, urbroj: 2198/1-03-06-2 od 2. ožujka 2006. kojim je podnositelj razriješen s radnog mjesta pročelnika Upravnog odjela za društvene djelatnosti.

2. U ustavnoj tužbi navodi se da su osporenim pojedinačnim aktom podnositelju povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 18. i 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

3. Člankom 71. stavcima 1. i 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisano je:

(1) Vijeće, odnosno sjednica Ustavnog suda ispituje samo one povrede ustavnih prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi.

(2) Ustavna tužba neće se uzeti u razmatranje u slučaju kad se ne radi o povredi ustavnog prava.

Člankom 32. Ustavnog zakona propisano je:

Ustavni sud će rješenjem odbaciti (...) ustavnu tužbu … u drugim slučajevima kad ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

Pod »odlučivanjem o biti stvari« u smislu članka 32. Ustavnog zakona razumijeva se odlučivanje o ustavnopravnoj biti stvari.

4. Sukladno Ustavu i Ustavnom zakonu, Ustavni sud nije tijelo sudbene vlasti, ne provodi sudski postupak i ne odlučuje meritorno o sudskim stvarima. Ustavni sud posebno je tijelo utemeljeno Ustavom radi zaštite pojedinačnih ljudskih prava i temeljnih sloboda (ustavnih prava) u postupku pokrenutom ustavnom tužbom.

5. Ustavna tužba nije redovni ili izvanredni pravni lijek u sustavu domaćih pravnih lijekova. Ona je posebno ustavnopravno sredstvo zaštite ustavnih prava u pojedinačnim slučajevima. Stoga nije dostatno pozvati se u ustavnoj tužbi na povrede koje su rezultat navodnih nezakonitosti što ih je počinilo nadležno tijelo ili sud u sudskom postupku. Protiv takvih nezakonitosti pravnu zaštitu pružaju redovni i specijalizirani sudovi u postupcima ustrojenim u više stupnjeva sudske zaštite. One iznimno mogu biti i predmet ispitivanja pred Ustavnim sudom, ali samo ako i u mjeri u kojoj mogu povrijediti ljudska prava i temeljne slobode zaštićene Ustavom.

U ustavnoj tužbi također nije dostatno ponoviti razloge koji su već istaknuti u žalbenim ili revizijskim postupcima pred sudom niti je dostatno samo navesti ustavna prava koja se smatraju povrijeđenima. Ustavna tužba mora sadržavati konkretne i obrazložene razloge eventualne povrede određenog ustavnog prava.

Konačno, kad je riječ o ustavnom jamstvu jednakosti pred zakonom, vlastiti slučaj valja dovesti, kad god je to moguće, u vezu s ostalim sličnim slučajevima i obrazložiti u čemu je on ustavnopravno specifičan da bi morao biti ispitan pred Ustavnim sudom.

6. U konkretnom slučaju prvostupanjsko tijelo je temeljem članka 53.a stavka 2. točke 4. Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi (»Narodne novine« broj 33/01. i 60/01.) donijelo rješenje o razrješenju podnositelja s radnog mjesta pročelnika Upravnog odjela za društvene djelatnosti u Županijskom poglavarstvu Zadarske županije, nakon što je utvrdilo da je podnositelj u obavljanju svoje dužnosti prekršio odredbe članaka 24., 25. i 29. Zakona o državnim službenicima i namještenicima (»Narodne novine« broj 27/1.), te odredbe članka 44. Zakona o osnovnom školstvu (»Narodne novine« broj 64/03.). U bitnome proizlazi da je podnositelj propustio poduzeti mjere za koje je bio ovlašten prilikom zaključivanja Ugovora o obavljanju poslova stručnog nadzora, zatim da je po njegovom odobrenju pojedinim prijevoznicima koji su obavljali prijevoz učenika tijekom 2004. godine odobrio isplatu iznosa većeg od ugovorenog bez sklapanja aneksa ugovora, da je svojim ponašanjem doprinio narušavanju međuljudskih odnosa unutar Odjela kojim je upravljao, te da se učestalo udaljavao iz radnih prostorija bez odobrenja nadređenog.

U ustavnoj tužbi podnositelj ponavlja razloge koje je isticao u žalbenom postupku i tužbi, a na koje su drugostupanjsko tijelo i Upravni sud u potpunosti odgovorili.

Obzirom da podnositelj u ustavnoj tužbi nije pokazao da nadležna upravna tijela u postupanju ili pri izricanju odluka nisu poštovala odredbe Ustava o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, odnosno da su proizvoljno protumačila mjerodavne odredbe zakona ili drugih propisa, Ustavni sud ocjenjuje da konkretan slučaj ne otvara pitanje ostvarenja ustavnih prava podnositelja. Stoga ne postoji ustavnopravna bit stvari o kojoj bi Ustavni sud odlučivao.

7. Sukladno navedenom, na temelju članka 32. Ustavnog zakona riješeno je kao pod točkom I. izreke. Objava rješenja pod točkom II. izreke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-3766/2007

Zagreb, 9. prosinca 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
mr. sc. Nevenka Šernhorst, v. r.

Rješenje, NN 5/2010-144