## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: 1725/2005 i U-II-3467/2007 od 17. ožujka 2009.

### NN 42/2009 (6.4.2009.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: 1725/2005 i U-II-3467/2007 od 17. ožujka 2009.

42 06.04.2009 Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: 1725/2005 i U-II-3467/2007 od 17. ožujka 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

974

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Aldo Radolović, zamjenik predsjednice Suda, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Mario Jelušić, Mario Kos, Davor Krapac, Ivan Matija, Željko Potočnjak, Agata Račan, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, odlučujući o prijedlozima za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugog propisa s Ustavom i zakonom, na sjednici održanoj 17. ožujka 2009. godine, donio je

ODLUKU

I. Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom te se ukida odredba članka 14. Odluke o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Dubrovniku (»Službeni glasnik Grada Dubrovnika« broj 5/03.).

II. Na temelju članka 38. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom Republike Hrvatske i zakonom, te se ukidaju članak 9. u dijelu koji glasi: »koja povlači ugovornu kaznu«, članak 10. i članak 11. Odluke o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Dubrovniku (»Službeni glasnik Grada Dubrovnika« broj 5/03.).

III. Ukinute odredbe članaka Odluke iz točaka I. i II. izreke ove odluke prestaju važiti 31. prosinca 2009. godine.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama« i »Službenom glasniku Grada Dubrovnika«.

i

RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članka 8. Odluke o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Dubrovniku (»Službeni glasnik Grada Dubrovnika« broj 5/03.).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama« i »Službenom glasniku Grada Dubrovnika«.

Obrazloženje

1. Hypo-Leasing Kroatien d.o.o. iz Zagreba i Euroomania iz Zagreba podnijeli su Ustavnom sudu prijedloge za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članaka 8. i 14. Odluke o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Dubrovniku (»Službeni glasnik Grada Dubrovnika« broj 5/03., u daljnjem tekstu: Odluka).

2. Sažeto, predlagatelji smatraju da je normativni sadržaj naznačenih članaka Odluke u nesuglasnosti s mjerodavnim odredbama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 35/05. i 41/08., u daljnjem tekstu: ZOO) kojima je propisano da ugovorna kazna ne može biti ugovorena za novčane obveze.

Navode da kao trgovačka društva koja između ostalih djelatnosti obavljaju i poslove iznajmljivanja vozila strankama – trećim osobama (rent-a-car), zaustavljanjem tih vozila na označenim parkirnim mjestima javnog parkirališta u pravilu s organizatorom i pružateljem usluga parkiranja ne zaključuju ugovor o korištenju javnog parkirališta. Slijedom navedenog, u slučaju povrede bitnih uvjeta ugovora o korištenju javnog parkirališta (propisanih člankom 9. Odluke) nisu pasivno legitimirani za obvezu uplate bilo kakvih ugovornih kazni.

Predlagatelji suglasno predlažu da Ustavni sud pokrene postupak ocjene ustavnosti i zakonitosti i ukine Odluku u osporenom dijelu.

Podredno, jedan od predlagatelja, pozivom na članak 45. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), predlaže donošenje privremene mjere za obustavu izvršenja pojedinačnih akata donesenih na temelju osporavanih članaka Odluke.

Zbog opsežnosti osporenih članaka Odluke, njihov se sadržaj navodi u točki 6. obrazloženja ove odluke i rješenja.

Prijedlozi su djelomično osnovani.

3. O suglasnosti zakona s Ustavom, odnosno drugih propisa s Ustavom i zakonom, odlučuje Ustavni sud Republike Hrvatske na temelju članka 128. alineja 1. i 2. Ustava, na način i u postupku koji su propisani Ustavom i Ustavnim zakonom.

Budući da je predmet ustavnosudske ocjene drugi propis, koji se u pravilu donosi radi provedbe zakona, on mora biti u skladu s Ustavom i zakonom.

4. Neposredno su mjerodavne za ocjenu ustavnosti osporenog dijela Odluke odredbe članka 3., članka 5. stavka 1., članka 134. stavka 1. i članka 136. Ustava.

Članak 3. Ustava, u dijelu koji je mjerodavan u konkretnom slučaju, glasi:

(...), vladavina prava (...) najviše su vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava.

Članak 5. stavak 1. Ustava glasi:

U Republici Hrvatskoj zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom, a ostali propisi s Ustavom i zakonom.

Mjerodavni dio članka 134. stavka 1. Ustava glasi:

(1) Jedinice lokalne samouprave obavljaju poslove iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana, a osobito poslove koji se odnose na uređenje naselja i stanovanja, prostorno i urbanističko planiranje, komunalnu djelatnost (...).

(2) Jedinice područne (regionalne) samouprave obavljaju poslove od područnog (regionalnog) značenja, a osobito poslove koji se odnose na (...) promet i prometnu infrastrukturu (...).

(3) Poslovi lokalnog i područnog (regionalnog) djelokruga uređuju se zakonom (...).

Članak 136. Ustava glasi:

U obavljaju poslova iz svog djelokruga tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave samostalna su i podliježu samo nadzoru ustavnosti i zakonitosti ovlaštenih državnih tijela.

5. Za ocjenu zakonitosti osporenih odredaba Odluke mjerodavni su članci 295. i 350. ZOO-a, koji glase:

VII. OPĆI UVJETI UGOVORA

Pojam i obvezatnost

Članak 295.

(1) Opći uvjeti ugovora su ugovorne odredbe sastavljene za veći broj ugovora koje jedna ugovorna strana (sastavljač) prije ili u trenutku sklapanja ugovora predlaže drugoj ugovornoj strani, bilo da su sadržani u formularnom (tipskom) ugovoru, bilo da se na njih ugovor poziva.

(2) Opći uvjeti ugovora dopunjuju posebne pogodbe utvrđene među ugovarateljima u istom ugovoru, i u pravilu obvezuju kao i ove.

(3) U slučaju neslaganja općih uvjeta i posebnih pogodbi, vrijede ove posljednje.

(4) Opći uvjeti ugovora moraju se objaviti na uobičajeni način.

(5) Opći uvjeti obvezuju ugovornu stranu ako su joj bili poznati ili morali biti poznati u vrijeme sklapanja ugovora.

Članak 350.

1) Vjerovnik i dužnik mogu ugovoriti da će dužnik platiti vjerovniku određeni novčani iznos ili pribaviti neku drugu materijalnu korist ako ne ispuni svoju obvezu ili ako zakasni s njezinim ispunjenjem ili ako je neuredno ispuni.

(...)

(3) Ugovorna kazna ne može biti ugovorena za novčane obveze.

5.1. Ustavni sud napominje da je u postupku ispitivanja zakonitosti podzakonskih akata, kojima jedinice lokalne samouprave uređuju organizaciju i način naplate parkiranja vozila na javnim parkiralištima, potrebno uzeti u obzir i članak 19. stavak 1. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi (»Narodne novine« broj 33/01., 60/01. – vjerodostojno tumačenje, 129/05. i 109/07.) i članak 5. stavak 1. točka 6., stavak 4. i stavak 11. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 67/08.).

Polazeći od zakona koji je bio na snazi u vrijeme donošenja Odluke, u ustavnosudskom postupku trebalo je razmotriti i članak 1. stavak 2. točku 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 46/96., 54/96. i 59/96.) i članak 5. stavak 1. točku 6. i stavak 8. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 105/04. i 142/06. – Uredba), koji danas nisu na snazi.

6. Gradsko vijeće Grada Dubrovnika na 25. sjednici održanoj 24. lipnja 2003. godine, na temelju članka 31. Statuta Grada Dubrovnika (»Službeni glasnik Grada Dubrovnika« broj 9/01.) i članka 20. Odluke o uređenju prometa na području Grada Dubrovnika (»Službeni glasnik grada Dubrovnika« broj 3/00.) donijelo je osporenu Odluku.

Članci 8., 9., 10., 11. i 14. Odluke glase:

Članak 8.

Isticanjem Parkirne karte s unutarnje strane vjetrobranskog stakla vozila, tj. zaustavljanjem vozila na parkirališnom mjestu ako parkirna karta nije istaknuta, vozač ili vlasnik vozila zaključuje s organizatorom parkiranja ugovor o korištenju javnim parkiralištem s naplatom, prihvaćajući opće uvjete propisane ovom odlukom.

Korisnik parkirališta mora kupljenu parkirnu kartu vidljivo istaknuti s unutarnje strane vjetrobranskog stakla vozila.

Parkirna je karta isprava kojom korisnik parkirališta dokazuje da je platio naknadu za parkiranje i da se na parkiralištu zadržava u okviru dopuštenog vremena.

Ugovorom iz stavka 1. ovog članka isključuje se čuvanje vozila i odgovornost za njegovo oštećenje ili krađu.

Članak 9.

Korisnik parkirališta čini povredu ugovora o korištenju javnim parkiralištem s naplatom, koja povlači ugovornu kaznu, ako:

a) ne istakne kupljenu parkirnu kartu s unutarnje strane vjetrobranskog stakla vozila ili ne plati parkiranje mobilnim telefonom u roku od 5 minuta od dolaska na parkiralište,

b) se ne koristi ispravnom parkirnom kartom,

c) prekorači dopušteno vrijeme parkiranja,

d) se ne koristi parkirališnim mjestom sukladno obilježenim oznakama na kolniku.

Članak 10.

Za povredu ugovora iz članka 9. ove Odluke plaća se ugovorna kazna u iznosu od 100,00 kuna.

Nalog za plaćanje ugovorne kazne izdaje osoba ovlaštena za nadzor parkiranja, te ga na odgovarajući način pričvršćuje na vozilo.

Dostavljanje naloga za plaćanje ugovorne kazne na način iz prethodnog stavka ovog članka smatra se urednim i naknadno oštećenje ili uništenje naloga ne utječe na valjanost dostavljanja te ne odgađa plaćanje ugovorne kazne.

Korisnik parkirališta dužan je postupiti po primljenom nalogu i platiti ugovornu kaznu u roku od 8 (osam) dana na način naznačen u nalogu.

Članak 11.

Ako korisnik parkirališta ne postupi u roku po nalogu izdanom sukladno s člankom 10. ove odluke, dužan je osim iznosa određenog u nalogu u daljnjih osam dana platiti troškove opomene u iznosu od 40.00 kuna, te zakonske zatezne kamate na što će se u nalogu upozoriti.

Ako korisnik parkirališta ne plati u zadanim rokovima, organizator parkiranja pokrenut će protiv njega a u svoje ime i za svoj račun odgovarajući ovršni postupak.

Članak 14.

Korisnikom parkirališta koji podliježe plaćanju ugovorne kazne smatra se vlasnik vozila koji je evidentiran u evidencijama Ministarstva unutarnjih poslove, prema registracijskoj oznaci vozila.

7. Ustavni sud je utvrdio da je u konkretnom slučaju riječ o pravno istovjetnom pitanju kao u odluci i rješenju broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine (»Narodne novine« broj 148 od 12. prosinca 2008. godine).

Razlozi zbog kojih je Sud djelomično prihvatio konkretne prijedloge predlagatelja i utvrdio nesuglasnost članka 14. Odluke, razlozi zbog kojih je pozivom na članak 38. stavak 2. Ustavnog zakona pokrenut postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom, s ukidanjem naznačenog dijela članka 9., članka 10. i članka 11. Odluke, kao i razlozi zbog kojih nije prihvatio dio prijedloga predlagatelja u odnosu na članak 8. Odluke, postoje i u predmetnom slučaju.

Stoga Ustavni sud upućuje na prihvaćeno pravno stajalište o istom pravnom pitanju izraženo u odluci broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine.

8. Na temelju članka 55. stavka 1. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama I. i II. izreke odluke.

Odluka o odgodi prestanka važenja ukinutih članka 14., dijela članka 9., članka 10. i članka 11. Odluke iz točke III. izreke ove odluke temelji se na članku 55. stavku 2. Ustavnog zakona. Slijedom odgode prestanka važenja ukinutih članka iz točke III. izreke odluke, o prijedlogu predlagatelja podnesenom na temelju članka 45. Ustavnog zakona nije posebno odlučivano.

Na temelju članka 43. Ustavnog zakona, Ustavni sud je riješio kao u točki I. izreke rješenja.

Odluka o objavi odluke i rješenja temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-II-1725/2005

U-II-3467/2007

Zagreb, 17. ožujka 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Zamjenik predsjednice Suda
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 42/2009-974