## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-387/2003 od 5. svibnja 2004. godine

### NN 73/2004 (2.6.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-387/2003 od 5. svibnja 2004. godine

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1509

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­či­va­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mr­konjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi B. S. iz Z., zastupanog po opunomoćeniku L. A.,
odvjetniku u Z., na sjednici održanoj 5. svibnja 2004. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti presudu u pred­metu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: P-488/98, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana od dana objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02.  –
pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, B. S. iz Z., V. 21, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 10.500,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija
Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj je podnio ustavnu tužbu pozivom na odredbu članka 63. stavka 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Repub­like Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02.-pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), smatrajući da mu je
nerazumno dugim trajanjem postupka pred tadašnjim Okružnim sudom u Zagrebu
povrijeđeno ustavno pravo sadržano u članku 29. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositelj navodi da je 23.
prosinca 1976. godine pred Općinskim sudom u Zagrebu L. M. podnijela tužbu
protiv njega radi utvrđenja imovine stečene u braku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu broj: P-488/98,
utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana 23. prosinca 1976. godine pred tadašnjim
Okružnim sudom u Zagrebu L. M. podnijela je tužbu protiv podnositelja ustavne
tužbe radi utvrđenja imovine stečene u braku.

Dana 13. studenoga 1978. godine podnositelj je podnio
protutužbu.

Do 5. studenoga 1997. godine donijeta je prvostupanjska
presuda koju je ukinuo Vrhovni sud Republike Hrvatske, te je predmet vraćen na
ponovno suđenje nadležnom Općinskom sudu u Zagrebu koji je nakon toga utvrdio
da je tužba povučena.

Dana 23. prosinca 1997. godine Županijski sud u
Zagrebu ukinuo je rješenje Općinskog suda u Zagrebu kojim je utvrđeno da je
tužba povučena, te je predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Ročište zakazano za 19. lipnja 1998. godine odgođeno
je na prijedlog stranaka koje su izjavile da je u izgledu sklapanje nagodbe.
Sud je stoga odgodio ročište te odredio da će iduće ročište biti zakazano po
prijedlogu stranaka.

Dana 28. siječnja 2000. godine, podnositelj je
podneskom izvijestio sud da stranke nisu sklopile nagodbu, te je predložio da
se zakaže rasprava i donese odluka prema stanju u spisu ističući da on nema
daljnjih dokaznih prijedloga.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju od 5. ožujka 2004. godine, Općinski sud u Zagrebu navodi kronologiju
postupanja u predmetu, no ne daje posebna obrazloženja u odnosu na duljinu
postupka.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...).

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj
tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i
obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu broj:
P-488/98, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 23.
prosinca 1976. godine, tužbom L. M. protiv podnositelja ustavne tužbe, radi
utvrđenja imovine stečene u braku.

Ustavna tužba je podnesena 6. veljače 2003. godine, a
do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da
do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje ukupno dvadeset
i šest (26) godina, jedan (1) mjesec i trinaest (13) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« - Međunarodni
ugovori, broj 18/97., 6/99.-pročišćeni tekst i 8/99.-ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja, između ostaloga, propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9.
studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na
članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem prav­nom poretku Republike
Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na donošenje sud­ske odluke u
razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 6. veljače 2003. godine
(to jest do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi pet (5) godina,
tri (3) mjeseca i jedan (1) dan.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju, predmet bio na rješavanju pred Županijskim sudom u
Zagrebu jedan mjesec i sedamnaest dana, a nakon toga je vraćen Općinskom sudu u
Zagrebu, koji je ročište zakazano za dan 19. lipnja 1998. godine odgodio na
prijedlog stranaka. Međutim, nakon što je podnositelj ustavne tužbe podneskom
od 28. siječnja 2000. godine zatražio nastavak postupka, nije održano niti jedno
ročište. Tako je razdoblje potpune neaktivnosti suda, do podnošenja ustavne
tužbe dana 6. veljače 2003. godine, trajalo tri (3) godine i osam (8) dana.

5.3.  PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
    (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe je prema utvrđenju Ustavnog
suda svojim ponašanjem uzrokovao zastoj u postupku od 19. lipnja 1998. godine
do 28. siječnja 2000. godine. Naime, podnositelj je zajedno s protustrankom
predložio odgodu ročišta zakazanog za 19. lipnja 1998. godine, a radi sklapanja
nagodbe. Nakon toga, on je svojim podneskom od 28. siječnja 2000. godine
izvijestio sud da nagodba nije sklopljena i predložio nastavak postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud nalazi da se radi o postupku koji je u
određenoj mjeri složen jer se tiče utvrđenja imovine stečene u braku i iziskuje
utvrđenje složenih činjenica.

6. Ustavni sud utvrđuje da postupak u predmetu broj:
P-488/98, koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu, traje preko dvadest i
šest godina. Imajući u vidu cjelokupno trajanje postupka i razdoblje potpune
neaktivnosti u trajanju duljem od tri godine, a koje je posljedica okolnosti
koje se mogu pripisati neučinkovitom postupanju nadležnog suda, Ustavni sud
utvrđuje da je povri­jeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogu­ćnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8.
Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-387/2003
Zagreb, 5. svibnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 73/2004-1509