## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3735/2003 od 12. travnja 2006.

### NN 58/2006 (26.5.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3735/2003 od 12. travnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1407**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio J. P. iz Z., kojega zastupa
J. M., odvjetnica iz Z., na sjednici održanoj 12. travnja 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 18. studenoga 2003. godine podnio ustavnu
tužbu radi duljine izvanparničnog postupka razvrgnuća suvlasničke zajednice
nekretnina.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Izvanparnični postupak započeo je 24. prosinca 1986. godine prijedlogom H. P.
i dr., podnesenim Općinskom sudu u Zagrebu radi razvrgnuća suvlasničke zajednice
na nekretnini koja je u naravi obiteljska stambena zgrada na Z., Z., koje su
suvlasnici podnositelj ustavne tužbe i predlagatelji. Podnositelj ustavne tužbe
je zajedno s R. S. iz Z., na početku izvanparničnog postupka imao položaj
protustranke.
Na ročištu održanom 13. veljače 1987. godine podnositelj ustavne tužbe potvrdio
je svoje suvlasništvo u 1/10 dijela na nekretnini, što je proizlazilo i iz
valjanog izvatka iz zemljišne knjige, tada priloženog dokumentaciji spisa
predmeta. Stranke su suglasno predložile da sud očevidom na licu mjesta s
vještakom građevinske struke utvrdi stanje nekretnine, izvrši procjenu i nakon
toga pokuša dogovoriti nagodbu između stranaka, u smislu prijedloga za civilnu
diobu nekretnine ili isplatu suvlasnika.
Rješenjem suda od 4. ožujka 1987. godine određen je uviđaj na licu mjesta,
imenovan je vještak i pozvani su predlagatelji da uplate predujam troškova
vještačenja.
Sud je 13. ožujka 1987. godine sastavio zapisnik na licu mjesta, Z., Z., uz
prisustvo stranaka i vještaka. Sud je građevinskom vještaku dodijelio rok od 40
dana da sačini diobeni elaborat, s prijedlogom da se dio suvlasnika,
podnositelja ustavne tužbe J. P. odvoji, te da se prikaže realni dio tog
suvlasnika na spornoj nekretnini (1/10 dijela) i dio koji bi mu pripadao u
novcu.
Dana 24. lipnja 1987. godine vještak je dostavio sudu pisani nalaz i mišljenje.
Podneskom od 24. rujna 1987. godine predlagatelji su prigovorili pisanom
vještačkom nalazu i mišljenju i tražili novi diobni prijedlog i vještački nalaz,
osporavajući pri tome dio koji bi prema vještačkom nalazu trebao pripasti J. P.,
podnositelju ustavne tužbe. Predlagatelji su predložili novog vještaka, ukoliko
se vještak koji je izradio nalaz ne očituje na njihove prigovore.
Na ročištu održanom 24. rujna 1987. godine predlagatelji su osporili vještački
nalaz i prijedlog vještaka za diobu sporne nekretnine. Protustranka J. P.,
podnositelj ustavne tužbe, prihvatio je nalaz vještaka i prijedlog za diobu
nekretnine. Sud je, u smislu prigovora predlagatelja, zakazao novo ročište za
20. listopada 1987. godine i pozvao vještaka da se tada očituje o prigovorima
predlagatelja.
Dana 6. rujna 1987. godine protustranka J. P., podnositelj ustavne tužbe,
odgovorio je na prigovore predlagatelja, očitovao se na nalaz vještaka
prihvaćajući ga u cijelosti i predložio da se nalaz vještaka prihvati kao osnova
za razvrgnuće suvlasničke zajednice.
Podneskom od 20. listopada 1987. godine vještak se očitovao na prigovore
predlagatelja.
Na ročištu održanom 20. listopada 1987. godine pristupile su obje stranke, a
punomoćnik predlagatelja zatražio je rok za očitovanje na odgovor J. P.,
podnositelja ustavne tužbe, i na očitovanje vještaka, jer je, kako je na ročištu
izjavio opunomoćenik predlagatelja, došlo do određenih promjena između
suvlasnika. Sud je opunomoćeniku predlagatelja dodijelio rok od 30 dana za
dostavljanje pisanog očitovanja.
Na ročištu održanom 13. siječnja 1988. godine sud je utvrdio promjenu na strani
predlagatelja, jer se od sada kao predlagatelji smatraju novi suvlasnici sporne
nekretnine, L. M. i M. Opunomoćenik novih predlagatelja zatražio je imenovanje
novog vještaka i provođenje nove diobe. Sud je rješenjem odredio provođenje
novog uviđaja s novim vještakom, o čemu će stranke biti obaviještene pisanim
putem.
Rješenjem od 9. veljače 1988. godine sud je odredio uviđaj na licu mjesta za 17.
veljače 1988. godine, uz prisustvo novog vještaka.
Zapisnikom od 17. veljače 1988. godine utvrđeno je da su na lice mjesta
pristupile obje stranke i novi vještak. Sud je vještaku dao dva mjeseca za
izradu pisanog nalaza i mišljenja te diobenog elaborata.
Novi vještak je 7. prosinca 1988. godine sudu dostavio pisani nalaz i mišljenje,
s diobenim prijedlogom.
Na ročištu održanom 9. ožujka 1989. godine pristupile su stranke i vještak.
Predlagatelji su prigovorili nalazu vještaka i zatražili njegovo očitovanje na
te prigovore. Protustranka J. P. nije imao prigovora na nalaz novog vještaka.
Na ročištu od 4. travnja 1989. godine opunomoćenik predlagatelja podneskom je
zatražio izuzeće suca i vještaka. Opunomoćenik protustranke J. P., podnositelja
ustavne tužbe, usprotivio se zahtjevu za izuzećem suca i vještaka. Sud je
rješenjem odredio da će se spis predmeta dostaviti predsjedništvu suda, radi
odluke o zahtjevu za izuzećem suca.
Rješenjem broj: Su-35/90 od 17. siječnja 1990. godine, predsjednik Općinskog
suda u Zagrebu odbio je zahtjev za izuzeće raspravnog suca.
Podneskom od 27. travnja 1990. godine protustranka J. P., podnositelj ustavne
tužbe, požuruje rad suda.
Predlagatelji su podneskom (datum tog podneska nije vidljiv iz preslike
podneska) zatražili odgodu ročišta zakazanog za 30. svibnja 1990. godine. Stoga
je sud zakazao novo ročište za 20. rujna 1990. godine.
Na ročištu održanom 20. rujna 1990. godine opunomoćenik predlagatelja izjavio je
da predlagatelji traže civilnu diobu i da se protive realnoj diobi, jer smatraju
da je stan unutar sporne nekretnine, koji bi pripao protustranci, veći od 1/10
dijela nekretnine. Punomoćnik predlagatelja zatražio je da vještak izradi dopunu
nalaza. Sud je rješenjem odredio da će se spis dostaviti vještaku radi
»revalorizacije i procjene vrijednosti« i da je protustranka J. P., podnositelj
ustavne tužbe, preuzeo obavezu ovjere diobenog elaborata.
Na prijedlog protustranke, sud je 29. svibnja 1991. godine dostavio spis
nadležnom upravnom tijelu, radi ovjere diobenog elaborata.
Dopisom od 8. studenoga 1991. godine, nadležno upravno tijelo obavijestilo je
Općinski sud u Zagrebu da se diobeni elaborat ne može ovjeriti, jer mu treba
prethoditi ishođenje građevne dozvole, uključivo do uporabne dozvole, kao što je
uvjetovano već i diobenim elaboratom.
Na ročištu održanom 7. veljače 1992. godine nisu pristupili predlagatelji, a
opunomoćenik protustranke je od suda zatražio dodjelu originala vještačkog
nalaza i diobenog elaborata, radi ovjere diobenog elaborata. Sud mu je dodijelio
rok od 2 mjeseca da ovjeri diobeni elaborat.
Dana 29. svibnja 1992. godine protustranka J. P., podnositelj ustavne tužbe,
obavještava sud da je nadležno upravno tijelo ovjerilo diobni elaborat i
predložio je sudu da donese rješenje o fizičkoj diobi nekretnine.
Ročište od 19. svibnja 1994. godine održano je u odsutnosti predlagatelja, a
protustranka J. P., podnositelj ustavne tužbe, i dalje je ostao kod prijedloga
da se provede fizička dioba nekretnine, uz prijedlog da se revalorizira iznos
naveden u vještačkom nalazu, koji protustranka treba platiti predlagateljima na
ime viška kvadrata stambenog prostora koji bi protustranci takvom diobom
pripali.
Rješenjem broj: R1-3657/86 od 13. lipnja 1994. godine, sud je pozvao punomoćnicu
predlagatelja da u roku od 8 dana obavijesti sud imaju li njezine stranke pravni
interes za vođenje tog izvanparničnog postupka, uz prijetnju obustavom postupka.
Rješenjem broj: R1-3657/86 od 12. rujna 1994. godine sud je ponovio poziv od 13.
lipnja, upućen opunomoćenici predlagatelja, ponovno uz prijetnju obustave
postupka.
Protustranka J. P., podnositelj ustavne tužbe, podneskom od 24. listopada 1994.
godine predložio je sudu fizičku diobu nekretnine.
Ročište zakazano za 1. prosinca 1994. godine odgođeno je zbog odsutnosti
predlagatelja, za 21. prosinca 1994. godine.
Ročište zakazano za 21. prosinca 1994. godine odgođeno je zbog bolesti suca.
Na ročištu održanom 7. veljače 1995. godine protustranka ponovno predlaže
revalorizaciju vrijednosti viška dijela nekretnine, a predlagatelj M. L. moli od
suda rok za očitovanje, u kojem bi o svemu obavijestio svog opunomoćenika.
Sud je rješenjem broj: R1-3657/86 od 8. veljače 1995. godine pozvao vještaka da
izradi revalorizaciju iznosa utvrđenog u nalazu vještaka od 24. lipnja 1987.
godine, koji se odnosi na višak stambenog prostora koji bi protustranka J. P.,
podnositelj ustavne tužbe, koristio po izvršenoj diobi nekretnine.
Protustranka dopisima od 2. studenoga 1995. i 14. veljače 1996. godine požuruje
rad suda.
Sud je 27. veljače 1996. godine pozvao vještaka da dostavi nalaz ili da navede
razloge za njegovo nedostavljanje.
Dana 21. ožujka 1996. godine vještak dostavlja sudu dopunu nalaza i mišljenja, s
revalorizacijom vrijednosti nekretnine.
Na ročištu održanom 24. travnja 1996. godine predlagatelji su osporili vještački
nalaz i predložili dopunsko vještačenje.
Dana 24. svibnja 1996. godine sud je odredio očevid na licu mjesta za 20. lipnja
1996. godine, što je odgođeno za 3. srpnja 1996. godine, kada je očevid i
proveden. Vještak je preuzeo spis 3. rujna 1996. godine radi izrade nalaza i
mišljenja.
Sud je 10. ožujka i 26. studenoga 1997. godine, te 2. veljače 1988. godine
pozvao vještaka da hitno dostavi nalaz i mišljenje, a 1. ožujka 2001. godine,
kada je spis preuzeo i novi sudac, da odmah vrati sudu spis koji je preuzeo radi
izrade nalaza.
Dana 22. ožujka 2001. godine vještak je vratio sudu spis, uz napomenu da nije
mogao izvršiti vještačenje na licu mjesta, pokušano dva puta, jer nije zatekao
predlagatelje.
Na ročištu održanom 22. svibnja 2001. godine nisu pristupili predlagatelji, a
njihov punomoćnik telegramom je obavijestio sud da ne može pristupiti ročištu i
da će se pisanim putem očitovati o daljnjim prijedlozima svojih stranaka.
Podneskom od 1. veljače 2002. godine predlagatelji su obavijestili sud da nisu
do sada primili vještački nalaz i da radi duljeg proteka vremena očekuju izradu
novog nalaza.
Na ročištu održanom 19. ožujka 2002. godine opunomoćenici obiju stranaka
suglasno su predložili izradu diobenog elaborata, nakon izrade kojega će se
stranke pokušati dogovoriti o načinu diobe. Sud je stoga vještaku dao nalog da
izradi diobeni elaborat.
U rujnu 2002. godine vještak je obavijestio sud da vraća spis, jer mu i nakon
njegovog izričitog traženja nije bilo omogućeno da pregleda objekt. Naime,
vještak je opunomoćenika predlagatelja obavijestio da na objektu postoje
određene razlike u odnosu na stanje iz 1988. godine, koje je utvrdio tadašnji
vještak i zamolio ga za dogovor radi utvrđivanja novog termina posjeta
predlagateljima, te dostavu novog zemljišnog izvatka i katastarskog plana.
Predlagatelji se nisu očitovali na traženje suda da postupe po traženju
vještaka, a protustranka je u siječnju 2003. godine dostavila sudu traženu
dokumentaciju.
Istom vještaku sud je ponovno dostavio spis radi izrade nalaza i mišljenja, no
vještak je u svibnju 2003. godine ponovo vratio spis sudu, zbog nemogućnosti
pregleda objekta, jer mu se predlagatelji nisu javili radi dogovora termina
izlaska na lice mjesta.
Sud je pozvao opunomoćenika predlagatelja radi dogovora za omogućavanje vještaku
da pregleda objekt. Budući da opunomoćenik predlagatelja nije odgovorio sudu,
sud je zakazao ročište za 9. listopada 2003. godine, na koje opunomoćenik
predlagatelja nije pristupio, ali je obavijestio sud da će otkazati punomoć, jer
ne može stupiti u kontakt s predlagateljima. Podneskom od 13. listopada 2003.
godine punomoćnik predlagatelja je obavijestio sud da je predlagateljima otkazao
punomoć.
Na ročište zakazano za 20. listopada 2003. godine sud je pozvao osobno
predlagatelje, no oni nisu pristupili iako je dostava bila uredna. Opunomoćenik
protustranke je zamolio rok radi očitovanje hoće li protustranka stupiti na
stranu predlagatelja i dalje nastaviti postupak.
Podneskom od 4. prosinca 2003. godine protustranka J. P., podnositelj ustavne
tužbe, obavijestio je sud da stupa na stranu predlagatelja i predložio sudu da
donese odluku u skladu s postojećom dokumentacijom.
Ročište je potom zakazano za travanj 2004. godine, a zadnja rasprava je održana
15. studenoga 2005. godine, kada je sud sadašnjem predlagatelju, J. P.,
podnositelju ustavne tužbe, dodijelio rok od 15 dana (koji rok je sud naknadno i
produljio) za pisano očitovanje o daljnjem tijeku postupka i dostavljanje
valjanog zemljišnog izvatka.
Sud je 30. siječnja 2006. godine donio rješenje o obustavi postupka, jer se
stranke nisu odazivale na ročišta niti su se očitovale na prijedloge suda da
dostave potrebne podatke i dokumentaciju.
Rješenje o obustavi postupka postalo je pravomoćno 22. veljače 2006. godine,
budući da nijedna od stranaka nije podnijela žalbu.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na temelju članka 69. stavka 1. Ustavnog zakona, od Općinskog suda u Zagrebu
zatraženo je izjašnjenje o navodima ustavne tužbe.
Uređujući sudac, koji je spis preuzeo 1999. godine, u očitovanju je izložio
ukupnu kronologiju postupanja u predmetu i razloge zbog kojih je, prema njegovom
mišljenju, postupak bio dugotrajan:
»Navodi protustranke da na navedene nalaze vještaka nije bilo primjedbi nisu
točni, a ustrajanje protustranke da se razvrgnuće suvlasničke zajednice
nekretnina provede prema diobnom elaboratu iz 1987., koji je sačinio ing. R. P.,
nije moguće s obzirom da je navedeni diobni elaborat sačinjen između pravnih
prednika stranaka kao predlagatelja i protustranaka, tj. između potpuno
različitih osoba od sadašnjih sudionika u postupku, a jednako tako diobni
elaborat je sačinjen prije stupanja na snagu Zakona o vlasništvu i drugim
stvarnim pravima iz 1997. godine, te je u ovom času istog potrebno uskladiti s
novim Zakonom i novim strankama u postupku.
Valja dodati da se postupak razvrgnuća suvlasničke zajednice vodi po prijedlogu
predlagatelja, u ovom slučaju M. i M. L., koji su u tijeku postupka što se mora
priznati, pokazivali veliku pasivnost i neaktivnost u očitovanju na traženja
suda i određenog građevinskog vještaka, a protustranka je tek svojim podneskom
od prosinca 2003. g. predložila da stupi na stranu predlagatelja.
Jednako tako sud nema procesnih mogućnosti nasilno ući u objekt koji treba
pregledati, a stranke to u ovom slučaju nisu omogućile.
Stoga ovaj sud smatra da ovaj postupak traje toliko vremena samo zbog pasivnosti
predlagatelja, po čijem prijedlogu se postupak i vodi«.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u
razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.
Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je
iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u
razumnom roku odlučio sud (...).
(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.
(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu
naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je
sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba nije osnovana.*
5. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Izvanparnični postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu započeo je 24. prosinca
1986. godine prijedlogom tadašnjih predlagatelja za razvrgnuće suvlasničke
zajednice nekretnina. Podnositelj ustavne tužbe, J. P., imao je tada položaj
protustranke, a 4. prosinca 2003. godine stupio je u položaj predlagatelja.
Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. godine, kada je stupio
na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava
i temeljnih sloboda (»Narodne novine-Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02.; u daljnjem tekstu: Zakon o
potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči i pravo na
suđenje u razumnom roku.
Ustavna tužba podnesena je 18. studenoga 2003. godine, a do tog dana sudski
postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno šesnaest (16)
godina, deset (10) mjeseci i dvadeset četiri (24) dana, a nakon stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe
postupak je trajao šest (6) godina i trinaest (13) dana.

5.2. POSTUPANJE OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

U razmatranom, pravno relevantnom razdoblju sud je održavao zadovoljavajući
ritam zakazivanja ročišta, imajući u vidu ukupne okolnosti slučaja, navedene u
točki 2. obrazloženja ove odluke. Razdoblje neaktivnosti suda bilo je od 1997.
do 2001. godine (oko četiri godine), u kojem razdoblju je sud čekao nalaz i
mišljenje vještaka. Vještak, međutim, nije mogao izraditi nalaz i mišljenje zbog
toga što mu predlagatelji nisu omogućili pregledati lice mjesta.
Sud je 30. siječnja 2006. godine donio rješenje o obustavi postupka, zbog
potpune neaktivnosti obiju stranaka. To rješenje postalo je pravomoćno 22.
veljače 2006. godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(PROTUSTRANKE/PREDLAGATELJA U
IZVANPARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe je 4. prosinca 2003. godine na vlastiti prijedlog
stupio u položaj predlagatelja i time pokazao postojanje svog pravnog interesa
da se izvanparnični postupak dovrši. To predmnijeva da je želio meritorno
rješenje spora, a time i konačno rješenje spornog pitanja razvrgnuća suvlasničke
zajednice nekretnina.
Imajući u vidu ukupne okolnosti slučaja, prema shvaćanju Ustavnog suda
podnositelj je nakon promjene svog pravnog položaja u cijelosti odgovoran za
dugotrajnost izvanparničnog postupka, koji je dovršen pravomoćnim rješenjem o
obustavi postupka, uslijed neaktivnosti obiju stranaka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da je riječ o izrazito složenom postupku, u kojem je bilo
potrebno provesti građevinsko vještačenje i izraditi diobeni elaborat u
okolnostima promjene suvlasnika sporne nekretnine i u okolnostima fizičkih
promjena na objektu uslijed proteka vremena, unutar kojega su i prvotni
predlagatelji iskazali neaktivnost te su time, zapravo, i oni zloupotrijebili
svoje pravo na pokretanje i vođenje izvanparničnog postupka.

OCJENA USTAVNOG SUDA

6. Postojanje valjanog podnositeljevog pravnog interesa za konačni završetak
izvanparničnog postupka bilo je razvidno iz podnošenja ustavne tužbe 18.
studenoga 2003. godine, dakle šesnaest dana prije nego što je podnositelj u
izvanparničnom predmetu stupio na stranu predlagatelja.
Međutim, taj pravni interes više nije razvidan uslijed donošenja rješenja o
obustavi i svih okolnosti slučaja koje su tom rješenju prethodile. Prema
shvaćanju Ustavnog suda, ne može se smatrati da podnositeljev pravni interes za
dovršenje izvanparničnog postupka i dalje postoji, jer je uređujući sudac
Općinskog suda u Zagrebu u siječnju 2006. godine rješenjem, koje je u
međuvremenu steklo i svojstvo pravomoćnosti, obustavio postupak zbog
neaktivnosti obiju stranaka.
Uslijed potpunog pomanjkanja podnositeljevog interesa za dovršenje spornog
izvanparničnog postupka, prema shvaćanju Ustavnog suda ne može se smatrati da je
podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje u razumnom roku pred
Općinskim sudom u Zagrebu. U svjetlu svih okolnosti slučaja, iako je on ukupno
trajao šesnaest godina, ni s jednog aspekta prava na suđenje u razumnom roku ne
proizlazi odgovornost države za duljinu postupka, pa ni u razdoblju prije
stupanja na snagu Konvencije. Sve okolnosti spornog izvanparničnog predmeta
upućuju na mogućnost da se stupanje podnositelja u položaj predlagatelja i
njegovo ponašanje do donošenja rješenja o obustavi postupka, ocijeni kao
nepostojanje podnositeljevog valjanog pravnog interesa u izvanparničnom
postupku.
Ustavni sud primjećuje da bi se takvim moglo ocijeniti i ukupno ponašanje
ranijih predlagatelja (koji su nakon stupanja protustranke u njihov položaj
stekli položaj protustranaka). Oni su, prema ocjeni Ustavnog suda, tijekom
cijelog izvanparničnog postupka iskazali neaktivnost koja upućuje na
nezainteresiranost za dovršetak postupka, kojega su 1986. godine prijedlogom
sami pokrenuli.
Budući da je podnositelj podnio ustavnu tužbu skoro istodobno s danom stupanja u
položaj predlagatelja u izvanparničnom postupku, u kojem je potom iskazao
potpunu nezainteresiranost, može se smatrati da podnositelj nije imao valjani
pravni interes za podnošenje ustavne tužbe. Naime, iako je zbog podnositeljeve
neaktivnosti sudac morao obustaviti postupak, podnositelj i dalje održava svoju
ustavnu tužbu egzistentnom, smatrajući da je za dugotrajnost izvanparničnog
postupka odgovoran isključivo sudac. Prema ocjeni Ustavnog suda, takvo
podnositeljevo ponašanje nije prihvatljivo s aspekta svrhe Ustavom Republike
Hrvatske i Konvencijom zajamčenog prava stranke da nadležan sud u razumnom roku
odluči o njenom pravu i obvezi.
7. Stoga je na temelju članaka 73. i 75. Ustavnog zakona odlučeno kao u točki I.
izreke.
8. Odluka o objavi odluke (točka II. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1.
Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3735/2003
Zagreb, 12. travnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 58/2006-1407
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)