## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-1253/1997 i U-I-441/1998 od 8. prosinca 1998.

### NN 166/1998 (30.12.1998.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-1253/1997 i U-I-441/1998 od 8. prosinca 1998.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jurica Malčić, dopredsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan
Marijan Severinac i Mladen Žuvela, u povodu prijedloga Centra za kulturu
i obrazovanje "Zagreb" iz Zagreba, Ulica grada Vukovara 68 i Zavoda za
istraživanje i razvoj sigurnosti d.d. Zagreb, Ulica grada Vukovara 68,
kojeg zastupa Tin Dolički, odvjetnik iz Zagreba, za pokretanje postupka
ocjene suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj dana 8. prosinca
1998. godine donio je

## **RJEŠENJE**

1. Pokreće se postupak za ocjenu ustavnosti članka 4. stavka 3. Zakona
o pučkim otvorenim učilištima ("Narodne novine", br. 54/97).

2. Ovo rješenje će se objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

1. Zakonom o pučkim otvorenim učilištima utvrđeno je da su pučka otvorena
učilišta javne ustanove za trajnu naobrazbu i kulturu, koje mogu osnivati
jedinice lokalne samouprave te domaće fizičke i pravne osobe radi obavljanja
djelatnosti osnovnoškolske i srednjoškolske naobrazbe odraslih, djelatnosti
glazbenih i srodnih škola izvan redovitog školskog sustava, djelatnosti
javnog prikazivanja filmova, novinsko-nakladničke djelatnosti, radijske
i televizijske djelatnosti te obavljanja djelatnosti u svezi s osposobljavanjem,
usavršavanjem i prekvalifikacijom mladeži i odraslih izvan sustava redovite
naobrazbe (članak 1.).

Zakon je objavljen u "Narodnim novinama", br. 54 od 27. svibnja 1997.,
a na snagu je stupio osmi dan od dana objave.

Člankom 4. tog Zakona utvrđen je pravni status, kao i vlasnička prava
dosadašnjih organizacija za naobrazbu odraslih. Tako je u stavku 1. tog
članka utvrđeno da otvorena i pučka učilišta, organizirana prema odredbama
Zakona o poduzećima ("Narodne novine", br. 53/91 i 58/93), danom stupanja
na snagu Zakona o pučkim otvorenim učilištima postaju javne ustanove i
vlasnici sredstava nad kojima imaju pravo raspolaganja, odnosno pravo korištenja,
a osnivačka prava nad njima, kao javnim ustanovama, stječe jedinica lokalne
samouprave na čijem je području njihovo sjedište.

U stavku 2. članka 4. utvrđeno je da danom stupanja na snagu tog Zakona
osnivačka prava nad Otvorenim sveučilištem u Zagrebu, koje danom stupanja
na snagu tog Zakona postaje Pučko otvoreno učilište u Zagrebu, stječu Republika
Hrvatska i Grad Zagreb u jednakim dijelovima.

Osporena odredba stavka 3. članka 4. glasi:

"Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, danom stupanja na snagu
ovoga Zakona Otvoreno učilište u Zagrebu postaje vlasnikom sredstava, prava
i nekretnine (zgrade) u Ulici grada Vukovara 68, upisane u k.č. br. 1966/2
z.k. uložak 3890 k.o. Trnje, osim dijelova zgrade kojih vlasnici postaju
Institut za povijest umjetnosti iz Zagreba, Institut za arheologiju iz
Zagreba i Sveučilište u Zagrebu, i to svatko u dijelu kojega stvarno posjeduje
i koristi."

2. Centar za kulturu i obrazovanje "Zagreb" iz Zagreba, Ulica grada
Vukovara 68, predložio je pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti citirane
odredbe stavka 3. članka 4. navedenog Zakona, jer smatra da njegove odredbe
nisu u suglasnosti s odredbom članka 48. stavka 1. Ustava, kojom se jamči
pravo vlasništva.

Ovo ustavno jamstvo, tvrdi predlagatelj, povrijeđeno je određivanjem
titulara vlasništva poslovne zgrade u Zagrebu, Ulica grada Vukovara 68,
te vlasnika stvari i prava vezanih uz te nekretnine na način kako je to
učinjeno spornom zakonskom odredbom. To iz razloga što je predlagatelj
pravni sljednik bivšeg Radničkog sveučilišta "Moše Pijade", čije pravo
korištenja na tim nekretninama je bilo upisano u zemljišne knjige, a predlagatelj
je temeljem međusobnog sporazuma svih korisnika bio u posjedu 52% tih nekretnina.

Kako predlagatelj nije uključen u zakonsku odredbu kojom se korisnicima
tih nekretnina utvrđuje pravo vlasništva u dijelovima koje stvarno posjeduju
i koriste, predlaže ovom Sudu da utvrdi neustavnost takve odredbe te istu
ukine.

3. Prijedlog je suglasno odredbama članaka 39. stavka 1. i 40. stavka
1. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", br. 29/94),
a u svezi s člankom 16. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", br. 13/91), dostavljen na odgovor Hrvatskom državnom
saboru, te su zatražena očitovanja o navodima predlagatelja od Ministarstva
kulture, Otvorenog sveučilišta u Zagrebu, Gradskog poglavarstva Grada Zagreba
te Hrvatske zajednice pučkih otvorenih učilišta.

Hrvatski državni sabor nije dostavio odgovor, kao niti Otvoreno sveučilište
u Zagrebu. Ministarstvo kulture u svom odgovoru navodi da nije imalo uvida
u imovinskopravnu situaciju predlagatelja pa je zbog nedostatka dokumentacije
i podataka traženje Suda proslijedilo Uredu za zakonodavstvo Vlade Republike
Hrvatske, a Sudu je dostavljeno rješenje tadašnjeg Ministarstva kulture
i prosvjete od 10. veljače 1994. godine, kojim se osnivačka prava nad predlagateljem,
kao i drugim ustanovama kulture, prenose na Grad Zagreb.

Ured za zakonodavstvo u odgovoru kao nesporno navodi da su predlagatelj
i Otvoreno učilište u Zagrebu nastali od bivšeg Otvorenog sveučilišta "Moše
Pijade", ranije Radničko sveučilište "Moše Pijade". Međutim, osporava se
da bi te dvije ustanove stekle vlasništvo na nekretninama (zgradi) u Ulici
grada Vukovara 68, jer je u z.k. ul. 3890 k.o. Trnje ta nekretnina bila
upisana kao društveno vlasništvo, a imenovani su bili samo korisnici pojedinih
dijelova te zgrade u kojima su obavljali svoje djelatnosti.

Osporenim Zakonom o pučkim otvorenim učilištima, navodi dalje taj Ured,
izvršena je pretvorba navedenih društvenih sredstava na način da su vlasnici
pojedinih dijelova zgrade u Vukovarskoj 68 postale pravne osobe označene
u osporenom članku 4. stavku 3. tog Zakona. Posebno je naznačeno da Uredu,
kao jednom od stručnih nositelja izrade tog Zakona, nije poznato iz kojih
razloga nije tim Zakonom obuhvaćen i predlagatelj kao vlasnik dijela zgrade
u Vukovarskoj 68, kao niti zašto sam predlagatelj ili njegov osnivač Grad
Zagreb u postupku donošenja Zakona nisu tražili da među vlasnicima bude
i predlagatelj.

Ured, međutim, smatra da ta okolnost ne čini osporenu odredbu neustavnom
budući da zakonodavac može slobodno propisivati način pretvorbe društvenih
sredstava te određivati tko je vlasnik tih sredstava.

Hrvatska zajednica pučkih otvorenih učilišta iz Zagreba u svom očitovanju
navodi da je predlagatelj, kao organizacijski dio bivšeg Radničkog i narodnog
sveučilišta "Moše Pijade", pod nazivom OOUR Centar za kulturu, imao pravo
korištenja zgrade u Ulici grada Vukovara 68 (ranije ulica Proleterskih
brigada). Godine 1991. predlagatelj se organizacijski izdvojio iz matične
ustanove i nastavio poslovati samostalno pod sadašnjim imenom, a Grad Zagreb
je nad njim stekao osnivačka i vlasnička prava temeljem navedenog rješenja
Ministarstva kulture i prosvjete.

Na navode predlagatelja očitovala se i gradonačelnica Grada Zagreba,
koja je navela da je Grad Zagreb, kao suosnivač Pučkog otvorenog učilišta
u Zagrebu, osnovom članka 69. Zakona o ustanovama ("Narodne novine", br.
76/93 i 29/97), a radi provedbe racionalizacije mreže tih ustanova, inicirao
postupak statusnih promjena predlagatelja njegovim pripajanjem Pučkom otvorenom
učilištu, nakon kojeg postupka bi predlagatelj prestao postojati kao pravna
osoba. Odluku o tome donosi Gradska skupština Grada Zagreba uz prethodnu
suglasnost Ministarstva kulture. Kako je taj postupak u tijeku, smatra
se da je prijedlog predlagatelja bespredmetan.

4. Tijekom postupka prijedlog kojim se osporava ustavnost iste zakonske
odredbe podnio je i Zavod za istraživanje i razvoj sigurnosti d.d. Zagreb
navodeći da mu je kao korisniku prostora u Ulici grada Vukovara 68 također
tom odredbom povrijeđeno ustavno jamstvo vlasništva, budući da se nalazio
u sastavu prijašnjeg Radničkog sveučilišta "Moše Pijade" pod nazivom OOUR
Viša tehnička škola za sigurnost pri radu i zaštitu od požara. Ovaj predlagatelj
neustavnost osporene odredbe nalazi i u odnosu na odredbe članaka 3., 14.
stavak 2. i 50. Ustava Republike Hrvatske.

5. Razmatrajući navode iz prijedloga, pribavljenih očitovanja te druge
relevantne dokumentacije predmeta, Ustavni sud ocjenjuje da predlagatelji
osnovano ukazuju na nesuglasnost odredbi stavka 3. članka 4. Zakona o pučkim
otvorenim učilištima s odredbama Ustava.

Sumnja u nesuglasnost osporenih odredbi postoji ne samo u odnosu na
ustavne odredbe kojima se jamči pravo vlasništva (članak 48. stavak 1.),
već i jednakost svih pred zakonom (članak 14. stavak 2.), a sve u svezi
s člankom 3. Ustava i utvrđenim najvišim vrednotama ustavnog poretka -
nepovredivošću vlasništva i vladavinom prava.

Vlasništvo je moguće i ograničiti i oduzeti, ali samo na način i pod
pretpostavkama koje je odredio Ustav u članku 50. stavku 1., zakonom, u
interesu Republike Hrvatske i uz naknadu tržišne vrijednosti. Upitno je
udovoljavanje osporene zakonske odredbe ovim pretpostavkama.

Suglasno članku 78. stavku 3. Zakona o ustanovama, tadašnje Ministarstvo
kulture i prosvjete Republike Hrvatske je rješenjem, klasa: 023-03/94-01-62,
urbroj: 532-03-3/3-94-01 od 10. veljače 1994. godine, prenijelo osnivačka
prava nad pojedinim ustanovama kulture na Grad Zagreb, pa tako i nad Centrom
za kulturu i obrazovanje "Zagreb".

Naime, člankom 78. Zakona o ustanovama, koji je dio prijelaznih odredbi
tog Zakona, utvrđeno je da danom stupanja na snagu tog Zakona (koji je
stupio na snagu osmog dana od objave, a objavljen je 16. kolovoza 1993.),
društvene pravne osobe koje nisu organizirane kao društvena poduzeća, zadruge
ili društvene organizacije, a ispunjavaju uvjete iz članka 1. stavka 2.
tog Zakona, te ako posebnim zakonom nije što drugo određeno, postaju javnim
ustanovama (stavak 1.); osnivačem tih ustanova smatra se Republika Hrvatska
(stavak 2.), Vlada Republike Hrvatske može u roku šest mjeseci od dana
stupanja na snagu tog Zakona donijeti odluku o prijenosu osnivačkih prava
nad određenim ustanovama ili vrstama ustanova na jedinice lokalne samouprave
ili koju drugu pravnu osobu ili ovlastiti nadležno ministarstvo da ono
prenese osnivačka prava na jedinicu lokalne samouprave (stavak 3.); osnivačka
prava iz stavka 3. ovog članka Vlada Republike Hrvatske ili od nje ovlašteno
ministarstvo može prenijeti na drugu pravnu osobu samo uz suglasnost te
pravne osobe. O prijenosu osnivačkih prava sklapa se poseban ugovor (stavak
4.).

Ustavni sud smatra da sumnju u ustavnost osporene zakonske odredbe izaziva
činjenica što je određivanje osnivača ustanovi koja je do tada postojala
i djelovala kao pravni subjekt sa svim pravima i obvezama uzeto kao određivanje
njenog vlasnika, koji osnovom svojih osnivačkih ovlasti onda može slobodno
raspolagati tom ustanovom i njenom imovinom, ne vodeći pri tom računa o
već stečenim pravima te ustanove.

U konkretnom slučaju nije sporno da su predlagatelji pravni sljednici
bivšeg Radničkog sveučilišta "Moše Pijade" iz Zagreba, Proleterskih brigada
68 (sada Ulica grada Vukovara 68).

Nekretnine na navedenoj adresi bile su u zemljišnim knjigama - z. k.
ul. 3890 k. č. br. 966/2 k. o. Trnje, upisane kao društveno vlasništvo
s uknjiženim pravom korištenja navedenog Sveučilišta.

S tim u svezi navodi se odredba članka 362. stavka 1. Zakona o vlasništvu
i drugim stvarnim pravima ("Narodne novine, br. 91/96), koji je stupio
na snagu 1. siječnja 1997., dakle, prije Zakona o pučkim otvorenim učilištima,
kojom je utvrđeno:

"Smatra se da je vlasnik nekretnine u društvenom vlasništvu osoba koja
je u zemljišnim knjigama upisana kao nositelj prava upravljanja, korištenja
ili raspolaganja tom nekretninom, a tko tvrdi suprotno, treba to dokazati."

Nitko od navedenih sudionika postupka nije tvrdio niti dokazivao da
predlagatelji nisu pravni sljednici pravne osobe čije pravo korištenja
je nedvojbeno bilo upisano u zemljišne knjige te da u trenutku stupanja
na snagu osporenog Zakona predlagatelji nisu bili pravni i faktični korisnici
nekretnine (zgrade) u Ulici grada Vukovara 68.

Stoga je doista upitno iz kojih to pravno valjanih razloga su predlagatelji
izostavljeni iz zakonske odredbe kojom se postojećim korisnicima tih nekretnina
utvrđuje pravo vlasništva nad prostorom koji u naravi koriste.

Kako je osnovom izloženog ocijenjeno da su osporenom zakonskom odredbom
povrijeđene ustavne odredbe kojima se jamči jednakost pred zakonom i pravo
vlasništva, što istodobno znači i povredu najviših vrednota ustavnog poretka
vladavinu prava i nepovredivost vlasništva, Ustavni sud je prihvatio prijedloge
predlagatelja.

Pored toga, okolnost da osporena odredba uređuje pitanje vlasništva
faktičnih korisnika nekretnine u Vukovarskoj 68, na način koji je u suprotnosti
s odredbama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima kojima je uređena
pretvorba prava korištenja nekretnina u društvenom vlasništvu, čini odredbu
stavka 3. članka 4. Zakona o pučkim otvorenim učilištima nesuglasnu članku
5. stavku 1. Ustava, prema kojoj zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom,
a ostali propisi i s Ustavom i sa zakonom.

Rješenje kao u izreci temelji se na odredbama članka 45. Poslovnika
Ustavnog suda Republike Hrvatske.

Objava rješenja temelji se na članku 20. stavku 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-1253/1997
U-I-441/1998
Zagreb, 8. prosinca 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**Jurica Malčić,** v. r.

Rješenje, NN 166/1998-2058