## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-815/1998 od 27

### NN 21/1999 (3.3.1999.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-815/1998 od 27

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući povodom
ustavne tužbe P. S. iz Z., J. H. 27, na sjednici održanoj 27. siječnja
1999. godine, donio je sljedeću

## **ODLUKU**

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

P. S. iz Z., podnio je ovome Sudu pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu
povodom presude Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-8056/1996-8
od 16. travnja 1998. godine, kojom je odbijena njegova tužba podnijeta
protiv rješenja Ministarstva unutarnjih poslova, broj: 511-01-43-UP/I-17103/10699/I-93
od 24. siječnja 1996. godine, a kojim je odbijen sa zahtjevom za primitak
u hrvatsko državljanstvo.

Označenim rješenjem Republike Hrvatske Ministarstva unutarnjih poslova
podnositelj ustavne tužbe odbijen je sa zahtjevom za primitak u hrvatsko
državljanstvo, temeljem članka 8. stavka 1. točke 5. Zakona o hrvatskom
državljanstvu ("Narodne novine", broj 53/91, 70/91, 28/92 i 113/93), jer
da se iz njegova ponašanja ne može zaključiti da poštuje odnosno da će
poštovati pravni poredak i običaje u Republici Hrvatskoj s obzirom da je
u tijeku postupka utvrđena njegova odgovornost za veći broj kaznenih djela.

Podnositelj u ustavnoj tužbi izrijekom ne navodi koja su mu ustavna
prava povrijeđena osporenim aktima, ali iz navoda ustavne tužbe razvidno
je da smatra da su mu povrijeđena ustavna prava iz odredbe članka 14. (svi
su pred zakonom jednaki) i odredbi članka 19. (pojedinačni akti državne
uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni na zakonu,
odnosno kojima se zajamčuje sudska kontrola zakonitosti pojedinačnih akata
upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti).

Ustavna tužba nije osnovana.

Iz stanja spisa predmeta razvidno je da je podnositelj ustavne tužbe
zatražio primitak u hrvatsko državljanstvo temeljem članka 8. Zakona o
hrvatskom državljanstvu. Nadležno upravno tijelo i Upravni sud Republike
Hrvatske utvrdili su da podnositelj ustavne tužbe ne ispunjava pretpostavke
za stjecanje hrvatskog državljanstva iz članka 8. stavka 1. točka 5.

Tom točkom je određeno da prirođenjem može steći hrvatsko državljanstvo
osoba iz čijeg se ponašanja može zaključiti da poštuje pravni poredak i
običaje u Republici Hrvatskoj i da prihvaća hrvatsku kulturu.

Ocjenjujući osporene odluke Ustavni sud Republike Hrvatske je utvrdio
da se iste temelje na izvatku iz kaznene evidencije (prileži u spisu Ministarstva
unutarnjih poslova Republike Hrvatske), prema kojem je podnositelj bio
osuđivan i to:

- pravomoćnom presudom Okružnog suda Š., broj: K-20/82 od 30. rujna
1982. godine, zbog kaznenog djela iz članka 83. stavka 1., tada važećeg
Krivičnog zakona Republike Hrvatske (dalje: KZRH);

- pravomoćnom presudom Okružnog suda Š., broj: K-20/87 od 15. srpnja
1988. godine, zbog kaznenog djela iz članka 83. stavka 2. u svezi stavka
1. KZRH;

- presudom Općinskog suda Z., broj: KO-2627/90 od 18. veljače 1991.
godine i broj: KŽ-972/91 od 30. travnja 1991. godine, zbog kaznenog djela
iz članka 51. stavka 2. KZRH (izrečena mjera sigurnosti obveznog psihijatrijskog
liječenja i čuvanja u zdravstvenoj ustanovi).

Iz sadržaja spisa predmeta Ministarstva unutarnjih poslova, koji je
pribavljen za potrebe ustavnosudskog postupka, razvidno je da se podnositelj
rješenjem K. z. L., klasa: 730-07/98-01, urbroj: 571-02-01-98-1 od 16.
ožujka 1998. godine, uvjetno otpušta s izdržavanja kazne, te mu uvjetni
otpust traje do isteka kazne 6. svibnja 1998. godine na koju je pak kaznu
bio osuđen pravomoćnom presudom Okružnog suda u Z., broj: K-200/93 od 15.
studenoga 1993. godine, a zbog kaznenog djela iz članka 146. stavaka 1.
i 3. KZRH.

Kako je nesporno da nečija osuđivanost može ukazivati na određeno nepoštivanje
pravnog poretka to je Ustavni sud utvrdio da je pravilna ocjena upravnog
tijela i Upravnog suda Republike Hrvatske da podnositelj ne poštuje pravni
poredak, kada se u obzir uzme njegova kaznena odgovornost kako za ranije
životno razdoblje, tako i za razdoblje nakon podnošenja zahtjeva za prijam
u hrvatsko državljanstvo.

Naime, kad Ustavni sud, postupajući na temelju odredaba članka 28. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91),
pruža zaštitu ustavnih prava, tada on eventualno postojanje povrede ustavnih
prava, u pravilu, cijeni na podlozi činjenica koje su utvrđene u pravomoćno
okončanom postupku. Iznimno, u slučaju kada bi postojala osnovana sumnja
kako je zbog pogrešno ili nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja došlo
do povrede ustavnih prava, Ustavni sud bi bio ovlašten utvrđivati i odlučne
činjenice i zatim postupiti u skladu s odredbama Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske.

U konkretnom slučaju, međutim, analizom predmeta, Ustavni sud je utvrdio
da Upravni sud Republike Hrvatske, a u svezi s utvrđenim činjeničnim stanjem,
nije navedenom presudom povrijedio podnositelju naznačena ustavna prava.

Slijedom navedenog, a temeljem odredbe članka 61. Poslovnika Ustavnog
suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94), odlučeno je kao
u izreci.

Odluka o objavi temelji se na članku 20. stavku 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91).

Broj: U-III-815/1998
Zagreb, 27. siječnja 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 21/1999-460