## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1877/2004 od 4. studenoga 2004.

### NN 164/2004 (26.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1877/2004 od 4. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2899

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi Đ. F. iz Nj., zastupane po F. G., odvjetniku u Z.,
na sjednici održanoj 4. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: P-5527/92 u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od dvanaest (12) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), podnositeljici ustavne tužbe Đ. F. iz Nj., S. W., određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 7.250,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela je dana 21. svibnja 2004. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
21. listopada 1992. godine podnositeljica je Općinskom sudu u Zagrebu podnijela
tužbu radi utvrđenja u braku zajednički stečene imovine i predaje tabularne
isprave protiv tuženika J. K.

Do 23.
svibnja 2001. godine sud je, prema navodima podnositeljice, izveo veći broj
dokaza, uključujući i vještačenje. Dana 23. svibnja 2001. godine spis je
zagubljen.

Podnositeljica,
ne znajući da je spis zagubljen, dana 25. ožujka 2004. godine traži od suda da
donese presudu.

Dana 8.
travnja 2004. godine donijeto je rješenje o obnavljanju spisa.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak
29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak
63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 21. listopada 1992. godine tužbom podnositeljice
Općinskom sudu u Zagrebu radi utvrđenja u braku zajednički stečene imovine i
predaje tabularne isprave protiv tuženika J. K.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u razmatranje
od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i
pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je dana 21. svibnja 2004.
godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao jedanaest (11) godina i
sedam (7) mjeseci, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije
pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, šest
(6) mjeseci i šesnaest (16) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju vodio do podnošenja ustavne tužbe
pred Općinskim sudom u Zagrebu. Spis je bio zagubljen od 23. svibnja 2001. do
8. travnja 2004. godine, te se u tom razdoblju u predmetu nije postupalo.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe kao tužiteljica u parničnom postupku nije izravno svojim
ponašanjem pridonijela duljini postupka, no u razdoblju od kada je spis bio
zagubljen, od 23. svib­nja 2001. pa sve do 25. ožujka 2004. godine nije
pokazala interes za postupak, pa tako nije niti znala da je spis zagubljen.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da je
riječ o složenom predmetu u kojem je potrebno utvrditi udjele stranaka u
stjecanju zajedničke imovine.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od jedanaest godina,
te da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine sud bio potpuno neaktivan
oko tri godine i dva mjeseca. Iako ni sama podnositeljica u tom razdoblju nije
pokazala interes za postupak, ipak se okolnost da je spis zagubljen i da se u
predmetu u tom razdoblju nije postupalo ne može staviti podnositeljici na
teret. Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, neučinkovito postupanje suda, te
okolnost da se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud
nalazi da je povrijeđeno pravo podnositeljice na suđenje u razumnom roku,
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, donijeta odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1877/2004
Zagreb, 4. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 164/2004-2899