## Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 3 UsI-1578/13--16 od 5. rujna 2014.

### NN 145/2014 (8.12.2014.), Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 3 UsI-1578/13--16 od 5. rujna 2014.

145 08.12.2014 Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 3 UsI-1578/13--16 od 5. rujna 2014.

UPRAVNI SUD U RIJECI

2727

PRESUDA

Upravni sud u Rijeci, po sutkinji Mariji Renner Jakovljević, dipl. iur., uz sudjelovanje Marijane Andrijević, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja 1. Gorana Brankovića i 2. Marine Branković, oboje iz Dramlja, Vukovarska 78, zastupanih po opunomoćenicima iz Zajedničkog odvjetničkog ureda Miljenka Mrakovčića i Bojana Milića u Rijeci, Užarska 17a, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti (ranije Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije), Zagreb, Ul. Roberta Frangeša Mihanovića 9, zastupane po službenoj osobi Ivanu Prokurici, uz sudjelovanje zainteresirane osobe Hrvatskog Telekoma d.d., Zagreb, Savska cesta 32, zastupane po opunomoćenici Doris Dragičević, radi rješavanja spora između korisnika i operatera, 5. rujna 2014.,

presudio je

I. Poništava se rješenje tuženika Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-08/12-01/44, urbroj: 376-05/MLJK-13-12 od 23. kolovoza 2013. te se predmet vraća tuženiku na ponovan postupak.

II. Odbija se zahtjev tužitelja za nadoknadu troškova upravnoga spora.

III. Svaka stranka snosi svoj trošak upravnog spora.

Obrazloženje

Odlukom tuženika Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, KLASA: UP/I-344-08/12-01/44, URBROJ: 376-05/MLJK-13-10 od 5. lipnja 2013. odbijen je zahtjev za rješavanje spora korisnika Gorana Brankovića vezan uz prigovor na nemogućnost sklapanja pretplatničkog ugovora za ADSL uslugu s operaterom Hrvatski Telekom d.d. (u nastavku teksta HT d.d.) kao neosnovan.

Po primitku citirane odluke tuženika tužitelji su 8. srpnja 2013. podnijeli tuženiku (kod kojeg je zaprimljen 12. srpnja 2013.) prijedlog za donošenje dopunske odluke uz obrazloženje kako gore citiranom odlukom tuženika od 5. lipnja 2013. nije odlučeno o svim pitanjima koja su bila predmetom zahtjeva podnesenog od strane tužitelja odnosno nije odlučeno u pogledu zahtjeva tužitelja da im se omogući zakonom osigurani pristup fiksnoj telefonskoj mreži.

Osporavanim rješenjem tuženika Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-08/12-01/44, urbroj: 376-05/MLJK-13-12 od 23. kolovoza 2013. odbijen je kao neosnovan prijedlog tužitelja zastupanih po opunomoćenicima iz Zajedničkog odvjetničkog ureda Miljenka Mrakovčića i Bojana Milića u Rijeci, Užarska 17a, za donošenjem dopunske odluke.

Osporavajući citirano rješenje tuženika, tužitelji su podnijeli tužbu koja je kod ovog Suda zaprimljena 30. rujna 2013. a u kojoj tužbi tužitelji u bitnome navode da tuženik svojom odlukom od 5. lipnja 2013. nije odlučio o svim pitanjima koja su bila predmetom postupka, odnosno navode kako je odluka donesena samo u pogledu zahtjeva tužitelja u odnosu na nemogućnost sklapanja pretplatničkog ugovora za ADSL uslugu s HT-om d.d., dok odluka nije donesena u pogledu zahtjeva tužitelja da im se omogući zakonom osigurani pristup fiksnoj telefonskoj mreži, a što da je također bio predmet zahtjeva. Navode da je ovdje prvo tužitelj 23. srpnja 2008. podnio zahtjev ovdje zainteresiranoj osobi za pristup fiksnoj mreži sa mogućnošću korištenja interneta, te da je prvo tužitelju nakon provjere tehničkih mogućnosti i slobodnih kapaciteta dostavljen ugovor o pristupu mreži s telefonskim brojem te podacima za pristup internetu, odnosno da su mu dostavljena dva ugovora i to pretplatnički ugovor broj 13638765/08 za usluge priključenja i pristupa javnih govornih usluga u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži za krajnje korisnike i pretplatnički ugovor broj 13638767/08 za uključenje ADSL usluge. Ističu da je u konkretnom predmetu riječ o dva, a ne jednom zahtjevu kako to pogrešno tumači tuženik, te da suprotno navodima tuženika tužitelji nisu zahtijevali internet i telefonsku uslugu u kompletu, što da je razvidno i iz obavijesti ovdje zainteresirane osobe o prihvaćanju zahtjeva prvotužitelja od 31. srpnja 2008. za uključenje HALO usluge na adresi Garca bb, Vrbnik i obavijesti o prihvaćanju zahtjeva ovdje zainteresirane osobe od 31. srpnja 2008. za uključenje ADSL usluge na istoj toj adresi. Nastavno navode da tužitelji nikada nisu tražili FGSM uređaj, a niti da im nikada nije bilo ponuđeno zaključenje ugovora za FGSM uređajem, da je riječ o lokaciji na kojoj FGSM uređaj nije niti potreban, budući da su na lokaciji Garca bb, Vrbnik ispunjeni svi tehnički preduvjeti za realizaciju fiksnog telefonskog priključka, a ista lokacija da je pokrivena i TK mrežom. U prilog takvih svojih navoda tužitelji ističu da su i djelatnici ovdje zainteresirane osobe desetke puta bili na predmetnoj lokaciji te utvrdili da postoje svi tehnički uvjeti za fiksni priključak, da je izrađen i mini projekt o trošku tužitelja, da su postavljene bužir cijevi presjeka 100mm (što je bilo prihvaćeno od strane HT-a d.d.), a da je realizacija fiksnog priključka trebala uslijediti u roku od 30 dana još tijekom 2008. dok pitanje imovinsko-pravnih odnosa na predmetnoj lokaciji ne postoji. Navode da je netočna činjenica da su tužitelji odbili i da nisu bili spremni prihvatiti i samostalni HALO priključak, kao i da je netočna činjenica da tužitelji nisu tražili HALO uslugu kao samostalnu uslugu u postupku pred tuženikom budući da upravo iz priložene dokumentacije, osobito dva pretplatnička ugovora odnosno dva samostalna zahtjeva, proizlazi suprotno. Ističu da postoje dva zahtjeva tužitelja za rješavanje spora protiv operatera HT-a d.d. i to jedan u pogledu ADSL usluge u odnosu na kojeg je tuženik već donio odluku i drugi u pogledu fiksnog priključka halo usluge i obveze HT-a d.d. operatera univerzalnih usluga da osigura pristup univerzalnim uslugama svim fizičkim i pravnim osobama na cijelom području Republike Hrvatske na temelju razumnog zahtjeva neovisno o njihovoj zemljopisnoj lokaciji, a u odnosu na kojeg tuženik nije donio odluku zbog čega tužitelji smatraju svoj prijedlog za donošenje dopunskog rješenja kojim bi se riješilo i to pitanje osnovanim.

Slijedom navedenog tužitelji su u tužbenom zahtjevu zatražili da se poništi rješenje tuženika od 23. kolovoza 2013. te naloži tuženiku da tužiteljima nadoknadi troškove upravnog spora sve u roku od 30 dana.

U odgovoru na tužbu zaprimljenim kod ovog Suda 5. prosinca 2013. tuženik je u bitnome naveo da su se tužitelji 12. srpnja 2013. obratili tuženiku sa prijedlogom za donošenje dopunskog rješenja vezano uz odluku u postupku rješavanja spora s HT-om d.d. koja je donesena 5. lipnja 2013., a da se protiv spomenute odluke tuženika od 5. lipnja 2013. vodi upravni spor pred ovim Sudom pod poslovnim brojem 2 UsI-1510/13-7. Ističe da je tuženikovo rješenje zakonito i doneseno u okviru njegovih zakonskih nadležnosti, a da su navodi tužitelja iz tužbe paušalni i neutemeljeni. U svezi s tim ističu da su tužitelji zaboravili spomenuti kako su odbili aktivaciju samostalnog FGSM uređaja koji upravo predstavlja osiguravanje telefonske usluge na fiksnoj lokaciji od strane HT-a d.d. čime bi HT d.d. u potpunosti ispunio svoju obvezu osiguravanja univerzalne usluge iz članka 35. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« broj 73/08, 90/11, 133/12 i 180/13), obzirom da ADSL usluga ne predstavlja univerzalnu uslugu te je operater nije obvezan osigurati niti mu se isto može naložiti. Ističe da su tužitelji također zaboravili napomenuti u tužbi kako im je od strane HT-a d.d. prije podnošenja tuženiku prvotnog zahtjeva za rješavanje spora detaljno pojašnjeno kako FGSM upravo predstavlja realizaciju fiksnog priključka (HALO priključak) koji radi na nepokretnoj mreži putem pokretne tehnologije te se instalira na mjestima gdje ne postoje mogućnosti priključenja korisnika na fiksnu TK mrežu, a postoji potreba za HALO priključkom. Ističući da su tužitelji u postupku pred operaterom (ovdje zainteresiranom osobom izričito odbili instaliranje FGSM uređaja odnosno samostalnu HALO uslugu, te se tuženiku obratili sa zahtjevom za uključenje ADSL usluge isključivo u cjelini sa fiksnom linijom, donesena je odluka kojom se zahtjev korisnika odbija uz detaljno pojašnjenje što predstavlja univerzalnu usluga koju je HT d.d. obvezan osigurati. Ističe da je tužiteljima ujedno pojašnjeno kako svoje pravo s osnova naknade štete zbog eventualnog neispunjenja ugovora mogu potraživati u sudskom postupku obzirom da tuženik nije nadležan za postupak naknada eventualne štete. Zaključno navode da su tužitelji nakon donošenje odluke tuženiku uputili prijedlog za donošenje dopunskog rješenja vezano uz samostalni HALO priključak koji su prethodno u postupku pred operaterom odbili odnosno koji nisu niti tražili kao samostalnu uslugu u postupku pred tuženikom, a obzirom da je HT d.d. tu uslugu i namjeravao pružiti putem FGSM uređaja koji su izričito odbili. Slijedom navedenog tuženik je predložio da se odbije tužbeni zahtjev tužitelja kao neosnovan.

Zainteresirana osoba HT d.d. nije dostavila odgovor na tužbu iako je pozvana rješenjem ovog Suda od 15. studenoga 2013. koje joj je dostavljeno 19. studenoga 2013.

Očitujući se na odgovor na tužbu tuženika od 5. prosinca 2013. tužitelji su Sudu dostavili podnesak 1. kolovoza 2014. u kojem u bitnome ponavljaju navode istaknute u tužbi ističući da je predmetni upravni spor pokrenut iz razloga što tuženik nije u potpunosti odlučio o svim pitanjima koja su bila predmet postupka, odnosno nije odlučio o zahtjevu tužitelja da im se omogući zakonom osigurani pristup fiksnoj telefonskoj mreži što da je također bio predmet zahtjeva prvo tužitelja, odnosno prigovora pa je u svezi toga bilo potrebno i osnovano donijeti dopunsko rješenje. Ističu da se zahtjev prvo tužitelja nije odnosio na internet i telefonsku uslugu u kompletu, jer da su tužiteljima nakon podnošenja zahtjeva za pristup fiksnoj mreži sa mogućnošću korištenja interneta od 23. srpnja 2008., a nakon provjere tehničkih mogućnosti slobodnih kapaciteta od strane ovdje zainteresirane osobe dostavljena dva ugovora, pa da je dakle riječ o dva odvojena, a ne o jednom zahtjevu kako to pogrešno tumači tuženik, slijedom čega da je tuženik bio u obvezi odlučiti o zahtjevu tužitelja da im se omogući zakonom osigurani pristup fiksnoj telefonskoj mreži, a što da isti nije učinio. Vezano za navode tuženika da su tužitelji odbili zaključenje ugovora sa FGSM uređajem, tužitelji ističu da im nikada nije bilo ponuđeno zaključenje sa FGSM uređajem, da sam tuženik navodi da je FGSM uređaj jedina alternativa za područja koja nisu pokrivena TK mrežom, a što da u konkretnom predmetu nije slučaj, tvrdeći da su na predmetnoj lokaciji Garca bb, Vrbnik ispunjeni svi tehnički uvjeti za realizaciju fiksnog telefonskog priključka te da je ista lokacija pokrivena TK mrežom.

Sud je u ovom sporu održao raspravo te je stankama u skladu s odredbom članka 6. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 20/10 i 143/12, u nastavku teksta ZUS) dana mogućnost izjasniti se o zahtjevima i navodima drugih stranaka te o svim pitanjima koja su predmet ovog upravnog spora. Sud je raspravu održao u prisutnosti tužitelja, tuženika i zainteresirane osobe, te na temelju članka 39. stavka 3. u svezi s člankom 37. stavkom 3. ZUS-a, na istoj raspravi stranke su ostale kod svih navoda iznesenih u tijeku postupka, dok se zainteresirana osoba pridružila u cijelosti navodima iz odgovora na tužbu tuženika od 5. prosinca 2013., nakon čega je Sud izveo dokaze uvidom u spis predmeta upravnog spora ali i uvidom u dokumentaciju koja prileži spisu predmeta upravnog postupka te je utvrdio da je tužbeni zahtjev tužitelja osnovan.

Uvidom u spis predmeta upravnog postupka utvrđeno je da su tužitelji 23. srpnja 2008. putem lokalne službe TK-a u gradu Krku podnijeli ovdje zainteresiranoj osobi zahtjev za pristup fiksnoj telefonskoj mreži sa mogućnošću korištenja interneta, da je ovdje zainteresirana osoba obavijestima o prihvaćanju zahtjevu od 31. srpnja 2008. prihvatila zahtjev prvo tužitelja za uključenje ADSL usluge kao i zahtjev za uključenje HALO usluge dostavivši broj pretplatničkog ugovora za uključenje ADSL usluge 13638767/08 i broj pretplatničkog ugovora 13638765/08 za uključenje HALO usluge na adresi Garca bb, Vrbnik. Utvrđeno je da su tužitelji podnijeli prigovor ovdje zainteresiranoj osobi HT d.d. koji je kod istog tijela zaprimljen 27. rujna 2011. u svezi nemogućnosti realizacije zahtjeva od 23. srpnja 2008. za priključenje fiksnoj i internet mreži na adresi Garca bb, Vrbnik, da je ovdje zainteresirana osoba dopisima od 5. listopada 2011. i 28. listopada 2011. dostavila tužiteljima obavijesti u kojima se ističe da zahtjev za realizaciju korištenja HALO i ADSL usluge nije realiziran budući da trenutno ne postoje tehničke mogućnosti aktivacije usluge na toj adresi. Utvrđeno je da su se tužitelji po primitku obavijesti od 28. listopada 2011. ponovno obratili ovdje zainteresiranoj osobi dopisom koji je zaprimljen kod zainteresirane osobe 14. studenoga 2011. u kojem su zatražili da im se omogući pristup telefonskoj i internet mreži, da su dopisom ovdje zainteresirane osobe od 9. prosinca 2011. obaviješteni tužitelji da je Povjerenstvo za pritužbe privatnih korisnika u drugostupanjskom postupku postupilo u svezi pritužbe tužitelja od 14. studenoga 2011. podnesene u svezi obavijesti zainteresirane osobe koje se odnose na realizaciju HALO i ADSL usluge te dana 7. prosinca 2011. donijelo odluku o odbijanju pritužbe tužitelja zbog tehničkih nedostataka, ali uz mogućnost priključenja FGSM priključka. Nastavno je utvrđeno da su tužitelji 26. prosinca 2011. uputili tuženiku zahtjev za rješavanje spora za fiksni telefonski priključak i pristup internet mreži te je takav isti zahtjev podnesen 11. studenoga 2012. Utvrđeno je da je tuženik 11. siječnja 2012. zaprimio zahtjev tužitelja za rješavanje spora, nakon čega je dopisom od 23. siječnja 2012. zatražio pisano očitovanje od operatera ovdje zainteresirane osobe o svim činjenicama i detaljima koje su tužitelji kao korisnici iznijeli u svom zahtjevu za pokretanje postupka za rješavanje spora zbog posljedica neispunjavanja ugovorne obveze za uključenje HALO usluge i uključenje ADSL usluge na adresi Garica bb, Vrbnik., a da je navedeno očitovanje od ovdje zainteresirane osobe tuženik zaprimio 3. veljače 2012. Utvrđeno je da je dopisom od 22. ožujka 2012. upućenom ovdje zainteresiranoj osobi u svezi zahtjeva za rješenje spora između tužitelja i ovdje zainteresirane osobe, tuženik zatražio ponovno pojašnjenje činjenica od zainteresirane osobe vezano za činjenicu nerealiziranja ugovorne obveze, te nemogućnosti realizacije zahtjeva za priključenje terminalne opreme za nacionalnu nepokretnu mrežu TK na adresi Garca bb, Vrbnik, kojem tražnju je ovdje zainteresirana osoba udovoljila dopisom zaprimljenim kod tuženika 26. travnja 2012., a u svezi kojeg su se tužitelji očitovali dopisom od 23. svibnja 2012. Utvrđeno je da je odlukom tuženika klasa: UP/I-344-08/12-01/44, urbroj: 376-05/MLJK-13-10 od 5. lipnja 2013. odbijen zahtjev tužitelja za rješavanje spora korisnika Branković Gorana iz Dramlja vezan uz prigovor na nemogućnost sklapanja pretplatničkog ugovora za ADSL uslugu s operaterom HT d.d., Savska cesta 32, Zagreb kao neosnovan. Utvrđeno je da navedena odluka uručena tužitelju 10. lipnja 2013. nakon čega su tužitelji putem opunomoćenika 8. srpnja 2013. podnijeli prijedlog tuženiku za donošenje dopunske odluke uz obrazloženje da javnopravno tijelo nije riješilo sva pitanja koja su predmetom postupka, odnosno nije riješilo pitanje osiguranog pristupa fiksnoj telefonskoj mreži što je također bio predmet zahtjeva i prigovora, nakon čega je rješenjem tuženika klasa: UP/I-344-08/12-01/44, urbroj: 376-05/MLJK-13-12 od 23. kolovoza 2013. odbijen prijedlog tužitelja za donošenjem dopunske odluke.

Osnovani su navodi tužitelja iz tužbe da je tuženik trebao postupajući po njihovom prijedlogu za donošenjem dopunske odluke od 8. srpnja 2013. donijeti takvu dopunsku odluku uz obrazloženje da je odlukom tuženika od 5. lipnja 2013. propušteno odlučiti o zahtjevu tužitelja da im se omogući zakonom osigurani pristup fiksnoj telefonskoj mreži. Ovo iz razloga što je odluka tuženika donesena samo u pogledu zahtjeva tužitelja u odnosu na nemogućnost sklapanja pretplatničkog ugovora za ADSL uslugu s HT-om d.d. (ovdje zainteresiranom osobom), dok je između ostalog zahtjeva tužitelja bio da im se omogući zakonom osigurani pristup fiksnoj telefonskoj mreži. Ova činjenica je nesporno utvrđena uvidom u zahtjev tužitelja od 26. prosinca 2011. za pokretanje postupka za rješavanje spora između korisnika i operatera upućenog tuženiku zbog neispunjavanja obveze za uključenje HALO usluge odnosno fiksnog telefonskog priključka ugovor broj 13638765/08, kao i pristupa internet mreži ugovor broj 13638767/08 (a koji zahtjev je zaprimljen kod tuženika 11. siječnja 2012.), kao i iz zahtjeva tužitelja od 11. studenoga 2012. Da se radilo o dva zahtjeva tužitelja, a ne jednom kako to pogrešno tuženik tumači proizlazi i iz sadržaja dopisa tužitelja od 23. svibnja 2012. (upućenog tuženiku), a kojim su se tužitelji očitovali na dopis ovdje zainteresirane osobe od 26. travnja 2012. Nastavno i sam je tuženik postupajući po zahtjevu tužitelja od 26. prosinca 2011. (zaprimljenog kod tuženika 11. siječnja 2012.) zatražio dopisom od 23. siječnja 2012. upućenim ovdje zainteresiranoj osobi detaljno očitovanje «o svim činjenicama i detaljima koje su tužitelji kao korisnici iznijeli u svom zahtjevu za pokretanje postupka za rješavanje spora zbog posljedica neispunjavanja ugovorne obveze za uključenje HALO usluge i uključenje ADSL usluge na adresi Garica bb, Vrbnik.«, a u svezi kojeg dopisa se je i ovdje zainteresirana osoba očitovala dopisom od 1. veljače 2012. u kojem navodi kako zahtjev korisnika za HALO i MAX ADSL uslugu nije realiziran zbog nepostojanja tehničkih mogućnosti za priključenje na mrežu.

Stoga imajući u vidu odluku tuženika od 5. lipnja 2013. kojom se odbija zahtjev tužitelja za rješavanje spora vezan uz prigovor za nemogućnost sklapanja pretplatničkog ugovora za ADSL uslugu s operaterom HT-om d.d. kao neosnovan, dok istom nije odlučeno i o zahtjevu tužitelja da im se omogući pristup fiksnoj mreži što je također bio predmet njihovog zahtjeva, to je valjalo poništiti rješenje tuženika, pa će tuženik u ponovnom postupku vezan pravnih shvaćanjem i primjedbama ovog Suda donijeti novu odluku odlučujući i o tom zahtjevu tužitelja.

U ponovnom postupku tuženik je vezan pravnim shvaćanjem i primjedbama ovog Suda te je dužan donijeti novu odluku u roku od 30 dana od dana dostave presude, sukladno odredbi članka 81. stavka 2. ZUS-a.

Kako je odredbama članka 17. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 143/12) izmijenjen članak 79. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 20/10) tako da sada glasi da u upravnim sporovima svaka stranka podmiruje svoje troškove, a da je navedeni Zakon stupio na snagu osmog dana od dana objave u Narodnim novinama (datum objave 20. prosinca 2012.) to tužitelji nemaju pravo nadoknadu troškova ovog upravnog spora sukladno navedenoj odredbi Zakona, pa je odlučno kao točki II. i III. izreke ove presude.

Slijedom navedenog odlučeno je kao u točki I. izreke ove presude temeljem odredbe članka 58. stavka 1. ZUS-a.

Broj: 3 UsI-1578/13-16

Rijeka, 5. rujna 2014.

Sutkinja
Marije Renner Jakovljević, dipl. iur., v. r.

Presuda, NN 145/2014-2727