## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj Us-2753/1999-8 od 27. ožujka 2003.

### NN 92/2003 (4.6.2003.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj Us-2753/1999-8 od 27. ožujka 2003.

# UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1192

Upravni
sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca Marije Kriletić kao
predsjednice vijeća, Darka Vlahinje i Štefanije Braun Kleončić kao članova
vijeća, te sudske savjetnice Ljerke Morović Pavić kao zapisničarke, u upravnom
sporu tuži­telja Gradske tržnice Sisak d.o.o. iz Siska, zastupane po odvjetniku
Draganu Crnkoviću iz Siska, protiv rješenja tužene Republike Hrvatske, Agencije
za zaštitu tržišnog natjecanja, klasa: UP/I-030-02/98-01/25, urbroj:
580-02-99-15 od 18. veljače 1999. godine, radi narušavanja slobodnog tržišnog
natjecanja, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj dana 27. ožujka 2003.,

## presudio je

1.
Tužba se odbija.

2. Ova
presuda objavljuje se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

Osporenim
rješenjem u točki 1. naloženo je tužitelju da bez odgode obustavi dosadašnju
praksu primjene različitih uvjeta prema poduzetnicima na tržnici »Kontroba« u
Sisku obzirom na cijene i način davanja u zakup klupa (natječaj ili izravna
pogodba). U točki 2. naloženo je tužitelju da u roku od mjesec dana od dana
dostave rješenja objavi nadmetanje za klupe broj 7 i 14 te o tome izvijesti
tuženo tijelo u određenom roku. U točki 3. je navedeno da je do pravomoćnog
okončanja postupka nadmetanja tužitelj dužan poduzetniku Femiju Salihiju cijenu
klupe broj 60, odrediti u iznosu određenom cjenikom iz skice klupa tržnice
»Kontroba« za tu klupu tj. u iznosu od 1.802,00 kn jer za istu nije bilo
nadmetanja. U točki 4. je, obzirom na nalog iz točke 3., tužitelj dužan
izvršiti obračun, te razliku na ime preplaćenog iznosa za zakup klupe broj 60
isplatiti rečenom poduzetniku i o učinjenom izvijestiti tuženo tijelo. U točki
5. je određeno tužitelju da je dužan Femiju i Zulfiji Salihi naknaditi troškove
postupka u iznosu od 8.952,80 kn. U točki 6. je naznačeno da će isto rješenje
biti objavljeno u »Narodnim novinama«, a u točki 7. da je predmetno rješenje
konačno u upravnom postupku.

Tužitelj u tužbi navodi da su Femi i Zulfija Salihi
pred re­dov­nim sudom odbijeni sa dijelom svojeg tužbenog zahtjeva kojim su
tražili da tužitelj zaključi s njima ugovor o zakupu, pa da prema tome već
postoji pravomoćna odluka Suda o tome da je tuženo tijelo nezakonito postupilo
kada je obvezalo tužitelja na platež razlike preplaćenog iznosa. Također je u
sudskom postupku, Op­ćinski sud u Sisku pravomoćno odlučio o poništenju
natječaja za dodjelu klupa. Tužitelj, nadalje smatra, da je u potpunosti
postupio sukladno citiranim presudama te da nije povrijedio niti jednu odredbu
propisa jer se mjesečna rezervacija primjenjivala za sve zakupnike natkrivenih
klupa. Stoga se ne može govoriti o tome da je tužitelj stvarao prepreke drugim
poduzetnicima kod pristupa tržištu, a kako je to navedeno u obrazloženju
osporenog rješenja. Predlaže da Sud tužbu uvaži i osporeno rješenje poništi.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu navodi da je u postupku
nesporno utvrđeno da je tužitelj primjenjivao različite uvjete prema
poduzetnicima na tržnici »Kontroba« u Sisku obzirom na cijene i način davanja u
zakup klupa te je tako koristeći svoj vladajući položaj na tom tržištu, u
konkretnom slučaju na toj tržnici, povrijedio odredbe članka 20. točka 3. i 8.
Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Tuženo tijelo dalje navodi da nije
ocjenjivalo obveznost primjene Zakona o zakupu poslovnog prostora već samo jesu
li primjenjivani isti uvjeti prema svim poduzetnicima. Tužitelj niti nakon
poništenja javnog nadmetanja za klupe broj 7 i 14 nije objavio novo nadmetanje
već je dodijelio zamjenske klupe broj 59 i 60 putem mjesečne rezervacije. Za
klupu broj 60 odredio je plaćanje veće cijene od početno određene cjenikom tržnice,
iako tu klupu nitko nije licitirao, pa je na taj način tužitelj povrijedio
odredbu članka 20. točka 8. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Stoga je
tužitelju određeno da zakupninu klupe broj 60 odredi u početnom propisanom
iznosu i da isplati razliku na ime preplaćene svote. Pri tome tuženo tijelo ne
procjenjuje visinu zakupnine koju tužitelj određuje za pojedinu klupu već samo
smatra da treba svim poduzetnicima omogućiti pod jednakim uvjetima natjecanje
za pojedinu klupu. Na temelju naprijed navedenog tuženo tijelo smatra da
tužitelj ima vladajući položaj na tržištu temeljem članka 15. stavak 2.
citiranog Zakona te da je koristeći tržišnu snagu sukladno članku 18. točka 6.
re­čenog Zakona taj položaj zlouporabio, na način, opisan u članku 20. točka 3.
i 8. citiranog Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Stoga predlaže da Sud
tužbu odbije kao neosnovanu.

*Tužba nije osnovana.*

Postupak protiv tužitelja, radi utvrđivanja
narušavanja slo­bod­nog tržišnog natjecanja primjenom članka 20. točke 3. i 8.
Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, vođen je po zahtjevu Femija i Zulfije
Salihi od 29. svibnja 1998. godine.

Odredbom članka 15. stavka 2. Zakona o zaštiti
tržišnog natjecanja (»Narodne novine«, broj 48/95, 52/97, 89/98) propisano je
da poduzetnik ima vladajući položaj na tržištu ili na dijelu tržišta ako je kao
ponuditelj ili kupac pojedine robe ili usluge obzirom na svoju tržišnu snagu, u
nadmoćnom položaju u odnosu na svoje takmace na tom tržištu.

Nadalje, odredbom članka 18. točke 6. citiranog
Zakona propisano je da se tržišna snaga poduzetnika iz članka 15. stavka 2.
ovog Zakona određuje utvrđivanjem poduzetnikove sposobnosti uklanjanja takmaca
na tržištu ili dijelu tržišta usmjeravanjem na druge poduzetnike i stvaranjem
prepreka drugim poduzetnicima da pristupe na to tržište.

U ovom postupku trebalo je utvrditi ima li tužitelj
vladajući položaj na tržištu, te ukoliko ga ima, je li taj vladajući položaj
koristio na način propisan citiranom odredbom članka 18. točka 6. rečenog
Zakona.

Uvidom u spis predmeta utvrđeno je da tužitelj
upravlja tržnicom »Kontroba« u Sisku na kojoj se poduzetnicima daju u zakup
klupe i poslovni prostor radi obavljanja gospodarske djelatnosti.

Spisu prileži zapisnik o održanoj usmenoj raspravi od
11. studenoga 1998. godine kojoj su prisustvovali predlagatelj Femi Salihi i
ovlaštena osoba tužitelja. U raspravi je razjašnjeno da se pojam štand koji se
koristio tijekom postupka ne navodi u propisima već se u propisima rabi pojam
»klupa«. Pod pojom »štand« podrazumijeva se prodajni natkriveni prostor sa
označenom tvrt­kom i svim obvezama. Pod obvezama se podrazumijeva plaćanje
mirovinskog i zdravstvenog osiguranja.

Spisu prileže dvije presude Općinskog suda u Sisku
oznake P-616/97 i P-617/97 od 30. travnja 1998. godine u kojima je Sud povom
tužbe Femi Salihija odnosno Zulfije Salihi presudio da se poništava natječaj
Gradske tržnice Sisak d.o.o. usluge tržnice na malo, za prikupljanje ponuda
radi ustupanja u zakup klupa prema skici na tržnici »Kontroba« u Sisku koji je
objavljen u »Sisačkom tjedniku« 17. travnja 1997. godine. U ostalom dijelu
tužbenog zahtjeva predlagatelj Femi Salihi odnosno Zulfija Salihi su odbijeni i
to u onom dijelu u kojem su tražili da Gradska tržnica Sisak s njima sklopi
ugovor o zakupu klupe pod brojem 14 odnosno 7. Sud je u tim presudama utvrdio
da je Tržnica Sisak kao najpovoljnije ponuditelje za klupe broj 14 odnosno 7
izabrala osobe koje nisu ispunjavale uvjete natječaja.

Tužitelj je u svom dopisu pod nazivom Očitovanje od
11. lipnja 1998. godine kojeg je dostavio tuženom tijelu, naveo da se klupe na
predmetnoj tržnici daju u najam na osnovi mjesečne rezervacije koja se uplaćuje
unaprijed za svaki tekući mjesec, pa se ta uplata unaprijed zapravo smatra
rezervacijom.

Tužitelj prema tome ne osporava da poduzetnicima nije
pod jednakim uvjetima omogućio natjecanje za istu klupu, već i prema navodima
samog tužitelja poduzetnik koji drži klupu uvijek ima prednost jer je dovoljno
da unaprijed uplati mjesečni iznos pa da se to smatra rezervacijom za taj
mjesec. Pri tome ostali poduzetnici ne mogu doći u obzir jer se nadmetanje za
pojedine klupe ne objavljuje, a kada je natječaj i objavljen tužitelj se nije
pridržavao uvjeta koje je propisao.

Pri tome su neosnovani prigovori tužitelja da se
jednak položaj poduzetnika na tržištu postiže time da se mjesečna rezervacija
primjenjuje na sve zakupnike klupa koji te klupe već drže.

Stoga je prema ocjeni ovog Suda tuženo tijelo
osnovano odredilo tužitelju obvezu objavljivanja nadmetanja za klupe broj 7 i
14 a za koje je citiranim presudama Općinskog suda u Sisku utvrđeno da su bile
date u zakup osobama koje nisu ispunjavale uvjete iz natječaja.

Također su neosnovani navodi tužitelja da je tuženo
tijelo obvezalo tužitelja na sklapanje ugovora o zakupu s Femijem i Zulfijom
Salihi za klupe broj 7 i 14, jer je tuženo tijelo samo odredilo obvezu objave
nadmetanja za predmetne klupe te nije određeno s kime se i po kojoj cijeni ima
zaključiti ugovor o za­kupu tih klupa.

Odredbom članka 20. Zakona o zaštiti tržišnog
natjecanja propisano je da zlouporabe monopolističkog i vladajućeg položaja
poduzetnika na tržištu ili u dijelu tržišta nastaju: prema točci 3. primjenom
različitih uvjeta za istu ili odgovarajuću vrstu poslova s različitim
poduzetnicima čime ih se dovodi u nepovoljan natjecateljski položaj na tržištu
ili dijelu tržišta, a prema točci 8. sklapanjem ugovora pod uvjetom da drugi
sudionik prih­vati dodatne obveze koje po svojoj prirodi ili prema trgovačkim
običajima nisu u svezi s predmetom ugovora.

Spisu prileži tekst natječaja za prikupljanje ponuda
radi ustupanja u zakup klupa prema skici na tržnici »Kontroba« u Sisku sa
naznakom početnih cijena koji natječaj je objavio tužitelj.

U postupku je kao nesporno utvrđeno da je klupa broj
60 privremenom mjerom Općinskog suda u Sisku data na privremeno korištenje
Femiju Salihiju. Ta je klupa prema skici klupa na tržnici »Kontroba« imala
početnu cijenu od 1.802,00 kn. U natječaju nije licitirana te je ostala na
početnom iznosu.

Stoga je prema shvaćanju ovog Suda tuženo tijelo
osnovano odredilo, privremeno, do okončanja postupka nadmetanja za klupe broj 7
i 14, da tužitelj Femiju Salihiju cijenu klupe broj 60 odredi u iznosu koji je
bio naznačen na skici klupa kod objavljivanja natječaja kao i da mu isplati
razliku više obračunate cijene te klupe.

Pri tome su neosnovani prigovori tužitelja da je
rečenom presudom Općinskog suda u Sisku od 30. travnja 1998. godine Femi Salihi
odbijen sa zahtjevom za sklapanje ugovora o zakupu klupe broj 14, jer se o tome
i ne radi već je u osporenom rješenju tužitelj obvezan na privremeno
određivanje cijene klupe broj 60 do završetka postupka nadmetanja za klupu broj
14 i 7.

U primjeni članka 37a. stavka 2. Zakona o zaštiti
tržišnog natjecaja u »Narodnim novinama« i »Službenom glasniku« Agencije
objavit će se i odluke Upravnog suda po tužbi povodom rje­šenja agencije
objavljenih prema odredbi stavka 1. ovog članka. Budući je osporeno rješenje
tuženog tijela objavljeno u »Narodnim novinama« broj 19/99 presuđeno je kao u
točki 2. izreke ove presude.

Obzirom na navedeno osporenim rješenjem nije
povrijeđen zakon na štetu tužitelja.

Trebalo je stoga na temelju članka 42. stavak 2.
Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92) tužba
kao neosnovanu odbiti.

Broj: Us-2753/1999-8

Zagreb 27. ožujka 2003.

Predsjednica
Vijeća
**Marija Kriletić,** v. r.

Presuda, NN 92/2003-1192