### NN 27/2021 (17.3.2021.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2593/2020 od 17. veljače 2021.

Ustavni sud Republike Hrvatske

600

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Borislav Korda iz Zagreba, kojeg zastupa Igor Metelko, odvjetnik u Zagrebu, na sjednici održanoj 17. veljače 2021. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Osijeku dužan je, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama« donijeti odluku u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Gž R-824/2020.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Borislavu Kordi iz Zagreba, Karlovačka cesta 65 c, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 11.200,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Borislav Korda iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Igor Metelko, odvjetnik u Zagrebu, podnio je 12. lipnja 2020. Ustavnom sudu ustavnu tužbu u povodu rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gžzp II-12/20-3 od 21. travnja 2020. (u daljnjem tekstu: rješenje Vrhovnog suda), kojim su odbijene žalbe podnositelja i Republike Hrvatske i potvrđeno je rješenje Županijskog suda u Zagrebu broj: Gzp II-17/19-8 od 30. siječnja 2020. (u daljnjem tekstu: rješenje drugostupanjskog suda).

Rješenjem drugostupanjskog suda točkom I. izreke prihvaćen je podnositeljev zahtjev za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, točkom II. izreke određen je rok od tri (3) mjeseca u kojem je Općinski radni sud u Zagrebu dužan donijeti odluku u radnom sporu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Pr-3352/14, točkom III. izreke određena je primjerena naknada u iznosu od 2.000,00 kn, zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku uzrokovane nerazumno dugim trajanjem radnog spora navedenog u točki II. izreke i točkom IV. izreke naloženo je Republici Hrvatskoj isplatiti primjerenu naknadu podnositelju.

2. U ustavnoj tužbi podnositelj je istaknuo:

»Tužitelj smatra da je dosuđena novčana naknada neprimjerena uzimajući u obzir okolnosti spora.

(...)

Pravo na pravično suđenje podrazumijeva, između ostaloga, da se sporovi okončavaju unutar primjerenog i razumnog roka koji u Europskoj uniji iznosi u prosjeku tri godine od podnošenja tužbe do pravomoćne odluke.

(...)

Kako je razvidno iz gore navedenih okolnosti i činjeničnog stanja, to ovdje nije slučaj.«

Imajući u vidu razloge i navode ustavne tužbe Ustavni sud ocjenjuje da je ustavna tužba podnesena na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem radnog spora koji se u trenutku podnošenja ustavne tužbe vodio pred Općinskim radnim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem Pr-3352/14.

3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljena je preslika spisa predmeta prvostupanjskog suda broj: Pr-3352/14.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPCIMA

1) Radni spor

4. Podnositelj je prvostupanjskom sudu podnio 20. svibnja 2014. tužbu protiv tuženika K. – E. v. a. d.d., radi utvrđenje nedopuštenom odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu, povrata na rad i naknade plaće.

U tužbi je također istaknuo zahtjev za donošenje privremene mjere radi povrata podnositelja na rad do pravomoćnog dovršetka radnog spora.

Nakon što je tuženik prestao postojati pripajanjem drugom trgovačkom društvu (vidi točku 8. obrazloženja ove odluke) podnositelj je u podnesku od 21. veljače 2018. naznačio kao tuženika K. – a. i p. d.d.

5. Tuženik je podneskom od 6. lipnja 2014. dao odgovor na tužbu.

6. Prvo pripremno ročište pred prvostupanjskim sudom održano je 28. kolovoza 2014.

7. Prvostupanjski sud je rješenjem broj: Pr-3352/14-9 od 17. listopada 2014. odredio privremenu mjeru povrata podnositelja na rad do pravomoćnog dovršetka radnog spora.

Rješenjem Županijskog suda u Zagrebu (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) broj: Gž R-2351/14-7 od 16. ožujka 2017. odbijena je tuženikova žalba podnesena 28. listopada 2014. protiv gore navedenog rješenja prvostupanjskog suda.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: Pr-3352/2014-68 od 9. lipnja 2020. obustavljeno je izvršavanje privremene mjere povrata podnositelja na rad, budući je podnositelj navršio 65 godina starosti života i 15 godina mirovinskog staža, te mu radni odnos prestaje silom zakona.

8. Pred prvostupanjskim sudom ponovno je održano pripremno ročište 16. studenoga 2017.

Nakon toga pred prvostupanjskim sudom održano je sedam (7) ročišta i to: 13. veljače 2018. – na kojem je izveden dokaz saslušanjem svjedoka i tuženik je obavijestio sud da je prestao postojati pripajanjem trgovačkom društvu K. – E. a. s. n., koje nastavlja postojati pod nazivom K. – a. i p. d.d.; 24. travnja 2018. – na kojem je izveden dokaz saslušanjem svjedoka; 30. studenoga 2018. – na kojem je također izveden dokaz saslušanjem svjedoka; 30. svibnja 2019. – na kojem je izveden dokaz saslušanjem svjedoka; 2. lipnja 2020. – na kojem je rješenjem prvostupanjskog suda broj: Pr-3352/2014-65 razdvojen postupak radi utvrđenja nedopuštenom odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu od postupka radi isplate naknade plaće; 23. srpnja 2020. – na kojem je također izveden dokaz saslušanjem svjedoka; 23. srpnja 2020. – na kojem je zaključena glavna rasprava; i 17. rujna 2020. – na kojem je donesena i objavljena presuda broj: Pr-3352/2014, koja je uručena prisutnom punomoćniku podnositelja (što je Ustavni sud utvrdio provjerom kod prvostupanjskog suda).

Ustavni sud je uvidom u e-predmet utvrdio da je protiv presude broj: Pr-3352/2014 od 17. rujna 2020. tuženik 2. listopada 2020. podnio žalbu, te da je spis predmeta 4. studenoga 2020., u povodu žalbe, dostavljen Županijskom sudu u Osijeku, pred kojim se postupak vodi pod brojem Gž R-824/2020.

Do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen postupak po žalbi tuženika.

2) Korištenje sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku

9. Rješenjem predsjednika prvostupanjskog suda broj: Su-Gzp I 7/2019-5 od 10. lipnja 2019., prihvaćen je podnositeljev zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i određen je nadležnom sucu rok od pet (5) mjeseci za dovršetak radnog spora u predmetu tog suda broj: Pr-3352/2014.

Rješenjem drugostupanjskog suda točkom I. izreke prihvaćen je podnositeljev zahtjev za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, točkom II. izreke određen je rok od tri (3) mjeseca u kojem je Općinski radni sud u Zagrebu dužan donijeti odluku u radnom sporu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Pr-3352/14, točkom III. izreke određena je primjerena naknada u iznosu od 2.000,00 kn, zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku uzrokovane nerazumno dugim trajanjem radnog spora navedenog u točki II. izreke i točkom IV. izreke naloženo je Republici Hrvatskoj isplatiti primjerenu naknadu podnositelju.

Rješenjem Vrhovnog suda odbijene su žalbe podnositelja i Republike Hrvatske i potvrđeno je rješenje drugostupanjskog suda.

III. MJERODAVNO PRAVO

10. U odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016., u točkama 4. – 11. (»Narodne novine« broj 50/16.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.) sve do 14. ožujka 2013., kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16. – Uredba, 67/18. i 126/19. – rješenje USRH broj: U-I-4658/2019 i dr.; u daljnjem tekstu: ZoSud: 28/13-126/19).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

11. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.), jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da su podnositelji prethodno koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

12. U konkretnom slučaju podnositelj je koristio pravna sredstva koje su mu bila na raspolaganju na temelju ZoSud-a:28/13-126/19 (vidi točku 9. obrazloženja ove odluke). Njegov zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku predsjednik prvostupanjskog suda prihvatio je rješenjem broj: Su-Gzp I 7/2019-5 od 10. lipnja 2019. i odredio rok od pet (5) mjeseci u kojem je nadležni sudac dužan dovršiti radni spor u predmetu tog suda broj: Pr-3352/2014.

Rješenjem drugostupanjskog suda (broj: Gzp II-17/19-8 od 30. siječnja 2020. – vidi točke 1. i 9. obrazloženja ove odluke) prihvaćen je podnositeljev zahtjev za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, određen je rok od tri (3) mjeseca u kojem je prvostupanjski sud dužan donijeti odluku u radnom sporu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: Pr-3352/14, određena je podnositelju primjerena naknada u iznosu od 2.000,00 kn i naloženo je Republici Hrvatskoj isplatiti primjerenu naknadu podnositelju.

Rješenjem Vrhovnog suda (broj: Gžzp II-12/20-3 od 21. travnja 2020. – vidi točke 1. i 9. obrazloženja ove odluke) odbijene su žalbe podnositelja i Republike Hrvatske i potvrđeno je rješenje drugostupanjskog suda.

13. Budući da je podnositelj prije podnošenja ustavne tužbe koristio dopuštena pravna sredstva u svrhu ubrzanja sudskog postupka, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

14. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

15. Podnositelj je pred prvostupanjskim sudom, tužbom podnesenom 20. svibnja 2014. protiv tuženika K. – E. v. a. d.d. pokrenuo radni spor radi utvrđenja nedopuštenom odluke tuženika o izvanrednom otkazu ugovora o radu podnositelju i povrata podnositelja na rad, te isplate naknade plaće.

Prvostupanjski radni spor (u dijelu kojim je odlučeno o dopuštenosti odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu) je pred tim sudom dovršen 17. rujna 2020. donošenjem, objavom i uručenjem podnositelju presude broj: Pr-3352/2014 od 17. rujna 2020.

Međutim, tuženik je protiv navedene presude prvostupanjskog suda 2. listopada 2020. podnio žalbu.

Postupak po žalbi vodi se pred Županijskim sudom u Osijeku pod brojem. Gž R-824/2020 i nije dovršen do donošenja odluke Ustavnog suda u ovom predmetu.

16. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju od 20. svibnja 2014. (dana podnošenja tužbe prvostupanjskom sudu) do 17. veljače 2021. (dana donošenja odluke Ustavnog suda), trajao ukupno šest (6) godina, osam (8) mjeseci i dvadeset sedam (27) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

17. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu, međutim, navedena okolnost ne opravdava trajanje prvostupanjskog radnog spora u razdoblju duljem od šest (6) godina.

3) Postupanje nadležnih sudova

18. Prvostupanjski sud je prvo pripremno ročište održao nakon proteka nešto više od tri mjeseca od podnošenja tužbe, te je zatim nakon proteka nešto više od mjesec dana prihvatio podnositeljev zahtjev za određivanje privremene mjere. Nadalje, drugo pripremno ročište prvostupanjski sud održao je po proteku više od tri godine od podnošenja tužbe, tj. nakon što je 16. ožujka 2017. pravomoćno odlučeno o podnositeljevu zahtjevu za određivanje privremene mjere povrata na rad do pravomoćnog dovršetka radnog spora (vidi točke 4., 6., 7. i 8. obrazloženja ove odluke).

Nakon proteka gotovo tri godine po održavanju drugog pripremnog ročišta prvostupanjski sud je 17. rujna 2020. donio presudu broj: Pr-3352/2014.

Drugostupanjski sud je odluku o tuženikovoj žalbi protiv rješenja prvostupanjskog suda o određivanju privremene mjere donio nakon proteka više od dvije godine po njezinu podnošenju (vidi točku 7. obrazloženja ove odluke).

Tuženik je protiv gore navedene presude prvostupanjskog suda 2. listopada 2020. podnio žalbu u povodu koje se pred Županijskim sudom u Osijeku vodi postupak pod brojem Gž R-824/2020.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

19. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe nije pridonio duljini postupka.

Koristio je dopuštena pravna sredstva za ubrzavanje postupka (zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, koji je prihvaćen rješenjem predsjednika prvostupanjskog suda broj: Su-Gzp I 7/2019-5 od 10. lipnja 2019. i zahtjev za isplatu primjerene naknade koji je prihvaćen rješenjem drugostupanjskog suda, vidi točku 11. obrazloženja ove odluke).

5) Važnost predmeta spora za podnositelja

20. Ustavni sud, imajući u vidu da se u konkretnoj pravnoj stvari radi o radnom sporu vođenom radi utvrđenja nedopuštenom odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu i vraćanja podnositelja na rad, ocjenjuje da je predmet spora od osobite važnosti za podnositelja.

Člankom 434. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. – članak 50. Zakona o arbitraži, 117/03., 88/05. – članak 129. Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, 2/07. – odluka USRH broj: U-I-1569/2004 i dr., 84/08., 96/08. – odluka USRH broj: U-I-1569/2004 i dr., 123/08. – ispravak, 57/11., 148/11. – pročišćeni tekst, 25/13., 28/13. – članak 145. Zakona o sudovima, 89/14. – odluka USRH broj: U-I-885/2013 i 70/19.) naloženo je sudovima da uvijek obraćaju osobitu pažnju na potrebu hitnog rješavanja takvih sporova upravo zbog njihove važnosti. Postupak pred prvostupanjskim sudom trebao se okončati u roku od šest mjeseci od dana podnošenja tužbe.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

21. Ustavni sud utvrđuje da se prvostupanjski radni spor u razmatranom razdoblju vodio dulje od šest (6) godina. Imajući u vidu ukupno trajanje prvostupanjskog radnog spora, neaktivnost prvostupanjskog suda u tom postupku tijekom više od tri (3) godine, te drugostupanjskog suda tijekom više od dvije (2) godine, važnost predmeta spora za podnositelja, činjenicu da podnositelj svojim ponašanjem nije pridonio duljini postupka i da do odluke Ustavnog suda postupak nije pravomoćno dovršen, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

22. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Županijskog suda u Osijeku dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja drugostupanjske odluke u roku od osam (8) dana od dana donošenja iste, a najkasnije u roku od osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

23. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

U konkretnom slučaju uzeo je u obzir da je podnositelju drugostupanjskim rješenjem dosuđena pravična novčana naknada u iznosu od 2.000,00 kn.

24. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-2593/2020
 Zagreb, 17. veljače 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.