## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-3168/2002. od 25. travnja 2003.

### NN 98/2003 (12.6.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-3168/2002. od 25. travnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1273

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, pred­sjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom B. G. iz M.,
kojeg zastupa A. N., odvjetnik u M., na sjednici Vijeća održanoj dana 25.
travnja 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj je podnio ustavnu tužbu protiv presude Županijskog suda u Splitu,
broj: Kžm-50/02 od 19. studenoga 2002. godine, kojom je odbijena kao neosnovana
njegova žalba i potvrđena presuda Općinskog suda u Splitu, broj: Kv-41/01
(Kml-247/99) od 18. listopada 2001. godine.

Navedenom presudom podnositelju je opozvana uvjetna
osuda izrečena pravomoćnom presudom Općinskog suda u Splitu, broj: Kml-247/99
od 25. svibnja 2000. godine, te je određeno da će se utvrđena kazna zatvora u
trajanju od tri mjeseca izvršiti.

2. Uz ustavnu tužbu podnositelj je podnio prijedlog
za odgodu ovrhe pozivom na odredbu članka 67. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u
nastavku: Ustavni zakon) i to iz razloga jer bi mu ovrha navedene presude
prouzročila nenadoknadivu štetu, a odgoda nije protivna javnom interesu niti bi
se odgodom nanijela nekome veća šteta.

*Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.*

3. Odredba članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
propisuje:

»Svatko može podnijeti
Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne
vlasti ... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno tome, samo ona
odluka kojom je nadležni sud meritorno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu
ili obvezi ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest
pojedi­načni akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega
je Ustavni sud Republike Hrvatske, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan
štititi ljudska prava i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom
Republike Hrvatske.

4. Tijekom ustavnosudskog
postupka utvrđeno je da osporavana presuda Županijskog suda u Splitu, broj: Kžm-50/02
od 19. studenoga 2002. godine, ne predstavlja pojedinačni akt u smislu članka
62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv kojeg bi Ustavni sud bio nadležan pružiti
ustavnosudsku zaštitu.

5. Slijedom iznijetoga, na
temelju članka 72. u svezi s član­kom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u
izreci.

6. O prijedlogu podnositelja
ustavne tužbe za odgodu ovrhe do donošenja meritorne odluke Suda iz članka 67.
stavka 2. Ustav­nog zakona nije odlučivano, budući je predmetna tužba odbačena
zbog nenadležnosti Ustavnog suda za odlučivanje.

7. Odluka o objavi temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-3168/2002
Zagreb, 25. travnja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 98/2003-1273