## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-46/1994. od 13. srpnja 1994.

### NN 57/1994 (29.7.1994.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-46/1994. od 13. srpnja 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda i suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o prijedlogu
Brune Ružičke iz Zagreba, za ocjenu ustavnosti zakona, na sjednici održanoj
13. srpnja 1994. donio je ovo

## RJEŠENJE

1. Pokreće se postupak za ocjenu ustavnosti odredbe stavka 1. članka
12. Zakona o osnovnim vlasničkopravnim odnosima ("Narodne novine",
broj 53/1991).

2. Rješenje će se objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje:

Predlagatelj u prijedlogu ističe da odredba stavka 1. članka 12. Zakona
o osnovnim vlasničkopravnim odnosima izmijenjena odredbom članka 9. Zakona
o preuzimanju Zakona o vlasničkopravnim odnosima ("Narodne novine",
broj 53/1991) u dijelu, kojim uvjetuje vlasništvo na zemljištu postojanjem
zgrade izgrađene na tom zemljištu, nije u skladu odnosno da je u suprotnosti
s odredbama članka 48. stavak 1, članka 49. stavak 1. i 3. i članka 50.
stavak 1. Ustava Republike Hrvatske. Nesporno je, ističe predlagatelj,
da se osporenom zakonskom odredbom ukinuto društveno vlasništvo nad zemljištem
na kojem su građani sagradili stambene zgrade u skladu sa zakonom, što
znači da su imali ostvareno pravo korištenja građevinske čestice radi izgradnje
zgrade. Osporenom zakonskom odredbom stekli su pravo vlasništva na građevinskoj
parceli, ali je stečeno pravo vlasništva uvjetovano postojanjem zgrade
pa to pravo vlasništva prestaje postojati u slučaju rušenja zgrade bez
naknade tržne vrijednosti zemljišta. Stoga smatra da dio odredbe "dok
ona postoji" iz navedenog članka Zakona u sebi sadrži izvlaštenje
koje je protivno članku 50. Ustava Republike Hrvatske a i prikrivenu nacionalizaciju.
Stoga predlaže da se osporeni dio navedene zakonske odredbe ukine. Prijedlog
je osnovan. Odredba članka 12. Zakona o osnovnim vlasničkopravnim odnosima
prije izmjene glasila je: "Kad je zgrada na kojoj postoji pravo vlasništva
izgrađena u skladu sa zakonom, na zemljištu u društvenom vlasništvu, vlasnik
zgrade ima pravo korištenja zemljišta na kojem je zgrada izgrađena i zemljište
što služi za redovnu upotrebu te zgrade dok ona postoji.

Pravo korištenja iz stava 1. ovog člana, može se prenositi samo s prijenosom
prava vlasništva na zgradu."

Zakonom o preuzimanju Zakona o osnovnim vlasničkopravnim odnosima (članak
9.) (dalje u tekstu: ZP ZOVO) koji je stupio na snagu 8. listopada 1991.
godine riječ "korištenja zamijenjena je s riječju "vlasništva".
Time je izvršena reprivatizacija izgrađenoga građevinskog zemljišta u društvenom
vlasništvu, ako je na njemu izgrađena zgrada u skladu sa zakonom Društveno
vlasništvo zemljišta pretvorilo se u pravo vlasništva vlasnika zgrade.
Naime, Ustav Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 56/91)
koji je stupio na snagu 22. prosinca 1991. godine ukinuo je dualizam vlasničkopravnih
odnosa i ne poznaje društveno vlasništvo, a u najviše vrednote ustavnog
uređenja ubraja nepovredivost vlasništva (članak 3.), dakle, samo građanskog
vlasništva. Ustavnim jamstvom (članak 48. stavak 1.) štiti se vlasnik od
izvlaštenja. Moguće je, ipak, oduzimanje i ograničenje vlasništva ali:
a) samo zakonom, b) samo ako se za to utvrdi interes Republike i c) uz
naknadu tržišne vrijednosti (članak 50. stavak 1.) Ograničenje (ne i oduzimanje)
je iznimno moguće, i to samo zakonom radi zaštite: a) interesa i sigurnosti
Republike, b) prirode, c) ljudskog okoliša i d) zdravlja ljukdi (članak
50. stavak 2.).

Zakonodavac je, međutim, osporenim člankom 9. ZP ZOVO propisao, čini
se, još jedan slučaj prestanka prava vlasništva na zemljištu: fizičkim
prestankom postojanja zgrade iz bilo kojih razloga. Pri tome zakonodavac
ništa nije rekao, pored ostalog, ni o tome koja je sudbina tog zemljišta,
odnosno uspostavlja li se i čije vlasništvo nad tim zemljištem, te ima
li vlasnik zgrade pravo na naknadu za izgubljeno vlasništvo nad zemljištem
i od koga.

Ovakvo propisivanje, stoga, upućuje na osnovanu sumnju o povredi ustavnih
odredbi o nepovredivosti vlasništva (članak 3.) i odredbi o jamčenju prava
vlasništva (članak 48. stavak 1.), te odredbi o mogućnosti ograničenja
vlasništva (članak 50.).

U pokrenutom postupku treba odgovoriti na izražene sumnje i postavljena
pitanja. Iz navedenih razloga Sud je pokrenuo postupak. Temeljem odredbe
članka 40. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 29/94), rješenje se dostavlja Saboru Republike Hrvatske radi odgovora
na navode obrazloženja.

Odluka o objavi rješenja temelji se na odredbi stavka 1. članka 20.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj:U-I-46/1994.

Zagreb, 13. srpnja 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Rješenje, NN 57/1994-1060