## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9484/2010-10 od 18. svibnja 2011.

### NN 97/2011 (24.8.2011.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9484/2010-10 od 18. svibnja 2011.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2029

PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca Ljiljane Karlovčan-Đurović kao predsjednice vijeća, Ane Berlengi Fellner i mr. sc. Ivice Kujundžića kao članova vijeća, te sudske savjetnice Marine Katanec kao zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski telekom d.d., Zagreb, kojeg zastupa Maja Mandić, direktorica Odjela za korporativne regulatorne poslove, protiv odluke tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: 344-03/09-01/500, urbroj: 376-05-10-06 od 15. srpnja 2010., u predmetu spora u svezi s obavljenom javnom komunikacijskom uslugom, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 18. svibnja 2011.,

presudio je

Tužba se uvažava.

Poništava se odluka Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: 344-03/09-01/500, urbroj: 376-05-10-06 od 15. srpnja 2010.

Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenom odlukom usvaja se prigovor korisnika Marija Lesičar na račun za internet usluge broj 7212154505 za ožujak i travanj 2009. izdan od trgovačkog društva HT – Hrvatski telekom d.d., Zagreb te se nalaže trgovačkom društvu HT – Hrvatski telekom d.d. da u roku od 15 dana od dana primitka odluke korisniku Mariju Lesičar izdan novi račun za obavljene javne komunikacijske usluge ispostavljene u računu za internet usluge za ožujak i travanj 2009. umanjen i prilagođen visini ugovorene mjesečne naknade MAXadsl Super 10 GB.

Tužitelj navodi da je 24. kolovoza 2009. zaprimio dopis tuženog tijela kojim je zatraženo očitovanje u svezi prigovora korisnika usluga Marija Lesičar, te obrazlaže kako je ovom postupku prethodio postupak rješavanja prigovora korisnika pred tužiteljem, i to u dva stupnja, koji je prigovor odbijen nakon čega se korisnik obratio tuženom tijelu. Smatra da je u provedenom postupku nepravilno primijenjeno materijalno pravo, a također da su izvršene povrede pravila postupka. Ističe kako je odlukom obvezan na izdavanje novog računa, a sama odluka ne sadrži zakonske odredbe koje propisuju navedene ovlasti tuženog tijela. Stoga smatra da je povrijeđena odredba članka 209. Zakona o općem upravnom postupku jer obrazloženje odluke ne sadrži pravne propise i razloge koji s obzirom na utvrđeno činjenično stanje upućuju na onakvo rješenje kakvo je dano u izreci. Daljnje povrede pravila postupanja tužitelj nalazi u činjenici što je odredbom članka 51. stavka 5. Zakona o elektroničkim komunikacijama propisano da Agencija mora donijeti konačnu odluku o rješenju spora između pretplatnika i operatora u najkraćem mogućem roku, a najkasnije u roku od četiri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva za rješavanje spora, a kako je predmetni postupak trajao gotovo godinu dana tuženo tijelo je više nego dvostruko prekoračilo zadani zakonski rok za donošenje odluke. Zbog navedenog smatra da je povrijeđeno načelo zaštite prava građana i zaštite javnog interesa zajamčeno odredbom članka 5. Zakona o općem upravnom postupku, načelo efikasnosti i načelo ekonomičnosti. Smatra da činjenično stanje u provedenom postupku nije pravilno utvrđeno jer je korisnik isticao da internetski promet nije ostvario već da je nastao neovlaštenim korištenjem od strane treće osobe. Pri tome upućuje na Opće uvjete za korištenje ADSL usluge iz svibnja 2008. iz kojih jasno proizlazi da ukoliko je došlo do zlouporaba od strane trećih osoba, a što u ovom postupku ni na koji način nije dokazano, da je do toga moglo doći ili propustom korisnika da instalira zaštitne programe na svom računalu sukladno uputama tužitelja ili nepažnjom korisnika zbog kojih bi neka treća osoba ostvarila neovlašteni pristup njegovim korisničkim podacima te ih zlouporabila. Ističe da je provjerom od strane nadležnih tužbi utvrđeno da su sva spajanja na internet u spornom razdoblju učinjena preko telefonskog priključka korisnika i uporabom njegovog korisničkog imena zbog čega tužitelj nije imao nikakvog razloga sumnjati da se radi o zlouporabi. Također navodi kako je korisnik imao mogućnost na web-stranicama tužitelja u svako doba provjeriti ostvareni internetski promet te u slučaju sumnje na bilo kakvu zlouporabu odmah obavijestiti tužitelja, što korisnik nije učinio. Kako je odredba članka 20. stavka 1. Pravilnika stupila na snagu 6. srpnja 2009. tužitelj smatra pogrešnim zaključak tuženog tijela da je on povrijedio obvezu propisanu ovom odredbom, budući da se radi o razdoblju u kojem tužitelj ovu obvezu nije imao. Napominje da je korisnik prilikom prvog spajanja dobio pozdravnu elektroničku poštu i poveznicu na upute koje tužitelj objavljuje na tzv. korisničkim strancima u kojima je na jasan i lako razumljiv način objašnjeno na koji način korisnik može besplatno instalirati antivirusnu, antispam i u firewallu zaštitu na svoje računalo, a da je iste obavijesti korisnik mogao pročitati i u uputama za instalaciju MAXadesl usluge koje tužitelj putem dostavljača dostavlja svim novim korisnicima usluge u paketu zajedno s modemom odmah po zaključenju pretplatničkog ugovora. Smatra da je informiranjem korisnika i besplatnom ponudom zaštite u cijelosti ispunio svoje obveze propisane odredbom članka 43. stavka 2. i 3. Zakona o elektroničkim komunikacijama te predlaže da Sud tužbu uvaži i osporeno rješenje poništi.

Tuženo tijelo dostavilo je spis predmeta i odgovor na tužbu kojim u cijelosti osporava tužbene navode. U odnosu na primjenu mjerodavnih propisa ističe kako je o prigovoru korisnika dužan i ovlašten donijeti odluku u smislu odredbi Zakona o elektroničkim komunikacijama, a posljedično naložiti operatoru izdavanje novog računa. Stoga smatra da nisu povrijeđene odredbe članka 209. Zakona o općem upravnom postupku. U svezi s povredom pravila postupanja koja se tiču duljine trajanja postupka navodi kako je tužitelj mogao poduzeti radnje sukladno odredbi članka 26. ZUS-a, a ostale povrede pravila postupka koje tužitelj u tužbi ističe smatra paušalnim i neutemeljenim jer tužitelj nije jasno naveo kako je šteta nanesena strankama. U dijelu tužbenih razloga koji se tiču nepotpuno i nepravilno utvrđenog činjeničnog stanja, tuženo tijelo ističe kako je tijekom postupka utvrđeno da se sporni račun za navedeni period odnosi prema prigovoru korisnika za korištenje njegova računala koje prema vremenu i načinu spajanja ne odgovara njegovoj navici, a kako je tužitelj korisniku obustavio pružanje usluge internetskog prometa u osmom mjesecu, a i dalje se pojavljivao ispis spajanja smatra da upućuje da je došlo do zlouporabe od strane treće osobe, a zaštita koju je operator pružio pretplatniku nije primjerena. Poziva se na odredbu članka 20. stavka 1. točke 1. Pravilnika prema kojoj je u svrhu zaštite korisnika usluga operator javnih komunikacijskih usluga dužan voditi računa i nadzirati uobičajeno ponašanje korisnika prigodom uporabe usluge te ih upozoriti o svakom neuobičajenom i iznenadnom povećanju troška korištenja pojedine usluge što može ukazivati na zlouporabu ili neovlašteno korištenje. Kako tužitelj tijekom postupka nije dokazao je li i na koji način pretplatnika obavijestio o prekomjernoj potrošnji koja premašuje uobičajenu potrošnju pretplatnika u mjesecu ožujku i travnju 2009. u odnosu na ugovorenu mjesečnu potrošnju tuženo tijelo smatra da je osporena odluka pravilna i zakonita te predlaže tužbu odbiti.

Zainteresirana osoba u ovom upravnom sporu Marijo Lesičar iz Dugog Sela pozvan rješenjem Suda od 24. kolovoza 2010. Sudu nije dostavio odgovor na tužbu.

Tužba je osnovana.

Odredbom članka 51. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08) propisana je nadležnost tuženog tijela da u slučaju spora između pretplatnika i operatora javnih komunikacijskih usluga u vezi s iznosom zaduženja iz članka 50. stavka 4. tog Zakona i u vezi s iznosom naknade štete iz članka 50. stavka 9. istog Zakona odlučuje o zahtjevu za rješavanje spora prije no što pretplatnik podnose tužbu nadležnom sudu ili pokrene drugi izvansudski postupak.

Pretplatnik može prije podnošenja tužbe nadležnom sudu ili pokretanja drugoga izvansudskog postupka podnijeti zahtjev za rješavanje spora Agenciji u roku od 30 dana od dana dostave pisanog odgovora povjerenstva za pritužbe iz članka 50. stavka 12. tog Zakona.

Odredbom članka 20. stavka 1. točke 1. Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (»Narodne novine«, broj 154/08) propisano je da u svrhu zaštite korisnika svojih usluga operateri javnih komunikacijskih usluga moraju osobito voditi računa i obvezni su nadzirati uobičajeno ponašanje korisnika prigodom uporabe usluga, te ih upozoriti o svakom neuobičajenom i iznenadnom povećanju troška korištenja pojedine usluge, što može ukazivati na zlouporabu ili neovlašteno korištenje. Upozorenje korisniku uslijedit će ako je korištenje dvostruko veće od prosječnog korištenja usluge u prethodna tri mjeseca (osim ako nije drugačije utvrđeno odlukom nadležnoga regulatornog tijela).

Prema odredbi stavka 5. navedenog članka Pravilnika obveza iz stavka 1. toga članka primjenjuje se u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu Pravilnika.

Na temelju odredbe članka 44. stavka 2. Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana njegove objave u »Narodnim novinama«, dakle 6. siječnja 2009.

Imajući u vidu odredbu članka 20. stavka 5. tog Pravilnika obveza postupanja operatera javnih komunikacijskih usluga na način kako je propisan stavkom 1. tog članka Pravilnika na snazi je od 6. srpnja 2009.

Osporenom odlukom tuženo tijelo utvrdilo je propust u postupanju tužitelja u smislu odredbe članka 20. stavka 1. točke 1. Pravilnika za razdoblje ožujak i travanj 2009. dakle za razdoblje u kojem tužitelj nije niti bio obvezan na poduzimanje mjera koje su propisane odredbom članka 20. stavka 1. navedenog Pravilnika.

Budući da je tužitelj osporenom odlukom utvrđen odgovornim zbog propusta zaštite korisnika svojih usluga u vremenskom razdoblju u kojem na poduzimanje propisanih mjera nije bio obvezan, osporenom odlukom povrijeđen je zakon na štetu tužitelja.

Kako navedena povreda predstavlja povredu propisa zbog kojih je osporenu odluku valjalo poništiti, Sud nije posebno razmatrao osnovanost ostalih tužbenih navoda.

Slijedom navedenog na temelju odredbe članka 39. stavak 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92) tužbu je valjalo uvažiti i osporenu odluku poništiti, s tim što je tuženo tijelo u postupku nakon ove presude dužno donijeti novu odluku pridržavajući se sukladno odredbi članka 62. istog Zakona, pravnog shvaćanja Suda i primjedbi koje su u svezi s postupkom izložene u ovoj presudi. Odluka o objavi presude temelji se na odredbi stavka 7. članka 14. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Broj: Us-9484/2010-10

Zagreb, 18. svibnja 2011.

Predsjednica vijeća

Ljiljana Karlovčan-Đurović, v. r.

Presuda, NN 97/2011-2029