### NN 87/2021 (4.8.2021.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3919/2020 od 14. srpnja 2021.

Ustavni sud Republike Hrvatske

1621

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula Vedrana Valčić iz Zagreba, koju zastupa Bojana Ivanišević, odvjetnica u Zagrebu, na sjednici održanoj 14. srpnja 2021. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem Rev-145/2021 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe Vedrani Valčić iz Zagreba, Šušnjevec 55, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 22.000,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. ove izreke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Vedrana Valčić iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositeljica) podnijela je 21. kolovoza 2020., na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) ustavnu tužbu smatrajući da joj je trajanjem postupka koji se vodio pred Općinskim radnim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem Pr-1896/11, kao i trajanjem žalbenog postupka pred Županijskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) pod brojem Gž R-931/18, povrijeđeno ustavno pravo na donošenje odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1.1. Podnositeljica u ustavnoj tužbi predlaže da Ustavni sud donese odluku kojom se ustavna tužba usvaja, kao i da joj se odredi primjerena novčana naknada.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis prvostupanjskog suda broj: Pr-716/16 (raniji broj: Pr-1896/11).

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Podnositeljica (tužiteljica u predmetnom parničnom postupku) podnijela je 15. travnja 2011. tužbu kojom je pozivom na članke 1., 2. i 3. Zakona o suzbijanju diskriminacije (»Narodne novine« broj 85/08.) u vezi s člankom 5. stavkom 4. Zakona o radu (»Narodne novine« broj 149/09.) tražila da se utvrdi da je predsjednik uprave tuženika uznemiravao podnositeljicu, da se tuženiku naloži da ubuduće zabrani predsjedniku uprave ili bilo kojoj drugoj osobi slično postupanje, kao i da se tuženiku naloži da podnositeljici naknadi nematerijalnu štetu u iznosu od 60.000,00 kuna sa zakonskim zateznim kamatama.

Prvostupanjski sud pozvao je tuženika rješenjem broj: 91 Pr-1896/11-2 od 6. svibnja 2011. na davanje odgovora na tužbu.

Tuženik je 18. svibnja 2011. dostavio sudu odgovor na tužbu.

Prvo ročište za glavnu raspravu održano je 13. listopada 2011., a na sljedećem ročištu održanom 19. siječnja 2012. saslušana je podnositeljica.

Na ročištu održanom 7. ožujka 2012. saslušan je direktor tuženika.

Na ročištima održanim 11. svibnja 2012. i 18. rujna 2012. saslušani su predloženi svjedoci te je strankama dan rok od 8 dana za očitovanje na zaprimljenu dokumentaciju.

Podnositeljica se podneskom od 26. rujna 2012. očitovala na zaprimljenu dokumentaciju.

Na ročištu održanom 4. travnja 2013. prvostupanjski sud saslušao je još jednog svjedoka te je strankama dan rok od 8 dana za očitovanje na zaprimljenu dokumentaciju.

Tuženik se očitovao na zaprimljenu dokumentaciju podneskom od 4. travnja 2013., a podnositeljica podneskom od 26. travnja 2013.

Podnositeljica je podneskom od 23. rujna 2013. dostavila prvostupanjskom sudu dokumentaciju.

Tuženik je dostavio podnesak od 24. prosinca 2013. i podnesak od 10. veljače 2014.

Ročište zakazano za 21. veljače 2014. odgođeno je zbog nepristupanja uredno pozvanog svjedoka.

Na ročištu održanom 16. travnja 2014. sud je saslušao još jednog svjedoka i zaključio glavnu raspravu, te je odredio ročište za objavu i uručenje presude za 29. svibnja 2014.

Na ročištu održanom 29. svibnja 2014. sud je preotvorio glavnu raspravu i zakazao novo ročište za 2. srpnja 2014. na kojem je saslušao još jednog svjedoka.

Ročište zakazano za 1. listopada 2014. odgođeno je na prijedlog tuženika zbog spriječenosti punomoćnika tuženika.

Tuženik je 13. listopada 2014. dostavio podnesak koji je sud uručio podnositeljici na ročištu održanom 4. studenoga 2014., koje se zbog odsutnosti tuženika odgodilo te je sljedeće ročište zakazano za 26. studenoga 2014.

Podnositeljica je podneskom od 25. studenoga 2014. specificirala prvu točku tužbenog zahtjeva na način da je povukla dio tužbenog zahtjeva kojim traži od suda da zabrani tuženiku, odnosno predsjedniku uprave ili bilo kojoj drugoj osobi slično postupanje ubuduće, a sve s obzirom na to da joj je naknadno prestao radni odnos kod tuženika.

Na ročištu održanom 26. studenoga 2014. sud je saslušao svjedokinju te odredio novo ročište za saslušanje stranaka.

Na ročištu održanom 10. veljače 2015. ponovno su saslušane stranke te je glavna rasprava zaključena.

Dana 25. ožujka 2015. održano je ročište za objavu presude te je podnositeljici uručena presuda broj: Pr-1896/11-54 kojom je u cijelosti odbijen njezin tužbeni zahtjev.

Podnositeljica je 2. travnja 2015. izjavila žalbu.

Županijski sud u Zagrebu je presudom broj: Gž R-1225/1-2 od 22. prosinca 2015. ukinuo prvostupanjsku presudu i predmet vratio na ponovno suđenje.

Tuženik je dostavio podnesak od 24. svibnja 2016.

Na ročištu održanom 2. lipnja 2016. određeno je da se daljnji dokazi neće provoditi te je glavna rasprava zaključena i određeno je ročište za objavu i uručenje presude za 13. srpnja 2016.

Na ročištu održanom 13. srpnja 2016. prvostupanjski sud je preotvorio glavnu raspravu te zakazao ročište 21. rujna 2016., koje je odgođeno zbog bolesti sutkinje.

Tuženik je dostavio podnesak od 14. rujna 2016.

Ročište zakazano za 10. siječnja 2017. odgođeno je na zamolbu podnositeljice jer je tada živjela u Luxemburgu i nije uspjela rezervirati avionsku kartu na vrijeme.

Na ročištu održanom 18. svibnja 2017. ponovno su saslušane stranke.

Podnositeljica je 30. svibnja 2017. podnijela zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku koji je usvojen kao osnovan rješenjem predsjednika Općinskog radnog suda u Zagrebu broj: Su-Gzp I 9/17 od 17. srpnja 2017., te kojim je određen rok prvostupanjskom sudu od 9 mjeseci za rješavanje predmeta.

Rješenjem prvostupanjskog suda broj: Pr-716/16 od 19. kolovoza 2017. odgođeno je ročište zakazano za 13. rujna 2017. zbog izmjene raspravnog suca.

Ročišta su održana 7. studenoga 2017., 19. siječnja 2018., 19. veljače 2018., te 16. ožujka 2018., kada je zaključena glavna rasprava te je prvostupanjski sud donio presudu broj: Pr-716/16 od 17. travnja 2018., kojom je djelomično usvojen tužbeni zahtjev podnositeljice na način da je utvrđeno da je tuženik i predsjednik uprave povrijedio podnositeljičino pravo na jednako postupanje uslijed čega je došlo do uznemiravanja podnositeljice (točka I. izreke), dok je pod točkom II. izreke odbijen tužbeni zahtjev podnositeljice radi isplate 60.000,00 kuna na ime naknade nematerijalne štete kao neosnovan.

Podnositeljica je protiv odbijajućeg dijela tužbenog zahtjeva podnijela žalbu 23. travnja 2018., dok je tuženik žalbu podnio 27. travnja 2018.

Županijski sud u Zagrebu donio je 20. svibnja 2020. presudu broj: 9 Gž R-931/2018-3 kojom je odbijena žalba podnositeljice i potvrđena točka II. izreke, dok je žalba tuženika odbijena kao djelomično neosnovana, te je prvostupanjska presuda potvrđena u dijelu pod točkom I. izreke kojim je prihvaćen zahtjev podnositeljice na utvrđenje da je tuženik povrijedio njezino pravo na jednako postupanje uslijed čega je došlo do uznemiravanja podnositeljice, a prvostupanjska presuda preinačena je u dijelu pod točkom I. izreke kojim je utvrđeno da je predsjednik uprave povrijedio njezino pravo na jednako postupanje uslijed čega je došlo do uznemiravanja podnositeljice te je taj dio tužbenog zahtjeva odbijen kao neosnovan.

Podnositeljica je 30. rujna 2020. podnijela prijedlog za dopuštenje revizije.

Tuženik je 3. listopada 2020. podnio reviziju.

Tuženik se podneskom od 3. studenoga 2020. očitovao na prijedlog podnositeljice za dopuštenje revizije.

Prvostupanjski sud dostavio je predmetni spis Vrhovnom sudu na rješavanje 5. veljače 2021., te se predmet vodi pod brojem Rev-145/2021.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

4.1. U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013., kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

4.2. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u razdoblju od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

5. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

5.1. U konkretnom slučaju, podnositeljica je koristila pravno sredstvo koje joj je bilo na raspolaganju na temelju članka 64. ZoSud-a/13., odnosno podnijela je zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Rješenjem predsjednika Općinskog radnog suda u Zagrebu broj: Su-Gzp I 9/17 od 17. srpnja 2017. odlučeno je o zahtjevu podnositeljice za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku na način da je zahtjev ocijenjen osnovanim te je prvostupanjskom sudu određen rok od devet (9) mjeseci da riješi predmetni parnični postupak.

5.2. Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba zbog povrede ustavnog prava na razumnu duljinu postupka u konkretnom slučaju dopuštena, zbog čega će se razmotriti njezina osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

6. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i nadležnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

7. U konkretnom slučaju, Ustavni sud razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositeljice od dana podnošenja tužbe do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

7.1. Podnositeljica je tužbu nadležnom prvostupanjskom sudu podnijela 15. travnja 2011. U trenutku odlučivanja o ovoj ustavnoj tužbi parnični postupak nije okončan i vodi se pred Vrhovnim sudom pod brojem Rev-145/2021.

7.2. Ustavni sud utvrđuje da predmetni parnični postupak u razmatranom razdoblju traje ukupno deset (10) godina, dva (2) mjeseca i dvadeset devet (29) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

8. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju radi o relativno složenom predmetu, kao i da se radi o parnici u radnom sporu povezanom s diskriminatornim postupanjem, čije je rješavanje hitne naravi.

3) Postupanje nadležnih sudova

9. Ustavni sud utvrđuje da je prvostupanjski sud nakon podnošenja tužbe, u razdoblju od 15. travnja 2011. pa do donošenja prvostupanjske presude 25. ožujka 2015. održao jedanaest ročišta, nakon čega je postupak u povodu žalbe podnositeljice vođen pred Županijskim sudom u Zagrebu do 22. prosinca 2015., kada je donesena drugostupanjska presuda i predmet vraćen na ponovno suđenje prvostupanjskom sudu.

9.1. U ponovljenom postupku pred prvostupanjskim sudom održano je osam ročišta, pri čemu su ponovno saslušane stranke te je izmijenjen i raspravni sudac, a prvostupanjska presuda je donesena tek 17. travnja 2018., odnosno nakon skoro tri godine od ponavljanja prvostupanjskog postupka. Iz navedenog proizlazi da je postupak do donošenja prvostupanjske presude u konkretnoj stvari trajao ukupno punih 7 godina.

9.2. U povodu žalbi stranaka postupak je nastavljen pred Županijskim sudom u Zagrebu te je okončan, nakon pune 2 godine, donošenjem drugostupanjske presude od 20. svibnja 2020.

9.3. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi predmet se u povodu revizije podnositeljice i tuženika protiv drugostupanjske presude vodi pred Vrhovnim sudom pod brojem Rev-145/2021.

4) Ponašanje podnositeljice ustavne tužbe

10. Ustavni sud utvrđuje da podnositeljica nije pridonijela trajanju postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

11. U konkretnom slučaju postupak se u pretežitom dijelu (sedam godina) vodio pred prvostupanjskim sudom. Prvostupanjski sud održao je brojna ročišta na kojima je saslušavao svjedoke, a također je nekoliko puta saslušavao stranke i preotvarao glavnu raspravu. Stoga, ocjena je Ustavnog suda da postupak nije vođen učinkovito i sukladno načelu ekonomičnosti.

11.1. Također, postupak pred drugostupanjskim sudom u povodu žalbi stranaka trajao je pune dvije godine, a sveukupno do donošenja drugostupanjske presude, postupak je trajao 9 godina.

11.2. Imajući u vidu sve navedeno – trajanje postupka, okolnost da predmet još nije okončan, relativnu složenost postupka, postupanje nadležnih sudova i ponašanje podnositeljice, uzevši pritom u obzir važnost predmeta za podnositeljicu, kao i činjenicu da se radi o radnom sporu čije je rješavanje hitne naravi, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositeljice da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima i obvezama, koje pravo je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

11.3. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, na temelju članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

11.4. Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Vrhovnog suda dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

11.5. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Visinu naknade, zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

11.6. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-3919/2020
 Zagreb, 14. srpnja 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.