### NN 3/2024 (5.1.2024.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-305/2021 od 6. prosinca 2023.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

81

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijele Irena Kosec Mamuza i Davorka Mamuza Kosec, obje iz Zagreba, koje zastupa Irena Matković, odvjetnica u Odvjetničkom društvu Bandalo & Labavić sa sjedištem u Zagrebu, na sjednici održanoj 6. prosinca 2023. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem R1-Ob-186/2021 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od jedne (1) godine, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljicama ustavne tužbe Ireni Kosec Mamuza i Davorki Mamuza Kosec, obje iz Zagreba, Ivana Bunića Vučića 22, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) svakoj u iznosu od 2.295,00 eura.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Irena Kosec Mamuza i Davorka Mamuza Kosec, obje iz Zagreba, koje zastupa Irena Matković, odvjetnica u Odvjetničkom društvu Bandalo & Labavić sa sjedištem u Zagrebu (u daljnjem tekstu: podnositeljice), podnijele su 14. siječnja 2021. ustavnu tužbu smatrajući da su im zbog dugotrajnosti postupka koji se vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem R1-Ob-186/2021 (ranije: R1-Ob-2091/2018) povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) Ustavnom sudu dostavljena je preslika spisa prvostupanjskog suda broj: R1-Ob-186/2021.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Izvanparnični postupak pred prvostupanjskim sudom pokrenut je 1. prosinca 2014. prijedlogom podnositeljica radi imenovanja partnera – skrbnika, s obzirom na to da je prvopodnositeljica (Irena Kosec Mamuza) majka malodobnog djeteta, koji živi s podnositeljicama te da drugi roditelj djeteta nije poznat.

Podnositeljice su podnijele podnesak sudu 5. veljače 2015. s prijedlogom da sud nastavi s postupkom što prije.

Glavna rasprava održana je 5. lipnja 2015. na kojoj je doneseno rješenje da se zatraži stručno mišljenje Centra za socijalnu skrb Zagreb, Podružnica Trnje.

Centar za socijalnu skrb dostavio je dopis sudu da će naknadno dostaviti stručno mišljenje, s obzirom na to da se podnositeljice ne mogu odazvati pozivu Centra jer se nalaze izvan Republike Hrvatske (u Kraljevini Norveškoj).

Centar za socijalnu skrb 30. rujna 2015. dostavio je dopis Ministarstvu socijalne politike i mladih kojim je zatražio da putem nadležnih organa dostavi izvješće o socioekonomskim prilikama i psihologijsko mišljenje o emocionalnoj povezanosti djeteta s biološkom majkom i njenom životnom partnericom.

Na ročištu održanom 30. svibnja 2016. sud je donio rješenje kojim je odredio da će se zatražiti od nadležnog tijela Kraljevine Norveške provođenje dokaza sukladno odredbama Haške konvencije i to izvješće o socioekonomskim prilikama podnositeljica i psihologijsko mišljenje je li radi zaštite interesa i dobrobiti mlt. djeteta opravdano prihvatiti prijedlog podnositeljica.

Općinski građanski sud u Zagrebu 9. rujna 2016. napisao je zamolnicu nadležnom tijelu Kraljevine Norveške radi davanja navedenog izvješća te je donio rješenje od 9. rujna 2016. kojom se nalaže podnositeljicama da u roku od 30 dana dostave ovjereni prijevod zamolnice od 9. rujna 2016. na engleskom ili norveškom jeziku.

Podnositeljice su dostavile sudu 21. listopada 2016. ovjerene izvornike zamolnica od 9. rujna 2016.

Podnositeljice su dostavile podnesak sudu 10. veljače 2017. kojim obavještavaju sud da neće moći pristupiti ročištu zakazanom za dan 20. travnja 2017. zbog neodgodivih obveza te su zamolile sud da se ročište zakaže za 4. ili 7. rujna 2017. kada su u Republici Hrvatskoj.

Na ročištu 6. rujna 2017. saslušane su podnositeljice.

Podnositeljice su podnijele podnesak sudu kojim mole da sud nastavi s postupkom odnosno da naloži Ministarstvu pravosuđa da pozove Nadležno tijelo Kraljevine Norveške na daljnje postupanje.

Općinski građanski sud u Zagrebu se rješenjem broj: 33 R1o-808/14-17 od 3. rujna 2018. oglasio mjesno nenadležnim.

Podnositeljice su 26. rujna 2018. podnijele žalbu na navedeno rješenje.

Županijski sud u Zagrebu rješenjem broj: 80 Gž Ob-1065/18-2 od 23. listopada 2018. uvažio je žalbu podnositeljica te je ukinuo rješenje Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: 33 R1o-808/14-17 od 3. rujna 2018. i predmet vratio na ponovni postupak, iz razloga što je prvostupanjski sud propustio odlučiti kojem će mjesno nadležnom sudu ustupiti predmet.

Na Općinskom građanskom sudu u Zagrebu 6. lipnja 2019. održano je ročište.

Podnositeljice su dostavile podnesak u kojem su dostavile sudu uvjerenje o prebivalištu za njih i maloljetno dijete iz kojeg je vidljivo da su podnositeljice prijavile privremeni odlazak izvan Republike Hrvatske u Norvešku 16. travnja 2015. na očekivano vrijeme izbivanja od 5 godina radi privremenog rada.

Podnositeljice su podnijele 19. listopada 2020. sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Općinski građanski sud donio je rješenje broj: 33 R1 Ob-2091/18-9 od 4. prosinca 2020., kojim je odlučio da za rješavanje u navedenoj pravnoj stvari nije nadležan sud u Republici Hrvatskoj, da se ukidaju sve pravne radnje provedene u ovom postupku te da se prijedlog podnositeljica odbacuje.

Podnositeljice su podnijele žalbu na navedeno rješenje 15. prosinca 2020.

Općinski građanski sud u Zagrebu donio je rješenje broj: Su-Gzp I-149/2020-4 od 15. prosinca 2020., kojim je odbijen zahtjev podnositeljica za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Županijski sud u Zagrebu donio je rješenje broj: 80 Gž Ob-728/20-2 od 5. siječnja 2021. kojim je uvažena žalba podnositeljica i ukinuto rješenje Općinskog građanskog suda broj: 33 R1 Ob-2091/18-9 od 4. prosinca 2020. te je predmet vratio istom sudu na daljnji postupak, s obzirom na to da se nadležnost suda određuje prema uobičajenom boravištu djeteta u trenutku podnošenja prijedloga (a tada je boravište djeteta bilo u Republici Hrvatskoj).

Glavna rasprava trebala je biti održana 16. prosinca 2021., ali je odgođena.

Podnositeljice su podnijele sudu požurnicu 5. svibnja 2022.

Općinski građanski sud u Zagrebu dostavio je dopis 20. svibnja 2022. Ministarstvu pravosuđa i uprave da izvijeste sud koje je središnje tijelo u Republici Hrvatskoj za izvođenje dokaza sukladno Haškoj konvenciji od 18. ožujka 1970. kao i u Kraljevini Norveškoj od koje se traži izvođenje dokaza.

Ministarstvo pravosuđa Republike Hrvatske dostavilo je odgovor sudu da je Ministarstvo pravosuđa hrvatsko središnje tijelo, dok je norveško središnje tijelo Kraljevsko ministarstvo pravosuđa i javne sigurnosti te da sud mora dostaviti zamolnicu s prijevodom na jezik zamoljene države (sukladno odredbama Haške konvencije o izvođenju dokaza u inozemstvu u građanskim ili trgovačkim stvarima iz 1970.).

Općinski građanski sud u Zagrebu dostavio je 7. rujna 2022. Ministarstvu pravosuđa i uprave prijevode zamolnica radi izvođenja dokaza iz zamolnice sukladno odredbama Haške konvencije o izvođenju dokaza u inozemstvu u građanskim ili trgovačkim stvarima iz 1970.

Općinski građanski sud dostavio je dopis Ministarstvu pravosuđa i uprave 8. prosinca 2022. da izvijeste sud je li postupljeno po zamolnici kao i eventualnim zaprekama u postupanju. Navedeni dopis sud je ponovio 20. veljače 2023.

Ministarstvo pravosuđa i uprave proslijedilo je 21. ožujka 2023. Općinskom građanskom sudu u Zagrebu požurnicu koju su dostavili Ministarstvu pravosuđa i javne sigurnosti Kraljevine Norveške (podnositeljice su požurnicu predale sudu 19. travnja 2023.).

Ministarstvo pravosuđa i uprave dostavilo je sudu 27. travnja 2023. presliku note Ministarstva pravosuđa i javne sigurnosti Kraljevine Norveške, kao i stručno mišljenje od 16. veljače 2023. u izvorniku na norveškom jeziku.

Rješenjima Općinskog građanskog suda broj: 146 R1 Ob-186/2021-17 od 18. svibnja 2023. i broj: 146 R1 Ob-186/2021-19 od 24. kolovoza 2023. pozvane su podnositeljice da dostave ovjerene prijevode navedene dokumentacije.

Postupak je i dalje u tijeku pred prvostupanjskim sudom.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom «Zaštita prava na suđenje u razumnom roku” propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.)

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.)

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 21/22.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

6.1. Budući da su u trenutku podnošenja ustavne tužbe podnositeljice koristile pravno sredstvo koje im je bilo na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

7. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositeljica od 1. prosinca 2014. do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

1) Duljina sudskog postupka

8. Izvanparnični postupak pred prvostupanjskim sudom pokrenut je 1. prosinca 2014. prijedlogom podnositeljica radi imenovanja partnera – skrbnika, s obzirom na to da je prvopodnositeljica (Irena Kosec Mamuza) majka malodobnog djeteta, koji živi s podnositeljicama te da drugi roditelj djeteta nije poznat. U trenutku odlučivanja o ovoj ustavnoj tužbi parnični postupak se i dalje vodi pred prvostupanjskim sudom. Ustavni sud utvrđuje da parnični postupak u konkretnom slučaju od podnošenja prijedloga do donošenja ove odluke traje ukupno devet (9) godina i pet (5) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

9. Ustavni sud utvrđuje da u postupku ima elemenata složenosti jer su podnositeljice prijavile privremeni odlazak izvan Republike Hrvatske u Norvešku 16. travnja 2015. na očekivano vrijeme izbivanja od 5 godina radi privremenog rada. Podnositeljice se i dalje nalaze u Norveškoj.

3) Postupanje nadležnih sudova

10. Postupak se u razmatranom razdoblju cijelo vrijeme vodi pred prvostupanjskim sudom koji se jednom oglasio mjesno nenadležnim, a drugi put je odlučio da za navedeni predmet nije nadležan sud u Republici Hrvatskoj. Obje odluke ukinuo je drugostupanjski sud i predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

4) Ponašanje podnositeljica ustavne tužbe

11. Ocjena je Ustavnog suda da podnositeljice u razmatranom razdoblju nisu pridonijele duljini trajanja postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

12. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju radi o složenijem postupku jer podnositeljice privremeno žive u inozemstvu. Međutim, imajući u vidu ukupno trajanje postupka, okolnost da u postupku još nije poduzeta niti jedna dokazna radnja niti je sud donio odluku, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljicama povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

13. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik prvostupanjskog suda dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

14. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

15. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-305/2021

Zagreb, 6. prosinca 2023.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.