## Kolektivni ugovor ugostiteljstva

### NN 69/2002 (13.6.2002.), Kolektivni ugovor ugostiteljstva

# KOLEKTIVNI UGOVORI

1178

Na teme­­­­­lju članka 185. Zakona o radu
(»Narodne novine« br. 38/95., 54/95., 65/95., 17/01 i 82/01.) SAMOSTALNI
SINDIKAT UGOSTITELJSTVA I TURIZMA HRVATSKE, Zagreb, Krešimirov trg 2, zastupan
po predsjednici Vesni Dejanović, SINDIKAT ISTRE I KVARNERA, Pula, Danteov trg
2, zastupan po predsjedniku Bruni Buliću, NEZAVISNI SINDIKAT UGOSTITELJSTVA I
HOTELIJERSTVA, Zagreb, Krešimirov trg 2, zastupan po predsjedniku Marku Areliću
i HRVATSKA UDRUGA POSLODAVACA – UDRUGA UGOSTITELJSTVA I TURIZMA, Zagreb,
Božidarićeva 13, zastupana po predsjedniku Francu Palma, sklopili su dana 10.
svib­­­­­nja 2002. godine

## KOLEKTIVNI UGOVOR UGOSTITELJSTVA

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak
1.

1.
Ovim Kolektivnim ugovorom stranke potpisnice ugovora uređuju međusobna prava i
obveze, te određena pravila i pita­­­­­nja iz radnih odnosa i u svezi s radnim
odnosom radnika u djelatnosti ugostite­­­­­ljstva.

2.
Ovim Kolektivnim ugovorom stranke ugovora utvrđuju određena minimalna prava i
obveze poslodavaca i radnika u djelatnosti ugostite­­­­­ljstva, a koja prava i
obveze nisu utvrđena zakonom ili drugim propisima.

Članak
2.

1.
Ovaj Kolektivni ugovor obvezuje sve članice ugovornih strana, te sve pravne i
fizičke osobe koje pristupe ovom Kolektivnom ugovoru.

2.
Ovaj Kolektivni ugovor primje­­­­­njuje se na području Republike Hrvatske.

Članak
3.

1.
Zak­­­­­ljučujući ovaj Kolektivni ugovor ugovorne strane obvezuju se u dobroj
vjeri poštivati ­­­­­nje­gove odredbe.

2.
Ugovorne strane obvezuju se da neće kolektivnim ugovorima na razini re­gija,
županija i kolektivnim ugovorima ili aktima trgovačkog društva/trgovca
pojedinca/obrta, određena prava urediti u ma­­­­­njem opse­gu od utvrđenih ovim
Kolektivnim ugovorom. Uređiva­­­­­nje određenih prava u ma­­­­­njem opse­gu
moguće je iznimno, a što će biti re­gulirano sporazumom radničkog vijeća (i/ili
sindikata) i poslodavca u vremenski ograničenom traja­­­­­nju.

3.
Ovaj Kolektivni ugovor ne obvezuje poslodavce za radnike s posebnim ovlastima.

II. SKLAPANJE UGOVORA O RADU

1. Ugovor o radu

Članak 4.

1. Ugovorom o radu zasniva se radni odnos.

2. Ugovor o radu može sklopiti radnik koji
ispu­­­­­njava opće i posebne uvjete propisane zakonom, drugim propisima,
kolektivnim ugovorom i aktima poslodavca.

3. Ugovor o radu zak­­­­­ljučuje se na
način, u obliku i u sadržaju propisanim zakonom.

2. Ugovor o radu na određeno vrijeme

Članak 5.

1. Ugovor o radu na određeno vrijeme zak­­­­­ljučuje
se u sluča­jevima utvrđenim zakonom.

2. Pored slučaja zamjene privremeno
nenazočnog radnika, poslodavac smije sklopiti jedan ili više uzastopnih ugovora
o radu na određeno vrijeme za iste sezonske poslove sa preraspodjelom radnog
vremena za neprekinuto razdob­­­­­lje duže od tri godine.

3. Kod zak­­­­­ljučiva­­­­­nja ugovora o
radu na određeno vrijeme za sezonske poslove, poslodavac je dužan radniku
omogućiti pravo izbora načina plaća­­­­­nja sati rada po načelu preraspodjele
radnog vremena sukladno članku 17. i 18. ovog Kolektivnog ugovora.

Članak 6.

1. Poslodavac koji pretežno posluje
sezonski može za obav­­­­­lja­­­­­nje stalnih sezonskih poslova sklopiti ugovor
o radu na određeno vrijeme za stalne sezonske poslove.

2. Sva pita­­­­­nja iz prethodnog stavka
uredit će se Kolektivnim ugovorom kod poslodavca.

3. Posebni uvjeti rada

Članak 7.

1. Poslodavac samostalno utvrđuje svoj
organizacijski ustroj, organizacijske i radne dijelove, strukturu i broj
radnika i uvjete koje radnici moraju ispu­­­­­njavati za obav­­­­­lja­­­­­nje
pojedinih poslova.

2. Osim posebnih uvjeta za obav­­­­­lja­­­­­nje
određenih poslova utvrđenih propisima, poslodavac može utvrditi druge posebne
uvjete kada to smatra potrebnim za obav­­­­­lja­­­­­nje pojedinih poslova.

Članak 8.

1. Osim posebne zdravstvene sposobnosti za
obav­­­­­lja­­­­­nje određenih poslova utvrđenih propisima, poslodavac može,
prije sklapa­­­­­nja ugovora o radu i tijekom radnog odnosa, uputiti radnika na
utvrđiva­­­­­nje opće zdravstvene sposobnosti i posebne zdravstvene sposobnosti
za određene poslove.

2. Troškove utvrđiva­­­­­nja zdravstvene
sposobnosti snosi poslodavac.

4. Probni rad

Članak 9.

Prilikom sklapa­­­­­nja ugovora o radu
može se ugovoriti probni rad ovisno o složenosti poslova i to:

– do treće­g stup­­­­­nja stručne spreme u
traja­­­­­nju od dva mjeseca,

– za četvrti stupa­­­­­nj stručne spreme u
traja­­­­­nju do četiri mjeseca,

– za peti stupa­­­­­nj stručne spreme u
traja­­­­­nju do pet mjeseci i

– za šesti i sedmi stupa­­­­­nj stručne
spreme u traja­­­­­nju do šest mjeseci.

Ako je ugovoren probni rad, otkazni rok je
najma­­­­­nje sedam (7) dana.

III. ZAŠTITA ŽIVOTA, ZDRAVLJA I
PRIVATNOSTI RADNIKA

Članak
10.

1.
Poslodavac je dužan voditi i organizirati poslova­­­­­nje na način i uz uvjete
koji će omogućiti zaštitu života, zdrav­­­­­lja i privatnosti svih radnika
sukladno zakonu, posebnim propisima i naravi poslova i djelatnosti.

2.
Poslodavac je dužan omogućiti nesmetani rad i osposob­­­­­ljava­­­­­nje
povjerenika radnika za zaštitu na radu sukladno propisima.

3.
Povjerenik zaštite na radu ima prava i obveze utvrđene aktima poslodavca
sukladno propisima. Ukoliko aktima poslo­dav­ca nisu utvrđena prava i obveze
povjerenika za zaštitu na radu, povjerenik ima pravo na:

–
2 sata tjedno za obnaša­­­­­nje dužnosti uz naknadu plaće,

–
sudjelova­­­­­nje u radu Odbora za zaštitu na radu po pozivu poslodavca i
inspekcijskom nadzoru po pozivu inspektora rada uz naknadu plaće,

–
plaćeni dopust za osposob­­­­­ljava­­­­­nje za zaštitu na radu sedam (7) dana
tijekom jedne kalendarske godine.

4.
Povjerenik zaštite na radu dužan je poslodavca pravodobno izvijestiti o vremenu
odsustvova­­­­­nja s rada u slučajevima iz prethodnog stavka.

Članak
11.

1.
Poslodavac je dužan, radi ostvariva­­­­­nja prava i obveza iz radnih odnosa
sukladno propisima, samostalno organizirati i voditi, svom dužnom paž­­­­­njom,
prikup­­­­­lja­­­­­nje, obradu, korište­­­­­nje i dostav­­­­­lja­­­­­nje
podataka o radnicima.

2.
Poslodavac je dužan imenovati osobu za nadzor zakonitosti prikup­­­­­lja­­­­­nja,
obrade, korište­­­­­nja i dostav­­­­­lja­­­­­nja trećim osobama osobnih
podataka radnika uz prethodnu suglasnost radničkog vijeća ili sindikata.

3.
Radnik je dužan pravodobno izvijestiti poslodavca o svim promjenama osobnih
podataka.

Članak
12.

1.
Poslodavac može radniku uplaćivati dopunsko zdravstveno osigura­­­­­nje.

2.
Poslodavac može o svom trošku osigurati svim radnicima jedanput godiš­­­­­nje
sistematske zdravstvene pre­glede.

IV. PRIPRAVNICI

Članak 13.

1. Poslodavac samostalno odlučuje o zapoš­­­­­ljava­­­­­nju
pripravnika sukladno svojim mogućnostima, potrebama rada i poslovnim ci­­­­­ljevima.
Način osposob­­­­­ljava­­­­­nja pripravnika uređuje se kolektivnim ugovorom kod
poslodavca, pravilnikom o radu ili ugovorom o radu.

2. Ukoliko zakonom ili aktima iz
prethodnog stavka nije drukčije propisano, pripravnički staž traje ovisno o
stručnoj spremi predviđenoj za određene poslove i to:

– za poslove do V stup­­­­­nja stručne
spreme, najviše šest (6) mjeseci,

–
za poslove VI stup­­­­­nja stručne spreme, najviše devet (9) mjeseci,

–
za poslove VII stup­­­­­nja stručne spreme, najviše dvanaest (12) mjeseci.

3.
Ukoliko zakonom ili aktom iz stavka 1. ovog članka nije drukčije propisano,
poslodavac pripravniku određuje mentora. Mentor donosi program stručnog osposob­­­­­ljava­­­­­nja
pripravnika, te osigurava i prati ­­­­­nje­govu provedbu. Nakon završetka
priprav­ničkog staža, pripravnik polaže stručni ispit pred komisijom od tri
člana. Komisiju imenuje poslodavac. Članovi komisije moraju biti osobe koje
svojim obrazova­­­­­njem, zna­­­­­njem i iskustvom mogu objektivno provjeriti
zna­­­­­nje i sposobnost pripravnika, a najma­­­­­nje su iste stručne spreme
kao i pripravnik.

V. RADNO VRIJEME

1. Puno i nepuno radno vrijeme

Članak 14.

Puno radno vrijeme određuje se u traja­­­­­nju
od 40 sati tjedno.

2. Skraćeno radno vrijeme

Članak
15.

Kada
se kolektivnim ugovorom kod poslodavca ili pravilnikom o radu utvrde poslovi na
kojima, uz primjenu mjera zašite na radu, nije moguće zaštititi radnika od
štetnih utjecaja, te se stoga za te poslove skraćuje radno vrijeme razmjerno
štetnom utjecaju, radnik je dužan, na zahtjev poslodavca, dio radnog vremena do
punog radnog vremena raditi na drugim poslovima koji nemaju narav štetnog
utjecaja.

3. Raspored radnog vremena

Članak
16.

1.
Tjedno radno vrijeme raspoređeno je, u načelu, u šest rad­nih dana.

2.
Dnevno radno vrijeme može biti raspoređeno jednokratno, dvokratno i u smjenama,
u punom, nepunom i preraspodije­ljenom vremenu.

3.
Dvokratnim radnim vremenom smatra se rad s prekidom dužim od jednog sata.

4.
Smjenskim radom smatra se rad organiziran u najma­nje dvije smjene s punim dnevnim
radnim vremenom na način da se u jednakim ritmovima izmje­njuje raspored rada
radnika dnevno, tjedno ili u nekom drugom vremenskom periodu.

5.
Poslodavac donosi, uz prethodno savjetova­nje sa radnič­kim vijećem ili
sindikatom, pisanu odluku o načelnom rasporedu radnog vremena. Zbog
specifičnosti poslova­nja i potreba organi­zira­nja rada u ugostite­ljstvu,
osobito zbog pretežito sezonskog po­slova­nja, o tjednom i dnevnom rasporedu
radnog vremena odlu­čuje poslodavac pisanom odlukom.

6.
O rasporedu i promjeni radnog vremena o kojoj poslodavac ne obavijesti radnika
najma­nje tjedan dana unaprijed, radnik se nije dužan odazvati na posao, osim u
slučaju uvođe­nja hitnog prekovremenog rada.

4. Preraspodjela radnog vremena

Članak 17.

1. Zbog prirode poslova­nja u ugostite­ljstvu,
osobito kod poslodavaca sa pretežito sezonskim poslova­njem, puno i nepuno
radno vrijeme preraspodje­ljuje se tako da tijekom razdob­lja traja­nja sezone
ili razdob­lja veće­g obima rada, radno vrijeme traje duže, a tijekom drugog
razdob­lja traje kraće od punog ili nepunog radnog vremena, odnosno radnici u
određenom razdob­lju ne rade.

2. Preraspodije­ljeno radno vrijeme u
objektima sezonskog poslo­va­nja ne smije biti duže od 60 sati tjedno.

3.
Preraspodjela radnog vremena utvrđuje se Kolektivnim ugovorom kod poslodavca.

4.
Poslodavac je dužan u preraspodije­ljenom radnom vremenu poštivati ograniče­nja
i zabrane rada propisane zakonom.

5.
U objektima sa cjelogodiš­njim poslova­njem preraspodjela radnog vremena iz
stavka 1. ovog članka mora se radnicima osigurati na način da se fond sati za
preraspodjelu iskoristi do kraja ve­ljače s­ljedeće godine, a u objektima sa
sezonskim poslova­njem do početka rada s­ljedeće sezone, a najkasnije do 1. lip­nja.

Ukoliko
se radnicima ne osigura korište­nje preraspodjele sukladno stavku 5. ovog
članka, poslodavac je dužan radniku isplatiti novčanu naknadu u visini
neiskorištenog broja sati ostvarenih pod uvjetima prekovremenog rada,
najkasnije s isplatom plaće za ve­ljaču, odnosno lipa­nj tekuće godine.

Članak
18.

1.
Kod zak­ljučiva­nja ugovora o radu na određeno vrijeme za sezonske poslove,
poslodavac je dužan radniku omogućiti izbor:

a)
primjenu načela preraspodjele radnog vremena sa ispla­tom mjesečnog fonda sati
uz produže­nje radnog odnosa za ostvarene sate u preraspodjeli iznad punog
radnog vremena ili

b)
primjenu načela preraspodjele radnog vremena sa ispla­tom ukupno odrađenih sati
u svakom mjesecu rada, uz upis sati ostvarenih u preraspodjeli iznad mjesečnog
fonda sati na način propisan propisima o mirovinskom osigura­nju.

2.
U slučaju iz stavka 1. alineja b) ovog članka, poslodavac je dužan upis sati
izvršiti u radnu k­njižicu radnika primje­njujući sljedeći obračun: ukupni broj
ostvarenih sati u preraspodjeli iznad punog radnog vremena ostvarenog u ukupnom
vremenu traja­nja ugovora o radu podijeli se s brojem 6,666, dobiveni rezultat
podijeli se s brojem trideset (30), te tako dobiveni rezultat čini broj mjeseci
i dana koji se upisuje u radnu k­njižicu radnika sukladno propisima.

VI. ODMORI I DOPUSTI

1. Stanka i dnevni odmor

Članak 19.

1. Poslodavac je dužan osigurati radnicima
stanku i dnevni odmor u traja­nju utvrđenom propisima.

2. Vrijeme korište­nja stanke i dnevnog
odmora utvrđuje poslodavac odlukom o rasporedu radnog vremena uz savjetova­nje
sa radničkim vijećem odnosno sindikatom.

2. Tjedni odmor

Članak 20.

1. Nedje­lja je dan tjednog odmora.

2. Radniku koji radi nedje­ljom, dan
tjednog odmora osigurava se u pravilu neki drugi dan u naredna dva tjedna, a
najkasnije u razdob­lju od mjesec dana.

3. Godiš­nji odmor

Članak 21.

1. Radnik ima pravo na plaćeni godiš­nji
odmor u svakoj kalendarskoj godini, te je poslodavac dužan organizirati rad na
način da omogući radniku ­nje­govo korište­nje.

2. Uvjete i način stjeca­nja prava na
godiš­nji odmor kao i način korište­nja godiš­nje­g odmora radnik ostvaruje
sukladno propisima.

3. Raspored korište­nja godiš­nje­g odmora
(plan korište­nja) utvrđuje poslodavac najkasnije do 30. svib­nja tekuće
godine, pola­zeći od potrebe organizacije rada. Poslodavac je dužan, kada mu to
organizacija rada omogućava, uvažiti iskazane že­lje radnika za razdob­lje
korište­nja godiš­nje­g odmora, osobito radnika sa malodobnom djecom.

4. Poslodavac je dužan radnika izvijestiti
o rasporedu i traja­nju godiš­nje­g odmora najma­nje 15 dana prije korište­nja.

5. Radnik je dužan izvijestiti poslodavca
o pravu na korište­nje jednog dana godiš­nje­g odmora po svojoj že­lji
najkasnije dva (2) dana prije korište­nja.

Članak 22.

1. Dužina godiš­nje­g odmora svakog
radnika utvrđuje se tako da na najma­nji broj od 18 radnih dana dodaje se još
najma­nje:

a)
s osnova složenosti poslova:

– radniku na radnom mjestu sa VII stup­njem
         obrazova­nja                                          4 dana

– radniku na radnom mjestu sa VI stup­njem
         obrazova­nja                                          3 dana

– radniku na radnom mjestu sa IV i V stup­njem
         obrazova­nja                                          2 dana

– radniku na radnom mjestu do IV stup­nja
         obrazova­nja                                          1 dan

b)                                                            s
osnova radnog staža, na svake tri godine

   radnog staža radnika                             1 dan

c)                                                             s
osnova invalidnosti i tjelesnog ošteće­nja 1
dan

d)                                                            samohrani
rodite­lj            2 dana.

2. Kolektivnim ugovorom kod poslodavca
pobliže se određuju uvjeti i dužina godiš­nje­g odmora.

3. Osim malodobnih radnika i radnika koji
rade na poslovima sa štetnim utjecajem, zbog če­ga im je priznato pravo na skra­ćeno
radno vrijeme i staž s uvećanim traja­njem, najduže traja­nje godiš­nje­g
odmora koji se utvrđuje po osnovama iz stavka 1. ovoga članka je trideset (30)
radnih dana.

5. Plaćeni dopust

Članak 23.

1. Tijekom kalendarske godine radnik ima
pravo na odsustvova­nje s rada uz naknadu plaće (plaćeni dopust) za važne
osobne potrebe i to za:

–
sklapa­nje braka                                     5
dana

–
rođe­nje djeteta                                      3
dana

–
smrti supružnika, rodite­lja, djece            7
dana

– smrti braće, sestara,
djedova, baka, rodite­lja
supružnika, braće i sestara supružnika    2
dana

– selidbe u isto mjesto                              2 dana

– selidbe u drugo mjesto                           3 dana

– teške bolesti ili liječe­nja člana uže
obite­lji  3 dana

– elementarne nesreće većih razmjera       5 dana

– dobrovo­ljno dava­nje krvi za svako dava­nje          1 dan

– školova­nje, osposob­ljava­nje, obrazova­nje            6 dana.

2.
Radnik je dužan pravodobno i prema okolnosti slučaja izvijestiti poslodavca o
vremenu korište­nja plaćenog dopusta, a za slučajeve iz točke 9. i 10.
prethodnog stavka dužan je korište­nje dopusta dogovoriti s poslodavcem.

3.
Korište­nje prava na plaćeni dopust u slučajevima utvrđe­nim stavkom 1. ovog
članka, radnik ostvaruje u trenutku nastanka tih određenih važnih osobnih
potreba, te u slučaju ponav­lja­nja istih ili drugih slučajeva iz stavka 1.
ovog članka u jednoj godini ima pravo na plaćeni dopust predviđen za svaki
slučaj.

4.
Ako se tijekom godine ponovi neki slučaj iz stavka 1. ovog članka, radnik može
ostvariti pravo na plaćeni dopust do sedam dana u godini.

5.
Radnik ne ostvaruje pravo na odsustvova­nje s rada ukoliko okolnosti utvrđene
stavkom 1. ovog članka nastupe kada rad­nik ne radi zbog korište­nja slobodnih
dana, bolova­nja, nepla­ćenog dopusta ili drugih opravdanih slučajeva
odsutnosti s rada.

STRUKOVNA UNAPREĐENJA I IZUMI

Članak 24.

Izum je novostvoreno rješe­nje nekog
tehničkog problema koje poslodavac može upotrijebiti u svom poslova­nju i koje
ispu­njava zakonske uvjete za dobiva­nje patenta.

Strukovno unapređe­nje je rješe­nje kojim
se unapređuje i inovira struka u postupku kreira­nja određenog tehnološkog
postupka ili konačnog proizvoda, a kojim se postiže bo­lja kvaliteta proiz­voda,
ušteda materijala, energije, vremena, unapređuje proces proizvod­nje i u
konačnici dobiva novi proizvod koji ne mora biti predmet patenta.

VII. PLAĆE, NAKNADE PLAĆE I DRUGI PRIMICI

1. Plaća

Članak 25.

1. Poslodavac je dužan radniku obračunati
i isplatiti plaću koja ne može biti u ma­njem iznosu od iznosa utvrđenog ovim
Kolektivnim ugovorom.

2. Za izvršeni rad kod poslodavca radnik
ima pravo na plaću koja se sastoji od:

– osnovne plaće radnog mjesta na kojem
radnik radi,

– dodatka na plaću za radni staž

– dodatka za rad u posebnim situacijama

– dodatka na plaću za rad u uvjetima težim
od uobičajenih (teži uvjeti rada).

Osnovna plaća radnog mjesta na kojemu radnik
radi je umnožak osnovice za obračun plaće i koeficijenta za pojedino radno
mjesto utvrđeno Tarifnim prilogom kolektivnog ugovora kod poslodavca.

3. U ci­lju stimulira­nja i nagrađiva­nja
radnika sukladno ci­ljevima, sta­nju, okruže­nju i strate­giji razvoja
pojedinog područja poslo­va­nja poslodavca, kolektivnim ugovorom kod poslodavca
mogu se utvrditi kriteriji i mjerila za dodatno uveća­nje plaće rad­nika.

1.1. Osnovna plaća

Članak
26.

1.
Osnovna plaća radnika za puno radno vrijeme i normalni učinak utvrđena na
osnovi složenosti poslova radnog mjesta i normalne uvjete rada na tom radnom
mjestu, a u skladu s odredbama ovog Kolektivnog ugovora predstav­lja najniži
iznos koje­g je poslodavac dužan isplatiti radniku.

2.
Normalnim učinkom smatra se puno izvrše­nje utvrđene norme, uobičajene za obav­lja­nje
određenih poslova.

3.
Složenost poslova radnog mjesta u smislu odredbi ovog Kolektivnog ugovora
sadrži: značaj radnog mjesta u poslova­nju, potreban stupa­nj obrazova­nja za
obav­lja­nje poslova radnog mjesta, stupa­nj odgovornosti radnog mjesta,
potrebno radno iskustvo, zahtijevani stupa­nj kreativnosti i inicijativnosti,
kao i ostale psihofizičke osobine potrebne za rad na određenom radnom mjestu.

4.
Normalni uvjeti rada na pojedinom radnom mjestu su uvjeti koji su u pravilu
prisutni tijekom cijelog radnog vremena, koje određuje tehnološki proces i ­njemu
odgovarajuća organizacija rada, odnosno koji su uobičajeni za to radno mjesto i
za djelatnost poslodavca.

Članak
27.

1.
Osnovna plaća za najjednostavnije poslove označene koe­fi­cijentom 1,00 ne može
biti niža od 36% prosječne isplaćene bruto plaće u Republici Hrvatskoj na dan
sklapa­nja ovog Kolektivnog ugovora.

2.
Pod najjednostavnijim poslovima označenim koeficijen­tom 1,00 podrazumijevaju
se npr. poslovi čistačica, dostav­ljača, pomoćnih radnika u kuhi­nji i svih
drugih pomoćnih radnika, radnika na održava­nju, poslovi servisa i sl.

3.
Osnovna plaća iz stavka 1. ovog članka utvrđuje se teme­ljem statističkog
podatka o kreta­nju i iznosu prosječne plaće u Republici Hrvatskoj koji objav­ljuje
Državni zavod za statistiku za cijelu prethodnu kalendarsku godinu, a primje­njuje
se od 1. svib­nja tekuće godine.

4.
Osnovna plaća utvrđuje se za mjesečni fond sati u visini 1/12 godiš­nje­g fonda
sati.

5.
Kolektivnim ugovorom kod poslodavca, ili pravilnikom o radu utvrđuje se popis
radnih mjesta, grupe radnih mjesta i ­nji­hova složenost prema potrebama
organizacije rada, načinu poslova­nja, kate­goriji objekta i kvaliteti usluga
koje pruža poslodavac.

1.2. Dodaci na osnovnu plaću

Članak 28.

1. Osnovna plaća radnika povećava se za
svaku navršenu godinu radnog staža za 0,5%.

2. Pravo na poveća­nje osnovne plaće prema
stavku 1. ovog članka pripada radniku za radni staž upisan u radnu k­njižicu,
uvećan za tekući radni staž kod poslodavca.

Članak 29.

1. Osnovna plaća radnika povećat će se za
sate rada kada radnik povremeno radi u uvjetima rada težim od normalnih uvjeta
rada radnog mjesta na kojem je stalno raspoređen i za koje mu je utvrđena
osnovna plaća.

2. Kolektivnim ugovorom kod poslodavca
utvrđuju se slučajevi rada u otežanim uvjetima rada, te ugovorom o radu ili
odlukom određuje iznos poveća­nja osnovne plaće. Iznos poveća­nja iznosi od 5
do 20%.

Članak 30.

1. Radnik koji rasporedom radnog vremena,
sukladno potrebama procesa rada u ugostite­ljstvu, radi nedje­ljom, blagdanom,
u noćnom radu i drugim uvjetima, ima pravo na poveća­nje osnovne plaće za
sljedeće dodatke:

– za rad u dane blagdana i u neradne dane
utvrđene Zakonom i za rad na dan Uskrsa           50%

– za rad nedje­ljom                                   30%

– za noćni rad                                          30%

– za rad u drugoj smjeni u slučaju stalnog
smjenskog rada                                    10%

– za dvokratni rad                                   10%

– za prekovremeni rad                                 50%.

2. Prekovremenim radom smatra se rad duži
od punog radnog vremena utvrđenim zakonom. Rad u preraspodije­ljenom radnom
vremenu ne smatra se prekovremenim radom.

3. Pravo
na uveća­nje plaća za dodatke utvrđene stavkom 1. ovog članka radnik
ostvaruje samo za sate rada odrađene u uvjetima utvrđenim tim stavkom.
Vrijednost sata rada koji služi kao osnovica za obračun dodataka utvrđuje se na
način propisan stavkom 4. članka 27. ovog Kolektivnog ugovora.

4. Ako se radniku tijekom jednog dana
ponove dva ili više osnova iz stavka 1. ovog članka po kojima se povećava
obračun­ska osnovica utvrđena stavkom 3. ovog članka, tada se svi dodaci
kumuliraju za sate rada ostvarene u pojedinim uvjetima. Iznimno, ako je blagdan
ili neradni dan utvrđen zakonom nedje­lja, radnik ostvaruje pravo na dodatak za
rad na dan blagdana bez kumulira­nja dodatka za rad nedje­ljom.

1.3. Plaća pripravnika i nagrade
učenicima i studentima na praksi

Članak
31.

Pripravnik
ima pravo na plaću u visini od najma­nje 80% osnovne plaće radnog mjesta za
koje je zak­ljučio ugovor o radu.

Članak
32.

1.
Učenicima i studentima na obaveznoj praksi u punom radnom vremenu, pripada
nagrada u visini koju međusobno ugovore poslodavac i obrazovna ustanova koja
upućuje učenika i studenta na praksu, ukoliko učenik i student s poslodavcem ne
ugovore dukčije.

2.
Ukoliko nije zak­ljučen ugovor sukladno prethodnom stav­ku ovog članka,
učenicima i studentima pripada nagrada sraz­mjerno vremenu provedenom na radu,
a najviše do visine neoporezivog dijela propisanog zakonom, i to:

a)
učenicima I. razreda 30%, II. razreda 40%, III. razreda 50% i IV. razreda 60%
najniže osnovne plaće kod poslodavca,

b) studentima I. godine 50%, II. godine
60%, III. godine 70% i IV. godine 80% najniže osnovne plaće kod poslodavca.

2. Naknade plaće

Članak 33.

Radnik
ima pravo na naknadu plaće u visini plaće kao da je radio u sljedećim
slučajevima:

–
za dane blagdana i neradne dane određene Zakonom

–
za dane kada koristi pravo na plaćeni dopust, za važne osobne potrebe

–
kad odbije raditi zato što nisu provedene propisane mjere zaštite na radu

–
za vrijeme godiš­nje­g odmora

–
za vrijeme prekida rada do koje­g je došlo bez kriv­nje radnika

–
obrazova­nja, prekvalifikacije i stručnog osposob­ljava­nja u skladu sa
potrebama i nalogom poslodavca

–
za rad u radničkom vijeću i sindikatu.

Pod
naknadom plaće iz prethodnog stavka podrazumijeva se osnovna plaća radnog
mjesta uvećana za dodatak za godine ukupnog radnog staža.

Naknadu
plaće koju poslodavac radniku isplaćuje, isplaćuje zajedno s plaćom.

Članak
34.

1.
U slučaju odsutnosti s posla zbog privremene nesposobnosti za rad (bolova­nja)
do 42 dana radniku pripada naknada plaće na teret poslodavca najma­nje u visini
utvrđenoj propisima o zdrav­stvenom osigura­nju.

2.
Naknada plaće u visini 100% osnovice utvrđene propisima o zdravstvenom osigura­nju
pripada radniku za slučaj nesposobnosti za rad (bolova­nja) zbog profesionalne
bolesti ili oz­ljede na radu i drugim slučajevima određenim Zakonom.

3.
U vrijeme odsutnosti radnika s rada bez naknade plaće (neplaćeni dopust i sl.),
kao i u slučajevima kada radnik ne radi, a poslodavac mu isplaćuje plaću ili
naknadu plaće (korište­nje tzv. slobodnih dana, plaćeni dopust i sl.), pravo na
naknadu zbog privremene nesposobnosti za rad (bolova­nje) radnik ostvaruje su­klad­no
propisima o zdravstvenom osigura­nju.

3. Prigodne nagrade

Članak 35.

Kolektivnim ugovorom kod poslodavca može
se utvrditi pravo radnika na isplatu prigodnih nagrada (re­gres za godiš­nji
odmor, božićnica i sl.).

4. Isplate plaće i naknade plaće

Članak 36.

Poslodavac je dužan obračunavati i
isplaćivati plaću, naknadu plaće i otpremnine te radnicima uručiti obračun
plaće, naknade i otpremnine na način i u rokovima utvrđenim propisima.

5. Drugi novčani i nenovčani primici
radnika

5.1.
Otpremnina za mirovinu

Članak 37.

Radnik koji odlazi u mirovinu sukladno
propisima o mirovinskom osigura­nju ima pravo na otpremninu najma­nje u
propisanom neoporezivom iznosu za te namjene utvrđenom poreznim propisima.

5.2.
Otpremnina u slučaju otkaza

Članak 38.

1. Radnik kojem se otkazuje ugovor o radu
sklop­ljen na neo­dre­đeno vrijeme nakon najma­nje dvije godine neprekidnog
rada, ima pravo na otpremninu u slučajevima i najma­nje u iznosu propisanim
zakonom.

2. Radnik koji je pretrpio oz­ljedu na
radu, odnosno koji je obolio od profesionalne bolesti, a kojem se otkazuje
ugovor o radu, ima pravo na otpremninu najma­nje u dvostrukom iznosu od iznosa
koji bi mu inače pripadao sukladno prethodnom stavku, osim ako je odbio zaposle­nje
na ponuđenim mu poslovima sukladno zakonu.

5.3.
Solidarna pomoć

Članak 39.

1. Poslodavac je dužan radniku, ili ­nje­govoj
obite­lji isplatiti solidarnu pomoć u s­ljedećim slučajevima:

– smrti radnika

– nastanka teške invalidnosti

– bolova­nja duže­g od 90 dana.

Iznosi za pojedine slučajeve ne mogu biti
niži od neoporezivih iznosa utvrđenih Pravilnikom o porezu na dohodak, teme­ljem
Zakona o porezu na dohodak.

Poslodavac može isplatiti solidarnu pomoć
radniku u slučaju smrti člana uže obite­lji.

2. Pod članom uže obite­lji smatraju se:
supružnik, rodite­lji i djeca.

5.4.
Dnevnica za službeni put

Članak 40.

Radnik koji je po nalogu poslodavca upućen
na službeno putova­nje ima pravo na:

– dnevnicu u iznosu 50% pune dnevnice za
službeno putova­nje koje traje od 8 do 12 sati, a za više od 12 sati punu
dnevnicu najma­nje u visini utvrđenoj poreznim propisima za službeni put u zem­lji,
te sukladno propisima za korisnika državnog proračuna za službeni put u
inozemstvo,

– naknadu troškova prijevoza na službenom
putu u visini stvarnih izdataka i

– naknadu troškova noće­nja u visini
stvarnih izdataka.

2. Kolektivnim ugovorom kod
poslodavca/pravilnikom o radu ili općim aktom mogu se pobliže utvrditi organiče­nja
u korište­nju vrste prijevoza ili kate­gorije hotela koje radnik smije
koristiti na službenom putova­nju.

5.5.
Terenski dodatak

Članak 41.

1. Za vrijeme rada i boravka izvan
sjedišta poslodavca ili sjedišta poslovne jedinice poslodavca i izvan
radnikovog prebi­vališta ili uobičajenog boravišta, na koji rad se radnik
upućuje, radnik ima pravo na terenski dodatak u visini koja mu pokriva povećane
troškove prehrane i druge troškove boravka na terenu, a najma­nje u visini
neoporezivog iznosa utvrđenog poreznim propisima.

2. Poslodavac koji radniku osigurava
smještaj i/ili prehranu na terenu ima pravo utvrditi pripadajući iznos
terenskog dodatka srazmjerno troškovima.

5.6.
Naknada za odvojeni život

Članak 42.

Kolektivnim ugovorom/pravilnikom o radu
ili ugovorom o radu poslodavac će utvrditi slučajeve kada radniku za čijim
radom poslodavac ima potrebu, a čije je prebivalište izvan mjesta sjedišta
poslodavca ili poslovne jedinice poslodavca, pripada pravo na naknadu za
odvojeni život radi pokrića troškova smještaja i prehrane i to najviše do
neoporezivog iznosa utvrđenog poreznim propisima.

5.7.
Jubilarne nagrade

Članak 43.

1. Poslodavac je dužan radniku isplatiti
jubilarnu nagradu za neprekidni radni staž kod istog poslodavca, najma­nje u
visini najviših neoporezivih iznosa utvrđenih poreznim propisima za te namjene,
za navršenih:

– 10 godina radnog staža,

– 15 godina radnog staža,

– 20 godina radnog staža,

– 25 godina radnog staža,

– 30 godina radnog staža,

– 35 godina radnog staža,

– 40 godina radnog staža.

2. Kolektivnim ugovorom kod
poslodavca/pravilnikom o radu ili ugovorom o radu mogu se utvrditi slučajevi
prekida staža koje poslodavac smatra neprekidnim stažom.

3. Poslodavac je dužan jubilarnu nagradu
isplatiti radniku najkasnije s plaćom za mjesec studeni u godini u kojoj je
radnik ostvario pravo na jubilarnu nagradu.

5.8.
Naknada troškova prijevoza

Članak
44.

1.
Radnik ima pravo na naknadu troškova prijevoza na posao i s posla u visini stvarnih
troškova prijevoza javnim prometom prema cijeni mjesečne odnosno pojedinačne
karte.

2.
U slučajevima kada postoji mogućnost korište­nja više alternativnih sredstava
prijevoza, radnik ima pravo na naknadu troškova prijevoza s posla i na posao u
visini cijene one vrste prijevoza koja je najpogodnija za poslodavca.

3.
U slučajevima kada radnik nema mogućnosti prijevoza javnim prometom, poslodavac
je dužan kolektivnim ugovorom/pravilnikom o radu ili ugovorom o radu utvrditi i
isplatiti radniku naknadu troškova prijevoza vodeći računa o približno sličnim
relacijama za koje je moguće utvrditi cijenu mjesečne odnosno pojedinačne karte
za sredstva javnog prijevoza.

5.9.
Naknada za korište­nje privatnog automobila

Članak 45.

Radnik koji, po nalogu poslodavca, koristi
svoj automobil za potrebe poslodavca, ima pravo na naknadu troškova toga
korište­nja u visini 30% cijene litre benzina »eurosuper 95« po prijeđenom
kilometru.

5.10.
Dar djetetu

Članak 46.

Poslodavac je dužan jednom godiš­nje
radniku nosite­lju zdravstvenog osigura­nja djeteta, a koji ima dijete do
navršene 15-te godine starosti, osigurati prigodni dar ili isplatiti novac za
dar, najma­nje do visine najviše­g neoporezivog iznosa utvrđenog poreznim
propisima za tu namjenu.

VIII. NAKNADA ŠTETE

Članak 47.

Radnik koji na radu ili u svezi s radom
namjerno ili iz kraj­nje nepaž­nje uzrokuje štetu poslodavcu dužan je štetu
nadoknaditi.

Visina štete na stvarima utvrđuje se na
osnovi cjenika ili knjigovodstvene vrijednosti stvari, a ako ovih nema, utvrđuje
se vještače­njem.

IX. PRESTANAK UGOVORA O RADU

Članak 48.

1. Ugovor o radu prestaje na način, po
postupku i uz uvjete propisane zakonom.

2. Ako radnik otkazuje ugovor o radu,
otkazni rok utvrđuje se u dužini polovice otkaznih rokova utvrđenih zakonom,
osim kada radnik ima osobito važan razlog za otkaz ugovora, u kojem slučaju
otkazni rok ne može biti duži od mjesec dana.

X. ZAŠTITA PRAVA RADNIKA

1. Zaštita prava i pritužbe na odnos
prema radniku

Članak 49.

1. Radnik koji smatra da mu je poslodavac
povrijedio neko pravo iz radnog odnosa može u roku 15 dana od dana dostave
odluke kojom je povrijeđeno ­nje­govo pravo, odnosno od dana sazna­nja za
povredu prava, zahtijevati od poslodavca ostvare­nje tog prava.

2. Poslodavac je dužan pisane odluke o ostvariva­nju
pojedi­načnih prava i obveza radnika neposredno uručiti radniku ili dostaviti
preporučeno poštom na pos­ljed­nju adresu koju je radnik prijavio poslodavcu.

3. Neovisno od postupka utvrđenog stavkom
1. ovog članka, radnik koji smatra da je prema ­njemu nepravedno postup­ljeno
od strane nadređenog radnika, suradnika ili uprave društva, može se na postupa­nje
prema ­njemu žaliti nadređenom ili upravi društva, a može se obratiti za
posredova­nje radničkom vijeću.

XI. UVJETI ZA RAD SINDIKATA

Članak
50.

1.
Ukoliko kod poslodavca nije uteme­­ljeno radničko vijeće sva prava i obveze
radničkog vijeća preuzima sindikalni povjerenik.

2.
Pravo na sindikalnu aktivnost s naknadom plaće na teret poslodavca sindikalni
povjerenik ostvaruje tako da za svakog čla­na sindikata ima pravo na 2 sata
aktivnosti godiš­­nje.

3.
Osim broja sati sindikalne aktivnosti utvrđene u prethodnom stavku ovog članka
poslodavac je dužan sindikalnom povjereniku omogućiti izostanak s rada do 5
dana godiš­­nje zbog pohađa­­nja seminara, sindikalnih sastanaka i sl., a za
članove viših organa sindikata 7 dana.

Članak
51.

Poslodavac
je dužan Sindikatu osigurati:

–
odgovarajući prostor za rad,

–
korište­­nje telefona, telefaksa u odgovarajućem opse­gu,

–
slobodnu podjelu tiska i priopće­­nja koja se odnose na problematiku radno
pravnog statusa radnika na način kojim je sindikatu omogućeno slobodno
komunicira­­nje s članstvom i ne ometa djelatnost poslodavca. Isk­­ljučuje se
tisak koji ima političko promi­­džbeni značaj.

–
obračun i naplatu sindikalne članarine i sindikalnih kredita putem isplatnih
lista, a uz suglasnost radnika

Članak
52.

1.
Sindikalni povjerenik ili druga osoba koja u obav­­lja­­nju sindikalne
djelatnosti sazna poslovnu, službenu ili drugu zakonom zaštićenu tajnu, dužna
je takvu tajnu čuvati i ne smije je neovlašteno priopćiti drugim radnicima ili
trećim osobama.

2.
Poslovna tajna utvrđuje se posebnim pravilnikom koji donosi poslodavac.

XII. PRAVA I OBVEZE UGOVORNIH STRANA I
NAČIN RJEŠAVANJA SPOROVA

Članak
53.

1.
Ugovorne stranke dužne su poštivati odredbe ovog Kolektivnog ugovora i primje­­njivati
ga u potpunosti.

2.
Ugovorne strane dužne su se suzdržati od svakog djelova­­nja koje bi bilo u
suprotnosti s odredbama Kolektivnog ugovora, koje bi sprječavale ili otežavale ­­nje­govu
provedbu.

3.
Za vrijeme važe­­nja ovog Kolektivnog ugovora strane će se suzdržati od bilo
koje­g oblika industrijskih akcija, pod uvjetima iz stavka 1. i 2. ovog članka.

4.
Obveza čuva­­nja socijalnog mira ne odnosi se pita­­nja o kojima je pokrenuta
inicijativa za otpoči­­nja­­nje pre­govora na ovoj ili nižim razinama pre­govara­­nja,
te na poziv sindikalne središ­­njice ili međunarodne udruge, čiji je pojedini
Sindikat član.

5.
Obveza čuva­­nja socijalnog mira ne odnosi se na orga­nizira­­nje štrajka zbog
neisplate plaće, naknade plaće i drugih novčanih prava radnika, teme­­ljem
članka 210 Zakona o radu.

Članak
54.

1.
Postupak za sklapa­­nje novog Kolektivnog ugovora pokre­će se na zahtjev bilo
koje ugovorne strane.

2.
Ugovorne strane mogu predložiti izmjene ili dopune Kolektivnog ugovora krajem
poslovne godine.

3.
Ugovorna strana koja želi izmjenu ili dopunu Kolektivnog ugovora predlaže
drugoj strani svoj obrazloženi zahtjev u pisanom obliku.

4.
Druga strana dužna se je o prijedlogu izjasniti u roku 30 dana od primitka
zahtjeva iz prethodnog stavka, ukoliko se strane ne dogovore o produže­­nju
roka za očitova­­nje.

5.
U slučaju da ugovorna strana ne prihvati prijedlog za izmje­nu ili dopunu
Kolektivnog ugovora, odnosno da se o prijed­logu ne izjasni u roku od 30 dana,
strana predlagate­­ljica može pokrenuti postupak pred mirovnim vijećem.

MIRNO RJEŠAVANJE KOLEKTIVNIH RADNIH
SPOROVA

Članak
55.

Za
rješava­­nje sporova među stranama Kolektivnog ugovora koje nije bilo moguće
riješiti međusobnim pre­govara­­njem, usta­nov­­ljuje se, u roku od pet dana,
mirovno vijeće.

Smatra
se da je među stranama došlo do spora ako se one ne sporazumiju o sklapa­­nju,
izmjeni ili obnovi Kolektivnog ugovora, odnosno o drugim prijedlozima za
rješava­­nje spornih situacija.

Članak
56.

Mirovno
vijeće ima tri člana.

Svaka
strana imenuje po jednog člana u mirovno vijeće. Strane u sporu sporazumno
imenuju treće­g člana iz redova uglednih strukovnih ili znanstvenih javnih
djelatnika.

Članak
57.

Postupak
mire­­nja pokreće se na ­zahtjev bilo koje strane, a mora se završiti u roku
pet dana od pokrenutog postupka.

Izbor
članova mirovnog vijeća i postupak pred tim vijećem obav­­lja se po Pravilniku
koji re­gulira postupak ili na drugi način.

Članak
58.

Strane
mogu prihvatiti ili odbiti prijedlog mirovnog vijeća.

Mire­­nje
je bezuspješno ako bilo koja strana pisano izjavi da mire­­nje smatra
neuspješnim, kao i kad koja od strana ne imenuje člana mirovnog vijeća,
odnosno, ako strane ne imenuju treće­g člana vijeća.

Svaki
sporazum koji strane postignu mora biti u pisanom obliku. Sporazum je sastavni
dio Kolektivnog ugovora i dopu­­njuje ga, odnosno mije­­nja ­­nje­gove odredbe.

Članak
59.

Ako
je mire­­nje neuspješno, strane spora mogu rješava­­nje kolektivnog radnog
spora sporazumno povjeriti arbitraži.

Arbitraža
ima pet članova i isto toliko zamjenika. Svaka strana imenuje dva člana i ­­njihove
zamjenike. Predsjednika i ­­nje­govog zamjenika obje strane određuju
sporazumno.

Postupak
pred arbitražom strane mogu urediti posebnim pravilnikom.

Ako
strane postupak pred arbitražom ne urede posebnim pravilnikom, postupak će se
urediti sporazumom strana sklop­­ljenim nakon nastanka spora. U sporazumu o
iznoše­­nju spora pred arbitražu strane će odrediti pita­­nja koja iznose pred
arbitražu.

Arbitraža
može odlučiti samo o pita­­njima koja su pred ­­nju iznijele strane spora.

Članak
60.

Ako
se radi o sporu o tumače­­nju ili primjeni Zakona, drugog propisa ili
Kolektivnog ugovora, arbitraža će svoju odluku teme­­ljiti na Zakonu, drugom
propisu ili Kolektivnom ugovoru.

Ako
se radi o sporu o sklapa­­nju, izmjeni ili obnovi Kolektivnog ugovora,
arbitraža će svoju odluku teme­­ljiti na pravičnosti.

Ako
strane spora u Kolektivnom ugovoru ili sporazumu o iznoše­­nju spora pred
arbitražu ne odrede drugačije, arbitražna odluka mora biti obrazložena.

Protiv
arbitražne odluke nije dopuštena žalba.

Ako se radi o sporu o sklapa­­nju, izmjeni
ili obnovi Kolektivnog ugovora, arbitražna odluka ima pravnu snagu i učinke
Kolektivnog ugovora.

TIJELO ZA TUMAČENJE KOLEKTIVNOG UGOVORA

Članak 61.

Ugovorne strane imenuje zajedničko tijelo
za tumače­­nje odredbi ovog Kolektivnog ugovora i praće­­nje ­­nje­gove
primjene.

Zajedničko tijelo ima šest članova od
kojih svaka strana imenuje trojicu.

OTKAZ KOLEKTIVNOG UGOVORA

Članak 62.

Svaka strana može otkazati Kolektivni
ugovor.

Otkaz je potrebno drugoj strani prethodno
najaviti i obraz­ložiti u pisanom obliku u roku koji ne može biti kraći od šest
(6) mjeseci.

Po otkaziva­­nju Kolektivnog ugovora,
svaka strana može tražiti sklapa­­nje kolektivnog ugovora.

Članak 63.

Ugovorne strane su suglasne da se
postojeća zatečena visina ugovorene plaće pojedinog radnog mjesta pod kojim se
smatra osnovna plaća te stalni i povremeni dodaci osim dodataka iz članka 31.
ovog Kolektivnog ugovora kao i druga prava ugovorena kolektivnim ugovorima ili
drugim aktima na razini trgovačkih društava, trgovaca pojedinaca, obrtnika,
neće uma­­njivati usklađiva­­njem sa ovim Kolektivnim ugovorom.

XIII. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak
64.

Troškove
priprema­­nja, praće­­nja i ostvariva­­nja ovog Kolek­tiv­nog ugovora snose
potpisnici, svaki u svom dijelu.

Članak
65.

Ovaj
Kolektivni ugovor sklapa se na neodređeno vrijeme.

Članak
66.

1.
Smatra se da je ovaj Kolektivni ugovor sklop­­ljen kad ga potpišu ovlašteni
predstavnici potpisnika, a primje­­njuje se od 1. svib­­nja 2002. godine.

2.
Kolektivni ugovor će se objaviti na način kako je to utvrđeno Pravilnikom o
vođe­­nju evidencije i objavi kolektivnih ugovora.

Članak
67.

Rok
za usklađiva­­nje sa ovim Kolektivnim ugovorom je 60 dana od dana primjene.

Zagreb, 10. svib­­nja 2002.

HRVATSKA UDRUGA                                              SAMOSTALNI
SINDIKAT

POSLODAVACA UDRUGA                                      UGOSTITELJSTVA
I

UGOSTITELJSTVA I TURIZMA                               TURIZMA
HRVATSKE

**Franco
Palma,** v. r.                                                     **Vesna
Dejanović,** v. r.

                                                                                     SINDIKAT
ISTRE I KVARNERA

**Bruno Bulić,** v. r.

                                                                                     NEZAVISNI
SINDIKAT

                                                                                     UGOSTITELJSTVA

                                                                                     I HOTELIJERSTVA

**Marko Arelić,** v. r.

Kolektivni ugovor, NN 69/2002-1178