## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-135/2003 od 30. travnja 2003.

### NN 73/2003 (6.5.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-135/2003 od 30. travnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

890

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Smiljko Sokol, predsjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Petar Klarić, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i
Milan Vuković, odlučujući u postupku pokrenutom ustavnom tužbom Lj. G., R. G.,
A. G., V. G. i M. G., svi iz M. D., svi zastupani od punomoćnika mr. N. V., odvjetnika
iz R., na sjednici održanoj 30. travnja 2003., donio je

## RJEŠENJE

I. Odgađa
se ovrha presude Općinskog suda u Opatiji, broj: P-297/99-13 od 7. prosinca
1999., određena rješenjem o ovrsi Općinskog suda u Opatiji, broj: Ovr-59/03-3
od 12. ožujka 2003.

II. Ovo
rješenje stupa na snagu odmah, a odogoda ovrhe ostaje na snazi do donošenja
odluke u postupku pokrenutom ustavnom tužbom Lj. G., R. G., A. G., V. G. i M.
G., koji se pred Ustavnim sudom vodi u predmetu broj: U-III-135/2003, ili dok
Ustavni sud ne odluči drukčije.

III.
Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je protiv presude Županijskog suda u Rijeci, broj: Gž-1258/00-2
od 18. rujna 2002.

Osporavanom presudom odbijena je kao neosnovana žalba
podnositelja protiv presude Općinskog suda u Opatiji, broj: P-297/99-13 od 7.
prosinca 1999. i ta je presuda potvrđena. Tom prvostupanjskom presudom obvezani
su podnositelji ustavne tužbe iseliti iz stana u M. D., S. g. 31, II. kat, koji
se sastoji od sobe, kuhinje, smoćnice, zahoda i predsoblja u ukupnoj površini
od 56,40 m2 i odbijen je protutužbeni
zahtjev Lj. G. kojim je tražila da tužitelj s njom zaključi ugovor o najmu
stana sa zaštićenom najamninom za isti stan.

Osporavana presuda obrazložena je primjenom odredbe članka
40. stavka 1. podstavka 1. Zakona o najmu stanova (»Narodne novine«, broj
91/96, 48/98 i 66/98 - odluka Ustavnog suda), prema kojoj zaštićenom
najmoprimcu najmodavac može dati otkaz ugovora o najmu stana ako u taj stan
namjerava useliti sam ili namjerava useliti svoje potomke, roditelje ili osobe
koje je prema posebnim propisima dužan uzdržavati (članak 21. stavak 1. Zakona
o najmu stanova).

2. U ustavnoj tužbi podnositelji, u bitnom, navode da
primjena odredbe članka 40. stavka 1. podstavka 1. Zakona o najmu stanova nije
moguća dok zakonodavac ne donese novu odredbu umjesto u ustavnosudskom postupku
ukinute odredbe članka 40. stavka 2. Zakona o najmu stanova (odluka Ustavnog
suda broj: U-I-762/1996 i dr. od 31. ožujka 1998., objavljena u »Narodnim
novinama«, broj 48/98 od 6. travnja 1998.), prema kojoj je u slučaju iz stavka
1. podstavka 1. toga članka najmoprimac mogao otkazati ugovor o najmu stana
sklopljen na neodređeno vrijeme samo ako je najmoprimcu osigurao drugi useljiv
stan pod uvjetima za stanovanje koji nisu bili nepovoljniji za najmoprimca.
Također ističu da je sudski postupak trebalo prekinuti dok zakonodavac ne riješi
tu pravnu prazninu.

Smatraju da su im osporavanom i prvostupanjskom
presudom povrijeđena prava iz članka 3., članka 5., članka 14., članka 26. i članka
48. Ustava, te članka 6. i članka 13. Konvencije o zaštiti ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 6/99 – pročišćeni
tekst i 8/99 – ispravak).

Predlažu ukinuti osporavanu i prvostupanjsku presudu
te predmet vratiti na ponovni postupak.

Također navode da je u saborskoj proceduri donošenje
Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o najmu stanova, pa predlažu privremeno
obustaviti ovrhu osporavane presude dok Sabor ne donese izmjene i dopune Zakona
o najmu stanova.

*Prijedlog je osnovan.*

3. Prema odredbi članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02-pročišćeni
tekst, dalje Ustavni zakon), na prijedlog podnositelja ustavne tužbe Ustavni
sud može odgoditi ovrhu do dono­šenja odluke, ako bi ovrha prouzročila
podnositelju tužbe štetu koja bi se teško mogla popraviti, a odgoda nije
suprotna javnom interesu niti bi se odgodom nanijela nekome veća šteta.

Presuda
za čiju je ovrhu predložena odgoda donesena je temeljem odredbe članka 21.
stavka 1. Zakona o najmu stanova, prema kojoj najmodavac može otkazati ugovor o
najmu stana na neodređeno vrijeme, i iz razloga ako u taj stan namjerava
useliti sam ili namjerava useliti svoje potomke, roditelje ili osobe koje je
prema posebnim propisima dužan uzdržavati, a prema odredbi članka 40. stavka 1.
podstavka 1. istoga zakona, najmodavac može iz istog razloga otkazati ugovor o
najmu stana i zaštićenom najmoprimcu.

S
obzirom da je Ustavni sud svojom odlukom od 31. ožujka 1998. ukinuo odredbu
stavka 2. članka 40. Zakona o najmu stanova, koja je određivala dužnost
najmodavca da u slučaju otkaza ugovora o najmu stana zaštićenom najmoprimcu
osigura drugi useljiv stan pod uvjetima za stanovanje koji nisu nepovoljniji za
najmoprimca, potrebno je prije donošenja odluke utvrditi okolnosti i način
provedbe odluke Ustavnog suda broj: U-I-762/1996 i dr. od 31. ožujka 1998.

Nakon utvrđivanja mjerodavnih okolnosti ovoga
predmeta, Ustavni sud će donijeti odluku o ustavnoj tužbi.

4. Ustavni sud utvrđuje da odgoda ovrhe predmetne
presude nije suprotna javnom interesu, niti se njome nekome nanosi veća šteta,
a ovrha bi podnositeljima mogla prouzročiti štetu koja bi se teško mogla
popraviti.

5. Stoga je temeljem odredbe članka 67. stavka 2.
Ustavnog zakona riješeno kao u izreci.

6. Objava ovog rješenja temelji se na odredbi članka
29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-135/2003
Zagreb, 30. travnja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc. Smiljko Sokol,** v. r.

Rješenje, NN 73/2003-890