### NN 60/2017 (23.6.2017.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-212/16-9 od 30. ožujka 2017.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1378

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Ljiljane Karlovčan-Đurović, predsjednice vijeća, Lidije Rostaš-Beroš i Sanje Štefan članica vijeća, te višeg sudskog savjetnika Srđana Papića, zapisničara, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski Telekom d.d. Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, kojeg zastupa Dijana Čurković dipl. iur. po generalnoj punomoći, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, klasa: UP/I-344-03/16-11/345, urbroj: 376-10/DČ-16-4(HP) od 6. prosinca 2016., radi obustave postupka, na sjednici vijeća održanoj 30. ožujka 2017.

presudio je

I. Poništava se rješenje Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-03/16-11/345, urbroj: 376-10/DČ-16-4(HP) od 6. prosinca 2016.

II. Ova će se presuda objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem točkom 1. izreke odbijen je prijedlog tužitelja za obustavu upravnog postupka po zaključku Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-03/16-11/345, urbroj: 376-10/DČ-16-2(HP) od 30. studenog 2016., a točkom 2. izreke osporenog rješenja naloženo je tužitelju da postupi po naprijed navedenom zaključku tuženika.

Tužitelj je protiv navedenog rješenja podnio tužbu u kojoj navodi da mu je zaključkom tuženika od 30. studenog 2016. naloženo da dostavi niz dokaza odnosno dokumentacije. Tuženik svoju ovlast za pokretanje postupka i donošenje zaključka temelji na odredbi članka 12. stavka 1. točke 11., članka 15. stavka 1. i članka 28. stavka 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Međutim, odmah nakon zaprimanja zaključka tužitelj je izvijestio tuženika da je s Gradom Gospićem još 14. prosinca 2007. sklopio ugovor o osnivanju prava služnosti svih javnih površina na kojima je izgradio EKI te temeljem istog uknjižio pravo služnosti gradnje, održavanja, popravljanja, postavljanja i korištenja svoje EKI na svim javnim površinama koje su u zemljišnim knjigama uknjižene kao vlasništvo Grada Gospića. Tužitelj je uputio prijedlog tuženiku da obustavi postupak pokrenut u namjeri utvrđivanja infrastrukturnog operatora i izdavanja potvrde o pravu puta budući da je takav postupak po prijedlogu vlasnika zemljišta na kojem je izgrađen EKI predviđen za slučaj da infrastrukturni operator odnosno vlasnik EKI-a nije poznat. Smatra da je u konkretnom slučaju pogrešno utvrđeno činjenično stanje jer je ugovor koji je tužitelj sklopio valjan i na snazi. Upućuje na pojedine odredbe tog ugovora. Smatra da su povrijeđene i odredbe Zakona o općem upravnom postupku jer je tužitelj izradio elaborate za EKI na području Grada Gospića i te podatke evidentirao u katastru vodova za Grad Gospić. Ti podaci su poznati tuženiku jer su uneseni u bazu podataka o EKI koju on vodi. Ono što nije poznato, a što tužitelj ovom tužbom osporava jer smatra da nije njegova obveza utvrđivati, tko je knjižni, vanknjižni vlasnik i posjednik zk čestica preko kojih je izgrađena EKI. Obveze tužitelja koje proizlaze iz osporenog rješenja odnosno zaključka tuženika upravo su naložene u tom cilju. Smatra da se nadležnost HAKOM-a odnosi na slučajeve kada odnosi između vlasnika zemljišta i infrastrukturnog operatora nisu riješeni ili se uopće ne zna tko je infrastrukturni operator. Nadalje, osporava obveze koje su mu naređene zaključkom od 30. studenog 2016.

Također ne vidi niti jedan razlog za raskid ugovora kojeg je sklopio s Gradom Gospićem i nije jasno temeljem čega tuženik zaključuje da taj ugovor više nije na snazi. Tužitelj navodi dva razloga, odnosno motiva zbog kojih je grad Gospić pokrenuo ovaj postupak prvi je taj što je naknada za korištenje nekretnina u vlasništvu Grada Gospića po sklopljenom ugovoru niža od naknade koju bi Grad Gospić ostvario temeljem potvrde o pravu puta, a drugi razlog su neuređeni vlasnički odnosi. Smatra da je pogrešno primijenjeno materijalno pravo jer mu se nalaže dostavljene podataka iz tablice 1 »Za sve nekretnine koje su u vlasništvu Grada Gospića ili su u naravi opće dobro pod upravom Grada Gospića kao upravitelja općeg dobra«. Dakle, sve podatke osim izračuna naknade dužan je popuniti tužitelj što znači da je dužan utvrđivati kojim sve nekretninama na administrativnom području Grada Gospića upravlja u naravi i za njim upisati podatke o vlasniku/upravitelju. Također ukazuje i na druge nedostatke za koje smatra da su mu zaključkom naložene.

Predlaže da se tužbeni zahtjev usvoji te poništi osporeno rješenje.

Tuženik u odgovoru na tužbu navodi da je postupak utvrđivanja infrastrukturnog operatora i visine naknade za pravo puta pokrenut po zahtjevu Grada Gospića iz kojeg zahtjeva proizlazi kako isti predstavlja jednostrani raskid ugovora o služenosti u smislu odredbi Zakona o obveznim odnosima. Zbog toga je tuženik i donio zaključak od 30. studenog 2016., kako se iz postupka stranke koje je podnijela zahtjev ne može zaključiti da je ista odustala od zahtjeva predlaže da se odbije tužba tužitelja.

Zainteresirana osoba u ovom upravnom sporu Grad Gospić kojeg zastupa zajednički odvjetnički ured Matija Milčec i Ivan Fumić iz Zagreba, Martićeva 51/1 u bitnome navodi da odnos između tužitelja i zainteresirane osobe Grada Gospića nisu potpuno regulirani budući da tužitelj nije dokazao da je svoj odnos sa zainteresiranom osobom Gradom Gospićem uredio u pogledu cjelokupne elektroničke komunikacijske infrastrukture koja se nalazi na nekretninama u njenom vlasništvu, odnosno pod njenom upravom. Smatra da pravno shvaćanje prema kojem tužitelj treba plaćati naknadu za pravo puta samo u pogledu nekretnina na kojima je upisan kao vlasnik nije pravilno i nema podlogu unutar odredbi Zakona o elektroničkim komunikacijama. Predlaže da se tužba odbije.

Tužbeni zahtjev je osnovan.

Iz spisa predmeta proizlazi da je osporeno rješenje doneseno temeljem odredbe članka 12., 111. i 112. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« 73/08., 90/11., 133/12., 80/13., 119/13. i 71/14.) pozivom na odredbu članka 46. stavak 5. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« 47/09. – dalje u tekstu: ZUP).

Prema odredbi članka 46. stavka 5. ZUP-a kad se tijekom postupka utvrdi da više ne postoje pravne pretpostavke za vođenje postupka rješenjem će se obustaviti postupak.

Iz podataka spisa predmeta dostavljenog sudu uz odgovor na tužbu proizlazi da je postupak pokrenut po zahtjevu Grada Gospića za utvrđivanje infrastrukturnog operatora i visine naknade za pravo puta. Stoga je tuženik zaključkom, koji je procesne naravi od 30. studenog 2016., pozvao tužitelja da dostavi određene dokaze odnosno određenu dokumentaciju s ciljem izdavanja potvrde o pravu puta te utvrđivanja infrastrukturnog operatora, tužitelja, koji ima izgrađenu elektroničku komunikacijsku mrežu, elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i drugu povezanu opremu (EKI) na administrativnom području Grada Gospića kao i utvrđivanja visine naknade za pravo puta.

Tužitelj je podnio prijedlog za obustavu postupka po naprijed navedenom zaključku kojeg je tuženik osporenim rješenjem odbio.

Ovdje se dakle radi o procesnom prijedlogu stranke, tužitelja u tijeku postupka o kakvom se ne donosi posebno rješenje, već ukoliko javnopravno tijelo koje vodi postupak smatra da su ispunjeni uvjeti za obustavu postupka sukladno naprijed navedenoj odredbi članka 46. stavka 5. ZUP-a tada će postupak i obustaviti. Međutim, ako javnopravno tijelo koje vodi postupak smatra da postupak treba nastaviti, može po potrebi donijeti zaključak kao postupovni akt protiv kojeg nema samostalnog pravnog lijeka. U tom slučaju se ne donosi posebno rješenje već javnopravno tijelo postupak nastavlja voditi te donosi meritornu odluku o stvari, a sve eventualne prigovore vezane za tijek postupka stranka može iznositi u tužbi protiv te odluke o glavnoj stvari.

Osim toga točkom 2. izreke osporenog rješenja tuženik u biti nalaže izvršenje zaključka klasa: UP/I-344-03/16-11/345, urbroj: 376-10/DČ-16-2(HP) od 30. studenog 2016., koji je procesni akt i koji se ne može izvršiti u smislu odredaba ZUP-a.

Trebalo je stoga temeljem odredbe članka 58. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« 20/10., 143/12., 152/14. i 94/16.) odlučiti kao u izreci ove presude.

Odluka o objavi presude u »Narodnim novinama« temelji se na odredbi članka 14. stavka 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Broj: UsII-212/16-9

Zagreb, 30. ožujka 2017.

Predsjednica vijeća
 Ljiljana Karlovčan-Đurović, v. r.