## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2130/2004 od 20. prosinca 2004.

### NN 9/2005 (17.1.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2130/2004 od 20. prosinca 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

151

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi J. B. i A. B. iz N. R., koje zastupa T. K., odvjetnik u K., na
sjednici održanoj 20. prosinca 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: Pn-1459/84 u najkraćemu mogućem roku, ali ne
duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst)
podnositeljima ustavne tužbe i to:

– J. B.
iz N. R., u iznosu od 6.900,00 kuna, te

– A. B.
iz N. R., u iznosu od 6.900,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podno­šenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelji ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su dana 8. lipnja 2004. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
3. svibnja 1984. godine podnositelji su Općinskom sudu u Zagrebu podnijeli tužbu
radi naknade štete protiv tuženika »V.« iz Z.

Do 5.
studenoga 1997. godine postupak je bio u prekidu od 13. rujna 1984. do 11.
svibnja 1994. godine, a nakon toga održana su četiri ročišta.

Nakon
5. studenoga 1997. godine ročište je održano 12. svib­nja i 8. prosinca 1998.
godine, te 20. studenoga 2000. godine.

Ročište
određeno za dan 8. ožujka 2001. godine odgođeno je jer nisu pristupili
podnositelji.

Zatim
su održana ročišta dana 14. listopada 2002. godine, te 19. veljače 2003.
godine.

Iduće
ročište određeno je za dan 5. siječnja 2005. godine.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...).«.

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­nji­ma:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Dana 3.
svibnja 1984. godine podnositelji ustavne tužbe pod­nijeli su tužbu radi
naknade štete Općinskom sudu u Zagrebu.

Međutim,
duljina postupka uzima se u razmatranje od 5. studenoga 1997. godine kada je
stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu:
Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči,
između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnijeta je dana 8. lipnja 2004. godine, a do toga dana postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe
postupak trajao ukupno dvadeset (20) godina, jedan (1) mjesec i šest (6) dana,
a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, sedam (7) mjeseci i četiri
(4) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Postupak
se u razmatranom pravno relevantnom razdoblju vodio pred Općinskim sudom u
Zagrebu. Ročište nije održano u razdoblju od 8. prosinca 1998. godine do 20.
studenoga 2000. godine (jedna godina, jedanaest mjeseci i dvanaest dana), zatim
od 8. ožujka 2001. do 14. listopada 2002. godine (jedna godina, sedam mjeseci i
šest dana), te od 19. veljače 2003. godine do podnošenja ustavne tužbe (jedna
godina, tri mjeseca i dvadeset dana).

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelji
ustavne tužbe kao tužitelji u parničnom postupku izostali su s jednog ročišta.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da je riječ o donekle složenom predmetu jer je potrebno utvrditi u
kojoj mjeri je koja od parničnih stranaka ispunila svoje obveze iz ugovora o
namjenskom kreditu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi pred sudom prvog stupnja u trajanju
duljem od dvadeset godina, te da je nakon 5. studenoga 1997. godine bilo duljih
i uzastopnih razdoblja neaktivnosti suda. Imajući u vidu ovako dugo trajanje
postupka, neučinkovitost suda, te okolnost da se postupak cijelo vrijeme vodi
pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da je pov­ri­jeđeno pravo
podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona,
donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti
svakoga pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-2130/2004
Zagreb, 20. prosinca 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 9/2005-151