## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-1130/1997 od 25. veljače 1998.

### NN 32/1998 (10.3.1998.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-1130/1997 od 25. veljače 1998.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući u predmetu
ocjene ustavnosti zakona, na sjednici održanoj dana 25. veljače 1998. godine,
donio je slijedeće

## **RJEŠENJE**

1. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti
odredaba članaka 1. i 2. Zakona o općem oprostu ("Narodne novine", br.
80/96).

2. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Ranko Radović, odvjetnik iz Zagreba, podnio je Ustavnom sudu prijedlog
za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti odredaba Zakona navedenog u
izreci.

Podnositelj prijedloga smatra da su osporene odredbe naznačenog Zakona
u suprotnosti s odredbom članka 28. Ustava Republike Hrvatske jer zakonskom
formulacijom, kojom se daje opći oprost "počiniteljima kaznenih djela",
zakonodavac svaku osobu na koju se zakon primijeni smatra počiniteljem
kaznenog djela, a to znači i krivom za počinjeno djelo prije nego je krivnja
te osobe utvrđena zakonitom presudom.

Prijedlog nije osnovan.

Zakon o općem oprostu daje amnestiju (opći oprost) neodređenom broju
osoba (počiniteljima kaznenih djela) za kaznena djela počinjena u agresiji,
oružanoj pobuni ili oružanim sukobima te u svezi s agresijom, oružanom
pobunom ili oružanim sukobima u Republici Hrvatskoj u vremenskom razdoblju
od 17. kolovoza 1990. do 23. kolovoza 1996. godine.

Zakonske odredbe s osporenim zakonskim izrazom utvrđuju krug osoba kojima
se daje oprost i nisu pravno najbolje sročene (jer se izraz "počinitelj"
koristi, osim za pravomoćno osuđene, i za osobe kojima se daje opći oprost
od kaznenog progona i postupka) ali samim tim nisu suprotne Ustavu Republike
Hrvatske.

Ustavni sud Republike Hrvatske nije prihvatio tvrdnju predlagatelja
da se, temeljem osporenih zakonskih izraza, svatko na koga se zakon primijeni
smatra počiniteljem kaznenog djela i krivim za počinjeno kazneno djelo,
što je suprotno navedenoj ustavnoj odredbi.

Prema ocjeni Suda, osporeni zakonski izraz da se opći oprost daje "počiniteljima
kaznenih djela" ima se smatrati samo tehničkim izrazom (terminus technicus),
kojim je zakon odredio krug osoba (počinitelji), na koje se zakon primjenjuje
(članak 1.), protiv kojih se kazneni progon neće poduzimati, a kazneni
se postupak neće pokretati. Ako je kazneni progon poduzet, Sud će po službenoj
dužnosti postupak obustaviti, a ako je osoba na koju se oprost odnosi lišena
slobode, odlukom suda pustit će se na slobodu (članak 2.).

Jednak izraz, "počinitelj kaznenih djela", kao tehnički izraz, koristi
u stavku 1. članku 2. Zakon o državnom odvjetništvu ("Narodne novine",
br. 75/95).

Ocjena Suda temelji se upravo na odredbi članka 28. Ustava, prema kojoj
je svatko nedužan i nitko se ne može smatrati krivim za kazneno djelo dok
mu se pravomoćnom sudskom presudom ne utvrdi krivnja. U skladu s tom odredbom
moraju se tumačiti i osporene odredbe ovog Zakona.

Kod primjene Zakon o oprostu, po ocjeni Suda, kao počinitelj kaznenog
djela, bit će znana samo ona osoba kojoj će, temeljem odredbe stavka 2.
članka 1. Zakona, biti oprošteno izvršenje pravomoćne presude izrečene
za počinjeno kazneno djelo iz stavka 1. članka 1. Zakona, što je u skladu
s odredbom članka 28. Ustava.

Iz navedenih razloga, Ustavni sud Republike Hrvatske odlučio je kao
u izreci.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 20. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", br. 13/91).

Broj: U-I-1130/1997
Zagreb, 25. veljače 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić**, v. r.

Rješenje, NN 32/1998-412