## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1883/2003 od 25. listopada 2004.

### NN 159/2004 (17.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1883/2003 od 25. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2797

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mr­konjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi Ž. Č. iz S., koga zastupa J. F., odvjetnik u S., na
sjednici održanoj 25. listopada 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: IV P-216/95, u najkraćemu
mogućem roku, ali ne duljem od jedne (1) godine, računajući od prvoga idućeg
dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), podnositelju ustavne tužbe Ž. Č. iz S., M. 16, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
9.750,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj je dana 26. svibnja 2003. godine podnio ustav­nu tužbu na temelju
ovlaštenja sadržanog u odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

U ustavnoj tužbi podnositelj ističe da Općinski sud u
Splitu nije u razumnom roku odlučio o njegovim pravima i obvezama u parničnom
postupku radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992. godine, pa nadalje,
koji se vodi pod poslovnim brojem: IV P-359/01. Smatra da je nedonošenjem
odluke u razumnom roku, povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositelj zahtijeva da Ustavni sud
odredi Općinskom sudu u Splitu rok za donošenje meritorne odluke u predmetu
koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: IV P-359/01, te traži
primjerenu naknadu u iznosu od 15.000,00 kuna zbog povrede naznačenoga ustavnog
prava koju je počinio Općinski sud u Splitu ne odlučivši o njegovim pravima i
obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredama ustavnih prava podnositelja:

– dana 16. veljače 1995. godine, podnositelj je pred
Općin­skim sudom u Splitu podnio tužbu s još 52 bivša zaposlenika »J.« – glavne
filijale S., radi isplate plaće. Predmet se vodio pod poslovnim brojem: IV
P-216/95,

– tužitelji su rješenjem suda od 11. studenoga 1998.
godine pozvani na uređenje tužbe,

– prvo ročište održano je 8. ožujka 1999. godine,

– na ročištu 15. rujna 2000. godine, predmet bivših
zaposlenika »J.« – glavne filijale S. je razdvojen, pa se vodio pod poslov­nim
brojem: IV P-359/01,

– da bi se utvrdila pravna osnova i ishodio načelni
stav višeg suda, radi ekonomičnosti postupka, postupak je nastavljen samo po tužbama
dvoje tužitelja, dok u parničnom postupku podnositelja sud nije postupao,

– postupak je nastavljen ročištem održanim 16. ožujka
2004. godine,

– rješenjem Općinskog suda u Splitu, broj: IV
P-216/95 od 18. lipnja 2004. godine, spisi: IV P-332/01, IV P-338/01, IV
P-339/01, IV P-342/01, IV P-350/01, IV P-351/01, IV P-353/01, IV P-355/01, IV
P-356/01, IV P-358/01, IV P-359/01, IV P-360/01, IV P-365/01, IV P-372/01 i IV
P-380/01 pripajaju se tom spisu radi zajedničkog raspravljanja i odlučivanja, a
radi ekonomičnosti postupka (među kojima je i podnositelj) protiv J., Glavne
filijale S. Točkom II. izreke tog rješenja, određen je prekid postupka, dok je
točkom III. izreke određeno da će se postupak nastaviti kad stečajni upravitelj
tuženika preuzme postupak ili kad ga sud na prijedlog tužitelja ili po službenoj
dužnosti pozove na preuzimanje postupka.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U SPLITU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u Splitu da se izjasni o navodima
ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u Splitu od 30. rujna
2004. godine navodi se da se radi o sudskoj stvari u kojoj postoji dvojba oko
pasivne legitimacije i pravnog sljedništva, da postoje indicije da je nad »J.«
u drugoj državi otvoren stečajni postupak, te da se uslijed navedenog otvara
pitanje nadležnosti Općinskog suda u Splitu za postupanje, da je u jednom
»pilot« predmetu u kojemu je donesena prvostupanjska presuda, Županijski sud u
Splitu donio rješenje kojim se prvostupanjska presuda ukida, dok drugi »pilot«
postupak nije okončan, te da je od nadležnog suda u S. i C. G. zatražena
obavijest na okolnost postojanja J. d.d. B., kao pravne osobe i eventualnog
otvaranja stečajnog postupka.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.

Odredbom
članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona propisano je:

»(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra s obzirom na osobite okolnosti svakoga pojedinog slučaja.

Uvidom
u spis Općinskog suda u Splitu, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju
ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog
zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 16. veljače 1995. godine, tužbom podnositelja
protiv J. – glavne filijale S., radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna
1992. godine pa nadalje.

Ustavna
tužba podnesena je dana 26. svibnja 2003. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu ukupno traje osam (8) godina, tri (3) mjeseca i
deset (10) dana.

Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
134. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 56/90.), dio unutarnjeg
pravnog poretka Repub­like Hrvatske. Dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvat­ske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije
pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između ostaloga, propisuje
sljedeće:

»Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj«.

Sukladno navedenom, konvencijsko pravo na donošenje
sud­ske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5.
studenoga 1997. godine). S druge strane, pravo na donošenje sudske odluke u
razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u Republici Hrvatskoj 9. studenoga
2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 113/00.). Iz navedenih razloga ispitivanje razumnosti
trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine u pravilu ne bi
moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog
zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije
postojalo ni kao konvencijsko ni kao ustavno.

Ustavni
sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa
stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest, od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 26. svibnja 2003. godine (to jest, do dana
podnošenja ustavne tužbe podnositelja), što ukupno iznosi pet (5) godina, šest
(6) mjeseci i dvadeset jedan (21) dan.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud utvrđuje da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u
Splitu imao dva razdoblja potpune neaktivnosti suda i to od 5. studenoga 1997.
godine do 11. studenoga 1998. godine i od 15. rujna 2000. godine do 28.
kolovoza 2003. godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE

Prema
ocjeni ovog suda podnositelj ustavne tužbe, kao stran­ka u parničnom postupku,
svojim ponašanjem nije pridonio duljini cjelokupnoga sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

U
konkretnom postupku radi se o složenoj parničnoj stvari, ali Ustavni sud
ocjenjuje da unatoč tomu sudski postupak traje nerazumno dugo, pri čemu je
osobito važna činjenica potpune neaktivnosti nadležnog suda u razdoblju dužem
od tri godine.

6.
Ustavni sud utvrđuje da radni spor, koji se sada vodi pod poslovnim brojem: IV
P-216/95 pred Općinskim sudom u Splitu, traje preko osam godina, dok pravno
relevantno razdoblje s aspekta povrede prava na donošenje sudske odluke u
razumnom roku iznosi pet (5) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset jedan (21)
dan.

S
obzirom na činjenicu da postupak u kojemu je zakonom propisana hitnost u
postupanju, u prvom stupnju traje preko osam godina, te da Ustavni sud nije
našao okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost toga sudskog postupka, Ustavni
sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili
obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Polazeći od mjerodavnih odredaba Zakona o parničnom
pos­tupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99. i 117/03.), Ustavni
sud napominje da činjenica što je Općinski sud u Splitu donio rješenje o
prekidu postupka ne može imati utjecaja na dužnost suda da odluči o
podnositeljevim pravima i obvezama u razumnom roku odnosno da u razumnom roku
okonča predmetni parnični postupak.

Slijedom iznijetog, u smislu odredbe članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke
ove odluke.

7. Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na dono­še­nje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u pravilu odre­đuje za razmatrano,
pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mo­guć­nost uvažavanja nerazumno dugog
razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja. Određivanje primjerene
naknade nije ovisno o vrsti postupka i imovinskom interesu stranaka, već je to
satisfakcija strankama koja se dosuđuje zbog dužine postupka i neefikasnosti
pravosudnog sustava Republike Hrvatske.

Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten, na temelju članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, u svakomu pojedinom slučaju odrediti i rok za
donošenje sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecala je i
činjenica da je Općinskom sudu u Splitu, točkom II. izreke ove odluke, određen
primjeren rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu broj: IV
P-216/95, čime se na djelotvoran način ostvaruje i svrha samoga sudskog
postupka.

Iznos pravične naknade, kojeg je podnositelj
zahtijevao u ustavnoj tužbi, u dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III.
izreke ove odluke, Sud je ocijenio neprimjerenim.

Slijedom svega iznijetoga, sukladno odredbi članka
63. stav­ka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove
odluke.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) utemeljena je na
odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1883/2003
Zagreb, 25. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 159/2004-2797