## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-63/2003 od 30. svibnja 2003.

### NN 106/2003 (2.7.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-63/2003 od 30. svibnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1402

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom M. R. iz B.,
kojeg zastupa A. J., odvjetnik u B., na sjednici Vijeća održanoj dana 30.
svibnja 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.Podnositelj
je podnio ustavnu tužbu protiv rješenja Županijskog suda u Bjelovaru, broj: Kž-465/02
od 5. prosinca 2002. godine, kojim je odbijena kao nesnovana njegova žalba podnesena
protiv rješenja Općinskog suda u Bjelovaru, broj: K-258/01 (Kv-251/02) od 18.
studenoga 2002. godine. Prvostupanjskim rje­šenjem odbačen je zahtjev
podnositelja kao osuđenika za obnovu kaznenog postupka pravomoćno završenog
presudom Općinskog suda u Bjelovaru, broj: K-258/01 od 10. svibnja 2002.
godine.

*Ustavni
sud nije nadležan za odlučivanje.*

2.U članku 62. stavku 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u nastavku: Ustavni zakon) propisano je:

»(1) Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno navedenom, odluke nadležnih tijela donesene
u postupcima pokrenutim prijedlogom za ponavljanje ili obnovu pravomoćno završenog
sudskog postupka, odnosno prijedlogom za obnovu upravnog postupka, u pravilu se
ne smatraju pojedinačnim aktima iz članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv
kojih je Ustavni sud nadležan pružati ustavnosudsku zaštitu, jer se u tim
postupcima ne donosi odluka o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog
kažnjivog djela stranaka u postupku, odnosno odluka o biti stvari.

O pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog
djela stranaka prethodno je već pravomoćno odlučeno u postupku čije se
ponavljanje odnosno obnova traži, a protiv tih su odluka, kao i protiv
eventualnih povreda učinjenih u postupcima u kojima su one donesene, stranke
imale pravo Ustavnom sudu podnijeti ustavnu tužbu radi zaštite ustavnih prava.

Stoga se pojedinačnim aktima iz članka 62. stavka 1.
Ustavnog zakona, protiv kojih je Ustavni sud nadležan pružati ustavnosudsku zaštitu,
u pravilu imaju smatrati samo odluke donesene u prethodno provedenom,
pravomoćno završenom postupku kojima je odlučeno o pravima i obvezama ili o
sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela stranaka, ali ne i odluke donesene u
postupku u kojem se rješavalo o njegovom ponavljanju, odnosno obnovi.

3.Navedeno stajalište Ustavni sud je izrazio
i podrobno obrazložio u svom rješenju, broj U-III-1165/2000 od 28. listopada
2002. godine, objavljenom u »Narodnim novinama«, službenom listu Republike
Hrvatske, broj 126/2002.

4.Slijedom navedenoga, na temelju članka 72.
u svezi s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

Broj: U-III-63/2003
Zagreb, 30. svibnja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 106/2003-1402