## Zakon o azilu

### NN 103/2003 (26.6.2003.), Zakon o azilu

# HRVATSKI SABOR

1363

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O AZILU

Proglašavam
Zakon o azilu, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 12. lip­nja 2003.

Broj: 01-081-03-2252/2
Zagreb, 18. lip­nja 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON O AZILU

Glava I.

OPĆE
ODREDBE

Članak
1.

Ovim se
Zakonom propisuju načela, uvjeti i postupak za priznavanje azila i odobravanje
privremene zaštite, status, prava i obveze tražitelja azila, azilanata i stranaca
kojima je odobrena privremena zaštita, te uvjeti i postupak za ukidanje statusa
azilanta i za prestanak privremene zaštite stranaca u Republici Hrvat­skoj.

Značenje
izraza u ovom Zakonu

Članak
2.

Pojedini
izrazi imaju, u smislu ovoga Zakona, sljedeće zna­če­nje:

*Stranac*je osoba
koja nema hrvatsko državljanstvo (strani državljanin i osoba bez
državljanstva),

*Izbjeglica* je osoba koja je definirana u Konvenciji o
statusu izbjeglica iz 1951. godine i Protokolu o statusu izbjeglica iz 1967.
godine (u daljnjem tekstu: Ženevska konvencija i Protokol), odnosno osoba koja
se ne nalazi u zemlji svog podrijetla te se zbog osnovanog straha od
proganjanja zbog svoje rase, vjere, nacionalnosti, pripadnosti određenoj
društvenoj skupini ili političkog mišljenja, ne može, ili se zbog tog straha ne
želi staviti pod zaštitu te zemlje, kao i osoba bez državljanstva koja se
nalazi izvan zemlje prethodnog boravišta, a koja se ne može ili se zbog straha
ne želi vratiti u tu zemlju.

*Azil* je utočište koje u Republici Hrvatskoj dobiva
izbjeglica na temelju akta nadležnog tijela kojim se udovoljava njegovom
zahtjevu za priznavanje azila, iz razloga navedenih u članku 4. ovoga Zakona.

*Privremena zaštita* je zaštita koja se pruža strancima u Republici
Hrvatskoj koje zemlja njihovog podrijetla nije spremna ili nije u mogućnosti
zaštititi iz razloga navedenih u ovom Zakonu, a može trajati najduže tri
godine.

*Tražitelj azila* je stranac koji izrazi namjeru za podnošenje
zahtjeva za azil odnosno stranac koji podnese zahtjev za azil.

*Azilant* je izbjeglica kojemu je priznato pravo na azil na
temelju odredaba ovoga Zakona.

*Maloljetnik bez pratnje* je stranac koji nije navršio
osamnaest godina života a koji se pri ulasku u Republiku Hrvatsku nalazi bez
pratnje roditelja ili skrbnika, ili koji je ostao bez pratnje roditelja ili
skrbnika nakon što je ušao u Republiku Hrvatsku.

*Boravište* je mjesto u kojem se azilant nastanio s namjerom da
tu živi.

*Strana putna isprava* je putovnica (osobna ili
obiteljska), zajednička putovnica, diplomatska putovnica, službena putovnica,
pomorska knjižica, brodarska knjižica i druga putna isprava priznata po
međunarodnom pravu.

*Putna isprava za stranca* je putna isprava za
izbjeglice, putna isprava za osobe bez državljanstva i putni list za stranca.

*Zemlja podrijetla* je zemlja čije državljanstvo
ima stranac ili zemlja u kojoj je osoba bez državljanstva imala svoje prethodno
boravište. Ako osoba ima više od jednog državljanstva, zemlja podrijetla je
svaka od zemalja čije državljanstvo stranac ima.

*Sigurna treća zemlja* je zemlja u kojoj je stranac
boravio prije dolaska u Republiku Hrvatsku, pod uvjetima:

1. da je u njoj siguran od
proganjanja ili kršenja ljudskih prava iz razloga navedenih u članku 4. ovoga
Zakona,

2. da se pridržava
međunarodnih načela u svezi zaštite izbjeg­lica sadržanih u Ženevskoj
konvenciji i Protokolu,

3. da se stranac može u nju zakonito vratiti i
zatražiti azil bez straha od protjerivanja u zemlju gdje bi njegov život,
sigurnost ili sloboda bili ugroženi.

Vlada Republike Hrvatske utvrđuje listu sigurnih
trećih zemalja iz stavka 1. podstavka 12. ovoga članka i objavljuje je u
»Narodnim novinama«.

Zabrana
prisilnog udaljenja ili vraćanja

Članak 3.

Nije
dopušteno prisilno udaljiti ili na bilo koji način vratiti izbjeglicu u zemlju,
gdje bi njezin život ili sloboda bili ugroženi zbog rasne, vjerske ili
nacionalne pripadnosti, zbog pripadnosti određenoj društvenoj skupini ili zbog
političkog mišljenja ili u državu u kojoj bi mogla biti podvrgnuta mučenju,
nečovječnom ili ponižavajućem postupanju ili kažnjavanju.

Zabrana prisilnog udaljenja ili vraćanja izbjeglica
iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na osobu za koju postoji osnovana
sumnja da bi mogla ugroziti sigurnost države ili javni poredak u Republici
Hrvatskoj, ili koja, nakon što je pravomoćno osuđena za teško kazneno djelo,
predstavlja opasnost za društvo.

*Pravo
na azil*

Članak 4.

Republika
Hrvatska priznat će pravo na azil strancu koji se ne nalazi u zemlji svog
podrijetla te se zbog osnovanog straha od proganjanja zbog svoje rase, vjere,
nacionalnosti, pripadnosti određenoj društvenoj skupini ili političkog
mišljenja ne može, ili se zbog tog straha ne želi staviti pod zaštitu dotične
zemlje, ili osobi bez državljanstva koja se nalazi izvan zemlje prethodnog
boravišta, a koja se ne može, ili se zbog tog straha ne želi vratiti u tu
zemlju.

Razlozi
za isključenje

Članak
5.

Pravo
na azil neće se priznati strancu za kojeg se prikupe podaci iz kojih proizlazi:

– da je
počinio zločin protiv mira, ratni zločin ili zločin protiv čovječnosti
definiran međunarodnim dokumentima i njihovim odredbama vezanim za takve
zločine,

– da je
počinio teško nepolitičko kazneno djelo izvan Repub­like Hrvatske prije nego je
došao u Republiku Hrvatsku,

– da je sudjelovao u planiranju, financiranju,
organiziranju, odnosno na bilo koji način pomaganju ili izvršenju terorističkih
aktivnosti ili u pružanju utočišta sudionicima terorističkih aktivnosti,

– da je kriv za postupke koji su u suprotnosti s
ciljevima i načelima Ujedinjenih naroda.

Pravo na azil neće se priznati strancima koji
trenutno primaju zaštitu ili pomoć tijela ili agencija Ujedinjenih naroda, osim
Ureda Visokog povjerenstva Ujedinjenih naroda za izbjeglice (u daljnjem tekstu
UNHCR).

Ukoliko zaštita ili pomoć iz stavka 2. ovoga članka
zbog bilo kojih razloga prestane, a položaj tih osoba nije uređen u skladu s
relevantnim rezolucijama koje je usvojila Generalna skupština Ujedinjenih
naroda, tim će se osobama priznati pravo na azil ukoliko ispunjavaju uvjete iz
članka 4. ovoga Zakona.

Pravo na azil neće se priznati osobama kojima
nadležna tijela Republike Hrvatske priznaju ista prava i obveze kao
državljanima Republike Hrvatske.

Tijela
nadležna za odlučivanje o zahtjevu

Članak
6.

O
zahtjevu za azil odlučuje u prvom stupnju Ministarstvo unutarnjih poslova.

Protiv
rješenja Ministarstva unutarnjih poslova dopuštena je žalba Povjerenstvu Vlade
Republike Hrvatske za rješavanje o žalbama tražitelja azila i azilanata (u
daljnjem tekstu: Povjerenstvo).

Protiv
rješenja Povjerenstva može se pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom
Republike Hrvatske.

Povjerenstvo

Članak
7.

Povjerenstvo
ima predsjednika i osam članova koje imenuje Vlada Republike Hrvatske na
prijedlog ministra unutarnjih poslova, na vrijeme od 4 godine.

Predsjednik
i članovi Povjerenstva imenuju se iz redova diplomiranih pravnika zaposlenih u
tijelima državne uprave ili javnim službama, s najmanje 5 godina radnog
iskustva u struci.

Povjerenstvo
odlučuje u vijećima sastavljenim od tri člana. Vijeće donosi odluke većinom
glasova.

Povjerenstvo
je neovisno u svom radu.

Prostorne
i tehničke uvjete za rad Povjerenstva osigurava Ministarstvo unutarnjih
poslova.

Povjerenstvo
donosi Poslovnik o svom radu.

Podnošenje zahtjeva za azil

Članak
8.

Zahtjev
za azil stranac podnosi u Prihvatilištu za tražitelje azi­la.

Namjeru
za podnošenje zahtjeva za azil stranac može izjaviti prilikom obavljanja
granične kontrole na graničnom prijelazu.

Ako se
stranac nalazi na teritoriju Republike Hrvatske, na­mjeru za podnošenje
zahtjeva za azil može izjaviti u svakoj policijskoj upravi, odnosno policijskoj
postaji.

Stranca
koji izrazi namjeru za podnošenje zahtjeva za azil kod drugog državnog tijela,
uputit će se nadležnom tijelu iz stav­ka 1. ovoga članka.

Izražavanjem
namjere za podnošenje zahtjeva za azil smatra se svako traženje zaštite od
proganjanja u smislu članka 4. ovoga Zakona.

Nezakonit
ulazak u Republiku Hrvatsku

Članak
9.

Izbjeglica
koji nezakonito uđe u Republiku Hrvatsku, izravno dolazeći s teritorija gdje je
njegov život ili sloboda ugrožena u smislu članka 4. ovoga Zakona, neće se
kazniti zbog nezakonitog ulaska ili boravka, ako Ministarstvu unutarnjih
poslova bez odgode podnese zahtjev za azil i ako predoči valjane razloge svog
nezakonitog ulaska ili boravka.

Pomoć
podnositelju zahtjeva

Članak
10.

Tražitelju
azila mora se omogućiti da što prije podnese svoj zahtjev za azil.

Tražitelj
azila mora biti upoznat s postupkom za dobivanje azila te s pravima i
dužnostima koja ima u tom postupku kao i o mogućnosti stupanja u kontakt i
dobivanja besplatne pravne pomoći od predstavnika UNHCR-a i predstavnika drugih
organizacija koje se bave zaštitom prava izbjeglica.

Suradnja s Uredom UNHCR-a

Članak
11.

O
pitanjima koja se odnose na tražitelje azila i azilante, nad­ležna državna
tijela surađuju s Uredom UNHCR-a.

Nadležna
državna tijela na zahtjev Ureda UNHCR-a dostav­ljaju obavijesti i statističke
podatke o:

– tražiteljima
azila i azilantima u Republici Hrvatskoj,

–
primjeni Ženevske konvencije i ostalih međunarodnih dokumenata koji se odnose
na izbjeglice,

–
zakonima, uredbama i ostalim propisima koji se primjenjuju ili su u izradi, a
odnose se na izbjeglice.

Pravo na
boravak tražitelja azila

Članak
12.

Tražitelj
azila ima pravo na boravak u Republici Hrvatskoj do okončanja postupka po
njegovom zahtjevu za azil.

Članovi
uže obitelji tražitelja azila, koji su došli zajedno s tražiteljem azila u
Republiku Hrvatsku, imaju pravo na boravak sukladno stavku 1. ovoga članka.

Jezik u
postupku

Članak
13.

Ako tražitelj
azila ne razumije jezik na kojemu se vodi postupak, osigurat će mu se prevoditelj
za jezik kojeg razumije.

Žene –
tražitelji azila

Članak
14.

Na
zahtjev žene – tražitelja azila, osigurat će se, ako je to moguće, da postupak
vodi ženska osoba.

Odredba stavka 1. ovoga
članka odnosi se i na osiguravanje prevoditelja.

Maloljetnici
bez pratnje

Članak
15.

Maloljetniku
bez pratnje koji traži azil tijelo nadležno za poslove socijalne skrbi imenovat
će skrbnika.

Zahtjev
za azil čiji je tražitelj maloljetnik bez pratnje rješava se u najkraćem
mogućem roku.

Ministarstvo
unutarnjih poslova vodit će postupak uzevši u obzir stupanj psihofizičkog
razvoja maloljetnika.

Punoljetne
poslovno nesposobne osobe

Članak
16.

Punoljetnoj
poslovno nesposobnoj osobi koja traži azil, prije početka postupka postavlja se
zakonski zastupnik.

Zakonskog
zastupnika određuje tijelo nadležno za poslove socijalne skrbi, u skladu sa
zakonom.

Osobe
navedene u stavku 1. ovoga članka imaju pravo na pomoć i osnovnu skrb sukladno
posebnim propisima.

Opće
obveze tražitelja azila

Članak
17.

Tražitelji
azila dužni su poštivati Ustav, zakone i druge propise Republike Hrvatske.

Tražitelji azila dužni su
surađivati s nadležnim državnim tijelima Republike Hrvatske te postupati po
njihovim mjerama i uputama.

Ograničenje
političkog djelovanja

Članak
18.

Tražiteljima
azila i azilantima zabranjeno je osnivanje, pridruživanje, potpomaganje i
djelovanje u političkim i drugim skupinama koje djeluju u ili izvan Republike
Hrvatske, a koje svojim programom ili djelovanjem smjeraju na podrivanje
slobodnoga demokratskoga ustavnog poretka, ugrožavaju opstojnost Republike
Hrvatske, odnosno obavljaju djelatnost oprečnu načelima međunarodnog prava.

Prikupljanje
osobnih podataka

Članak
19.

Ministarstvo
unutarnjih poslova može za potrebe provedbe ovoga Zakona prikupljati osobne
podatke od tražitelja azila.

Ministarstvo
unutarnjih poslova može i bez suglasnosti tra­žitelja azila prikupljati podatke
o njemu kod tijela državne uprave, tijela jedinica lokalne i područne
samouprave, te pravnih i fizičkih osoba:

– ako
je to u interesu tražitelja azila,

– ako
je to zakonom ili drugim propisom dopušteno, ili

– ako
je to potrebno radi provjere podataka o strancu.

Tijela
i osobe iz stavka 2. ovoga članka, koji raspolažu podacima koji se odnose na
tražitelja azila, dužni su dati te podatke na zahtjev Ministarstva unutarnjih
poslova.

Osobni
i drugi podaci prikupljeni tijekom postupka priznavanja azila predstavljaju službenu
tajnu i neće se dostaviti zemlji podrijetla tražitelja azila ili drugim
tijelima koja ne sudjeluju u postupku.

Iznimno,
za tražitelja azila čiji je zahtjev za azil pravomoćno odbijen i kojeg treba
prisilno udaljiti, mogu se zemlji podrijetla ili drugoj zemlji koja ga pristane
prihvatiti dati sljedeći podaci:

– ime i
prezime, datum rođenja, spol, državljanstvo, podaci o članovima obitelji,
podaci o ispravama koje je izdala zemlja podrijetla i zadnja adresa u toj
zemlji,

– po
potrebi otiske prstiju i fotografije.

Prikupljanje
i korištenje podataka iz ovoga članka mora biti u skladu sa zakonom koji
regulira zaštitu osobnih podataka.

Glava
II.

PRAVA I
OBVEZE TRAŽITELJA AZILA I AZILANATA

PRAVA I
OBVEZE TRAŽITELJA AZILA

 Prava tražitelja azila

Članak
20.

Tražitelji
azila imaju pravo na:

–
boravak,

–
osiguranje osnovnih uvjeta za život i smještaj,

–
zdravstvenu zaštitu,

–
osnovno školovanje,

–
novčanu pomoć,

–
pristup sudovima i pravo na pravnu pomoć,

–
humanitarnu pomoć,

–
slobodu vjeroispovijesti i vjerskog odgoja njihove djece.

Prava
iz stavka 1. ovoga članka traju do okončanja postupka povodom podnijetog
zahtjeva za azil.

Obveze
tražitelja azila

Članak
21.

Tražitelji
azila dužni su:

–
odazvati se na pozive Ministarstva unutarnjih poslova i surađivati tijekom
cijelog postupka priznavanja azila,

–
javiti se Ministarstvu unutarnjih poslova u roku od 3 dana u slučaju promjene
adrese,

– pridržavati
se uputa i mjera Ministarstva unutarnjih poslova o ograničenju slobode
kretanja,

–
podvrći se mjerama utvrđivanja identiteta,

– ne
napuštati Republiku Hrvatsku dok traje postupak priznavanja azila.

U
slučaju nepoštivanja odredbe stavka 1. ovoga članka tražitelju azila može se
ograničiti ili ukinuti pravo na novčanu pomoć iz članka 20. ovoga Zakona.

Prihvatilište
za tražitelje azila

Članak
22.

U
Prihvatilište za tražitelje azila (u daljnjem tekstu: Prihvati­lište) smještaju
se stranci kojima je u tijeku postupak za priznavanje azila.

Ustrojstvo
Prihvatilišta uređuje se Uredbom o unutarnjem ustrojstvu Ministarstva
unutarnjih poslova.

Hrvatski
Crveni križ, Hrvatski Caritas, UNHCR i druge organizacije koje se bave zaštitom
prava izbjeglica mogu u Prihva­ti­liš­tu voditi odgojne, obrazovne i slične
programe te pružati besplatnu pravnu pomoć, uz prethodnu suglasnost
Ministarstva unutarnjih poslova.

Tražiteljima
azila smještenim u Prihvatilište osiguravaju se osnovni uvjeti za život
uključujući:

–
smještaj,

–
hranu,

–
novčanu pomoć,

–
zdravstvenu zaštitu,

– pomoć
u osnovnim higijenskim potrepštinama.

Tražitelji
azila mogu primati razne oblike humanitarne po­mo­ći.

Tražitelji
azila koji posjeduju osnovna novčana sredstva ili su im troškovi osobnog života
osigurani na neki drugi način, nemaju pravo na novčanu pomoć.

Pravila
boravka u Prihvatilištu određuju se kućnim redom.

Opseg
zdravstvene zaštite

Članak
23.

Tražitelji
azila imaju pravo na zdravstvenu zaštitu.

Opseg
prava na zdravstvenu zaštitu određuje se sukladno propisima o zdravstvenoj
zaštiti stranaca.

Djeca-tražitelji
azila uživaju punu zdravstvenu zaštitu kao i hrvatski državljani.

PRAVA I
OBVEZE AZILANTA

Prava
azilanta

Članak
24.

Azilant ima pravo na:

– boravak,

– smještaj,

– rad,

– zdravstvenu zaštitu,

– školovanje,

– slobodu vjeroispovijesti i vjerskog odgoja njihove
djece,

– spajanje uže obitelji,

– pravo pristupa sudovima i pravo na pravnu pomoć,

– novčanu pomoć, i

– pomoć
pri uključivanju u društveni život.

 Obveze azilanta

Članak
25.

Azilant
je obvezan:

–
poštivati Ustav, zakone i druge propise Republike Hrvat­ske,

–
Ministarstvu unutarnjih poslova prijaviti boravište i pro­mjenu adrese
stanovanja u roku od 8 dana.

Pravo na
boravak

Članak
26.

Boravak
u Republici Hrvatskoj, u smislu ovoga Zakona, utvr­đuje se pravomoćnim rješenjem
kojim se tražitelju azila priznaje pravo na azil te traje do konačnosti
rješenja o ukidanju statusa azilanta.

Pravo na
smještaj

Članak
27.

Azilantima
se osigurava smještaj prema mogućnostima Republike Hrvatske, a najduže 6
mjeseci od pravomoćnosti rješenja kojim se tražitelju azila priznaje pravo na
azil.

Pravo
na osiguranje smještaja izgubit će azilant koji odbije dodijeljeni smještaj.

Pravo na
rad

Članak
28.

Azilanti
i članovi njihove uže obitelji imaju pravo na rad sukladno propisima koji
reguliraju zapošljavanje stranaca u Republici Hrvatskoj.

Pravo na
zdravstvenu zaštitu

Članak
29.

Azilanti
imaju pravo na zdravstvenu zaštitu sukladno propisima koji reguliraju
zdravstvenu zaštitu stranaca u Republici Hrvatskoj.

Pravo na
školovanje

Članak
30.

Azilant
ima pravo na osnovno, srednje i visoko školovanje pod istim uvjetima kao i
hrvatski državljanin.

Pravo na slobodu vjeroispovijesti i vjerskog odgoja
djece

Članak
31.

Azilantima
se jamči sloboda vjeroispovijesti i sloboda vjerskog odgoja njihove djece.

Pravo na
spajanje obitelji

Članak
32.

Azilantu
koji boravi u Republici Hrvatskoj odobrit će se pravo na spajanje sa članovima
uže obitelji.

Članovima
uže obitelji azilanta, u smislu ovoga Zakona, smatraju se:

–
bračni drug,

–
maloljetna djeca koja nisu zasnovala vlastitu obitelj,

–
roditelji ili zakonski zastupnik maloljetnog azilanta.

Strancima
navedenim u stavku 2. točki 1. i 3. ovoga članka, status se rješava sukladno
propisima koji uređuju pravni položaj stranaca, a osobe navedene u stavku 2.
točki 2. ovoga članka slijede pravni položaj roditelja, odnosno zakonskog
zastupnika kojem je odobren status azilanta.

Pravo
na spajanje obitelji strancu navedenom u stavku 2. točki 1. ovoga članka
odobrit će se samo ako je brak zaključen prije dolaska u Republiku Hrvatsku.

Pravo
pristupa sudovima i pravo na pravnu pomoć

Članak
33.

Azilanti
i članovi njegove uže obitelji imaju pravo pristupa sudovima i pravo na pravnu
pomoć.

Pravo na
novčanu pomoć

Članak
34.

Azilant
koji ne ostvaruje prihode, ne posjeduje imovinu i nema osobe koja ga je dužna i
sposobna uzdržavati ima pravo na novčanu pomoć, sukladno propisima o socijalnoj
skrbi.

Pravo
na novčanu pomoć izgubit će azilant koji odbije prihvatiti ponuđeni posao.

Prava članova uže obitelji
azilanta

Članak
35.

Prava
navedena u članku 24. ovoga Zakona ostvaruju i članovi uže obitelji azilanta,
koji s njime žive u Republici Hrvatskoj.

Pomoć
pri uključivanju u društvo

Članak
36.

Republika
Hrvatska, u okviru svojih mogućnosti, osigurava uvjete za uključivanje azilanta
u kulturni, gospodarski i društveni život.

Pri
tome će posebnu pozornost usmjeriti na:

–
organiziranje tečajeva hrvatskog jezika,

–
organiziranje tečajeva, seminara i drugih oblika obrazovanja i stručnog
osposobljavanja,

– pružanje
obavijesti o hrvatskoj povijesti, kulturi i državnom ustrojstvu.

Glava III.

POSTUPAK
PRIZNAVANJA AZILA

Primjena
Zakona o općem upravnom postupku

Članak
37.

U
postupku priznavanja azila primjenjuju se odredbe Zakona o općem upravnom
postupku, ako ovim Zakonom nije drugačije određeno.

Jedinstvenost postupka

Članak
38.

Stranac
koji podnese zahtjev za azil nema pravo podnijeti zahtjev za odobrenje boravka,
sukladno propisima koji uređuju status stranaca.

Smještaj tražitelja azila

Članak
39.

Stranac
koji je podnio zahtjev za azil, smjestit će se u Prihvatilište za vrijeme dok
traje postupak.

Ako tražitelj
azila posjeduje sredstva za uzdržavanje ili su mu smještaj i skrb osigurani na
drugi način, Ministarstvo unutarnjih poslova odredit će da tražitelj azila,
nakon sedam dana boravka u Prihvatilištu, boravi izvan Prihvatilišta.

Usluge
smještaja tražitelja azila mogu obavljati i pravne i fizičke osobe, uz uvjete i
način koje odredi ministar nadležan za poslove socijalne skrbi uz suglasnost
ministra unutarnjih poslova.

Ograničenje
kretanja

Članak
40.

Tražitelju
azila može se ograničiti kretanje iz razloga:

–
navedenih u članku 5. stavku 1. točki 3. ovoga Zakona,

– utvrđivanja identiteta,

– sprječavanja širenja zaraznih bolesti, ili

– nepoštivanja zakona i drugih propisa te mjera koje
se poduzimaju kako bi se održao javni red.

Kretanje se može ograničiti:

– zabranom kretanja izvan Prihvatilišta,

– zabranom kretanja izvan određenog područja, ili

– zabranom napuštanja određene adrese.

Kretanje se ograničava na rok do 3 mjeseca, a u
naročito opravdanim okolnostima može se produžiti za još mjesec dana.

Iznimno od stavka 3. ovoga članka, ograničavanje
kretanja iz razloga navedenih u stavku 1. točki 3. ovoga članka vrijedi dok za
to postoje razlozi.

Ograničenje kretanja određuje rješenjem Ministarstvo
unutarnjih poslova.

Protiv rješenja Ministarstva unutarnjih poslova tražitelj
azila može izjaviti žalbu Povjerenstvu u roku od 8 dana.

Žalba ne odgađa izvršenje rješenja.

Povjerenstvo u roku od 8 dana donosi rješenje o žalbi.

Odbacivanje
zahtjeva

Članak
41.

Zahtjev
za azil odbacit će se zaključkom:

– ako
tražitelj azila dolazi iz sigurne treće zemlje, u smislu članka 2. ovoga
Zakona,

– ako je tražitelju azila već prije u Republici
Hrvatskoj zahtjev za azil odbijen, odbačen ili je postupak bio obustavljen, a
nije priložio dokaze da su se okolnosti na kojima je zasnivao prethodni zahtjev
u međuvremenu bitno promijenile.

Protiv zaključka o odbacivanju zahtjeva tražitelj
azila može izjaviti žalbu Povjerenstvu u roku od 8 dana.

Rješenje o žalbi Povjerenstvo donosi u roku od 30
dana, računajući od dana predaje žalbe.

Odbijanje
zahtjeva

Članak 42.

Zahtjev za azil odbit će se:

– ako tražitelj azila ne ispunjava uvjete za
priznavanje prava na azil navedene u članku 4. ovoga Zakona,

– ako postoji neki od razloga iz članka 5. ovoga
Zakona,

– ako je zahtjev očito neutemeljen,

– ako tražitelj azila posjeduje i državljanstvo treće
države čiju zaštitu nije zatražio.

Protiv rješenja kojim je zahtjev odbijen kao očito
neuteme­ljen rok za žalbu Povjerenstvu je 8 dana.

Rješenje o žalbi iz stavka 2. ovoga članka
Povjerenstvo donosi u roku od 30 dana računajući od dana predaje žalbe.

Očito neutemeljen zahtjev

Članak 43.

Zahtjev je očito neutemeljen ako:

– mu očigledno nedostaje vjerodostojnost, odnosno
iskaz tražitelja azila je kontradiktoran i nedosljedan,

– mu nedostaje sadržaj, odnosno ako tražitelj azila
ne daje nikakve naznake da bi bio izložen strahu od proganjanja u smislu članka
4. ovoga Zakona,

– je tražitelj azila došao u Republiku Hrvatsku
isključivo iz ekonomskih razloga,

– ako je tražitelj azila mogao dobiti učinkovitu
zaštitu u drugom dijelu svoje vlastite zemlje,

– se zbog općih političkih okolnosti, pravnog stanja
ili provedbe zakona u zemlji podrijetla općenito može smatrati da ne može
postojati osnovani strah od proganjanja,

– ako je tražitelju azila već prije u nekoj drugoj
zemlji koja provodi odredbe Ženevske konvencije zahtjev za azil odbijen, a
okolnosti na kojima zasniva svoj zahtjev nisu se promijenile,

– se temelji na namjernoj prijevari ili zlouporabi
postupka azila.

Prijevara i zlouporaba postupka

Članak 44.

Pod prijevarom i zlouporabom postupka smatra se
slučaj kada tražitelj azila:

– temelji svoj zahtjev na lažnom identitetu ili na
krivotvorenim dokumentima, osim ako za to navede opravdane razloge,

– svoj zahtjev temelji na neistinitim razlozima,

– namjerno uništi svoju putovnicu, putnu kartu ili
drugu ispravu koja bi mogla biti od značaja za donošenje odluke o njegovom
zahtjevu, osim ako navede opravdane razloge za poduzimanje takve radnje,

– krije da je ranije podnio zahtjev za azil u drugoj
zemlji, posebno ako je koristio lažni identitet,

– podnosi zahtjev s očitom namjerom da odgodi
prisilno udaljenje na temelju odluke Ministarstva unutarnjih poslova.

Obustava postupka

Članak 45.

Postupak za priznavanje azila obustavlja se bez
obzira u kojoj je fazi, ako:

– tražitelj azila odustane od
zahtjeva za azil,

– se tražitelj azila bez
opravdanog razloga ne odazove na poziv Ministarstva unutarnjih poslova na
usmeno saslušanje,

– tražitelj azila bez
opravdanog razloga pravodobno ne izvijesti Ministarstvo unutarnjih poslova o
promjeni svoje adrese, ili na drugi način sprječava dostavu poziva,

– tražitelj azila ne
sudjeluje u utvrđivanju svog identiteta,

– tražitelj azila izbjegava
dati podatke o činjenicama i okol­nostima ili priložiti dokaze koje posjeduje,
a važne za utvrđivanje osnovanosti zahtjeva, ili

– tražitelj azila napusti Republiku Hrvatsku za
vrijeme trajanja postupka.

Sudjelovanje
drugih osoba u postupku priznavanja azila

Članak
46.

U
postupku priznavanja azila javnost je isključena.

U
postupku priznavanja azila moraju sudjelovati:

–
zakonski zastupnik ili skrbnik maloljetnika bez pratnje,

–
skrbnik punoljetne poslovno nesposobne osobe.

Iznimno
iz stavka 1. ovoga članka u prvostupanjskom postupku može, ako se tome ne
protivi tražitelj azila, sudjelovati i predstavnik UNHCR-a ili druge
organizacije koja se bavi zaštitom prava izbjeglica.

Postupak
pred Upravnim sudom

Članak
47.

Za
podnošenje tužbe i postupak pred Upravnim sudom primjenjuju se odredbe zakona
koji uređuje upravne sporove.

Ukidanje
statusa azilanta

Članak
48.

Ministarstvo
unutarnjih poslova rješenjem će ukinuti status azilantu ako:

1. se dobrovoljno stavi pod zaštitu zemlje podrijetla
ili neke druge zemlje u kojoj je ranije boravio,

2. stekne državljanstvo i uživa zaštitu zemlje čije
je držav­ljan­stvo stekao,

3. okolnosti na osnovi kojih mu je odobren status
azilanta više ne postoje,

4. se naknadno pokaže da ga je stekao lažnim
prikazivanjem bitnih činjenica i okolnosti, ili da ima i drugo državljanstvo,
ili je trebalo primijeniti odredbe članka 5. ovoga Zakona da su odlučne
činjenice bile poznate,

5. krši zabranu iz članka 18. ovoga Zakona,

6. iseli iz Republike Hrvatske uz pisanu izjavu o
iseljenju, ili boravi izvan Republike Hrvatske duže od 90 dana, a o tome nije
obavijestio Ministarstvo unutarnjih poslova,

7. ako mu je izrečena sigurnosna mjera protjerivanja.

U slučajevima iz točke 3. stavka 1. ovoga članka,
azilant će zadržati svoj status, ako pruži dokaze o osnovanosti straha od
proganjanja.

Prisilno
udaljenje

Članak
49.

Tražitelja
azila kojemu je zahtjev za azil odbijen, odbačen ili je postupak obustavljen, i
koji nezakonito boravi na području Republike Hrvatske, prisilno će se udaljiti,
sukladno odredbama zakona koji uređuje kretanje i boravak stranaca.

Glava
IV.

POTVRDE
I ISPRAVE

Izdavanje
potvrda, isprava i viza

Članak
50.

Ministarstvo
unutarnjih poslova izdat će tražitelju azila:

–
potvrdu o podnošenju zahtjeva za azil, i

–
iskaznicu tražitelja azila.

Ministarstvo
unutarnjih poslova izdat će azilantu:

– putnu ispravu za azilanta na njegov zahtjev,

– osobnu iskaznicu za azilanta, i

– vizu na njegov zahtjev.

Privremeno zadržavanje stranih isprava

Članak 51.

Ministarstvo unutarnjih poslova može tražitelju azila
i azilantu, po izdavanju potvrda i isprava navedenih u članku 50. stavku 1. i
2. ovoga Zakona, zadržati stranu putnu ispravu ili drugu identifikacijsku
ispravu ako to zahtijevaju razlozi zaštite nacionalne sigurnosti ili javnog
poretka.

Navedene isprave mogu se zadržati:

– do prestanka statusa azilanta,

– dok postoje razlozi za njihovo zadržavanje.

O privremenom zadržavanju stranih isprava izdaje se
potvrda.

Iskaznica tražitelja azila

Članak 52.

Iskaznica tražitelja azila služi kao dokaz o
podnošenju zahtjeva za azil i dozvole boravka u Republici Hrvatskoj do
okončanja postupka.

Iskaznica tražitelja azila izdaje se i članovima
njegove uže obitelji, sukladno članku 12. stavku 2. ovoga Zakona.

Putna isprava za azilanta

Članak 53.

Putna isprava za azilanta izdaje se na zahtjev
azilanta.

Putna isprava za azilanta izdaje se na rok od 2
godine.

Zahtjev za izdavanje putne isprave za azilanta podnosi
zakonski zastupnik ili skrbnik za osobe mlađe od 18 godina ili osobe koja je
djelomično ili potpuno lišena poslovne sposobnosti.

Maloljetna osoba ima pravo na putnu ispravu za
azilanta, ali može biti i registrirana u putnoj ispravi svoga zakonskog zastupnika
ili skrbnika sve dok ne navrši 15 godina života.

Osobna iskaznica za azilanta

Članak 54.

Osobna iskaznica za azilante izdaje se na rok od 5
godina.

Vraćanje iskaznice

Članak 55.

Iskaznica tražitelja azila, putna isprava za azilanta
i osobna iskaznica za azilanta moraju se vratiti Ministarstvu unutarnjih
poslova, po okončanju postupka ili po ukidanju statusa azilanta ili u slučaju
zamjene.

U postupku vraćanja, zamjene, gubitka, nestanka ili
krađe isprava iz stavka 1. ovoga članka primjenjuju se odredbe Zakona koji
uređuje kretanje i boravak stranaca.

Glava V.

PRIVREMENA ZAŠTITA

Odobravanje privremene zaštite

Članak 56.

Privremena zaštita odobrava se strancima koji masovno
dolaze u Republiku Hrvatsku iz zemlje u kojoj je zbog rata ili njemu sličnog stanja,
općeg nasilja ili unutarnjih sukoba došlo do krše­nja ljudskih prava, ako ih
zemlja njihovog podrijetla nije u mo­guć­nosti zaštititi.

Strancima
iz stavka 1. ovoga članka, koji su državljani zemlje iz koje su izbjegli ili su
bez državljanstva, odobrit će se privremena zaštita pod uvjetom da su:

– prije
nastanka stanja iz stavka 1. ovoga članka imali prebivalište ili boravište u
toj zemlji te su zbog nastalog stanja neposredno došli u Republiku Hrvatsku,

– za
vrijeme nastanka takvog stanja zakonito boravili u Republici Hrvatskoj, a po
isteku zakonitog boravka im je povrat u zemlju podrijetla privremeno
onemogućen.

Ocjenu
stanja o potrebi pružanja međunarodne zaštite osobama iz stavka 1. ovoga članka
donosi Vlada Republike Hrvatske.

Uzimajući
u obzir gospodarske i druge mogućnosti Republike Hrvatske, te razloge
nacionalne sigurnosti, javnog reda i mira i slično, Vlada Republike Hrvatske
određuje broj osoba kojima će biti pružena privremena zaštita te razloge zbog
kojih se taj broj može premašiti.

Nadležnost za odobravanje i vrijeme trajanja
privremene zaštite

Članak
57.

Privremenu
zaštitu odobrava Ministarstvo unutarnjih poslova na vrijeme od šest mjeseci.

Privremena
zaštita može se produžavati na vrijeme od šest mjeseci ako postoje opravdani
razlozi za njezino odobravanje, a sveukupno može trajati najduže tri godine.

Razlozi uskraćivanja privremene zaštite

Članak
58.

Privremena
zaštita neće se odobriti strancu ako:

– ne
postoje razlozi navedeni u članku 56. ovoga Zakona,

–
postoje razlozi navedeni u članku 5. i 18. ovoga Zakona,

– je
počinio teško kazneno djelo u Republici Hrvatskoj za koje mu je izrečena kazna
zatvora u trajanju od najmanje 5 godina, a koja još nije brisana iz kaznene
evidencije,

– ima
status azilanta ili status priznat po odredbama zakona koji uređuje kretanje i
boravak stranaca,

– uživa
međunarodnu zaštitu ili ima državljanstvo ili regulirani boravak u trećoj državi.

Prestanak privremene zaštite

Članak
59.

Strancu
prestaje privremena zaštita:

–
protekom vremena za koje je odobrena,

– prestankom
postojanja razloga za privremenu zaštitu,

– kada
napusti Republiku Hrvatsku,

– ako
mu je zaštita odobrena na temelju drugog zakona ili međunarodnog sporazuma,

– ako uživa
međunarodnu zaštitu ili ima regulirani boravak u trećoj državi,

– ako
mu je izrečena sigurnosna ili zaštitna mjera protjerivanja.

Prava i
obveze stranaca pod privremenom zaštitom

Članak
60.

Stranac kojemu je odobrena privremena zaštita u
Republici Hrvatskoj ima pravo na:

– boravak,

– osnovne uvjete za život i smještaj,

– zdravstvenu zaštitu,

– osnovno i srednje školovanje,

– pravnu pomoć,

– slobodu vjeroispovijesti.

Obveze propisane u članku 25. ovoga Zakona
primjenjuju se i na strance kojima je odobrena privremena zaštita.

Pravo na
spajanje obitelji

Članak
61.

Iznimno,
uz prava propisana člankom 60. ovoga Zakona, strancu pod privremenom zaštitom
odobrit će se pravo na spajanje obitelji ako je to pravo moguće ostvariti
jedino na teritoriju Republike Hrvatske.

Pravo
na spajanje obitelji ima maloljetno dijete koje nije zasnovalo vlastitu
obitelj, i bračni drug stranca kojem je odobrena privremena zaštita.

Članovima
obitelji koji se spajaju također se odobrava privremena zaštita.

Smještaj
stranaca pod privremenom zaštitom

Članak
62.

Strancima
kojima je odobrena privremena zaštita osigurava se smještaj u skladu s
mogućnostima Republike Hrvatske.

Iskaznica
stranca pod privremenom zaštitom

Članak
63.

Strancu
kojem je odobrena privremena zaštita izdaje se iskaz­nica.

Odgovarajuća primjena propisa

Članak
64.

Odredbe
ovoga Zakona, koje se odnose na azilante, na odgovarajući se način primjenjuju
na strance pod privremenom zaštitom.

Ograničenje
korištenja prava

Članak
65.

Stranac
koji tijekom trajanja privremene zaštite podnese zahtjev za azil, ne može
koristiti prava tražitelja azila dok mu privremena zaštita traje.

Glava VI.

EVIDENCIJE

Članak
66.

O tražiteljima
azila, azilantima, strancima pod privremenom zaštitom, putnim ispravama za
azilante, iskaznicama tražitelja azila, osobnim iskaznicama azilanta i
iskaznicama osoba pod privremenom zaštitom, vizama i privremeno zadržanim
putnim i drugim ispravama vode se evidencije.

Evidencije
iz stavka 1. ovoga članka vodi Ministarstvo unutarnjih poslova.

Glava VII.

OVLASTI
ZA DONOŠENJE PROPISA

Članak
67.

Vlada
Republike Hrvatske imenovat će predsjednika i članove Povjerenstva iz članka 7.
ovoga Zakona u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak
68.

Ministar
unutarnjih poslova donosi propise o:

–
načinu vođenja evidencija iz članka 66. ovoga Zakona,

–
izgledu obrazaca i sadržaju iskaznica za tražitelje azila, azilante i osobe pod
privremenom zaštitom, putnih isprava za azilante i zahtjeva za azil,

– načinu vođenja posebne
evidencije o uzetim otiscima prstiju i fotografiranju tražitelja azila i osoba
pod privremenom zaštitom.

Članak 69.

Ministar
unutarnjih poslova na prijedlog ministra nadležnog za poslove socijalne skrbi
donosi propise o smještaju tražitelja azila, azilanata i osoba pod privremenom
zaštitom.

Članak
70.

Ministar
nadležan za poslove socijalne skrbi donosi propise o visini novčane pomoći tražiteljima
azila, azilantima i osobama pod privremenom zaštitom.

Članak
71.

Propise
iz članka 68., 69. i 70. ovoga Zakona nadležni ministri donijet će u roku od 60
dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Glava VIII.

Prijelazne i zavrŠne odredbe

Članak
72.

Danom
stupanja na snagu ovoga Zakona prestaju važiti odredbe članaka 22. i 59. u
dijelu koji se odnosi na status izbjeglice, članak 31., 32., 33., 34., 35.,
36., 37., 38., 43., 48., 72. stavak 1. i članak 73. Zakona o kretanju i boravku
stranaca (»Narodne novine« br. 53/91., 22/92., 26/93. i 29/94.).

Postupci
započeti po odredbama Zakona o kretanju i boravku stranaca, prije stupanja na
snagu ovoga Zakona, dovršit će se po odredbama Zakona o kretanju i boravku
stranaca.

Stranci
koji su po Zakonu o kretanju i boravku stranaca stekli status izbjeglice, danom
stupanja na snagu ovoga Zakona stječu status azilanta, sukladno odredbama ovoga
Zakona.

Članak
73.

Ovaj
Zakon stupa na snagu 1. srpnja 2004.

Klasa:
217-01/02-01/02
Zagreb, 12. lipnja 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora  **Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 103/2003-1363