## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-90/2001 od 4. travnja 2001.

### NN 38/2001 (27.4.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-90/2001 od 4. travnja 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

675

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću petorice za odlučiva­nje o
ustavnim tužbama, u sastavu dopredsjednik Suda Jasna Omejec, kao predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hra­njski, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice
Vukojević, kao članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi G. R., koje­g
zastupa J. P., odvjetnica iz R., na sjednici Vijeća održanoj 4. trav­nja 2001.,
donio je jednoglasno s­ljedeću

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja te se ukidaju:

– presuda Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Rev-2277/1997-2 od 5.
listopada 2000. godine i

– presuda Županijskog suda u R., broj: Gž-462/1996 od 22. siječ­nja
1997. godine.

II. Predmet se vraća Županijskom sudu u R. na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. G. R. podnio je ovom Sudu pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu protiv
presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Rev-2277/1997 od 5. listopada
2000. godine, kojom je odbijena revizija podnosite­lja ustavne tužbe izjav­ljena
protiv pravomoćne presude Županijskog suda u R., broj: Gž-462/1996 od 22. siječ­nja
1997.

Navedenom presudom je prihvaćena kao osnovana žalba Državnog
pravobranite­ljstva u R. i preinačena prvostupa­njska presuda Općinskog suda u
R., broj: P-607/1995 od 14. prosinca 1995. godine, te je utvrđeno da je ništav
Aneks ugovora broj: 7680 sklop­ljen između G. R. i V. D. iz R. dana 10.
kolovoza 1994. godine.

Navedenom presudom Općinskog suda u R. odbijen je tužbeni zahtjev Državnog
pravobranite­ljstva u R. kojim je zatraženo utvrđe­nje ništavosti Aneksa
ugovora, broj: 7680 sklop­ljen između podnosite­lja ustavne tužbe i V. D., dana
10. kolovoza 1994.

2. Podnosite­lj smatra da su mu osporenim odlukama povrijeđene odredbe članka
14. stavka 2. Ustava, prema kojoj su svi pred zakonom jednaki i članka 19.
Ustava, kojima je propisano da pojedinačni akti državne uprave i tijela koja
imaju javne ovlasti moraju biti uteme­ljeni na zakonu, te se zajamčuje sudska
kontrola zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju
javne ovlasti.

Povredu naznačenih ustavnih
odredbi podnosite­lj, u bitnom, teme­lji na tvrd­nji da je u osporenim
presudama Vrhovnog suda Republike Hrvatske i Županijskog suda u R., pogrešno
primije­njena odredba članka 16. Zakona o prodaji stanova na kojima postoji
stanarsko pravo (»Narodne novine«, broj 43/92 – pročišćeni tekst, 62/92, 25/93,
48/93, 2/94 i 44/94 – nastavno: Zakon o prodaji).

3. Osporene presude zasnivaju
se na stajalištu prema kojemu pravo na popust pri kup­nji stana, u smislu
odredbe članka 16. Zakona o prodaji, imaju samo stradalnici Domovinskog rata,
pri čemu se Vrhovni sud Republike Hrvatske poziva i na kasniju izmjenu ove
zakonske odredbe (Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o prodaji – »Narodne novine«,
broj 58/95). Budući da se u konkretnom slučaju radi o Aneksu ugovora koji je s
podnosite­ljem zak­ljučila osoba koja je ratni vojni invalidi II. svjetskog
rata, Vrhovni sud Republike Hrvatske je potvrdio stajalište Županijskog suda u
R. da ratni vojni invalid II. svjetskog rata nemaju pravo na popust cijene
prilikom kup­nje stana u smislu odredbe članka 16. Zakona o prodaji, već takvo
pravo pripada samo stradalnicima Domovinskog rata.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Prema odredbi članka 16. Zakona o prodaji, kao mjerodavnom propisu u
vrijeme sklapa­nja Aneksa ugovora o kupoprodaji stana (10. kolovoza 1994.
godine), pravo na popust priznaje se kada stan kupuje ratni vojni invalid, pri čemu
navedena odredba ne pravi razliku između invalida II. svjetskog rata i invalida
Domovinskog rata.

Zakon o prodaji, kao lex specialis, ne sadrži definiciju pojma ratni
vojni invalid. Budući da jedno od osnovnih pravila pri tumače­nju pravne norme
podrazumijeva da u pravnom poretku ne smije biti proturječja i da se sve norme
istog pravnog poretka moraju tumačiti i razumjeti samo u uzajamnoj vezi, to se
ovaj pojam u pravnom poretku Republike Hrvatske treba tumačiti kroz odredbe članka
5. Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata (»Narodne novine«, broj
86/92 – pročišćeni tekst, 58/93, 2/94, 76/94 i 108/95). Tim je odredbama
propisano da je ratni vojni invalid osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje
20% zbog rane, povrede ili oz­ljede koju je dobila:

»1. u sastavu oružanih snaga Republike Hrvatske ili izvan ­njihova
sastava pri obav­lja­nju vojnih ili drugih dužnosti po nalogu nadležnih državnih
tijela Republike Hrvatske u obrani suvereniteta, neovisnosti i teritorijalne
cjelovitosti Republike Hrvatske od 17. kolovoza 1990. do prestanka neprijate­ljstava
ili kao ratni zarob­ljenik. Ratni vojni invalid je i osoba kojoj je ošteće­nje
organizma nastalo zbog bolesti, a bolest je pogorša­nje bolesti, odnosno pojava
bolesti neposredna pos­ljedica okolnosti iz ove točke;

2. u sastavu partizanskih odreda, odnosno Jugoslavenske armije ili izvan
­njihova sastava pri obav­lja­nju vojnih ili drugih dužnosti po naređe­nju
vojnih organa ili organa vlasti od 17. trav­nja 1941. do 15. svib­nja 1945;

3. u sastavu hrvatske domovinske vojske mobilizirane od 17. trav­nja
1941. do 15. svib­nja 1945., odnosno do otpušta­nja iz zarob­ljeništva, iako je
s tim u vezi bila pravomoćno osuđivana nakon 15. svib­nja 1945.;

4. u sastavu jugoslavenske vojske za vrijeme rata od 6. do 17. trav­nja
1941. ili kasnije kao ratni zarob­ljenik u logorima;

5. pri obav­lja­nju vojnih dužnosti u stranoj zem­lji koja je u oružanom
sukobu, ako ju je na te dužnosti uputio nadležni vojni organ u okviru međunarodnih
obveza poslije 15. svib­nja 1945.

Ratni vojni invalid je i osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje
20% zbog rane, povrede ili oz­ljede koju je dobila sudjelova­njem u oružanoj
akciji zaštite ustavnog poretka ili obrane Republike Hrvatske ili u povodu te
akcije od 30. svib­nja 1990.«

5. U konkretnom slučaju, popust pri kup­nji stana, teme­ljem odredaba
Zakona o prodaji, priznat je osobi koja je ratni vojni invalid II. svjetskog
rata.

6. Okolnost što je odredba članka 16. kasnijim zakonom u cijelosti
izmije­njena nije od utjecaja pri odlučiva­nju u ovom slučaju. Također nije
sporno da Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prodaji, koji je stupio na
snagu 17. kolovoza 1995. (»Narodne novine«, broj 58/95), a s obzirom na odredbu
članka 90. Ustava, nema povratno djelova­nje.

7. Stoga je Sud utvrdio da su pogrešnom primjenom materijalnog prava
sudovi povrijedili ustavno pravo iz članka 14. stavka 2. Ustava kojim se jamči
jednakost svih pred zakonom.

8. Odredbom članka 19. Ustava, na koju se podnosite­lj poziva, određeno
je da pojedinačni akti državne uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju
biti uteme­ljeni na zakonu. Navedena odredba uređuje načelo zakonitosti u radu
tijela državne uprave i tijela s javnim ovlastima.

Stavak 2. istog članka Ustava pruža ustavno jamstvo pojedincu na sudsku
kontrolu zakonitosti pojedinačnih akata državne uprave i tijela koja imaju
javne ovlasti. Međutim, u konkretnom se slučaju ne radi o upravnoj stvari, pa
stoga ne može biti povrijeđeno pravo iz članka 19. stavka 2. Ustava.

9. Slijedom izloženog, teme­ljem odredbe članka 72. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99), odlučeno je
kao u izreci.

Broj: U-III-90/2001
Zagreb, 4. trav­nja 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 38/2001-675