## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-2720/2007 od 19. studenoga 2008.

### NN 138/2008 (28.11.2008.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-2720/2007 od 19. studenoga 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3884

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Mario Kos, Davor Krapac, Ivan Matija, Željko Potočnja, Agata Račan, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, rješavajući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj 19. studenoga 2008. godine, donio je

RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 1. stavka 1., u dijelu koji glasi: »izbor i djelovanje studentskog pravobranitelja«, članka 2. stavka 4., u dijelu koji glasi: »zaštiti koju uživaju pred studentskim pravobraniteljem«, članka 3. stavka 1., u dijelu koji glasi: »i studentskom pravobranitelju«, članka 5. točke 4., članka 7. stavka 2. točke 4. i članka 17. Zakona o studentskom zboru i drugim studentskim organizacijama (»Narodne novine«, broj 71/07.).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Petar Marija Radelj podnio je Ustavnom sudu prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 1. stavka 1., u dijelu koji glasi: »izbor i djelovanje studentskog pravobranitelja«, članka 2. stavka 4., u dijelu koji glasi: »zaštiti koju uživaju pred studentskim pravobraniteljem«, članka 3. stavka 1., u dijelu koji glasi: »i studentskom pravobranitelju«, članka 5. točke 4., članka 7. stavka 2. točke 4. i članka 17. Zakona o studentskom zboru i drugim studentskim organizacijama (»Narodne novine«, broj 71/07., u daljnjem tekstu: ZSZDSO).

Članak 1. stavak 1. ZSZDSO-a glasi:

1. Ovim se Zakonom uređuje pravo studenata na predstavljanje u tijelima visokih učilišta, pravo na udruživanje i djelovanje studentskih organizacija na visokim učilištima, studentski izbori, izbor i djelovanje studentskog pravobranitelja te druga pitanja vezana uz djelovanje studentskih organizacija.

Članak 2. stavak 4. ZSZDSO-a glasi:

4. Zabranjena je svaka diskriminacija studenata po bilo kojoj osnovi u odnosu na pravo na članstvo i rad u studentskim organizacijama, zaštiti koju uživaju pred studentskim pravobraniteljem, u pravu na djelovanje u izborima i pravu na djelovanje u studentskim zborovima, kao i u odnosu na druga prava predviđena ovim Zakonom.

Članak 3. stavak 1. ZSZDSO-a glasi:

1. Visoka učilišta dužna su studentskom zboru i studentskom pravobranitelju osigurati prostor za rad, sufinancirati njihovu djelatnost te im pružati administrativno-tehničku pomoć. Visoka učilišta su dužna, sukladno svojim mogućnostima, podupirati rad drugih studentskih organizacija.

Članak 5. točka 4. ZSZDSO-a glasi:

Studentski zbor na visokom učilištu: (...)

– imenuje studentskog pravobranitelja,

Članak 7. stavak 2. točka 4. ZSZDSO-a glasi:

Statutom studentskog zbora propisuje se: (...)

– način imenovanja studentskog pravobranitelja,

Članak 17. ZSZDSO-a glasi:

1. Visoko učilište ima studentskog pravobranitelja kojeg imenuje studentski zbor na vrijeme od jedne godine, sukladno općem aktu studentskog zbora. Mandat studentskog pravobranitelja može se jednom ponoviti.

2. Za studentskog pravobranitelja može biti imenovan student koji ispunjava uvjete za člana studentskog zbora propisane ovim Zakonom.

3. Studentski pravobranitelj:

– prima pritužbe studenata koje se odnose na njihova prava i raspravlja o njima s nadležnim tijelima visokog učilišta,

– savjetuje studente o načinu ostvarivanja njihovih prava,

– može sudjelovati u stegovnim postupcima protiv studenata radi zaštite njihovih prava,

– obavlja druge poslove utvrđene općim aktom visokog učilišta.

2. Predlagatelj smatra da institut studentskog pravobranitelja nije suglasan s člankom 27. Ustava Republike Hrvatske, koji glasi:

Odvjetništvo kao samostalna i neovisna služba osigurava svakome pravnu pomoć, u skladu sa zakonom.

Navodeći da osporeni članak 17. ZSZDSO-a znači da studentski pravobranitelj treba imati samo završenu srednju školu, predlagatelj smatra da takva osoba ne bi mogla biti primjeren partner u pregovorima s tijelima visokog učilišta, niti pravni savjetnik studenata ili sudionik stegovnih postupaka, jer se time, prema predlagateljevom mišljenju, obezvrjeđuje pravna struka i znanost.

Predlagatelj ističe da se tim zakonskim člankom ujedno onemogućuje samostalnost i neovisnost odvjetništva, koje ima »ustavnu zadaću« osiguravati pomoć i studentima pri ostvarivanju njihovih prava na visokim učilištima.

2.1. Predlagatelj također smatra da institut studentskog pravobranitelja nije suglasan s člankom 92. stavkom 1. Ustava, koji glasi:

Pučki je pravobranitelj opunomoćenik Hrvatskog sabora koji štiti ustavna i zakonska prava građana u postupku pred državnom upravom i tijelima koja imaju javne ovlasti.

Predlagatelj iznosi da je nadležnost za zaštitu ustavnih i zakonskih prava studenata u postupcima pred tijelima s javnim ovlastima Ustavom već dodijeljena pučkom pravobranitelju, a »kako je institut studentskog pravobranitelja sadržan u propisu niže pravne snage od Ustava, to nije suglasan ni s člankom 5. stavkom 2. Ustava«.

2.2. Nastavno obrazlažući navode prijedloga, predlagatelj iznosi mišljenje prema kojem je Ustavni sud nadležan ocjenjivati međusobnu suglasnost »organskih i ordinarnih zakona«, pa time i suglasnost članka 17. ZSZDSO-a s člankom 310. Kaznenog zakona (»Narodne novine«, broj 110/97., 27/98., 50/00., 129/00., 51/01., 111/03., 190/03., 105/04., 84/05., 71/06.) i člancima 1. i 3. Zakona o odvjetništvu (»Narodne novine«, broj 9/94.).

3. Na temelju članka 25. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), zatraženo je očitovanje od Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa, koje je Sudu dostavilo očitovanje. Na zahtjev Suda, stručno mišljenje dostavio je i prof. dr. sc. Ivo Josipović sa Pravnog fakulteta u Zagrebu.

Prijedlog nije osnovan.

4. Za ocjenu ustavnosti osporenih zakonskih odredbi te osporenih dijelova uvodno navedenih zakonskih odredbi, mjerodavni su sljedeći članci Ustava, koji glase:

Članak 3.

(...) vladavina prava (...) najviše su vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava.

Članak 67.

Jamči se autonomija sveučilišta.

Sveučilište samostalno odlučuje o svom ustrojstvu i djelovanju, u skladu sa zakonom.

5. Stajališta o aspektima autonomije sveučilišta i njegovih sastavnica Ustavni sud izrazio je u odluci i rješenju broj: U-I-902/1999 od 26. siječnja 2000. (»Narodne novine«, broj 14/00., 26/00. – ispr., 67/00.), rješenju broj: U-I-1441/2001 od 23. listopada 2003. (»Narodne novine«, broj 177/03.) i odluci broj: U-I-1707/2006 od 20. prosinca 2006. (»Narodne novine«, broj 2/07.).

Činjenica da se akademska prava i slobode (pa i ona koja uživaju studenti) primarno ostvaruju u akademskoj zajednici, a onda i izvan nje, znači uz ostalo i to da članovi akademske zajednice moraju imati primjerena sredstva za ostvarivanja i obranu svojih prava i sloboda.

Pojam akademskih prava i sloboda na temelju sveučilišne autonomije podrazumijeva načine njihova ostvarivanja i zaštite unutar akademske zajednice. Jedan od oblika zaštite akademskih prava i sloboda studenata je institucija studentskog pravobranitelja.

Institucija studentskog pravobranitelja ustanovljena je radi zaštite studentskih interesa isključivo i jedino unutar akademske zajednice, a njegova zadaća je posredovanje između pojedinih subjekata akademskog života radi primjerenog ostvarivanja studentskih prava i obveza. Studentski pravobranitelj je student, i time pripadnik akademske zajednice koji ima posebnu zadaću pomagati, odnosno posredovati kod ostvarivanja pojedinih prava i obveza studenata – članova akademske zajednice, u slučajevima koji su izrijekom propisani člankom 17. ZSZDSO-a.

Navedeno upućuje da se instituti pučkog pravobranitelja, odvjetnika i studentskog pravobranitelja međusobno razlikuju upravo po značajki prema kojoj je studentski pravobranitelj unutarnja, sui generis institucija akademske zajednice. Odnos članova te zajednice (studenata te ostalih subjekata) i studentskog pravobranitelja predstavlja posebnost, na temelju i u skladu s kojom se unutar akademske zajednice rješavaju pitanja akademskih odnosa.

Tek ako članovi akademske zajednice (u konkretnom slučaju studenti) ne mogu urediti odnose unutar akademske zajednice putem institucija koje je zakonodavac predvidio za pomaganje i posredovanje u ostvarivanju akademskih prava i sloboda, član akademske zajednice (student) zaštitu svojih prava može potražiti izvan sustava. Naposljetku, tu i završava mogućnost studentskog pravobranitelja da sudjeluje u procesu ostvarivanja studentskih akademskih prava i sloboda.

6. Slijedom navedenog, imajući pri tome u vidu nadležnosti odvjetnika i pučkog pravobranitelja propisane Zakonom o odvjetništvu i Zakonom o pučkom pravobranitelju (»Narodne novine«, broj 60/92.), treba zaključiti da posredovanje studentskog pravobranitelja nije ni istovjetno ni slično, pa stoga ni usporedivo s posredovanjem i uslugama koje pružaju odvjetnik i pučki pravobranitelj.

Studentski pravobranitelj ne predstavlja studente pred drugim tijelima državne uprave, niti u bilo kojem smislu ima ovlast zastupati studente izvan visokog učilišta.

Zbog toga su studentski pravobranitelj, odvjetnik i pučki pravobranitelj u međusobno različitom pravnom položaju, utemeljenom na njihovoj različitoj, zakonom propisanoj nadležnosti, što onemogućuje njihovu međusobnu usporedbu s aspekta sveučilišne autonomije, kao mjerodavnog aspekta u ovoj ustavnopravnoj stvari.

7. Predlagatelj u točki 2. obrazloženja ove odluke osporava stupanj stručne spreme osobe koja može biti imenovana za studentskog pravobranitelja.

Člankom 17. stavkom 2. ZSZDSO-a propisano je da za studentskog pravobranitelja može biti imenovan student koji ispunjava uvjete za člana studentskog zbora, propisane ZSZDSO-om.

Člankom 9. stavkom 1. ZSZDSO-a propisano je da studentski zbor visokog učilišta čine studenti visokog učilišta koje studenti izabiru na izborima između kandidata navedenih na izbornoj listi.

Po naravi stvari, svaki student ima završenu srednju stručnu spremu i u nastavku školovanja i obrazovanja osposobljava se za stjecanje nove stručne spreme. Zbog toga činjenica da osoba u trenutku imenovanja za studentskog pravobranitelja ima završenu srednju stručnu spremu ne čini studentskog pravobranitelja manje važnim u poslovima koje obavlja na temelju i u skladu sa ZSZDSO-om.

7.1. U odnosu na predlagateljev navod iznesen u točki 2.2. obrazloženja ovog rješenja, prema kojem je Ustavni sud nadležan ocjenjivati međusobnu suglasnost »organskih i ordinarnih zakona«, pa time i suglasnost članka 17. ZSZDSO-a s člankom 310. Kaznenog zakona i člancima 1. i 3. Zakona o odvjetništvu, Ustavni sud i u tom dijelu prijedloga navode predlagatelja utvrđuje neosnovanima.

Na temelju Ustava i Ustavnog zakona, Ustavni sud odlučuje o suglasnosti zakona s Ustavom.

Sukladno člancima 81. i 82. Ustava, za donošenje pojedinih zakona u Hrvatskom saboru potrebna je različita većina glasova zastupnika. Svi se oni, međutim, s aspekta nadležnosti Ustavnog suda smatraju »zakonima« u smislu članka 128. alineje 1. Ustava. Stoga Ustavni sud ocjenjuje njihovu suglasnost samo s Ustavom, neovisno o većini glasova zastupnika potrebnoj za donošenje pojedinog od njih.

8. Utvrđujući da su osporeni članci i osporeni dijelovi članaka ZSZDSO-a u suglasnosti s mjerodavnim ustavnim odredbama, Sud je na temelju članka 43. stavka 1. Ustavnog zakona riješio kao u točki I. izreke rješenja.

9. Objava rješenja temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-2720/2007

Zagreb, 19. studenoga 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 138/2008-3884