## Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-4535/2011-6 od 12. rujna 2013.

### NN 132/2013 (4.11.2013.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-4535/2011-6 od 12. rujna 2013.

132 04.11.2013 Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-4535/2011-6 od 12. rujna 2013.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2877

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Mirjane Čačić, predsjednice vijeća, Lidije Vukičević i Ljiljane Karlovčan-Đurović, članica vijeća, te sudske savjetnice Franciske Dominković, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski Telekom d.d. iz Zagreba, Savska cesta 32., protiv rješenja tuženog Vijeća Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, Zagreb, Jurišićeva 13., klasa: UP/I-344-01/10-01/4644, urbroj: 376-11-11-13 od 23. ožujka 2011., radi nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 12. rujna 2013.,

presudio je

Tužba se odbija.

Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženog tijela izmijenjena je točkom 1. regulatorna obveza nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva određena društvu Hrvatski Telekom d.d. Zagreb, na način da se nadopunjuje dokument »Analiza tržišta veleprodajnog (fizičkog) pristupa mrežnoj infrastrukturi (uključujući dijeljeni ili potpuni izdvojeni pristup) na fiksnoj lokaciji« tako da se na str. 81. nakon 5. odlomka dodaje sljedeći tekst: »Isto tako, Agencija može odrediti cijenu za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji na temelju jediničnog troška kojeg je HT izračunao temeljem metodologije troškovnog računovodstva (troškovnog modela) koju je odobrilo Vijeće Agencije, a uzevši u obzir razinu pripadajućih maloprodajnih cijena«.

Točkom 2. osporenog rješenja određuje se iznos mjesečne naknade za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji u iznosu od 43,61 HRK.

Točkom 3. osporenog rješenja mijenja se regulatorna obveza pristupa i korištenja posebnih dijelova mreže određena društvu Hrvatski Telekom d.d. Zagreb na način da se na str. 66 dokumenta Analiza tržišta veleprodajnog (fizičkog) pristupa mrežnoj infrastrukturi (uključujući dijeljeni i potpuni izdvojeni pristup) na fiksnoj lokaciji« u dijelu gdje su definirani rokovi za pružanje usluge izdvojenog pristupa lokalnoj petlji i povezanih sadržaja mijenja točka 4. tako da glasi:

»HT mora pružiti operatoru korisniku pristup postojećoj izdvojenoj lokalnoj petlji (postoji pretplatnički ugovor) u roku od najviše pet radnih dana od dana zaprimanja potpunog zahtjeva za izdvajanje pripadajuće lokalne petlje. Iznimno, operator korisnik može zatražiti izdvajanje lokalne petlje koja se koristi i u roku većem od pet radnih dana, ukoliko je to u interesu krajnjeg korisnika odnosno kada je tako dogovoreno s krajnjim korisnikom. U tom slučaju rok mora biti manji od 60 dana od dana zaprimanja potpunog zahtjeva za izdvajanje pripadajuće lokalne petlje. Pristup postojećoj izdvojenoj lokalnoj petlji koja se trenutno ne koristi (ne postoji preplatnički odnos krajnjeg korisnika) bit će omogućen u roku od 15 radnih dana od dana zaprimanja potpunog zahtjeva za izdvajanje pojedine lokalne petlje. Novorealiziranu lokalnu petlju potrebno je označiti s odgovarajućom oznakom koja se odnosi na određenog operatora korisnika i identifikacijsku oznaku (ID) izdvojene lokalne petlje. HT će vratiti operatoru korisniku standardne ponude neispravne i nepotpune zahtjeve u roku od tri radna dana.«

Točkom 4. nalaže se društvu Hrvatski Telekom d.d. da u roku od osam dana od dana primitka ovog rješenja ugradi i počne primjenjivati izmjene navedene u točki II i III izreke u tekst standardne ponude Hrvatskog Telekoma d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji.

Tužitelj u tužbi u bitnome navodi uvodno da je dana 8. prosinca 2010. trgovačko društvo OT-Optima Telekom d.d. (dalje: Optima) podnijela tuženom tijelu Vijeću Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije zahtjev temeljem članka 52. stavka 3. Zakona o elektroničkim komunikacijama u kojem traži provedbu postupka izmjene »Analize tržišta veleprodajnog (fizičkog) pristupa mrežnoj infrastrukturi (uključujući dijeljeni ili potpuni izdvojeni pristup) na fiksnoj lokaciji« (dalje u tekstu: Analiza tržišta) i izmjenu regulatornih obveza koje je tuženo tijelo odredilo tužitelju dokumentom Analize tržišta koji je sastavni dio odluke Vijeća Hrvatske Agencije za poštu i elektroničke komunikacije od dana 17. srpnja 2009. godine, klasa: 344-01/09-01/1080, urbroj: 376-11-09-01 (dalje u tekstu: Odluka o Analizi tržišta). Dana 9. prosinca 2010. godine tuženo tijelo je dostavilo tužitelju zahtjev Optime na očitovanje koje je tužitelj dostavio tuženom tijelu dana 22. prosinca 2010. U razdoblju od 20. siječnja do 21. veljače 2011. godine tuženo tijelo je provelo javnu raspravu o prijedlogu rješenja kojim se mijenja analiza tržišta u dijelu koji se odnosi na obvezu nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva te na obvezu pristupa i korištenja posebnih dijelova mreže. U okviru provedene javne rasprave tužitelj je tuženom tijelu dostavio svoje komentare, nakon čega je tuženo tijelo donijelo pobijano rješenje.

Tužitelj smatra da tuženo tijelo nije pravilno primijenilo odredbe Zakona o elektroničkim komunikacijama niti postupilo prema pravilima postupka koji je definiran člancima 52. – 56. Zakona o elektroničkim komunikacijama kada je donijelo rješenje kojim mijenja regulatorne obveze tužitelju na način da pobijanim rješenjem nadopunjuje i mijenja tekst Analize tržišta, a sve to bez da je prethodno proveden postupak kako to nalaže Zakon o elektroničkim komunikacijama.

Tužitelj se poziva na odredbu članka 52. stavak 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (u daljnjem tekstu: ZEK), smatrajući pritom da je Agencija u smislu tog članka prije bilo kakve izmjene postojećih regulatornih obveza odnosno određivanjem novih regulatornih obveza dužna prethodno provesti postupak na način da prvo odredi mjerodavna tržišta podložna prethodnoj regulaciji, zatim provede Analizu tržišta u svrhu ocjene djelotvornosti tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu i odredi regulatorne obveze ako u postupku analize tržišta utvrdi nedostatnu djelotvornost tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu u skladu s člankom 56. stavkom 2. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Tužitelj ističe kako tuženo tijelo prije donošenja pobijanog rješenja kojim je izmijenilo regulatorne obveze tužitelja definirane Odlukom o Analizi tržišta nije provelo novu analizu tržišta kako to nalaže navedena odredba zakona, pa slijedom toga nije utvrdilo niti je moglo utvrditi nedostatnu djelotvornost tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu kako to nalaže članak 56. stavak 2. ZEK-a, na osnovi koje bi onda mogao izmijeniti određene regulatorne obveze tužitelju. Drugim riječima, zato što nije provedena nova analiza tržišta nisu se stvorili zakonski uvjeti za izmjenu postojećih regulatornih obveza tužitelja iz odluke o Analizi tržišta.

Tužitelj se poziva i na odredbu članka 52. stavak 3. ZEK-a kojim je propisano kako operator može od Agencije zatražiti provedbu postupaka iz navedenog članka 52. stavak 1. ako učini vjerojatnim da su nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu.

Tužitelj smatra kako Optima nije učinila vjerojatnim da su nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu, a tuženo tijelo u obrazloženju pobijanog rješenja uopće nije objasnilo niti obrazložilo na koji je to točno način Optima učinila vjerojatnim da su nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu. Da je Optima učinila vjerojatnim nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu tuženo tijelo je obrazložilo samo rečenicom »u svom zahtjevu Optima je navela da su se od donošenja Analize bitno promijenile okolnosti koje utječu na cijenu usluga koje su predmet regulatornih obveza, a posebice na cijenu usluge potpunog pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji«. Ostaje nejasno prema mišljenju tužitelja o kojim okolnostima je riječ i na koji su se način one bitno promijenile. Drži da čak i da je Optima učinila vjerojatnim da su nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu, tuženo tijelo bi prema navedenoj odredbi članka 52. stavak 3. bilo dužne provesti postupak iz članka 52. stavak 1., a koji se postupak sastoji od već spomenutih radnji. Stoga tužitelj smatra da nisu ispunjeni zakonski uvjeti za izmjenu postojećih regulatornih obveza tužitelja te da je tuženo tijelo počinilo grubu povredu odredbe članka 52. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Osim što tužitelj drži da se nisu stvorili zakonski uvjeti za izmjenu postojećih regulatornih obveza tužitelja jer nije proveden propisani postupak, tužitelj ističe da čak da su se ispunili uvjeti, rješenje tuženog tijela iz kojeg proizlazi izmjena mjesečne naknade za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji u iznosu od 43,61 kn ne bi se temeljilo na pravilno utvrđenom činjeničnom stanju.

Tužitelj smatra da je Odlukom o analizi tržišta na stranici 81. tuženo tijelo odredilo tužitelju regulatorne obveze nadzora cijena, uključujući i obvezu troškovne usmjerenosti cijena i regulatorne obveze vođenja troškovnog računovodstva. Na stranici 82. tog dokumenta tuženo tijelo je odredilo mjesečnu naknadu za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji u iznosu od 52,14 kn, te je utvrdilo kako je navedena cijena razumna, odnosno operatorima isplativa, jer im omogućuje visoku razinu konkurentnosti na pripadajućem maloprodajnom tržištu. Tuženo tijelo je navelo da istu nije potrebno mijenjati dok se ne implementira troškovno usmjerena cijena.

Prema tome, tužitelj smatra da je u navedenom dokumentu tuženo tijelo odredilo da mjesečnu naknadu za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji nije potrebno mijenjati dok se ne implementira troškovna usmjerena cijena. Donošenjem pobijanog rješenja tuženo tijelo je izmijenilo točkom 2. mjesečnu naknadu unatoč tome što je upravo u tom dokumentu odredilo da to neće učiniti dok se ne implementira troškovno usmjerena cijena. Tužitelj skreće pozornost Sudu kako se ovakvim postupanjem dovodi u pitanje načelo zaštite stečenih prava stranaka koje je propisano člankom 13. Zakona o općem upravnom postupku. Obrazloženje tuženog tijela navedeno u rješenju iz kojeg proizlazi da je u Analizi mjerodavnog tržišta HAKOM (dalje: Agencija) smatrao da će troškovni model kojim će se provjeriti troškovna usmjerenost cijena usluge potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji biti završen ubrzo nakon stupanja na snagu Odluke od 17. srpnja 2009. tužitelj ne može prihvatiti budući da je općepoznata činjenica da je uvođenje troškovnog modela i računovodstvenog razdvajanja široko obuhvatan i kompleksan proces koji zahtijeva znatne ljudske i financijske resurse. U tom smislu prilikom donošenja odluke o analizi tržišta, tuženo tijelo je uvidom u tada dostupna svjetska iskustva trebao znati da je riječ o višegodišnjem procesu u kojem je za stabilizaciju troškovnog modeliranja potrebno dvije do tri godine prije nego što rezultati tog procesa budu primjenjivi u regulatorne svrhe.

Svoju odluku o mjesečnoj naknadi tuženo tijelo obrazlaže činjenicom da je to cijena proizašla iz revidiranih regulatornih financijskih izvještaja tužitelja (dalje u tekstu: RFI) za 2009. godinu u kojem je naveden jedinični trošak mjesečne naknade za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji.

Navedeni jedinični trošak mjesečne naknade dostavljen je tuženom tijelu u sklopu RFI za 2009. godinu koje je tužitelj dostavio tuženom tijelu sukladno obvezi iz rješenja tuženog tijela od 18. studenog 2008. (klasa: 130-01/06-01/09, urbroj: 376-11-18). Navedenim rješenjem tuženog tijela iz 2008. godine nalaže se tužitelju način provedbe računovodstvenog odvajanja i troškovnog računovodstva, na način i u rokovima koji su određeni dokumentom »Naputci za računovodstveno odvajanje i troškovno računovodstvo« koji je sastavni dio tog rješenja. Iz navedenog rješenja tuženog tijela iz 2008. godine, točka 2.2.2. na stranici 5. razvidno je da je tužitelj bio obvezan tuženom tijelu za financijsku godinu koja završava 31. prosinca 2009. dostaviti RFI sastavljene na temelju HCA/FAC modela.

Tužitelj je naveo jedinični trošak mjesečne naknade za uslugu potpunoga izdvojenog pristupa lokalnoj petlji u iznosu od 43,61 kn. Međutim, iz navedenog rješenja tuženog tijela točka 2.2.3. na stranici 6. navedeno je da će za financijsku godinu koja završava 31. prosinca 2010. dostaviti RFI sastavljene na temelju CCA/LRIC metodologije za potrebe izračuna jediničnog troška. Navodi da u dokumentu »Napuci za računovodstveno odvajanja i troškovno računovodstvo« na str. 51 pod naslovom »Troškovna osnovica i računovodstvena metodologija za financijsku godinu 2010. i financijske godine iza toga« izričito određuje da će se za izračun jediničnog troška usluge veleprodajni pristup mrežnoj infrastrukturi (uključujući potpuni i zajednički) na fiksnoj lokaciji koristiti CCA troškovna osnovica i LRIC računovodstvena metodologija. Tužitelj navodi da je dana 31. ožujka 2011. dostavio tuženom tijelu nacrt regulatornog financijskog izvještaja za financijsku godinu koja završava 31. prosinca 2010. koji se temelji na CCA/LRIC metodologiji. Taj izvještaj sadrži preliminarne rezultate koji ukazuju da je jedinični trošak mjesečne naknade za uslugu potpuno izdvojenog pristupa lokalnoj petlji izračunat prema CCA/LRIC metodologiji 70,42 kn. Radi lakšeg razumijevanja tužitelj navodi da za razliku od HCA (eng. Historical Cost Accounting) troškovnog računovodstva koji uzima u obzir povijesne vrijednosti imovine, primjena CCA (Ang.Current Cost Accounting) troškovnog računovodstva uzima u obzir tekuće vrijednosti imovine koje određuju trošak kao da se mreža gradi danas.

Stoga tužitelj smatra čak i da su bili ispunjeni zakonski uvjeti, što znači da je proveden pravilan postupak prema ZEK-u, trebalo je uzeti u obzir jedinični trošak mjesečne naknade za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji izračunat prema CCA/LRIC metodologiji, budući da je tu metodologiju upravo tuženo tijelo rješenjem iz 2008. godine odredilo kao metodologiju na osnovi koje će se računati jedinični trošak za veleprodajni pristup mrežnoj infrastrukturi (uključujući potpuni i zajednički) na fiksnoj lokaciji za financijsku godinu 2010. i financijske godine iza toga. Tužitelj tvrdi da je tuženo tijelo utvrdilo mjesečnu naknadu na temelju pogrešne metodologije, pa je činjenično stanje nepravilno utvrđeno i donijet nepravilan zaključak čime je počinjena gruba povreda načela materijalne istine iz članka 8. Zakona o općem upravnom postupku. Osim toga tvrdi da određivanje cijene za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji u iznosu od 43,61 kn ne bi bilo u skladu s pravomoćnom odlukom Vijeća HAKOM-a od 18. studenoga 2008. godine, a što je u suprotnosti s načelom zaštite stečenih prava stranaka koje je načelo propisano člankom 13. Zakona o općem upravnom postupku kojim se štiti pravna sigurnost i prava koja je stranka u postupku stekla nastupom pravomoćnosti upravnog akta. Smatra da je pravomoćnim rješenjem tuženog tijela iz 2008. godine utvrđeno da će se izračun jediničnog troška za financijsku godinu 2010. i godine nakon toga koristiti CCA/LRIC metodologija.

Stoga osporenim rješenjem određena mjesečna naknada u iznosu od 43,61 kn na osnovi HCA/FAC modela ne bi bila u skladu s pravomoćnim rješenjem iz 2008. godine, pa je postupanje tuženog tijela u suprotnosti s načelom zaštite stečenih prava stranaka.

Tužitelj se nadalje poziva na dio analize tržišta na stranici 81 kojim je određeno kako Agencija u dokumentu »Naputci za računovodstveno odvajanje i troškovno računovodstvo« definira metodologiju troškovnog računovodstva koju HT treba koristiti za izračun troškova usmjerenih cijena svojih usluga, među ostalima i usluga izdvojenog pristupa lokalnoj petlji. Isto tako Agencija može primijeniti metodologiju troškovnog računovodstva neovisno o metodologiji koju primjenjuje operator, te je u skladu s time planiran projekt definiranja metodologije troškovnog računovodstva (troškovnog modela) koju će koristiti Agencija, neovisno o metodologiji koju primjenjuje HT, a u svrhu kontrole troškovne usmjerenosti cijena HT-a. Dok navedeni projekt ne bude završen Agencija neće biti u mogućnosti provjeriti usklađenost HT-tih cijena s regulatornim obvezama. Slijedom toga u trenutku kad navedeni projekt bude završen, a na temelju zaključaka koji će proizaći iz projekta, Agencija će definirati metodologiju troškovnog računovodstva (troškovni model) koju će koristiti Agencija, neovisno o metodologiji koju primjenjuje HT, a kojom će se provjeravati troškovna usmjerenost cijena usluge i izdvojenog pristupa lokalnoj petlji. Agencija smatra da bi do tog trenutka nadzor cijena trebao biti postavljen na temelju metode referentnih vrijednosti na temelju cijena na usporedivim tržištima u skladu s člankom 62. stavkom 2. i člankom 62. stavkom 3. ZEK-a. Budući da tuženo tijelo do današnjeg dana još nije uspostavilo nadzor nad cijenama na temelju metodologije troškovnog računovodstva neovisno o metodologiji koju primjenjuje tužitelj iz prethodno citiranog dijela analize jasno proizlazi kako je tuženo tijelo samo, u analizi tržišta, odredilo da će se do tog trenutka nadzor nad cijenama za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji postaviti na temelju metode referentnih vrijednosti. Skreće pozornost kako unatoč navedenom u analizi tržišta, tuženo tijelo nadzor nad cijenama nije realiziralo na navedeni način s obrazloženjem da nije moguće primijeniti metodu referentnih vrijednosti jer bi postojala pravna nesigurnost kao i mogućnost pogreške pri određivanju iznosa mjesečne naknade za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji na temelju metode referentnih vrijednosti. Ističe kako ovakvo obrazloženje nije prihvatljivo te postavlja pitanje koji je smisao dokumenta analize tržišta kada ga tuženo tijelo ne primjenjuje i mijenja na nejasan i netransparentan način. Stoga se prema mišljenju tužitelja na ovakav način stvara pravna nesigurnost te krši načelo zakonitosti iz članka 5. Zakona o općem upravnom postupku kao jedno od osnovnih načela propisanih Zakonom o općem upravnom postupku.

Posebno tužitelj ističe da je tuženo tijelo skratilo rokove za pristup već postojećoj izdvojenoj petlji, a prethodno nije utvrdilo koje sve radnje i aktivnosti treba u stvarnosti izvršiti da bi se izdvojila lokalna petlja za krajnje korisnike drugih operatora. Navodi da se prilikom izdvajanja lokalnih petlji susreće s brojnim izazovima kao što su primjerice rješavanje imovinsko-pravnih odnosa, specifičnost pristupne mreže i sl. Posebno navodi da iz općih uvjeta T-Com-a za usluge u javnoj komunikacijskoj mreži proizlazi kako tužitelj za svoje krajnje korisnike ima rok od 30 dana za priključenje pretplatničke terminalne opreme krajnjih korisnika na mrežu tužitelja što znači da tužitelj svog krajnjeg korisnika priključuje na svoju mrežu u roku od najviše 30 dana od dana podnošenja zahtjeva krajnjeg korisnika, a s druge strane tuženo tijelo tužitelju pobijanim rješenjem nameće obvezu da krajnjeg korisnika drugog operatora priključi na mrežu tog operatora u roku od 5 radnih dana (kod veće postojeće petlje) odnosno 15 radnih dana (kod nove petlje). Dodatno tužitelj je analizirao rokove za realizaciju zahtjeva za izdvajanje lokalne petlje u zapadno-europskim zemljama, a iz te analize proizlazi kako bi se skraćivanjem rokova za realizaciju zahtjeva za izdvajanje lokalnih petlji tužitelju odredili punu kraći rokovi za izdvajanje lokalne petlje u odnosu na druge zapadno-europske zemlje. Takvo postupanje drži suprotnim s načelom materijalne istine iz članka 8. Zakona o općem upravnom postupku iz kojeg proizlazi kako u postupku treba utvrditi pravo stanje stvari i u tu se svrhu moraju utvrditi sve činjenice i okolnosti koje su bitne za zakonito i pravilno rješavanje upravne stvari.

Predlaže stoga Sudu da poništi rješenje tuženog tijela.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu prije svega navodi da su svi prigovori tužitelja u predmetnoj tužbi već iznijeti tijekom postupka koji je prethodio donošenju pobijane odluke, te se na iste tuženo tijelo (u daljnjem tekstu: HAKOM) detaljno očitovao u obrazloženju te dodatku odluke (komentari društva Hrvatski telekom d.d.). Tuženo tijelo smatra da neosnovano tužitelj tumači značenje članka 52. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08., u daljnjem tekstu: ZEK) kad navodi da taj članak propisuje obvezu da se u postupku pokrenutom na zahtjev operatora nužno moraju provesti svi postupci navedeni u članku 52. Tuženo tijelo upućuje na stavak 1. tog članka prema kojem je HAKOM u postupku određivanja regulatornih obveza ovlašten poduzimati te postupke, ali stavkom 3. tog članka je regulirana provedba pojedinih postupaka iz stavka 1. kad nastanu promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze. Namjera zakonodavca u predmetnom stavku je bila upravo omogućiti provođenje onog postupka za koji operator učini vjerojatnim da su nastupile određene promjene. U konkretnom slučaju operator je učinio vjerojatnim postojanje promjena koje se odnose na sadržaj regulatornih obveza, a ne tvrdi da postoje značajne promjene u odnosu na definiciju tržišta odnosno na status operatora sa značajnom tržišnom snagom, slijedom čega je HAKOM opravdano proveo samo postupak određivanja regulatornih obveza.

Tuženo tijelo također smatra potpuno netočnim navode da OT-Optima telekom d.d. (operator koji je podnio zahtjev, u daljnjem tekstu: Optima) nije učinila vjerojatnim nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu te da tuženo tijelo u obrazloženju pobijane odluke nije objasnilo niti obrazložilo vjerojatnost nastalih promjena. Navodi da je već na početku obrazloženja pobijane odluke jasno istaknuto da je Optima u svom zahtjevu navela kako iznos mjesečne naknade za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji nije niti razuman ni operatorima isplativ jer isti onemogućava visoku razinu konkurentnosti na maloprodajnom tržištu, te nije na razini na kojoj se potiče operatore da dalje ulažu u vlastitu infrastrukturu. U nastavku obrazloženja rješenja istaknuto je da Optima predlaže izmjenu iznosa mjesečne naknade za uslugu izdvojenog pristupa pri čemu obrazloženje za izmjenu navedene cijene temelji na analizi i usporedbi veleprodajnih i maloprodajnih cijena na usporedivim europskih tržištima. Usporedno s predmetnim postavljenim zahtjevom Optime HAKOM je dovršio i analizu dostavljenih revidiranih regulatornih financijskih izvještaja HT-a za 2009. godinu gdje je zaključeno da u slučaju usluge izdvojenog pristupa lokalnoj petlji HT ostvaruje znatno višu dobit (EBIT) u odnosu na trošak angažiranog kapitala. Slijedom toga je HAKOM zbog svih razloga koje je Optima navela u svom zahtjevu detaljno utvrdio promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu i pri tome istaknuo dva izuzetno važna aspekta: postojanje dokaza o jediničnom trošku za predmetnu usluge te omogućavanja ostvarivanja prekomjerne dobiti radi nepostojanja modela regulatornog tijela. Postojanje navedenih okolnosti dovodi do poremećaja na tržištu u smislu da HT uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji pruža po cijeni višoj od one koje pruža svom maloprodajnom dijelu, u kojem slučaju mu se omogućuje prenošenje tržišne snage na vertikalno povezana maloprodajna tržišta. Stoga HAKOM ističe da je pobijanom odlukom pravilno primijenjen ZEK u skladu s člankom 52. stavkom 1. – 3. istoga, a pogrešan je navod tužitelja o nepravilnoj primjeni zakona i podzakonskih propisa, kada je razvidno da je pravilno primijenjen zakon i podzakonski propis i postupak proveden prema zakonu.

U odnosu na tužbeni prigovor protiv izmjene mjesečne naknade za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji tuženo tijelo ponavljano ističe da je zakonodavac prema članku 62. stavku 3. ZEK-a pružio mogućnost HAKOM-u izbora na način da može definirati cijenu koja proizlazi iz troškova koje je dokazao operator, a može i u svrhu provjere troškovne usmjerenosti cijena koristiti vlastiti troškovni model ili metodu referentnih vrijednosti. Iako je HAKOM u analizi tržišta smatrao da se cijena za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od 52,14 kn ne treba mijenjati dok se ne inplementira troškovna usmjerena cijena izračunata na temelju troškovnog modela HAKOM-a, radi već navedenih promijenjenih okolnosti HAKOM je smatrao potrebnim izmijeniti analizu tržišta na način da može koristiti i troškovni model HT-a, te radi navedene izmjene odrediti mjesečnu naknadu za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji na temelju jediničnog troška za navedenu uslugu koju je HT izračunao u top down troškovnom modelu utemeljenom na HCA/FAC računovodstvenoj metodologiji. Podaci dobiveni iz navedenog modela su revidirani te su u danom trenutku bili najobjektivniji i najprimjereniji, uzimajući u obzir razinu pripadajućih maloprodajnih cijena. Stoga su navodi HT-a o nepravilno utvrđenom činjeničnom stanju paušalni, ničim dokazani, te usmjereni isključivo na izbjegavanje ispunjavanja predmetne obveze određene pobijanom odlukom.

U odnosu na prigovor metode izračuna mjesečne naknade za uslugu HAKOM ističe da su ovakvi navodi tužitelja neosnovani, jer u prilog tim svojim navodima tužitelj nije dostavio dokaze o izračunu jediničnog troška za veleprodajni pristup mrežnoj infrastrukturu na fiksnoj lokaciji za financijsku godinu 2010. i financijske godine iza toga prema CCA/LRIC metodologiji, do kraja upravnog postupka dovršenog pobijanom odlukom, pa se zbog toga ti prigovori niti ne mogu uzeti u obzir niti o njima raspravljati.

U odnosu na smanjenje rokova u kojima treba omogućiti pristup HAKOM ponovno ističe da je detaljnom provjerom utvrdio da postoje različiti rokovi za pružanje pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji u svakoj pojedinoj zemlji članici europske unije, ali je činjenica da sve članice europske unije moraju do lipnja 2011. godine ugraditi u nacionalno zakonodavstvo izmjene regulatornog okvira iz 2009. godine pri čemu je jedna od izmjena omogućavanje prijenosa broja u jednom danu, što posljedično znači da se mora omogućiti i pristup izdvojenoj lokalnoj petlji u istom roku. Osim toga navodi da HT na tržištu pruža uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji već dulje vrijeme s rokom koji je bio primjeren za sami početak pružanja nove usluge te postojeći rok nikako nije primjeren u ovom stupnju razvoja predmetne usluge. Stoga smatra opravdanim postojeće rokove skratiti a navedenim usklađenjem rokova unaprijedit će se postojeći procesi što je u interesu svih sudionika postupka.

Stoga smatra da je donijeta odluka utemeljena na pravilno utvrđenom činjeničnom stanju i pravilnoj primjeni zakonskih i podzakonskih odredaba te predlaže Sudu da tužbu odbije kao neosnovanu.

Zainteresirana osoba u ovom upravnom sporu OT-Optima telekom d.d. Zagreb, Buzin, Bani 75/a (dalje: Optima), u odgovoru na tužbu navodi da tužitelj pogrešno tumači zakonsku odredbu temeljem koje je donijeto pobijano rješenje. Smatra da je tuženo tijelo pravilno primijenilo lex specialis, Zakon o elektroničkim komunikacijama u daljnjem tekstu: ZEK, kada je donosilo pobijano rješenje, jer se u konkretnom slučaju ne radi o određivanju novih regulatornih obveza već o izmjeni postojećih, utvrđenih regulatornih obveza za tužitelja.

Optima je podnio zahtjev HAKOM-u kojim je sukladno odredbi članka 52. stavak 3. zatražio izmjenu analize tržišta, te izmjenu regulatornih obveza operatora sa značajnom tržišnom snagom određenih odlukom HAKOM-a od 17. srpnja 2009. klasa: 344-01/09-01/1079, a čiji je sastavni dio dokument predmetne analize. Pri tome je učinjeno vjerojatnim da su se bitno promijenile okolnosti koje znatno utječu na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu, i to osobito one koje utječu na cijenu usluga koje su predmet regulatornih obveza, a posebice cijene usluga potpunog pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji.

Predmetnom analizom tržišta, a u svrhu sprečavanja prepreka razvoju tržišnog natjecanja definirana u poglavlju 6.4.3.2. analize gdje je navedeno da ovdje tužitelj može, u odsustvu regulacije, unakrsno subvencionirati usluge na način da postavi cijenu usluge izdvojenog pristupa lokalnoj petlji za druge operatore iznad troška i u isto vrijeme cijenu usluge na pripadajućem maloprodajnom tržištu, ispod troška, te time koristi svoj položaj značajne tržišne snage, pa je HAKOM odredio tužitelju regulatornu obvezu nadzora cijena, uključujući i obvezu troškovne usmjerenosti cijena i regulatornu obvezu vođenja troškovnog računovodstva, koje se odnose na pružanje usluge i izdvojenog pristupa lokalnoj petlji. Obzirom da planirani projekt definirane metodologije troškovnog računovodstva (troškovnog modela) koji bi trebao koristiti HAKOM, neovisno o metodologiji koju primjenjuje tužitelj, u svrhu kontrole troškovne usmjerenosti tužitelja nije završen, do tog trenutka, sukladno predmetnoj analizi tržišta, nadzor cijena trebao bi biti postavljen na temelju metode referentnih vrijednosti na temelju cijena na usporedivim tržištima u skladu s člankom 62. stavkom 2. i 3. ZEK-a.

Dalje se predmetnom analizom tržišta ocjenjuje iznos mjesečne naknade za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji na temelju bakrene parice od 52,14 kn, razumnim odnosno operatorima isplativim je omogućio visoku razinu konkurentnosti na maloprodajnom tržištu te se smatra da je isti na razini na kojoj se potiče operatore da dalje ulažu u vlastitu infrastrukturu, a da ga nije potrebno mijenjati dok se ne implementira troškovno usmjerena cijena.

Slijedom toga imajući u vidu da iznos mjesečne naknade za uslugu potpunoga izdvojenog pristupa lokalnoj petlji nije više niti razuman niti isplativ operatorima jer nikako ne omogućava visoku razinu konkurentnosti na maloprodajnom tržištu te tako isti nije na razini na kojoj se potiče operatore da dalje ulažu u vlastitu infrastrukturu, Optima je predložio izmjenu predmetne analize tržišta na način da iznos mjesečne naknade za metalnu paricu snizi na 32,51 HRK te svoje obrazloženje temelji upravo na cijenama na usporedivim tržištima.

Imajući u vidu kako je HAKOM smatrao da će troškovni model kojim će se provjeriti troškovna usmjerenost cijene usluge potpuno izdvojenog pristupa lokalnoj petlji biti završen u relativno kratkom roku od stupanja na snagu Odluke od 17. srpnja 2009. godine, a kako se predmetno nije realiziralo do dana podnošenja zahtjeva Optima za izmjenom analize, te da je u međuvremenu tužitelj izradio svoj top-down troškovni model utemeljen na HCA/FAC računovodstvenoj metodologiji (sukladno s regulatornom računovodstvenom dokumentacijom na koju je Vijeće HAKOM-a izdalo suglasnost 23. kolovoza 2010. godine), kojim je sam tužitelj ukazao na činjenicu da su se bitno promijenile okolnosti utvrđene u odnosu na stanje utvrđeno u analizi mjerodavnog tržišta, a koje imaju značajan utjecaj na već utvrđene regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu, HAKOM je ispravno postupio sukladno analizi tržišta te u odlučivanju o zahtjevu Optime te pravilno primijenio odredbu članka 52. stavka 3. ZEK-a.

Sukladno analizi tržišta HAKOM je u svrhu kontrole troškovne usmjerenosti cijena tužitelja koji nije završen do tog trenutka postupio sukladno članku 62. stavku 3. ZEK-a te primijenio jedinični trošak koji je tužitelj izračunao na temelju svog modela kako bi definirao cijenu koja se odnosi na mjesečnu naknadu za uslugu potpuno izdvojenog pristupa lokalnoj petlji, a sve temeljem poslovne dokumentacije koju je dostavio tuženom tijelu za 2009. godinu. Operator kojemu je određena obveza troškovne usmjerenosti cijena snosi teret dokazivanja da cijene njegovih usluga proizlaze iz troškova, uključujući razvojnu stopu povrata ulaganja. U svrhu izračuna HAKOM je ovlašten primijeniti metodologiju troškovnog računovodstva neovisno o metodologiji koju primjenjuje operator ili metodu referentnih vrijednosti te može zatražiti od operatora cjelovito obrazloženje cijena njegovih usluga, a prema potrebi i izmjenu tih cijena.

Zainteresirana osoba smatra da je HAKOM kao regulatorno tijelo nadležan u okviru zakonskog djelovanja poduzimati primjerene mjere poštujući načelo razmjernosti, sve kako bi ostvario regulatorna načela i ciljeve utvrđene odredbom članka 5. ZEK-a. Promiče tržišno natjecanje u obavljanju djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga te elektroničke komunikacijske infrastrukture i povezane opreme, i to osobito sprečavanjem narušavanja ili ograničavanja tržišnog natjecanja u području elektroničkih komunikacija, a notorna je činjenica da su operatori pet godina plaćali istu cijenu usluge potpunog pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji (kako jednokratnu naknadu tako i mjesečnu), iako cijena nije bila troškovno orijentirana, kao i s obzirom na činjenicu da su se bitno promijenile okolnosti na tržištu koje bitno utječu na cijenu usluge potpunog pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji, na što je sve ukazala zainteresirana osoba u svom zahtjevu od 6. prosinca 2011. godine, a HAKOM sukladno zakonskim ovlaštenjima postupio u okvirima svoje nadležnosti i ocijenio nužnim korigirati postojeću cijenu usluge izdvojene lokalne petlje, jer je utvrdio da tužitelj na predmetnoj usluzi ostvaruje stvarno višu dobit (EBIT) u odnosu na trošak angažiranog kapitala. Navodi da je nakon podnošenja zahtjeva provedena javna rasprava na kojoj su se očitovali ostali sudionici na tržištu koji također koriste predmetnu uslugu tužitelja kao operatora s označenom tržišnom snagom, nakon čega je donijeto osporeno rješenje.

U odnosu na prigovor skraćivanja rokova pružanja pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji navodi da je u svom zahtjevu istaknuo kako je predmetnom analizom tržišta u skladu sa člankom 61. stavak 4. ZEK-a u pogledu naloženih obveza pristupa i korištenja posebnih dijelova mreže HAKOM odredio tužitelju u okviru dodatnih uvjeta koji se odnose na ispunjavanje načela pravičnosti, razložnosti i pravodobnosti, obvezu osiguranja osnovne razine ostvarivanja usluge (SLA), a između ostalog i poštivanje rokova pri pružanju usluge izdvojenog pristupa lokalnoj petlji i povezanih sadržaja. Tako je određeno da tužitelj mora pružiti operatoru korisniku pristup izdvojenoj lokalnoj petlji u roku od najviše 10 radnih dana od dana zaprimanja potpunog zahtjeva za izdvajanje pripadajuće petlje, dok će postojeća lokalna petlja koja se trenutno ne koristi biti realizirana u roku od 20 radnih dana od dana zaprimanja potpunog zahtjeva za izdvajanje pripadajuće petlje. Drži da je Optima ukazao kako se u praksi primjenom navedenih rokova ne samo diskriminira operatore korisnike i onemogućuje djelotvorno tržišno natjecanje, već se narušava ispunjavanje upravo onih načela čije se ispunjavanje predmetnom regulacijom nastojalo zaštiti, radi čega je predložio izmjenu analize tržišta. Pri tome je istaknuo da je cilj telekomunikacijskog tržišta svakom (krajnjem) korisniku ponuditi kvalitetnu i brzo dostupnu uslugu. Sukladno općim uvjetima objavljenim na HT-ovim internet-skim stranicama tužitelj realizira krajnjem korisniku uslugu u roku od 30 dana što uključuje cijeli proces od potpisivanja ugovora s korisnikom, administrativnu obradu zahtjeva pa sve do samo uključenja usluge, dok se alternativnim operatorima kao operatorima korisnicima omogućava tek izdvajanje parice u roku 20 radnih dana, pa se samim time operatore korisnike stavlja u neravnopravan položaj u odnosu na tužitelja kao operatora sa značajnom tržišnom snagom te krajnjem korisniku teško može omogućiti uslugu u roku od 30 dana, jer samo izdvajanje parice zahtjeva 20 radnih dana, a što u praksi iznosi najmanje 28 kalendarskih dana. Stoga drže neophodnim definirati i analizom tržišta regulirati minimalni rok u kojem je moguće zatražiti izdvajanje upredene metalne parice. Drži da je HAKOM svoju odluku o skraćivanju rokova detaljno objasnio u obrazloženju osporene odluke, imajući u vidu kako se sada radi o usluzi koja je razvijena, te o znatno manjem obimu pružanja predmetne usluge, radnje nužne za pružanje usluge ne iziskuju više toliko vremena, imajući u vidu da se usluga pruža krajnjim korisnicima te da zakonodavni okvir EU nalaže zemljama članicama prijenos broja krajnjem korisniku u roku od jednog dana, a ujedno da tužitelj svojim krajnjim korisnicima realizira uslugu u evidentno kraćem roku od onog koji je ostavljen operatorima korisnicima dokumentom analize tržišta, pa nikako ne stoji tvrdnja tužitelja da se nije vodilo računa o radnjama nužnim za realizaciju same usluge.

Predlaže stoga Sudu da tužbu odbije kao neosnovanu.

Zainteresirane osobe AMIS Telekom d.o.o. Bani 75, Zagreb, H1 Telekom d.d., Put Tršćenice, Split, OT – Optima Telekom, Bani 75a, Zagreb, Metronet telekomunikacije d.d., Vukovarska 269b, Zagreb i VIPnet d.o.o., Vrtni put 1, Zagreb, nisu dostavili odgovor na tužbu.

Tužba nije osnovana.

Ocjenjujući zakonitost osporenog rješenja Sud prvenstveno zaključuje da je tuženo tijelo osnovano utvrdilo da su bili ispunjeni uvjeti za vođenje postupka prema članku 52. stavku 3. ZEK-a.

Navedena odredba kao uvjet propisuje da podnositelj zahtjeva, u ovom slučaju OT-Optima Telekom d.d. u daljnjem tekstu: OPTIMA, učini vjerojatnim da su nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu. Tuženo tijelo je pravilno zaključilo da je podnositelj zahtjeva učinio vjerojatnim da su nastale promjene koje imaju značajan utjecaj na regulatorne obveze na mjerodavnom tržištu u odnosu na cijenu usluge potpunog pristupa u izdvojenoj lokalnoj petlji. Pri tome se tuženo tijelo pozvalo na analizu mjerodavnog tržišta HAKOMA u kojem je navedeno očekivanje da će troškovni model kojim će se provjeriti troškovna usmjerenost cijene usluge potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji biti završen ubrzo nakon stupanja na snagu Odluke od 17. srpnja 2009. godine.

Navedenom Odlukom trgovačko društvo HT-e Hrvatske telekomunikacije d.d. određeno je operatorom sa značajnom tržišnom snagom na tržištu veleprodajnog (fizičkog) pristupa mrežnoj infrastrukturu (uključujući dijeljenje ili potpuni izdvojeni pristup) na fiksnoj lokaciji, pa su određene regulatorne obveze točkom II. te Odluke a prema točki III. Odluke način, uvjeti i rokovi provođenja regulatornih obveza iz točke II. propisani su dokumentom HAKOM-a »Analiza tržišta veleprodajnog (fizičkog) pristupa mrežnoj infrastrukturi (uključujući dijeljeni ili potpuni izdvojeni pristup) na fiksnoj lokaciji«, koji dokument je u cijelosti sastavni dio Odluke, a trgovačko društvo iz točke I. (tužitelj u ovom upravnom sporu) ove odluke obvezno je u potpunosti izvršavati sve regulatorne obveze koje su mu određene ovom Odlukom. U tom dokumentu (str. 82. –
84.) navedeno je da operator kojemu je određena obveza troškovne usmjerenosti cijena, snosi teret dokazivanja da cijene njegovih usluga proizlaze iz troškova, uključujući razvojnu stropu povrata ulaganja. U svrhu izračuna troškova djelotvornog pružanja usluga Agencija može primijeniti Metodologiju troškovnog računovodstva neovisno o metodologiji koju primjenjuje operator, ili metodu referentnih vrijednosti, te može zatražiti od operatora cjelovito obrazloženje cijena njegovih usluga, a prema potrebi i izmjenu tih cijena. Prema daljnjem tekstu (str. 81.) radi primjene Metodologije troškovnog računovodstva neovisno o metodologiji koju primjenjuje operator Agencija je planirala projekt definiranja Metodologije troškovnog računovodstva (troškovnog modela) koji će koristiti neovisno o Metodologiji koju primjenjuje HT, a u svrhu kontrole troškovne usmjerenosti cijena HT-a. Dok navedeni projekt ne bude završen Agencija neće biti u mogućnosti provjeriti usklađenost HT-ovih cijena s regulatornim obvezama koje su određene u ovom poglavlju. U trenutku kad projekt bude završen, a na temelju zaključaka koji će proizaći iz toga Agencija će definirati Metodologiju troškovnog računovodstva (troškovni model) koji će koristiti neovisno o metodologiji koju primjenjuje HT. Agencija je smatrala da bi do tog trenutka nadzor cijena trebao biti postavljen na temelju metode referentnih vrijednosti na temelju cijena na usporedivim tržištima u skladu s člankom 62. stavkom 2. i člankom 62. stavkom 3. ZEK-a pa je na temelju provedene analize tržišta zaključeno da trenutna mjesečna naknada od 52,14 kn je razumna, odnosno operatorima isplativa jer im omogućuje visoku razinu konkurentnosti na pripadajućem maloprodajnom tržištu, a što je vidljivo i iz iznimno jakog trenda rasta usluge potpuno izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od početka dostupnosti te usluge.

Odredbom članka 62. stavka 3. ZEK-a propisano je da operator, kojemu je određena obveza troškovne usmjerenosti cijena, snosi teret dokazivanja da cijene njegovih usluga proizlaze iz troškova, uključujući razumnu stopu povrata ulaganja. Agencija u svrhu izračuna troškova djelotvornog pružanja usluga može primijeniti metodologiju troškovnog računovodstva neovisno o metodologiju koju primjenjuje operator ili metodu referentnih vrijednosti te može zatražiti od operatora cjelovito obrazloženje cijena njegovih usluga, a prema potrebi i izmjenu tih cijena. Sukladno ovoj odredbi, a obzirom da je tužitelj 30. rujna 2010. godine dostavio HAKOM-u revidirane regulatorne financijske izvještaje HT-a za 2009. godinu u kojima je jedinični trošak mjesečne naknade za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji, HAKOM je prema ocjeni Suda imao mogućnost definirati cijenu koja proizlazi iz troškova koje je naveo u izvješću operator.

Kako je u ovom slučaju HAKOM vodio računa da je HT izradio svoj top down troškovni model temeljen na HCA/FAC računovodstvenoj metodologiji, sukladno s regulatornom računovodstvenom dokumentacijom na koju je Vijeće HAKOMA izdalo suglasnost 23. kolovoza 2010. godine, koji se podaci u nedostatku troškovnog modela HAKOMA mogu smatrati objektivnim, bilo je opravdano odrediti mjesečnu naknadu za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnih petlji na temelju jediničnog troška koji je za predmetnu uslugu izračunao HT. Pri tome je tuženo tijelo dalo razloge zbog kojih u ovom slučaju nije moguće primijeniti metodu referentnih vrijednosti.

Tuženo tijelo je iz RFI za 2009. godinu, i to konkretno računa o dobiti i gubitku zaključilo da HT za navedenu uslugu ostvaruje povrat na prosječno angažirani kapital znatno viši od ponderiranog prosječnog troška kapitala (WACC) kojeg je Vijeće HAKOMA odobrilo HT-u Odlukom od 23. kolovoza 2010. godine. Nadalje dobit (EBIT) treba biti na razini troška angažiranog kapitala, ali je ta stavka u slučaju usluge potpunog pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji značajno veća od troška angažiranog kapitala za razliku od drugih veleprodajnih usluga (npr. usluge započinjenja poziva i usluge završavanja poziva), iz čega proizlazi da na pripadajućim maloprodajnim tržištima HT ostvaruje dobit znatno nižu od troška angažiranog kapitala. To je prema zaključku tuženog tijela pokazatelj da tužitelj uslugu pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji naplaćuje po cijeni koja nije bazirana na troškovima, a u odnosu veleprodajnih i maloprodajnih cijena to ukazuje na opasnost od istiskivanja margine (eng.margin Squeeze) što je jedna od osnovnih prepreka razvoju tržišnog natjecanja koju treba riješiti pravilnim regulatornim obvezama. Stoga smatra opravdanim koristiti rezultate iz RFIA za usluge izdvojenog pristupa lokalnoj petlji, odnosno mjesečnu naknadu za uslugu potpunog izdvojenog pristupa lokalnoj petlji odrediti na temelju jediničnog troška koji je za predmetnu uslugu izračunao sam tužitelj, uzevši u obzir razinu pripadajućih maloprodajnih cijena.

Pri tome je tuženo tijelo na prigovor tužitelja da nije primjereno određivati cijenu po jedinačnom trošku izračunatom prema HCA/FAC troškovnom modelu iz razloga što će izračuni prema CCA/LRIC modelu biti dovršeni unutar naredna dva mjeseca osnovano zaključila da ima pravo primijeniti onaj način određivanja cijene pojedine usluge podložne regulaciji koji smatra najprimjerenijim u danom trenutku. Stoga neosnovano tužitelji u tužbi iznose da nije pravilan izračun cijena temeljen na Metodologiji HCA/FAC, jer iz obrazloženja osporenog rješenja proizlazi da ti prigovori iznijeti tijekom postupka nisu potkrijepljeni dokazima već su samo izneseni u podnesku od 28. veljače 2011. godine.

Stoga Sud prihvaća da je u ovom slučaju opravdana izmjena analize na način da se iznos mjesečne naknade za uslugu potpunoga izdvojenog pristupa lokalnoj petlji može odrediti temeljem troškovnog modela tužitelja uzevši u obzir razinu pripadajućih maloprodajnih cijena. Stoga iako su izostala očekivanja da će HAKOM imati svoj troškovni model kojim će moći provjeriti troškovnu usmjerenost cijena i odrediti troškovno orijentiranu cijenu za navedenu uslugu, rezultati prikazani unutar RFI-a za predmetnu uslugu ukazuju na ostvarivanje znatno više stope povrata na prosječno angažirani kapital od one koju je odobrio HAKOM radi čega je bilo osnove za izmjenom analize mjerodavnog tržišta u dijelu koji se odnosi na regulatornu obvezu nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva na način da se u tekst analize ugradi dio kako je to navedeno u točki 1. rješenja.

Nadalje, ocjenjujući Odluku tuženog tijela u odnosu na izmjenu rokova stavljanja na raspolaganje upredene metalne parice, odnosno pružanja pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji Sud nalazi da je tuženo tijelo dalo valjane razloge za smanjenje navedenih rokova. U interesu svih sudionika na tržištu, a osobito krajnjih korisnika, kako u odnosu na pružanje veleprodajne usluge prijenosa broja i pružanja pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji, kad su zahtjevi za obje usluge podneseni istovremeno i odnose se na istog korisnika tako i vezano uz rok pružanja pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji za postojeće upredene metalne parice koje se trenutno ne koriste, kako bi se omogućili nediskriminirajući uvjeti na tržištu kao i osiguravanje kvalitetne i brzo dostupne usluge za krajnjeg korisnika u roku u kojem HT omogućuje uslugu svojim krajnjim korisnicima (u roku 30 kalendarskih dana pruža uslugu pristupa krajnjim korisnicima). Pri tome je bilo osnove da tuženo tijelo uzme u obzir i okolnost da HT na tržištu pruža navedenu uslugu već dulje vrijeme s rokom koji je bio primjeren za sami početak pružanja navedene usluge na tržištu, ali koja nikako više ne može biti primjerena za današnju fazu razvoja usluge i izdvojenog pristupa lokalnoj petlji, te s obzirom na manji broj zahtjeva nego na početku pružanja usluge.

Slijedom iznijetog Sud osporeno rješenje ocjenjuje zakonitim.

Temeljem čl. 14. st. 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08., 90/11., 133/12, 80/13) ova presuda će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Trebalo je stoga temeljem odredbe članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91., 9/92. i 77/92.) koja se primjenjuje temeljem odredbe članka 90. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10. i 143/12.), tužbu odbiti kao neosnovanu.

Broj: Us-4535/2011-6
Zagreb, 12. rujna 2013.

Predsjednica vijeća
Mirjana Čačić, v. r.

Presuda, NN 132/2013-2877