## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske br. U-1-514/1996 od 21. svibnja 2003.

### NN 100/2003 (17.6.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske br. U-1-514/1996 od 21. svibnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1302

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Smiljko Sokol, predsjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Petar Klarić, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna
Omejec, Željko Poto­čnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Nevenka Šernhorst, Vice
Vukojević i Milan Vuković, odlučujući povodom prijedloga Jerka Padovana i dr.
iz Vela Luke, za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na
sjednici održanoj 21. svibnja 2003. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Ne
prihvaća se prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom odredaba članka 18.
stavaka 2., 4. i 5. Zakona o lovu (»Narodne novine«, broj 10/94, 22/94, 29/99,
76/ 99, 14/01 i 4/02 - odluka Ustavnog suda).

 II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim
novinama«.

O b r a z l o ž e n j e

1.
Jerko Padovan iz Vela Luke i drugi podnijeli su prijedlog za ocjenu suglasnosti
s Ustavom odredbe članka 18. stavaka 2., 4. i 5. Zakona o lovu (nastavno:
Zakon), jer smatraju da su nesuglas­ne s odredbama članka 3. - u smislu
nepovredivosti vlasništva i odredbom članka 48. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske, kojom je zajamčeno pravo vlasništva.

Osporene
odredbe članka 18. Zakona glase:

»2.
Zajednička lovišta ustanovljuje nadležno tijelo na čijem području se nalaze
površine zemljišta, na prijedlog stručne komisije, i uz prethodnu suglasnost
ministra. Sručnu komisiju osniva nadležno upravno tijelo u koju imenuje
najmanje tri člana sa završenim šumarskim, veterinarskim, agronomskim
fakultetom sto­­čarskog smjera ili prirodoslovno-matematičkim fakultetom bio­loškog
smjera.

4.
Ustanovljena zajednička lovišta daju se u zakup na način propisan ovim Zakonom.

5.
Vlasnicima zemljišta na čijim površinama su ustanovljena zajednička lovišta,
pripada naknada prema odredbi članka 35. to­čki 1. ovog Zakona.«

2.
Podnositelji prijedloga smatraju da povrede ustavnih od­red­bi proizlaze iz
činjenice da se ustanovljena zajednička lovišta daju u zakup bez uvažavanja
mišljenja vlasnika zamljišta čime je povrijeđeno pravo vlasništva čiju zaštitu
jamče navedene ustavne odredbe.

*Prijedlog
nije osnovan.*

3.
Temeljem odredbe članka 50. stavka 2. Ustava zakonom se mogu ograničiti
pojedina vlasnička prava radi zaštite interesa države, prirode, ljudskog
okoliša i zdravlja ljudi.

U
odredbi stavka 1. članka 52. Ustava pojedinačno se nabrajaju prirodna dobra
(među njima su zemljišta, šume, biljni i životinjski svijet) koja, ako se
zakonom odredi da su od interesa za Republiku Hrvatsku, uživaju njezinu osobitu
zaštitu, a u odred­bi stavka 2. istog članka da se zakonom određuje način na
koji se ta dobra mogu upotrebljavati i iskorištavati, te naknada vlasnicima za
ograničenja kojima su podvrgnuti.

Odredbom
članka 4. Zakona određeno je da su divljač dobro od interesa za Republiku
Hrvatsku što se po ocjeni ovoga Suda (odluka Ustavnog suda broj: U-I-494/95 od
19. prosinca 2001.) proteže i na zemljišta (lovišta). Prema odredbi članka 2.
točke 1. Zakona, divljač su zakonom određene životinjske vrste koje slobodno žive
u prirodi, na površinama namijenjenima za intenzivni uzgoj divljači ili za
njezin uzgoj i razmnožavanje. Prema točki 6. iste odredbe lovište je definirano
kao određena površina zemljišta koja predstavlja zaokruženu prirodnu cjelinu u
kojoj postoje ekološki i drugi uvjeti za uzgoj, zaštitu, lov i korištenje
divljači i njezinih dijelova.

4.
Ovlaštenje pojedinačnih subjekata da se na određenoj površini zemljišta i voda
provode radnje i poduzimaju mjere uzgoja, zaštite, lova i korištenja divljači i
njezinih dijelova proizlazi iz prava lova koje, prema odredbi članka 5. Zakona,
mogu steći vlasnik zemljišta, koncesionar, zakupnik i podzakupnik lovišta.

Vlasnik
zemljišta stječe pravo lova ustanovljenjem lovišta na svom zemljištu (tzv.
vlastito lovište) temeljem i pod pretpostav­kama utvrđenim u odredbama članaka
5. i 13.-17. Zakona. Pravo lova stječe se danom stupanja na snagu odluke nadležnog
tijela (županijske skupštine odnosno Gradske skupštine Grada Zagreba) o
ustanovljenju vlastitog lovišta (stavak 4. članka 16. Zakona).

Ako
vlasnik zemljišta ne podnese zahtjev za ustanovljenjem vlastitog lovišta ili
nisu ispunjene zakonske pretpostavke za njegovo ustanovljenje, njegovo
zemljište ulazi u sastav tzv. zajedničkih lovišta koja se, na način i pod
uvjetima propisanim Zakonom, daju u zakup (članci 17. i 18. Zakona).

Vlasnicima
zemljišta na čijim površinama su ustanovljena zajednička lovišta pripada
naknada iz 80%-tnog iznosa lovozakupnina, razmjerno površini njihova zemljišta
(stavak 5. članka 18. i članak 35. Zakona).

Iz navedenih razloga, Sud smatra da su osporene
odredbe Zakona suglasne Ustavu.

5. Temeljem članka 43. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni tekst)
riješeno je kao u izreci.

Objava se temelji na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-514/1996

Zagreb, 21. svibnja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik**dr. sc.** **Smiljko Sokol,** v.r.

Rješenje, NN 100/2003-1302