## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2800/2002 od 22. svibnja 2003

### NN 102/2003 (24.6.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-2800/2002 od 22. svibnja 2003

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

1362

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću
šestorice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Petar Klarić,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Željko Potočnjak,
Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi
»B.« d.o.o. i I. B. iz Č., zastupanih od R. K., odvjetnika iz O., na sjednici
Vijeća održanoj 22. svibnja 2003. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Dopuštenom i pravodobnom ustavnom tužbom
podnositelji su pokrenuli ustavnosudski postupak protiv presude Visokog
trgovačkog suda Republike Hrvatske, broj: Tkž-310/00-4 od 6. kolovoza 2002.
godine.

2. Tijekom postupka, koji je prethodio
osporavanoj odluci, Trgovački sud u Osijeku svojom presudom, broj: Tk-93/99-9
od 19. svibnja 2000. godine, utvrdio je da su podnositelji odgovorni što su u
proizvodnji sirupa za osvježavajuća bezalkoholna pića, bazalkoholnih
osvježavajućih pića od biljnih ekstrakata, te kisele vode pod nazivom »Bagy«,
postupali protivno članku 5. Zakona o zdravstvenoj ispravnosti i zdravstvenom
nadzoru nad namirnicama i predmetima opće uporabe (»Narodne novine«, broj
1/97). Ovo iz razloga što je tijekom sanitarne inspekcije utvrđeno:

»- da je sirup jagode sadržavao umjetnu boju
E-124;

- da je sirup maline sadržavao više od 10 kvasca
u jednom gramu;

- da je bezalkoholno piće od naranče sadržavalo
više od 10 aerobnih mezofilnih bakterija u jednom mililitru i
Enderobacteriaceae u 10 mililitara uzorka;

- da je bezalkoholno piće cola sadržavalo više
od 10 aerobnih mezofilnih bakterija u jednom mililitru i više od jednog kvasca
u jednom mililitru uzorka;

- da je mineralna voda sadržavala koliformne
bakterije 8 u 100 mililitra uzorka.«

Slijedom navedenog činjeničnog stanja utvrđeno
je da su navedene namirnice zdravstveno neispravne, pa su podnositelji oglašeni
krivima i određena im je novčana kazna uz dužnost snašanja troškova postupka.

Protiv prvostupanjske presude podnositelji su
izjavili žalbu, koja je osporavanom odlukom u cijelosti odbijena kao
neosnovana.

3. U ustavnoj tužbi
podnositelji ističu da su u konkretnom slučaju sudskim presudama, uslijed
pogrešno i nepotpuno utvr­đenog činjeničnog stanja iz kojeg je proizašla i
pogrešna primjena materijalnog prava, povrijeđena ustavna prava sadržana u
članku 14. stavku 2. i članku 29. Ustava Republike Hrvatske.

U obrazloženju ustavne
tužbe podnositelji navode da je tijekom postupka zanemaren njihov zahtjev za
provođenjem superanalize. Smatraju da postojanje privrednog prijestupa u kon­kretnom
slučaju uopće nije dokazano, a da je odmjerena kazna previsoka.

4. Slijedom iznijetoga,
cijeneći prvostupanjsku i drugostupanjsku presudu nezakonitima, podnositelji
predlažu njihovu us­tav­nu tužbu usvojiti i osporavane odluke ukinuti.

5. Za potrebe ovosudnog
postupka pribavljen je spis Trgo­vačkog suda u Osijeku, broj: Tk-93/99.

*Ustavna tužba
nije osnovana.*

6. Prema odredbama
članka 62. stavka 1. i stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 49/02 - pročišćeni tekst), svatko može po
iscrpljivanju dopuštenog pravnog puta podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako
smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice
lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima,
kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog
kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena
Ustavom.

Ustavna tužba nije pravno sredstvo u sustavu
redovnih ili izvanrednih pravnih lijekova nego poseban institut za ocjenu
pojedinačnih akata tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne
(regionalne) samouprave i pravnih osoba s javnim ovlastima radi zaštite
ljudskih prava i temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom.

Slijedom navedenoga, Ustavni sud tijekom
postupka pru­žanja ustavnosudske zaštite, na temelju činjeničnog stanja utvrđe­nog
u pravomoćno dovršenom postupku i unutar zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi,
utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama došlo do ustavno
nedopuštenog posizanja u ljudska prava i temeljne slobode.

7. U konkretnom
slučaju, podnositelji od Suda zahtijevaju ustavnosudsku zaštitu u vezi s
postupkom vođenim zbog privrednog prijestupa, tijekom kojega je utvrđena
njihova odgovornost za proizvodnju zdravstveno neispravnih namirnica.

O žalbenom razlogu
pogrešno i nepotpuno utvrđenog činje­ničnog stanja pravomoćno je osporavanom
odlukom presudio Visoki trgovački sud Republike Hrvatske, valjano obraz­loživši
razloge za donošenje svoje odluke.

Visina kazne izrečena
za određeno djelo, a koja je odmjerena unutar zakonom zapriječene kazne, nije
ustavnopravno pitanje. Određivanje visine kazne po privrednom prijestupu, u
granicama utvrđenim mjerodavnim zakonom za određeni privredni prijestup, u
nadležnosti je tijela sudbene vlasti.

8. Člankom 14. stavkom
2. Ustava jamči se jednakost svih pred zakonom.

Člankom 29. Ustava
propisano je:

»Svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku
odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog
djela.

U slučaju sumnje ili
optužbe zbog kažnjivog djela osumnji­čenik, okrivljenik ili optuženik ima
pravo:

- da u najkraćem roku
bude obaviješten potanko i na jeziku koji razumije o naravi i razlozima optužbe
koja se diže protiv njega i o dokazima koji ga terete,

- da ima odgovarajuće
vrijeme i mogućnost za pripremu obrane,

- na branitelja i nesmetano
uspostavljanje veze s braniteljem, i s tim pravom mora biti upoznat,

- da se brani sam ili
uz branitelja po vlastitom izboru, a ako nema dovoljno sredstava da plati
branitelja, ima pravo na besplatnog branitelja pod uvjetom propisanim zakonom,

- da mu se sudi u
njegovoj nazočnosti, ukoliko je dostupan sudu,

- da ispituje ili dade ispitati svjedoke optužbe
i da zahtijeva da se osigura nazočnost i ispitivanje svjedoka obrane pod istim
uvjetima kao i svjedoka optužbe,

- na besplatnu pomoć
tumača ako ne razumije ili ne govori jezik koji se upotrebljava na sudu.

Osumnjičenik,
okrivljenik i optuženik ne smije se siliti da prizna krivnju.

Dokazi pribavljeni na
nezakonit način ne mogu se uporabiti u sudskom postupku.

Kazneni postupak može
se pokrenuti samo pred sudom na zahtjev ovlaštenog tužitelja.«

U ustavnoj tužbi
podnositelji nisu naveli činjenice ili okolnosti koje bi ukazivale na njihov
nejednak položaj pred zakonom ili postojanje povrede ustavnog prava na pravično
suđenje. Iz pribavljene dokumentacije koja priliježe spisu razvidno je da je
postupak pokrenut na prijedlog Županijskog državnog odvjetništva u Osijeku, te
da su u predmetnoj pravnoj situaciji presuđivali nadležni sudovi u okvirima
zakonom im danim ovlastima. Također je razvidno da su odlučujuće činjenice za
utvrđivanje postojanja privrednog prijestupa utvrđene na zakonom predviđen
način. Podnositelji su bili u moguć­nosti pratiti tijek postupka i sudjelovati
u njemu uz odgo­varajuću stručnu pomoć, te poduzimati sve zakonom dopuštene
postupovne radnje. Koristili su mogućnost izjavljivanja redovnog pravnog lijeka
o kojem je meritorno odlučeno. Ujedno osporavane sudske odluke donesene su
pravovremeno i u skladu s mjerodavnim odredbama postupovnog i materijalnog
prava Republike Hrvatske. Iz navedenog je utvrđeno da podnositeljima nisu
povrijeđena ustavna prava iz članka 14. stavka 2. i članka 29. Ustava.

9. Slijedom svega
iznijetog, utvrdivši da podnositeljima osporavanom odlukom Visokog trgovačkog
suda Republike Hrvatske nisu povrijeđena ustavna prava iz članka 14. stavka 2.
i članka 29. Ustava, na temelju odredbaba članaka 73. i 75. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske, odlučeno je kao u točki I. izreke.

Točka II. izreke
temelji se na odredbama članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske.

Broj: U-III-2800/2002

Zagreb, 22. svibnja
2003.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 102/2003-1362