## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-158/2006 od 10. prosinca 2008.

### NN 2/2009 (3.1.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-158/2006 od 10. prosinca 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

87

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenulo V.D. G. d.o.o., Z., koje zastupa M. I., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 10. prosinca 2008. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžovr-
2143/05-2 od 29. studenoga 2005. i predmet se vraća Županijskom sudu u Zagrebu na ponovni postupak.

III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžovr-2143/05-2 od 29. studenoga 2005., kojim je odbačen podnositeljev prigovor protiv rješenja o ovrsi Općinskog suda u Zagrebu broj: Ovrv-3411/02 od 15. srpnja 2004. kao nepravovremen.

2. Podnositelj u ustavnoj tužbi navodi da je Županijski sud u Zagrebu, odbacivši njegov prigovor kao nepravovremen, povrijedio njegova ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 18. i 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositelj ističe da je rješenje Općinskog suda u Zagrebu broj: Ovrv-3411/02 zaprimio 24. svibnja 2005., a što je vidljivo iz dostavnice, da je zadnji dan roka za prigovor prema članku 53. Ovršnog zakona (»Narodne novine«, broj 57/96., 29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04. i 88/05.) bio 1. lipnja 2005., a da je prigovor na navedeno rješenje podnio 30. svibnja 2005., dakle u roku.

Predlaže ukidanje osporenog rješenja i vraćanje predmeta na ponovni postupak.

Ustavna tužba je osnovana.

3. U postupku pokrenutom ustavnom tužbom na temelju odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.

4. U konkretnom slučaju, podnositelj zahtijeva ustavnosudsku zaštitu u vezi s ovršnim postupkom tijekom kojeg je njegov prigovor protiv prvostupanjskog rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave odbačen kao nepravovremen.

Članak 53. stavak 1. Ovršnog zakona glasi:

(1) Protiv rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave ovršenik može podnijeti prigovor u roku od osam dana,...

5. Uvidom u osporeno rješenje i dostavljenu dokumentaciju koja prileži spisu Općinskog suda u Zagrebu, utvrđeno je da je rješenje o ovrsi Općinskog suda u Zagrebu broj: Ovrv-3411/02 od 15. srpnja 2004. upućeno podnositelju putem pošte 18. svibnja 2005. i da ga je podnositelj zaprimio 24. svibnja 2005. (što je razvidno iz priložene dostavnice). Rok za izjavljivanje prigovora protiv tog rješenja istjecao je 1. lipnja 2005. godine.

Podnositelj je prigovor protiv navedenog rješenja podnio neposredno Županijskom sudu u Zagrebu 30. svibnja 2005., a što je razvidno iz prijamnog štambilja Županijskog suda.

Stoga, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelj svoj prigovor protiv rješenja Općinskog suda u Zagrebu od 15. srpnja 2004. podnio u roku propisanom člankom 53. stavkom 1. Ovršnog zakona te da je njegov prigovor osporenim rješenjem Županijskog suda u Zagrebu pogrešno odbačen kao nepravodoban.

6. Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju osporenim rješenjem Županijskog suda u Zagrebu podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje, propisano odredbom članka 29. stavka 1. Ustava, koji glasi:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

Pitanje osiguranja djelotvornog pravnog lijeka jedno je od temeljnih procesnih jamstava u svim pravnim postupcima, koje je zbog svog iznimnog značenja zajamčeno Ustavom kao temeljno ljudsko pravo. Ustavni sud u ustavnosudskom postupku utvrđuje je li tijekom postupka pred nadležnim sudom počinjena povreda takvog značenja da upravnosudski postupak kao jedinstvenu cjelinu čini nepravičnim za podnositelja.

Ustavni sud je ocijenio da je u konkretnom slučaju Županijski sud u Zagrebu bio dužan na nesumnjiv način utvrditi točan dan kad je podnositelj zaprimio drugostupanjsko rješenje, kako bi mogao utvrditi je li prigovor izjavljen protiv tog rješenja pravodoban. Slijedom navedenog, sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, Ustavni sud ocjenjuje da postupak koji je prethodio ustavnosudskom postupku nije bio vođen na način da je podnositelju osigurano pravično suđenje.

7. Utvrdivši povredu ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, Ustavni sud nije razmatrao postojanje povreda ustavnog prava koja su propisana člankom 14. stavkom 2. i člankom 18. Ustava, koje podnositelj ističe u ustavnoj tužbi.

8. Slijedom navedenog, na temelju odredaba članaka 73. i 76. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci.

9. Odluka o objavi iz točke III. izreke temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-158/2006

Zagreb, 10. prosinca 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 2/2009-87