## Osnovni krivični zakon Republike Hrvatske (pročišćeni tekst)

### NN 31/1993 (16.4.1993.), Osnovni krivični zakon Republike Hrvatske (pročišćeni tekst)

# ZASTUPNIČKI DOM SABORA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 32. Zakona o izmjenama.i dopunama Krivičnog zakona
Republike Hrvatske ("Narodne novine". br. 91/92.), Odbor za zakonodavstvo
Zastupničkog doma Sabora Republike Hrvatske na sjednici 22. ožujka 1993.
godine, utvrdio je pročišćeni tekst Osnovnog krivičnog zakona Republike
Hrvatske.

## PROČIŠČENI TEKST

### Osnovnog krivičnog zakona Republike Hrvatske obuhvaća Krivični zakon Republike Hrvatske

("Narodne novine", br. 53/91.), te njegove izmjene i dopune
objavljene u "Narodnim novinama", br. 39/92. i 91/92., u kojima
je naznačeno vrijeme njiliova stupanja na snagu.

Klasa: 740-02/92-01/05

Zagreb. 22. ožujka 1993.

Predsjednik Odbora za zakonodavstvo Zastupničkog doma Sabora
Republike Hrvatske

**Ante Klarić, dipl. iur., v. r.**

---

## OSNOVNI KRIVIČNI ZAKON REPUBLIKE HRVATSKE

(pročišćeni tekst)

OPĆI DIO

Glava prva

OSNOVNE ODREDBE

Osnova i granice krivičnopravne prinude

Članak 1.

Zaštita čovjeka, građanina Republike Hrvatske i drugih osnovnih vrijednosti
Republike i primjenjivanje krivičnopravne prinude, kad je nužna i u kojoj
mjeri za suzbijanje opasnih djelatnosti po subjekte navedene u ovom članku,
predstavlja osnov i granice za određivanje Krivičnih djela i propisivanje
Krivičnih sankcija.

Zakonitost u određivanju krivičnih djela i propisivanje krivičnih sankcija

Članak 2.

Nikome ne može biti izrečena kazna ili druga krivična sankcija za djelo
koje, prije nego što je počinjeno, nije zakonom bilo određeno kao krivično
djelo i za koje nije bila zakonom propisana kazna.

Obvezna primjena blažega krivičnog zakona

Članak 3.

(1) Na počinitelja se krivičnoga djela primjenjuje zakon koji je važio
u vrijeme kad je krivično djelo počinjeno.

(2) Izmijeni li se zakon nakon počinjenja krivičnog djela, jedanputa
ili više puta; primijenit će se zakon koji je blaži za počinitelja.

Krivične sankcije i njihova opća svrha

Članak 4.

(1) Krivične su sankcije, kazne, uvjetna osuda i sudska opomena, sigurnosne
mjere i odgojne mjere.

(2) Opća je svrha propisivsnja i izricanja krivičnih sankcija suzbijanja
društveno opasnih djelatnosti kojima se povređuju ili ugrozavaju društvene
vrijednosti zaštićene Krivičnim zakonodavstvom.

Ograničenja u izvršenju krivičnih sankcija

Članak 5.

Počinitelju krivičnoga djela u izvršenju Krivične sankcije mogu biti
oduzeta ili ograničena određena prava samo onoliko koliko to odgovara naravi
i sadrzaju te sankcije i samo na način kojim se osigurava poštivanje počiniteljeve
ličnosti i njegovo ljudsko dostojanstvo.

Glava druga

KRIVIČNO DJELO I KRIVIČNA ODGOVORNOST

1. Opće odredbe o krivičnome djelu i krivičnoj odgovornosti

Krivično djelo

Članak 6.

(1) Krivično je djelo društveno opasno djelo koje je zakonom određeno
kao krivično djelo i kojemu su obilježja određena zakonom.

(2) Nije krivično djelo ono djelo koje je, iako sadrzava obilježja krivičnoga
djela određena zakonom, neznatno društveno opasno zbog maloga značenja
i zbog neznatnosti ili nepostojanja štetnih posljedica.

Nužna obrana

Članak 7.

(1) Nije krivično djelo ono djelo koje je počinjeno u nužnoj obrani.

(2) Nužna je ona obrana koja je neophodna da bi počinitelj od sebe ili
drugoga odbio istodobni protupravni napad.

(3) Počinitelj koji prekorači granice nužne obrane može se blaže kazniti
a, ako je prekoračenje počinio zbog jake razdraženosti ili prepasti izvazvane
napadom, može se i osloboditi kazne.

Krajnja nužda

Članak 8.

(1) Nije krivično djelo ono djelo koje je počinjeno u krajnjoj nuždi.

(2) Krajrija nužda postoji kad je djelo počinjeno radi toga da počinitelj
otkloni od sebe ili drugoga istodobnu neskrivljenu opasnost koja se na
drugi način nije mogla otkloniti, a pri tome počinjeno zlo nije veće od
zla koje je prijetilo.

(3) Počinitelj koji sam izazove opasnost, ali iz nehata, ili prekorači
granice krajnje nužde može se blaže kazniti, a ako je prekoračenje počinjeno
uz osobito olakotne okolnosti, može se i osloboditi kazne.

(4) Nema krajnje nužde ako je počinitelj bio duzan izložiti se opašnosti.

Krivična odgovornost

Članak 9.

(1) Krivično je odgovoran počinitelj koji je uračunljiv i koji krivično
djelo počini s umišljajem ili iz nehata.

(2) Za krivično djelo počinjeno iz nehata počinitelj je krivično odgovoran,
samo kad to zakon određuje.

Uračunljivost

Članak 10.

(1) Nije uračunljiv počinitelj koji u vrijeme izvršenja krivičnoga djela
nije mogao shvatiti značenje svojega djela ili nije mogao upravljati svojim
postupcima zbog trajne ili privremene duševne bolesti, privremene duševne
poremećenosti ili zaostaloga duševnog razvoja neuračunljivosti.

(2) Počinitelj krivičnoga djela kojemu je sposobnost da shvati značenje
svojega djela ili sposobnost da upravlja svojim postupcima bila bitno smanjena
zbog nekoga stanja iz stavka 1. ovoga članka može se blaže kazniti (bitno
smanjena uračunljivost).

(3) Krivično je odgovoran počinitelj krivičnoga djela koji je upotrebom
alkohola, droga ili na drugi način doveo sebe u stanje u kojemu nije mogao
shvatiti značenje svojega djela ili upravljati svojim postupcima, ako je
prije nego što se je doveo u to stanje djelo bilo obuhvaćeno njegovim umišljajem
ili je u odnosu prema krivičnome djelu kod njega postojao nehat, a zakon
za takvo djelo predviđa krivičnu odgovornost i za nehat.

Umišljaj

Članak 11.

Krivično je djelo počinjeno s umišljajem kad je počinitelj bio svjestan
svojega djela i htio njegovo izvršenje ili kad je bio svjestan da zbog
njegova činjenja ili nečinjenja može nastupiti zabranjena posljedica, ali
je pristao na njezino nastupanje.

Nehat

Članak 12.

Krivično je djelo počinjeno iz nehata kad je počinitelj bio svjestan
da zbog njegova činjenja ili nečinjenja može nastupiti zabranjena posljedica,
ali je olako držao da će je moći spriječiti ili da ona neće nastupiti,
ili kad nije bio svjestan mogućnosti nastupanja zabranjene posljedice iako
je prema okolnostima i prema svojim osobnim svojstvima morao i mogao biti
svjestan te mogućnosti.

Odgovornost za težu posljedicu

Članak 13.

Kad iz krivičnoga djela proizazi teza posljedica za koju zakon propisuje
težu kaznu, ta se kazna može izreći ako je počinitelj u odnosu prema toj
posljedici postupao iz nehata.

Stvarna zabluda

Članak 14.

(1) Nije krivično odgovoran počinitelj koji u vrijeme izvršenja krivičnoga
djela nije bio svjestan nekoga njegova zakonom određenoga obilježja ili
koji je pogrešno držao da postoje okolnosti prema kojima bi, da su one
stvarno postojale, to djelo bilo dopušteno.

(2) Ako je počinitelj bio u zabludi zbog nehata, krivično je odgovoran
za krivično djelo počinjeno iz nehata kad zakon i za takvo djelo određuje
krivičnu odgovornost.

Pravna zabluda

Članak 15.

Počinitelj se krivičnoga djela koji iz opravdanih razloga nije znao
da je to djelo zabranjeno može blaže kazniti ili osloboditi kazne.

2. Pripremanje i pokušaj krivičnoga djela

Pripremanje

Članak 16.

(1) Tko s umišljajem priprema izvršenje krivičnoga djela kaznit će se
samo kad to, zbog posebne društvene opasnosti pripremanja. zakon izričito
određuje.

(2) Pripremanje se krivičnoga djela može zakonom odrediti kao posebno
krivično djelo ili se zakonom može propisati kažnjavanje za pripremanje
određenoga krivičnoga djela.

(3) Kad zakon propisuje kažnjavanje za pripremanje određenoga krivičnoga
djela, pripremanje se može sastojati u nabavljanju ili osposobljavanju
sredstava za izvršenje krivičnoga djela, u uklanjanju prepreka za izvršenje
krivičnoga djela, u dogovaranju. planiranju ili organiziranju s drugima
izvršenja krivičnoga djela te u drugim radnjama kojima se stvaraju uvjeti
za neposredno izvršenje krivičnoga djela, a koje ne predstavljaju radnju
izvršenja.

Pokušaj

Članak 17.

(1) Tko s umišljajem započne izvršenje krivičnoga djela, ali ga ne dovrši,
kaznit će se za pokušaj krivičnoga djela ako se za to djelo prema zakonu
može izreći kazna zatvora od pet godina ili teza kazna, a za pokušaj drugoga
krivičnog djela samo kad zakon izričito propisuje kažnjavanje i za pokušaj.

(2) Počinitelj će se za pokušaj kazniti u granicama kazne propisane
za krivično djelo, a može se i blaže kazniti.

Nepodobni pokušaj

Članak 18.

Počinitelj koji pokuša počiniti krivično djelo nepodobnim sredstvom
ili prema nepodobnom predmetu može se osloboditi kazne.

Dobrovoljni odustanak

Članak 19.

(1) Počinitelj koji je pripremao ili pokušao počiniti krivično djelo,
ali je dobrovoljno odustao od njegova izvršenja, može se osloboditi kazne.

(2) U slučaju dobrovoljnog odustanka, počinitelj će se kazniti za one
radnje koje čine neko drugo samostalno krivično djelo.

3. Suučesništvo u krivičnome djelu

Suizvršilaštvo

Članak 20.

Počini li više osoba, sudjelovanjem u radnji izvršenja ili na drugi
način, zajednički krivično djelo, svaka će se od njih kazniti kaznom propisanom
za to djelo.

Poticanje

Članak 21.

(1) Tko drugoga s umišljajem potakne da počini krivično djelo kaznit
će se kao da ga je sam počinio.

(2) Tko drugoga s umišljajem potiće na izvršenje krivičnoga djela za
koje se prema zakonu može izreći kazna od pet godina zatvora ili teza kazna
a djelo ne bude ni pokušano, kaznit će se kao za pokušaj krivičnoga djela.

Pomaganje

Članak 22.

(1) Tko drugome s umišljajem pomogne u izvršenju krivičnoga djela kaznit
će se kao da ga je sam počinio, a može se i blaže kazniti.

(2) Pomaganjem se u izvršenju krivičnoga djela smatra osobito, davanje
savjeta ili uputa kako da se počini krivično djelo, stavljanje počinitelju
na raspolaganje sredstava za izvršenje krivičnoga djela, uklanjanje prepreka
za izvršenje krivičnoga djela te unaprijed obećano prikrivanje krivičnoga
djela, počinitelja, sredstava kojima je krivično djelo počinjeno, tragova
krivičnoga djela ili predmeta pribavljenih Krivičnim djelom.

Granice Krivične odgovornosti i kažnjivosti suučesnika

Članak 23.

(1) Supočinitelj je krivično odgovoran u granicama svojega umišljaja
ili nehata, a poticatelj i pomagač - u granicama svojega umišljaja.

(2) Supočinitelj, poticatelj ili pomagač koji dobrovoljno sprijeći počinjenje
krivičnoga djela može se osloboditi kazne. To vrijedi i u slučaju pripremanja
krivičnoga djela, bez obzira na to je li zakonom određeno kao posebno krivično
djelo ili je zakonom propisano kažnjavanje za pripremanje određenoga krivičnoga
djela (članak 18. stavak 2.).

(3) Osobni odnosi, svojstva i okolnosti zbog kojih zakon iskljućuje
krivičnu odgovornost, ili dopušta oslobođenje od kazne, ublazavanje ili
pooštravanje kazne, mogu se uzeti u obzir samo onome počinitelju, supočinitelju,
poticatelju ili pomagaču kod kojega takvi odnosi. svojstva i okolnosti
postoje.

Krivična odgovornost i kažnjivost organizatora zločinačkih udruženja

Članak 24.

Tko radi vršenja Krivičnih djela stvori ili iskoristi organizaciju,
bandu, zavjeru, skupinu ili drugo udruženje krivično je odgovoran za sva
krivična djela što proizađu iz zločinačkoga plana tih udruženja i kaznit
će se kao da ih je sam počinio, bez obzira na to je li i u kojemu je svojstvu
izravno sudjelovao u izvršenju pojedinoga od tih djela.

4. Posebne odredbe o krivičnoj odgovornosti za krivična djela počinjena
preko tiska i drugih sredstava javnoga infornliranja i komuniciranja

Članak 25.

(1) Za krivična djela počinjena preko novina ili druge povremene tiskane
publikacije, preko radija. televizije ili filmskih novina krivično je odgovoran
odgovorni urednik odnosno osoba koja ga zamjenjuje u vrijeme objavljivanja
informacije :

1) ako do završetka glavne rasprave pred sudom prvoga stupnja autor
ostane nepoznat,

2) ako je informacija objavljena bez autorova pristanka;

3) ako su u vrijeme objavljivanja informacije postojale stvarne ili
pravne smetnje za progon autora, koje i dalje traju.

(2) Nije krivično odgovoran odgovorni urednik, odnosno osoba koja ga
zamjenjuje, ako iz opravdanih razloga nije znao za koju od okolnosti navedenih
u toč.1) do 3) stavka 1. ovoga članka.

Krivična odgovornost izdavača, tiskara i proizvođača

Članak 26.

(1) Kad postoje uvjeti iz članka 25. ovoga Zakona krivično su odgovorni:

1) izdavač - za krivično djelo počinjeno preko nepovremene tiskane publikacije,
a ako nema izdavača ili postoje stvarne ili pravne smetnje za njegovo gonjenje
- tiskar koji je za to znao,

2) proizvođač - za krivično djelo počinjeno preko gramofonske ploče,
magnetofonske vrpce, filma za javno i privatno prikazivanje i dijapozitiva,
fonograma, videosredstava, auditivnih sredstava ili sličnih sredstava komuniciranja
namijenjenih većem krugu ljudi.

(2) Ako je izdavač, tiskar ili proizvodač pravna osoba ili drzavno tijelo,
krivično je odgovorna osoba koja odgovara za izdavanje, tiskanje ili proizvodnju.

Primjena općih odredaba o krivičnoj odgovornosti

Članak 27.

Odredbe se o krivičnoj odgovornosti osoba navedenih .u čl. 25. i 26.
ovoga zakona primjenjuju samo ako te osobe nisu krivično odgovorne prema
općim odredbama o krivičnoj odgovornosti ovoga zakona.

5. Način, vrijeme i mjesto izvršenja krivičnoga djela

Način izvršenja krivlčnog djela

Članak 28.

(1) Krivično se djelo može počiniti činjenjem ili nečinjenjem.

(2) Krivično djelo može biti počinjeno nečinjenjem samo kad počinitelj
propusti činjenje koje je bio duzan izvršiti.

Vrijeme izvršenfa krivičnog djela .

Članak 29.

Krivično je djelo počinjeno u vrijeme kad je počinitelj radio ili bio
duzan raditi, bez obzira na to kad je posljedica nastupila.

Mjesto izvršenfa krivičnoga djela

Članak 30.

(1) Krivično je djelo počinjeno i u mjestu gdje je počinitelj radio,
ili je bio duzan raditi, i u mjestu gdje je nastupila posljedica.

(2) Pripremanje i pokušaj krivičnoga djela smatraju se izvršenima i
u mjestu gdje je počinitelj radio i u mjestu gdje je, prema njegovu umišljaju,
posljedica trebala nastupiti ili je mogla nastupiti.

Glava treća

KAZNE

1. Svrha kažnjavanja, vrste kazna i uvjeti za njihovo izricanje

Svrha kažnjavanja

Članak 31.

Unutar opće svrhe krivičnih sankcija (članak 5. stavak 2.), svrha je
kažnjavanja:

1) sprečavanje počinitelja da počini krivična djela i njegov preodgoj,

2) odgojni uticaj na druge da ne čine krivična djela,

3) jačanje morala društva i utjecaj na razvijanje društvene odgovornosti
i discipline građana.

Vrste kazna

Članak 32.

Za krivična se djela mogu krivično odgovornim počiniteljima izreći ove
kazne:

1) zatvor.

2) novčana kazna.

Glavne i sporedne kazne

Članak 33.

(1) Kazna zatvora mote se izreći samo kao glavna kazna.

(2) Novčana se kazna može izreći i kao glavna i kao posredna kazna.

(3) Ako je za jedno krivično djelo propisano više kazni, samo se jedna
može izreći kao glavna.

Zakonitost u izricanju kazne

Članak 34.

(1) Počinitelju se krivičnoga djela izriče kazna propisana za počinjeno
krivično djelo, a blaza ili stroza, kazna od propisane može se izreći samo
uz uvjete predviđene ovim Zakonom.

(2) Za krivična se djela počinjena iz koristoljublja novčana kazna kao
sporedna može izreći i kad nije propisana zakonom ili kad je zakonom propisano
da će se počinitelj kazniti zatvorom ili novčanom kaznom, a sud kao glavnu
kaznu izrekne kaznu zatvora.

Zatvor

Članak 35.

(1) Zatvor ne može biti kraći od petnaest dana ni dulji od petnaest
godina.

(2) Kazna zatvora u trajanju od dvadeset godina može se izreći semo,za
najteže oblike krivičnoga djela.

(3) Ako je za krivično djelo počinjeno s umišljajem propisan zatvor
u trajanju do petnaest godina, može se za teške oblike toga djela propisati
i zatvor od dvadeset godina.

(4) Zatvor se izriće na pune godine i mjesece, a do šest mjeseci i na
pune dane ,

(5) Zatvor se izdrzava u zatvorenim, poluotvorenim ili otvorenim ustanovama
za izdrzavanje kazne.

(6) Osuđenik koji izdrži polovicu kazne zatvora, a iznimno i onaj koji
izdrži trećinu te kazne, može se otpustiti s izdrzavanja kazne uz uvjet
da do isteka vremena za koje je izrečena kazna ne počini novo krivično
djelo (uvjetni otpust).

Novčana kazna

Članak 36.

(1) Novčana kazna ne može biti manja od pet tisuća hrvatskih dinara.
Novčana kazna ne može biti veća od dva milijuna hrvatskih dinara, a za
krivična djela počinjena iz koristoljublja - veća od pet milijuna hrvatskih
dinara.

(2) U presudi se određuje rok plaćanja novčane kazne, koji ne može biti
kraći od petnaest dana ni dulji od tri mjeseca, ali u opravdanim slučajevima
sud može dopustiti da osuđenik isplati novčanu kaznu i u otplatama, ali
rok isplate ne može biti dulji od dvije godine.

(3) Ako se novčana kazna ne može ni prinudno naplatiti, sud će je izvršiti
tako što će za svakih započetih deset tisuća hrvatskih dinara novčane kazne
odrediti jedan dan zatvora, ali zatvor ne može biti dulji od šest mjeseci.

(4) Isplati li osuđenik samo dio novčane kazne, ostatak će se razmjerno
pretvoriti u zatvor, a ako osuđenik isplati ostatak novčane kazne, izvršenje
će se zatvora obustaviti.

(5) Nakon osuđenikove smrti novčana se kazna neće izvršiti.

2. Odmjeravanje kazne

Opća pravila o odmjeravanju kazne

Članak 37.

(1) Sud će počinitelju krivičnog djela odmjeriti kaznu u granicama koje
su zakonom propisane za to djelo, imajući na umu svrhu kažnjavanja i uzimljući
u obzir sve okolnosti što utjeću da kazna bude manje ili veća (olakotne
I otegotne okolnosti), a osobito: stupanj Krivične odgovornosti, pobude
iz kojih je djelo počinjeno, jakost ugrozavanja ili povrede zaštićenoga
dobra, okolnosti uz koje je djelo počinjeno, prijašnji počiniteljev život,
njegove osobne prilike i njegovo drzanje nakon počinjenoga krivičnog djela
te druge okolnosti što se odnose na počiniteljevu ličnost.

(2) Kad·sud odmjeruje kaznu počinitelju za krivično djelo počinjeno
u povratu, osobito će uzeti u obzir da li je prijašnje djelo iste vrste
kao i novo djelo, jesu li oba djela počinjena iz istih pobuda i koliko
je vremena proteklo od prijašnje osude odnosno od izdrzane ili oproštene
kazne.

(3) Pri odmjeravanju novčane kazne, sud će uzeti u obzir i počiniteljevo
imovno stanje, uzimljući pri tome u obzir njegove prihode, njegovu imovinu
i njegove obiteljske obveze.

Ublazavanje kazne

Članak 38.

Sud može počinitelju odmjeriti kaznu ispod granice propisane zakonom
ili primijeniti blažu vrstu kazne:

1) kad zakon predviđa da se počinitelj može blaže kazniti,

2) kad utvrdi da postoje osobito olakotne okolnosti, tako da bi se i
ublaženom kaznom mogla postići svrha kažnjavanja.

Granice ublazavanja kazne

Članak 39 .

(1) Kad postoje uvjeti za ublazavanje kazne iz članka 38. ovoga Zkona,
sud će ublažiti kaznu u ovim granicama:

1) ako je za krivično djelo kao najmanja mjera kazne propisan zatvor
u trajanju od tri ili više godina, kazna se može ublažiti do jedne godine
zatvora,

2) ako je za krivično djelo kao najmanja mjera kazne propisan zatvor
u trajanju od dvije godine, kazna se može ublažiti do šest mjeseci zatvora,

3) ako je za krivično djelo kao najmanja mjera kazne propisan zatvor
u trajanju od jedne godine, kazna se može ublažiti do tri mjeseca zatvora,

4) ako je za krivično djelo propisana kao najmanja mjera kazna zatvora
u trajanju manje od jedne godine, kazna se može ublažiti do petnaest dana
zatvora,

5) ako je za krivično djelo propisana kazna zatvora bez naznake najmanje
mjere, umjesto zatvora može se izreći novčana kazna,

6) ako je za krivično djelo propisana novčana kazna s naznakom najmanje
mjere, kazna se može ublažiti do pet tisuća hrvatskih dinara.

(2) Pri odlučivanju koliko će kaznu ublažiti prema pravilima iz stavka
1. ovoga članka, sud će osobito uzeti u obzir najmanju i najveću mjeru
kazne propisane za krivično djelo.

Oslobođenje od kazne

Članak 40.

(1) Sud može osloboditi kazne počinitelja krivičnoga djela samo kad
to zakon izričito predviđa.

(2) Kad je sud ovlašten počinitelja krivičnoga djela osloboditi kazne,
može mu kaznu ublažiti bez ograničenja propisanih za ublazavanje kazne.

Posebni temelj za oslobođenje od kazne

Članak 41.

Sud može osloboditi kazne počinitelja krivičnoga djela počinjenoga iz
nehata kad posljedice djela tako teško pogađaju počinitelja da izricanje
kazne u takvu slučaju o\_ito ne bi odgovaralo svrsi kažnjavanja.

Pooštravanje kazne u slučaju višestrukoga povrata

Članak 42.

(1) Za krivično djelo počinjeno s umišljajem za koje je propisana kazna
zatvora sud može izreći, strožu kaznu od propisane uz ove uvjete:

1) ako je počinitelj već bio dva ili više puta osuđen za krivična djela
počinjena s umišljajem na zatvor od najmanje jedne godine i pokazuje sklonost
činjenju krivičnih djela,

2) ako od dana počiniteljeva otpuštanja s izdrzavanja prije izrečene
kazne do izvršenja novoga krivičnog djela nije proteklo pet godina.

(2) Stroza kazna ne smije premašiti dvostruku mjeru propisane kazne
ni petnaest godina zatvora.

(3) Prosuđujući da li da izrekne kaznu strožu od propisane sud će naročito
uzeti u obzir sklonost počinjenih krivičnih djela, pobude iz kojih su počinjena,
okolnosti uz koje su počinjena te potrebu da se radi ostvarivanja svrhe
kažnjavanja izrekne takva kazna.

Stjecaj krlvičnih djela

Članak 43.

(1) Ako je počinitelj,jednom radnjom ili "s više radnja počinio
više krivičnih djela za koje mu se istodobno sudi, sud će najprije utvrditi
kazne za svako od tih djela, pa će za sva ta djela izreći jedinstvenu kaznu.

(2) Jedinstvenu će kaznu sud izreći prema ovim pravilima:

1) ako je za neko krivično djelo u stjecaju utvrdio kaznu zatvora od
dvadeset godina, izreći će samo tu kaznu,

2) ako je za krivična djela u stjecaju utvrdio kazne zatvora, jedinstvena
kazna mora biti veća od svake pojedine utvrđene kazne, ali ne smije dostignuti
zbroj utvrđenih kazna niti premašiti petnaest godina zatvora,

3) ako su za sva krivična djela u stjecaju propisane kazne zatvora do
tri godine, jedinstvena kazna ne može biti veća od osam godina zatvora,

4) ako je za krivična djela u stjecaju utvrdio samo novčane kazne, povisit
će najvišu utvrđenu kaznu, ali ona ne smije premašiti zbog utvrđenih kazni
dva milijuna hrvatskih, dinara, odnosno pet milljuna hrvatskih dinara kad
su jedno ili više krivičnih djela počinjenih iz koristoljublja,

5) ako je za neka krivična djela u stjecaju utvrdio kazne zatvora, a
za druga djela novčane kazne, izreći će jednu kaznu zatvora i jednu novčanu
kaznu prema odredbama toč. 2 do 4. ovoga stavka.

(3) Sporednu će kaznu sud izreći ako je utvrđena barem za jedno krivično
djelo u stjecaju, a ako je utvrdio više novčanih kazna, izreći će jednu
novčanu kaznu prema odredbi točke 4. stavka 2. ovoga članka.

(4) Ako je sud za krivična djela u stjecaju utvrdio kazne zatvora i
maloljetničkoga zatvora, izreći će zatvor kao jedinstvenu kaznu primjenom
pravila predviđenih u toč. 1. do 3. stavka 2. ovoga članka.

Odmjeravanje kazne osuđeniku

Članak 44.

(1) Ako se osuđeniku sudi za krivično djelo počinjeno prije nego što
je započeo izdržavanje kazne na temelju prijašnje osude, ili za krivično
djelo počinjeno za vrijeme izdržavanja kazne zatvora ili maloljetničkoga
zatvora, sud će izreći jedinstvenu kaznu za sva krivična djela primjenom
odredaba članka 43. ovoga Zakona, uzimajući prije izrečenu kaznu kao već
utvrđenu. Kazna ili dio kazne što ih je osuđenik izdržao uračunat će se
u izrečenu kaznu zatvora.

(2) Za krivično djelo počinjeno za vrijeme izdržavanja kazne zatvora
ili maloljetničkoga zatvora sud će počinitelju izreći kaznu neovisno o
prije izrećenoj kazni, ako se primjenom odredaba članka 43, ovoga Zakona
ne bi mogla ostvariti svrha kažnjavanja s obzirom na trajanje neizdržanoga
dijela prije izrečene kazne.

(3) Osuđenik koji za vrijeme izdržavanja kazne zatvora ili maloljetničkoga
zatvora počini krivično djelo za koje zakon propisuje novčanu kaznu ili
zatvor do jedne godine, kaznit će se disciplinski.

Uračunavanje pritvora i prijašnje kazne

Članak 45.

(1) Vrijeme provedeno u pritvoru te svako lišenje slobode u vezi s Krivičnim
djelom uračunavaju se u izrečenu kaznu zatvora, maloljetničkoga zatvora
i novčanu kaznu.

(2) Zatvor ili novčana kazna što ih je osuđenik izdržao odnosno platio
za prekršaj ili privredni prijestup, te kazna ili disciplinska mjera lišenja
slobode koje je izdržao zbog povrede vojne discipline, uračunavaju se u
kaznu izrečenu za krivično djelo kojega obilježja obuhvaćaju i obilježja
prekršaja, privrednoga prijestupa odnosno povrede vojne discipline.

(3) Pri svakome uračunavanju, izjednačuje se dan pritvora, dan lišenja
slobode, dan maloljetničkoga zatvora, dan zatvora i deset tisuća hrvatskih
dinara novčane kazne.

Glava četvrta

UVJETNA OSUDA I SUDSKA OPOMENA

Svrha uvjetne osude I sudske opomene

Članak 46.

Unutar opće svrhe Krivičnih sankcija (članak 4. stavak 2.) svrha je
uvjetne osude i sudske opomene da se prema krivično odgovornom počinitelju
ne primjeni kazna za manje društveno opasna djela, kad to nije nužno radi
krivično-pravne zaštite i kad se može očekivati da će upozorenje uz prijetnju
kaznom (uvjetna osuda) ili samo upozorenje (sudska opomena) dovoljno utjecati
na počinitelja da više ne čini Krivičnih djela

Uvjetna osuda

Članak 47.

(1) Uvjetnom osudom sud počinitelju krivičnoga djela utvrđuje kaznu
i istodobno određuje da se ona neće izvršiti ako osuđenik za vrijeme što
ga odredi sud, a koje ne može biti kraće od jedne godine ni dulje od pet
godina (vrijeme kušnje), ne počini novoga krivičnog djela.

(2) Sud može u uvjetnoj osudi odrediti da će se kazna izvršiti i ako
osuđenik u određenom roku ne vrati imovinsku korist pribavljenu Krivičnim
djelom, ne nadoknadi štetu što ju je uzrokovao krivičnim djelom ili ne
ispuni drugih obveza predviđenih krivičnopravnim odredbama. Rok za ispunjenje
tih obveza utvrđuje sud unutar određenoga vremena kušnje.

(3) Sigurnosne mjere izrečene uz uvjetnu osudu - izvršuju se.

Uvjeti za izricanje uvjetne osude

Članak 48.

(1) Uvjetna se osuda može izreći kad je počinitelju utvrđena kazna zatvora
u trajanju do dvije godine ili novčana kazna.

(2) Uvjetna se osuda ne može izreći za krivična djela za koja se ni
ublaživanjem kazne ne može izreći kazna manja od jedne godine zatvora.

(3) Odlučujući da li da izrekne uvjetnu osudu sud će, vodeći računa
o svrsi uvjetne osude, osobito uzeti u obzir počiniteljevu ličnost, njegov
prijašnji život, njegovo ponašanje nakon izvršenja krivičnoga djela, stupanj
Krivične odgovornosti i druge okolnosti uz koje je djelo počinjeno.

(4) Ako je počinitelju utvrđena i kazna zatvora i novčana kazna. uvjetna
se osuda može izreći za obje kazne ili samo za kaznu zatvora.

Opozivanje uvjetne osude zbog novoga krivičnog djela

Članak 49.

(1) Sud će opozvati uvjetnu osudu ako osuđenik u vrijeme kušnje počini
jedno krivično djelo za koje je izrečena kazna zatvora od dvije godine
ili u duljem trajanju ili više takvih Krivičnih djela.

(2) Ako osuđenik u vrijeme kušnje počini jedno krivično djelo za koje
je utvrđena kazna zatvora manja od dvije godine ili novčana kazna ili više
takvih Krivičnih djela, sud će, pošto ocijeni sve okolnosti što se odnose
na počinjena krivične djela i počinitelja, s osobito srodnost počinjenih
Krivičnih djela, njihovo značenje i pobude iz kojih su počinjena odlučiti
hoće li opozvati uvjetnu osudu. Pri tome sud obvezuje zabrana izricanja
uvjetne osude ako počinitelju za krivična djela utvrđena u uvjetnoj osudi
i za nova krivična djela treba izreći kaznu zatvora u trajanju više od
dvije godine (članak 48. stav 1.).

(3) Opozove li uvjetnu osudu, sud će primjenom odredaba članka 43. ovoga
Zakona izreći jedinstvenu kaznu i za prije počinjeno i za novo krivično
djelo, uzimljući kaznu iz opozvane uvjetne osude kao uvrđenu.

(4) Ako ne opozove uvjetnu osudu, sud može za novo počinjeno krivično
djelo izreći uvjetnu osudu ili kaznu. Ako sud ustanovi da i za novo krivično
djelo treba izreći uvjetnu osudu, utvrdit će, primjenoni odredaba članka
43. ovoga Zakona, jedinstvenu kaznu i za prije počinjeno i za novo krivično
djelo te će odrediti novo vrijeme kušnje, koje ne može biti kraće od jedne
godine ni dulje od pet godina, računajući od dana pravomoćnosti nove presude.
Osuđeniku kojemu za novo krivično djelo bude izrečena kazna zatvora, vrijeme
se provedeno na izdržavanju te kazne neće računati u vrijeme kušnje utvrđeno
uvjetnom osudom za prijašnje djelo.

Opozivanje uvjetne osude zbog prije počinjenoga krivičnog djela

Članak 50.

(1) Sud će opozvati uvjetnu osudu utvrdi li nakon njezina izricanja
da je osuđenik počinio krivično djelo prije nego što je uvjetno osuđen
i ako ocijeni da ne bi bilo temelja za izricanje uvjetne osude da se znalo
za to djelo. U tome će slučaju primijeniti odredbu članka 49. stavka 3.
ovoga Zakona.

(2) Ako sud ne opozove uvjetnu osudu, primjenit će odredbu članka 49.
stavka 4. ovoga Zakona.

Opozivanje uvjetne osude zbog neispunjenja određenih obveza

Članak 51.

Ako je uvjetnom osudom osuđeniku određeno ispunjenje neke obveze iz
članka 47. stavka 2. ovoga Zakona, a on ne ispuni tu obvezu u roku određenom
u presudi, sud može, u vremenu kušnje, produljiti rok za ispunjenje obveze
ili može opozvati uvjetnu kaznu i izreći kaznu koja je utvrđena u uvjetnoj
kazni. Utvrdi li da osuđenik iz opravdanih razloga ne može ispuniti postavljenu
obvezu, sud će ga osloboditi ispunjenja te obveze ili je zamijeniti drugom
odgovarajućom obvezom predvidenom zakonom.

Rokovi za opozivanje uvjetne osude

Članak 52.

(1) Uvjetna se osuda može opozvati u vremenu kušnje. Ako osuđenik u
tome vremenu počini krivično djelo koje povlaći opoziv uvjetne osude, a
to presudom bude utvrđeno tek pošto protekne kušnja, uvjetna se osuda može
opozvati najkasnije u roku od jedne godine od dana kad je proteklo vrijeme
kušnje.

(2) Ne ispuni li osuđenik u određenom roku neku obvezu iz članka 47.
stavka 2. ovoga Zakona sud može, najkasnije u roku od jedne godine od dana
kad je proteklo vrijeme kušnje, odrediti da se izvrši utvrđena kazna u
uvjetnoj osudi.

Uvjetna osuda sa zaštitnim nadzorom

Članak 53.

(1) Uz uvjete utvrđene u zakonu sud može odrediti da se počinitelj kojemu
je izrečena uvjetna osuda stavi pod zaštitni nadzor za određeno vrijeme
unutar vremena kušnje.

(2) Zaštitni nadzor obuhvaća zakonom predvidene mjere pomoći, skrbi,
nadzora i zaštite.

(3) Utvrdi li sud za trajanja zaštitnoga nadzora da je ispunjena svrha
te mjere, može zaštitni nadzor ukinuti prije proteka određenog vremena.

(4) Ako osuđenik kojemu je izrečen zaštitni nadzor ne ispunjuje obveze
što mu ih je sud odredio, sud ga može opomenuti ili može prijašnje obveze
zamijeniti drugim ili produljiti trajanje zaštitnoga nadzora unutar vremena
kušnje, ili opozvati uvjetnu osudu.

Sudska opomena

Članak 54.

(1) Sudska se opomena može izreći za krivična djela za koja je propisan
zatvor do jedne godine ili novčana kazna, a počinjena su uz takve olakotne
okolnosti koje ih čine osobito lakima.

(2) Za stanovita kriviena djela i uz uvjete predviđene zakonom sudska
se opomena može izreći i kad je propisan zatvor do tri godine.

(3) Sudsku opomenu sud može izreći za više Krivičnih djela počinjenih
u stjecaju ako za svako od tih djela postoje uvjeti iz st. 1. ili 2. ovoga
članka.

(4) Odlučujući da li da izrekne sudsku opomenu sud će, vodeći računa
o svrsi sudske opomene, naročito uzeti u obzir počiniteljevu ličnost, njegov
prijašnji život, njegovo ponašanje nakon izvršenja krivičnog djela, stupanj
krivične odgovornosti i druge okolnosti uz koje je djelo počinjeno.

(5) Sudska se opomena ne može izreći vojnim osobama za krivična djela
protiv oružanih snaga Republike Hrvatske.

Glava peta

SIGURNOSNE MJERE

Svrha sigurnosnth mjera

Članak 55.

Unutar opće svrhe Krivičnih sankcija (članak 4. stavak 2.), svrha je
sigurnosnih mjera da se uklone stanja ili uvjeti koji mogu utjecati da
počinitelj ubuduće čini krivična djela.

Vrste sigurnosnih mjera

Članak 56.

Počiniteljima se Krivičnih djela mogu izreći ove sigurnosne mjere:

1) obvezno psihijatrijsko liječenje i čuvanje u zdravstvenoj ustanovi,

2) obvezno psihijatrijsko liječenje na slobodi,

3) obvezno liječenje alkoholičara i narkomana,

4) zabrana obavljanja poziva, djelatnosti ili dužnosti.

5) zabrana javnoga istupanja

6) zabrana upravljanja motornim vozilom,

7) oduzimanje predmeta,

8) protjerivanje stranaca iz zemlje.

Izricanje sigurnosnth mjera

Članak 57.

(1) Sud može počinitelju krivičnog djela izreći jednu sigurnosnu mjeru
ili više takvih mjera kad postoje ovim Zakonom predviđeni uvjeti za njihovo
izricanje.

(2) Obvezno psihijatrijsko liječenje i čuvanje u zdravstvenoj ustanovi
i obvezno psihijatrijsko liječenje na slobodi izriču se neuračunljivim
počiniteljima krivičnoga djela samostalno. Uz te se mjere mogu izreći zabrana
obavljanja poziva, djelatnosti ili dužnosti, zabrana javnoga istupanja,
zabrana upravljanja motornim vozilom i oduzimanje predmeta.

(3) Zabrana upravljanja motornim vozilom i oduzimanje predmeta mogu
se izreći ako je počinitelju izrečena kazna, uvjetna osuda, sudska opomena
ili oslobođenje od kazne.

(4) Obvezno liječenje alkoholičara i narkomana, zabrana obavljanja poziva,
djelatnosti ili dužnosti, zabrana javnoga istupanja i protjerivanje stranca
iz zemlje mogu se izreći ako je počinitelju izrečena kazna ili uvjetan
osuda.

Obvezno psihijatrijsko liječenje i čuvanje u zdravstvenoj ustanovi

Članak 58.

(1) Počinitelju koji krivično djelo počini u stanju neuračunljivosti
ili bitno smanjene uračunljivosti sud će izreći obvezno psihijatrijsko
liječenje i čuvanje u zdravstvenoj ustanovi ako utvrdi da je opasan za
okolinu i da je radi uklanjanja te opasnosti potrebno njegovo liječenje
i čuvanje u takvoj ustanovi.

(2) Mjeru iz stavka 1. ovoga članka sud će obustaviti kad utvrdi da
više nije potrebno počiniteljevo liječenje i čuvanje u zdravstvenoj ustanovi,

(3) Počinitelju koji krivično djelo počini,u stanju bitno smanjene uračunljivosti,
pa bude osuđen na zatvor, vrijeme se provedeno u zatvorenoj ustanovi urađunava
u vrijeme trajanja izrečene kazne. Ako je to vrijeme kraće od trajanja
izrečene kazne, sud može odrediti da se osuđenik uputi na izdržavanje ostatka
kazne ili da se pusti na uvjetni otpust. Odlučujući o puštanju na uvjetni
otpust, sud će naročito uzeti u obzir uspjeh osuđenikova liječenja, njegovo
zdravstveno stanje, vrijeme provedeno u zdravstvenoj ustanovi i ostatak
kazne što ga osuđenik nije izdržao.

Obvezao psihijatrijsko liječenje na slobodi

Članak 59.

(1) Počinitelju koji krivično djelo počini u stanju neuračunljivosti
sud će izreći obvezno psihijatrijsko liječenje na slobodi, ako utvrdi da
je opasan za okolinu, a za uklanjanje je te opasnosti dovoljno njegovo
liječenje, na slobodi.

(2) Mjera iz stavka 1. ovoga članka može se izreći i neuračunljivome
počinitelju prema kojemu je određeno obvezno psihijatrijsho liječenje i
čuvanje u zdravstvenoj ustanovi kad sud na temelju rezultata liječenja,
utvrdi da više nije potrebno njegovo čuvanje i liječenje u zdravstvenoj
ustanovi, već samo njegovo liječenje na slobodi.

(3) Uz uvjete iz stavka 1. ovoga članka sud može izreći obvezno psihijatrijsko
liječenje na slobodi i počinitelju kojemu je uračunljivost bitno smanjena
i koji je na temelju članka 58. stavka 3. ovoga Zakona pušten na uvjetni
otpust.

(4) Obvezno psihijatrijsko liječenje na slobodi ne može trajati dulje
od dvije godine.

(5) Ako se u slučajevima iz stavka 1. do 2. ovoga članka počinitelj
ne podvrgne liječenju na slobodi, ili ga samovoljno napusti, ili unatoč
liječenju postane toliko opasan za okolinu da je potrebno njegovo čuvanje
u zdravstvenoj ustanovi, sud može izreći obvezno psihijatrijsko liječenje
i čuvanje u zdravstvenoj ustanovi.

Obvezno liječenje alkoholičara i narkomana

Članak 60.

(1) Počinitelju koji počini krivično djelo zbog ovisnosti o stalnoj
upotrebi alkohola ili opojnih droga i kod kojega postoji opasnost da će
zbog te ovisnosti i nadalje činiti krivična djela sud može izreći obvezno
liječenje.

(2) Mjera iz stavka 1. ovoga članka izvršava se u ustanovi za izvršenje
kazne ili u zdravstvenoj ili drugoj specijaliziranoj ustanovi. Vrijeme
se provedeno u takvoj ustanovi uračunava u kaznu.

(3) Izričući uvjetnu osudu sud može počinitelju narediti liječenje na
slobodi, uzimljući pri tome naročito u obzir počiniteljevu spremnost da
se podvrgne takvu liječenju. Ne podvrgne li se počinitelj bez opravdana
razloga liječenju na slobodi, ili liječenje samovoljno napusti, sud može
odrediti da se opozove uvjetna osuda ili da se mjera obveznoga liječenja
alkoholičara i narkomana prinudno provede u zdravstvenoj ili drugoj specijaliziranoj
ustanovi.

(4) Ako je ta mjera izrečena uz uvjetnu osudu, može trajati najdulje
dvije godine.

Zabrana obavljanja poziva, djelatnosti ili dužnosti

Članak 61.

(1) Sud može počinitelju krivičnog djela zabraniti da se bavi određenim
pozivom ili da obavlja stanovite samostalne djelatnosti, sve ili neke dužnosti
u vezi s raspolaganjem, upotrebom, upravljanjem ili rukovanjem društvenom
imovinom ili s čuvanjem te imovine, ako je počinitelj zloupotrijebio svoj
položaj, obavljanje djelatnosti ili dužnosti da bi počinio krivično djelo,
ili ako se opravdano može smatrati da bi njegovo daljnje obavljanje takve
djelatnosti bilo opasno.

(2) Sud određuje trajanje mjere iz stavka 1. ovoga članka, koje ne može
biti kraće od jedne godine ni dulje od deset godina, računajući od dana
pravomoćnosti odluke, ali se vrijeme provedeno u zatvoru odnosno u zdravstvenoj
ustanovi za čuvanje i liječenje uračunava u vrijeme trajanja te mjere.

(3) Izrićući uvjetnu osudu sud može odrediti da se ta osuda opozove
ako počinitelj prekrši zabranu obavljanja poziva, djelatnosti ili dužnosti.

Zabrana javnog nastupa

Članak 62.

(1) Sud može počinitelju krivičnog djela zabraniti javno istupanje u
štampi, na radiju, televiziji i javnim skupovima te obavljanje izdavačke
djelatnosti, ako je počinitelj zloupotrijebio javno istupanje za izvršenje
krivičnoga djela ili ako se opravdano može smatrati da bi njegovo daljnje
javno istupanje bilo opasno.

(2) Sud određuje trajanje mjere iz stavka 1. ovoga članka, koje ne može
biti kraće od jedne godine ni dulje od pet godina, računajući od dana pravomoćnosti
odluke, ali se vrijeme provedeno u zatvoru odnosno u zdravstvenoj ustanovi
za čuvanje i liječenje ne uračunava u vrijeme trajanja te mjere.

(3) Izričući uvjetnu osudu sud može odrediti da se ta osuda opozove
ako počinitelj prekrši zabranu javnoga istupanja.

Zabrana upravljanja motornim vozilom

Članak 63.

(1) Počinitelj krivičnoga djela kojim se ugrozava javni promet sud može
izreći zabranu upravljanja motornim vozilom određene vrste ili kategorije.

(2) Mjeru iz stavka 1. ovoga članka sud može izreći ako ustanovi da
okolnosti uz koje je djelo počinjeno ili prijašnje počiniteljevo kršenje
prometnih propisa pokazuje da je opasno da on upravlja motornim vozilom
određene vrste il kategorije. Odlučujući da li da izrekne tu mjeru, sud
će uzeti u obzir i to je li počinitelj po zanimanju vozač motornog vozila.

(3) Sud određuje trajanje mjere iz stavka 1. ovoga članka, koje ne može
biti kraće od tri mjeseca ni dulje od pet godina, računajući od dana pravomoćnosti
odluke, ali se vrijeme provedeno u zatvoru odnosno zdravstvenoj ustanovi
za čuvanje i liječenje ne uračunava vrijeme trajanja te mjere.

(4) Ako je mjera iz stavka 1. ovoga članka izrečena osobi koja ima stranu
dozvolu za upravljanje motornim vozilom, ona obuhvaća zabranu njezine upotrebe
na teritoriju Republike Hrvatske za vrijeme od tri mjeseca do pet godina.

(5) Izričući uvjetnu osudu sud može odrediti da se ta osuda opozove
ako počinitelj prekrši zabranu upravljanja motornim vozilom.

Oduzimanje predmeta

Članak 64.

(1) Predmeti koji su upotrijebljeni ili bili namijenjeni za izvršenje
krivičnoge djela ili koji su nastali krivičnim djelom mogu se oduzeti ako
su počiniteljevo vlasništvo.

(2) Predmeti iz stavka 1. ovoga članka mogu se oduzeti i kad nisu počiniteljevo
vlasništvo ako to zahtijevaju interesi opće sigurnosti ili moralni razlozi,
ali se time ne zadire u pravo trećih osoba na naknadu štete od počinitelja.

(3) Zakonom se može odrediti obvezno oduzimanje predmeta.

Protjerivanje stranca iz zemlje

Članak 65.

(1) Sud može strancu izreći protjerivanje s teritorija Republike Hrvatske
za vrijeme od jedne godine do deset godina ili zauvijek.

(2) Prosudujući da li da izrekne mjeru iz stavka 1. Ovoga članka sud
će uzeti u obzir pobude iz kojih je krivično djelo počinjeno, način izvršenja
krivičnoga djela i druge okolnosti koje ukazuju na nepoželjnost daljnjega
boravka stranca u Republici Hrvatskoj.

(3) Vrijeme se trajanja protjerivanja računa od dana pravomoćnosti odluke
ali se vrijeme provedeno u zatvoru ne uračunava u vrijeme trajanja te mjere.

Glava šesta

OPĆA PRAVILA O ODGOJNIM MJERAMA I O KAŽNJAVANJU MALOLIETNIKA

Važenje posebnih krivičnopravnih odredaba za maloljetnike

Članak 66.

Posebne se odredbe što vrijede za maloljetne počinitelje Krivičnih djela
primjenjuju uz uvjete predviđene u odredbama ove glave i na punoljetne
osobe kad im se sudi za krivična djela što su ih počinili kao maloljetnici,
a iznimno i na osobe koje su počinile krivično djelo kao mlađi punoljetnici.

Isključenje krivičnih sankcija prema djeci

Članak 67.

Prema maloljetniku koji u vrijeme izvršenja krivičnoga djela nije navršio
14 godina (dijete) ne mogu se primjeniti krivične sankcije.

Krivične sankcije prema maloljetnicima

Članak 68.

(1) Maloljetniku koji je u vrijeme izvršenja krivičnoga djela navršio
četrnaest, a nije navršio šesnaest godina (mlađi maloljetnik), mogu se
izreći samo odgojne mjere.

(2) Maloljetniku koji je u vrijeme izvršenja krivičnoga djela navršin
šesnaest, a nije navršio osamnaest godina (stariji maloljetnik), mogu se
izreći odgojne mjere uz uvjete predvidene ovim zakonom, a iznimno mu se
može izreći maloljetnički zatvor.

(3) Sigurnosne mjere mogu se izreći maloljetnicima uz uvjete što ih
predviđa zakon.

(4) Maloljetniku se ne može izreći sudska opomena ni uvjetna osuda.

Svrha odgojnlh mjera I maloljetničkoga zatvora

Članak 69.

Unutar opće svrhe Krivičnih sankcija (članak 4. stavak 2.) svrha je
odgojnih mjera i maloljetničkoga zatvora da se davanjem zaštite i pomoći
maloljetnim počiniteljima krivičnih djela, nadziranjem njih, njihovim strućnim
osposobljavanjem i razvijanjem njihove osobne odgovornosti, osigura njihov
odgoj, preodgoj i ispravan razvoj. Uz to, svrha je maloljetničkoga zatvora
pojačani utjecaj na maloljetne počinitelje da ubuduće ne čine Krivičnih
djela te na druge maloljetnike da ne čine Krivičnih djela.

Vrste odgojnih mjera

Članak 70.

(1) Odgojne su mjere disciplinske, mjere pojačanoga nadzora i zavodske.

(2) Disciplinske se mjere izriću prema maloljetniku prema kojemu nije
potrebno poduzeti trajnije odgojne mjere, a osobito ako je počinio krivično
djelo iz nepromišljenosti ili lakomislenosti.

(3) Mjere poja anoga nadzora izriću se prema maloljetniku prema kojemu
treba poduzeti trajnije odgojne mjere, mjere preodgajanja ili liječenja
s odgovarajućim nadzorom, a nije potrebno njegovo potpuno odvajanja iz
dotadašnje okoline.

(4) Zavodske se mjere izriču prema maloljetniku prema kojemu treba poduzeti
trajnije odgojne mjere, mjere preodgajanja ili liječenja i njegovo potpuno
odvajanje iz dotadašnje okoline. Te mjere ne mogu trajati dulje od pet
godina.

Izmjena odluke o odgojnim mjerama i obustava njihova izvršenja

Članak 71.

Uz uvjete predviđene zakonom sud može obustaviti izvršenje odgojne mjere,
zamijeniti je drugom odgojnom mjerom, vršiti druge izmjene u izrečenoj
odgojnoj mjeri ili odlučiti da se izrečena odgojna mjera ne izvrši, ako
je od njezina izricanja proteklo stanovito vrijeme a izvršenje još nije
započelo.

Kažnjavanje starijih maloljetnika

Članak 72.

Kazniti se može samo krivično odgovoran stariji maloljetnik koji je
počinio krivično djelo za koje je zakonom propisana kazna teža od pet godina
zatvora, a zbog teških posljedica djela i visokoga stupnja Krivične odgovornosti
ne bi bilo opravdano izreći odgojnu mjeru.

Maloljetnički zatvor

Članak 73.

(1) Maloljetnički zatvor ne može biti kraći od jedne godine ni dulji
od deset godina, a izriće se na pune godine ili na pola godine.

(2) Odmjerujući kazne starijemu maloljetniku za određeno krivično djelo
sud ne može izreći maloljetnički zatvor u trajanju duljem od propisane
kazne zatvora za to djelo, ali ga ne obvezuje najmanja propisana mjera
te kazne.

Izricanje odgojnih mjera i maloljetničkoga zatvora za krivična djela
u stjecanju

Članak 74.

(1) Za krivična djela u stjecaju sud izriće maloljetniku samo jednu
odgojnu mjeru odnosno samo kaznu maloljetničkoga zatvora, kad postoje zakonski
uvjeti za izricanje te kazne i kad sud ustanoviti da je treba izreći.

(2) Prema odredbi stavka 1. ovoga članka sud će postupiti i kad nakon
izrečene odgojne mjere odnosno maloljetničkoga zatvora utvrdi da je maloljetnik
prije ili poslije njihova izricanja počinio neko krivično djelo.

Zastara Izvršenja kazne maloljetničkoga zatvora

Članak 75.

Kazna se maloljetničkoga zatvora ne može izvršiti ako protekne:

1) deset godina od osude na maloljetnički zatvor u trajanju više od
pet godina,

2) pet godina od osude na maloljetnički zatvor u trajanju više od tri
godine,

3) tri godine od osude na maloljetnički zatvor u trajanju do tri godine.

Izricanje Krivičnih sankcija punoljetnim osobama za djela što ih počine
kao maloljetnici

Članak 76.

(1) Punoljetnoj se osobi koja je navršila dvadeset i jednu godinu ne
može suditi za krivično djelo što ga je počinila kao mlađi maloljetnik:

(2) Ako punoljetna osoba u vrijeme suđenja nije navršila dvadeset i
jednu godinu, može joj se suditi samo za krivična djela za koja je propisana
kazna teza'od pet godina zatvora. Takvoj osobi sud može izreći samo odgovarajuću
zavodsku odgojnu mjeru. Prosudujući hoće li tu mjeru izreći, sud će uzeti
u obzir sve okolnosti slučaja, a naročito težinu počinjenoga djela, vrijeme
što je proteklo od njegova izvršenja, počiniteljevo vladanje i svrhu te
odgojne mjere.

(3) Punoljetnoj se osobi može za krivično djelo što ga je počinila kao
stariji maloljetnik izreći odgovarajuča zavodska odojna mjera, a uz uvjete
iz članka 72. ovoga Zakona, kazna maloljetničkoga zatvora. Prosuđujući
hoće li i koju će od tih sankcija izreći, sud će uzeti u obzir sve okolnosti
slučaja, a naročito težinu počinjenoga djela, vrijeme koje je proteklo
od njegova izvršenja, počiniteljevo vladanje te svrhu što je treba postići
tim sankcijama.

(4) Iznimno od odredbe stavka 3. ovoga članka, punoljetnoj osobi koja
je u vrijeme sudenja navršila dvadeset i jednu godinu sud može, umjesto
maloljetničkoga zatvora, izreći zatvor ili uvjetnu osudu. Kazna zatvora,
izrečena u tome slučaju ima u pogledu rehabilitacije, brisanja osude i
pravnih posljedica osude isti pravni učinak kao i kazna maloljetničkoga
zatvora.

Izricanje odgojnih mjera mlađim punoljetnim osobama

Članak 77.

(1) Počinitelju koji je kao punoljetan počinio krivično djelo, a u vrijeme
suđenja nije navršio dvadeset i jednu godinu, sud može izreći odgovarajuču
mjeru pojačanog nadzora ili zavodsku mjeru ako se, s obzirom na njegovu
ličnost i okolnosti uz koje je djelo počinio, može očekivati da će se i
odgojnom mjerom postići svrha koja bi se ostvarila izricanjem kazne.

(2) Mlađoj punoljetnoj osobi kojoj je izrečena odgojna mjera sud može,
uz uvjete predviđene ovim Zakonom, izreći sve sigurnosne mjere osim zabrane
obavljanja poziva, djelatnosti ili dužnosti i zabrane javnog istupanja

(3) Izrečena odgojna mjera može trajati najviše do počiniteljeve navršene
dvadeset i treće godine.

Učinak odgojnih mjera i kazne maloljetničkog zatvora

Članak 78.

Odgojne mjere i maloljetnički zatvor ne povlače pravnih posljedica koje
se sastoje u zabrani stjecanja odredenih prava (članak 84. stavak 2.)

Glava sedma

ODUZIMANJE IMOVINSKE KORISTI PRIBAVLJENE KRIVIČNIM DJELOM

Temelj oduzimanja imovinske koristi

Članak 79.

(1) Nitko ne može zadržati imovinsku korist pribavljenu Krivičnim djelom.

(2) Korist iz stavka 1. ovog članka oduzet će se sudskom odlukom kojom
se utvrđuje da je krivično djelo počinjeno, uz uvjete predviđene ovim zakonom.

Način oduzimanja imovinske koristi

Članak 80.

(1) Od počinitelja će se oduzeti novac, predmeti od vrijednosti i svaka
druga imovinska korist što su pribavljeni krivičnim djelom, a ako oduzimanje
nije moguće, počinitelj će se obvezati da plati svotu novca koja odgovara
pribavljenoj imovinskoj koristi.

(2) Imovinska se korist pribavljena krivičnim djelom može oduzeti od
osoba na koje je prenesena bez naknade ili uz naknadu koja ne odgovara
stvarnoj vrijednosti, ako su one znale ili mogle znati da je imovinska
korist pribavljena krivičnim djelom. Kad je imovinska korist prenesena
na bliske srodnike, oduzet će se od njih ako ne dokažu da su kao naknadu
dali punu vrijednost.

Zaštita oštećenika

Članak 81.

(1) Ako je oštećeniku u krivičnom postupku dosuđen imovinskopravni zahtjev,
sud će izreći oduzimanje imovinske koristi ako ona prelazi oštećenikov
dosuđeni imovinskopravni zahtjev.

(2) Oštećenik koji je u krivičnome postupku što se tiče svojega imovinskoga
zahtjeva upućen na parnicu može tražiti da se namiri iz oduzete vrijednosti
ako pokrene parnicu u roku od šest mjeseci od dana pravomoćnosti odluke
kojom je upućen na parnicu i ako u roku od tri mjeseca od dana pravomoćnosti
odluke kojom je utvrđen njegov zahtjev zatraži namirenje iz oduzete vrijednosti.

(3) Oštećenik koji u krivičnom postupku ne prijavi imovinskopravni zahtjev
može zahtijevati namirenje iz oduzete vrijednosti ako je radi utvrđenja
svojega zahtjeva pokrenuo parnicu u roku od tri mjeseca od dana saznanja
za presudu kojom se oduzimlje imovinska korist, a najdalje u roku od dvije
godine od pravomoćnosti odluke o oduzimanju imovinske koristi, i ako u
roku od tri mjeseca od dana pravomoćnosti odluke kojom je utvrđen njegov
zahtjev zatraži namirenje iz oduzete vrijednosti.

Oduzimanje imovinske koristi od organizacije ili zajednice

Članak 82.

Ako je počiniteljevim Krivičnim djelom pribavljena imovinska korist
za organizaciju ili zajednicu, ta će se korist oduzeti od te organizacije
ili zajednice.

Glava osma

PRAVNE POSLJEDICE OSUDE

Nastupanje pravnih posljedica osude

Članak 83.

(1) Osude za određena krivična djela ili na određene kazne mogu imati
za pravnu posljedicu prestanak odnosno gubitak određenih prava ili zabranu
stjecanja određenih prava.

(2) Pravne posljedice osude ne mogu nastupiti kad je za krivično djelo
počinitelju izrečena novčana kazne uvjetna osuda ili sudska opomena ili
kad je počinitelj oslobođen kazne.

(3) Pravne se posljedice osude mogu predvidjeti samo zakonom, i nastupaju
po sili zakona kojim su predviđene.

Vrste pravnih posljedica osude

Članak 84.

(1) Pravne posljedice osude što se odnose na prestanak ili gubitak određenih
prava jesu:

1) Prestanak obavljanja javnih ovlaštenja, određenih poslova ili funkcija
u tijelima vlasti ili javnim poduzećima,

2) prestanak radnog odnosa ili prestanak obavljanja određenoga zvanja,
poziva ili zanimanja

3) gubitak čina vojnoga starješine ili klase vojnog službenika,

4) oduzimanje odlikovanja,

(2) Pravne posljedice osude koje se sastoje u zabrani stjecanja određenih
prava jesu:

1) Zabrana obavljanja javnih ovlaštenja određenih poslova ili funkcija
u tijelima vlasti ili javnim poduzećima,

2) zabrana istupanja u tisku, na radiju, televiziji ili javnim skupovima,
zabrana obavljanja izdavačke djelatnosti ili zabrana sudjelovanja u osnivanju
udruženja.

3) zabrana stjecanja određenog zvanja, poziva ili zanimanja ili unapređenja
u službi,

4) zabrana stjecaja određenih dozvola ili odobrenja koja se daju odlukom
državnih tijela.

Početak i trajanje pravnih posljedica osude

Članak 85.

(1) Pravne posljedice osude nastupaju na dan pravomoćnosti presude,

(2) Pravne posljedice osude koje se sastoje u zabranama stjecanja određenih
prava traju najdulje deset godina od dana izdrzane, oproštene ili zastarjele
kazne, ako za pojedine pravne posljedice nije zakonom propisano kraće trajanje.

(3) Brisanjem osude prestaju pravne posljedice osude.

Glava deveta

REHABILITACIJA, BRISANJE OSUDE I UVJETI ZA DAVANJE PODATAKA IZ KAZNENE
EVIDENCIJE

Rehabilitacija

Članak 86.

(1) Poslije izdržane, oproštene ili zastarjele kazne zatvora ili maloljetničkoga
zatvora osuđene osobe uživaju sva prava utvrđena ustavom, zakonom, drugim
propisima, općim aktima i kolektivnim ugovorima te mogu stjecati sva prava
osim onih koja su im ograničena izrečenom sigurnosnom mjerom ili nastupanjem
pravne posljedice osude.

(2) Odredba stavka 1. ovoga članka vrijedi i za osobe u uvjetnome otpustu,
ako njihova prava nisu ograničena posebnim zakonskim odredbama o uvjetnome
otpustu.

Prestanak sigurnosnih mjera i pravnih posljedica osude na temelju sudske
odluke

Članak 87.

(1) Sud može odlučti da prestanu sigurnosne mjere zabrane obavljanja
poziva djelatnosti ili dužnosti, zabrane javnoga istupanja i zabrane upravljanja
motornim vozilom, ako su protekle tri godine od dana njihova primjenjivanja.

(2) Kad proteknu tri godine od dana izdržane, zastarjele ili oproštene
kazne, sud može odrediti da prestane pravna posljedica osude, koja se odnosi
na zabranu stjecanja određenoga prava.

(3) Prosudujući da li da odredi prestanak sigurnosne mjere odnosno pravne
posljedice osude sud će uzeti u obzir osuđenikovo ponašanje poslije osude,
njegovu spremnost da nadoknadi štetu uzrokovanu Krivičnim djelom i da vrati
imovinsku korist stečenu Krivičnim djelom te druge okolnosti koje ukazuju
na opravdanost prestanka sigurnosne mjere odnosno pravne posljedice osude.

(4) Prestankom se pravnih posljedica osude ne zadire u prava trećih
osoba koja se temelji na osudi.

Brisanje osude

Članak 88.

(1) Osuda o izrečenoj sudskoj opomeni i osuda kojom je počinitelj krivičnoga
djela oslobođen kazne brišu se iz kaznene evidencije ako osuđenik u roku
od jedne godine od dana pravomoćnosti sudske odluke ne počini novo krivično
djelo.

(2) Uvjetna se osuda briše iz kaznene evidencije nakon jedne godine
od kada je proteklo vrijeme kušnje, ne počini li za to vrijeme osuđenik
novoga krivičnog djela.

(3) Osuda na novčanu kaznu briše se iz kaznene evidenćije kad proteknu
tri godine od dana izvrgene, zastarjele ili oproštene kazne, ne počini
li za to vrijeme osuđenik novoga krivičnog djela.

(4) Osude na zatvor do jedne godine i na maloljetnički zatvor brišu
se iz kaznene evidencije kad protekne pet godina od dana izdržane, zastarjele
ili oproštene kazne, ne počini li za to vrijeme osuđenik novoga krivičnog
djela.

(5) Sud može na molbu osuđenika odrediti da se briše iz kaznene evidencije
osuda na zatvor u trajanju više od jedne godine do tri godine, ako je proteklo
pet godina od dana izdržane, zastarjele ili oproštene kazne, a u tome vremenu
osuđenik nije počinio novoga krivičnog djela. Odlučujući o brisanju osude
sud će voditi računa o osuđenikovu vladanju nakon izdržane kazne, o prirodi
krivičnoga djela te o drugim okolnostima što mogu biti od značenja za ocjenu
o opravdanosti brisanja osude.

(6) Osude se ne mogu brisati iz kaznene evidencije za vrijeme trajanja
sigurnosnih mjera.

(7) Ako je u roku za brisanje osude osuđeniku izrečena kazna zatvora
u trajanju više od tri godine, neće se izbrisati ni prijašnje ni kasnije
osude.

(8) Više osuda iste osobe mogu se izbrisati iz kaznene evidencije samo
istodobno, i to ako postoje uvjeti za brisanje svake od tih osuda.

Davanje podataka iz kaznene evidencije

Članak 89.

(1) Podaci iz kaznene evidencije mogu se dati sudu, javnome tužiteljstvu
i tijelima unutarnjih poslova u vezi s Krivičnim postupkom koji se vodi
protiv osobe koja je već bila osuđena, nadležnim tijelima za izvršenje
Krivičnih sankcija i nadležnim tijelima koji sudjeluju u postupku davanja,
amnestije, pomilovanja ili brisanja osude.

(2) Podaci se iz kaznene evidencije mogu, na obrazložen zahtjev, dati
i državnim tijelima, ako još traju određene pravne posljedice osude ili
sigurnosne mjere ili ako za to postoji opravdan interes utemeljen na zakonu.

(3) Kad je osuda izbrisana, podaci se o toj osudi nikome ne daju, osim
sudu, javnom tužiteljstvu i tijelima unutarnjih poslova u vezi s krivičnim
postupkom koji se vodi protiv osobe kojoj je osuda izbrisana.

(4) Nitko nema pravo zahtijevati od građana da podnesu dokaze o svojoj
osuđivanosti ili neosuđivanosti.

(5) Građanima se, na njihov zahtjev, mogu davati podaci o njihovoj osuđivanosti
ili neosuđivanosti samo ako su im ti podaci potrebni radi ostvarivanja
njihovih prava u inozemstvu.

Glava deseta

ZASTARA

Zastara krivičnoga gonjenja

Članak 90.

(1) Ako u ovome Zakonu nije drugačije određeno, krivično se gonjenje
ne može poduzeti kad protekne:

1) dvadeset pet godina od izvršenja krivičnoga djela za koje se prema
zakonu može izreći zatvor u trajanju od dvadeset godina,

2) petnaest godina od izvršenja krivičnoga djela za koje se prema zakonu
može izreći zatvor u trajanju više od deset godina.

3) deset godina od izvršenja krivičnoga djela za koje se prema zakonu
može izreći zatvor u trajanju više od pet godina,

4) pet godina od izvršenja krivičnoga djela za koje se prema zakonu
može izreći zatvor u trajanju više od tri godine,

5) tri godine od izvršenja krivičnog djela za koje se prema zakonu može
izreći zatvor u trajanju više od jedne godine,

6) dvije godine od izvršenja krivičnoga djela za koje se prema zakonu
može izreći zatvor u trajanju od jedne godine ili novčana kazna,

(2) Ako je za krivično djelo propisano više kazna, rok se zastare određuje
prema najtežoj propisanoj kazni.

Tok i prekid zastarijevanja krivičnoga gonjenja

Članak 91.

(1) Zastarijevanje krivičnoga gonjenja počinje od dana kad je krivično
djelo počinjeno.

(2) Zastarijevanje ne teče za vrijeme za koje se prema zakonu gonjenje
ne može otpočeti ili produljiti.

(3) Zastarijevanje se prekida svakom procesnom radnjom koja se poduzimlje
radi gonjenja počinitelja zbog počinjenoga krivičnog djela.

(4) Zastarijevanje se prekida i kad počinitelj dok teče rok zastare
počini isto tako teško ili teže krivično djelo.

(5) Sa svakim prekidom zastarijevanje počinje ponovno teči.

(6) Zastara krivičnoga gonjenja nastaje u svakome slučaju kad protekne
dvaput onoliko vremena koliko se prema zakonu zahtijeva za zastaru krivičnoga
gonjenja.

Zastara izvršenja kazne

Članak 92.

Ako u ovome Zakonu nije drugačije određeno, izrečena se kazna ne može
izvršiti kad protekne:

1) dvadeset pet godina od osude na zatvor u trajanju od dvadeset godina,

2) petnaest godina od osude na zatvor u trajanju više od deset godina,

3) deset godina od osude na zatvor u trajanju više od pet godina.

4) pet godina od osude na zatvor u trajanju više od tri godine,

5) tri godine od osude na zatvor u trajanju više od jedne godine,

6) dvije godine od osude na zatvor u trajanju do jedne godine ili na
novčanu kaznu.

Zastara izvršenja sporednih kazna i sigurnosnih mjera

Članak 93.

(1) Zastara izvršenja novčane kazne kao sporedne kazne nastaje kad proteknu
dvije godine od dana pravomoćnosti presude kojom je ta kazna izrečena.

(2) Zastara izvršenja sigurnosnih mjera obveznoga psihijatrijskog liječenja
i čuvanja u zdravstvenoj ustanovi, obveznoga psihijatrijskog liječenja
na slobodi i oduzimanja predmeta nastaje kad protekne pet godina od dana
pravomoćnosti odluke kojom su te mjere izrečene.

(3) Zastara izvršenja sigurnosnih mjera zabrane obav ljanja poziva,
djelatnosti ili dužnosti, zabrane javnoga istupanja i zabrane upravljanja
motornim vozilom nastaje kad protekne vrijeme za koje su te mjere izrečene.

Tok i prekid zastarijevanja izvršenja kazne

Članak 94.

(1) Zastarijevanje izvršenja kazne počinje od dana kad je presuda postala
pravomoćnom, i ako je uvjetna osud opozvana od dana kad je odluka o opozivu
postala pravomoćnom.

(2) Zastarijevanje ne teče za vrijeme za koje se prem zakonu izvršenje
kazne ne može poduzeti.

(3) Zastarijevanje se prekida svakom radnjom nadle žnoga tijela koja
se poduzimlje radi izvršenja kazne.

(4) Sa svakim prekidom zastarijevanje počinje ponovno teći.

(5) Zastara izvršenja kazne nastaje u svakom slučaj kad protekne dva
put onoliko vremena koliko se prema zakonu zahtijeva za zastaru izvršenja
kazne.

(6) Odredbe st. 2. do 5. ovoga članka odgovarajuće se primjenjuju i
na zastaru izvršenja sigurnosnih mjera.

Nezastarivost krivičnih djela genocida i ratnih zloćina

Članak 95.

Krivično gonjenje i izvršenje kazne ne zastarijeva za krivična djela
predviđena u člancima 119. do 123. ovoga Zakona, a ni za krivična djela
za koja prema međunarodnm ugovorima ta zastara ne može nastupiti.

Glava jedanaesta

AMNESTIJA I POMILOVANJE

Amnestija

Članak 96.

Osobama koje su obuhvaćene aktom amnestije daje se oslobođenje od gonjenja
ili potpuno ili djelomično oslobi đenje od izvršenja kazne, zamjenjuje
se izrečena kazna bla žom kaznom; određuje se brisanje osude, ili se ukida
određena pravna posljedica osude.

Pomilovanje

Članak 97.

(1) Pomilovanjem se poimence određenoj osobi da oslobođenje od gonjenja
ili potpuno ili djelomično oslobođenje od izvršenja kazne, zamjenjuje se
izrečena kazna bl žom kaznom ili uvjetnom osudom, ili se određuje brisanje
osude, ili se ukida odnosno određuje kraće trajanje određene pravne posljedice
osude ili sigurnosne mjere.

(2) Pomilovanjem se može odrediti ukidanje ili kraće trajanje ovih sigurnosnih
mjera: zabrana obavljanja poziva, djelatnosti ili dužnosti, zabrana javnoga
istupanja, zabrana upravljanja motornim vozilom počiniteljima koji su vozači
po zanimanju ili protjerivanje stranaca iz zemlje.

Učinak amnestije i pomilovanja na prava trećih osoba

Članak 96.

Davanjem amnestije ili pomilovanja ne zadire prava trećih osoba koja
se temelje na osudi.

Glava dvanaesta

VAŽENJE KRIVIČNOGA ZAKONA REPUBLIKE HRVATSKE PREMA MJESTU IZVRŠENJA
KRIVIČNOGA DJELA

Važenje hrvatskoga krivičnog zakonodavstva za svakoga tko na teritoriju
Republike Hrvatske počini krivično djelo

Članak 99.

(1) Hrvatsko krivično zakonodavstvo važi za svakoga tko na teritoriju
Republike Hrvatske počini krivično djelo.

(2) Hrvatsko krivično zakonodavstvo važi i za svakoga tko počini krivično
djelo na domaćem brodu, bez obzira na to gdje se brod nalazio u vrijeme
izvršenja djela.

(3) Hrvatsko krivično zakonodavstvo važi i za svakoga tko počini krivično
djelo u domaćem civilnom zrakoplovu dok je u letu, ili u domaćem vojnom
zrakoplovu, bez obzira na to gdje se zrakoplov nalazio u vrijeme izvršenja
djela.

Važenje hrvatskoga krivičnog zakonodavstva za određena krivična djela
učinjena u inozemstvu

Članak 100.

Hrvatsko krivično zakonodavstvo važi za svakoga tko u inozemstvu počini
krivično djelo iz Glave devetnaeste Krivičnog zakona Republike Hrvatske
("Narodne novine" br. 31/93 - pročišćeni tekst), krivično djelo
iz članka 106 članka 107, do članka 110., članka 111. članka 112, članka
113, članka 114. do članka 117., ili iz članka 148. ovoga Zakona ako se
krivotvorenje odnosi na domaći novac, kao i za kaznena djela iz Zakona
o kaznenim djelima podrivačke i teroristioke djelatnosti protiv državnog
suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske ("Narodne
novine", br. 74/92.).

Važenje hrvatskoga krivičnog zakonodavstva za državljanina Republike
Hrvatske koji počini krivično djelo u inozemstvu

Članak 101.

Hrvatsko krivično zakonodavstvo važi za državljanina Republike Hrvatske
i kad u inozemstvu počini koje drugo krivično djelo osim krivičnih djela
navedenih u članku 100. ovoga Zakona, ako se zatekne na teritoriju Republike
Hrvatske ili joj bude izručen.

Važenje hrvatskoga krivičnog zakonodavstva za stranca koji počini krivično
djelo u inozemstvu

Članak 102.

(1) Hrvatsko krivično zakonodavstvo važi i za stranca koji izvan teritorija
Republike Hrvatske počini prema njoj ili njezinu državljaninu krivično
djelo i kad nije riječ o Krivičnim djelima navedenim u članku 100. ovoga
Zakona, ako se zatekne na teritoriju Republike Hrvatske ili joj bude izručen.

(2) Hrvatsko krivično zakonodavstvo važi i za stranca koji prema stranoj
državi ili prema strancu počini u inozemstvu krivično djelo za koje se
prema tome zakonodavstvu može izreći zatvor u trajanju od pet godina ili
teža kazna, kad se zatekne na teritoriju Republike Hrvatske, a ne bude
izručen stranoj državi. Ako ovim Zakonom nije drugačije određeno, sud u
takvu slučaju ne može izreći težu kaznu od one koja je propisana zakonom
zemlje u kojoj je krivično djelo počinjeno.

Posebni uvjeti za gonjenje

Članak 103.

(1) Ako je u slučajevima iz čl. 99. ovoga Zakona pokrenut ili dovršen
krivični postupak u stranoj državi gonjenje će se u Republici Hrvatskoj
poduzeti samo na temelju odobrenja javnog tužitelja Republike Hrvatske.

(2) U slučajevima iz čl. 101. i 102. ovoga Zakona gonjenj se neće poduzeti:

1) ako je počinitelj potpuno izdržao kaznu na koju je u inozemstvu osuđen,

2) ako je počinitelj u inozemstvu pravomoćnom presu dom oslobođen ili
mu je kazna zastarjela ili oproštena

3) ako se za krivično djelo prema stranome zakonu goni na oštećenikov
zahtjev, a takav zahtjev nije podnesen.

(3) U slučajevima iz čl.101. i 102. ovoga Zakona gonjenj će se poduzeti
samo kad se za krivično djelo kažnjava prema-zakonu zemlje u kojoj je djelo
učinjeno. Kad se u slućajevima iz članka 101. i 102. stavku 1. ovoga Zakona
prem zakonu zemlje kojoj je djelo učinjeno za to krivično djelo ne kažnjava,
gonjenje se može poduzeti samo na temelju odobrenja javnog tužitelja Republike
Hrvatske.

(4) Samo se na temelju odobrenja javnog tužitelja Republike Hrvatske
u Republici Hrvatskoj može poduzeti go njenje u slučajevima iz članka 102.
stavka 2. ovoga Zakona bez obzira na zakon zemlje u kojoj je krivično djelo
počinjeno, ako je riječ o djelu koje je u vrijeme kad je počinjen smatrano
Krivičnim djelom prema općim pravnim načelima priznanima od međunarodne
zajednice.

(5) U slučajevima iz članka 99. ovoga Zakona gonjenje se stranca može,
uz uvjet uzajamnosti, ustupiti stranoj državi.

Uračunavanje pritvora i kazne izdržane u Inozemstvu

Članak 104.

Pritvor, lišenje slobode u postupku izručivanja te kazna što ju je počinitelj
izdržao, na temelju presude inozem nogsuda, uračunat će se u kaznu što
je izrekne domaćisuc za isto krivično djelo, a ako kazne nisu iste vrste,
uračunavanje će se provesti prema ocjeni suda.

Glava trinaesta

ZNAČENJE IZRAZA U OVOME ZAKONU

Članak 105.

(1) Pod teritorijem Republike Hrvatske razumijevaju se kopneno područje,
rijeke, jezera, prokopi, unutrašnje morske vode, teritorijalno more, te
zračni prostor iznad tih područja.

(2) Po pojmom vojne osobe smatraju se: vojnik na odsluženju vojne obveze,
kadet vojne škole, djelatni dočasnik časnik ili vojni službenik, osoba
iz pričuvnog sastava vojni obveznik dok se nalazi na izvršavanju vojne
obveze , civilna osoba koja obavlja određenu vojnu dužnost.

(3) Kad je kao počinitelj određenih krivičnih djela označena službena
ili vojna osoba, osobe navedene u stavku 2. ovoga članka mogu biti počinitelji
tih djela, ako iz obilježja pojedinog djela ili iz pojedinoga propisa ne
proizlazi da počinitelj može biti samo neka od tih osoba.

(4) Isprava je svaki predmet koji je podoban ili odreder da služi kao
dokaz kakve činjenice koja ima vrijednost za pravne odnose.

(5) Novac je kovani i papirnati novac koji je na temelju zakona u opticaju
u Republici Hrvatskoj ili stranoj državi

(6) Pod znacima za vrijednost smatraju se i strani znaci za vrijednost.

(7) Silom se smatra i primjena hipnoze ili omamljujućih sredstava u
svrhu da se netko protiv svoje volje dovede u nesvjesno stanje ili onesposobi
za otpor.

(8) Motornim se vozilom smatra svako prometno sredstvo na motorni pogon
u kopnenome, vodenome i zračnome prometu.

POSEBNI DIO

Glava četrnaesta

KRIVIČNA DJEIA PROTIV SIGURNOSTI REPUBLIKE HRVATSKE

Priznavanje kapitulacije i okupacije

Članak lo6.

Građanin Republike Hrvatske koji potpiše ili prizna kapitulaciju ili
koji prihvati ili prizna okupaciju Republike Hrvatske ili pojedinoga njezina
dijela, kaznit će se zatvorom najmanje deset godina ili kaznom zatvora
od dvadeset godina.

Sprečavanje borbe protiv neprijatelja

Članak 107.

(1) Građanin Republike Hrvatske koji za vrijeme rata ili oružanog sukoba
sprečava građane Republike Hrvatske ili građane njezinih saveznika da vode
borbu protiv neprijatelja,

kaznit će se zatvorom najmanje pet godina.

(2) Građanin Republike Hrvatske koji za vrijeme rata ili oružanoga sukoba
propagandom ili na drugi način odvraća građane Republike Hrvatske ili građane
njezinih saveznika da vode borbu protiv neprijatelja, kaznit će se zatvorom
najmanje jednu godinu.

Služba u neprijateljskoj vojsci

Članak 108.

(1) Građanin Republike Hrvatske koji za vrijeme rata ili oružanog sukoba
služi u neprijateljshoj vojsci ili u drugim neprijateljskim oružanim formacijama,
ili sudjeluje u ratu ili u oružanome sukobu kao borac protiv Republike
Hrvatske ili njezinih saveznika,

kaznit će se zatvorom najmanje tri godine.

(2) Tko vrbuje građane Republike Hrvatske za službu u neprijateljskoj
vojsci ili u drugim neprijateljskim oružanim formacijama ili za sudjelovanje
u ratu ili u oružanome sukobu protiv Republike Hrvatske ili njezinih saveznika
kaznit će se zatvorom najmanje pet godina.

Pomaganje neprijatelja

Članak 109.

(1) Građanin Republike Hrvatske koji,za vrijeme rata pomaže neprijatelju
u provedbi rekvizicije, oduzimanju hrane ili drugih dobara ili u provedbi
kakvih drugih prinudnih mjera prema stanovništvu, kaznit će se zatvorom
najmanje jednu godinu.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se Građanin Republike
Hrvatske koji za vrijeme rata politički ili gospodarski surađuje s neprijateljem.

Potkopavanje vojne ili obrambene moći

Članak 110.

(1) Tko uništi učini neupotrebljivima ili omogući da prijedu u neprijateljske
ruke obrambena postrojenja, obrambeni objekti, položaji, naoružanje ili
druga vojna i obrambena sredstva ili preda trupe neprijatelju, ili na drugi
način omete ili dovede u opasnost vojne i obrambene mjere, kaznit će se
zatvorom najmanje tri godine.

(2) Građanin Republike Hrvatske koji počini djelo iz stavka 1. ovoga
članka u namjeri da pomogne neprijatelju, kaznit će se zatvorom najmanje
pet godina.

Špijunaza

Članak 111.

(1) Tko tajne vojne, ekonomske ili službene podatke ili dokumente saopći,
preda ili učini pristupačnim stranoj državi, stranoj organizaciji ili osobi
koja im služi,

kaznit će se zatvorom najmanje tri godine.

(2) Tko za stranu drzavu ili organizaciju stvara obavještajnu službu
u Republici Hrvatskoj ili njome rukovodi,

kaznit će se zatvorom najmanje pet godina.

(3) Tko stupi u stranu obavještajnu službu prikuplja za nju podatke
ili na drugi način pomaže njezin rad,

kaznit će se zatvorom od jedne do deset godina.

(4) Tko pribavlja tajne podatke ili dokumente u namjeri da ih saopći
ili preda stranoj državi, stranoj organizaciji ili osobi koja im služi,

kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(5) Ako je djelo iz st. (1) i (2) ovog članka uzrokovalo teške posljedice
za sigurnost, ekonomsku ili vojnu moć zemlje,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

(6) Tajnima se smatraju oni vojni, ekonomski ili službeni podaci i dokumenti
koji su zakonom, drugim propisima ili odlukom nadležnog tijela donesenim
na temelju zakona proglašeni tajnim, te podaci i dokumenti što su dostupni
samo određenom krugu osoba, a moraju se držati tajnim, jer bi njihovo odavanje
uzrokovalo teške štetne posljedice za sigurnost i obranu zemlje ili ekonomski
interes zemlje.

Odavanje državne tajne

Članak 112.

(1) Tko neovlašteno nepozvanoj osobi saopći, preda ili učini pristupačnim
podatke ili dokumente koji su mu povjereni, a državna su tajna,

kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina. (2) Tko drugoj
osobi saopći podatke ili dokumente za koje zna da su držsvna tajna, a do
kojih je protupravno došao,

kaznit će se zatvorom do pet godina.

(3) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno za vrijeme ratnoga
stanja ili neposredne ratne opasnosti ili je dovelo do ugrozavanja sigurnosti,
ekonomske ili vojne moći Republike Hrvatske,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje tri godine. (4) Ako je djelo
iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj će se kazniti
zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(5) Državnom tajnom smatraju se podaci ili dokumenti koji su zakonom,
drugim propisom ili odlukom nadležnog tijela donesenim na temelju zakona
proglašeni državnom tajnom i čije je odavanje imalo ili je moglo imati
štetne posljedice za političke, ekonomske ili vojne interese zemlje. Upućivanje
i prebacivanje na teritorij Republike Hrvatske

oružanih skupina, oružja i municije.

Članak 113.

Tko upućuje ili prebacuje na teritorij Republike Hrvatske skupine, teroriste,
špijune, diverzante, oružje, eksploziv, otrove, opremu, municiju ili drugi
materijal za izvršenje krivičnih djela iz ove glave, kaznit će se zatvorom
od jedne godine do deset godina.

Povreda teritorijalnog suvereniteta

Članak 114.

Tko kršeći pravila međunarodnoga prava prodre na teritorij Republike
Hrvatske, kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

Udruživanje radi neprijateljske djelatnosti

Članak 115.

(1) Tko stvara zavjeru bandu, skupinu ili drugo udruženje osoba radi
vršenja Krivičnih djela iz članka 106., članka 107. i 108. stavka (2),
članka 109., 110. i 113. ovoga Zakona,

kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(2) Tko postane pripadnikom nekoga udruženja iz stavka 1. ovoga članka,
kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(3) Počinitelj djela iz stavka (1) ovoga članka koji, otkrivanjem udruženja
ili na drugi način, spriječi izvršenje Krivičnih djela predvidenih u stavku
(1) ovoga članka, kaznit će se zatvorom do tri godine, a može se i osloboditi
kazne.

(4) Pripadnik udruženja iz stavka (2) ovoga članka koji otkrije udruženje
prije nego što je u njegovu sastavu ili za njega počinio neko krivično
djelo predviđeno u stavku (1)ovoga članka, kaznit će se zatvorom do jedne
godine, a može se i osloboditi kazne.

Pružanje pomoći počinitelju poslije počinjenoga krivičnog djela

Članak 116.

(1) Tko počinitelja nekoga krivičnog djela iz članka 106., do 110.,111.,112.,113.,114.
i 115. ovog Zakona krije, daje mu sklonište, hranu, materijal, novac i
druga sredstva, služe mu za održavanje veze, ili tko poduzimlje radnje
upravljene na ometanju otkrivanja ili hvatanja počinitelja, ili mu na drugi
način pomaže kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(2) Kazna za djelo iz stavka 1. ovoga članka ne može biti teža ni po
vrsti ni po visini od kazne propisane za krivično djelo za koje je pružena
pomoć.

(3) Neće se kazniti osoba kojoj je počinitelj djela navedenih u stavku
(1) ovoga članka bračni drug, osoba koja s njim živi u trajnoj izvanbračnoj
zajednici te srodnik po krvi u prvoj liniji, brat ili sestra, posvojitelj
ili posvojenik i njihovi bračni drugovi ili osobe s kojima žive u trajnoj
izvanbračnoj zajednici.

Kažnjavanje za pripremanje

Članak 117.

Tko priprema izvršenje krivičnog djela iz članka 106\_ članka 110. i
članka 111. stavka 1. i 2. ovoga Zakona, kaznit će se zatvorom od jedne
godine do deset godina.

Kažnjavanje za najteže oblike krivičnih djela

Članak 118.

(1) Za krivično djelo iz članka 109. i 110. ovoga Zakona kojega je posljedica
smrt jedne osobe ili više osoba, ili koje je izazvalo opasnost za život
ljudi ili je praćeno teškim nasiljem ili velikim razaranjem ili je ugrozilo
sigurnost, ekonomske ili vojne snage zemlje,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje deset godina

(2) Ako je pri izvršenju djela iz stavka 1.ovoga članka počinitelj s
umišljajem lišio života jednu osobu ili više osoba,

kaznit će se zatvorom najmanje deset godina ili kaznom zatvora od dvadeset
godina.

(3) Kaznom iz stavka 2. ovoga članka kaznit će se i tko počini krivično
djelo iz članka 111, 113. i 115. ovoga Zakona za vrijeme ratnog stanja
ili u slučaju neposredne ratne opasnosti.

Glava petnaesta

KRIVIČNA DJELA PROTIV ČOVJEČNOSTI I MEĐUNARODNOGA PRAVA

Genocid

Članak 119.

Tko u namjeri da potpuno ili djelomično uništi neku nacionalnu, etničku,
rasnu ili vjersku skupinu naredi da se članovi skupine ubijaju ili da im
se nanose teške tjelesne ozljede ili da im se teško narušava tjelesno ili
duševno zdravlje, ili da se stanovništvo prinudno raseljava ili da se skupina
stavi u takve životne uvjete koji bi doveli do njezina potpuna ili djelomična
istrebljenja ili da se primijene mjere kojima se sprečava radanje između
pripadnika skupine, ili da se provodi prinudno preseljavanje djece u drugu
skupinu ili tko u istoj nakani počini neko od navedenih djela,

kaznit će se zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora od dvadeset
godina.

Ratni zločin protiv civilnog stanovništva

Članak 120.

(1) Tko kršeći pravila međunarodnoga prava za vrijeme rata, oružanoga
sukoba ili okupacije naredi da se izvrši napad na civilno stanovništvo,
naselje, pojedine civilne osobe ili osobe onesposobljene za borbu, kojega
je posljedica smrt, teška tjelesna ozljeda ili teško narušavanje zdravlja
ljudi, napad bez izbora cilja kojim se pogađa civilno stanovništvo, da
se civilno stanovništvo ubija, muči ili da se nečovječno postupa prema
njemu, ili da se nad njim obavljaju biološki, medicinski ili drugi znanstveni
pokusi. da se uzimaju tkiva ili organi radi transplantacije, ili da mu
se nanose velike patnje ili ozljede tjelesnoga integriteta. ili zdravlja,
da se provodi raseljavanje ili preseljavanje ili prinudno odnarodnjivanje
ili prevođenje na drugu vjeru, prinuđivanje na prostituciju ili silovanje
da se primjenjuju mjere zastrašivanja i terora, uzimaju taoci, primjenjuje
kolektivno kažnjavanje, protuzakonito odvođenje u koncentracione logore
i druga protuzakonita zatvaranja, će se provodi lišavanje prava na propisno
i nepristrano suđenje, prinuđivanje na službu u oružanim snagama neprijateljske
sile ili u njezinoj obavještajnoj službi ili administraciji, da se prinuđuje
na prinudni rad, izgladnjuje stanovništvo, provodi konfiskacija imovine,
da se pljačka imovina stanovništva, protuzakonito i samovoljno uništava
ili prisvaja u velikim razmjerima imovinu što nije opravdano vojnim potrebama,
uzima nezakonite i nerazmjerno velike kontribucije i rekvizicije, smanjuje
vrijednost domaćega novca ili protuzakonito izdaje novac, ili tko počini
neko od navedenih djela, kaznit će se zatvorom najmanje pet godina ili
kaznom zatvora od dvadeset godina.

(2) Kaznom iz stavka (1) ovoga članka kaznit će se tko kršeći pravila
međunarodnog prava za vrijeme rata, oružanoga sukoba ili okupacije naredi
da se izvrši napad na objekte posebno zaštićene međunarodnim pravom i objekte
i postrojenja s opasnom snagom kao što su brane, nasipi i nuklearne elektrane,
da se bez izbora cilja pogađaju civilni objekti koji su pod posebnom zaštitom
međunarodnog prava, nebranjena mjesta i demilitarizirane zone, dugotrajno
i velikih razmjera oštećenje prirodne okoline koje može štetiti zdravlju
ili opstanku stanovništva ili tko počini neko od navedenih djela.

(3) Tko kršeći pravila međunarodnoga prava za vrijeme rata, oružanoga
sukoba ili okupacije, kao okupator, naredi ili izvrši preseljenje dijelova
svojega civilnog stanovništva na okupirani teritorij, kaznit će se zatvorom
najmanje pet godina.

Ratni zločin protiv ranjenika i bolesnika

Članak 121.

Tko kršeći pravila međunarodnoga prava za vrijeme rata ili oružanoga
sukoba naredi da se ranjenici, bolesnici, brodolomci ili sanitetsko ili
vjersko osoblje ubija, mući ili da se prema njima nečovječno postupa, da
se nad njima obavljaju biološki, medicinski ili drugi znanstveni pokusi,
da se uzimaju tkiva ili organi radi transplantacije, ili da im se nanose
velike patnje ili ozljede tjelesnoga integriteta ili zdravlja, ili da se
protuzakonito i samovoljno uništavaju ili prisvajaju u velikim razmjerima
materijal, sredstva sanitetskog transporta i zalihe sanitetskih ustanova
ili jedinica, što nije opravdano vojnim potrebama, ili tko počini neko
od navedenih djela, kaznit će se zatvorom najmanje pet godina ili kaznom
zatvora od dvadeset godina.

Ratni zločin protiv ratnih zarobljenika

Članak 122.

Tko kršeći pravila međunarodnoga prava naredi da se ratni zarobljenici
ubijaju, muče ili da se prema njima nečovječno postupa, nad njima obavljaju
biološki, medicinski ili drugi znanstveni pokusi, da se uzimaju tkiva ili
organi radi transplantacije, da im se nanose velike patnje ili ozljede
tjelesnoga integriteta ili zdravlja, da se prinuđuju na obavljanje službe
u neprijateljskim oruenim snagama, ili da se lišavaju prava na propisano
i nepristrano suđenje, ili tko počini neko od navedenih djela, kaznit če
se zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

Organiziranje grupe i poticanje na počinjenje,genocida I ratnih zločina

Članak 123.

(1) Tko organizira skupinu radi vršenja krivičnih djela iz članka 119.
do 122. ovoga Zakona,

kaznit će se zatvorom najmanje pet godina.

(2) Tko postane pripadnikom skupine iz stavka 1. ovoga članka, kaznit
će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(3) Pripadnik skupine iz stavha 1. ovoga članka koji otkrije skupinu
prije nego što je u njezinu sastavu ili za nju počinio krivično djelo,

kaznit će se zatvorom do tri godine, a može se i osloboditi kazne.

(4) Tko poziva ili potiče na počinjenje krivičnih djela iz članka 110.
do 122. ovoga Zakona, kaznit će se zatvorom od jedne do deset godina.

Protupravno ubljanje i ranjavanje neprijatelja

Članak 124.

(1) Tko kršeći pravila međunarodnogs prava za vrijeme rata ili oružanoga
sukoba ubije ili rani neprijatelja koji je odložio oružje ili se bezuvjetno
predao ili nema sredste va za obranu,

kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(2) Ako je ubojstvo iz stavka 1. ovoga članka počinjen na okrutan ili
podmukao način, iz koristoljublja ili iz drugih niskih pobuda, ili ako
je ubijeno više ljudi,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje deset godi na ili kaznom
zatvora od dvadeset godina.

(3) Tko kršeći pravila međunarodnoga prava za vrije me rata ili oružanog
sukoba naredi da u borbi ne smije biti preživjelih pripadnika neprijatelja
ili vodi borbu protiv ne prijatelja na toj osnovi, kaznit će se ga zatvorom
najmanje pet godina ili kaznon zatvora od dvadeset godina.

Protupravno oduzimanje stvari od ubijenih i ranjenih , na bojištu

Članak 125.

(1) Tko naredi da se protupravno oduzimaju stvari od ubijenih ili ranjenih
na bojištu, ili tko oduzme te stvari,

kaznit će se zatvorom od jedne godine do pet godina (2) Ako je djelo
iz stavka 1. ovoga članka počinjeno na okrutan način,

počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

Upotreba nedopuštenih sredstava borbe

Članak 121.

(1) Tko za vrijeme rata ili oružanoga sukoba naredi da se upotrijebe
borbena sredstva ili način borbe koji su za branjeni pravilima međunarodnoga
prava, ili ih sam upotrijebi,

kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu. (2) Ako je zbog djela iz
stavka 1. ovoga članka poginuli više ljudi, počinitelj će se kazniti zatvorom
najmanje pet godint ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

Povreda parlamentara

Članak 127.

Tko kršeći pravila međunarodnoga prava za vrijemi rata ili oružanoga
sukoba vrijeđa, zlostavlja ili zadrži parlamentara ili njegovu pratnju
ili im spriječi povratak ili na drugi način povrijedi njihovu nepovredivost
kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

Surovi postupak s ranjenima, bolesnicima i ratnim zarobljenicima

Članak 121.

Tko kršeći pravila međunarodnoga prava surovo po stupa s ranjenicima,
bolesnicima ili ratnim zarobljenicima ili onemogućuje ili sprečava da se
koriste pravila koja in prema tim pravilima pripadaju, kaznit će se zatvorom
od šest mjeseci do pet godina .

Neopravdana odgoda repatrijacije ratnih zarobljenika

Članak 129.

Tko kršeći pravila međunarodnoga prava, nakon zavr šenog rata ili oružanog
sukoba naredi ili izvrši neopravda nu odgodu repatrijacije ratnih zarobljeniha
ili civilnih osoba, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina

Uništavanje kulturnih i povijesnih spomenika

Članak 130.

(1) Tko kršeći pravila međunarodnoga prava za vrijeme rata ili oružanog
sukoba uništava kulturne ili povijesne spomenike i gradevine, ili ustanove
namijenjene znanosti, umjetnosti, odgoju i humanitarnim svrhama, kaznit
će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(2) Ako je radnjom iz stavka (1) ovoga članka uništen jasno prepoznatljiv
objekt koji je kao kulturno i duhovno nasljeđe naroda pod posebnom zaštitom
međunarodnoga prava,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

Poticanje na agresivni rat

Članak 131.

Tko pozivlje ili potiče na agresivni rat: kaznit će se zatvorom od jedne
godine do deset godina.

Zloupotreba međunarodnih znakova

Članak 132.

(1) Tko zloupotrijebi ili neovlašteno nosi zastavu ili znak Organizacije
ujedinjenih naroda, ili znake ili zastavu Crvenog križa ili znake koji
njima odgovaraju, ili druge priznane međunarodne znake kojima se obilježavaju
određeni objekti radi zaštite od vojnih operacija,

kaznit će se zatvorom do tri godine.

(2) Tko djelo iz stavka 1. ovoga članka počini u području ratnih operacija,

kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

Rasna i druga diskriminacija

Članak 133.

(1) Tko na temelju razlike u rasi, boji kože, nacionalnosti ili etničkome
podrijetlu krši osnovna ljudska prava i slobode priznane od međunarodne
zajednice,

kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina. (2) Kaznom iz stavka
1. ovoga članka kaznit će se tko progoni organizacije ili pojedince zbog
njihova zalaganja za ravnopravnost ljudi.

(3) Tko širi ideje o nadmoćnosti jedne rase nad drugom, ili propagira
rasnu mržnju ili potiče na rasnu diskriminaciju, kaznit će se zatvorom
od tri mjeseca do tri godine.

Utemeljivanje ropskog odnosa i prijevoz osoba u ropskome odnosu

Članak 134.

(1) Tko kršeći pravila međunarodnoga prava stavi drugoga u ropski ili
njemu sličan odnos ili ga drži u takvom odnosu, kupi, proda, preda drugoj
osobi ili posreduje u kupnji, prodaji ili predaji ovakve osobe ili potiče
drugoga da proda svoju slobodu ili slobodu osobe koju uzdržava ili se o
njoj brine, kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(2) Tko prevozi ljude koji se nalaze u ropskome odnosu iz jedne zemlje
u drugu,

kaznit će s zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(3) Tko djelo iz st. (1) i (2) ovoga članka počini prema maloljetnoj
osobi, kaznit će se zatvorom najmanje pet godina.

Međunarodni terorizam

Članak 135.

(1) Tko u namjeri da naškodi stranoj državi, oslobodilačkom pokretu
ili međunarodnoj organizaciji izvrši otmicu neke osobe ili neko drugo nasilje,
uzrokuje eksploziju ili požar ili kakvom općeopasnom radnjom ili općeopasnim
sredstvima izazove opasnost za život ljudi i imovinu velike vrijednosti,
kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(2) Ako je zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila smrt jedne
osobe ili više osoba, počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

(3) Ako je pri izvršenju djela iz stavka (1) ovoga članka neka osoba
s umišljajem lišena života, počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje
deset godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

(4) Gonjenje za krivično djelo iz ovoga članka poduzima se po odobrenju
javnog tužitelja Republike Hrvatske.

Ugrožavanje osoba pod međunarodnom zaštitom

Članak 136.

(1) Tko prema osobi pod međunarodnopravnom zaštitom izvrši otmicu ili
neko drugo nasilje, ili napadne na njegove službene prostorije, privatni
stan ili prijevozno sredstvo,

kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(2) Ako je zbog djela iz stavka (1) ovoga članka nastupila smrt jedne
osobe ili više osoba,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

(3) Ako je pri izvršenju djela iz stavka (1) ovoga članka neka osoba
s umišljanjem lišena života, počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje
deset godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

(4) Tko ugrozi sigurnost osobe iz stavka (1) ovoga članka ozbiljnom
prijetnjom da će napasti nju, njezine službene prostorije, privatni stan
ili prijevozno sredstvo, kaznit će se zatvorom od jedne do deset godina.

Uzimanje talaca

Članak 137.

(1) Tko izvrši otmicu neke osobe i prijeti da će je ubiti, povrijediti
ili zadrži kao taoca u namjeri da prinudi neku državu ili međunarodnu organizaciju
da nešto učini ili ne učini kao izričiti ili prešutni uvjet za oslobađanje
taoca, kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(2) Ako je zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila smrt otete
osobe,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina. (3) Ako je pri
izvršenju djela iz stavka 1. ovoga članka počinitelj otetu osobu s umišljajem
lišio života. kaznit će se zatvorom najmanje deset godina ili kaznom zatvora
od dvadeset godina. ,

Glava šesnaesta

KRIVIČNA DJELA PROTIV UGLEDA STRANE DRŽAVE ILI MEĐUNARODNE ORGANIZACIJE

Povreda ugleda strane države

Članak 138.

Tko javno izloži poruzi stranu državu, njezinu zastavu, grb ili himnu,
ili poglavara strane države ili diplomatskoga predstavnika strane države
u Republici Hrvatskoj. kaznit će se zatvorom do tri godine.

Povreda ugleda međunarodne organizacije

Članak 139.

Tko javno izloži poruzi Organizaciju ujedinjenih naroda, Međunarodni
crveni križ ili drugu međunarodnu organizaciju koju priznaje Republika
Hrvatska ili njihove predstavnike, kaznit će se zatvorom do tri godine.

Gonjenje za krlvična djela protiv ugleda strane države i međunarodne
organizacije

Članak 140.

Gonjenje za krivična djela iz točke 138. i 139. ovoga Zakona poduzimlje
se na temelju odobrenja javnog tužitelja Republike Hrvatske, koji takvo
odobrenje može dati nakon pribavljenog pristanka države ili osobe prema
kojoj je počinjeno djelo.

Glava sedamnaesta

KRIVIČNA DJELA PROTIV GOSPODARSTVA I JEDINSTVA HRVATSKOG TRŽIŠTA

Povreda ravnopravnosti u obavljanju gospodarske djelatnosti

Članak 141.

(1) Tko zloupotrebom svojega službenog položaja ili ovlaštenja ograniči
slobodno kretanje i udruživanje rada i sredstava reprodukcije na određenome
području, uskrati ili ograniči pravo poduzeća da se na određenome području
bavi prometom robe i usluga, stavi poduzeće u neravnopravan položaj prema
drugim organizacijama što se tiče uvjeta za rad ili za obavljanje prometa
robe i usluga, ili ograniči slobodnu razmjenu robe i usluga,

kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se tko iskoristi svoj
društveni položaj ili utjecaj da bi se počinilo djelo iz toga stavka.

Povreda ravnopravnosti u zapošljavanju

Članak 142.

Tko uskrati ili ograniči pravo građanina na slobodno zapošljavanje na
cijelome teritoriju Republike Hrvatske uz jednake uvjete što vrijede u
mjestu zapošljavanja, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

Stvaranje monopolističkoga položaja i izazivanje poremećaja na tržištu

Članak 143.

(1) Tko u poduzeću ili drugoj pravnoj osobi, sklopi sporazum kojim se
druga organizacija odnosno zajednica ograničuje u slobodnome prometu robe
ili usluga na određenome području ili s određenim organizacijama, ili sklopi
sporazum kojim se na drugi način stvara monopolistički položaj organizacije
na tržištu, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

Nelojalna konkurencija u poslovlma vanjskotrgovinskog prometa

Članak 144.

(1) Zastupnik poduzeća koji, znajući da je drugo domaće poduzeće postiglo
prethodni sporazum s inozemnom tvrtkom o poslu vanjskotrgovinskog prometa
ili da predstoji sklapanje ugovora o tome poslu, dade ponudu toj tvrtki
za prodaju ili kupnju iste vrste robe odnosno za obavljanje iste usluge,
pa zbog toga inozemna tvrtka odustane od sklapanja ugovora ili se ugovor
sklopi uz nepovoljnije uvjete za domaće poduzeće, kaznit će se zatvorom
od šest mjeseci do pet godina.

(2) Ako je počinitelj djela iz stavka 1. ovoga članka postigao osobnu
korist, kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

Neovlaštena upotreba tuđe tvrtke

Članak 145.

Tko se u namjeri da zavara kupce ili korisnike usluga posluži tuđom
tvrtkom, tuđim žigom ili zaštitnim znakom ili tuđom posebnom oznakom robe,
ili unese pojedina obilježja oznaka u svoju tvrtku, svoj žig ili zaštitni
znak ili u svoju posebnu oznaku robe,

kaznit će se zatvorom do tri godine.

Neovlašteno posredovanje ili zastupanje u poslovima vanjskotrgovinskog
prometa

Članak 146.

(1) Tko se neovlašteno bavi posredovanjem ili zastupanjem u poslovima
vanjskotrgovinskog prometa, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet
godina.

(2) Ako je počinitelj djela iz stavka 1. ovoga članka organizirao mrežu
posrednika ili je postigao znatnu imovinsku korist, kaznit će se zstvorom
od jedne godine do deset godina.

Trgovina zlatnim novcem ili zlatom

Članak 147.

(1) Tko se protivno propisima bavi trgovinom zlatnim novcem ili zlatom
u vrijednosti iznad dvjesto tisuća hrvatskih dinara, kaznit će se zatvorom
do tri godine.

(2) Ako je počinitelj djela iz stavka 1. ovoga članka organizirao mrežu
preprodavača ili posrednika, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet
godina.

(3) Zlatni novac ili zlato što je bilo predmetom djela iz stavka 1.
i 2. ovoga članka oduzet će se.

Krivotvorenje novca

Članak 148.

(1) Tko napravi lažan novac u namjeri da ga stavi u opticaj kao pravi,
ili tko preinači pravi novac u namjeri da ga stavi u opticaj ili tko takav
lažni novac stavi u opticaj,

kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se tko pribavlja lažni
novac u namjeri da ga stavi u opticaj kao pravi.

(3) Ako je zbog djela iz stavka 1. i 2. ovoga članka došlo do poremečaja
u priaredi zemlje,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

(4) Tko lažni novac što ga je primio kao pravi stavi u opticaj ili tko
znade da je načinjen lažni novac ili da je lažni novac stavljen u opticaj,
pa to ne prijavi, kaznit će se novčanom kaznom ili zatvorom do jedne godine.

(5) Lažni će se novac oduzeti.

Krlvotvorenje znakova za vrljednost

Članak 149.

(1) Tko napravi lažne biljege ili poštanske marke ili druge znakove
za vrijednosti izdane na temelju propisa, ili tko preinači koji od tih
pravih znakova u namjeri da ih upotrijebi kao prave ili da ih drugome dade
na upotrebu, ili tko takve lažne znakove upotrijebi kao prave ili ih u
toj namjeri pribavi, kaznit će se zatvorom do tri godine.

(2) Ako su znakovi za vrijednost iz stavka 1. veće vrijednosti. počinitelj
će se kazniti zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(3) Tko napravi lažne vrijednosne papire izdane na temelju propisa,
ili tko preinači koji od tih pravih vrijednosnih papira u namjeri da ih
upotrijebi kao prave ili da ih drugome dade na upotrebu, ili tko takve
lažne papire upotrijebi kao prave ili ih u toj namjeri pribavi,

kaznit će se zatvorom od jedne godine do osam godina.

(4) Ako je zbog djela iz stavka (3) ovoga članka došlo do poremečaja
u gospodarstvu zemlje, počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

(5) Tko odstranjenjem žiga kojim se znaci iz stavka 1. ovoga članka
poništavaju ili kojim drugim načinom ide za tim da tim znacima dade izgled
kao da nisu upotrijebljeni, ili tko te upotrijebljene znake upotrijebi
ili proda kao da vrijede, kaznit će se zatvorom do·tri godine.

(6) Lažni će se znaci za vrijednost i vrijednosni papiri oduzeti.

Pravljenje, nabavljanje ili otuđivanje sredstava za krivotvorenje

Članak 150.

(1) Tko pravi, nabavlja, prodaje ili daje na upotrebu sredstva za pravljenje
lažnih znakova za vrijednost izdanih na temelju propisa, kaznit će se zatvorom
do jedne godine.

(2) Tko pravi, nabavlja, prodaje ili daje na upotrebu sredstva za pravljenje
lažnog novca ili lažnih vrijednosnih papira izdanih na temelju propisa,
kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(3) Sredstva iz stavka (1) i (2) ovoga članka oduzet će se.

Krivotvorenje znakova za obilježivanje robe, mjera i utega

Članak 151.

(1) Tko u namjeri da ih upotrijebi kao prave napravi lažne oznake za
obilježivanje domaće ili strane robe, kao pečate, žigove ili marke kojima
se žigoše zlato, srebro, stoka, drvo ili kakva druga roba ili takve prave
znake preinači, ili tko lažne znake upotrijebi kao prave,

kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i tko krivotvori mjere
ili utege.

(3) Tko neovlašteno pravi, nabavlja, prodaje ili daje na upotrebu sredstva
za.pravljenje znakova za obilježivanje robe te lažnih mjera i utega, kaznit
će se zatvorom do tri godine.

(4) Lažni će se znaci, mjere i utezi te sredstva za njihovo pravljenje
oduzeti.

Izdavanje čeka bez pokrića

Članak 152.

(1) Tko u namjeri da sebi ili drugome pribavi protupravnu imovinsku
korist izda ili stavi u promet ček za koji zna da nema pokriče, pa time
pribavi protupravnu imovinsku korist u svoti iznad petsto tisuća hrvatskih
dinara, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(2) Ako je djelom iz stavka (1) ovoga članka pribavljena protupravna
imovinska korist u svoti iznad dva milijuna hrvatskih dinara, počinitelj
će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

Glava osamnaesta

KRIVIČNA DJELA PROTIV ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE

Neizvršenje i odbijanje izvršenja naredbe

Članak 153.

(1) Vojna osoba koja ne izvrši ili odbije izvršiti naredbu pretpostavljenoga
u vezi sa službom, pa zbog toga nastupe teže štetne posljedice za službu,
ili služba bude teže ugrožena,

kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

(2) Ako su zbog djela iz stavka (1) ovoga članka nastupile teške posljedice
za službu,

počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(3) Vojna osoba koja iz nehata ne izvrši naredbu pretpostavljenoga iz
stavka 1. ovoga članka

kaznit će se zatvorom do jedne godine.

Odbijanje primanja i upotrebe oružja

Članak 154.

(1) Vojna osoba koja odbije primiti oružje ili ga upotrijebiti prema
naredbi ili pravilima službe, kaznit će se zatvorom od jedne godine do
deset godina.

(2) Vojni obveznik koji bez opravdana razloga odbije primiti oružje
od nadležnoga organa što mu se dodjeljuje u vezi sa službom u pričuvnome
sastavu oružanih snaga, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do tri godine.

Protivljenje pretpostavljenome

Članak 155.

(1) Vojna osoba koja se zajedno s drugim vojnim osobama usprotivi naredbi
pretpostavljenoga u vezi sa službom i neće da je izvrši, ili odbije obaviti
svoju dužnost,

kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

(2) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno organizirano, počinitelj
će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(3) Ako je djelo iz stavka (1) i (2) ovoga člahka počinjeno upotrebom
oružja,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje jednu godinu.

(4) Vojna osoba koja pri izvršenju djela iz stavka (3) ovoga članka
iz nehata liši života drugu osobu, kaznit će se zatvorom najmanje tri godine.

(5) Vojna osoba koja pri izvršenju djela iz stavka (1) i (2) ovoga članka
umišljajem liši života drugu osobu, kaznit će se zatvorom najmanje pet
godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

(6) Organizator djela iz stavka 2. ovoga članka ili vojni starješina
koji bilo na koji način sudjeluje u djelu iz stavka (1) do (3), kaznit
će se zatvorom najmanje tri godine.

(7) Tko priprema djelo iz stavka 2. ovoga članka, kaznit će se zatvorom
od tri mjeseca do pet godina.

(8) Vojni starješina koji u slučaju djela iz stavka (1) do (3) i stavka
(5) ovoga članka ne poduzme potrebnih mjera da bi se uspostavio red, kaznit
će se zatvorom od jedne godine do pet godina. Protivljenje stražaru, straži,
patroli, dežurnom ili drugoj vojnoj osobi u sličnoj službi

Članak 156.

Vojna osoba koja se protivi stražaru, straži, patroli, dežurnom ili
drugoj vojnoj osobi u sličnoj službi, dok obavljaju svoju službenu dužnost,
te vojna osoba koja ne posluša njihova poziva ili ne izvrši ili odbije
izvršiti njihovu naredbu. Pa zbog toga nastupe teže štetne posljedice za
službu, ili služba bude teže ugrožena, kaznit će se zatvorom do tri godine.

Prisila prema vojnoj osobi u obavljanju službene dužnosti

Članak 157.

(1) Tko silom ili prijetnjom da će neposredno upotrijebiti silu spriječi
vojnu osobu u obavljanju službene dužnosti, ili je na isti način prinudi
na obavljanje službene dužnosti,

kaznit će se zatvorom do tri godine.

(2) Za pokušaj djela iz stavka 1. ovoga članka počinitelj će se kazniti.

(3) Ako su zbog izvršenja djela iz stavka (1) ovoga članka nastupile
teške posljedice za službu, počinitelj će se kazniti zatvorom od šest mjeseci
do pet godina.

Napad na vojnu osobu u obavljanju službe

Članak 158.

(1) Tko napadne ili ozbiljno zaprijeti da će napasti vojnu osobu koja
obavlja službu.

kaznit će se zatvorom do tri godine.

(2) Ako je pri počinjenju djela iz stavka 1. ovoga članka počinitelj
nanio vojnoj osobi laku tjelesnu ozljedu ili zaprijetio upotrebom oružja.
kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

(3) Ako je pri počinjenju djela iz stavka 1. ovoga članka vojnoj osobi
nanesena teška tjelesna ozljeda, ili su nastupile teške posljedice za službu,
počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(4) Ako je pri počinjenju djela iz stavka 1. ovoga članka počinitelj
s umišljajem lišio života vojnu osobu, kaznit će se zatvorom najmanje deset
godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

Blaže kažnjavanje za djela iz članka i53. i članka 155. do 158.

Članak 159.

Ako je počinitelj djela iz članka 153. stavka 1. i 3., članka 155. stavka
1., članka 156\_ članka 157. stavka 1. i 2. i članka 158. stavka 1. i 2.
ovoga Zakona bio izazvan nezakonitim ili grubim postupkom vojne osobe,
može se blaže kazniti ili osloboditi kazne.

Zlostavljanje potčinjenoga ili mlađega

Članak 160.

(1) Vojni starješina koji u službi ili u vezi sa službom zlostavlja
potčinjenoga ili mlađega ili s njime postupa na način kojim se vrijeđa
ljudsko dostojanstvo,kaznit će se zatvorom od pet mjeseci do tri godine.

(2) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno prema više ljudi,
počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do pet godina.

Povreda stražarske, patrolne ili druge slične službe

Članak 161.

(1) Vojna osoba koja postupi protivno propisima o stražarskoj ili patrolnoj
službi, dežurnoj ili drugoj ·sličnoj službi, pa zbog toga nastupe teže
štetne posljedice za službu ili služba bude teže ugrožena, kaznit će se
zatvorom do jedne godine.

(2) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno kod skladišta oružja,
municije ili eksplozivnog materijala, ili kod drugoga objekta važnog značenja,
počinitelj će se kazniti zatvorom od tri mjeseca do tri godine.

(3) Ako je zbog djela iz stavka 1. i 2. ovoga članka nastupila teška
tjelesna ozljeda ili imovinska šteta velikih razmjera, ili su nastupile
druge teške posljedice, počinitelj će se kazniti zatvorom od šest mjeseci
do pet godina.

(4) Ako je zbog djela iz stavka (1) i (2) ovoga članka nastupila smrt
neke osobe,

počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(5) Ako su djela iz stavka (1) do (4) ovoga članka počinjena iz nehata,
počinitelj će se kazniti, za djelo iz stavka (1) zatvorom do šest mjeseci,
za djelo iz stavka (2) zatvorom od jedne godine.

(6) Ako je zbog djela iz stavka 5. ovoga članka nastupila posljedica
iz stavka 3. i 4. ovoga članka, počinitelj će se kazniti zatvorom od tri
mjeseca do pet godina.

Povreda čuvanja državne granice

Članak 162.

(1) Vojna osoba koja obavljajući službu na granici postupi protivno
propisima o čuvanju državne granice, pa zbog toga nastupe teže štetne posljedice
za službu ili služba bude teže ugrožena, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca
do tri godine.

(2) Ako je zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila teška tjelesna
ozljeda, ili imovinska šteta velikih razmjera, ili su nastupile druge teške
posljedice, počinitelj će se kazniti zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(3) Ako je zbog djela iz stavka (1) ovoga članka nastupila smrt neke
osobe, počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(4) Ako je djelo iz stavka (1) ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom do jedne godine.

(5) Ako je zbog djela iz stavka (4) ovoga članka nastupila posljedica
iz stavka (2) ovoga članka, počinitelj će se kazniti zatvorom do tri godine,
a ako je nastupila posljedica iz stavka (3) ovoga članka počinitelj će
se kazniti zatvorom do pet godina.

Podnošenje neistinitih raporta i izvještaja

Članak 163.

(1) Vojna osoba koja u obavljanju dužnosti podnese raport ili izvještaj
neistinita sadržaja, ili u raportu ili izvještaju prešuti neku činjenicu
koju ne bi smjela prešutjeti pa zbog toga nastupe teže štetne posljedice
za službu, ili služba bude teže ugrožena, kaznit će se zatvorom do jedne
godine.

(2) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno podnošenjem izvještaja
ili raporta od osobite važnosti ili su nastupile teške posljedice, počinitelj
će se kazniti zatvorom od jedne godine do pet godina.

(3) Ako je djelo iz stavka 2. ovoga članka počinjeno iz nehata. počinitelj
će se kazniti zatvorom do jedne godine.

Nepoduzimanje mjera za zaštitu vojne jedinice

Članak 164.

(1) Vojni starješina koji ne poduzme propisanih, naređenih ili drugih
očito potrebnih mjera za čuvanje života i zdravlja ljudi koji su mu povjereni
za osiguranje i održavanje u ispravnome stanju objekata, predmeta i sredstava
što služe borbenoj pripravnosti, za urednu opskrbu hranom, opremom i materijalom
jedinice koja mu je povjerena za čuvanje i njegu stoke, ili da se na vrijeme
i uredno obave osiguravajući radovi ili osiguranje objekata koji su mu
povjereni, pa time dovode u opasnost ljudske živote ili teško ugrozi zdravlje
ljudi ili imovinu velike vrijednosti, kaznit će se zatvorom do tri godine.

(2) Ako je zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila teška tjelesna
ozljeda, ili imovinska šteta velikih razmjera, ili su nastupile druge teške
posljediee, počinitelj će se kazniti zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(3) Ako je zbog djela iz stavka (1) ovoga članka nastupila smrt neke
osobe, počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(4) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom do jedne godine.

(5) Ako je zbog djela iz stavka (4) ovoga članka nastupila posljedica
iz stavka (2) ovoga članka, počinitelj će se kazniti zatvorom do, tri godine,
a ako je nastupila posljedica iz stavka (3) ovoga članka počinitelj će
se kazniti zatvorom do pet godina.

Neosiguranje pri vohnim vježbama

Članak 165.

(1) Vojna osoba koja pri vježbi, obuci ili u obavljanju pokusa ne poduzme
propisanih. naređenih ili očito potrebnih mjera osiguranja ili opreza,
pa time dovede u opasnost ljudske živote ili teško ugrozi zdravlje ljudi
ili imovinu velike vrijednosti, kaznit će se zatvorom do tri godine.

(2) Ako je zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila teška tjelesna
ozljeda, ili imovinska šteta velikih razmjera, ili su nastupile druge teške
posljedice, počinitelj će se kazniti zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(3) Ako je zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila smrt neke
osobe, počinitelj će se kazniti zatvorom do jedne godine do deset godina.

(4) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom do jedne godine.

(5) Ako je zbog djela iz stavka 4. ovoga članka nastupila posljedica
iz stavka 2. ovoga članka, počinitelj će se kazniti zatvorom do tri godine,
a ako je nastupila posljedica iz stavka 3. ovoga članka počinitelj će se
kazniti zatvorom do pet godina.

Neodazivanje pozivu i izbjegavanje vojne službe

Članak 166.

(1) Tko bez opravdana razloga ne dođe u određeno vrijeme na regrutaciju
radi priopćivanja ratnoga rasporeda ili primanja oružja, ili na služenje
vojnog roka, vojnu vježbu ili drugu vojnu službu, iako je bio pozvan pojedinačnim
ili općim pozivom, kaznit će se novčanom kaznom ili zatvorom do jedne godine.

(2) Tko se krije da bi izbjegao obvezu iz stavka 1. ovoga članka, iako
je bio pozvan pojedinačnim ili općim pozivom, kaznit će se zatvorom od
tri mjeseca do pet godina.

(3) Tko napusti zemlju ili ostane u inozemstvu da bi izbjegao regrutaciju,
ili služenje vojnog roka, vojnu vježbu ili drugu vojnu službu,kaznit će
se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(4) Tko poziva ili potiće više osoba na izvršenje djela iz stavka 1.
do 3. ovoga članka,

kaznit će se za djelo iz stavka 1. zatvorom do tri godine, a za djelo
iz stavka 2. i 3. zatvorom najmanje jednu godinu.

(5) Počinitelj djela iz stavka 2. i 3. ovoga članka koji se dobrovoljno
javi nadležnome drzavnom tijelu može se blaže kazniti ili osloboditi kazne.

Izbjegavanje vojne službe onesposobljenjem ili prijevarom

Članak 167.

(1) Tko u namjeri da izbjegne vojnu službu ili da bude raspoređen na
lakšu dužnost sebe ozlijedi ili na drugi način privremeno onesposobi za
vojnu službu, ili dopusti drugome da ga privremeno onesposobi, a i onaj
tko drugoga sa njegovim odobrenjem ili bez odobrenja u istoj namjeri privremeno
onesposobi, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina. (2) Ako
je počinjenjem djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila trajna nesposobnost
za vojnu službu. počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset
godina.

(3) Tko u namjeri iz stavka 1. ovoga članka simulira bolest, ili za
sebe ili drugoga upotrijebi lažnu ispravu, ili postupi na drugi prijevaran
način, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

Protuzakonito oslobođenje od vojne službe

Članak 168.

Tko zloupotrebom svojega položaja ili ovlaštenja učini da se oslobodi
od dužnosti ili da se rasporedi na lakšu dužnost vojna osoba ili osoba
koja podliježe vojnoj obvezi, kaznit će se zatvorom od jedne godine do
pet godina.

Samovoljno udaljenje i bijeg iz oružanih snaga

Članak 169.

(1) Vojna osoba koja samovoljno napusti svoju jedinicu ili službu i
ne vrati se na dužnost u roku od deset dana ili se u tome roku ne vrati
na dužnost s dopuštenoga boravka izvan jedinice ili službe, kaznit će se
zatvorom do jedne godine.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i vojna osoba koja
više od dva puta i kraće od deset dana nedopušteno boravi izvan svoje jedinice
ili službe te vojna osoba koja samovoljno napusti svoju jedinicu ili službu
za vrijeme izvršenja važnog zadatka ili povećanog stupnja borbene pripravnosti
jedinice.

(3) Vojna osoba koja se krije da bi izbjegla službu u oružanim snagama,
ili koja samovoljno napusti svoju jedinicu ili službu i ne vrati se na
dužnost u roku od trideset dana, ili se u tome roku ne vrati s dopuštenoga
boravka izvan jedinice ili službe. kaznit će se zatvorom od šest mjeseci
do pet godina.

(4) Vojna osoba koja napusti zemlju ili ostane u inozemstvu da bi izbjegla
službu u oružanim snagama, kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(5) Vojna osoba koja priprema bijeg u inozemstvo da bi izbjegla službu
u oružanim snagama, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(6) Počinitelj djela iz st. 3. i 4. ovoga članka koji se dobrovoljno
javi nadležnome državnom tijelu može se blaže kazniti.

Izbjegavanje popisa i pregleda

Članak 170.

Tko se za vrijeme ratnog stanja ili u slučaju neposredne ratne opasnosti
protivno zakonom utvrđenoj obvezi, bez opravdanih razloga, ne odazove ili
se protivi popisu ili pregledu ljudstva ili popisu ili pregledu prijevoznih
ili prijenosnih sredstava, stoke, zgrada i drugih objekata potrebnih oružanim
snagama, ili tko pri tome popisu ili pregledu dade netočne izjave ili podatke,
kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

Neizvršenje materijalne obveze

Članak 171.

Tko za vrijeme ratnog stanja ili u slučaju neposredne ratne opasnosti
protivno zakonom utvrđenoj obvezi, bez opravdanih razloga, ne stavi na
raspolaganje vojnim tijelima u određeno vrijeme i u propisanome stanju
predmete i druga sredstva, ili ne privede stoku, kaznit će se zatvorom
od jedne godine do deset godina.

Nesavjesna izradba i preuzimanje vojnoga materijala

Članak 172.

(1) Vojna osoba ili druga osoba kojoj je u poduzeću drugoj organizaciji,
zajednici ili ustanovi koja radi za potrebe obrane povjereno rukovođenje
proizvodnim ili drugim gospodarskim procesom ili nadzor nad njima, koja
nesavjesno obavlja službu ili obavezu koja joj je povjerena pa zbog toga
oružje, municija, eksploziv ili drugo borbeno sredstvo ne bude izrađeno
na vrijeme ili ne odgovara određenoj kakvoći, kaznit će se zatvorom od
tri mjeseca do tri godine.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i vojna osoba koja
nesvjesno obavljajući službu primi predmete za opskrbu, opremu ili naoružanje
vojske koji ne odgovaraju propisanim uvjetima ili ugovoru.

(3) Ako su zbog djela iz st.1. i 2. ovoga članka nastupile teške posljedice,
počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do osam godina.

(4) Ako su djela iz st. 1. i 2. ovoga članka počinjena iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom od jedne godine.

(5) Ako je zbog djela iz stavka 4. ovoga članha nastupila posljedica
iz stavka 3. ovoga članka, počinitelj će se kazniti zatvorom od tri mjeseca
do tri godine.

Nepropisni i nepažljlvi odnos prema povjerenome oružju

Članak 173.

(1) Tko nepropisno ili nepažljivo drži, čuva ili rukuje povjerenim mu
oružjem, municijom ili eksplozivom koji pripadaju vojnoj jedinici ili vojnoj
ustanovi, pa time uzrokuje njihovo oštećenje u većoj mjeri uništenje ili
nestanak, kaznit će se zatvorom do jedne godine.

(2) Rukovatelj skladišta oružja, municije, eksploziva i drugih borbenih
sredstava koji ne poduzme mjere za njihovo osiguranje ili održavanje, pa
zbog toga nastupi oštećenje, uništenje ili nestanak tih borbenih sredstava,
kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina

(3) Ako je zbog djela iz stavka 2. ovoga članka nastupila imovinska
šteta velikih razmjera,

počinitelj će se kazniti zatvorom od, jedne godine do deset godina.

(4) Ako je djelo iz stavka 2. ovoga članka počinjeno iz nehata. počinitelj
će se kazniti zatvorom do tri godine.

(5) Ako je zbog djela iz stavka 4. ovoga članka nastupila posljedica
iz stavka 3. ovoga'članka, počinitelj će se kazniti zatvorom od tri mjeseca
do pet godina.

Protuzakonito raspolaganje povjerenim oružjem

Članak 174.

Tko prisvoji, otuđi, založi predade drugome na upotrebu, ošteti ili
uništi oružje, municiju ili eksploziv što su mu dan na upotrebu i služe
potrebama obrane kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

Krađa oružja ili dijela borbenoga sredstva

Članak 175.

(1) Tko ukrade oružje, municiju, eksploziv ili dio borbenoga sredstva
koji služi potrebama obrane, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet
godina.

(2) Ako vrijednost stvari iz stavka 1. ovoga članka premašuje petsto
tisuća hrvatskih dinara, ili ako je krada izvršena obijanjem ili provaljivanjem
zatvorenih zgrada, soba, blagajna, ormara ili drugih zatvorenih prostorija,
ili ako ju je izvršilo više osoba koje su se udružile radi krađe ili je
izvršena na osobito opasan ili drzak način, ili ju je izvršila osoba koja
je uza se imala kakvo oružje ili opasno oruđe radi napada ili obrane, ili
je izvršena za vrijeme požara, poplava ili slične nesreće, počinitelj će
se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(3) Ako vrijednost stvari iz stavka 1. ovoga članka premašuje dva milijuna
hrvatskih dinara,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

Odavanje vojne tajne

Članak 176.

(1) Vojna ili druga osoba koja suprotno svojim dužnostima u pogledu
čuvanja vojne tajne saopći, preda drugome ili mu na drugi način učini pristupačnim
podatke koji su vojna tajna ili pribavlja takve podatke u namjeri da ih
preda nepozvanoj osobi, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina

(2) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz koristoljublja,
ili ako je riječ o osobito povjerljivim podacima, ili ako je djelo počinjeno
da bi se podaci objavili ili upotrijebili u inozemstvu, počinitelj će se
kazniti zatvorom najmanje jednu godinu.

(3) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom do tri godine.

(4) Vojnom tajnom smatraju se podaci ili dokumenta koji su zakonom,
drugim propisom ili odlukom nadležnog tijela donesenom na temelju zakona
proglašeni vojnom tajnom i čije je odavanje imalo ili je moglo imati teže
štetne posljedice za oružane snage i njihove pripreme za obranu zemlje.

Neovlašteni ulazak u vojne objekte i pravljenje skica ili crteža vojnih
objekata i borbenih sredstava

Članak 177.

(1) Tko radi izvođenja neovlašteno uđe u vojni objekat iako znade da
je pristup zabranjen,

kaznit će se zatvorom do jedne godine.

(2) Tko neovlašteno pravi skice ili crteže vojnih objekata ili borbenih
sredstava ili ih fotografira odnosno na drugi način snima, kaznit će se
zatvorom do tri godine.

Kažnjavanje za krlvićna djela počinjena za vrijeme ratnog stanja ili
u slučaju neposredne ratne opasnosti

Članak 178.

(1) Za krivično djelo iz članka 153. st. (1) i (3), članka 154. stavka
(2). članka 155. st. (1), (7) i (8), članka 156; članka 157. st. (1) i
(2), članka 158. 5t. (1) i (2), olanka 160., članka 161. st. (1), (2) i
(5), članka 162. st. (1). (4) i (5), članka 163. st. (1) i (3). članka
164. st. (1), (4) i (5), članka 165. st. (1), (4) i (5). članka 166. stavka
(1). članka 169. st. (1), (2), članka 172. st. (1), (2), (4) i (5), članka
173. st. (1), (2), (4) i (5), članka 174., danka 175. stavka (1), članka
176. stavka (4) i članka 177. ovoga Zakona, ako je počinjeno za vrijeme
ratnog stanja ili u slučaju neposredne ratne opasnosti. počinitelj će se
kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(2) Za krivično djelo iz članka 155. stavka (4), članka 157. stavka
(3), članka 158. stavka (3). danka 161. stavka (3) kad je nastupila teška
tjelesna ozljeda ili imovinska šteta velikih razmjera i stavka (4). članka
162. stavka (2) kad je nastupila teška tjelesna ozljeda ili imovinska šteta
velikih razmjera i stavka (4), članka 163. stavka 2, članka 164. st. (2)
i (3). članka 165. st. (2) i (3), ćč167: i 168, članka 169. stavka (5),
članka 173. stavka (3), članka 175. st. (2) i (3) i članka 176. st. (1)
i (2) ovoga Zakona, ako je počinjeno za vrijeme ratnog stanja ili u slučaju
neposredne ratne opasnosti, počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje
tri godine.

(3) Za krivično djelo iz članka 153. stavka (2), članka 154. stavka
(1), članka 155. st. (2), (3) i (6), članka 161. stavka (3) kad su nastupile
teške posljedice, članka 162. stavka (2) kad su nastupile teške posljedice,
članka 166. st. (2) i (3), članka 168. st. (3) i (4), članka 172. stavka
(3), i članka 176. stavka (3) ovoga Zakona, ako je počinjeno za vrijeme
ratnog stanja ili u slučaju neposredne ratne opasnosti, počinitelj će se
kazniti zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

Prelazak i predaja neprijatelju

Članak 179.

(1) Vojna osoba koja za vrijeme rata prijeđe u redove neprijateljske
vojske, kaznit će se zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora od
dvadeset godina.

(2) Vojna osoba koja se za vrijeme rata preda neprijatelju prije nego
što je iscrpila sve mogućnosti obrane, kaznit će se zatvorom najmanje jednu
godinu.

Neispunjenje dužnosti za vrijeme borbe

Članak 180.

(1) Vojna osoba koja za vrijeme borbe ili neposredno pred borbu ne obavi
svoju dužnost. pa zbog toga nastupe štetne posljedice za vojnu jedinicu
ili za borbenu situaciju, kaznit će se zatvorom najmanje jednu godinu.

(2) Ako su zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupile teške posljedice,
počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora
od dvadeset godina.

Samovoljno napuštanje dužnosti za vrijeme borbe

Članak 181.

(1) Vojna osoba koja za vrijeme borbe ili neposredno pred borbu samovoljno
ili na prijevaran način napusti svoju dužnost, kaznit će se zatvorom.najmanje
tri godine.

(2) Ako su zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupile teške posljedice,

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora
od dvadeset godina.

Napuštanje položaja protivno naredbi

Članak 182.

(1) Vojni starješina koji protivno naredbi napusti položaj s jedinicom
koja mu je povjerena prije nego što je iscrpio sve mogućnosti obrane, kaznit
će se zatvorom najmanje tri godine.

(2) Ako su zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupile teške posljedice,
počinitelj Će se kazniti zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora
od dvadeset godina.

Napuštanje oštećenoga broda ili zrakoplova prije vremena

Članak 183.

(1) Zapovjednik ratnoga broda koji za vrijeme rata napusti oštećeni
brod prije nego što je obavio svoju dužnost prema propisima o brodskoj
službi kaznit će se zatvorom najmanje tri godine.

(2) Član posade ratnoga broda koji za vrijeme rata napusti oštećeni
brod prije nego što je zapovjednik broda izdao naredbu za napuštanje, ili
član posade vojnoga zrakoplova koji za vrijeme rata napusti oštećeni vojni
zrakoplov prije nego što je obavio svoju dužnost prema propisima o letenju
i upotrebi zrakoplova, kaznit će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(3) Ako su zbog djela iz st.1. i 2. ovoga članka nastupile teške posljedice,
počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina ili kaznom zatvora
od dvadeset godina.

Ostavljanje neprijatelju neoštećenih borbenih sredstava

Članak 184.

(1) Vojna osoba koja dopusti da neprijatelju padne u ruke bitno neoštećeno
vojno skladište, brod, zrakoplov, tenk, ili drugo borbeno sredstvo, kaznit
će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i tko protivno naredbi
dopusti da neprijatelju padnu u ruke bitno neoštećena postrojenja ili drugi
objekti važni za narodnu obranu.

(3) Ako su djela iz st. 1. i 2. ovoga članka počinjena iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom od tri mjeseca do pet godina

Slabljenje borbenoga morala i borbene situacije

Članak 185.

(1) Vojna osoba koja za vrijeme borbe, ili neposredno pred borbu, bijegom,
bacanjem oružja ili municije, širenjem straha, stvaranjem nereda ili zabune,
ili na drugi način slabi borbeni moral jedinice, ili nanosi štetu borbenojsituaciji,
kaznit će se zatvorom najmanje pet godina.

(2) Vojni starješina koji ne poduzme potrebnih mjera prema potčinjenome
i mlađemu koji za vrijeme borbe ili neposredno pred borbu širi strah među
vojnicima stvara nered ili zabunu u jedinici, ili na drugi način slabi
borbeni moral jedinice, ili nanosi štetu borbenoj situaciji kaznit će se
zatvorom od jedne godine do deset godina.

(3) Ako su zbog djela iz st.1. i 2. ovoga članka nastupile teške posljedice,
počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje deset godina ili kaznom zatvora
od dvadeset godina.

Neosiguranje vojne jedinice

Članak 186.

(1) Vojni starješina koji za vrijeme rata propustf osigurati jedinicu.
pa zbog toga nastupe za nju štetne posljedice, kaznit će se zatvorom najmanje
tri godine.

(2) Ako su zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupile za jedinicu
teške posljedice počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina
ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

(3) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

(4) Ako je zbog djela iz stavka 3. ovoga članka nastupila posljedica
iz stavka 2. ovoga članka,počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje tri
godine.

Neizvješćivanje vojnih organa

Članak 187.

(1) Tko za vrijeme ratnoga stanja ili u slučaju neposredne ratne opasnosti
ne izvijesti pretpostavljenoga, starijega ili vojnu komandu o događanju
koji očito zahtijeva neodgodivo poduzimanje vojnih mjera, kaznit će se
zatvorom do tri godine.

(2) Ako su zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupile teške posljedice,
počinitelj će se kazniti zatvorom od jedne godine do deset godina.

Neispunjenje dužnosti pri provedbi mobilizacije

Članak 188.

(1) Vojna ili službena osoba koja pri provedbi mobilizacije za vrijeme
ratnoga stanja ili u slučaju neposredne ratne opasnosti, protivno svojoj
dužnosti, ne osigura prihvat, raspored i smještaj mobiliziranoga ljudstva,
prijevoznih i drugih sredstava i stoke, ali ne osigura opskrbu mobiliziranih
ljudi i stoke, ili u vezi s mobilizacijom ne obavi kakvu drugu dužnost,
zbog čega nastupe ili bi mogle nastupiti štetne posljedice, kaznit će se
zatvorom od jedne godine do pet godina.

(2) Ako su zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupile teške posljedice,
počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina ili od dvadeset godina.

(3) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom do tri godine.

(4) Ako je zbog djela iz stavka 3. ovoga članka nastupila posljedica
iz stavka 2. ovoga članka, počinitelj će se kazniti zatvorom od tri mjeseca
do pet godina.

Uvjeti za izricanje disciplinske kazne odnosno mjere

Članak 189.

Za krivično djelo protiv oružanih snaga za koje je propisana kazna zatvora
do tri godine, umjesto Krivične sankcije može se vojnoj osobi izreći disciplinska
kazna odnosno mjera utvrđena zakonom, ako je djelo dobilo osobito lak oblik
i ako to zahtijevaju interesi službe.

Odgovornost za krivično djelo počinjeno po naredbi pretpostavljenoga

Članak 190.

Neće se kazniti potčinjeni ako počini krivično djelo po naredbi pretpostavljenoga,
a ta se naredba tiče službene dužnosti, osim ako je naredba bila uperena
na počinjenje ratnoga zločina ili kakva drugog teškoga krivičnog djela,
ili ako je bilo očito da izvršenje naređenja predstavlja kri-vično djelo.

Glava devetnaesta

KRIVIČNA DJELA PROTIV SIGURNOSTI ZRAČNOGA PROMETA

Otmica zrakoplova

Članak 191.

(1) Tko silom ili ozbiljnom prijetnjom da će upotrijebiti silu preuzme
kontrolu zrakoplova što se nalazi u letu, kaznit će se zatvorom najmanje
jednu godinu.

(2) Ako je zbog djela iz stavka (1) ovoga članka nastupila smrt jedne
osobe ili više osoba, ili je prouzročeno uništenje zrakoplova, ili su nastupile
druge posljedice, počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

(3) Ako je pri izvršenju djela iz stavka (1) ovoga članka neka osoba
s umišljanjem lišena života, počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje
deset godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

Ugrožavanje sigurnostl leta zrakoplova

Članak 192.

(1) Tko postavljanjem ili unošenjem u zrakoplov eksplozivne ili druge
slične naprave ili tvari, unošenjem ili oštećenjem navigacijskoga uredaja
ili nanošenjem druge štete na zrakoplovu, davanjem lažnih obavijesti u
vezi s letom zrakoplova, nepropisnim ili pogrešnim upravljanjem leta zrakoplova,
propuštanjem dužnosti ili nadzora u vezi ša sigurnosti zračnoga prometa
ili na drugi način dovede u opasnost sigurnost leta zrakoplova, kaznit
će se zatvorom od jedne godine do deset godina.

(2) Ako je zbog djela iz stavka 1. ovoga članka nastupila smrt jedne
osobe ili više osoba, ili je uzrokovano uništenje zrakoplova, počinitelj
će se kazniti zatvorom najmanje pet godina.

(3) Ako je poćinjenjem djela iz stavka 1. ovoga članka neka osoba s
umišljanjem lišena života. počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje deset
godina ili kaznom zatvora od dvadeset godina.

(4) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom do tri godine.

(5) Ako je zbog djela iz stavka 4. ovoga članka nastupila smrć jedne
osobe ili više osoba, ili je uzrokovano uništenje zrakoplova, počinitelj
će se kazniti zatvorom od jedne godine do osam godina.

Uništenje i uklanjanje znakova koji služe sigurnosti zračnoga prometa

Članak 193.

Tko uništi, ošteti ili ukloni znak koji služi sigurnosti zračnoga prometa,
kaznit će se zatvorom do tri godine.

Zloupotreba telekomunikacijskih znakova

Članak 194.

Tko zlonamjerno ili nepotrebno pošalje međunarodno ugovoreni znak za
pozivanje u pomoć ili znek da prijeti opasnost ili tko telekomunikacijskim
znakom prevari da postoji sigurnost, ili tko zloupotrljebl međunarodno
ugovoreni telekomunikacijski znak, kaznit će se zatvorom od tri msjeseca
do tri godine.

Glava dvadeseta

KRIVIČNA DJELA PROTIV DRUGIH DRUŠTVENIH VRIJEDNOSTI

Nepostupanje prema zdravstvenim propisima za vrijeme epidemije

Članak 195.

Tko za vrijeme epidemije kakve opasne zarazne bolesti ne postupi prema
nsredbama ili odluka za donesenim na temelju propisa kojima se određuju
mjere za njezino suzbijanje,

kaznit će se zatvorom do jedne godine.

Neovlaštena proizvodnja i stavljanje u promet opojnih droga

Članak 196.

(1) Tko neovlašteno proizvodi, prerađuje, prodaje ili nudi za prodaju,
ili radi prodaje kupuje, drži ili prenosi ili posreduje u prodaji ili kupnji,
ili na drugi način neovlašteno stavlja u promet tvari ili preparate koji
su proglašeni opojnim drogama, kaznit će se zatvorom od jedne godine do
deset godina

(2) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinilo više osoba koje
su se udružile radi činjenja tih djela, ili je počinitelj toga djela organizirao
mjere u preprodavača ili posrednika

počinitelj će se kazniti zatvorom najmanje tri godine.

(3) Tko neovlašteno pravi nabavlja, posjeduje ili daje na upotrebu opremu,
materijal ili supstancije za koje zna da su namijenjene za proizvodnju
opojnih droga kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina.

(4) Opojne će se droge i sredstva za njihovo spravljanje oduzeti.

Omogućavanje uživanja opojnih droga

Članak 197.

(1) Tko navodi drugoga na uživanje opojne droge ili mu dade opojnu drogu
da ju uživa ona ili druga osoba, ili stavi na raspolaganje prostorije radi
uživanja opojne droge ili na drugi način omogući drugome da uživa opojnu
drogu, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

(2) Ako je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno prema maloljetniku
ili prema više osoba ili je izazvalo osobito teške posljedice, počinitelj
će se kazniti zatvorom od jedne do deset godina.

(3) Opojne će se droge oduzeti.

Nepostupanje prema propisima za suzbijanje bolesti životinja i bilja

Članak 198.

(1) Tko za vrijeme epidemije neke stočne bolesti koja može ugroziti
stočarstvo u cijeloj zemlji ne postupi prema naredbama ili odlukama donesenim
na temelju propisa kojima se određuju mjere za suzbijanje ili sprečavanje
bolesti, kaznit će se zatvorom do jedne godine.

(2) Kaznom iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i tko za vrijeme trajenja
opasnosti od bolesti i štetnika što mogu ugroziti biljni svijet u cijeloj
zemlji ne postupi prems naredbama ili odlukama donesenim na temelju propisa
kojima se određuju mjere za suzbijanje ili sprečavanje bolesti odnosno
štetnika.

(3) Ako je zbog djela iz st.1. i 2. ovoga članka nastupila velika šteta,
počinitelj će se kazniti zatvorom do tri godine.

(4) Ako je djelo iz st. 1. do 3. ovoga članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti novčanom kaznom ili zatvorom do jedne godine.

Neovlašteno pribavljanje i raspolaganje nuklearnim tvarima

Članak 199.

(1) Tko nuklearne tvari silom ili prijetnjom, izvršenjem krivičnog djela
ili na drugi način neovlešteno pribavi, posjeduje, koristi, prevozi, dade
drugome ili omogući drugome da do njih dođe, kaznit će se zatvorom do tri
godine.

(2) Tko radnjama iz stavka (1) ovog članka izazove opasnost za život
ljudi ili imovinu većeg opsega, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do
pet godina.

(3) Ako zbog djela iz čt. (1) i (2) ovog članka nastupi smrt jedne osobe
ili više osoba ili imovinska šteta velikih razmjera, počinitelj će se kazniti
zatvorom najmanje tri godine.

(4) Ako je djelo iz stavke (2) ovog članka počinjeno iz nehata, počinitelj
će se kazniti zatvorom do tri godine.

(5) Ako je zbog djela iz stavka (4) ovog članka nastupila smrt više
osoba ili šteta velikih razmjera, počinitelj će se kazniti zatvorom od
jedne do osam godina.

Ugrožavanje sigurnosti nuklearnim tvarima

Članak 200.

(1) Tko ozbiljnom prijetnjom da će upotrijebiti nuklearnu tvar ugrozi
sigurnost ljudi, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina. (2)
Tko u namjeri da se fizička ili pravna osoba, međunarodna organizacija
ili država prinudi da nešto učini ili ne učini prijeti da će upotrebom
nuklearne tvari ugroziti ili povrijediti život ljudi ili imovinu velikih
razmjera, kaznit će se zatvorom od jedne do deset godina.

(3) Ako je zbog djela iz stavka 2. ovog članka došlo do smrti jedne
osobe ili vtše osoba ili imovinske štete velikih razmjera, počinitelj če
se kazniti zatvorom najmanje tri godine.

Nepropisana predaja prometu eksplozivnoga ili upaljivog materijala

Članak 201.

Tko protivno republičkom propisu o prometu eksplozivnog ili lako upaljivog
materijala predade na prijevoz javnim prometnim sredstvima eksplozivni
ili lako upaljivi materijal ili takav materijal sam prenosi koristeći se
javnim prometnim sredstvima, kaznit će se zatvorom do jedne godine.

Unošenje opasnih tvari u Republiku Hrvatsku

Članak 202.

(1) Tko protivno propisima unese u Republiku Hrvatsku za život ili zdravlje
ljudi štetne radioaktivne ili druge opasne tvari ili otpatke, kaznit će
se zatvorom do tri godine.

(2) Tko zloupotrebom svog položaja ili ovlaštenja protivno propisima
omogući da se u Republiku Hrvatsku unesu tvari ili otpaci iz stavka 1.
ovog članka, kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina:

(3) Za pokušaj djela iz stavka (1) ovog članka počinitelj će se kazniti.

Nedopušteni prijelaz preko državne granice

Članak 203.

(1) Tko bez propisane dozvole prijede ili pokuša prijeći preko granice
Republike Hrvatske naoružan ili primijenivši nasilje, kaznit će se zatvorom
do jedne godine.

(2) Tko se bavi nedopuštenim prebacivanjem drugih ljudi preko granice
Republike Hrvatske ili tko iz koristoljublja omogući drugome nedopušteni
prijelaz preko granice. kaznit će se zatvorom od šest mjeseci do pet godina:

Povreda izumiteljskog prava

Članak 204.

(1) Tko u privrednome prometu neovlašteno upotrijebi tuđi prijavljeni
ili zaštićeni izum,

kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

(2) Tko neovlašteno objavi bit tuđega prijavljenog izuma prije nego
što je taj izum na način utvrđen zakonom objavljen, kaznit će še zatvorom
do jedne godine.

Posredovanje u obavljanju prostitucije

Članak 205.

(1) Tko vrbuje, navodi, potiće ili namamljuje ženske osobe na prostituciju
ili tko bilo na koji način sudjeluje u predaji ženske osobe drugome radi
obavljanja prostitucije, kaznit će se zatvorom od tri mjeseca do pet godina.

(2) Tko je djelo iz stavka 1. ovoga članka počinjeno prema maloljetnoj
ženskoj osobi ili silom, prijetnjom ili prijevarom, počmitelj će se kazniti
zatvorom od jedne godine do deset godina.

Prikazivanje pornografskog materijala

Članak 206.

(1) Tko osobi mlađoj od 14 godina proda, prikaže ili javnim izlaganjem
ili na drugi način učini pristupačnim spise, slihe, audiovizualne i druge
predmete pornografskog sadržaja, ili joj prikaže pornografsku predstsvu,
kaznit će se novčanoni kaznom ili zatvorom do jedne godine.

Članak 207.

Uračunavanje pritvora i drugih lišenja slobode u svezi s krivićnim djelom,
u novčanu kaznu po pravomočno donesenim presudama od dana stupanja na snagu
Zakona o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona Republike Hrvatske ("Narodne
novine", br. 91/92.) obavljat će se po odredbama toga Zakona.

Zamjene novčane kazne zatvorom po pravomoćno donesenim presudama do
dana stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona Republike
Hrvatske ("Narodne novine", br. 91/92.) provodit će se po propisima
koji su važili u vrijeme donošenja presude.

Pročišćeni tekst, NN 31/1993-569
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)