## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-3185/2005 i U-I-1076/2007 od 20. listopada 2009.

### NN 135/2009 (11.11.2009.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-3185/2005 i U-I-1076/2007 od 20. listopada 2009.

135 11.11.2009 Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-3185/2005 i U-I-1076/2007 od 20. listopada 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3309

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin, Miroslav Šeparović i Nevenka Šernhorst, rješavajući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj 20. listopada 2009. godine, donio je

RJEŠENJE

I. Odbacuju se zahtjev i prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom Ispravka Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona klasa: 740-02/00-01/02, koji je donio tajnik Hrvatskog sabora 4. srpnja 2005. godine i koji je objavljen u »Narodnim novinama« broj 84 od 11. srpnja 2005. godine.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Zahtjev za ocjenu suglasnosti s Ustavom Ispravka Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona klasa: 740-02/00-01/02, koji je donio tajnik Hrvatskog sabora 4. srpnja 2005. godine i koji je objavljen u »Narodnim novinama« broj 84 od 11. srpnja 2005. godine (u daljnjem tekstu: Ispravak), podnijelo je trideset i četvero (34) zastupnika Hrvatskog sabora, na temelju ovlaštenja propisanog člankom 35. točkom 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

Podnositelji zahtjeva (U-I-3185/2005) smatraju da Ispravak nije u suglasnosti s člancima 31., 70. i 80. Ustava. Također smatraju da je Ispravak nesuglasan s člancima 116., 124., 125. i svim odredbama Poslovnika Hrvatskog sabora (»Narodne novine« broj 6/02.-pročišćeni tekst, 41/02., 91/03. i 58/04.) kojima je uređeno donošenje akata Sabora. U prijedlogu opisuju postupak koji je prethodio donošenju Ispravka te ističu da je Ispravkom izmijenjen članak 279. stavak 1. Kaznenog zakona (»Narodne novine« broj 110/97., 27/98., 50/00., 120/00., 51/01., 111/03.,190/03. i 105/04.) »mimo Hrvatskog sabora, bez potrebne procedure i bez njegovog znanja«.

2. Januz Devishi iz Rijeke kojeg zastupa Predrag Jošanović, odvjetnik iz Pule, podnio je prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom Ispravka. Predlagatelj smatra da »Ispravak kaznenog zakona kojem je nakon pet godina ‘dodana’ kaznena odredba ne smije se primijeniti retroaktivno jer bi time sud samo određivao kaznu i kažnjavao kaznom koja tempore criminis nije bila propisana«. Stoga smatra da je u konkretnom slučaju djelovanje Ispravka ex tunc protivno članku 89. Ustava.

3. Prije raspravljanja o ovom zahtjevu i prijedlogu sudac Ustavnog suda Mato Arlović izuzeo se od raspravljanja i glasovanja.

4. Osporeni Ispravak glasi:

Nakon izvršenog uspoređivanja s izvornim tekstom utvrđena je pogreška u Zakonu o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona koji je objavljen u »Narodnim novinama« broj 129 od 22. prosinca 2000., te se daje

ISPRAVAK ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA KAZNENOG ZAKONA

Članak 48. treba glasiti:

»U članku 279. stavku 1. iza riječi: »kaznenim djelom« stavlja se zarez, a riječi: »za koje se može izreći kazna zatvora od pet godina ili kaznenim djelom počinjenim u sastavu grupe ili zločinačke organizacije, »brišu se«.

Ispravak je dao tajnik Hrvatskog sabora aktom klasa: 740-02/00-01/02 od 4. srpnja 2005. godine.

Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.

5. Člankom 128. alinejom 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

Ustavni sud Republike Hrvatske:

– odlučuje o suglasnosti zakona s Ustavom,

Sukladno navedenom, u ovom ustavnosudskom postupku postavilo se sljedeće pitanje: može li se osporeni Ispravak smatrati zakonom u smislu članka 128. alineje 1. Ustava čiju je suglasnost s Ustavom nadležan ocjenjivati Ustavni sud?

Objavljivanje pravnih propisa (akt publikacije) jest radnja koja se poduzima sa svrhom da se s tekstom propisa upoznaju svi zainteresirani, pa pretpostavlja objavljivanje vjerodostojnog, izvornog teksta, to jest onoga koji je donio njegov donositelj.

Ispravak pravnog propisa jest akt putem kojeg se usklađuje objavljeni tekst s izvornim tekstom propisa, to jest onim koji je donio njegov donositelj – kad se između njih pojave razlike.

6. Za objavljivanje ispravka teksta zakona mjerodavne su odredbe članka 126. stavaka 2. i 5. Poslovnika Hrvatskog sabora, koje propisuju:

Pod izvornikom zakona, odnosno drugog propisa i općeg akta Sabora, razumijeva se onaj tekst zakona, odnosno drugog propisa i općeg akta, koji je donesen na sjednici Sabora.

Tajnik Sabora daje, na osnovi izvornika akta Sabora, ispravke pogrešaka u objavljenom tekstu toga akta.

U konkretnom slučaju, tajnik Hrvatskog sabora naknadno je usporedio izvorni tekst Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona s onim objavljenim, te je utvrdio pogrešku u članku 48. objavljenog teksta Zakona. Sukladno navedenim odredbama Poslovnika, tajnik Hrvatskog sabora dao je ispravak članka 48. Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona i objavio ga u službenom glasilu Republike Hrvatske u kojem je objavljen i tekst Zakona koji je sadržavao pogrešku.

7. Ustavni sud utvrđuje da je osporeni članak 48. Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, u ispravljenom tekstu, u suglasnosti s Ustavom. Osporeni Ispravak, s druge strane, nije normativni akt koji ima samostalnu pravnu egzistenciju, pa ga Ustavni sud nije nadležan ocjenjivati zasebno i odvojeno od zakona čiji se objavljeni tekst njime ispravlja. Navedeno stajalište Ustavni sud je izrazio u rješenju broj: U-I-2746/2003 i dr. od 8. ožujka 2006. godine (www.usud.hr).

8. Iz sadržaja prijedloga Januza Dervisha za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti Ispravka s Ustavom proizlazi da predlagatelj zapravo osporava primjenu osporenog Ispravka u sudskim postupcima.

Prema mjerodavnim odredbama Ustava, u postupku apstraktne kontrole ustavnosti zakona Ustavni sud nije nadležan ocjenjivati primjenu osporenog zakona u postupcima pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti.

Pravno stajalište o primjeni članka 279. stavka 1. Kaznenog zakona u svezi s osporenim Ispravkom izrazio je Vrhovni sud Republike Hrvatske u odluci broj: Kzz-1/05 od 22. studenoga 2005. godine:

»Dakle, tek ovom intervencijom zakonodavca kroz ispravak ranije objavljenog teksta zakona u normu iz čl. 279. st. 1. Kaznenog zakona, a time posredno i u normu iz čl.279. st. 2. Kaznenog zakona, vraćena je kaznena sankcija, ne želeći prepustiti tijelima koja primjenjuju zakon, odnosno pojedincima na koje se zakon odnosi, slobodu tumačenja njegove volje – je li zakonodavac htio za opisano apstraktno postupanje izbrisati kaznenu sankciju ili nije, te ako to nije bila njegova volja, kakvu sankciju i u kojem rasponu je htio za takvo postupanje.

Iako pravna teorija kod pojma »ispravak zakona« podrazumijeva učinak ispravka i na ranije vrijeme, tj. počev od vremena od kada vrijedi zakon koji se ispravlja, a ne tek od vremena objavljivanja ispravka, ipak nije moguće zanemariti odredbu o načelu zakonitosti iz čl. 2. Kaznenog zakona, tj. da u vrijeme donošenja drugostupanjske odluke koja se pobija ovim zahtjevom norma iz čl. 279. st. 1. i 2. Kaznenog zakona faktički nije imala propisanu sankciju.

Kako prema opisanom stanju Kazneni zakon evidentno nije imao propisanu sankciju za postupanje kako je ono naznačeno u čl. 279. st. 1. i 2. Kaznenog zakona, to je ispravna odluka drugostupanjskog Županijskog suda u Puli kojom je oslobodio optuženike i to H.B. C.K. da bi počinio kazneno djelo iz čl. 279. st. 1. Kaznenog zakona, a E.Č. da bi počinio kazneno djelo iz čl. 279. st. 1. i 2. Kaznenog zakona.

Naravno, ovakva situacija, nakon što je Ispravak ZID KZ-a u dijelu koji se odnosi na čl. 279. Kaznenog zakona objavljen u službenom glasilu Republike Hrvatske – Narodnim novinama, dakle na način kako se objavljuje i sam zakon, zbog učinka ispravka od vremena od kada je i ZID KZ stupio na snagu više nije moguća, jer sada evidentno postoji propisanost sankcije«.

Navedeno pravno stajalište Vrhovnog suda je za Ustavni sud, u specifičnim okolnostima konkretnog slučaja, ustavnopravno prihvatljivo. Stoga Ustavni sud ne vidi potrebu da u ovom postupku ispituje krije li se iza Ispravka zapravo propis jer je njegov učinak u primjeni već odredio Vrhovni sud na ustavnopravno prihvatljiv način i time osigurao sigurnost i dosljednost pravnog poretka.

Primjena propisa u pojedinačnim slučajevima predmet je konkretne zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda koju Ustavni sud pruža u postupcima pokrenutim ustavnim tužbama.

Navedeno stajalište Ustavni sud izrazio je u rješenju broj: U-I-1455/2001 od 24. studenoga 2004. godine (»Narodne novine« broj 175/04.) te u rješenjima broj: U-I-2823/2002 od 28. siječnja 2004., broj: U-I-671/2001 od 24. svibnja 2005. i dr.

9. Člankom 32. Ustavnog zakona propisano je da će Ustavni sud rješenjem odbaciti prijedlog ako nije nadležan za odlučivanje.

Stoga je riješeno kao u izreci.

Objava rješenja temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-3185/2005

U-I-1076/2007

Zagreb, 20. listopada 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 135/2009-3309