### NN 6/2018 (17.1.2018.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Usoz-105/16-5 od 21. prosinca 2017.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

177

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Lidije Vukičević, predsjednice vijeća, mr. sc. Inge Vezmar Barlek, Eveline Čolović Tomić, Senke Orlić-Zaninović i Marine Kosović Marković, članova vijeća, uz sudjelovanje više sudske savjetnice Blaženke Drdić, zapisničarke, u postupku ocjene zakonitosti općeg akta po službenoj dužnosti, na sjednici održanoj 21. prosinca 2017.

presudio je

Ukida se Odluka o dopuni Odluke o komunalnoj naknadi (Službeni glasnik Općine Postira, broj 01/16.).

Obrazloženje

Vodovod Brač d.o.o. predložio je ovom Sudu da ocijeni zakonitost plaćanja komunalne naknade za komunalne vodne građevine (vodospreme, crpne stanice i sl.) koje se nalaze izvan građevinskog područja, smatrajući da nisu u skladu sa Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Ovaj Sud je prijedlog prihvatio razmotriti kao obavijest iz članka 83.stavka 2 Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« 20/10., 143/12., 152/14., 94/16. i 29/17, dalje u tekstu: ZUS).

Odlukom o dopuni Odluke o komunalnoj naknadi koja je priložena uz obavijest utvrđuje se koeficijent 10,00 za vodne građevine (bazene, crpne stanice, kaptaže i sl.). Time je osim namjene nekretnina iz članka 12. određena i ova namjena nekretnine s koeficijentom.

U odgovoru načelnik Općine Postira navodi da je do izrade sporne Odluke došlo na način da se prilikom komunikacije s Odjelom za komunalno gospodarstvo pri Ministarstvu graditeljstva Općini Postira postavilo pitanje zašto Vodovodu nije naplaćena komunalna naknada za izgrađene objekte, jer se radi o obvezi, nakon čega je izvršena dopuna Odluke. Smatraju da su ispunjeni svi uvjeti za naplatu komunalne naknade onim objektima koji su izvan građevnog područja, a to je da imaju pristup na cestu s pripadajućom infrastrukturom.

Odluka o dopuni Odluke o komunalnoj naknadi (Službeni glasnik Općine Postira, broj 01/16.) glasi:

Članak 1.

Iza članka 12. Odluke o komunalnoj naknadi dodaje se članak 12.a koji glasi:

Utvrđuju se namjene nekretnina (KN) za:

|  |  |
| --- | --- |
| koeficijent | |
| –     Vodne građevine (bazeni, crpne stanice, kaptaže i sl.) | 10,00 |

Članak 2.

Ova Odluka stupa na snagu osmog dana od dana objave u »Službenom glasniku općine Postira«.

Prema članku 22. stavak 2. točka 1. Zakona o vodama (»Narodne novine«, broj 153/09., 63/11., 130/11., 56/13., 14/14.) komunalne vodne građevine čine građevine za javnu vodoopskrbu – akumulacije, vodozahvati (zdenci, kaptaže i druge zahvatne građevine na vodnim tijelima), uređaji za kondicioniranje vode, vodospreme, crpne stanice, glavni dovodni cjevovodi i vodoopskrbna mreža.

Prema odredbi članka 21. Zakona o vodama, vodne građevine su građevine ili skupovi građevina zajedno s pripadajućim uređajima i opremom, koji čine tehničku odnosno tehnološku cjelinu, a služe za uređenje vodotoka i drugih površinskih voda, za zaštitu od štetnog djelovanja voda, za zahvaćanje voda u cilju njihovog namjenskog korištenja i za zaštitu voda od onečišćenja.

Odredbom članka 22. Zakona o komunalnom gospodarstvu (»Narodne novine«, broj 26/03. – pročišćeni tekst, 82/04., 110/04., 178/04., 38/09., 79/09., 153/09., 49/11., 84/11., 90/11., 144/12., 94/13., 153/13., 147/14. i 36/15., dalje u tekstu: ZKG), propisano je da je komunalna naknada prihod proračuna jedinice lokalne samouprave. Sredstva komunalne naknade namijenjena su financiranju obavljanja ovih komunalnih djelatnosti:

1. odvodnja atmosferskih voda,

2. održavanje čistoće u dijelu koji se odnosi na čišćenje javnih površina,

3. održavanje javnih površina,

4. održavanje nerazvrstanih cesta,

5. održavanje groblja i krematorija,

6. javna rasvjeta.

Stavkom 3. toga članka propisano je da komunalnu naknadu plaćaju vlasnici, odnosno korisnici:

1. stambenog prostora,

2. poslovnog prostora,

3. garažnog prostora,

4. građevnog zemljišta koje služi u svrhu obavljanja poslovne djelatnosti,

5. neizgrađenoga građevnog zemljišta.

Stavkom 4. toga članka propisano je da se komunalna naknada plaća za nekretnine iz stavka 3. ovoga članka koje se nalaze unutar građevinskog područja naselja kao i za stambeni i poslovni prostor izvan građevinskog područja naselja na kojem se najmanje obavljaju komunalne djelatnosti iz stavka 1. točke 3., 4. i 6. ovoga članka i koje su opremljene najmanje pristupnom cestom, objektima za opskrbu električnom energijom i vodom prema mjesnim prilikama te čine sastavni dio infrastrukture jedinice lokalne samouprave.

Iz razloga što ZKG propisuje da se komunalna naknada određuje vlasnicima poslovnog prostora, prema ocjeni Suda, kroz razradu koeficijenta namjene može se određivati visina komunalne naknade za pojedine nekretnine, koje se nedvojbeno mogu smatrati stambenim ili poslovnim prostorom pod čime se ne mogu smatrati vodne građevine i to bazeni-crpne stanice, kaptaže i sl. kako je to navedeno u članku koji je predmetom ocjene zakonitosti, imajući na umu i odredbe Zakona o vodama.

Zakonom o vodama se uređuje pravni status voda, vodnoga dobra i vodnih građevina, upravljanje kakvoćom i količinom voda, zaštita od štetnog djelovanja voda, detaljna melioracijska odvodnja i navodnjavanje, djelatnosti javne vodoopskrbe i javne odvodnje, posebne djelatnosti za potrebe upravljanja vodama, institucionalni ustroj obavljanja tih djelatnosti i druga pitanja vezana za vode i vodno dobro.

Stoga je prema ocjeni ovoga Suda obveza plaćanja komunalne naknade za vodne građevine, kao da se radi o poslovnom prostoru protivna odredbama ZKG-a.

Pri tome je ovaj Sud imao na umu i stajalište Ustavnog suda Republike Hrvatske, izraženo u odluci broj: U-II-2688/08 od 21. travnja 2009. godine kojom je ukinuta odredba Odluke o komunalnoj naknadi Općinskog vijeća Općine Fužine o obvezi plaćanja komunalne naknade za akumulacijska jezera, što su također vodne građevine.

Posebno je potrebno navesti i to da vodne građevine služe za pružanje vodne usluge što je jedna od najvažnijih usluga za život i rad stanovništva naseljenog područja.

Prema načelu iz članka 5. Zakona o vodama voda nije komercijalni proizvod kao neki drugi proizvodi, nego je naslijeđe koje treba čuvati, štititi i mudro i racionalno koristiti. Vodama se upravlja prema načelu jedinstva vodnog sustava i načelu održivog razvitka kojim se zadovoljavaju potrebe sadašnje generacije i ne ugrožavaju pravo i mogućnost budućih generacija da to ostvare za sebe.

Iz navedenih razloga, na temelju odredbe članka 86. stavak 3. ZUS-a, Sud je ukinuo navedenu Odluku, koja prestaje važiti prema odredbi članka 86. stavak 4. ZUS-a danom objave presude Visokog upravnog suda u »Narodnim novinama«.

Broj: Usoz-105/16-5
 Zagreb, 21. prosinca 2017.

Predsjednica vijeća
 Lidija Vukičević, v. r.