## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-439/1995. od 20. prosinca 1995.

### NN 106/1995 (22.12.1995.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-439/1995. od 20. prosinca 1995.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda, te suci dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući povodom ustavne tužbe
Đ. K. iz O. na sjednici održanoj dana 20. prosinca 1995. godine, donio
je sijedeću :

## ODLUKU

### USTAVNOG SUDA REPUBLIKE HRVATSKE BROJ U-III-439/1995. OD 20. PROSINCA 1995.

1. Usvaja se ustavna tužba i ukidaju se :

- presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-2793/94-4 od 22.
veljače 1995. godine;

- rješenje Upravnog odbora Hrvatske odvjetničke komore broj:1330/93
od 26. veljače 1994. godine;

- rješenje Izvršnog odbora Hrvatske odvjetničke komore broj: 1330/93
od 15. prosinca 1993. godine.

2. Predmet se vraća Hrvatskoj odvjetničkoj komori na ponovni postupak.

3. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Đ. K. iz O. podnio je ovom Sudu pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu
povodom rješenja i presude citiranih u izreci ove odluke radi zašlite ustavnih
prava iz članka 3,14; 17. st. 3,19, 26, 39. i 54. Ustava Republike Hrvatske,
a kojim aktima je pravomoćno odbijen sa zahtjevom za upis u Imenik Hrvatske
odvjetničke komore sa sjedištem u O, pozivom na članak 49. Zakona o odvjetništvu
("Narodne novine", broj 9/94).

U ustavnoj tužbi navodi da je do povrede citiranih uslavnitk prava na
njegovu štetu, a osobito prava na rad iz članka 54. Ustava došlo zbog pogrešno
i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja i pogrešne primjene materijalnog
prava, budući da su Hrvatska odvjetnička komora (dalje u tekstu: HOK) i
Upravni sud Republike Hrvatske (dalje u tekstu: USRH) ocjenjujući njegovu
doslojnost za obavljanje odvjetničkog zanimanja uzeli u obzir samo jedan
postupak u njegovom radnom i životnom vijeku, ocjenjujući ga izolirano
od objektivnih okolnosti koje su do njega doveli, to jest da nisu razmotrili
sve činjenice potrebne za ocjenu njegove dostojnosti za obavljanje odvjetničkog
zanimanja.

Predložio je da Ustavni sud poništi osporene akte.

Ustavna tužba je osnovana.

Prema članku 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine, broj 13/91) svatko može podnijeti ovom Sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je odlukom sudske, upravne vlasti ili drugih tijela
koja imaju javne ovlasti povrijedeno jedno od Ustavom utvrđenih sloboda
i prava čovjeka i građnina.

Uvidom u osporene odluke proizlazi da je podnositelj ustavne tužbe odbijen
sa zahtjevom za upis u Imenik odvjetnika HOK, jer su HOK i USRH ocijenili
da podnositelj usavne tužbe zbog svog ranijeg ponašanja ne pruža dovoljno
garancije da će savjesno obavljati odvjetničku dužnost. To prema njima
proizlazi iz činjenice da isti nije došao na svoje radno mjesto suca Županijskog
suda u O. u trajanju duljem od 5 dana, rdi čga je i razriješen dužnosti
suca s danom 27. studeni 1991. godine.

Nesporno je da je podnositelj ustavne tužbe razriješen dužnosti suca
s tim zbog nedolaska na radno mjesto, kao i da je do tog nedolaska došlo
u vrijeme najžešće agresije na Republiku Hrvatsku, što bi eventualno moglo
upućivati i na određenu neodgovornost prema svojim radnim obvezama.

Međutim, da bi se utvrdila dostojnost odnosno nedoslojnost za obavljanje
odvjetničkog zvanja određene osobe neophodno je potrebno, a u cilju zaštite
ustavnih prava iz članka 26. (jednakost građna pred zakonom) i 54. Ustava
(pravo na rad i dostupnost svakog radnog mjesta svim građnima pod jednakim
uvjetima) uzeti u obzir ranije ponašanje i djelatnost određene osobe u
cjelini, a ne izolirano i na temelju jednog životnog postupka odlučivati
o nečijem pravu na rad.

Konačno ta obveza proizlazi iz članka 49. Zakona o odvjetništvu, koji
glasi: "Nije dostojna za obavljanje odvjetništva ni osoba čije ranije
ponašanje ili djelatnost ne jamči da će ona savjesno obavljati odvjetničko
zvanje."

U zahtjevu za upis u Imenik odvjetnika HOK i u tužbi USRH podnositelj
ustavn tužbe jenaveo i niz činjenica kojim opravdava svoj nedolazak na
radno mjesto. Međtim, o tim činjenicama niti HOK, a niti USRH nisu raspravljali,
iako su to bili dužni učiniti. Ta obveza proizlazi i iz članka 7. Zakona
o općem upravnom postupku ("Narodne novine", broj 53/91), koji
glasi: "U postupku se mora utvrditi pravo stanje stvari i u tom cilju
moraju se utvrditi sve činjenice koje su od važnosti za donošenje zakonitog
i pravilnog rješenja."

Činjenicu razrješenja podnositelja ustavne tužbe od duž nosti suca,
a susljedno tome i o postojanju uvjeta za upis u imenik odvjetnika, pa
slijedom toga i o dostojnosti za obavljanje od vjetništva trebalo je sagledati
kompleksno, te ocijeniti da li je opća situacija u kojoj se našao podnositelj
ustavne tužbe (smještaj obitelji, njegova bolest, ratna situacija u O.
u kojoj je za pod· nositelja ustavne tužbe u tisku od strane predsjednika
Županijskog suda u.O. navodno dana izjava u rujnu 1991. godine, a koja
je kasnije demantirana, da podnositelj ustavne tužbe spada u suce srpske
nacionalnosti, koji otkazuju poslušnost i priklanjaju se teroristima) mogla
opravdati njegov nedolazak na posao, koji je imao za posljedicu i razrješenje
od sudačke dužnosti.

Osim toga, prilikom ocjene dostojnosti neke osobe za obavljanje odvjetništva
treba uzeti u obzir i njezino ispunjavanje radnih obveza tijekom životnog
i radnog vijeka, odnosno ukupnost njezinog ranijeg ponašanja i djelatnosti,
a što sve u postupku po zahtjevu podnositelja ustavne tužbe nije učinjeno,
jer se nadležna tijela nisu pridržavala načela materijalne istine iz već
citiranog članka 7. Zakona o općem upravnom postupku.

U konkretnom slučaju takvo postupanje dovelo je i do povrede ustavnih
prava iz članka 19. stavak l. (utemeljenost odluka na zakonu), 26. i 54.
kao i temeljnog načela o vladavini prava iz članka 3. Ustava, dok za povredu
ostalih ustavnih prava nema osnove.

Slijedom iznesenog, temeljem članka 59. i 60, Poslovnika Ustavnog suda
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94), odlučeno je
kao u izreci ove odluke.

Objava ove odluke temeljl se na članku 20. stavak l. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj : U-III-439/ 1995

Zagreb, 20. prosinca 1995.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

Jadraako Crnić; v. r.

Odluka, NN 106/1995-1761