## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-4097/2004, U-I-4098/2004 i dr. od 10. studenoga 2004.

### NN 167/2004 (30.11.2004.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-4097/2004, U-I-4098/2004 i dr. od 10. studenoga 2004.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

2947

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Vice Vukojević i Milan
Vuković, rješavajući o prijedlozima za pokretanje postupka za ocjenu
suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj 10. studenoga 2004. godine,
donio je

## RJEŠENJE

I. Ne
prihvaćaju se prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
Republike Hrvatske Zakona o prestanku važenja Zakona o davanju u najam stanova
na oslobo­đe­nom teritoriju (»Narodne novine«, broj 101/98).

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Predlagatelji Milan Matijašević, Radojka Đukić, Mirko Manojlović, Rade Mirić,
Dragomir Vukičević, Mirjana Radan, Mile Dukić, Milka Dragomirović, Milivoj Šarić,
Vjera Đujić, Mirko Žutić, Janja Milić, Dragica Rapaić, Marija Slijepčević,
Milka Lončar, Anka Botorić, Nedeljko Blaženović, Milka Komazec, Dušan Komazec,
Milorad Lalić, Jovan Jerković, Mara Dragaš, Simo Ožegović, Dušan Plavljanić i
Jovanka Čilović-Bursać, svi s boravištem u Srbiji i Crnoj Gori, te Ljubica Končar
i Milan Končar iz Korenice, podnijeli su Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske
prijedloge kojima traže da Ustavni sud pokrene postupak, te utvrdi
protuustavnim i ukine Zakon o prestanku važenja Zakona o davanju u najam
stanova na oslobođenom teritoriju (»Narodne novine«, broj 101/98) u cjelini.

2.
Predlagatelji ističu da je Republika Hrvatska, zloupotre­b­lja­vajući svoje
pravo da pravno uredi određenu materiju, kao i koristeći nepovoljan položaj
jednog dijela državljana Republike Hrvatske, koji su živjeli na područjima pod
upravom i zaštitom Ujedinjenih naroda, a koja su vojno-redarstvenom akcijom u
kolovozu 1995. u potpunosti ispražnjena od stanovništva, u namjeri da se
domogne njihovih stanova na kojima su postojala stanarska prava, donijela Zakon
o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju (»Narodne novine«, broj
73/95). Tim Zakonom propisan je, kao uvjet za zadržavanje stanarskog prava,
povratak nositelja tih prava u stanove do 26. prosinca 1995. godine.

Po
stajalištu podnositelja, Republika Hrvatska umišljajno, sporim i neučinkovitim
postupanjem u svezi s izdavanjem potrebnih osobnih isprava, onemogućila je
povratak u Republiku Hrvat­sku osobama koje su imale stanarska prava na
stanovima na oslobođenom području, odnosno spriječila njihov povratak u Zakonom
određenom roku, već je povratak omogućen mnogo kasnije, praktično tek u proljeće
1999. godine, nakon što su stanovi ex lege postali državno vlasništvo.

Pored navedenog, prije negoli je praktično omogućila
povratak navedenih osoba, Republika Hrvatska je donijela osporeni Zakon o
prestanku važenja Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju,
kojim je ukinula Zakon o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju, ali
ne i pravne posljedice koje je primjena tog Zakona proizvela.

Predlagatelji ističu da je Republika Hrvatska u
potpunosti onemogućila pokretanje i vođenje bilo kakvih sudskih i drugih
postupaka pred nadležnim tijelima Republike Hrvatske putem kojih bi bivši
nositelji stanarskih prava na predmetnim stanovima bili u prilici vratiti svoja
stečena imovinska prava.

Smatraju
da su na navedeni način povrijeđene ustavne odredbe o pravu na pristup sudu (članak
29. stavak 1. Ustava), na jednakost pred sudovima i drugim državnim i inim
tijelima koja imaju javne ovlasti (članak 26. Ustava), o pravu na nepovredivost
doma (članak 34. stavak 1. Ustava), kao i odredbe članka 6. (pravo na pošteno
suđenje), članka 13. (pravo na djelotvoran pravni lijek), članka 14. (zabrana
diskriminacije) Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine – Među­narodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i
8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu: Europska konvencija), te članka 1.
Protokola I. uz Konvenciju (pravo na mirno uživanje imovine). Pritom, pozivajući
se na stajališta i pravnu praksu Europskog suda za ljudska prava, ističu da su
međunarodni ugovori, koji su sklopljeni, potvrđeni u skladu s Ustavom i na
snazi, temeljem članka 140. Ustava, po pravnoj snazi iznad zakona.

Predlažu
ukidanje osporenog Zakona.

3.
Ustavni sud napominje da su istim prijedlozima predlagatelji osporili i Zakon o
davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju, članak 5. Zakona o izmjenama
i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj
88/02). te članak 3. stavak 2. točku 3. Pravilnika o redu prvenstva stambenog
zbrinjavanja na područjima posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj
116/02). Prijedlozi u odnosu na navedene akte izdvojeni su, te će se o njima
odlučivati u zasebnim ustavnosudskim postupcima.

*Prijedlozi
nisu osnovani.*

4. Osporeni Zakon o prestanku važenja Zakona o
davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju (»Narodne novine«, broj
101/98) sadrži dvije odredbe – članka 1., kojim je utvrđen prestanak važenja
Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju, i članka 2., kojim
je utvrđen dan stupanja na snagu Zakona o prestanku važenja Zakona o davanju u
najam stanova na oslobođenom teritoriju.

Prema tome, odredbama navedenog osporenog Zakona ne
uređuju se izravno prava i obveze bilo kojeg subjekta, već se djelovanje odredaba
ovog Zakona iscrpljuje u tome da danom njegovog stupanja na snagu u pravnom
poretku Republike Hrvat­ske prestaje važiti Zakon o davanju u najam stanova na
oslo­bođenom teritoriju.

Razmatranjem navoda podnesenih prijedloga razvidno je
da predlagatelji, u dijelu kojim osporavaju Zakon o prestanku važenja Zakona o
davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju, ne ukazuju na to da bi donošenjem
ovog Zakona za njih nastupile štetne pravne posljedice, jer su one već, kako
ističu, nastupile, nego prigovaraju pasivnosti zakonodavca, koji je, kako
smatraju predlagatelji, propustio urediti način saniranja štetnih posljedica,
bilo po sili samog zakona, bilo propisivanjem pojedi­načnog puta pravne zaštite.

Navodi i razlozi podnesenih prijedloga, u naprijed
izloženom smislu, ne upućuju na postojanje sumnje o tome da osporeni Zakon o
prestanku važenja Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju
nije u suglasju s nekom od ustavnih odredaba na koje se podnositelji pozivaju,
pa stoga Ustavni sud, u odnosu na taj Zakon prijedloge nije prihvatio.

Ustavni sud u postupku ocjene suglasnosti osporenog
Zakona s Ustavom nije razmatrao navodne propuste zakonodavca koje podnositelj
naziva »pasivnošću«.

Nadležnost Ustavnog suda u postupku ocjene
suglasnosti zakona s Ustavom uređena je, temeljem članka 128. alineje 1. Us­tava,
u glavi IV. Ustavnog zakona.

5. Zbog
navedenog, a na temelju odredbe članka 43. stavka 1. Ustavnog zakona, doneseno
je rješenje kao u točki I. izreke.

6. Rješenje
o objavi (točka II. izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog
zakona.

Broj:                         U-I-4097/2004          U-I-4110/2004

        U-I-4098/2004 U-I-4111/2004

        U-I-4099/2004 U-I-4112/2004

        U-I-4100/2004 U-I-4113/2004

        U-I-4101/2004 U-I-4114/2004

        U-I-4102/2004 U-I-4115/2004

        U-I-4103/2004 U-I-4116/2004

        U-I-4104/2004 U-I-4117/2004

        U-I-4105/2004 U-I-4118/2004

        U-I-4106/2004 U-I-4119/2004

        U-I-4107/2004 U-I-4120/2004

        U-I-4108/2004 U-I-4121/2004

        U-I-4109/2004

Zagreb,
10. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Rješenje, NN 167/2004-2947