## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1433/2003 od 23. rujna 2003.

### NN 171/2003 (28.10.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1433/2003 od 23. rujna 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2487

 Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću
trojice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Milan Vuković,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna Omejec, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom G. I. G., kojeg zastupa gradonačelnik B.
K., na sjednici održanoj dana 23. rujna 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

 I. Ustavna tužba se odbacuje.

 II.
Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj je podnio ustavnu tužbu protiv potvrde o ovršnosti Komisije Vlade
Republike Hrvatske za rješavanje sporova o pravima općina, gradova i županija,
klasa: 023-01/01-01/627, urbroj: 514-11-03-16 od 23. siječnja 2003. godine,
kojom se utvrđuje da je Odluka, klasa: 023-01/01-01/627, urbroj: 514-11-02-13
od 02. prosinca 2003. godine o diobi imovine bivše O. I.-G., u pogledu točke
II., u dijelu kojim se G. I.-G. nalaže platiti na ime kompenzacije za vlasništvo
nekretnina iznos od 1.800.000,00 kn O. K. i iznos od 1.200.000,00 kn O. K. I.,
ovršna s danom donošenja 2. prosinca 2003. godine.

2. Uz
ustavnu tužbu podnositelj je podnio prijedlog za odgodu ovrhe pozivom na
odredbu članka 67. Ustavnog zakona o Us­tavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni tekst, u nastavku: Ustavni zakon) i
to iz razloga jer bi mu ovrha navedenog rješenja prouzročila nenadoknadivu štetu,
a odgoda nije protivna javnom interesu niti bi se odgodom nanijela nekome veća šteta.

*Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.*

3.
Odredba članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona propisuje:

 »Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti ... kojim je
odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog
djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom ... (u
daljnjem tekstu: ustavno pravo)«.

Sukladno
tome, samo ona odluka kojom je nadležni sud meritorno odlučio o biti stvari,
odnosno o pravu ili obvezi ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela
podnositelja, jest pojedinačni akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog
zakona u povodu kojega je Ustavni sud Republike Hrvatske, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom, nadležan štititi ljudska prava i temeljne slobode
podnositelja, zajamčene Ustavom Republike Hrvatske.

4.
Tijekom ustavnosudskog postupka utvrđeno je da osporavana potvrda o ovršnosti
Komisije Vlade Republike Hrvatske za rješavanje sporova o pravima općina,
gradova i županija od 23. siječnja 2003. godine, ne predstavlja pojedinačni akt
u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona protiv kojeg bi Ustavni sud bio
nadležan pružiti ustavnosudsku zaštitu.

5.
Slijedom iznijetoga, na temelju članka 72. u svezi s član­kom 62. Ustavnog
zakona, riješeno je kao u izreci.

6. O
prijedlogu podnositelja ustavne tužbe za odgodu ovrhe do donošenja meritorne
odluke Suda iz članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona nije odlučivano, budući je
predmetna tužba odbače­na zbog nenadležnosti Ustavnog suda za odlučivanje.

7.
Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

U-III-1433/2003
Zagreb, 23. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 **Milan Vuković,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 171/2003-2487