## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1165/2003 od 12. rujna 2003.

### NN 156/2003 (3.10.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1165/2003 od 12. rujna 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2247

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, pred­sjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, rješavajući o ustavnoj tužbi Z. P. iz T., na sjednici
održanoj 12. rujna 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazlože­nje
```

1. Podnositelj je podnio ustavnu tužbu na temelju
odredbi članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske
(»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni
zakon), u dijelu koji se odnosi na nedonošenje odluke suda u razumnom roku.

U ustavnoj tužbi podnositelj (ovrhovoditelj) ističe
da je od 1991. godine pred Općinskim sudom u Šibeniku u tijeku ovršni postupak,
broj: I-627/91, radi ovrhe sudske nagodbe, koji do dana podnošenja ustavne
tužbe nije dovršen.

Predlaže da Ustavni sud donese odluku kojom će
Općinskom sudu u Šibeniku odrediti rok za donošenje odluke u predmetu broj:
I-627/91, i odrediti primjerenu naknadu zbog povrede podnositeljevog ustavnog
prava propisanog odredbom članka 29. stav­ka 1. Ustava Republike Hrvatske.

*Ne postoje pretpostavke za postupanje Ustavnog
suda u smis­lu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.*

2. Iz navoda ustavne tužbe razvidno je da je
podnositelj ustav­nu tužbu podnio zbog neprovođenja ovrhe određene rješenjem o
ovrsi.

Prema odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona,
Ustav­ni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbii prije nego što je
iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji
ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud ili u slučaju
kad se osporenim pojedinačnim aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno je
razvidno da bi nepokretanjem ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne tužbe
mogle nastati teške i nepopravljive posljedice.

Prema stavku 2. članka 63. Ustavnog zakona, u odluci
kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1.
tog članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim
će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama podnositelja.

Iz navedenog slijedi da će Ustavni sud pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi podnijetoj na temelju odredbi članka 63. Ustavnog
zakona – zbog dugotrajnosti postupka, samo u slučaju kada sud nije u razumnom
roku meritorno odlučio o pravima i obvezama podnositelja, dakle kada nije u
razumnom roku donio akt kojim se meritorno odlučilo o biti stvari.

U predmetu podnositelja, ustavna tužba podnijeta je
zbog neprovođenja ovrhe na temelju pravomoćnog akta, kojim je već odlučeno o
pravima i obvezama stranke. Stoga Ustavni sud u konkretnom slučaju radnje
sudova ne ocjenjuje u meritumu stvari.

Imajući u vidu navedene odredbe Ustavnog zakona, te
činjenicu da ustavna tužba nije podnijeta zbog nedonošenja akta u razumnom
roku, ocjena je Ustavnog suda da povodom predmetne ustavne tužbe ne postoje
pretpostavke za postupanje Ustavnog suda u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona.

3. Slijedom iznijetog, na temelju odredbe članka 32.,
u svezi s odredbom članka 63. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

4. Objava ovog rješenja temelji se na odredbi članka
29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1165/2003

Zagreb, 12. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 156/2003-2247