## Odluka o proglašenju Zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj

### NN 51/2000 (19.5.2000.), Odluka o proglašenju Zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj

# ZASTUPNIČKI DOM HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

**1128**

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O UPORABI JEZIKA I PISMA NACIONALNIH MANJINA U REPUBLICI HRVATSKOJ

Proglašavam Zakon o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina
u Republici Hrvatskoj, koji je donio Zastupnički dom Hrvatskoga
državnog sabora na sjednici 11. svibnja 2000.

Broj: 01-081-00-1513/2
Zagreb, 16. svibnja 2000.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O UPORABI JEZIKA I PISMA NACIONALNIH MANJINA U REPUBLICI HRVATSKOJ

I. TEMELJNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se Zakonom uređuju uvjeti službene uporabe jezika
i pisma nacionalnih manjina, kojima se osigurava ravnopravnost
s hrvatskim jezikom i latiničnim pismom sukladno zakonu.

Članak 2.

Ovim se Zakonom ne mijenjaju niti ukidaju prava pripadnika nacionalnih
manjina stečena na temelju međunarodnih ugovora kojih
je Republika Hrvatska stranka.

Ovim se Zakonom ne mijenjaju niti ukidaju prava na uporabu jezika
i pisma nacionalnih manjina stečena prema propisima koji
su se primjenjivali do stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 3.

Odredbe se ovoga Zakona ne primjenjuju u postupcima koji se vode
pred središnjim tijelima državne uprave, trgovačkim
sudovima, pred Upravnim sudom, Visokim prekršajnim sudom
i Vrhovnim sudom Republike Hrvatske, kao i pred Ustavnim sudom
Republike Hrvatske, te pred drugim središnjim tijelima državne
vlasti, ako ustavnim zakonom, ovim ili drugim zakonom nije drugačije
određeno.

Odredbe se ovoga Zakona ne primjenjuju na vođenje službenih
očevidnika, te na javne isprave koje služe uporabi
u inozemstvu, ako posebnim zakonom nije drugačije određeno.

II. UVJETI ZA RAVNOPRAVNU SLUŽBENU UPORABU JEZIKA
I PISMA NACIONALNIH MANJINA

Članak 4.

Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma nacionalnih manjina
ostvaruje se u skladu s odredbama Ustavnog zakona o ljudskim pravima
i slobodama i o pravima etničkih i nacionalnih zajednica
ili manjina u Republici Hrvatskoj, Okvirne konvencije za zaštitu
nacionalnih manjina Vijeća Europe i ovoga Zakona pod sljedećim
uvjetima:

1. kada pripadnici pojedine nacionalne manjine na području
općine ili grada čine većinu stanovnika, u
skladu s Ustavnim zakonom o ljudskim pravima i slobodama i o pravima
etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici
Hrvatskoj, Okvirnom konvencijom za zaštitu nacionalnih manjina
Vijeća Europe i ovim Zakonom,

2. kada je predviđena međunarodnim ugovorima kojih je
Republika Hrvatska stranka,

3. kada su to statutom propisale općine i gradovi, u skladu
s Ustavnim zakonom o ljudskim pravima i slobodama i o pravima
etničkih i nacionalnih zajednica ili manjina u Republici
Hrvatskoj, Okvirnom konvencijom za zaštitu nacionalnih manjina
Vijeća Europe i ovim Zakonom,

4. kada to, u odnosu na rad svojih tijela, u samoupravnom djelokrugu,
statutom propiše županija na čijem je području
u pojedinim općinama i gradovima u ravnopravnoj službenoj
uporabi jezik i pismo nacionalne manjine.

Za ostvarivanje ravnopravne službene uporabe jezika i pisma
nacionalne manjine na temelju stavka 1. točke 1. ovoga
članka mjerodavni su podaci popisa stanovnika koji je neposredno
prethodio uređivanju ovih pitanja statutom općine ili
grada.

Članak 5.

Na području općine, grada ili županije ravnopravna
službena uporaba jezika i pisma nacionalne manjine ostvaruje
se:

1. u radu predstavničkih i izvršnih tijela općine,
grada ili županije,

2. u postupku pred upravnim tijelima općine, grada ili županije,

3. u postupku pred tijelima državne uprave prvog stupnja,
pred ustrojstvenim jedinicama središnjih tijela državne
uprave koja postupaju u prvom stupnju, pred sudbenim tijelima
prvog stupnja, državnim odvjetništvima i državnim
pravobraniteljstvima prvog stupnja, javnim bilježnicima i
pravnim osobama koje imaju javne ovlasti, a koji su ovlašteni
postupati na području općine ili grada koji su u
ravnopravnu službenu uporabu uveli manjinski jezik i pismo.

Tijela iz stavka 1. ovoga članka omogućit će
korištenje i priznati valjanost privatnih pravnih isprava
sastavljenih na području Republike Hrvatske i kad su sastavljene
na jeziku i pismu nacionalne manjine.

Članak 6.

Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma nacionalne manjine
u pravilu se uvodi za cijelo područje pojedine općine
ili grada.

Izuzetno od stavka 1. ovoga članka, ravnopravna službena
uporaba jezika i pisma nacionalne manjine može se uvesti
samo na dijelu područja pojedine općine ili grada
kada se može statutom predvidjeti i u užem opsegu od
prava utvrđenih ovim Zakonom, ali se ne može isključiti
pravo na služenje svojim jezikom u postupcima pred tijelima
iz članka 5. točke 3. ovoga Zakona, te pravo na
dobivanje javnih isprava i na jeziku i pismu nacionalne manjine.

Članak 7.

Općine, gradovi i županije, te državna tijela
iz članka 5. točke 3. ovoga Zakona izvornike svih
predmeta, propisa, akata i isprava vode na hrvatskom jeziku i
latiničnim pismom.

*A) Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma
nacionalne manjine u predstavničkim i izvršnim tijelima

*i u postupku pred upravnim tijelima općina, gradova i
županija**

Članak 8.

U općinama, gradovima i županijama u kojima je u ravnopravnoj
službenoj uporabi jezik i pismo nacionalne manjine, rad općinskih
i gradskih vijeća, te općinskih i gradskih poglavarstava
kao i rad županijskih skupština i poglavarstva odvija
se na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu i jeziku i pismu
nacionalne manjine koji su u ravnopravnoj službenoj uporabi.

U općinama, gradovima i županijama iz stavka 1. ovoga
članka osigurava se, dvojezično ili višejezično:

1. ispisivanje teksta pečata i žigova istom veličinom
slova,

2. ispisivanje natpisnih ploča predstavničkih, izvršnih
i upravnih tijela općina, gradova i županija, kao i
pravnih osoba koje imaju javne ovlasti istom veličinom
slova,

3. ispisivanje zaglavlja akata istom veličinom slova.

Vijećnik, član poglavarstva ili građanin u općinama,
gradovima i županijama iz stavka 1. ovoga članka ima
pravo da mu se osigura dvojezično ili višejezično:

1. dostava materijala za sjednicu općinskog ili gradskog
vijeća i poglavarstva, kao i županijske skupštine
i županijska poglavarstva,

2. izrada zapisnika i objava zaključaka,

3. objavljivanje službenih obavijesti i poziva predstavničkih,
izvršnih i upravnih tijela općina, gradova i županija,
kao i materijale za sjednice predstavničkih i izvršnih
tijela.

Članak 9.

Općine, gradovi i županije u kojima je u ravnopravnoj
službenoj uporabi jezik i pismo nacionalne manjine, osigurat
će pravo građanima da im se dvojezično ili višejezično:

1. izdaju javne isprave,

2. tiskaju obrasci koji se koriste u službene svrhe.

Članak 10.

U općinama i gradovima u kojima je u ravnopravnoj službenoj
uporabi jezik i pismo nacionalne manjine, dvojezično ili
višejezično, istom veličinom slova, ispisuju
se:

1. pisani prometni znakovi i druge pisane oznake u prometu,

2. nazivi ulica i trgova,

3. nazivi mjesta i geografskih lokaliteta.

Statutom općine ili grada u kojima je u ravnopravnoj službenoj
uporabi jezik i pismo nacionalne manjine, propisat će se
da li se prava iz stavka 1. ovoga članka ostvaruju na cijelom
području ili samo u pojedinim mjestima, te da li se i kod
kojih mjesta koriste tradicionalni nazivi mjesta ili lokaliteta.

Statutom općine ili grada može se propisati da na području,
na kojem je u službenoj uporabi jezik i pismo nacionalne
manjine, pravne i fizičke osobe koje obavljaju javnu djelatnost
mogu ispisivati nazive dvojezično ili višejezično.

Članak 11.

Pripadnici nacionalnih manjina, čiji je jezik i pismo u
ravnopravnoj službenoj uporabi, imaju u postupku prvog i
drugog stupnja pred upravnim tijelima općina, gradova i
županija ista prava kao i u postupku pred tijelima državne
uprave prvog stupnja.

*B) Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma
nacionalne manjine u postupku pred državnim tijelima prvog
stupnja i pravnim osobama koje imaju javne ovlasti*

Članak 12.

Tijela državne uprave prvog stupnja, ustrojstvene jedinice
središnjih tijela državne uprave koja postupaju u prvom
stupnju, sudbena tijela prvog stupnja, državna odvjetništva
i državna pravobraniteljstva prvog stupnja, javni bilježnici
i pravne osobe koje imaju javne ovlasti, koji su ovlašteni
postupati na području na kojem je, uz hrvatski jezik i
latinično pismo, u ravnopravnoj službenoj uporabi
jezik i pismo nacionalne manjine, dužna su podučiti
stranku s područja općine ili grada, koji su uveli
u ravnopravnu službenu uporabu jezik i pismo nacionalne manjine,
o pravu uporabe jezika i pisma nacionalne manjine u postupku,
te unijeti u zapisnik izjavu o tome kojim će se jezikom
i pismom stranka služiti u postupku.

Ako se u postupku ne vodi zapisnik, izjašnjenje stranke o
jeziku kojim se želi služiti ili o zahtjevu za izdavanje
dvojezičnih isprava, unijet će se kao službena
zabilješka.

Članak 13.

U općinama, gradovima i županijama u kojima je u ravnopravnoj
službenoj uporabi jezik i pismo nacionalne manjine, prvo
pismeno u postupku dostavlja se stranci na hrvatskom jeziku i
latiničnom pismu i na jeziku i pismu nacionalne manjine
koji je u ravnopravnoj službenoj uporabi.

Jezik i pismo na kojem je predan, odnosno priopćen prvi
podnesak stranke, smatrat će se jezikom i pismom kojim se
stranka želi služiti u postupku.

Članak 14.

Kad se stranka u postupku izjasni za jezik i pismo nacionalne
manjine koji je u ravnopravnoj službenoj uporabi, tijelo
koje vodi postupak dužno je, u skladu s postupovnim propisima,
osigurati sudjelovanje stranke u postupku na jeziku i pismu kojim
se služi nacionalna manjina.

Otpravci akata u predmetima u kojima su se stranke izjasnile za
uporabu jezika i pisma nacionalne manjine, dostavljaju se stranci,
osim na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu, i na jeziku
i pismu kojim se stranka u postupku služi.

Članak 15.

Ako su se sudionici u postupku izjasnili za uporabu dvaju ili
više jezika i pisama koji su u ravnopravnoj službenoj
uporabi, u postupku će se, uz hrvatski jezik i latinično
pismo, koristiti jezik i pismo za čiju se uporabu sudionici
u postupku sporazumiju.

Ako do sporazuma iz stavka 1. ovoga članka ne dođe,
u postupku će se koristiti jezik i pismo nacionalne manjine
kojim se služi većina sudionika u tom postupku, uz
osiguravanje tumača za ostale sudionike u postupku. Ako
se ni navedenim načinom ne može osigurati uporaba
jezika i pisma nacionalne manjine kojim se služe pripadnici
nacionalne manjine, postupak će se voditi samo na hrvatskom
jeziku i latiničnom pismu, uz osiguravanje tumača.

Sporazum sudionika o jeziku i pismu na kojem će se, uz hrvatski
jezik i latinično pismo, postupak voditi, unosi se u zapisnik
ili se u spis unosi službena zabilješka, ako se u postupku
ne vodi zapisnik.

Članak 16.

Tijela državne uprave prvog stupnja, ustrojstvene jedinice
središnjih tijela državne uprave koja postupaju u prvom
stupnju, sudbena tijela prvog stupnja, državna odvjetništva
i državna pravobraniteljstva prvog stupnja, javni bilježnici
i pravne osobe koje imaju javne ovlasti, dužni su strankama
i drugim sudionicima u postupku dostavljati sve akte, osim na
hrvatskom jeziku i latiničnom pismu, i na jeziku i pismu
nacionalne manjine koji je u ravnopravnoj službenoj uporabi,
a kojim se stranka, odnosno drugi sudionik služi u postupku.

Stranka i drugi sudionici u postupku prema vlastitom izboru upućuju
svoje podneske na hrvatskom jeziku ili jeziku i pismu kojim se
služe, a koji je u ravnopravnoj službenoj uporabi.

Članak 17.

Tijela državne uprave prvog stupnja, ustrojstvene jedinice
središnjih tijela državne uprave koja postupaju u prvom
stupnju, sudbena tijela prvog stupnja, državna odvjetništva
i državna pravobraniteljstva prvog stupnja i pravne osobe
koje imaju javne ovlasti, dostavljaju strankama dopise, podneske
i otpravke drugih akata postupka drugoga stupnja na hrvatskom
jeziku i latiničnom pismu i na jeziku i na pismu koji su
bili u uporabi u postupku prvog stupnja.

Članak 18.

Tijela državne uprave prvog stupnja, ustrojstvene jedinice
središnjih tijela državne uprave koji postupaju u prvom
stupnju, sudbena tijela prvog stupnja, državna odvjetništva
i državna pravobraniteljstva prvog stupnja, javni bilježnici
i pravne osobe koje imaju javne ovlasti te koja imaju svoje urede
i ispostave u općinama, gradovima i županijama u kojima
je u službenoj uporabi pored hrvatskog jezika i latiničkog
pisma jezik i pismo nacionalne manjine, na hrvatskom jeziku i
latiničnom pismu, dvojezično ili višejezično:

1. izdaju javne isprave

2. tiskaju obrasce koji se koriste u službene svrhe.

Tijela državne uprave prvog stupnja, ustrojstvene jedinice
središnjih tijela državne uprave koji postupaju u prvom
stupnju, sudbena tijela prvog stupnja, državna odvjetništva
i državna pravobraniteljstva prvog stupnja, javni bilježnici
i pravne osobe koje imaju javne ovlasti te koja imaju svoje urede
i ispostave u općinama, gradovima i županijama u kojima
je u službenoj uporabi pored hrvatskog jezika i latiničnog
pisma jezik i pismo nacionalne manjine, dvojezično ili
višejezično:

1. ispisuju tekst pečata i žigova u istoj veličini
slova,

2. ispisuju natpisne ploče,

3. ispisuju zaglavlja akata istom veličinom slova.

Članak 19.

Tijela koja provode postupak drugoga stupnja postupaju na hrvatskom
jeziku i latiničnom pismu.

Izuzetno od stavka 1. ovoga članka, ako pred tijelom drugog
stupnja sudjeluju neposredno stranke koje su se u postupku prvog
stupnja služile jezikom i pismom nacionalne manjine koji
je u ravnopravnoj službenoj uporabi, postupak se vodi kao
i postupak prvog stupnja.

Članak 20.

Pravne osobe koje imaju javne ovlasti za obavljanje poslova za
pripadnike nacionalnih manjina u međusobnim neposrednim odnosima
mogu koristiti samo jezik i pismo nacionalne manjine.

III. PROVEDBA ZAKONA

Članak 21.

Tijela državne uprave prvog stupnja, ustrojstvene jedinice
središnjih tijela državne uprave koja postupaju u prvom
stupnju, sudbena tijela prvog stupnja, državna odvjetništva
i državna pravobraniteljstva prvog stupnja, javni bilježnici,
pravne osobe koje imaju javne ovlasti, te općine, gradovi
i županije na čijem je području u ravnopravnoj
službenoj uporabi manjinski jezik i pismo, osigurat će
potreban broj službenika koji mogu voditi postupke i poduzimati
potrebne radnje i na jeziku i pismu nacionalne manjine koji je
u ravnopravnoj službenoj uporabi.

U izvješćima o radu i rješavanju predmeta, tijela
iz stavka 1. ovoga članka dužna su posebno iskazati
broj predmeta koji se vodio na jeziku i pismu nacionalne manjine
koji su u ravnopravnoj službenoj uporabi.

Članak 22.

Sredstva za provedbu ovoga Zakona i na temelju njega donijetih
propisa osiguravaju se u Državnom proračunu Republike
Hrvatske od 1. siječnja 2001.

Članak 23.

Provedbu ovoga Zakona nadzire središnje tijelo državne
uprave ovlašteno za nadzor nad primjenom zakona kojima se
uređuje sustav državne uprave i sustav lokalne samouprave.

Kada izvršna ili upravna tijela općina, gradova i županija
koje su uvele ravnopravnu službenu uporabu jezika i pisma
nacionalne manjine postupaju protivno odredbama ovoga Zakona,
čelnik tijela iz stavka 1. ovoga članka zatražit
će od predstavničkog tijela da raspravi stanje i
poduzme mjere za zakonito postupanje izvršnih i upravnih
tijela, te poduzeti druge mjere u skladu sa zakonom.

Članak 24.

Ako općina, grad ili županija statutom ne urede uporabu
jezika i pisma nacionalne manjine, a dužni su to učiniti
prema odredbama ovoga Zakona, odnosno, ako je urede protivno odredbama
ovoga Zakona, čelnik središnjeg tijela državne
uprave iz članka 23. ovoga Zakona obustavit će od
izvršenja statut, odnosno pojedine njegove odredbe, naložiti
neposrednu primjenu zakona i podnijeti Vladi Republike Hrvatske
prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti i zakonitosti
statuta ili drugoga općeg akta općine, grada ili županije
u skladu sa zakonom.

Članak 25.

Neprimjenjivanje ravnopravne službene uporabe jezika i pisma
nacionalne manjine u općini, gradu ili županiji u kojima
je statutom uvedena, odnosno njena primjena protivna odredbama
ovoga Zakona u postupcima pred tijelima koja su dužna provesti
ravnopravnu službenu uporabu jezika i pisma nacionalne manjine,
predstavlja bitnu povredu postupka.

IV. PRIJELAZNE I ZAKLJUČNE ODREDBE

Članak 26.

Čelnik središnjeg tijela državne uprave ovlašten
za praćenje primjene ovoga Zakona može donijeti pobliže
propise o načinu primjene ovoga Zakona od strane pravosudnih
tijela, tijela državne uprave, tijela općina, gradova
i županija, te pravnih osoba koje imaju javne ovlasti.

Odredbe podzakonskih propisa uskladit će se s odredbama
ovoga Zakona u roku od šest mjeseci od njegova stupanja na
snagu.

Članak 27.

Odredba članka 4. stavak 1. točka 1. i stavak 2.
ovoga Zakona neće se primjenjivati do objave službenih
rezultata prvog popisa stanovništva nakon stupanja na snagu
ovoga Zakona, već će se na sve općine i gradove
primjenjivati odredba članka 4. stavak 1. točke
2. i 3. ovoga Zakona.

Članak 28.

Općine, gradovi i županije dužne su uskladiti
svoje statute sa odredbama ovoga Zakona u roku od šest mjeseci
od dana njegova stupanja na snagu i dostaviti ih bez odlaganja
središnjem tijelu državne uprave ovlaštenom za
nadzor nad primjenom ovoga Zakona.

Članak 29.

Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Uredba o
načinu i uvjetima upotrebe jezika i pisma narodnosti u
postupku pred organima uprave i organizacijama koje obavljaju
javna ovlaštenja (»Narodne novine«, br. 5/81.).

Članak 30.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 016-01/00-01/01
Zagreb, 11. svibnja 2000.

ZASTUPNIČKI DOM
HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

Predsjednik
Zastupničkog doma
Hrvatskoga državnog sabora
**Zlatko Tomčić, dipl. ing.,** v. r.

Zakon, NN 51/2000-1128