### NN 23/2019 (8.3.2019.), Presuda Upravnog suda u Splitu poslovni broj: 5 UsI-353/18-12 od 11. veljače 2019.

Upravni sud u Splitu

475

PRESUDA

Upravni sud u Splitu, po sutkinji tog suda Anđeli Becka, te Dariji Roić Erceg, zapisničarki, u upravnom sporu tužitelja Ivice Karninčića iz Bola, Blato 16, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, uz sudjelovanje zainteresirane osobe Hrvatski Telekom d.d. Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, radi rješavanja spora između korisnika i operatora javnih komunikacijskih usluga, nakon javne rasprave zaključene 1. veljače 2019. u prisutnosti tužitelja i generalne opunomoćenice tuženika Marine Ljubić Karanović, te bez prisutnosti uredno pozvane zainteresirane osobe, objavljene 11. veljače 2019.

presudio je

I. Odbija se tužbeni zahtjev tužitelja radi poništenja rješenja tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti klasa: UP/I-344-08/18-01/239, urbroj: 376-05-18-1 od 26. lipnja 2018.

II. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti (dalje HAKOM) klasa: UP/I-344-08/18-01/239, urbroj: 376-05-18-1 od 26.lipnja 2018. u rješavanju spora između korisnika Ivice Karninčića (u osporenom rješenju omaškom navedeno Karinčića), ovdje tužitelja, i operatora javnih komunikacijskih usluga Hrvatskog Telekoma d.d. Zagreb, ovdje zainteresirane osobe, odbijen je kao neosnovan zahtjev tužitelja za rješavanje spora protiv zainteresirane osobe, u vezi naknade iznosa od 5.463,37 kuna, uz obrazloženje kako nema pravne osnove za usvajanje istog.

Pravodobno podnesenom tužbom, uređenom podneskom tužitelja od 6. rujna 2018., tužitelj u bitnom ističe kako je temelj njegove pritužbe protiv zainteresirane osobe, te njegovog obraćanja HAKOM-u, okolnost što u spornom periodu, kada je trajnim nalogom podmirivao obveze prema zainteresiranoj osobi, nije zaprimao račune, bilo putem aplikacije »Moj Telekom«, bilo putem SMS notifikacije, iako je to bilo predviđeno ugovorom. Stoga je mišljenja kako se u konkretnom slučaju, a s obzirom na to da je zainteresirana osoba omaškom primala njegove uplate, radi o pretplati novčanih potraživanja, pri čemu činjenica što je on zaboravio kako je još uvijek aktivan trajni nalog po prethodnom ugovoru, koji se ima smatrati raskinutim sklapanjem novog ugovora, ne opravdava tuženika za neispostavljanje računa. S tim u vezi napominje kako se tuženik u obrazloženju osporenog rješenja nije osvrnuo na njegove pritužbe glede dostave računa. Zaključno, ističe kako je zainteresirana osoba imala saznanje da mobilna linija nije nikad korištena, kao i da mu nije dostavila račun za mobilne usluge, iako je to ugovoreno, pa je mišljenja kako se radi o namjernom pribavljanju neosnovane koristi. Premda izričito ne navodi tužbeni zahtjev, sud cijeni kako je isti usmjeren na poništenje osporenog rješenja tuženika klasa: UP/I-344-08/18-01/239, urbroj: 376-05-18-1 od 26. lipnja 2018.

U odgovoru na tužbu tuženik prvenstveno napominje kako je u provedenom postupku utvrdio sve činjenice od važnosti za donošenje zakonitog i pravilnog upravnog akta, poštujući pri tome načelo zakonitosti iz članka 5. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj 47/09, dalje ZUP). Ističe kako je nesporno da je na zahtjev tužitelja od 26. travnja 2014. (pravilno 26. lipnja 2014.), na prodajnom mjestu zainteresirane osobe, izvršena aktivacija pretplatničkog odnosa za pretplatnički broj 099/4437-136, kojom prilikom je izvršena aktivacija ugovorne obveze u trajanju od 24 mjeseca na tarifi »Mobile net L+« uz kupovinu uređaja Alcatel Onetouch Y580D 3G WiFi Router. Sklapanjem pretplatničkog ugovora kako su ugovorne stranke ostvarile određena prava i obveze, koje među ostalim, uključuju pravo tužitelja da koristi ugovorne usluge sukladno uvjetima ugovora, kao i obvezu da podmiri račune ispostavljene od strane zainteresirane osobe, odnosno obvezu zainteresirane osobe da isporuči usluge i pravo ispostave računa za iste sukladno uvjetima pretplatničkog ugovora. Smatra kako je tužitelj trebao biti svjestan svoje obveze plaćanja računa, te je u slučaju nezaprimanja trebao reagirati i obavijestiti zainteresiranu osobu o istom, a što je u konkretnom slučaju propustio učiniti. Predlaže odbiti tužbeni zahtjev tužitelja kao neosnovan.

Pozvana u smislu odredbe članka 19. stavak 3. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10, 143/12, 152/14, 94/16 i 29/17, dalje ZUS) da sudjeluje u sporu i očituje se na tužbene navode tužitelja, zainteresirana osoba Hrvatski Telekom d.d. Zagreb, u bitnom ističe kako je na zahtjevu tužitelja od 26. lipnja 2014. navedena aktivacija slanja računa u elektroničkom obliku na Moj Telekom portal uz SMS notifikaciju, a vlastoručnim potpisom kako je tužitelj izrazio suglasnost sa svim stavkama zahtjeva za mobilnim uslugama Hrvatskog Telekoma. Nadalje, ističe kako je na zahtjevu za mobilnim uslugama naznačeno kako će korisnik, odnosno tužitelj, Opće uvijete poslovanja zainteresirane osobe za pružanje usluga u javnoj pokretnoj komunikacijskoj mreži preuzeti na internetskoj stranici www. hrvatskitelekom.hr, a u kojim je u članku 16. navedeno kako se pretplatnički ugovor zasniva na neodređeno vrijeme, kako pretplatnički odnos započinje podnošenjem zahtjeva za aktivacijom pretplatničkog broja, a završava nakon što se izvrši trajno isključenje pretplatničkog broja, a prema zahtjevu za trajnim isključenjem na zahtjev korisnika, a dok se pretplatnički broj trajno ne isključi iz pretplatničkog odnosa, kako se za isti kreiraju mjesečni računi bez obzira da li je na istima zabilježeno korištenje telekomunikacijskih usluga. U svezi s potonjim, zainteresirana osoba ističe kako tužitelj nije tražio isključenje broja, već je redovito podmirivao sve račune. Nadalje, pojašnjava kako je tužitelj bio svjestan činjenice kako je ugovorio plaćanje računa trajnim nalogom, kao i da će mu računi stizati u elektroničkom obliku kroz Moj Telekom aplikaciju uz dodatnu SMS notifikaciju, te je na takav način ostvario i popust od 200,00 kuna na mobilni uređaj. Smatra, kako ne može biti odgovorna, niti snositi bilo kakve financijske posljedice radi toga što korisnik tvrdi kako je mislio da mu je pretplatnički odnos raskinut, odnosno kako nije znao gdje mu dolaze računi, te da o dostavi računa nije obaviješten SMS porukom, pri čemu ističe kako zbog proteka vremena iste više nisu dostupne u sustavima zainteresirane osobe, pa se ne mogu izlistati za ovaj postupak. Ujedno pojašnjava kako se poruke o isporuci računa za takve usluge šalju sustavno, a ne ručno, pa bi nedostavljane poruka tužitelju, pretpostavljalo da se SMS poruke nisu dostavljale svim korisnicima navedene usluge u tom vremenskom periodu, a što bi uzrokovalo prigovore korisnika koje bi evidentirao HT i HAKOM, a koje kod zainteresirane osobe nisu evidentirane. Zaključno, zainteresirana osoba ističe kako je tuženik ispravno utvrdio kako postoji obveza tužitelja podmiriti sve svoje obveze prema zainteresiranoj osobi, te da je korisnik propustio raskinuti pretplatnički odnos s HT-om u trenutku kada je prestao koristiti uslugu.

U sporu je održana rasprava 1. veljače 2018. čime je strankama u smislu odredbe članka 6. ZUS-a dana mogućnost da se izjasne o zahtjevima i navodima drugih stranaka, te o svim činjenicama i pravnim pitanjima koja su predmet ovog upravnog spora, na koju nije pristupila uredno pozvana zainteresirana osoba, pa je rasprava pozivom na odredbu članka 39. stavak 3. u svezi s odredbom članka 37. stavak 3. ZUS-a održana bez njene prisutnosti, kojom prilikom je tužitelj istaknuo kako ga nitko nikad nije kontaktirao od strane zainteresirane osobe, unatoč tome što je znala kako on ne koristi navedenu liniju. Ujedno je u spis priložio mišljenje Vlade Biljarskog iz Savjetovališta udruge potrošača u Splitu od 17. kolovoza 2018.

Generalna opunomoćenica tuženika na raspravi je istaknula kako je tužitelj u samom zahtjevu za zasnivanje pretplatničkog ugovora pristao da mu se računi isporučuju putem portala Moj Telekom, a iz zahtjeva kako je vidljivo da se tužitelj obvezao kako će opće uvjete poslovanja, koji čine sastavni dio ugovora, preuzeti na Internet stranici operatora, a kojim je propisan način raskida ugovora. Napominje, kako je sam tužitelj naveo kako je zahtjev za raskid realiziran trajnim isključenjem 8. studenog 2017., pri čemu je ujedno istaknula kako korisnici, ako i ne koriste uslugu, i dalje mogu primati dolazne pozive i SMS poruke, koje se ne evidentiraju na ispisu poziva, iz razloga što ih korisnici ne plaćaju, međutim, kako navedeno ne znači da je linija »mrtva«, već je korisnik može koristiti kad želi.

U cilju ocjene zakonitosti osporavane odluke tuženika sud je tijekom dokaznog postupka pregledao dokumentaciju sadržanu u sudskom spisu, te je pregledna i čitana cjelokupna dokumentacija sadržana u spisu tuženika, koji spis je dostavljen uz odgovor na tužbu.

Tužbeni zahtjev tužitelja nije osnovan.

Predmet ovog upravnog spora je ocjena zakonitosti osporenog rješenja tuženika, pri čemu je među strankama sporno utvrđeno činjenično stanje, te s tim u vezi i primjena materijalnog prava. Naime, tužitelj opetovano prigovara kako nikada nije zaprimio račune za predmetnu mobilnu liniju, a za koju ujedno ističe kako je nije koristio, slijedom čega je mišljenja kako mu je zainteresirana osoba trebala vratiti iznos od 5.463,27 kuna, koji je uplaćen temeljem trajnog naloga.

Prava i obveze stranaka koje sklapaju pretplatnički ugovor u skladu s odredbom članka 41. stavak 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 79/08, 90/11, 133/12, 80/13, 71/14 i 72/17, dalje ZEK) definirane su samim pretplatničkim ugovorom, kojeg u skladu sa stavkom 4. citirane zakonske odredbe čine opći uvjeti poslovanja, uvjeti korištenja usluga i cjenik usluga za koje se taj ugovor sklapa. Svaki krajnji korisnik usluga ima pravo sklopiti pretplatnički ugovor na temelju objavljenih općih uvjeta poslovanja iz članka 42. i cjenika usluga iz članka 42.a ovoga Zakona.

Stavkom 5. citirane zakonske odredbe propisano je kako pretplatnik ima pravo na raskid pretplatničkog ugovora u bilo kojem trenutku. Pretplatničkim ugovorom može se utvrditi da, ako pretplatnik raskine ugovor ili je ugovor raskinut krivnjom pretplatnika prije isteka razdoblja obveznog trajanja ugovora, pretplatnik mora platiti mjesečnu naknadu za ostatak razdoblja obveznog trajanja ugovora ili naknadu u visini popusta na proizvode i usluge koje je ostvario ako je plaćanje te naknade povoljnije za pretplatnika, osim u slučaju iz članka 42. stavka 7. ovoga Zakona.

Spisu predmeta upravnog postupka prileži zahtjev tužitelja za mobilnim uslugama Hrvatskog Telekoma od 26. lipnja 2014. iz kojeg nesporno proizlazi kako je tužitelj, kao novi korisnik, svojim vlastoručnim potpisom potvrdio ugovaranje tarifnog paketa Mobile net L+ uz obvezno trajanje pretplatničkog odnosa od 24 mjeseca, kojom prilikom je kupio uređaj modela: Alcatel Onetouch Y580D 3g WiFi Router, a forma računa je navedena: e-račun na Moj Telekom i SMS notifikacija. Nadalje, tužitelj je vlastoručnim potpisom prihvatio u cijelosti Opće uvjete poslovanja Hrvatskog Telekoma d.d. za pružanje usluga u javnoj pokretnoj komunikacijskoj mreži, Specifikaciju ugovorenog tarifnog paketa ili modela odnosno Uvijete korištenja ugovorene opcije, uključujući primjenjive upute za korištenje Internet usluga kao i Cjenik mobilnih usluga HT-a, te se obvezao navedenu dokumentaciju preuzeti s internetske stranice www.hrvatskitelekom.hr.

Općim uvjetima je navedeno kako se pretplatnički ugovor zasniva na neodređeno vrijeme, a prestaje raskidom, smrću Pretplatnika koji je fizička osoba odnosno prestankom postojanja Pretplatnika koji je pravna osoba, na temelju pravomoćne odluke suda, odnosno konačne odluke Agencije te na temelju zakona i drugih propisa.

Dakle, iz navedenog nesporno proizlazi kako je između tužitelja i zainteresirane osobe uspostavljen pretplatnički odnos, koji je raskinut tek zahtjevom tužitelja od 8. studenog 2017., pa je nesporna osnova za plaćanje, a što je također navedeno i u priloženom mišljenju, pa navodi tužitelja kako predmetnu mobilnu liniju nije koristio nisu od utjecaja na plaćanje ugovorne obveze, koju je tužitelj preuzeo sklapanjem pretplatničkog ugovora, za koje plaćanje je ugovorio trajni nalog.

Slijedom sveg navedenog, a uzimajući u obzir prava i obveze koje ugovorne strane prihvaćaju prilikom zasnivanja ugovora za uslugu u javnoj komunikacijskoj mreži, sud cijeni kako je pravilno zaključio tuženik kako ne postoji zakonska osnova za usvajanje zahtjeva tužitelja, pri čemu prigovori tužitelja nisu doveli u sumnju pravilnost postupanja tuženika.

Stoga je pozivom na odredbu članka 57. stavak 1. ZUS-a valjalo odbiti tužbeni zahtjev tužitelja, pa je presuđeno kao pod točkom I. izreke ove presude.

Točka II. izreke temelji se na odredbi članka 14. stavka 8. ZEK-a.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude dopuštena je žalba Visokom upravnom sudu Republike Hrvatske. (članak 66. ZUS-a). Žalba se podnosi putem ovog suda u dovoljnom broju primjeraka za sud i sve stranke u sporu, u roku od 15 dana od dana dostave presude (članak 70. ZUS-a). Žalba odgađa izvršenje pobijane presude (članak 66. stavak 5. ZUS-a).

Poslovni broj: 5 UsI-353/18-12

Split, 11. veljače 2019.

Sutkinja
 Anđela Becka, v. r.