## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2228/2003 od 5. svibnja 2004.

### NN 63/2004 (19.5.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2228/2003 od 5. svibnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1386

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­va­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom A. G., V. R., S. Š., M. B. i Ž. A., svi iz
Zagreba, koje zastupa Z. Z. B., odvjetnica u Zagrebu, na sjednici održanoj 5.
svibnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Pravodobna i dopuštena ustavna tužba podnijeta je
protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-8729/00 od 27. ožujka
2003. godine, kojom je odbijena tužba podnositelja, u upravnom sporu radi
naknade za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine.
Upravni spor je pokrenut protiv rješenja Ministarstva pravosuđa, uprave i
lokalne samouprave, Uprave za građansko pravo, klasa: UP/II-942-01/99-01/0683,
urbroj: 514-02-03/03-1-00-2 od 25. travnja 2000. godine.

Tim rješenjem odbijena je žalba podnositelja
podnijeta protiv rješenja Grada Zagreba, Gradskog ureda za imovinsko-pravne
poslove, Središnji odsjek, klasa: UP/I-942-01/97-01/1090, urbroj:
251-18-31-03-99-7 od 21. svibnja 1999. godine, kojim je odbijen zahtjev
podnositelja za povrat odnosno naknadu za oduzetu imovinu.

2. Podnositelji smatraju da
su im osporenom presudom i rješenjima tijela uprave povrijeđena ustavna prava
zajamčena odredbama članaka 19. stavka 2. i 48. Ustava Republike Hrvatske te
ustavne odredbe članaka 5., 19. stavka 1. i 117. stavka 3. Ustava.

U ustavnoj tužbi navode da su
osporeni akti donijeti protivno Zakonu o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme
jugoslavenske komunističke vladavine (»Narodne novine«, broj 92/96, 39/99,
42/99, 92/99, 43/00, 131/00, 27/01, 65/01, 118/01, 80/02 i 81/02, u daljnjem
tekstu: Zakon o naknadi) koji propisuje da se u pogledu prava nasljeđivanja
primjenjuju odredbe Zakona o naslje­đi­va­nju (»Narodne novine«, broj 47/78 i
56/00), ako ovim Zakonom nije drukčije propisano. Smatraju da imaju pravo na
povrat jer je to bila volja bivših vlasnika, a što proizlazi iz oporuke pok. M.
B.. Ističu da je pogrešno Upravni sud naveo da su B. i M. B. u trenutku
nacionalizacije bili vlasnici predmetnih nekretnina, jer da to ne proizlazi iz
zemljišnih knjiga, a da su stvarni vlasnici bili roditelji B. B.. Navode da je činjenica
da zemljišne knjige u Hrvatskoj nisu sređene.

Predlažu usvajanje ustavne tužbe, ukidanje presude
Upravnog suda Republike Hrvatske i akata upravnih tijela te vraćanje predmeta
na ponovni postupak.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu
ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti,
tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s
javnim ovlas­ti­ma, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o
sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna
sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i područnu
(regionalnu) samoupravu.

Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe, u
granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja
o pravima i obvezama podnositelja, povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu
se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično
stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg
postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.

4. Tijekom upravnog postupka utvrđeno je da
podnositelji nisu zakonski nasljednici prvog nasljednog reda iza prijašnjih
vlasnika, pa stoga nisu niti ovlaštenici naknade iz članka 9. stavka 1. Zakona
o naknadi.

Članak 9. Zakona o naknadi glasi:

»Prava iz ovoga Zakona priznaju se fizičkoj osobi –
prijaš­njem vlasniku, odnosno njegovim zakonskim nasljednicima prvoga
nasljednoga reda (u daljnjem tekstu: prijašnji vlasnik), ko­ji na dan donošenja
ovoga Zakona imaju hrvatsko držav­ljanstvo.

U pogledu prava nasljeđivanja primjenjuju se odredbe
Zakona o nasljeđivanju, ako ovim zakonom nije drukčije propisano.

Nasljednici prijašnjega vlasnika stječu vlasništvo na
imovini koja se daje neovisno o tome kako su vlasnički udjeli utvrđeni ranijim
pravomoćnim rješenjima o nasljeđivanju prednika, ako se drukčije ne sporazume
(naknadno pronađena imovina).«

Prema odredbi članka 10. Zakona o nasljeđivanju
zakonski nasljednici prvog nasljednog reda su potomci umrlog i njegov bračni
drug.

Upravna tijela su utvrdila da su podnositelji nećaci
prijašnje suvlasnice u 1/2 dijela nekretnine te da su oporučni nasljednici
njezinog supruga, prijašnjeg suvlasnika, u 1/2 dijela nekrenine.

Upravni sud je ocijenio pravilnim utvrđenja upravnih
tijela, obrazloživši da je iz dokumentacije predočene tijekom postupka vidljivo
da su predmetne nekretnine nacionalizirane M. i B. B., rješenjem Komisije za
nacionalizaciju pri Narodnom odboru općine Črnomerec, broj: 61/60 od 19.
travnja 1960. godine. Iz zemljišno-knjižnog izvatka utvrđen je podatak o
suvlasništvu B. i M. B. na predmetnim nekretninama. Upravni sud je prihvatio
stajalište upravnog tijela da se u konkretnom slučaju ne radi o prethodnom
pitanju, a radi kojeg bi trebalo prekinuti postupak.

5. Analizom navoda iz ustavne tužbe, prvostupanjskog
spisa i osporene presude, Ustavni sud Republike Hrvatske je utvrdio da su
upravni postupak i upravni spor provedeni u skladu s odgo­varajućim odredbama
Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj 53/91 i 103/96) i
Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92), da je
primijenjeno mjerodavno materijalno pravo te da podnositeljima nisu povrijeđena
ustavna prava.

6. U ustavnoj tužbi podnositelji su istaknuli povredu
članka 19. stavka 2. Ustava Republike Hrvatske.

Člankom 19. stavkom 2. zajamčena je sudska kontrola
zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne
ovlasti.

Tijekom ustavnosudskog postupka, Ustavni sud je
utvrdio da podnositeljima, u konkretnom slučaju, nije povrijeđeno to ustavno
pravo. Naime, u konkretnom slučaju podnositelji su, nezadovoljni rješenjem
upravnog tijela, pokrenuli upravni spor pred nad­ležnim sudom, a Upravni sud
Republike Hrvatske je, provodeći kontrolu zakonitosti pojedinačnih akata, o tužbi
podnositelja meritorno odlučio. Ocijenivši da je činjenično stanje pravilno
utvrđeno, da je pravilno primijenjeno materijalno pravo, te da nema povreda
odredbi materijalnog prava, Upravni sud Republike Hrvatske je, odbijajući tužbu
podnositelja, za svoja utvrđenja dao jasne razloge, očitovavši se pritom o svim
navodima tužbe.

7. Budući da podnositelji, u postupku koji je
prethodio ustav­nosudskom, nisu dokazali valjanu pravnu osnovu za stjecanje
prava vlasništva, to im osporenom presudom Upravnog suda i rješenjima upravnih
tijela nije niti moglo biti povrijeđeno pravo vlasništva, zajamčeno člankom 48.
Ustava.

8. Podnositelji ističu i povrede ustavnih odredbi članaka
5., 19. stavka 1. i 117. stavka 3. Ustava. Međutim, te odredbe ne sadrže
ustavna prava u smislu odredbe članka 62. stavka 1. Us­tav­nog zakona.

9. Stoga je, na temelju odredbi članaka 73. i 75.
Ustavnog zakona, odlučeno kao u izreci. Objava ove odluke temelji se na odredbi
članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-2228/2003

Zagreb, 5.
svibnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 63/2004-1386