### NN 141/2025 (19.11.2025.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2213/2023 od 7. listopada 2025.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2104

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Miroslav Šeparović, predsjednik, te suci Andrej Abramović, Mato Arlović, Sanja Bezbradica Jelavić, Dražen Bošnjaković, Ante Galić, Biljana Kostadinov, Lovorka Kušan, Maša Marochini Zrinski, Rajko Mlinarić, Goran Selanec, Frane Staničić i Miroslav Šumanović, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Ivica Azenić iz Podravskih Podgajaca, kojeg zastupa Saša Pufler, odvjetnica u Osijeku, na sjednici održanoj 7. listopada 2025. donio je

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu Općinskog suda u Osijeku, Stalne službe u Valpovu broj: P-224/2023, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Ivici Azeniću iz Podravskih Podgajaca, Vladimira Nazora 131, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava na razumnu duljinu postupka zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 1.530,00 eura.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa, uprave i digitalne transformacije Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Odbija se zahtjev podnositelja za naknadu troška ustavnosudskog postupka.

VI. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Ivica Azenić iz Podravskih Podgajaca (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Saša Pufler, odvjetnica u Osijeku, podnio je 18. travnja 2023. ustavnu tužbu u povodu rješenja Županijskog suda u Rijeci broj: Su-Gzp I-34/2022-4 od 1. prosinca 2022. kojim je uredujućem sucu naloženo da u roku od četiri (4) mjeseca donese odluku o žalbi u predmetu tog suda broj: Gž-1447/2021.

U ustavnoj tužbi podnositelj tvrdi da mu je postupanjem prvostupanjskog i drugostupanjskog suda u parničnom postupku koji je pokrenuo radi utvrđenja ništetnosti odredaba ugovora o kreditu povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku.

2. S obzirom na razloge i navode ustavne tužbe, Ustavni sud ocjenjuje da je ustavna tužba podnesena na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka koji se u trenutku podnošenja ustavne tužbe vodio pred Općinskim sudom u Osijeku, Stalnoj službi u Valpovu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud).

2.1. Ustavnom tužbom podnositelj potražuje i naknadu troškova ustavnosudskog postupka.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Parnični postupak pokrenut je 4. lipnja 2019. tužbom podnositelja pred prvostupanjskim sudom radi ništetnosti odredaba ugovora o kreditu.

Podneskom od 2. srpnja 2019. podnositelj je izvijestio prvostupanjski sud da je namirio troškove sudske pristojbe.

Pozivom od 3. listopada 2019. prvostupanjski sud je pozvao tuženika na podnošenje odgovora na tužbu.

Odgovor na tužbu dostavljen je tom sudu 29. listopada 2019.

Podneskom od 10. prosinca 2019. podnositelj se očitovao na navode iz odgovora na tužbu.

Rješenjem broj: P-792/2019-7 od 27. ožujka 2020., a u skladu s općim mjerama zaštite, preporukama i odlukama vezanim uz sprječavanje širenja epidemije COVID-19, ročište zakazano za 6. travnja 2020. je odgođeno.

Podneskom od 17. srpnja 2020. podnositelj se očitovao na navode iz podneska tuženika od 26. ožujka 2020.

Ročište za glavnu raspravu održano je 28. rujna 2020. na kojem je prvostupanjski sud prihvatio pojedine prijedloge stranaka za provođenje dokaza te je tuženiku u tu svrhu naložena dostava određene dokumentacije.

Zatraženu dokumentaciju tuženik je dostavio prvostupanjskom sudu podneskom od 22. listopada 2020.

Rješenjem od 29. listopada 2020. prvostupanjski sud je odredio provođenje financijsko-knjigovodstvenog vještačenja.

Podneskom od 30. studenoga 2020. podnositelj je izvijestio prvostupanjski sud da je namirio troškove predujma vještačenja.

Nalaz i mišljenje vještak je prvostupanjskom sudu dostavio podneskom od 25. siječnja 2021., koji je rješenjem tog suda od 29. siječnja 2021. dostavljen strankama na očitovanje.

Podneskom od 23. veljače 2021. podnositelj je prvostupanjskom sudu dostavio očitovanje na nalaz i mišljenje vještaka te konačno postavljeni tužbeni zahtjev.

Ročište za glavnu raspravu održano je 13. travnja 2021. na kojem je prvostupanjski sud zaključio glavnu raspravu.

Presudom broj: P-792/2019-23 od 28. svibnja 2021. odlučeno je o tužbenom zahtjevu podnositelja.

Protiv navedene presude tuženik je 9. lipnja 2021. izjavio žalbu.

Odgovor na žalbu podnositelj je prvostupanjskom sudu dostavio podneskom od 17. lipnja 2021.

Dopisom od 24. lipnja 2021. predmet je upućen Županijskom sudu u Rijeci na odlučivanje.

Podnositelj je podnio zahtjev 23. studenoga 2022. radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku.

Rješenjem Županijskog suda u Rijeci broj: Su-Gzp I-34/2022-4 od 1. prosinca 2022. prihvaćen je kao osnovan zahtjev podnositelja za suđenje u razumnom roku u predmetu tog suda broj: Gž-1447/2021, te je sucu naloženo rješavanje tog predmeta u roku od četiri (4) mjeseca.

Odlučujući o žalbi tuženika, Županijski sud u Rijeci ukinuo je rješenjem broj: Gž-1447/2021-6 od 8. ožujka 2023. prvostupanjsku presudu te predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Prvostupanjski sud zaprimio je drugostupanjsko rješenje 17. ožujka 2023.

Ročište za glavnu raspravu održano je 18. svibnja 2023. na kojem je glavna rasprava zaključena te je ročište za objavu odluke prvostupanjskog suda održano 13. lipnja 2023.

Protiv odluke prvostupanjskog suda izjavljena je žalba o kojoj je odlučeno presudom Županijskom sudu u Rijeci broj: Gž-771/23-7 od 11. lipnja 2025. Drugostupanjsku odluku podnositelj je uredno zaprimio 11. srpnja 2025.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi podnositelja predmet se nalazio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske radi odlučivanja o prijedlogu tuženika za dopuštenje revizije.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U glavi VI. (članci 63. – 70.) Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16., 67/18. i 21/22.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13), pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku«, propisan je model zaštite prava na suđenje u razumnom roku.

4.1. Pravna sredstva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku izmijenjena su Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 36/24.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

5. U skladu sa stajalištem Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna je od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

5.1. U konkretnom slučaju podnositelj je Županijskom sudu u Rijeci podnio 23. studenoga 2022. zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, koji je uvažen rješenjem broj: Su-Gzp I-34/2022-4 od 1. prosinca 2022., te je rješavatelju tog suda naloženo da predmet podnositelja riješi u roku od četiri (4) mjeseca računajući od dostave tog rješenja.

6. S obzirom na to da je podnositelj koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

7. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud razmatrao je postupanje nadležnih sudova i podnositelja od dana kada je podnositelj pokrenuo parnični postupak (4. lipnja 2019.) pa do dana donošenja ove ustavnosudske odluke (7. listopada 2025.), s obzirom na to da parnični postupak još nije okončan.

1) Duljina sudskog postupka

8. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak se u povodu žalbe izjavljene protiv prvostupanjske presude vodio pred Županijskim sudom u Rijeci (v. točku 3. obrazloženja ove odluke). Ustavni sud utvrđuje da je postupak u konkretnom slučaju od njegova pokretanja (4. lipnja 2019.) do 7. listopada 2025., kada je odlučeno o ustavnoj tužbi podnositelja, trajao ukupno šest (6) godina, četiri (4) mjeseca i četiri (4) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

9. Ustavni sud utvrđuje da dosadašnji tijek postupka ne upućuje na to da bi se u konkretnom slučaju radilo o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

10. Parnični postupak pokrenut je tužbom podnositelja 4. lipnja 2019. te je prvostupanjski sud o tužbenom zahtjevu prvi put odlučio presudom broj: P-792/2019-23 od 28. svibnja 2021.

Nakon toga, a u povodu žalbe tuženika, predmet je upućen Županijskom sudu u Rijeci na odlučivanje koji je, nakon što je rješenjem toga suda od 1. prosinca 2022. uvažen zahtjev podnositelja radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku, u roku određenom tim rješenjem odlučio o žalbi tuženika. S obzirom na to da je drugostupanjski sud uvažio žalbu tuženika i ukinuo prvostupanjsku presudu, predmet je vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

U nastavku postupka prvostupanjski sud je (opet) odlučio o tužbenom zahtjevu podnositelja, te je predmet u povodu izjavljene žalbe (ponovo) dostavljen drugostupanjskom sudu na odlučivanje.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

11. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj nije u bitnom doprinio duljini sudskog postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

12. Imajući u vidu utvrđeno trajanje parničnog postupka i okolnost da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

13. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Županijskog suda u Rijeci dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

14. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

15. U odnosu na zatraženi trošak sastavljanja ustavne tužbe, Ustavni sud ističe da je člankom 23. Ustavnog zakona propisano da svaki sudionik snosi svoje troškove, ako Ustavni sud ne odluči drukčije.

15.1. U konkretnom slučaju riječ je o ustavnosudskom postupku u povodu ustavne tužbe na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku.

Ustavni sud podsjeća da kada je riječ o ustavnoj tužbi na temelju članka 62. Ustavnog zakona, a koja se podnosi u povodu pojedinačnog akta kojim podnositelj smatra da mu je došlo do povrede nekog ustavnog i konvencijskog prava, ta ustavna tužba mora sadržavati konkretne i obrazložene razloge povrede određenog ustavnog i konvencijskog prava. U povodu ustavne tužbe na temelju članka 62. Ustavnog zakona Ustavni sud ispituje samo one povrede ustavnih prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi (članak 71. stavak 2. Ustavnog zakona).

Međutim, u povodu ustavne tužbe podnesene isključivo zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku Ustavnom sudu dovoljno je da u toj ustavnoj tužbi podnositelj navede da mu je zbog nerazumne duljine sudskog postupku došlo do povrede prava na suđenje u razumnom roku i da se pred određenim redovnim sudom vodi određeni postupak. Ustavni sud će u tom slučaju od redovnog suda zatražiti konkretni sudski spis te iz pribavljenog sudskog spisa (i eventualno navoda ustavne tužbe) utvrditi sve činjenice i okolnosti konkretnog slučaja potrebne za odlučivanje o tome je li u konkretnom slučaju došlo do povrede prava na suđenje u razumnom roku.

Procjenu o tome traje li nerazumno dugo postupak o glavnoj stvari na čiju se duljinu u ustavnoj tužbi upire, kao i ocjenu o tome je li posljedica takvog (ne)postupanja suda dovela do povrede prava podnositelja ustavne tužbe na suđenje u razumnom roku, Ustavni sud uvijek donosi u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja uzimajući u obzir sljedeće kriterije: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja. U tom smislu, Ustavni sud sam utvrđuje duljinu sudskog postupka u pravno relevantnom razdoblju (Ustavni sud će to utvrditi i ako podnositelj nije u ustavnoj tužbi konkretno naveo koliko dugo traje postupak o glavnoj stvari), zatim je li bilo zastoja u radu sudova, te ako je bilo, kada i koji su bili razlozi (Ustavni sud navedeno, također, ispituje neovisno o tome je li podnositelj u ustavnoj tužbi na to istaknuo), te utvrđuje i ocjenjuje činjenice i okolnosti slučaja koje upućuju na ponašanje samog podnositelja odnosno je li podnositelj i na koji način svojim (ne)ponašanjem tijekom sudskog postupka doprinio duljini postupka. Zaključno, Ustavni sud, neovisno o tome upire li podnositelj u ustavnoj tužbi (i) na neučinkovito vođenje konkretnog sudskog postupka, na vlastitu inicijativu utvrđuje činjenice i okolnosti koje na to upućuju.

Jednako tako, a u pogledu određivanja primjerene naknade zbog utvrđene povrede prava na razumnu duljinu sudskog postupka (članak 63. stavak 3. Ustavnog zakona) Ustavni sud nije vezan prijedlogom podnositelja ustavne tužbe u pogledu visine primjerene naknade, već je sam određuje shodno svojim pravilima, stoga ona može biti i veća od one koju je podnositelj predložio. Štoviše, Ustavni sud odredit će podnositelju primjerenu naknadu i naložiti njezinu isplatu čak i u slučaju da podnositelj takav zahtjev uopće nije postavio.

15.2. Iz svih navedenih razloga Ustavni sud utvrđuje da se ustavna tužba podnesena isključivo zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku u kojoj se ne zahtijeva da razlozi o povredi navedenog prava budu konkretni i obrazloženi, ne mogu smatrati pravno složenim ustavnim tužbama koje bi opravdale nužnost i opravdanost angažiranja zastupanja podnositelja po punomoćniku (odvjetniku) i njihova troška. Podsjeća se kako ni Ustavni zakon ni Poslovnik Ustavnog suda Republike Hrvatske ne propisuju obvezu plaćanja ustavnosudske pristojbe kao, ni obvezno zastupanje stranaka u ustavnosudskim postupcima.

Konačno, Ustavni sud napominje da je odlučujući o ustavnoj tužbi podnositelja imao u vidu stajališta Europskog suda za ljudska prava izraženim u predmetu Moskalj protiv Hrvatske (br. 60272/21, presuda od 15. listopada 2024.), no ocjenjuje kako ta stajališta nisu primjenjiva u konkretnom slučaju, s obzirom na to da se ne radi o istovjetnim pravnim situacijama. Naime, u predmetima Moskalj koji su se pred Ustavnim sudom vodili pod brojem U-III-1755/2021 i U-III-5165/2021 (www.usud.hr), a u povodu kojih je Europski sud za ljudska prava donio presudu od 15. listopada 2024., Ustavni sud utvrdio je povredu prava na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka i s tom povredom povezano utvrdio i povredu prava na obiteljski život iz članka 35. Ustava odnosno članka 8. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02., 1/06., 13/17. i 6/24.) zbog čega je podnositeljici u tim predmetima odredio primjerenu naknadu (predmet broj: U-III-1755/2021) te zadovoljštinu (predmet broj: U-III-5165/2021).

15.3. Stoga, a na temelju članka 23. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točki V. izreke.

16. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka VI. izreke).

Broj: U-IIIA-2213/2023

Zagreb, 7. listopada 2025.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
 dr. sc. Miroslav Šeparović, v. r.