## Pravilnik o postupku homologacije određenih sastav­nih dijelova i značajki motornih vozila na dva ili tri kotača TPV 212 - Dio 6.: spremnici za gorivo motornih vozila na dva ili tri kotača

### NN 12/2007 (1.2.2007.), Pravilnik o postupku homologacije određenih sastav­nih dijelova i značajki motornih vozila na dva ili tri kotača TPV 212 - Dio 6.: spremnici za gorivo motornih vozila na dva ili tri kotača

# DRŽAVNI ZAVOD ZA MJERITELJSTVO

**538**

Temeljem članka 275. stavak 3. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne
novine« broj 105/04) ravnatelj Državnog zavoda za mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O POSTUPKU HOMOLOGACIJE ODREĐENIH SASTAVNIH DIJELOVA I ZNAČAJKI MOTORNIH VOZILA NA DVA ILI TRI KOTAČATPV 212 (IZDANJE 00) (\*)

DIO 6: spremnici za gorivo motornih vozila na dva ili tri kotača (\*\*)

Članak 1.

Ovim Pravilnikom uređuje se postupak homologacije spremnika za gorivo za vozila
kategorije L (1) i njihove ugradbe na ta vozila.

Članak 2.

Tehnički zahtjevi u postupku homologacije navedeni su u Prilozima I. i II., a
postupak homologacije u člancima 7. – 9. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila na dva ili tri kotača. Prilozi I. do II. čine sastavni dio ovog
Pravilnika.

Članak 3.

Tijelo nadležno za homologaciju vozila na dva ili tri kotača u smislu odredaba
ovog pravilnika je Državni zavod za mjeriteljstvo (u daljnjemu tekstu: Zavod).

Članak 4.

Zavod će dodijeliti certifikat o homologaciji tipu spremnika za gorivo prema
obrascu u Dodatku 3. Priloga I., odnosno tipu vozila s obzirom na ugradbu
spremnika za gorivo ako ti spremnici i njihova ugradba zadovoljavaju zahtjeve iz
Priloga I., odnosno Priloga II. ovisno o tom što je primjenjivo.

Članak 5.

Vozila s obzirom na spremnike za gorivo i spremnici za gorivo mogu se
homologirati, uvoziti i stavljati na tržište ako zadovoljavaju zahtjeve ovog
Pravilnika i njegovih Priloga.

Članak 6.

Zavod može ovlastiti pravnu ili fizičku osobu za obavljanje poslova tehničke
službe ako ta osoba ispunjava sljedeće uvjete:
– da zadovoljava zahtjeve norme HRN EN ISO/IEC 17025 za osposobljenost ispitnih
laboratorija za područje ispitivanja prema zahtjevima ovog Pravilnika
– da može dokazati poznavanje metoda i postupaka ispitivanja sadržanih u Prilogu
II.
– da ima najmanje jednoga djelatnika školske spreme VII/1 strojarskoga smjera.

Članak 7.

Odredbe prvog stavka članka 5. ovoga Pravilnika primjenjivat će se od 1. travnja
2007. godine za sva nova vozila koja se prvi put registriraju u Republici
Hrvatskoj i od 1. listopada 2007. godine za spremnike.

Članak 8.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od njegove objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 011-02/06-03/16
Urbroj: 558-06/4-06-AD
Zagreb, 27. prosinca 2006.

Ravnatelj
Državnog zavoda za mjeriteljstvo
**Mirko Vuković, dipl. ing**., v. r.

PRILOG I.

ZAHTJEVI ZA IZRADU

1. OPĆENITO
1.0. Za svrhu ovog Pravilnika, ‘tip spremnika goriva’ označava spremnike za
gorivo koje je proizveo isti dobavljač i koji se u pogledu konstrukcije, izrade
i materijala međusobno ne razlikuju u bitnim elementima.
1.1. Spremnici za gorivo moraju biti izrađeni od materijala koji zadržavaju
potrebna toplinska, mehanička i kemijska svojstva u predviđenim uvjetima
uporabe.
1.2. Spremnici i susjedni sastavni dijelovi moraju biti konstruirani tako, da ne
proizvode elektrostatički naboj koji bi mogao prouzročiti iskrenje između
spremnika i šasije koje bi moglo zapaliti smjesa goriva i zraka.
1.3. Spremnici moraju biti izrađeni tako, da su otporni na koroziju. Oni moraju
zadovoljavati ispitivanja nepropusnosti obavljena s tlakom koji je jednak
dvostrukom radnom pretlaku, a koji je u svakom slučaju najmanje jednak
apsolutnom tlaku od 130 kPa. Svaki prekomjerni tlak ili svaki tlak koji prelazi
radni tlak mora biti automatski izjednačen odgovarajućim napravama (odušci,
sigurnosni ventili, itd). Odušci za odzračivanje moraju biti konstruirani tako,
da sprječavaju svaku opasnost paljenja. Ne smije biti moguće slijevanje goriva s
poklopca otvora za punjenje ili naprava ugrađenih za izjednačavanje prekomjernog
tlaka, čak i ako je spremnik potpuno okrenut; dopušteno je kapanje najviše do 30
g/min.
2. ISPITIVANJA
Spremnici za gorivo izrađeni od nemetalnih materijala trebaju se ispitati kako
je niže opisano i s navedenim redoslijedom:
2.1. Ispitivanje propusnosti
2.1.1 Ispitna metoda
Spremnik za gorivo mora se ispitati na temperaturi 313 K ± 2K. Kao ispitno
gorivo treba upotrijebiti referentno gorivo određeno u Poglavlju 5. o mjerama
protiv onečišćenja zraka od motornih vozila na dva ili tri kotača.
Spremnik treba napuniti do 50 % njegovoga nazivnog obujma ispitnim gorivom te ga
ostaviti otvorenog na temperaturi okoline od 313 K ± 2 K dok se ne ustali
gubitak težine. To razdoblje mora iznositi najmanje četiri tjedna (razdoblje
prethodnog pohranjivanja). Potom spremnik treba isprazniti i ponovno napuniti
ispitnim gorivom do 50 % njegova nazivnog obujma.
Potom spremnik treba pohraniti u ustaljenim uvjetima na temperaturi 313 K ± 2K
dok njegov sadržaj ne poprimi ispitnu temperaturu. Nakon tog treba zatvoriti
spremnik. Porast tlaka u spremniku tijekom ispitivanja može se izjednačiri.
Gubitak težine zbog difuzije mora mjeriti za tijekom osam tjedana ispitivanja.
Najveći dopušteni gubitak goriva iznosi prosječno 20 g na 24 sata vremena
ispitivanja.
Ako su gubici zbog difuzije veći, gubitak goriva mora se također odrediti na
ispitnoj temperaturu 296 K ± 2 K, dok ostali uvjeti ostaju neizmijenjeni
(prethodno pohranjivanje na 313 K ± 2 K). Gubitak težine određen u tim uvjetima
ne smije prijeći 10 g na 24 sata.
Kad je ispitivanje provedeno s izjednačenjem unutrašnjega tlaka, što mora biti
navedeno u ispitnom izvještaju, gubitak goriva kao posljedica izjednačenja tlaka
mora se uzeti u obzir kod određivanja gubitaka zbog difuzije.
2.2. Ispitivanje udarom
2.2.1 Ispitna metoda
Spremnik za gorivo treba do njegova nazivnog obujma napuniti 50 %-tnom
mješavinom vode i etilenglikola ili nekom drugim rashladnim sredstvom koje ne
djeluje štetno na materijal spremnika za gorivo, a čija je točka ledišta niža od
233 K ± 2 K.
Pri ispitivanju temperatura sredstava u spremniku za gorivo mora biti 253 K ± 5
K. Spremnik treba hladiti na odgovarajućoj temperaturi okoline. Moguće je
također napuniti spremnik za gorivo s prikladnom rashladnom tekućinom, pod
uvjetom da se spremnik za gorivo drži na ispitnoj temperaturi najmanje jedan
sat.
Za ispitivanje treba upotrijebiti njihalo. Njegova udarna glava mora imati oblik
istostranične trokutne piramide čiji su vrh i bridovi su zaobljeni s polumjerom
3 mm. S masom od 15 kg, energija njihala ne smije biti manja od 30,0 J.
Ispitivanja se moraju obaviti na onim točkama spremnika za gorivo za koje se,
kao posljedica ugradbe spremnika i njegovoga položaja na vozilu, smatra da su
izložene oštećenjima. Nakon jednoga udarca u neku od tih točaka tekućina ne
smije curiti.
2.3. Mehanička čvrstoća
2.3.1 Ispitna metoda
Spremnik za gorivo treba napuniti do nazivnog obujma, upotrebljavajući kao
ispitnu tekućinu vodu temperature 326 K ± 2 K. Unutrašnji pretlak ne smije biti
manji od 30 kPa. Kad je spremnik za gorivo konstruiran da izdrži radni
unutrašnji pretlak tlak veći od 15 kPa, ispitni pretlak koji treba primijeniti
mora biti jednak dvostrukome radnom unutrašnjem pretlaku za koji je spremnik
konstruiran. Spremnik se mora držati zatvorenim 5 sati.
Svaka deformacije koja se može pojaviti ne znači da je spremnik goriva
neupotrebljiv (na primjer, spremnik ne smije propuštati). Pri donošenju ocjene o
deformaciji spremnika moraju se uzeti u obzir specifični uvjeti ugradbe.
2.4. Otpornost prema gorivu
2.4.1. Ispitna metoda
Za ispitivanje na vlak iz ravnih ploha treba uzeti se šest uzoraka približno
iste debljine. Njihova vlačna čvrstoća i granica elastičnosti određuje pri 296 K
± 2 K i brzini razvlačenja 50 mm/min. Te se vrijednosti moraju usporediti s
vrijednostima vlačne čvrstoće i granice elastičnosti dobivenima sa sličnim
ispitivanjima korištenjem spremnika za gorivo koji je već odležao propisano
razdoblje za prethodno pohranjivanje. Smatra se da materijal zadovoljava ako se
vlačna čvrstoća ne razlije više od 25 %.
2.5. Ispitivanje otpornosti na vatru
2.5.1. Ispitna metoda
Materijal spremnika izložen vatri, pri ispitivanju navedenom u Dodatku 1. ne
smije izgarati brzinom većom od 0,64 mm/s.
2.6. Ispitivanje pri visokoj temperaturi
2.6.1. Spremnik za gorivo napunjen do 50 % nazivnog obujma vodom temperature 293
K ± 2 K, ne smije se plastično deformirati ili propuštati nakon pohranjivanja
jedan sat pri temperaturi okoline 343 K ± 2 K. Nakon ispitivanja, spremnik mora
biti i dalje potpuno upotrebljiv. Pri izboru ispitnih naprava moraju se uzeti u
obzir uvjeti ugradbe.

Dodatak 1

1. ISPITNA OPREMA
1.1. Ispitna prostorija
Potpuno zatvoreni laboratorijski odsisnik dima s vatrootpornim staklenim
prozorom za promatranje ispitivanja. Zrcalo se može upotrijebiti u određenim
ispitivanjima kako bi se omogućilo promatranja stražnje strane uzorka.
Ventilator odsisnika dima mora biti isključen tijekom ispitivanja i izravno
nakon ispitivanja ponovno uključen u cilju odstranjivanja svih otrovnih
produkata izgaranja.
Ispitivanje se također može obaviti u metalnoj kutiji postavljenoj ispod
odsisnika dima s uključenim ventilatorom.
Gornja i donja stjenka metalne kutije mora imati ventilacijske otvore koji
omogućavaju prolazak dovoljno zraka za izgaranje, međutim uzorak dok izgara ne
smije biti izložen propuhu.
Gornja i donja stjenka metalne kutije mora imati ventilacijske otvore koji
omogućavaju prolazak dovoljno zraka za izgaranje sve dok uzorak potpuno ne
izgori.
1.2. Stalak
Laboratorijski stalak koji ima dva držača koji se pomoću okretnih zglobova mogu
postaviti u bilo koji položaj.
1.3. Plamenik
Plinski Bunsenov (ili Tirillov) plamenik sa sapnicom promjera 10 mm.
Na sapnicu ne smije biti ugrađena nikakva dodatna naprava.
1.4. Metalna mreža
Kvadratna mreža veličine 20, dimenzija 100 x 100 mm.
1.5. Zaporna ura
Zaporna ura ili sličan uređaj s podjelama koje nisu veće od jedne sekunde.
1.6. Vodena kupka
1.7. Mjerna letva
Podjela u milimetrima
2. ISPITNI UZORAK
2.1. Najmanje 10 ispitnih uzoraka duljine 125 ± 2 mm i širine 12,5 ± 0,2 mm mora
se uzeti izravno iz predstavnika spremnika za gorivo.
Ako oblik spremnika za gorivo to onemogućava, dio spremnika mora se oblikovati u
ploču debljine 3 mm i površine dovoljne da se mogu uzeti potrebni uzorci.
2.2. Uzorci su moraju uobičajeno ispitati u stanju za homologaciju tipa, osim
ako nije drukčije propisano.
2.3. Na svakom uzorku moraju biti urezane dvije crte, jedna 25 mm i druga 100 mm
od jednoga kraja.
2.4. Rubovi ispitnih uzoraka moraju biti oštro istaknuti. Rubovi dobiveni
piljenjem moraju biti skinuti finim brušenjem, kako bi se dobila glatka
površina.
3. ISPITNI POSTUPAK
3.1. Uzorak treba pričvrstiti na držače na stalku s krajem koji je bliži oznaci
100 mm, s tim da je njegova uzdužna os vodoravna, a poprečna pod kutom 45° u
odnosu na vodoravnu ravninu. Ispod ispitnoga uzorka pričvršćen je zaslon od
metalne mreže i postavljen 10 mm vodoravno ispod ruba uzorka tako, da uzorak
strši približno 13 mm izvan kraja zaslona (vodi sliku 1.). Prije svakog
ispitivanja, ostaci zadržani na zaslonu od metalne mreže moraju se spaliti ili
zaslon zamijeniti.
Kupka napunjena vodom mora se postaviti na radnu plohu odsisnika dima tako, da
prihvati čestice žara koje mogu upasti tijekom ispitivanja.
3.2. Doprema zraka u plamenik mora biti namješten tako, da se dobije plavi
plamen visine približno 25 mm.
3.3. Plamenik mora biti postavljen tako, da njegov plamen dodiruje vanjski rub
ispitnoga uzorka kako je prikazano na slici 1. i istodobno treba uključiti
zapornu uru.
Plamen se u tom položaju drži 30 sekunda i ako se uzorak deformira, topi ili
savije izvan plamena, plamen se može primaknuti u cilju održavanja dodira s
uzorkom.
Značajna deformacija uzorka tijekom ispitivanje može iskriviti rezultat. Plamen
treba ukloniti nakon 30 sekunda ili kad vrh plamena dosegne oznaku 25 mm. Ako je
dosegne prije, plamen se mora omaknuti od uzorka najmanje 450 mm i zatvoriti
odsisnik dima.
3.4. Kad vrh plamena dosegne oznaku 25 mm, vrijeme u sekundama mora se
zabilježiti kao vrijeme t1.
3.5. Mjernu uru treba zaustaviti kad se izgaranje (sa ili bez plamena) zaustavi
ili dosegne oznaku 100 mm od slobodnog kraja.
3.6. Vrijeme na zapornoj uri, u sekundama, treba zabilježiti kao t.
3.7. Kad izgaranje ne dosegne oznaku 100 mm, treba od oznake 100 mm duž donjega
ruba uzorka izmjeriti duljinu dijela koji nije izgorio, zaokruženo na prvu veću
ili manju cjelobrojnu vrijednost u milimetrima.
Izgorjela duljina mora biti jednaka 100 mm umanjeno za duljinu dijela koji nije
izgorio, izraženo u mm.
3.8 Ako uzorak izgori do ili preko oznake 100 mm, brzina izgaranja mora biti:

![](dodatni/350740.gif)

3.9 Ispitivanje (3.1 do 3.8) treba ponoviti dok tri uzorka ne
izgore do ili preko oznake 100 mm ili dok se ne ispita deset uzoraka.
Ako jedan od 10 uzoraka izgori do ili preko oznake 100 mm, ispitivanje (3.1 do
3.8) treba ponoviti na 10 novih uzoraka.
4. IZRAŽAVANJE REZULTATA
4.1. Ako dva uzorka izgore do oznake 100 mm, srednja brzina izgaranja (u mm/s)
koju treba navesti je srednja vrijednost brzina izgaranja svih uzoraka koji su
izgorjeli do oznake.
4.2. Prosječno vrijeme izgaranja i izgorjela duljina moraju se navesti ako ni
jedan od deset uzoraka ili ne više od jednoga od dvadeset uzoraka izgorjelo do
oznake 100 mm.
4.2.1. Prosječno vrijeme izgaranja (ACT) u sekundama:

![](dodatni/350741.gif)

gdje je n broj uzoraka
zaokruženo na prvu veću ili manju vrijednost od 5 sekunda: tako treba navesti
‘manje od 5 sekunda’ ako izgaranje traje manje od 3 sekunde nakon što se odmakne
plamenik.
Nikako se ne smije navesti 0 kao vrijednost ACT.
4.2.2. Prosječna duljina izgaranja (ACL) u milimetrima:

![](dodatni/350742.gif)

gdje je n broj uzoraka
zaokruženo na prvu veću ili manju vrijednost od 5 mm; kad su izgorjele duljine
manje od 3 mm treba navesti ‘manje od 5 mm’.
Nikako se ne smije navesti 0 kao vrijednost ACL.
Kad jedan uzorak izgori do oznake, izgorjela se duljina računa kao 100 mm.
4.3. Potpuni rezultati moraju sadržavati sljedeće podatke:
4.3.1. Identifikaciju uzorka, uključujući način pripreme i pohranjivanja.
4.3.2. Prosječnu debljina uzorka, s točnošću ± 1 %.
4.3.3. Broj ispitanih uzoraka.
4.3.4. Disperziju vrijednosti vremena izgaranja.
4.3.5. Disperziju vrijednosti izgorjelih duljina.
4.3.6. Ako uzorak ne izgori do oznake zbog kapanja, topljenja ili otkidanja u
obliku izgorjelih čestica, to se mora navesti.
4.3.7. Ako gorući materijal nakupljen na zaslonu od metalne mreže ponovno zapali
uzorak, to se mora navesti.

*Slika 1.*<

ISPITNA Nbr>

![](dodatni/350743.gif)

Dodatak
2

Opisni dokument za tip spremnika za
gorivo za motorna vozila na dva ili tri kotača(treba priložiti uz zahtjev za homologaciju tipa sastavnoga dijela kad je
podnesen odvojeno od zahtjeva za homologaciju tipa cijelog vozila)

Serijski broj (određuje podnositelj zahtjeva):
...................................

Zahtjev za homologaciju tipa sastavnoga dijela za tip
spremnika za gorivo mora sadržavati podatke navedene u Dijelu A Priloga II.
Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri kotača, u točkama:
0.1(1),
0.2 (1),
0.5 – 0.6 (2),
3.2.2 do 3.2.3.2.
\_\_\_\_\_\_
(1) tj. spremnik za gorivo.
(2) tj. proizvođač spremnika za gorivo. Treba naglasiti da se
proizvođač vozila može smatrati proizvođačem spremnika za gorivo te zato može
podnijeti zahtjev za homologaciju tipa sastavnog dijela, pod uvjetom da
zadovoljajva definiciju proizvođača navedenu u članku 2. Pravilnika o
homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri kotača s obzirom na ugradbu
spremnika za gorivo.

Dodatak 3.

Certifikat o homologacijI tipa sastavnog dijela za tip spremnika za gorivo za
motorno vozilo na dva ili tri kotača

Naziv tijela nadležnog za homologaciju

Izvještaj br.: .............. Tehničke službe: ............
Datum: .....................

Homologacija tipa sastavnog dijela br.:
.......................................... Proširenje br.: ...............
1. Marka ili trgovačka oznaka sastavnog dijela:
2. Tip sastavnog dijela:
3. Naziv i adresa proizvođača:
4. Ime i adresa predstavnika proizvođača (ako postoji):
5. Sastavni dio dostavljen na ispitivanje dana:
6. Homologacija je tipa sastavnog dijela dodijeljena/ odbijena (1)
7. Mjesto:
8. Datum:
9. Potpis:

PRILOG II.

ZAHTJEVI ZA UGRADBU SPREMNIKA ZA GORIVO I SUSTAVA NAPAJANJA GORIVOM NA MOTORNIM
VOZILIMA NA DVA ILI TRI KOTAČA

1. SPREMNIK ZA GORIVO
Sustavi za pričvršćivanje spremnika za gorivo moraju biti konstruirani,
proizvedeni i ugrađeni tako, da ispunjavaju svoju funkciju bez obzira na uvjete
vožnje.
2. SUSTAV NAPAJANJA GORIVOM
Dijelovi sustava za napajanje gorivom motora moraju biti odgovarajuće zaštićeni
s dijelom okvira ili nadogradnje tako, da ne mogu udarati u zapreke na tlu. Ta
zaštita nije potrebna ako su takvi dijelovi, kad se nalaze ispod vozila, dalje
od tla nego dio okvira ili nadogradnje koji je izravno ispred njih.
Sustav napajanja gorivom mora biti konstruiran, proizveden i ugrađen tako, da je
otporan na učinak unutrašnje i vanjske korozije kojoj je izložen. Sastavni
dijelovi sustava za napajanje gorivom ne smiju biti izloženi neuobičajenom
trenju ili naprezanju, kao posljedica pomicanja zbog uvijanja, savijanja ili
vibracija nosive konstrukcije vozila, motora i prijenosnika snage.
Dodatak 1.
Opisni dokument za ugradbu jednog ili više spremnika za gorivo za tip motornog
vozila na dva ili tri kotača
(treba priložiti uz zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na spremnik
(spremnike) kad je podnesen odvojeno od zahtjeva za homologaciju tipa cijelog
vozila)
Serijski broj (određuje podnositelj zahtjeva):
...................................

Zahtjev za homologaciju tipa sastavnoga dijela s obzirom na
ugradbu jednog ili više spremnika za gorivo mora sadržavati podatke navedene u
Dijelu A Priloga II. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili
tri kotača u točkama:
0.1,
0.2,
0.4 – 0.6,
3.2.3.3.
Dodatno, potrebno su sljedeći podaci: homologacijski broj (brojevi) ugrađenog
(ugrađenih) sastavnoga dijela (sastavnih dijelova).

Dodatak 2.

Certifikat o homologacijI tipa vozila s obzirom na ugradbu jednog ili više
spremnika za gorivo na tip motornog vozila na dva ili tri kotača

Naziv tijela nadležnog za homologaciju

Izvještaj br.: .............. Tehničke službe: ............
Datum: .....................

Homologacija tipa sastavnog dijela br.:
..............................................
Proširenje br.: ...............
1. Marka ili trgovačka oznaka vozila:
.................................................
2. Tip vozila:
.....................................................................................
3. Naziv i adresa proizvođača:
..........................................................
4. Ime i adresa predstavnika proizvođača (ako postoji): ....................
5. Vozilo dostavljeno na ispitivanje dana:
..........................................
6. Homologacijski broj (brojevi) ugrađenog (ugrađenih) sastavnoga
    dijela
(sastavnih dijelova):
.............................................................
7. Homologacija je tipa sastavnog dijela dodijeljena/odbijena (1)
8. Mjesto:
.......................................................................................
9. Datum:
.......................................................................................
10. Potpis:
......................................................................................
\_\_\_\_\_\_
(1) Prekrižiti što se ne primjenjuje.

Pravilnik, NN 12/2007-538
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)