### NN 115/2019 (27.11.2019.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5242/2017 od 30. listopada 2019.

Ustavni sud Republike Hrvatske

2315

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Dragutin Jurina iz Zagreba, kojeg zastupa Zvonimir Raić, odvjetnik u Zagrebu, na sjednici održanoj 30. listopada 2019. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je, u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Ovr-2685/2019, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama« donijeti odluku o raspodjeli kupovnine uplaćene od strane kupca I. n. d.o.o.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Dragutinu Jurini iz Zagreba, Creska 28, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 19.800,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Dragutin Jurina iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Zvonimir Raić, odvjetnik u Zagrebu, podnio je 27. prosinca 2017. Ustavnom sudu ustavnu tužbu u povodu rješenja predsjednice Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj: Su-Gzp I-185/17 od 20. studenoga 2017., kojim je nadležnom sucu tog suda naloženo da u roku od dvadeset četiri mjeseca donese odluku u predmetu broj: Ovr-3410/06.

U ustavnoj tužbi podnositelj je istaknuo:

»V. Citirana odluka donesena je u postupku ostvarivanja prava na suđenje u razumnom roku glede ovršnog predmeta Općinskog građanskog suda u Zagrebu broj Ovr-3410/2006, koji se od 5.XII.2006. g. pa sve do danas vodi u prvostupanjskoj fazi postupka između (sedamdesetogodišnjeg) podnositelja i njegove (devedesetogodišnje) majke A. J. u svojstvu ovrhovoditelja protiv B. odnosno I. K. u svojstvu ovršenika.

(...)

Podnositelj smatra kako mu pripada pravo ishoditi pravnu zaštitu na način da sudovi u razumnom roku razriješe ikoje sporno pitanje.

Nedvojbeno je kako dvanaestogodišnje trajanje prvostupanjske faze (po svemu jednostavnog) ovršnog postupka, uz radnje koje ovršni sud poduzima svakih jednu do tri godine, predstavlja grubo kršenje podnositeljevog ustavnog prava na dobivanje pravne zaštite u iole razumnom roku.«

Imajući u vidu razloge i navode ustavne tužbe Ustavni sud ocjenjuje da je ustavna tužba podnesena na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem ovršnog postupka koji se u trenutku podnošenja ustavne tužbe vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: OGSZ) pod brojem Ovr-3410/06.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljena je preslika spisa predmeta OGSZ-a broj: Ovr-3410/06.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

1) Ovršni postupak

3. Podnositelj i A. J. (u daljnjem tekstu: ovrhovoditelji), zastupani po odvjetniku Zvonimiru Raiću, podnijeli su 5. prosinca 2006. OGSZ-u, protiv ovršenika B. K., prijedlog za ovrhu na nekretnini u vlasništvu ovršenika, radi namirenja novčane tražbine utvrđene pravomoćnom presudom OGSZ-a broj: P-8724/98 od 17. ožujka 2004., kojom je ovršeniku naloženo predniku ovrhovoditelja isplatiti novčani iznos u visini od 24.495,08 kn s pripadajućim zakonskim zateznim kamatama koje teku od 8. rujna 1998. do isplate.

4. U prijedlogu su naveli OIB ovršenika, te su posebno istaknuli da nekretnina ovršenika (dvosobni stan u Zagrebu, u zgradi izgrađenoj na k.č.br. 5959/3, k.o. Vrapče; u daljnjem tekstu: stan ovršenika) još nije upisana u zemljišnim knjigama iako je ovršenik zemljišnoknjižnom odjelu OGSZ-a podnio prijedlog radi uknjižbe koji se vodi pod brojem: Z-20577/02. Također su predložili da se na okolnost izvanknjižnog vlasništva ovršenika izvede dokaz uvidom u navedeni spis zemljišnoknjižnog odjela OGSZ-a.

5. Zaključkom OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006 od 3. siječnja 2007. pozvani su ovrhovoditelji da dostave zemljišnoknjižni izvadak i kupoprodajni ugovor za stan ovršenika.

6. U prilogu podneska od 7. veljače 2007. ovrhovoditelji su dostavili izvadak iz zemljišne knjige od 6. veljače 2007. iz kojeg je razvidno da stan ovršenika nije upisan u zemljišnim knjigama, odnosno da je u zemljišnim knjigama upisano da je k.č.br. 5959/3 (na kojoj je izgrađena zgrada u kojoj se nalazi stan ovršenika) po kulturi oranica u društvenom vlasništvu koje pravo korištenja ima Općina Trešnjevka, kao i da je pod brojem Z-20577/02 zaprimljen prijedlog B. K. radi uknjižbe prava vlasništva na njegovom stanu, koji međutim nije konačno riješen.

7. Dopisom nadležnog ovršnog suca OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006 od 1. ožujka 2007. zatražena je od zemljišnoknjižnog odjela tog suda dostava spisa predmeta broj: Z-20577/02. Potom je isto ponovljeno dopisom nadležnog ovršnog suca OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006 od 12. rujna 2007., čemu je zemljišnoknjižni odjel udovoljio 1. listopada 2007.

Budući da se u spisu predmeta broj: Z-20577/02 nije nalazio kupoprodajni ugovor za stan ovršenika, dopisom nadležnog ovršnog suca OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006-10, Z-20577/02 od 16. listopada 2007. zatraženo je od zemljišnoknjižnog odjela da dostavi potpuni spis predmeta.

Dopisom od 8. studenoga 2007. zemljišnoknjižni odjel OGSZ-a obavijestio je nadležnog ovršnog suca OGSZ-a da je ovršenik 23. ožujka 2007. preuzeo kupoprodajni ugovor iz spisa predmeta broj: Z-20577/02.

Nadležni ovršni sudac OGSZ-a je potom dopisom broj: Ovr-3410/2006-10, Z-20577/02 od 16. listopada 2007. ponovno zatražio od zemljišnoknjižnog odjela da kompletira i potom mu dostavi spis predmeta broj: Z-20577/02.

8. Ovrhovoditelji su podneskom od 15. studenoga 2007. predložili OGSZ-u da kupoprodajni ugovor za stan ovršenika pribavi od prodavatelja GIP P. d.o.o.

Na traženje OGSZ-a od 31. ožujka 2008. prodavatelj je u prilogu podneska od 11. travnja 2008. dostavio traženi kupoprodajni ugovor, iz kojeg je razvidno da je kupac tog stana B. K.

9. Podneskom od 24. lipnja 2008. ovrhovoditelji su predložili OGSZ-u da se od ovršenika pribavi prokazna izjava i prokazni popis imovine.

U prilogu podneska od 21. srpnja 2008., kojim su specificirali ovršni prijedlog, ovrhovoditelji su dostavili izvadak iz posjedovnog lista od 15. srpnja 2008. iz kojeg je razvidno da su Stambena zadruga M. i GIP P. d.o.o. posjednici zgrade u kojoj se nalazi stan ovršenika i povijesni zemljišnoknjižni izvadak od 18. srpnja 2008. za nekretninu na kojoj je izgrađena (tada još u zemljišnim knjigama neupisana) zgrada u kojoj se nalazi stan ovršenika.

Pozivom na broj: Ovr-3410/2006-17 od 12. rujna 2008. OGSZ je pozvao ovrhovoditelje da dostave posjedovni list sa zemljišnoknjižnom identifikacijom, čemu su ovrhovoditelji udovoljili podneskom od 30. rujna 2008.

10. Potom je 13. studenoga 2008., u prisutnosti ovrhovoditelja i stalnog sudskog vještaka građevinske struke, održano ročište na kojem je izvršen pljenidbeni popis stana ovršenika.

Oglas o obavljenom pljenidbenom popisu objavljen je na oglasnoj ploči OGSZ-a i u »Narodnim novinama«.

11. Nakon obavljenog pljenidbenog popisa rješenjem o ovrsi OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006 od 16. siječnja 2009. prihvaćen je prijedlog za ovrhu ovrhovoditelja i određena je ovrha utvrđenjem vrijednosti, prodajom stana ovršenika i namirenjem ovrhovoditelja iz iznosa dobivenog prodajom.

Navedeno rješenje nije provedeno u zemljišnim knjigama, jer stan ovršenika nije bio upisan u zemljišnim knjigama.

12. Ročište za sporazumno utvrđenje vrijednosti stana ovršenika održano je 2. srpnja 2009., kada međutim nije utvrđena vrijednost te nekretnine.

Zatim je 22. rujna 2009., u prisutnosti stalnog sudskog vještaka građevinske struke, održano ročište za utvrđenje vrijednosti stana ovršenika.

Vještak je 1. listopada 2009. dostavio OGSZ-u nalaz i mišljenje s procjenom vrijednosti stana ovršenika u visini od 741.219,00 kn.

U povodu nalaza i mišljenja vještaka ovršenik je 26. studenoga 2009. podnio prigovor i predložio da se provede nova procjena vrijednosti njegova stana.

Vještak se 7. rujna 2010. očitovao na prigovor ovršenika na način da je u cijelosti ostao kod svog nalaza i mišljenja od 1. listopada 2009.

13. Rješenjem OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006-64 od 9. ožujka 2012. ovršenik je upućen pokrenuti parnicu radi proglašenja ovrhe nedopuštenom, budući je u podnesku od 14. travnja 2010. istaknuo prigovor promašene pasivne legitimacije iz razloga što njegovo ime nije točno navedeno (već je netočno navedena skraćena verzija njegovog imena).

Ovršenik je 11. travnja 2012. podnio OGSZ-u tužbu protiv ovrhovoditelja radi proglašenja ovrhe nedopuštenom.

14. Podneskom od 20. veljače 2012. ovrhovoditelji su udovoljili pozivu OGSZ-a od 2. siječnja 2012. radi očitovanja o prigovoru ovršenika od 14. travnja 2010. i dostave zemljišnoknjižnog izvatka za stan ovršenika, budući je isti u međuvremenu upisan u zemljišne knjige.

Iz izvatka iz zemljišnih knjiga od 24. siječnja 2012., koji su ovrhovoditelji priložili svom podnesku i aneksa Ugovora o darovanju od 12. studenoga 2008. razvidno je da je od 24. studenoga 2009. I. K. vlasnik stana ovršenika, kao i da je na tom stanu 14. listopada 2010. upisano založno pravo u korist Privredne banke d.d. radi osiguranja novčane tražbine u iznosu od 40.000,00 EUR.

15. Rješenjem OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006-68 od 17. svibnja 2012. određeno je da će ovršni postupak biti nastavljen protiv I. K. – novog vlasnika stana ovršenika i naloženo je zemljišnoknjižnom odjelu tog suda upisati zabilježbu ovrhe u zemljišnim knjigama.

Protiv navedenog rješenja ovršenik je podnio žalbu 8. lipnja 2012., koja je odbijena rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžovr-386/13-2 od 5. veljače 2013.

Zabilježba ovrhe provedena je u zemljišnim knjigama 30. svibnja 2012.

16. Zaključkom OGSZ-a o prodaji broj: Ovr-3410/2006-180 od 11. listopada 2013. utvrđena je vrijednost stana ovršenika u iznosu do 741.219,00 kn i određeno je za 28. studenoga 2013. prvo ročište za njegovu prodaju.

Na prvo ročište za prodaju nije pristupio niti jedan ponuditelj, te je stoga zaključkom o prodaji broj: Ovr-3410/2006-190 od 31. siječnja 2014. određeno za 20. ožujka 2014. drugo ročište za prodaju stana ovršenika.

U međuvremenu je rješenjem OGSZ-a broj: Ovr-3410/2006 od 29. siječnja 2014. odbijen prijedlog I. K. za odgodu ovrhe podnesen 18. prosinca 2013.

Protiv tog rješenja I. K. je 18. veljače 2014. podnio žalbu.

17. Drugo ročište za prodaju održano je 20. ožujka 2014. i na njemu je stan ovršenika dosuđen Privrednoj banci Zagreb d.d. za iznos od 280.000,00 kn.

Protiv rješenja o dosudi nekretnine broj: Ovr-3410/2006-204 od 20. ožujka 2014. I. K. je 10. travnja 2014. podnio žalbu.

Rješenjem OGSZ-a broj: Ovr-3410/06-209 od 25. ožujka 2015. oglašena je nevažećom dosuda nekretnine izvršena rješenjem tog suda broj: Ovr-3410/2006-204 od 20. ožujka 2014. Naime, na drugom ročištu za prodaju Privrednu banku Zagreb d.d. nije zastupala ovlaštena osoba.

Potom je rješenjem OGSZ-a broj: Ovr-3410/06-212 od 18. svibnja 2015. stan ovršenika dosuđen drugom najboljem ponuditelju I. n. d.o.o. za iznos od 275.000,00 kn.

Protiv navedenog rješenja I. K. podnio je žalbu 29. svibnja 2015., koja je odbijena rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gž Ovr-2976/15-2 od 10. studenoga 2015.

I. K. je protiv navedenog rješenja Županijskog suda u Zagrebu podnio reviziju 29. veljače 2016., koja je kao nedopuštena odbačena rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Rev-x 404/16-2 od 1. veljače 2017.

Zaključkom OGSZ-a broj: Ovr-3410/06-213 od 2. veljače 2016. potvrđeno je da je rješenje tog suda od 18. svibnja 2015. pravomoćno i da je kupovnina u cijelosti uplaćena.

18. Zatim je 15. ožujka 2016. pred OGSZ-om održano ročište na kojem su ovrhovoditelji podnijeli obračun svoje tražbine.

Ročište za diobu kupovnine održano je pred OGSZ-om 11. travnja 2017. u prisutnosti ovrhovoditelja, I. K., založnog vjerovnika Privredne banke Zagreb d.o.o. i Republike Hrvatske.

Rješenjem OGSZ-a broj: Ovr-3410/06-50 od 7. lipnja 2017. raspoređena je kupovnina na ovrhovoditelje u iznosu od 54.473,07 kn i založnog vjerovnika Privrednu banku Zagreb d.d. u iznosu od 220.526,93 kn.

Protiv tog rješenja žalbe su podnijeli Republika Hrvatska 19. lipnja 2017., ovrhovoditelji 23. lipnja 2017. i I. K. 28. lipnja 2017.

Rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gž Ovr-3024/2017-3 od 2. srpnja 2019. ukinuto je navedeno rješenje OGSZ-a i predmet je vraćen tom sudu na ponovni postupak.

Provjerom kod OGSZ-a Ustavni sud utvrdio je da je nakon vraćanja predmeta OGSZ-u isti dobio novi broj: Ovr-2685/19, kao i da do donošenja odluke Ustavnog suda ovršni postupak u odnosu na podnositelja nije dovršen.

2) Korištenje sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku

19. Iz rješenja sutkinje ovlaštene za obavljanje poslova sudske uprave OGZS-a broj: Su-Gzp I-204/15 od 29. lipnja 2015., priloženog preslici spisa predmeta, razvidno je da je 2. lipnja 2015. podnositelj podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem ovršnog postupka.

Navedenim rješenjem prihvaćen je podnositeljev zahtjev i nadležnom ovršenom sucu određen je rok od dvanaest (12) mjeseci za donošenje odluke u predmetu broj: Ovr-3410/06.

Iz rješenja Županijskog suda u Zagrebu broj: Gzp II-32/16 od 17. siječnja 2017., priloženog preslici spisa predmeta, razvidno je da je 27. listopada 2016. podnositelj podnio zahtjev za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku.

Istim rješenjem podnositelju je određena primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku u iznosu od 7.000,00 kn.

Navedeno rješenje Županijskog suda u Zagrebu preinačeno je rješenjem Vrhovnog suda broj: Gžzp II-14/17-3 od 24. ožujka 2017., na način da je iznos primjerene naknade umanjen na 3.000,00 kn.

Iz rješenja predsjednice OGSZ-a broj: Su-Uzp I-185/17 od 20. studenoga 2017., priloženog preslici spisa predmeta, razvidno je da je 21. rujna 2017. podnositelj ponovno podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem ovršnog postupka.

Tim rješenjem prihvaćen je drugi podnositeljev zahtjev i nadležnom ovršnom sucu OGZS-a određen je rok od dvadeset četiri (24) mjeseca za donošenje odluke u predmetu broj: Ovr-3410/06.

III. MJERODAVNO PRAVO

20. U odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016., u točkama 4. – 11. (»Narodne novine« broj 50/16.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.) sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16. – Uredba i 67/18.; u daljnjem tekstu: ZoSud: 28/13-67/18).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

21. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.), jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da su podnositelji prethodno koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

22. U konkretnom slučaju podnositelj je dva puta koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju na temelju ZoSud-a: 28/13-67/18 (vidi točku 19. obrazloženja ove odluke). Njegovi zahtjevi za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku prihvaćeni su rješenjem sutkinje ovlaštene za obavljanje poslova sudske uprave OGZS-a broj: Su-Gzp I-204/15 od 29. lipnja 2015. i rješenjem predsjednice OGSZ-a broj: Su-Uzp I-185/17 od 20. studenoga 2017., kojima je prvo određen rok od dvanaest (12) mjeseci, a potom rok od dvadeset četiri (24) mjeseca u kojem je nadležni ovršni sudac OGZS-a dužan donijeti odluku u predmetu tog suda broj: Ovr-3410/06.

23. Budući da je podnositelj prije podnošenja ustavne tužbe dva puta koristio dopušteno pravno sredstvo u svrhu ubrzanja sudskog postupka, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

24. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

25. Podnositelj i A. J. podnijeli su 5. prosinca 2006. OGSZ-u, protiv ovršenika B. K., prijedlog za ovrhu na nekretnini u vlasništvu ovršenika.

Ustavna tužba podnesena je 27. prosinca 2017.

Do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen ovršni postupak pred OGSZ-om.

26. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju od 5. prosinca 2006. (dana podnošenja prijedloga za ovrhu) do 30. listopada 2019. (donošenja odluke Ustavnog suda), trajao ukupno dvanaest (12) godina, deset (10) mjeseci i dvadeset pet (25) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

27. Ustavni sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju nije riječ o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

28. Postupak se u razmatranom razdoblju vodio pred OGSZ-om.

Do donošenja 29. lipnja 2015. prvog rješenja kojim je prihvaćen podnositeljev (prvi) zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, ovršni postupak pred OGSZ-om trajao je osam (8) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset (20) dana.

Do tada je OGSZ dva puta dosudio stan ovršenika najboljim ponuditeljima. Prvi puta Privrednoj banci d.d. Zagreb koju nije zastupala ovlaštena osoba, a potom drugi puta drugom najboljem ponuditelju I. n. d.o.o., koji je 10. lipnja 2015. izvršio uplatu kupovnine.

Usprkos činjenici da je rješenje o dosudi stana ovršenika drugom najboljem ponuditelju postalo pravomoćno 10. studenoga 2015., nadležni ovršni sudac OGZS-a nije u roku određenom prvim rješenjem kojim je prihvaćen podnositeljev zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, tj. u roku od dvanaest (12) mjeseci, donio odluku o raspodjeli kupovnine, kojom bi u odnosu na podnositelja bio dovršen ovršni postupak u ovršnom predmetu broj: Ovr-3410/06.

Stoga je rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gzp II-32/16 od 17. siječnja 2017. podnositelju određena primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku u iznosu od 7.000,00 kn, koja je rješenjem Vrhovnog suda broj: Gžzp II-14/17-3 od 24. ožujka 2017. umanjena na 3.000,00 kn.

Rješenje o raspodjeli kupovnine nadležni ovršni sudac OGSZ-a donio je 7. lipnja 2017., protiv kojeg su međutim ovrhovoditelji, ovršenik i založni vjerovnik podnijeli žalbe.

S obzirom na to da u odnosu na podnositelja nije dovršen ovršni postupak, on je 21. rujna 2017. podnio drugi zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, koji je prihvaćen rješenjem predsjednice OGSZ-a broj: Su-Uzp I-185/17 od 20. studenoga 2017., pri čemu je nadležnom ovršnom sucu OGZS-a određen dulji rok od onog određenog prvim rješenjem, tj. određen mu je rok od dvadeset četiri (24) mjeseca za donošenje odluke u predmetu broj: Ovr-3410/06.

U obrazloženju navedenog rješenja nisu izneseni i obrazloženi razlozi zbog kojih je drugim rješenjem određen rok dulji od onog određenog prvim rješenjem, za raspodjelu kupovnine, kojom bi bio dovršen ovršni postupak u odnosu na podnositelja.

Rješenje OGSZ-a o raspodjeli kupovnine od 7. lipnja 2017. ukinuto je rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gž Ovr-3024/2017-3 od 2. srpnja 2019. i predmet je vraćen OGSZ-u na ponovno suđenje.

Do donošenja odluke Ustavnog suda ovršni postupak, koji se pred OGSZ-om sada vodi pod brojem: Ovr-2685/19, u odnosu na podnositelja nije dovršen.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

29. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe nije pridonio duljini postupka.

Koristio je dopuštena pravna sredstva za ubrzavanje postupka (zahtjevi za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, koji su prihvaćeni rješenjem sutkinje ovlaštene za obavljanje poslova sudske uprave OGZS-a broj: Su-Gzp I-204/15 od 29. lipnja 2015. i rješenjem predsjednice OGSZ-a broj: Su-Uzp I-185/17 od 20. studenoga 2017. – vidi točku 19. obrazloženja ove odluke).

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

30. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u razmatranom razdoblju vodio dulje od dvanaest (12) godina. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, postupanje OGSZ-a, te činjenicu da podnositelj svojim ponašanjem nije pridonio duljini postupka i da nije riječ o složenijoj pravnoj stvari, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koja su zajamčena člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

31. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednica Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužna dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

32. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

U konkretnom slučaju uzeo je u obzir da je podnositelju rješenjem Vrhovnog suda broj: Gžzp II-14/17-3 od 24. ožujka 2017. dosuđena pravična novčana naknada u iznosu od 3.000,00 kuna, kao i činjenicu da unatoč nalozima za donošenje odluke, ovršni postupak u odnosu na podnositelja još nije dovršen.

33. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-5242/2017

Zagreb, 30. listopada 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.