## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-3069/2002, U-I-3070/2002 i dr. od 10. studenoga 2004.

### NN 167/2004 (30.11.2004.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-3069/2002, U-I-3070/2002 i dr. od 10. studenoga 2004.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

2946

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Vice Vukojević i Milan
Vuković, rješavajući o prijedlozima za pokretanje postupka za ocjenu
suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj 10. studenoga 2004. godine,
donio je

## RJEŠENJE

I.
Odbacuju se prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom
Republike Hrvatske Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju
(»Narodne novine«, broj 73/95).

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Predlagatelji Milan Matijašević, Radojka Đukić, Mirko Manojlović, Rade Mirić,
Dragomir Vukičević, Mirjana Radan, Mile Dukić, Milka Dragomirović, Milivoj Šarić,
Vjera Đujić, Mirko Žutić, Janja Milić, Dragica Rapaić, Marija Slijepčević,
Milka Lončar, Anka Botorić, Nedeljko Blaženović, Milka Komazec, Dušan Komazec,
Milorad Lalić, Jovan Jerković, Mara Dragaš, Simo Ožegović, Dušan Plavljanić i
Jovanka Čilović-Bursać, svi s boravištem u Srbiji i Crnoj Gori, te Ljubica Končar
i Milan Končar iz Korenice, podnijeli su Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske
prijedloge kojima traže da Ustavni sud pokrene postupak, te utvrdi
protuustavnim i ukine Zakon o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju
(»Narodne novine«, broj 73/95) u cjelini,

2. Predlagatelji ističu da je Republika Hrvatska,
zloupotre­blja­vajući svoje pravo da pravno uredi određenu materiju, kao i
koristeći nepovoljan položaj jednog dijela državljana Republike Hrvatske, koji
su živjeli na područjima pod upravom i zaštitom Ujedinjenih naroda, a koja su
vojno-redarstvenom akcijom u kolovozu 1995. u potpunosti ispražnjena od
stanovništva, u namjeri da se domogne njihovih stanova na kojima su postojala
stanarska prava, donijela osporeni Zakon o davanju u najam stanova na oslobođenom
teritoriju. Tim Zakonom propisan je, kao uvjet za zadržavanje stanarskog prava,
povratak nositelja tih prava u stanove do 26. prosinca 1995. godine.

Po
stajalištu podnositelja, Republika Hrvatska umišljajno, sporim i neučinkovitim
postupanjem u svezi s izdavanjem potrebnih osobnih isprava, onemogućila je
povratak u Republiku Hrvat­sku osobama koje su imale stanarska prava na
stanovima na oslobođenom području, odnosno spriječila njihov povratak u Zakonom
određenom roku, već je povratak omogućen mnogo kasnije, praktično tek u proljeće
1999. godine, nakon što su stanovi ex lege postali državno vlasništvo.

Pored navedenog, prije negoli je praktično omogućila
povratak navedenih osoba, Republika Hrvatska je donijela Zakon o prestanku važenja
Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju (»Narodne novine«,
broj 101/98), kojim je ukinula Zakon o davanju u najam stanova na oslobođenom
teritoriju, ali ne i pravne posljedice koje je primjena tog Zakona proizvela.

Predlagatelji ističu da je Republika Hrvatska u
potpunosti onemogućila pokretanje i vođenje bilo kakvih sudskih i drugih
postupaka pred nadležnim tijelima Republike Hrvatske putem kojih bi takvi građani
Republike Hrvatske bili u prilici vratiti svoja stečena imovinska prava.

Smatraju da su na navedeni način povrijeđene ustavne
odredbe o pravu na pristup sudu (članak 29. stavak 1. Ustava), na jednakost
pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti (članak
26. Ustava), o pravu na nepovredivost doma (članak 34. stavak 1. Ustava), kao i
odredbe članka 6. (pravo na pošteno suđenje), članka 13. (pravo na djelotvoran
pravni lijek), članka 14. (zabrana diskriminacije) Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Među­narodni ugovori«,
broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – isp­ra­vak, u daljnjem tekstu:
Europska konvencija), te članka 1. Protokola I. uz Konvenciju (pravo na mirno uživanje
imovine). Pritom, pozivajući se na stajališta i pravnu praksu Europskog suda za
ljudska prava, ističu da su međunarodni ugovori, koji su sklopljeni, potvrđeni
u skladu s Ustavom i na snazi, temeljem članka 140. Ustava, po pravnoj snazi
iznad zakona.

Predlažu
ukidanje osporenog Zakona.

3.
Ustavni sud napominje da su istim prijedlozima predlagatelji osporili i Zakon o
prestanku važenja Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju
(»Narodne novine«, broj 101/98), članak 5. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona
o područjima posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj 88/02) i članak 3.
stavak 2. točku 3. Pravilnika o redu prvenstva stambenog zbrinjavanja na područjima
posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj 116/02). Prijedlozi u odnosu na
navedene akte izdvojeni su, te će se o njima odlučivati u zasebnim
ustavnosudskim postupcima.

*Ne
postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.*

4.
Zakon o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju (»Narodne novine«,
broj 73/95) prestao je važiti danom stupanja na snagu Zakona o prestanku važenja
Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju (»Narodne novine«,
broj 101/98 od 28. srpnja 1998.), tj. 5. kolovoza 1998. godine.

Prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu
suglasnosti s Ustavom Zakona o davanju u najam stanova na oslobođenom
teritoriju zaprimljeni su u Ustavnom sudu tijekom 2002. godine (najraniji 11.
listopada 2002.), te tijekom 2003. i 2004. godine.

5. Člankom 56. stavkom 1. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisano je: »Ustavni sud može ocjenjivati
ustavnost zakona te ustavnost i zakonitost drugog propisa, odnosno pojedinih
njihovih odredaba, iako su oni prestali važiti, ako od tog prestanka do podnošenja
zahtjeva ili prijedloga za pokretanje postupka nije proteklo više od godinu
dana.«.

6. Člankom 32. Ustavnog zakona propisano je da će
Ustavni sud rješenjem odbaciti zahtjev, prijedlog i ustavnu tužbu ako nije
nadležan za odlučivanje, ako su nepravodobni i u drugim slučajevima kad ne
postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

7. Kako je od prestanka važenja osporenog Zakona o
davanju u najam stanova na oslobođenom teritoriju do podnošenja prijedloga za
ocjenu njegove ustavnosti proteklo više od jedne godine, Ustavni sud je,
temeljem citiranih odredaba Ustavnog zakona, donio rješenje kao u točki I. izreke.

8. Rješenje o objavi (točka
II. izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:                         U-I-3069/2002          U-I-1148/2004

        U-I-3070/2002 U-I-1149/2004

        U-I-58/2004     U-I-1150/2004

        U-I-1011/2004 U-I-1254/2004

        U-I-1030/2004 U-I-1441/2004

        U-I-1140/2004 U-I-1442/2004

        U-I-1141/2004 U-I-1443/2004

        U-I-1142/2004 U-I-1444/2004

        U-I-1143/2004 U-I-1445/2004

        U-I-1144/2004 U-I-1446/2004

        U-I-1145/2004 U-I-1447/2004

        U-I-1146/2004 U-I-1521/2004

        U-I-1147/2004

Zagreb,
10. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Rješenje, NN 167/2004-2946