## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4641/2005 od 14. ožujka 2007.

### NN 38/2007 (13.4.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4641/2005 od 14. ožujka 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1304**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijeli A. T., P. T., A. T. i Lj.
Š., koje zastupa odvjetnik D. Š. iz V., na sjednici održanoj 14. ožujka 2007.
godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u pred­metu koji se vodi
pred tim sudom povodom žalbe stranaka izjavljenoj na presudu Općinskog suda u
Zagrebu broj: Pn-174/04 (ranije Pn-4954/93, Pn-285/99) od 15. rujna 2006. godine
u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositeljima ustavne tužbe, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst), kako slijedi:
– A. T. iz C., S. 73 u iznosu od 12.000,00 kuna
– P. T. iz C., S. 73 u iznosu od 12.000,00 kuna
– A. T. iz C., S. 73 u iznosu od 12.000,00 kuna i
– Lj. Š. iz R., L. 3, u iznosu od 12.000,00 kuna.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnositelji su 23. studenoga 2005. podnijeli ustavnu
tužbu smatrajući da im je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka, koji se
vodi pred Općinskim sudom u Splitu pod brojem: Pn-174/04 (ranije Pn-4954/93 i Pn-285/99),
povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu broj: Pn-174/04,
utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi
ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.
Podnositelji su 29. rujna 1993. godine podnijeli tužbu Općinskom sudu u Zagrebu
protiv Republike Hrvatske tražeći naknadu štete zbog pretrpljenih duševnih boli
koje su pretrpjeli zbog štetnog događaja od 12. prosinca 1993. godine, u kojem
je događaju ubijen I. T., sin i brat podnositelja, te naknadu štete koja je za
podnositelje nastala na ime materijalnih troškova za crninu, trošak sahrane pok.
I. T., podizanja nadgrobnog spomenika i troška vjerskog obreda.
Do 5. studenoga 1997. održano su dva ročišta, te je 7. lipnja 1995. godine
donesena presuda broj: Pn-4954/93. Na tu su presudu podnositelji uložili žalbu
21. veljače 1996., povodom koje je Županijski ud u Zagrebu rješenjem broj: Gž-3087/96
od 10. studenoga 1998. godine, ukinuo navedenu presudu i predmet vratio na ponov­ni
postupak.
Nakon toga su podnositelji podneskom od 27. ožujka 2001. godine uskladili
tužbeni zahtjev sukladno izmjeni vrijednosti valute Republike Hrvatske, te je
rasprava određena za 5. studenoga 2001. godine, s time da je od Ministarstva
obrane zatražen podatak o osobi B. J. D. koji je na dan štetnog događaja
obavljao funkciju zapovjednika satnije.
Na ročištu održanom 5. studenoga 2001. godine utvrđeno je da nije pristupio
pozvani svjedok B. J. D., a na zamolbu tužitelja ročište je odgođeno za 17.
prosinca 2001. godine. Na tom je ročištu saslušan navedeni svjedok, te je
rasprava zaključena i istog je dana donesena presuda broj: Pn-285/99, kojom je
tužbeni zahtjev podnositelja ponovno odbijen.
Na tu su presudu podnositelji izjavili žalbu povodom koje je Županijski sud u
Zagrebu rješenjem broj: Gžn-2542/02 od 16. prosinca 2003. godine, ukinuo
navedenu presudu i predmet vratio na ponovno suđenje.
Sljedeće ročište je zakazano za 9. prosinca 2004. godine na kojem su
podnositelji predložili postupiti po ukidnom rješenju drugostupanjskog suda.
Određeno je provođenje saslušanja svjedoka H. B. i V. K. za ročište 7. travnja
2005. godine. Na tom je ročištu saslušan svjedok V. K., a drugi svjedok nije
pristupio.
Rasprava 18. listopada 2005. godine je odgođena, jer svjedok H. B. nije
pristupio te je iduće ročište određeno za 20. travnja 2006. godine. I na tom
ročištu navedeni svjedok nije pristupio, te su podnositelji odustali do njegova
saslušavanja. Donošenje presude je odgođeno do 4. svibnja 2006. godine.
Presuda je donesena pod brojem: Pn-174/04 dana 4. svibnja 2006. godine, a 15.
rujna 2006. izrađen je ispravak presude u dijelu izreke pod točkom I. Protiv
presude tužitelji su izjavili žalbu 1. veljače 2007. godine.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne
su odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*
4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositelji su podnijeli 29. rujna 1993. tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv
Republike Hrvatske radi naknade štete zbog smrti bliske osobe. Ustavna tužba
podnesena je 23. studenoga 2005. godine, a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno dvanaest (12) godina, jedan (1)
mjeseci i dvadeset četiri (24) dana.
Ustavni sud je ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede
prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, u konkretnom slučaju, smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997., to jest od dana stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj: 1, 4, 6, 7, 11, 12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava
i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97.,
6/99.-pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02. i 1/06.) do 23. studenoga 2005.
godine, to jest do dana podnošenja ustavne tužbe podnositelja, što ukupno iznosi
osam (8) godina i osamnaest (18) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrđuje da se postupak u razmatranom razdoblju vodio pred
Županijskim sudom u Zagrebu povodom žalbe podnositelja koji je rješenjem broj:
Gž-3087/96 od 10. studenoga 1998. godine, ukinuo presudu prvostupanjskog suda
broj: Pn-4954/93. Nakon toga je postupak vođen pred Općinskim sudom u Zagrebu, s
tim da od 10. studenoga 1998. do 27. ožujka 2001. godine nije bilo aktivnosti u
postupku (dakle oko dvije godine i pet mjeseci). Nakon održane dvije rasprave
donesena je presuda broj: Pn-285/99 dana 17. prosinca 2001. godine, koja je
ukinuta rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gžn-2542/02 od 16. prosinca 2003.
godine. Nakon toga predmet se ponovno vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu u
kome je održano pet rasprava te je donesena presuda broj: Pn-174/04 od 4.
svibnja 2006. godine, koja je ispravljena 15. rujna 2006. godine. Povodom žalbe
podnositelja od 1. veljače 2007. godine spis će biti upućen Županijskom sudu u
Zagrebu na rješavanje.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelji ustavne tužbe, kao tužitelji u sudskom postupku, prema utvrđenju
Ustavnog suda nisu pridonijeli duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema utvrđenju Ustavnog suda, radi se o složenijem predmetu, u kojemu je bilo
potrebno ispitati više svjedoka i utvrditi okolnosti smrti pok. I. T., međutim,
ta okolnost ne može opravdati trajanje postupka u razdoblju duljem od dvanaest
godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od dvanaest godina.
Imajući u vidu ukupno trajanje postupka te neučinkovito postupanje sudova,
Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom
roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u
razumnom roku, Ustavni sud određuje imajući u vidu sve okolnosti svakog
pojedinog slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih
prilika u Republici Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.
8. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana
od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u
točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-4641/2005
Zagreb, 14. ožujka 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 38/2007-1304
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)