## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1130/2001 od 13. rujna 2005.

### NN 112/2005 (23.9.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1130/2001 od 13. rujna 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2069**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol, Nevenka
Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom N. F. iz S., koju zastupaju E. K.-B. i M. B.-P., odvjetnice iz S., na
sjednici održanoj 13. rujna 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukidaju se:

– rješenje Županijskog suda u Splitu, broj:
Gž-305/01 od 23. ožujka 2001. godine i

– rješenje Općinskog suda u Splitu, broj: IV
P-684/00 od 6. studenoga 2000. godine

III. Predmet se vraća Općinskom sudu u Splitu na
ponovni postupak.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja
Županijskog suda u Splitu, broj: Gž-305/01 od 23. ožujka 2001. godine, kojim je
odbijena žalba podnositeljice (tužiteljice u parničnom postupku) kao neosnovana
i potvrđeno rješenje Općinskog suda u Splitu, broj: IV P-684/00 od 6. studenoga
2000. godine.

Prvostupanjskim rješenjem odbačena je tužba
podnositeljice.

2. Podnositeljica smatra da su joj osporenim
odlukama povrijeđena ustavna prava sadržana u člancima 14. stavak 2. i 26.
Ustava Republike Hrvatske, kao i ustavne odredbe iz članaka 19. stavak 1. i
117. stavak 3. Ustava.

Obrazlažući povrede ustavnih prava,
podnositeljica u ustavnoj tužbi navodi da je u parničnom postupku radi isplate
razlike otpremnine svoj tužbeni zahtjev temeljila na činjenici da joj tuženik
»K. i.« d.d. iz S., kod izračuna visine otpremnine nije uzeo u obzir i radni
staž koji je ostvarila kod prednika tuženika. Smatra da su sudovi pogrešno
primijenili materijalno pravo kada su odbacili njenu tužbu, budući je isplata
otpremnine, koju zaposlenik zahtijeva od poslodavca, novčano potraživanje iz
radnog odnosa za koje, u smislu odredbe članka 126. stavka 4. Zakona o radu
(»Narodne novine«, broj 38/95., 54/95., 17/01., 82/01., u daljnjem tekstu: ZR),
nije bilo potrebno prethodno se obratiti poslodavcu radi zaštite prava.

Predlaže usvajanje ustavne tužbe, ukidanje
osporenih odluka i vraćanje predmeta na ponovno postupanje.

3. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen
je spis Općinskog suda u Splitu, broj: IV P-684/2000.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Člankom 126. stavcima 1. i 2. ZR-a propisano
je da zaposlenik, koji smatra da mu je poslodavac povrijedio neko pravo iz
radnog odnosa, može u roku od petnaest dana od dostave odluke kojom je
povrijeđeno njegovo pravo, odnosno od dana saznanja za povredu prava,
zahtijevati od poslodavca ostvarenje tog prava. Ako poslodavac u roku od 15
dana od dostave zahtjeva ne udovolji tom zahtjevu, zaposlenik u daljnjem roku
od 15 dana može zahtijevati zaštitu povrijeđenog prava pred nadležnim sudom.
Stavkom 4. ZR-a propisano je da propust zaposlenika da zahtijeva naknadu štete
ili drugo novčano potraživanje iz radnog odnosa, u rokovima iz stavka 1. do 3.
tog članka, ne može imati za posljedicu gubitak prava na ta potraživanja.

5. U parničnom postupku koji je prethodio
ustavnosudskom postupku, utvrđeno je da je podnositeljica bila djelatnica
tuženika do 21. lipnja 1997. godine, kada joj je zbog gospodarskih razloga,
prestao radni odnos. Predmet spora je zahtjev podnositeljice za ostvarenjem
prava na isplatu razlike otpremnine temeljem otkaza Ugovora o radu, u smislu
odredbe članka 126. ZR-a.

Prvostupanjski sud u osporenoj odluci zauzeo je
stajalište da podnositeljica ne ostvaruje pravo na traženje sudske zaštite,
budući je u postupku utvrđeno da podnositeljica nije prethodno zahtijevala od
poslodavca zaštitu povrijeđenog prava, u smislu članka 126. stavaka 1. do 3.
ZR-a, te je njezinu tužbu odbacio.

Drugostupanjski sud odbio je žalbu
podnositeljice kao neosnovanu i potvrdio prvostupanjsko rješenje.

6. Analizom navoda ustavne tužbe i osporenih
odluka, Ustavni sud je utvrdio da su sudovi na štetu podnositeljice pogrešno
primijenili materijalno pravo, čime su povrijedili ustavno pravo propisano
člankom 14. stavkom 2. Ustava, kojim je zajamčena jednakost svih pred zakonom.

Otpremnina (pravo na otpremninu i visina otpremnine)
je novčana tražbina iz radnog odnosa, te zaposlenik nije obvezan podnijeti
zahtjev za zaštitu prava, niti je to pretpostavka za ostvarivanje prava na
otpremninu. Naime, sukladno članku 126. stavku 4. ZR-a, propust zaposlenika, u
ovom slučaju podnositeljice ustavne tužbe, da zahtijeva zaštitu prava kod
poslodavca, a glede nepriznavanja kontinuiteta radnog staža u svezi s isplatom
otpremnine, nema za posljedicu gubitak prava na tu tražbinu.

Sudovi su stoga pogrešno utvrdili da zakonitost
nepriznavanja kontinuiteta radnog staža nisu mogli ocjenjivati, jer je odluka o
otkazu ugovora postala konačna i pravomoćna, a podnositeljica se nije prvo
obratila tuženiku za zaštitu svog povrijeđenog prava nepriznavanja kontinuiteta
radnog staža.

U slučaju podnositeljice radi o novčanoj
tražbini iz radnog odnosa, koja se može postići kondemnatornom tužbom jer
pitanje osnovanosti isplate razlike otpremnine uključuje utvrđivanje priznanja,
odnosno nepriznavanja, kontinuiteta radnog staža iz koga se taj zahtjev izvodi.
Podnositeljica je imala pravo, sukladno članku 126. stavku 4. ZR-a, zahtijevati
sudsku zaštitu.

7. Odredba članka 26. Ustava, kojim se svim
državljanima i strancima jamči jednakost pred sudovima i drugim državnim i inim
tijelima koja imaju javne ovlasti, nije mjerodavna u konkretnom slučaju.
Podrobno obrazloženje stajališta u svezi članka 26. Ustava, Ustavni sud iznio
je u Odluci, broj: U-III-884/04 od 16. prosinca 2004. godine, objavljenoj u
»Narodnim novinama«, broj 2/05.

8. Odredbe članaka 19. stavka 1. i 117. stavka
3. Ustava, čiju povredu podnositeljica također ističe, ne sadrže ljudska prava
i temeljne slobode zajamčene Ustavom i stoga nisu osnova za pružanje
ustavnosudske zaštite u smislu odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatsku (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i
49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

9. Slijedom navedenog, a sukladno člancima 73. i
76. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama I., II. i III. izreke ove
odluke.

10. Odluka o objavi (točka IV. izreke) temelji
se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1130/2001

Zagreb, 13. rujna 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 112/2005-2069