## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-689/2004 od 9. lipnja 2005.

### NN 77/2005 (27.6.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-689/2004 od 9. lipnja 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1527**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Smiljko
Sokol i Vice Vukojević,
članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom K. b. O., na sjednici
održanoj 9. lipnja 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Ustavna tužba
podnesena je protiv presude Županijskog suda u Osijeku, broj: Gž-3377/03-2 od 11. prosinca 2003. godine i presude
Općinskog suda u Osijeku, broj: Pr-471/03-11 od 22. rujna 2003. godine,
donesenih u parničnom postupku pokrenutom tužbom S. K., S. K., S. J. i B. W. iz
O. protiv podnositelja, radi isplate razlike plaće za rad u dežurstvu u
određenom razdoblju.

2. Podnositelj smatra da
su osporenim presudama, zbog pogrešne primjene materijalnog prava, povrijeđene
odredbe članaka 5. stavka 2., 56. stavka 1. i 117. stavka 3. Ustava Republike
Hrvatske. U bitnom ističe da su Općinski sud u Osijeku i Županijski sud u
Osijeku, zanemarivši zajedničku namjeru potpisnika Kolektivnog ugovora za
djelatnost zdravstva i zdravstvenog osiguranja (»Narodne novine«, broj 2/97.)
da se naknada za dežurstvo obračunava od osnovne plaće radnika, bez dodataka,
povrijedili njegova ustavna prava.

Predlaže usvajanje
ustavne tužbe, ukidanje osporenih presuda, te vraćanje predmeta prvostupanjskom
sudu na ponovni postupak.

Na temelju članka 67.
stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni
zakon) podnositelj predlaže odgodu ovrhe osporenih presuda.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka
62. stavka 1. Ustavnog zakona, svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i područnu
(regionalnu) samoupravu.

Ustavna tužba nije
pravno sredstvo u sustavu redovnih ili izvanrednih pravnih lijekova nego
poseban institut za ocjenu pojedinačnih akata tijela državne vlasti i pravnih
osoba s javnim ovlastima, radi zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda
zajamčenih Ustavom.

Slijedom navedenog,
Ustavni sud, tijekom postupka pružanja ustavnosudske zaštite, unutar zahtjeva
istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i
obvezama podnositelja došlo do ustavno nedopuštenog posizanja u ljudska prava i
temeljne slobode.

4. U parničnom postupku
koji je prethodio ustavnosudskom postupku utvrđeno je da su tužitelji u radnom
odnosu kod podnositelja ustavne tužbe kao liječnici specijalisti. Među
strankama je bilo sporno je li podnositelj tužiteljima isplaćivao naknadu za
dežurstvo sukladno Kolektivnom ugovoru za djelatnost zdravstva i zdravstvenog
osiguranja (u daljnjem tekstu: Kolektivni ugovor) i Pravilniku o plaćama,
naknadama i drugim materijalnim pravima djelatnika K. b. O. (u daljnjem tekstu:
Pravilnik).

5. Prema članku 63.
Kolektivnog ugovora, te članku 10. Pravilnika, naknada za dežurstva radnim
danom utvrđuje se tako da se trećih osam sati
dežurstva (noćnih) obračunava u paušalnom iznosu u visini od 9%
(odnosno, subotom i nedjeljom u visini od 13,5%, te blagdanom 18%) od osnovne plaće
radnika (bez dodataka).

Prema članku 67.
Kolektivnog ugovora, zdravstvenim djelatnicima specijalistima u bolničkim
ustanovama osnovna plaća se uvećava za 6%.

Člankom 65. Kolektivnog
ugovora propisano je da se prilikom obračuna nadoknada za dežurstvo i
pripravnost ne uzimaju istodobno i povećanja osnovne plaće za noćni rad,
prekovremeni rad, rad nedjeljom, rad blagdanom te rad u smjenskom radu u drugoj
smjeni.

Polazeći od navedenih
odredaba Kolektivnog ugovora i Pravilnika, Općinski sud u Osijeku je zauzeo
stajalište da uvećanje osnovne plaće specijalista u bolničkim ustanovama iz
članka 67. Kolektivnog ugovora (od 6%) ne predstavlja dodatak na plaću, već
čini osnovnu plaću, te da se stoga uzima u obzir pri utvrđivanju naknade za
dežurstvo. Utvrdivši da podnositelj, pri utvrđivanju naknade za dežurstvo
tužiteljima, suprotno odredbama Kolektivnog ugovora i Pravilnika, nije uzimao u
obzir uvećanje osnovne plaće od 6%, prvostupanjski sud je u cijelosti usvojio
tužbene zahtjeve tužitelja za isplatu razlike plaća.

Prihvaćajući pravno
stajalište prvostupanjskog suda, Županijski sud u Osijeku je odbio
podnositeljevu žalbu i potvrdio prvostupanjsku presudu.

6. Podnositelj ističe da
je osporenim presudama povrijeđena odredba članka 56. stavka 1. Ustava. Tom je
ustavnom odredbom propisano da se prava zaposlenih i članova njihovih obitelji
na socijalnu sigurnost i socijalno osiguranje uređuju zakonom i kolektivnim
ugovorom.

Polazeći od činjeničnog
stanja utvrđenog u parničnom postupku koji je prethodio ustavnosudskom
postupku, kao i mjerodavnih propisa, Ustavni sud utvrđuje da osporenim
presudama nije povrijeđena navedena ustavna odredba na koju podnositelj
ukazuje.

7. Odredbe članaka 5.
stavka 2. i 117. stavka 3. Ustava, čije povrede podnositelj također ističe, ne
sadrže ljudska prava i temeljne slobode koje su Ustavom zajamčene fizičkoj ili
pravnoj osobi i koje se štite u ustavnosudskom postupku pokrenutom ustavnom
tužbom u smislu odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.

8. Slijedom navedenog,
na temelju odredaba članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točki
I. izreke.

9. Budući da je Sud o
ustavnoj tužbi donio meritornu odluku, o prijedlogu podnositelja za odgodu
ovrhe nije odlučivao.

10. Odluka o objavi
(točka II. izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-689/2004

Zagreb, 9. lipnja 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**,
v. r.

Odluka, NN 77/2005-1527