## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1198/1997 od 14. ožujka 2001.

### NN 30/2001 (6.4.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1198/1997 od 14. ožujka 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

547

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Smi­ljko Sokol, predsjednik
Suda, te suci Marijan Hra­njski, Petar Klarić, Jurica Malčić, Ivan Matija, Ivan
Mrko­njić, Jasna Omejec, Emilija Rajić, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući
o ustavnoj tužbi S. Đ. iz S., zastupanog po punomoćniku D. Š., odvjetniku iz
S., na sjednici održanoj 14. ožujka 2001. godine, većinom glasova je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja te se ukidaju:

– presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-4160/1996-4 od 28.
svib­nja 1997. godine i

– rješe­nje Ministarstva unutar­njih poslova Republike Hrvat­ske, broj:
511-01-42-UP/I-7/8760/1-95 od 12. ve­ljače 1996. godine.

II. Predmet se vraća Ministarstvu unutar­nji poslova Repub­like Hrvatske
na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. Pravodobnom i dopuštenom ustavnom tužbom podnosite­lj osporava
presudu Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-4160/96 od 28. svib­nja
1997. godine, kojom je odbijena tužba podnosite­lja podnijeta protiv rješe­nja
Ministarstva unutar­njih poslova Republike Hrvatske, broj:
511-01-42-UP/I-7/8760/1-95 od 12. ve­ljače 1996. godine. Tim rješe­njem odbijen
je zahtjev podno­site­lja za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo s obrazlože­njem
da ne ispu­njava uvjet iz članka 8. stavka 1. točke 3. Zakona o hrvatskom držav­ljanstvu
(»Narodne novine«, broj 53/91, 70/91, 28/92 i 113/93 – u da­lj­njem tekstu:
Zakon).

2. Podnosite­lj smatra da mu je osporavanim odlukama povrijeđeno ustavno
pravo iz članka 14. stavka 2. Ustava Repub­like Hrvatske kao i da su povrijeđene
odredbe članaka 3. i 19. stav­ka 1. Ustava.

Ističe da ispu­njava sve Zakonom propisane uvjete za stjeca­nje
hrvatskog držav­ljanstva; da ima uredno prijav­ljen boravak u Republici Hrvatskoj
od 1969. godine, da je 1975. godine otišao iz ekonomskih razloga na privremeni
rad u SR Njemačku gdje se i danas nalazi, te da u S. ima kuću i druge
nekretnine.

3. Iz obrazlože­nja osporavanog rješe­nja upravnog tijela proizlazi
stajalište tog tijela da pretpostavka iz članka 8. stavka 1. točke 3. Zakona o
hrvatskom držav­ljanstvu podrazumijeva ne samo prijav­ljeni boravak u
neprekidnom traja­nju od 5 godina na teritoriju Republike Hrvatske ne­go i či­njenicu
stvarnog živ­lje­nja u Republici Hrvatskoj, što u konkretnom slučaju, ocjena je
tog tijela, nije ispu­njeno.

I Upravni sud Republike
Hrvatske je stajališta da ispu­nje­nje pretpostavke iz članka 8. stavka 1. točke
3. Zakona uk­ljučuje i obvezu stranca da doista i boravi na teritoriju Republike
Hrvatske u propisanom razdob­lju.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Odredbama članka 8. stavka
1. točke 1.–5. Zakona o hrvat­skom držav­ljanstvu propisane su pretpostavke pod
kojima stranac može prirođe­njem steći hrvatsko držav­ljanstvo. Navedene
pretpostavke moraju biti ispu­njene kumulativno.

Točkom 3. stavka 1. članka 8.
Zakona propisano je da priro­đe­njem može steći hrvatsko držav­ljanstvo stranac
ako je do pod­no­še­nja zahtjeva za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo, imao
pri­jav­ljen boravak najma­nje pet godina neprekidno na teritoriju Republike
Hrvatske.

Pravno shvaća­nje upravnog
tijela i Upravnog suda na kojemu teme­lje svoje odluke nije u skladu s
navedenom odredbom. Naime, ta zakonska odredba ne sadrži zahtjev za neprekidnom
fizičkom nazočnošću podnosite­lja zahtjeva na teritoriju Republike Hrvatske, a
niti se iz neke druge odredbe Zakona može zak­ljučiti da je »či­njenica
stvarnog živ­lje­nja« na teritoriju Republike Hrvatske konstitutivna
pretpostavka za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo prirođe­njem. Prema
mjerodavnoj odredbi Zakona, naime, dovo­ljna je formalna prijava boravka u
razdob­lju najma­nje pet godina neprekidno na teritoriju Republike Hrvatske, računajući
od dana podnoše­nja zahtjeva za primitak u hrvatsko držav­ljanstvo. Prijava boravka
stranaca u Republici Hrvatskoj uređena je, s druge strane, posebnim zakonom
kojim se uređuje kreta­nje i boravak stranaca u Republici Hrvatskoj.

5. Slijedom navedenog, postupajući suprotno Zakonu upravno tijelo i sud
povrijedili su podnosite­lju ustavno pravo iz članka 14. stavka 2. Ustava kojim
je propisano da su svi pred zakonom jednaki.

U svezi s istaknutim
povredama odredbi članaka 3. i 19. stav­ka 1. Ustava potrebno je istaći da te
odredbe ne utvrđuju slobode i prava čovjeka i građanina (subjektivna ustavna
prava), te nisu predmet zaštite u ustavnosudskom postupku pokrenutom ustavnom
tužbom.

Iz navedenih razloga je, teme­ljem odredbe članka 72. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99), odlučeno kao u
izreci.

Broj: U-III-1198/1997
Zagreb, 14. ožujka 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc. Smi­ljko Sokol,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 30/2001-547