## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1994/2003 od 9. lipnja 2004

### NN 95/2004 (13.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1994/2003 od 9. lipnja 2004

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1811

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar
Klarić, pred­sjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija,
Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić,
Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vuko­jević i Milan Vuković, odlučujući o
ustavnoj tužbi P. T. iz B. n/n, na sjednici održanoj 9. lipnja 2004. godine,
donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 -
pročišćeni tekst) podnositelju ustavne tužbe P. T., B. n/n, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu
od 10.400,00 kn.

III. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1.Podnositelj ustavne tužbe podnio je
dana 4. lipnja 2003. godine, temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske
odluke u razumnom roku. Smatra da je Općinski sud u Zadru, neodlučivši o
njegovim pravima i obvezama u razumnom roku u predmetu koji se pred tim sudom
vodi pod brojem: P-2894/02, povrijedio njegovo ustavno pravo za­jamčeno
odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u presliku spisa
Općinskog suda u Zadru, broj: P-2894/02, utvrdio sljedeće činje­nice koje su
pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– podnositelj je 19.
kolovoza 1991. Općinskom sudu u Biogradu na Moru podnio tužbu protiv Općine
Biograd na Moru, radi poništenja rješenja o utvrđenom statusu neraspoređenog
radnika, postupak se vodi pod brojem: P-242/91;

– rješenjem od 6.
travnja 1992., radi provođenja jedinstvenog postupka, sud je spojio taj predmet
i predmet koji se vodi pod brojem: P-37/92 povodom tužbe podnositelja radi
poništenja odluke o prestanku radnog odnosa;

– rješenjem od 6.
travnja 1992. podnositelj je pozvan dopuniti i ispraviti tužbu čemu je
udovoljio podneskom od 16. travnja 1992. godine;

– rješenjem od 18.
studenoga 1993. podnositelj je pozvan urediti tužbu na način da kao tuženika
naznači Grad Biograd na Moru, tome je udovoljio 29. studenoga 1993. godine;

– glavne rasprave
održane su 21. prosinca 1993., 11. siječnja 1994. i 31. siječnja 1994. na kojoj
se sud oglasio stvarno nenadležnim i 2. veljače 1994. ustupio predmet Općinskom
sudu u Zadru;

– pred Općinskim sudom
u Zadru postupak se vodi pod brojem: P-157/94, glavna rasprava održana je 10.
ožujka 1998. na kojoj je podnositelj pozvan urediti tužbu na način da naznači
tuženika i precizira tužbeni zahtjev;

– dana 1. travnja 1998.
sud je donio rješenje kojim se tužba smatra povučenom budući da podnositelj
nije u ostavljenom roku uredio tužbu, a osim toga na raspravi 10. ožujka 1998.
podnositelj je tražio da se zapisnički konstatira kako je prvostupanjski
postupak za njega završen te da mu sud ne šalje pozive;

– protiv tog rješenja
podnositelj je 20. travnja 1998. izjavio žalbu koju je Županijski sud u Zadru
uvažio i rješenjem, broj: Gž-246/98 od 10. veljače 1999. ukinuo prvostupanjsko
rješenje i pred­met vratio na ponovni postupak ocijenivši pritom da je sud
prvog stupnja pogrešno obvezao podnositelja na uređenje tužbe budući da je
podnositelj u tijeku postupka naznačio tuženika i postavio određeni tužbeni
zahtjev;

– dopisom od 2.
prosinca 1999. prvostupanjski sud je od Grada Biograda na Moru zatražio podatak
o pravnom sljedniku Jedinstvene radne zajednice općinskih organa uprave,
postupak se vodi pod brojem: P-266/99;

– ročište 4. veljače
2000. odgođeno je zbog neurednih dostava poziva za stranke;

– glavne rasprave
održane su 16. ožujka 2000., 10. svibnja 2000., 12. rujna 2000. i 20. listopada
2000. na kojoj je donijeto rješenje o mirovanju postupka;

– žalba podnositelja
protiv tog rješenja odbijena je rješenjem Županijskog suda u Zadru, broj:
Gž-1004/00 od 31. siječnja 2001. godine;

– sljedeće glavne
rasprave održane su 5. studenoga 2001. i 7. prosinca 2001. godine;

– dana 7. prosinca
2001. sud je donio presudu i rješenje kojom se djelomično odbija, a djelomično
odbacuje tužbeni zahtjev podnositelja;

– žalbu podnositelja
Županijski sud u Zadru je rješenjem, broj: Gž-823/02 od 11. prosinca 2002.
usvojio, ukinuo presudu i rješenje suda prvog stupnja i predmet vratio na
ponovni postupak.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZADRU

3. Na temelju članka 69. stavka 1. alineje 2.
Ustavnog zakona, Ustavni sud je dana 31. prosinca 2003. godine zatražio od
Općinskog suda u Zadru da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju od 2. veljače 2004. godine iznosi
se kronologija rada na predmetu.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti
svakog pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja,
dostav­ljenog očitovanja Općinskog suda u Zadru, te uvida u presliku spisa
parničnog predmeta, Ustavni sud utvrdio je da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak započeo je 19. kolovoza 1991.
podno­šenjem tužbe Općinskom sudu u Biogradu na Moru. Ustavna tužba podnesena
je dana 4. lipnja 2003., do kojega dana sudski postupak u prvom stupnju nije
bio okončan. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe
parnični postupak pred Općinskim sudom u Zadru trajao ukupno jedanaest (11)
godina, devet (9) mjeseci i šesnaest (16) dana.

Međutim, Ustavni sud je
ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na
razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od 5. studenoga
1997., to jest od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine«,
Međunarodni ugovori, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak, u
daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), do 4. lipnja 2003., to jest
do dana podnošenja ustavne tužbe podnositelja, što ukupno iznosi pet (5) godina
i sedam (7) mjeseci.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio
da je u razmatranom pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u Zadru, od
radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o tužbenom zahtjevu
podnositelja, održao ukupno 7 ročišta za glavnu raspravu, te donio presudu koja
je ukinuta i predmet vraćen na ponovni postupak. Prije tog razdoblja Općinski
sud u Biogradu na Moru održao je 3 ročišta, te donio rješenje kojim se
proglasio stvarno nenadležnim i ustupio predmet Općinskom sudu u Zadru.

U prosudbi osnovanosti
ustavne tužbe, Ustavni sud je u svezi s postupanjem nadležnog suda, bitnim
cijenio i činjenicu da je na raspravi 10. ožujka 1998. sud pozvao podnositelja
da uredi i dopuni tužbu na način da naznači tuženika i precizira tužbeni
zahtjev, pa je, nakon što podnositelj nije u određenom roku uredio tužbu, donio
rješenje kojim se tužba smatra povučenom. Međutim, Županijski sud u Zadru
ukinuo je prvostupanjsko rješe­nje kojim se tužba smatra povučenom i predmet
vratio na ponov­ni postupak ocijenivši pritom da je sud prvog stupnja pogrešno
obvezao podnositelja na uređenje tužbe budući da je, prema utvrđenju
drugostupanjskog suda, podnositelj u tijeku postupka naznačio tuženika i
postavio određeni tužbeni zahtjev.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u
sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, svojim ponašanjem nije
pridonio duljini sudskog postupka, iako je podnositelj rješenjima suda nekoliko
puta pozivan urediti tužbu, čemu je udovoljio u odre­đenom roku.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Imajući u vidu postupanje nadležnog suda u
razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Ustavni sud nije našao okolnosti
koje bi u dosadašnjem tijeku postupka ukazivale na složenost sudskog predmeta,
a koje bi opravdale dugotrajnost postupanja u tom predmetu.

POSEBNE OKOLNOSTI SLUČAJA

6. Općinski sud u Zadru
izvijestio je Ustavni sud da je u konkretnom predmetu donio presudu koja je
objavljena 27. trav­nja 2004. godine. Na dan donošenja presude Općinskog suda postupak
pred Ustavnim sudom još nije bio okončan.

U skladu je s načelom
vladavine prava da u primjeni članka 63. Ustavnog zakona Ustavni sud ispituje
eventualnu povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku,
nastalu u razmatranom pravno relevantnom razdoblju koje prema čvrstoj i
ustaljenoj ustavnosudskoj praksi završava danom podnošenja ustavne tužbe, kao
samostalnu povredu, neovisno o tome je li sudska odluka ipak donesena prije no
što je okončan sam ustavnosudski postupak. Takvo stajalište Ustavni sud je
zauzeo u odluci broj: U-IIIA-905/2003 od 5. svibnja 2004., objav­ljenoj u
»Narodnim novinama«, broj 58/04.

7. Slijedom utvrđenja Suda, opisanih u točki 5.
obrazloženja ove odluke, Ustavni sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju ne
postoje prihvatljivi razlozi koji bi opravdali trajanje radnog spora dulje od
11 godina.

Dugotrajnost konkretnog parničnog postupka, u
ukupnom trajanju od preko 11 godina, te činjenica da se radi o radnom sporu
ukazuje na potrebu da se istakne i razdoblje potpune neaktivnosti suda, koje
većim dijelom obuhvaća razdoblje prije 5. studenoga 1997. godine, a koje je
trajalo od 2. veljače 1994. kada je Općinski sud u Biogradu na Moru nakon
rješenja kojim se oglašava nenadležnim spis ustupio Općinskom sudu u Zadru do 10.
ožujka 1998. kada je održana prva glavna rasprava pred Općinskim sudom u Zadru,
dakle u trajanju od četiri (4) godine, jedan (1) mjesec i osam (8) dana.

Ustavni sud utvrđuje da je nerazumno dugim
trajanjem sud­skog postupka radi poništenja rješenja o utvrđenom statusu
neraspoređenog radnika te rješenja o prestanku radnog odnosa, koji se vodi pred
Općinskim sudom u Zadru pod brojem: P-2894/02 (ranije P-157/94), povrijeđeno
ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava.

8. Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

U konkretnom slučaju
Sud je utvrdio da, za razdoblje u kojem je povreda nastupila, podnositelju
pripada pravo na primjerenu naknadu u iznosu od 10.400,00 kn. Pri utvrđivanju
visine naknade, temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzeo
je u obzir sve okolnosti slučaja, imajući pritom u vidu nerazumno dugo
razdoblje potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenog 1997. kao i vrstu
postupka o kojem se radi.

Uvažavajući činjenicu
da je sudska odluka u konkretnom predmetu donesena nakon prestanka trajanja
pravno relevantnog razdoblja u kojem je Ustavni sud ispitivao i utvrdio povredu
ustav­nog prava podnositelja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava,
ovlaštenje Ustavnog suda da nadležnom sudu naloži donošenje sudske odluke u
određenom roku, utemeljeno na članku 63. stavku 2. Ustavnog zakona, u
konkretnom slučaju nije potrebno primijeniti.

9. Sukladno članku 63.
stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama II. i III. izreke ove
odluke.

10. Odluka o objavi
(točka IV. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1994/2003
Zagreb, 9. lipnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 95/2004-1811