### NN 70/2024 (12.6.2024.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-371/2024 od 25. travnja 2024.

Ustavni sud Republike Hrvatske

1209

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Velimir Mužinić iz Splita, kojeg zastupa Mirko Kozina, odvjetnik u Splitu, na sjednici održanoj 25. travnja 2024. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem P-1612/23 u roku ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst) podnositelju ustavne tužbe Velimiru Mužiniću iz Splita, Antuna Gustava Matoša 4, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), u iznosu od 2.944,00 eura.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Velimir Mužinić iz Splita (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg zastupa Mirko Kozina, odvjetnik u Splitu, podnio je 24. siječnja 2024. ustavnu tužbu smatrajući da mu je zbog dugotrajnosti postupka koji se vodio pred Općinskim sudom u Splitu (u daljnjem tekstu: Sud) pod brojem P-1612/23 (raniji broj: P-277/07) povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Suda broj: P-1612/23.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Parnični postupak pokrenut je pred Općinskim sudom u Omišu tužbom i prijedlogom za donošenje privremene mjere podnositelja radi utvrđenja ništetnosti i uspostave ranijeg zemljišnoknjižnog stanja.

Rješenjem Suda broj: 24-Su-327/09 od 3. travnja 2009. uvažen je zahtjev uredujućeg suca za izuzeće u ovom predmetu.

Na ročištu održanom 10. studenoga 2009. utvrđeno je da je Općinski sud u Omišu pripojen Sudu i da će se predmet ubuduće voditi pod brojem P-1702/09. Na ročištu podnositelj je zatražio da ga Sud oslobodi obveze plaćanja sudskih pristojbi te mu je raspravnim zapisnikom naloženo da Sudu dostavi potvrdu o imovnom stanju.

Potvrdu o imovnom stanju podnositelj je sudu dostavio podneskom od 18. studenoga 2009.

Na ročištu održanom 15. prosinca 2009. Sud je uzeo izjavu podnositelja na okolnost imovnog stanja te je glavna rasprava odgođena.

Rješenjem od 15. prosinca 2009. Sud je odbio prijedlog podnositelja za oslobađanje od sudskih pristojbi.

Na ročištu održanom 19. svibnja 2010. Sud je odredio da će se provesti dokaz saslušanjem stranaka te je iduće ročište odredio za 29. rujna 2010.

Na ročištu održanom 29. rujna 2010. Sud je saslušao podnositelja i prvotuženika.

Ročište zakazano za 19. svibnja 2011. odgođeno je zbog bolesti uredujućeg suca.

Zbog nedolaska uredno pozvanog podnositelja na ročište, na ročištu održanom 15. lipnja 2011. nastupilo je mirovanje postupka.

Podneskom od 17. listopada 2011. podnositelj je zatražio nastavak postupka.

Podneskom od 11. studenoga 2011. punomoćnik tuženika zatražio je odgodu ročišta zakazanog za 17. studenoga 2011.

Ročište zakazano za 17. studenoga 2011. Sud je odgodio te je odredio da će se iduće zakazati naknadno, pismenim putem.

Na ročištu održanom 19. rujna 2012. podnositelj je uručio podnesak kojim je zatražio izuzeće uredujućeg suca, predsjednika Suda i predsjednika višeg suda zbog čega je Sud rad u ovom postupku prekinuo do donošenja odluke predsjednika Suda o izuzeću.

Dopisom od 23. listopada 2012. uredujući sudac očitovao se na zahtjev podnositelja za njegovim izuzećem te je sam predložio svoje izuzeće.

Rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: 29 Su-1336/12 od 18. prosinca 2012. odbijen je zahtjev podnositelja za izuzeće predsjednika Suda.

Rješenjem Suda broj: 24-Su-1353/12 od 16. siječnja 2013. odbijen je zahtjev podnositelja za izuzećem uredujućeg suca, dok je uvažen zahtjev za izuzeće uredujućeg suca.

Rješenjem predsjednika Suda od 28. veljače 2013. predmet je raspoređen drugom sucu u rad.

Rješenjem Suda od 12. lipnja 2013. odbačen je prijedlog podnositelja za izuzeće uredujućeg suca.

Podneskom od 27. rujna 2013. podnositelj je zatražio izuzeće uredujućeg suca koji je odbijen rješenjem Suda broj: 29-Su-1547/13 od 4. studenoga 2013.

Podneskom od 19. studenoga 2013. podnositelj je proširio tužbu na novog tuženika.

Na ročištu održanom 3. lipnja 2014. odbačena je tužba u odnosu na novooznačenog tuženika.

Protiv rješenja Suda kojim nije dopušteno proširenje tužbe na novog tuženika podnositelj je 24. lipnja 2014. izjavio žalbu.

Iduće ročište za glavnu raspravu održano je 3. rujna 2014.

Rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Gžx-673/2014 od 2. listopada 2014. odbijena je žalba podnositelja kao neosnovana.

Podneskom od 4. studenoga 2014. podnositelj je predložio dopunu rješenja višeg suda.

Protiv rješenja Županijskog suda od 2. listopada 2014. podnositelj je podnio reviziju.

Na ročištu održanom 3. ožujka 2015. glavna rasprava započela je ispočetka zbog izmjene u osobi raspravnog suca te je odlučeno da će se spis dostaviti Županijskom sudu u Splitu u povodu prijedloga podnositelja za dopunu rješenja tog suda od 2. listopada 2014.

Rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Gžx-673/2014 od 30. ožujka 2015. odbijen je prijedlog podnositelja za donošenje dopunskog rješenja.

Dopisom Suda od 17. travnja 2015. predmet je upućen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na odlučivanje.

Rješenjem Vrhovnog suda broj: Rev 2052/15 od 27. veljače 2019. revizija podnositelja odbačena je kao nedopuštena. Navedeno rješenje Vrhovnog suda Sud je zaprimio 1. travnja 2019.

Iz službene bilješke od 22. svibnja 2020. proizlazi da je predmet 23. travnja 2019. dodijeljen automatskom promjenom drugom sucu u rješavanje.

Na ročištu održanom 27. ožujka 2021. glavna rasprava je zaključena.

Rješenjem Suda od 30. travnja 2021. sud je ročište za objavu presude zakazano za 30. travnja 2021. odgodio na neodređeno vrijeme.

Rješenjem od 3. svibnja 2021. Sud je preotvorio glavnu raspravu radi dopune dokaznog postupka te je određeno da će se iduće ročište zakazati naknadno, pisanim putem.

Radi dugotrajnosti postupka podnositelj je 19. studenoga 2021. podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku koji je rješenjem Ureda predsjednice Suda broj: Su-Gzp I-98/21-3 od 13. prosinca 2021. utvrđen osnovanim te je Sudu naloženo da postupak dovrši najkasnije u roku od dvanaest (12) mjeseci.

Rješenjem od 17. listopada 2022. Sud je, zbog smrti prvotuženika, utvrdio prekid postupka te je nasljednicu pok. tuženika pozvao da preuzme postupak.

Dopisom od 2. ožujka 2023. Ured predsjednika Suda zatražio je od uredujućeg suca da ga se izvijesti o tome je li postupak dovršen.

Rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Gzp II-34/22-5 od 16. listopada 2023. uvažen je zahtjev podnositelja za isplatu primjerene naknade zbog povrede njegova prava na suđenje u razumnom roku te mu je određena naknada u visini od 400,00 eura.

Protiv navedenog rješenja podnositelj je izjavio žalbu koja je rješenjem Vrhovnog suda broj: Gžzp II-69/23-3 od 29. studenoga 2023. odbijena kao neosnovana.

Ročište je održano 13. prosinca 2023. na kojem je glavna rasprava odgođena.

Na ročištu održanom 19. ožujka 2024. glavna rasprava je zaključena, te je ročište za objavu presude zakazano za 24. svibnja 2024.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegova uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13).

5. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

5.1. Pravna sredstva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku izmijenjena su Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 36/24.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

6. Prema stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

6.1. U konkretnom slučaju podnositelj je koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju na temelju ZoSud-a/13, odnosno podnio je zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku koji je uvažen rješenjem Ureda predsjednice Suda broj: Su-Gzp I-98/21-3 od 13. prosinca 2021., te zahtjev za isplatu primjerene naknade radi povrede prava na suđenje u razumnom roku koji je uvažen rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Gzp II-34/22-5 od 16. listopada 2023. (v. točku 3. obrazloženja ove odluke).

6.2. Budući da je podnositelj koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

7. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenost predmeta, ponašanje podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnost predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud razmatrao je postupanje nadležnih sudova i podnositelja od dana kada je podnositelj pokrenuo parnični postupak (27. travnja 2007.), pa do dana donošenja ove ustavnosudske odluke (25. travnja 2024.), s obzirom na to da parnični postupak još nije okončan.

1) Duljina sudskog postupka

8. Parnični postupak pokrenut je 27. travnja 2007.

Stoga Ustavni sud utvrđuje da postupak u konkretnom slučaju od dana kada je pokrenut parnični postupak (27. travnja 2007.) do donošenja ove odluke (25. travnja 2024.) traje ukupno šesnaest (16) godina, jedanaest (11) mjeseci i dvadeset i devet (29) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

9. Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

10. U pogledu merituma spora, parnični se postupak čitavo vrijeme vodi pred sudom prvog stupnja.

U postupku je više puta odlučivao o zahtjevima podnositelja za izuzeće uredujućeg suca te je predmet više puta dodijeljen drugom sucu u rad.

U povodu žalbe podnositelja izjavljene protiv rješenja Suda kojim nije dopušteno proširenje tužbe na novotuženika, predmet je dostavljen višem sudu na odlučivanje i na donošenje dopunskog rješenja. Protiv odluke višeg suda kojom je odbijen prijedlog podnositelja za donošenje dopunskog rješenja podnositelj je izjavio reviziju koja je odbačena kao nedopuštena.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi Sud još uvijek nije odlučio o tužbenom zahtjevu.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

11. Ustavni sud utvrđuje da je podnositelj svojim procesnim ponašanjem znatno doprinio duljini trajanja postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

12. U konkretnom slučaju riječ je o postupku koji traje preko šesnaest (16) godina i koji još uvijek nije okončan. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, činjenicu da nije riječ o složenom sudskom postupku, te posebno činjenicu da se postupak u razmatranom razdoblju čitavo vrijeme vodi pred sudom prvog stupnja, a unutar kojeg razdoblja je utvrđeno i razdoblje neaktivnosti Suda, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog
 predsjedniku nadležnog suda

13. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Općinskog suda u Splitu dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

14. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke, pri čemu je Ustavni sud uzeo u obzir činjenicu da je podnositelju već dosuđena primjerena naknada zbog dugotrajnosti konkretnog postupka (v. točku 3. obrazloženja ove odluke).

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj, kao i doprinos podnositelja duljini postupka.

15. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-371/2024

Zagreb, 25. travnja 2024.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.