## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2353/2002 od 25. studenoga 2004.

### NN 174/2004 (10.12.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2353/2002 od 25. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3033

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potoč­njak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi A. M. iz K., koju zastupa A. N., odvjetnik iz Z.,
na sjednici održanoj 25. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluke u predmetima koji se vode pred
tim sudom, pod brojevima: Pn-1736/95, Pn-1737/95 i Pn-1739/95 u najkraćemu
mogućem roku, ali ne duljem od jedne (1) godine, računajući od prvoga idućeg
dana nakon dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici
ustavne tužbe, A. M. iz K., R. 15., određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst), u ukupnom iznosu od 12.750,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

```

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu temeljem članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) radi nedonošenja odluke suda u
razumnom roku.

U ustavnoj tužbi navodi da je 1. ožujka 1995. godine
Općinskom sudu u Zagrebu, podnijela četiri tužbe protiv Repub­like Hrvatske
radi naknade štete prouzročene eksplozijama u njenoj kući i lokalu u K., R. ul.
br. 15., od strane nepoznatog počinitelja, koje tužbe su kod tog suda
zaprimljene pod brojevima: Pn-1736/95, Pn-1737/95, Pn-1738/95 i Pn-1739/95. Od
tada pa do podnošenja ustavne tužbe, navodi dalje podnositeljica, Općinski sud
u Zagrebu nije u konkretnim pravnim stvarima postupao.

Smatra da se nedonošenjem meritorne odluke u
navedenim predmetima, u razumnom roku vrijeđa njeno ustavno pravo zajamčeno
odredbom članka 29. stavka 1. Ustava i predlaže da Ustavni sud usvoji njenu
ustavnu tužbu, naloži Općinskom sudu u Zagrebu donošenje sudske presude u
naznačenim predmetima u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od godine dana
te da joj dosudi primjerenu naknadu u iznosu od 400.000,00 kn.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u ustavnosudskom postupku, pokrenutom temeljem članka 63.
Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

– 1. ožujka
1995. godine podnositeljica je tužbom u četiri predmeta kod Općinskog suda u
Zagrebu pokrenula postupke za naknadu štete protiv Republike Hrvatske,
prouzročene eksplozijom u njenoj kući i lokalu u K., R. 15., a sve uslijed tero­rističkog
akta od nepoznatog počinitelja, koji se dogodio 10. ožujka 1992. godine.
Navedene tužbe kod Općinskog suda u Zagrebu zaprimljene su pod brojevima:
Pn-1736/95, Pn-1737/95, Pn-1738/95 i Pn-1739/95,

– u svim predmetima podnositeljice Općinski sud u
Zagrebu nije održao niti jedno ročište,

– 19. ožujka 2004. godine u svim predmetima Općinski
sud u Zagrebu donio je rješenja kojima se oglasio nenadležnim, smatrajući da se
radi o materijalnoj šteti koja se naknađuje u upravnom postupku, te je ukinuo
sve provedene radnje u postupcima i odbacio tužbe podnositeljice,

– protiv navedenih rješenja podnositeljica izjavljuje
žalbe 26. ožujka 2004. godine, a Županijski sud u Zagrebu, presudom broj: Gžn-1084/04-2
od 22. listopada 2004. godine, rješenjem broj: Gžn-2113/04-2 od 6. srpnja 2004.
godine i rješenjem broj: Gžn-1087/04-2 od 23. lipnja 2004. godine, ukida
osporena rješenja prvostupanjskog suda donesenim u predmetima broj: Pn-1736/95,
Pn-1737/95 i Pn-1739/95 i predmete vraća sudu u prvom stupnju na ponovni
postupak.

– jedino u povodu žalbe na rješenje Općinskog suda u
Zagrebu broj: Pn-1738/95 od 19. ožujka 2004. godine, Županijski sud u Zagrebu
donosi svoje rješenje broj: Gžn-2511/04-2 od 10. kolovoza 2004. godine kojim
odbija žalbu podnositeljice kao neosnovanu i isto prvostupanjsko rješenje u
cijelosti potvrđuje.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Za
odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatskeičlanka
63. Ustavnog zakona.

Članak 29. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske
propisuje:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...).«.

Članak 63. Ustavnog zakona propisuje:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupci započeli su 1. ožujka 1995. godine tužbama podnositeljice
protiv tužene Republike Hrvatske, radi naknade štete prouzročene eksplozijom u
njenoj kući i lokalu u K., R. 15., a sve uslijed terorističkog akta od
nepoznatog počinitelja, koji se dogodio 10. ožujka 1992. godine. Navedene tužbe
kod Općinskog suda u Zagrebu zaprimljene su pod brojevima: Pn-1736/95,
Pn-1737/95, Pn-1738/95 i Pn-1739/95.

Pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjega pravnog poretka
Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije
za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narod­ne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99-ispravak, u
daljnjem tekstu: Europska konvencija), a to je 5. studenoga 1997. godine. Pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici
Hrvatskoj od 9. studenoga 2000. godine. Ispitivanje razumnosti trajanja sudskih
postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti
predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona,
jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije
postojalo.

Ustavna tužba podnesena je 16. listopada 2002.
godine, a do tog dana sudski postupci nisu bili pravomoćno okončani, pa Ustavni
sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovim predmetima
trajao ukupno sedam (7) godina, sedam (7) mjeseci i petnaest (15) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao četiri (4) godine, jedanaest (11) mjeseci i
jedanaest (11) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema
stanju spisa, u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, u sva četiri
predmeta koji su oformljeni po tužbama podnositeljice, Općinski sud u Zagrebu
nije zakazao, odnosno održao niti jedno ročište.

Dana
19. ožujka 2004. godine u svim predmetima, Općinski sud u Zagrebu donio je samo
rješenja kojima se oglasio nenadležnim, ukinuo sve provedene radnje u postupku
i tužbe podnositeljice odbacio.

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U SUDSKIM POSTUPCIMA)

Podnositeljica
ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskim postupcima nije pridonijela duljini
trajanja sudskog postupka.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Parnični postupci po tužbi podnositeljice, koji su se vodili pred Općinskim
sudom u Zagrebu pod brojevima: Pn-1736/95, Pn-1737/95, Pn-1738/95 i Pn-1739/95,
trajali su do podnošenja ustavne tužbe preko sedam godina, u kojem vremenu je
razdoblje potpune neaktivnosti suda (u svim postupcima) od dana podno­šenja tužbe
u parničnom postupku 1. ožujka 1995. godine do dana donošenja rješenja kojim se
Općinski sud u Zagrebu proglašava nenadležnim dana 19. ožujka 2004. godine.
Stoga Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njezinim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.

Uvažavajući
činjenicu da je rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gžn-2511/04-2 od 10.
kolovoza 2004. godine odlučeno o žalbi podnositeljice u predmetu broj:
Pn-1738/95, dakle predmet je pravomoćno okončan nakon prestanka trajanja pravno
relevantnog razdoblja u kojem je Ustavni sud ispitivao i utvrdio povredu
ustavnog prava podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava,
ovlaštenje Ustavnog suda da nad­lež­nom redovnom sudu naloži donošenje sudske
odluke u tom predmetu u određenom roku, utemeljeno na članku 63. stavku 2.
Ustavnog zakona, u konkretnom predmetu nije potrebno primijeniti.

Stoga
je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III.
i IV. izreke odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku
Ustavni sud određuje uzimajući u obzir okolnosti svakoga pojedinog slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2353/2002
Zagreb, 25. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 174/2004-3033