## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1/1999 od 27. studenog 2000. godine

### NN 121/2000 (6.12.2000.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1/1999 od 27. studenog 2000. godine

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2314

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću petorice za odluči­va­nje o
ustavnim tužbama, sastav­ljenom od suca Petra Klarića, kao predsjednika Vijeća,
te sudaca Jurice Malčića, Ivana Matije, Emilije Rajić i Milana Vukovića, kao
članova Vijeća u postupku vođenom u povodu ustavne tužbe G. R., zastupanog od
puno­moćnice J. P., odvjetnice u R., na sjednici Vijeća održanoj 27. stude­noga
2000. godine, jednoglasno je donio s­ljedeću

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja te se ukida:

– presuda Županijskog suda u R., broj: Gž-865/98-2 od 28. listopada
1998. godine.

II. Predmet se vraća Županijskom sudu u R. na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1.  G. R. podnio je ovom Sudu pravodobnu ustavnu tužbu povodom presude
Županijskog suda u R., broj: Gž-865/98-2 od 28. listopada 1998. godine, kojom
je presudom usvojena žalba Državnog pravobranite­ljstva p-g. županije, kao
tužite­lja, te preinačena presuda suda prvog stup­nja – Općinskog suda u R.,
broj: P-3573/97 od 28. siječ­nja 1998. godine, na način da se ništavim utvrđuje
aneks ugovoru broj 1299, sklop­ljen dana 20. rujna 1994. godine, između
podnosite­lja kao prvotuženika i I. M. iz R., kao drugotuženika.

2.  Naprijed navedenim aneksom ugovora o kup­nji
stana utvrđe­na je nova niža cijena stana i to teme­ljem priznatog popusta
kupcu od 50% kao ratnom vojnom invalidu II. svjetskog rata (VI. grupe).
Postupak je vođen radi utvrđe­nja je li podnosite­lj, kao prodavate­lj, mogao
I. M., kao kupcu, priznati naprijed navedeni popust prilikom kup­nje stana, a
sve to teme­ljem odredbe članka 16. Zakona o prodaji stanova na kojima postoji
stanarsko pravo (»Narodne novine« broj 43/92, 69/92, 25/93, 48/93, 2/94, 44/94,
47/94 i 58/95, u da­lj­njem tekstu: Zakon o prodaji stanova) prema tekstu od­red­be
koji je bio na snazi u vrijeme zak­ljuče­nja spornog aneksa.

3.  Odbijajući tužbu tužite­lja Državnog
pravobranite­ljstva Republike Hrvatske prvostupa­njski sud je zauzeo stajalište
da I. M., teme­ljem odredbe članka 16. cit. Zakona, važeće­g u vrijeme zak­ljuče­nja
spornog aneksa, može ostvariti pravo na popust prilikom kup­nje stana, jer da
navedeni Zakon u krug osoba kojima pripada pravo na popust kod kup­nje stana,
nije precizirao da li se pod žrtvama rata podrazumijevaju i žrtve, ratni vojni
invalidi II. svjetskog rata, kao što je to kupac stana, ili se pod tim pojmom
podrazumijevaju samo ratni vojni invalidi Domovinskog rata. U zauzima­nju
takvog stajališta, da pravo na popust kod kup­nje stana, teme­ljem članka 16.
cit. Zakona imaju i ratni vojni invalidi II. svjetskog rata, prvostupa­njski
sud polazi od teleološkog, logičkog i gramatičkog tumače­nja navedene norme
povezujući to s izvoriš­nim osnovama Ustava Republike Hrvatske, poglavito odred­bom
članka 3. koja određuje najviše vrednote ustavnog poretka, između ostalih
jednakost građana, kao i naglašenu važnost odluka Zemalj­skog antifašističkog
vijeća narodnog oslobođe­nja Hrvatske (1934. god.) u uspostavi teme­lja državne
suverenosti u razdob­lju II. svjet­skog rata.

4.  Nasuprot takvom stajalištu prvostupa­njskog
suda, drugo­stu­pa­nj­ski sud osporenom odlukom zauzima stajalište po kojem
spornu odredbu članka 16. cit. Zakona va­lja promatrati u ­njenom kontinuitetu
iz če­ga je vid­ljivo da se popust kod kup­nje stana, kad su u pita­nju ratni
vojni invalidi, redovito vezivao uz obranu suvereniteta Republike Hrvatske,
odnosno Domovinski rat. Ovo tim više, jer da se iz same dikcije i konteksta
cjelokupnog članka, u alinejama koje prethode i slijede na više mjesta u istom
članku upotreb­ljava izraz – »u obrani suvereniteta Republike Hrvatske«, pa se
slijedom toga može izvesti zak­ljučak da to može biti samo u Domovinskom, a ne
i u kojem drugom ratu.

5.  Podnosite­lj smatra da su osporenom odlukom
povrijeđene odredbe iz članka 19. Ustava Republike Hrvatske, kojim odredbama je
propisano da pojedinačni akti državne uprave i tijela koja imaju javne ovlasti
moraju biti uteme­ljeni na zakonu (stavak 1.) te se zajamčuje sudska kontrola
zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne
ovlasti (stavak 2.). Iako to u svojoj ustavnoj tužbi nije izrijekom istakao, iz
­njenog sadržaja je razvidno da podnosite­lj upire i na povredu odredbe članka
14. stavka 2. Ustava Republike Hrvatske, po kojoj su odredbi svi jednaki pred
zakonom.

Povrede naprijed navedenih
ustavnih prava i načela podno­site­lj obrazlaže navodima o pogrešnoj primjeni
materijalnog prava od strane drugostupa­njskog suda, koji da je osporenom
odlukom utvrdio da se pojam »žrtve rata« naveden u odredbi članka 16. Zakona o
prodaji stanova na kojima postoji stanarsko pravo, u svojoj primjeni, ima
tumačiti u pravcu prizna­nja određenih beneficija žrtvama Domovinskog, a ne i
koje­g drugog rata.

*6.  Ustavna tužba je osnovana.*

Prema odredbi članka 16.
Zakona o prodaji stanova, kao mjerodavnom propisu u vrijeme zak­ljuče­nja
aneksa ugovora o kupoprodaji stana, pravo na popust priznaje se kada stan
kupuje ratni vojni invalid, pri čemu navedena odredba ne pravi razliku između
invalida Drugoga svjetskog rata i invalida Domovinskog rata.

Zakon o prodaji stanova, kao *lex
specialis,* ne sadrži definiciju pojma ratni vojni invalid. Budući da jedno
od osnovnih pravila pri tumače­nju pravne norme podrazumijeva da u jednakom
pravnom poretku ne može biti proturječja i da se sve norme istog pravnog
poretka mogu pravilno tumačiti i razumijeti samo u uzajamnoj vezi, to se ovaj
pojam u pravnom poretku Republike Hrvatske treba tumačiti kroz odredbe članka
5. Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata (»Narodne novine«, broj
86/92 – pročišćeni tekst, 58/93 2/94, 76/94 i 108/95). Tim je odredbama
propisano da je ratni vojni invalid osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje
20% zbog rane, povrede ili oz­ljede koju je dobila:

»1. u sastavu oružanih snaga
Republike Hrvatske ili izvan ­njihova sastava pri obav­lja­nju vojnih ili
drugih dužnosti po nalogu nadležnih državnih tijela Republike Hrvatske u obrani
suvereniteta, neovisnosti i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske od
17. kolovoza 1990. do prestanka neprijate­ljstava ili kao ratni zarob­ljenik.
Ratni vojni invalid je i osoba kojoj je ošteće­nje organizma nastalo zbog
bolesti, a bolest je, pogorša­nje bolesti, odnosno pojava bolesti neposredna
pos­ljedica okolnosti iz ove točke;

2. u sastavu partizanskih
odreda, odnosno Jugoslavenske armije ili izvan ­njihova sastava pri obav­lja­nju
vojnih ili drugih dužnosti po naređe­nju vojnih organa ili organa vlasti od 17.
trav­nja 1941. do 15. svib­nja 1945.;

3. u sastavu hrvatske
domovinske vojske mobilizirane od 17. travnja 1941. do 15. svib­nja 1945.
odnosno do otpušta­nja iz zarob­ljeništva, iako je s tim u vezi bila pravomoćno
osuđivana nakon 15. svib­nja 1945.;

4. u sastavu jugoslavenske
vojske za vrijeme rata od 6. do 17. trav­nja 1941. ili kasnije kao ratni zarob­ljenik
u logorima;

5. pri obav­lja­nju vojnih
dužnosti u stranoj zem­lji koja je u oružanom sukobu, ako ju je na te dužnosti
uputio nadležni vojni organ u okviru međunarodnih obveza poslije 15. svib­nja
1945.

Ratni vojni invalid je i
osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje 20% zbog rane, povrede ili oz­ljede
koju je dobila sudjelova­njem u oružanoj akciji zaštite ustavnog poretka ili
obrane Republike Hrvatske ili u povodu te akcije od 30. svib­nja 1990.«.

7.  U konkretnom slučaju, popust pri kup­nji stana, teme­ljem odredaba
Zakona o prodaji stanova, priznat je osobi za koju je nadležno tijelo, u smislu
odredbe članka 73. stavka 1. Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata,
rješe­njem utvrdilo da ispu­njava propisane uvjete i da mu se priznaju prava
ratnog vojnog invalida VI. grupe sa 60% ošteće­nja organizma zbog pos­ljedica
ra­njava­nja zadobivenog u sastavu partizanskih odreda 1944. godine.

8.  Izmjenama i dopunama zakona zakonodavac mije­nja posto­je­ći
propis. Svrha donoše­nja izmjena i dopuna propisa nije obraz­lože­nje primjene
nekog propisa. Zbog toga okolnost što je odredba članka 16. kasnijim zakonom u
cijelosti izmije­njena nije od utjecaja pri odlučiva­nju u ovom slučaju.
Također nije sporno da Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o prodaji, koji je
stupio na snagu 17. kolovoza 1995. (»Narodne novine«, broj 58/95), s obzirom na
odredbu članka 90. Ustava, nema povratno djelova­nje.

9.  Stoga je Sud utvrdio da je pogrešnom primjenom
materijalnog prava  drugostupa­njski sud
povrijedio ustavne odredbe na koje podnosite­lj upućuje u svojoj ustavnoj
tužbi. Naime, takvom sudskom odlukom podnosite­lj je stav­ljen u nejednak
položaj pred zakonom u odnosu na druge prodavate­lje stanova na koje se primje­njuju
odredbe Zakona o prodaji stanova pa se, u konkretnom slučaju, s pravom može
govoriti o povredi odredbe članka 14. stavka 2. Ustava Republike Hrvatske.

10.       Slijedom izloženog, a primjenom odredbe
članka 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99), odlučeno je kao u izreci.

Broj: U-III-1/1999
Zagreb, 27. studenoga 2000.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 121/2000-2314