### NN 49/2019 (15.5.2019.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3971/2018 od 20. ožujka 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

956

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Davorin Mlakar i Goran Selanec, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Slaven Šimić iz Zagreba, kojeg zastupa Lidija Horvat, odvjetnica u Zagrebu, na sjednici održanoj 20. ožujka 2019. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem Rev 3253/2016 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava na razumnu duljinu postupka zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 3.800,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. ove izreke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Slaven Šimić iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositelj) podnio je 29. listopada 2018. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), uzrokovane postupkom koji se vodi kod Vrhovnog suda Republike Hrvatske u predmetu broj: Rev-3253/16.

U ustavnoj tužbi podnositelj detaljno obrazlaže postupak koji se vodio kod Općinskog građanskog suda u Zagrebu pod brojem Pn-7537/07, a koji se u trenutku podnošenja ustavne tužbe u povodu njegove revizije vodi pred Vrhovnim sudom.

Podnositelj u ustavnoj tužbi predlaže da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu i Vrhovnom sudu odredi rok za donošenje odluke u predmetu broj: Rev-3253/16 kao i da podnositelju odredi primjerenu naknadu u iznosu od 20.000,00 kuna.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

2. Parnični postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu pokrenut je 27. studenoga 2007., tužbom Croatia osiguranja d.d. protiv podnositelja kao tuženika radi regresnog zahtjeva za isplatu naknade štete.

Rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gzp-660/11-5 od 22. studenoga 2011., odbijen je kao neosnovan zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 9. svibnja 2011., a u kojem rješenju je prikazan i pregled radnji u postupku.

Rješenjem Vrhovnog suda broj: Gžzp-254/12-2 od 12. srpnja 2012. odbijena je žalba podnositelja kao neosnovana te je potvrđeno rješenje Županijskog suda u Zagrebu od 22. studenoga 2011.

Ustavni sud je rješenjem broj: U-III-5642/2012 od 12. prosinca 2012. odbacio ustavnu tužbu podnositelja izjavljenu protiv rješenja Vrhovnog suda broj: Gžzp-254/12-2 od 12. srpnja 2012.

Podnositelj je Europskom sudu za ljudska prava u Strasbourgu (u daljnjem tekstu: ESLJP) podnio 31. svibnja 2013. zahtjev br. 38451/13 zbog povrede prava na pravično suđenje – razumnu duljinu postupka.

ESLJP je 28. lipnja 2016. donio odluku o prijateljskom rješenju te je Vladi Republike Hrvatske naloženo da podnositelju radi povrede prava na pravično suđenje – razumnu duljinu postupka, isplati iznos od 2.640,00 eura u kunskoj protuvrijednosti čime je postupak pred ESLJP-om okončan.

Podnositelj u ustavnoj tužbi ističe da je 8. studenoga 2016. podnio reviziju o kojoj Vrhovni sud još uvijek nije donio odluku.

III. MJERODAVNO PRAVO

3. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakonom o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.),

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.),

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.) i

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. do 70.) nisu mijenjane.

4. Pregled pravila sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u razdoblju od 2002. do 2013. godine Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

5. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014., jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da su podnositelji prethodno koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

6. U konkretnom slučaju podnositelj je 9. svibnja 2011. Županijskom sudu u Zagrebu podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku na temelju Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05.). Njegov zahtjev odbijen je rješenjem Županijskog suda u Zagrebu broj: Gzp-660/11-5 od 22. studenoga 2011.

Rješenjem Vrhovnog suda broj: Gžzp-254/12-2 od 12. srpnja 2012. odbijena je žalba podnositelja kao neosnovana te je potvrđeno rješenje Županijskog suda u Zagrebu od 22. studenoga 2011.

7. Podnositelj je ESLJP-u podnio 31. svibnja 2013. zahtjev br. 38451/13 zbog povrede prava na pravično suđenje – razumnu duljinu postupka.

ESLJP je 28. lipnja 2016. donio odluku o prijateljskom rješenju te je Vladi naloženo da podnositelju radi povrede prava na pravično suđenje – razumnu duljinu postupka, isplati iznos od 2.640,00 eura u kunskoj protuvrijednosti čime je postupak pred ESLJP-om okončan.

8. Budući da se podnositelj koristio pravnim sredstvima koja su mu bila na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

9. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i nadležnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

U konkretnom slučaju Ustavni sud posebno razmatra postupanje nadležnih sudova i podnositelja u razdoblju od 28. lipnja 2016. do dana donošenja ove odluke (razmatrano razdoblje).

1) Duljina sudskog postupka

10. Parnični postupak pokrenut je 27. studenoga 2007., tužbom Croatia osiguranja d.d. pred Općinskim sudom u Zagrebu. U trenutku odlučivanja o ovoj ustavnoj tužbi parnični postupak nije okončan i vodi se pred Vrhovnim sudom pod brojem Rev-3253/16. Ustavni sud utvrđuje da parnični postupak, u konkretnom slučaju, od podnošenja tužbe Općinskom sudu u Zagrebu do donošenja ove odluke traje ukupno jedanaest (11) godina, tri (3) mjeseca i dvadeset jedan (21) dan.

2) Složenost sudskog predmeta

11. Ustavni sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju nije riječ o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

12. Ustavni sud utvrđuje da je postupak pravomoćno dovršen presudom Županijskog suda u Osijeku broj: Gž-1520/16 od 8. rujna 2016., dok se nakon prijateljskog rješenja ESLJP-a vodi pred Vrhovnim sudom pod brojem Rev-3253/16 i to od 8. studenoga 2016.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

13. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe nije pridonio duljini postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

14. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka od gotovo (12) dvanaest godina, okolnost da postupak još uvijek nije okončan, kao i činjenicu da se ne radi o složenom predmetu, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1) Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

15. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I., II. i III. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Vrhovnog suda dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točkama II. i III. izreke ove odluke.

16. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točki IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

17. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-3971/2018

Zagreb, 20. ožujka 2019.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.