## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3673/2005 od 13. ožujka 2008.

### NN 50/2008 (30.4.2008.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3673/2005 od 13. ožujka 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1696**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Snježana
Bagić, Ivan Matija, Jasna Omejec, Aldo Radolović i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijelo D. – L. iz L., zastupan po
direktoru M. K., na sjednici održanoj 13. ožujka 2008. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se
vodi pred tim sudom pod brojem: P-1335/02 u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon što pravni
sljednik tužitelja B., zanatsko proizvodna i uslužna zadruga iz Z., preuzme
postupak ili kada ga sud na prijedlog protivne strane ili po službenoj dužnosti
pozove da to učini.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe D. – L., p.o. iz L., K. 21, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
15.400,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz Državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za isplatu.

## i RJEŠENJE

Dopune ustavne tužbe od 15. prosinca 2006. i 30. svibnja 2007., u odnosu na
nerazumnu duljinu parničnih postupaka koji su se vodili pred Općinskim sudom u
Novskoj pod brojem: P-188/05 i P-30/06, se odbacuju.
Ova odluka i rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

I.

1. Podnositelj je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/99. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), 9. rujna 2005. podnio ustavnu tužbu
smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem postupka pred Općinskim sudom u
Zagrebu broj: P-1335/02 povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. »B.«, zanatsko proizvodna i uslužna zadruga Z. je 8. lipnja 1992. pred
Okružnim privrednim sudom u Zagrebu pokrenula parnični postupak protiv Republike
Hrvatske radi naknade štete, a u kojem je postupku raspravnim rješenjem od 23.
srpnja 1992. podnositelju dopušteno miješanje u postupku na strani tuženika.
U razdoblju do 5. studenoga 1997. u postupku je održano više ročišta za glavnu
raspravu, proveden je dokaz saslušanjem više svjedoka i podnositelja, Privredni
sud Hrvatske je rješenjem broj: Pž-2241/92 od 17. studenoga 1992. odlučio o
žalbi tuženika izjavljenoj protiv rješenja o izdavanju privremene mjere, zatim
sud je zaključio glavnu raspravu te je 14. siječnja 1993. donio međupresudu. U
povodu žalbi stranaka, Visoki trgovački sud Republike Hrvatske je odlukom broj:
Pž-188/94 od 12. studenoga 1996. ukinuo međupresudu i predmet vratio sudu prvog
stupnja na ponovno suđenje. Rješenjem broj: P-4717/96 od 16. lipnja 1997.,
Trgovački sud u Zagrebu oglasio se stvarno nenadležnim za odlučivanje te je
utvrdio da će se predmet po pravomoćnosti rješenja ustupiti Općinskom sudu u
Zagrebu.
U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. u postupku su poduzete sljedeće radnje:
– dopisom broj: P-4182/99 od 8. veljače 1999. Trgovački sud u Zagrebu ustupio je
predmet Općinskom sudu u Zagrebu, koji je navedeni dopis i predmet zaprimio 22.
ožujka 1999.;
– dopisom od 12. listopada 1999. Općinski sud u Zagrebu zatražio je od
Trgovačkog suda u Zagrebu podatak je li tužitelj upisan u sudski registar, a
izvadak iz sudskog registra Općinski sud u Zagrebu zaprimio je 14. prosinca
1999.;
– na ročištu održanom 10. siječnja 2000. sud je odredio provođenje dokaza
saslušanjem svjedoka;
– na ročištu održanom 16. veljače 2001. glavna rasprava je odgođena;
– na ročištu održanom 2. listopada 2002. glavna rasprava je odgođena;
– dopisom od 20. studenoga 2002., te požurnicama od 7. travnja 2003. i 11.
lipnja 2003. sud je od Trgovačkog suda u Zagrebu zatražio podatak je li tužitelj
upisan u sudski registar, te je sud potvrdu Trgovačkog suda u Zagrebu zaprimio
9. srpnja 2003.;
– dopisom od 30. siječnja 2004. sud je od Trgovačkog suda u Zagrebu zatražio
podatak je li je nad tužiteljem okončan postupak likvidacije, te je izvadak iz
sudskog registra Trgovačkog suda u Zagrebu, sud zaprimio 19. ožujka 2004.;
– rješenjem broj: P-1335/02 od 25. ožujka 2004. sud je utvrdio prekid postupka
te je odredio da će se postupak nastaviti kada pravni sljednik tužitelja preuzme
postupak ili kada ga sud na prijedlog protivne strane ili po službenoj dužnosti
pozove da to učini.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositelj je, kao umješač na strani tuženika, stupio u postupak 23. srpnja
1992. godine.
Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o
potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, u
daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku
Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 12
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon
o potvrđivanju Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine«–
Međunarodni ugovori, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 13
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 13/03.).
U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.
Ustavna tužba podnesena je 9. rujna 2005., a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno trinaest (13) godina, jedan (1)
mjesec i šesnaest (16) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7)
godina, deset (10) mjeseci i tri (3) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se najprije vodio pred Trgovačkim sudom
u Zagrebu, a nakon što se oglasio stvarno nenadležnim pred Općinskim sudom u
Zagrebu, koji je od radnji relevantnih za meritorno odlučivanje o pravima i
obvezama podnositelja održao tri (3) ročišta za glavnu raspravu, zatim se je u
više navrata, radi dostave podataka, dopisom obratio Trgovačkom sudu u Zagrebu,
te je rješenjem, zbog okončanog postupka likvidacije i brisanje tužitelja iz
sudskog registra, utvrdio prekid postupka.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(UMJEŠAČA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao umješač u sudskom postupku, nije pridonio duljini
sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnoj pravnoj stvari ne radi o složenom
predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u ovom predmetu, u pravno relevantnom
razdoblju do prekida postupka, vodio preko šest (6) godina.
Ustavni sud utvrđuje da je Trgovački sud u Zagrebu, u pravno relevantnom
razdoblju, bio neaktivan u razdoblju od 5. studenoga 1997. do 8. veljače 1999.,
dok je Općinski sud u Zagrebu do prekida postupka, dakle u razdoblju od 22.
ožujka 1999. do 25. ožujka 2004., održao svega tri (3) ročišta za glavnu
raspravu.
Slijedom navedenog, a imajući u vidu ukupnu duljinu postupka te okolnost da
podnositelj nije pridonio duljini postupka, Ustavni sud je utvrdio da je dugim
trajanjem i neučinkovitim provođenjem parničnog postupka, podnositelju,
povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
6. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, u smislu odredbe članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.
7. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama
III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom
roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za razmatrano, pravno relevantno
razdoblje, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.
Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U konkretnom slučaju
Ustavni sud je uvažio i dugotrajnost ustavnosudskog postupka.
8. Predsjednik Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom
sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8)
dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog
u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

I.

9. Dopunama ustavne tužbe od 15. prosinca 2006. i 30. svibnja 2007., dakle nakon
podnošenja ustavne tužbe, podnositelj je istaknuo i nerazumnu duljinu parničnih
postupaka koji su se vodili pred Općinskim sudom u Novskoj pod brojem: P-188/05
i P-30/06.

*Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.*

10. Odredbom članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj 150/05.)
propisano je da stranka u sudskom postupku zbog nerazumne duljine sudskog
postupka može neposredno višem sudu uputiti zahtjev za zaštitu prava na suđenje
u razumnom roku.
Zakon o sudovima stupio je na snagu 29. prosinca 2005. godine.
Prema odredbi članka 72. Ustavnog zakona, Ustavni sud će rješenjem odbaciti
ustavnu tužbu ako nije nadležan, ako je ustavna tužba nepravodobna, nepotpuna,
nerazumljiva ili nedopuštena.
Kako je podnositelj tek u dopuni ustavne tužbe od 15. prosinca 2006. (dakle
nakon stupanja na snagu Zakona o sudovima) ukazao po prvi put i na duljinu
navedenih parničnih postupaka, to Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje o
povredi prava podnositelja na suđenje u razumnom roku u tim postupcima.
11. Slijedom navedenoga, na temelju odredbe članka 72. Ustavnog zakona, riješeno
je kao u izreci rješenja.
12. Objava odluke i rješenja temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3673/2005
Zagreb, 13. ožujka 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 50/2008-1696
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)