## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-4756/2004 od 12. srpnja 2005.

### NN 90/2005 (25.7.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-4756/2004 od 12. srpnja 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1818**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić,
Željko Potočnjak, Agata Račan, Nevenka
Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković,
odlučujući o ustavnoj tužbi M. G. iz Z., koga zastupa S. B., odvjetnik iz Z.,
na sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: Pr-2033/95
u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe M. G. iz Z.,
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst)
u iznosu od 10.500,00 (desettisuća i petstotina) kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelj ustavne tužbe, na temelju članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnio je 7. prosinca 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog
postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 21. rujna 1995. godine podnositelj je
podnio tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv tuženika Klasične gimnazije Z.,
radi poništenja rješenja o prestanku radnog odnosa, koji je tuženik donio 23.
kolovoza 1995. godine.

Prvo ročište održano je 17. siječnja 1996.
godine na kome su saslušani podnositelj i ravnatelj tuženika A. D. kao stranka
u postupku. Na tom ročištu zatražen je i uvid u spis Županijskog suda u
Zagrebu, broj: Kir-3603/94 i saslušanje ravnatelja X.
Gimnazije M. M.

Ministarstvo prosvjete i športa dostavilo je
dokumentaciju vezanu uz prijavu i inspekcijski nadzor 17. siječnja 1996.
godine.

Na ročištu održanom 3. srpnja 1996. godine, koje
je održano nakon dostave kaznenog spisa, saslušan je opunomoćenik podnositelja,
te je određeno saslušanje svjedoka M. M. i N. M.

Na ročište 17. veljače 2000. godine, podnositelj
nije pristupio jer je bio na liječenju, te je ročište odgođeno.

Na ročištu 13. svibnja 2002. godine, naloženo je
provođenje vještačenja na okolnost izgubljene zarade, po prijedlogu tužitelja.
Vještački nalaz dostavljen je 15. siječnja 2003. godine, nakon čega je tužitelj
specificirao tužbeni zahtjev podneskom od 26. veljače 2003. godine.

Na ročištu 20. ožujka 2003. godine, izvršen je
uvid u spis Ko-110/96., u kome je proveden kazneni postupak protiv
podnositelja, a optužba je odbijena zbog zastare gonjenja. Ponovno je određeno
saslušanje svjedoka N. M. i M. M., te Z. Š.

Na ročištu 16. lipnja 2003. godine saslušana je
M. M.

Dana 29. listopada 2003. godine provedeno je
dopunsko knjigovodstveno vještačenje na okolnost izgubljene zarade, te je
podnositelj uskladio svoj tužbeni zahtjev podneskom od 10. veljače 2004.
godine.

Novo ročište zakazano je za 9. studenoga 2004.
godine, na koje nije pristupio podnositelj, te je tuženik predložio mirovanje
postupka, a koje je određeno rješenjem 9. studenoga 2004. godine.

Dana 11. studenoga 2004. godine podnositelj je
dostavio zahtjev za povrat u prijašnje stanje, navodeći da mu je pozlilo 9.
studenoga 2004. godine, kada je htio doći na raspravu i da mu je opunomoćenik
tada pomogao.

Ročište je potom održano 1. ožujka 2005. godine
na koje su pozvani podnositelj i tuženik, te je dopušten povrat u prijašnje
stanje zbog bolesti podnositelja, te je postupak nastavljen saslušanjem
stranaka.

Na ročištu 17. svibnja 2005. godine saslušani su
A. D., N. M., Z. Š. i Ž. Š. Sljedeće ročište bit će zakazano pisanim putem.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 21.
rujna 1995. godine tužbom podnositelja Općinskom sudu u Zagrebu radi poništenja
odluke o prestanku radnog odnosa i povrata na rad, te isplate plaće.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u
razmatranje od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na
snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97.,
6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o
potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između
ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 7. prosinca 2004, a
do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do
dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno devet (9) godine, dva (2)
mjeseca i šesnaest (16) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7)
godina, jedan (1) mjesec i četrnaest (14) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se do podnošenja ustavne tužbe čitavo
vrijeme vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu.

U tom razdoblju vidljiva su dva veća razdoblja
sudske neaktivnosti, i to od 3. srpnja 1996. do 17. veljače 2000. godine, koje
je trajalo tri godine i šest mjeseci, te drugo veće razdoblje neaktivnosti od
17. veljače 2000. do 13. svibnja 2002. godine, koje je trajalo preko dvije
godine.

U cijelom razdoblju odvijanja sudskoga postupka
nije donesena ni prvostupanjska presuda.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao tužitelj u
parničnom postupku nije pridonio duljini postupka. Njegovi nedolasci na dvije
rasprave uvjetovani su njegovom bolešću (100 % invalid Domovinskog rata na
dijalizi).

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da nije riječ o složenom
predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u
trajanju od devet godina i tri mjeseca i to čitavo vrijeme pred prvostupanjskim
sudom. Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, neučinkovito postupanje suda, te
okolnost da se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud
nalazi da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku,
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
najkasnije osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-4756/2004

Zagreb, 12. srpnja 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda

**dr****. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 90/2005-1818