## Pravilnik o prikupljanju podataka, načinu evidentiranja i utvrđivanja rezervi mineralnih sirovina te o izradi bilance tih rezervi

### NN 48/1992 (1.8.1992.), Pravilnik o prikupljanju podataka, načinu evidentiranja i utvrđivanja rezervi mineralnih sirovina te o izradi bilance tih rezervi

# MISTARSTVO ENERGETIKE I INDUSTRIJE

Na temelju članka 6. Zakona o preuzimanju saveznih Zakona iz područja
organizacije i poslovanja gospodarskih subjekata koji se u Republici Hrvatskoj
primjenjuju kao republički zakoni ("Narodne novine" br. 53/91),
članka 7. Zakona o jedinstvenom načinu utvrđivanja, evidentiranja i prikupljanja
podataka o rezervama mineralnlh sirovina i: podzemnih voda i o bilanci
tih rezervi ("Službeni list SFRJ" br. 53/77, 24/85 i 17/90 i
"Narodne novine" br. 53/91), članka 58. stavka 2. Zakona o rudarstvu
("Narodne novine" br. 27/91) te odredbe članka 91. Zakona o upravi
("Narodne novine" br.16/78, 50/79, 29/85, 48/85, 41/90, 47/90
i 56A/91) ministar energetike i industrije donosi

## PRAVILNIK

### o prikupljanju podataka, načinu evidentiranja i utvrđivanja rezervi mineralnih sirovina te o izradi bilance tih rezervi

I. UVODNE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se pravilnikom propisuju jedinstveni kriteriji za utvrđivanje,
evidentiranje i prikupljanje podataka o rezervama mineralnih sirovina u
Republici Hrvatskoj.

Članak 2.

Mineralne sirovine za koje se u smislu odredbi ovoga pravilnika utvrđuju,
evidentiraju i prikupljaju podaci o rezervama i izraduje bilanca jesu:

1. energetske mineralne sirovine: nafta, kondenzat, prirodni plinovi,
sve vrste fosilnog ugljena, bituminozne i uljne stijene te radioaktivne
mineralne sirovine;

2. mineralne sirovine iz kojih se mogu proizvoditi metali i njihovi
spojevi;

3. nemetalne mineralne sirovine: grafit, sumpor, magnezit, fluorit,
barit, azbest, tinjac, fosfat, gips, kalcit, kreda, bentonitna glina, kremen,
kremeni pijesak, kaolin, keramička i vatrostalna glina, feldspat, talk,
tuf, sirovine za proizvodnju cementa i vapna, te karbonatne i silikatne
sirovine za industrijsku preradu;

4. arhitektonski građevni kamen;

5. sve vrste soli i solnih voda;

6. mineralne i geotermalne vode iz kojih se mogu prldobivati mineralne
sirovine ili koristiti akumulirana toplina u energetske svrhe, osim mineralnih
i termalnih voda koje se koriste u ljekovite, balneološke i rekreativne
svrhe ili kao vode za piće (u daljeni tekstu: mineralne i geotermalile
vode);

7. tehnički građevni kamen, gradevni pijesak i šljunak te opekarska
glina.

Članak 3.

Rudarska poduzeča i samostalni poduzetnlci, nositelji prava istraživanja
i eksploatacije mineralnih sirovina, dužni su podatke o rezervama mineralnih
sirovina iz članka 2. ovoga pravilnika utvrđivati i evidentirati na način
određen ovim pravilnikom za ležišta kod kojih je istraživanje prekinuto,
za ležišta čije je istraživanje završeno, za ležišta u eksploataciji i
za ležišta izvan eksploatacije koja nisu iscrpljena.

Članak 4.

Rudarska poduzeća i samostalni poduzetnici duini su Ministarstvu energetike
i industrije dostaviti podatke o rezervama mineralnih sirovina na obrascima
broj 1. i 2. te, zavisno o mineralnoj sirovini, na obrascima broj 3, 4,
5 6. i 7. koji su tiskani uz ovaj pravilnik i čine njegov sastavni dio.

II. KATEGORIZACIJA, KLASIFIKACIJA I EVIDENCIJA REZERVI NAFTE,
KONDENZATA I PRIRODNOG PLINA

II-1 Osnovne odredbe

Članak 5.

Ukupne rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina utvrđuju se i razvrstavaju
prema stupnju istraženosti i stupnju poznavanja kakvoče na: utvrđene rezerve
kategorije A, B i C, te potencijalne rezerve kategorija C2, D1, i D2.

Utvrđene rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina kategortja A, B
i C, svrstavaju se u klase: bilančne i izvanbilančne.

Članak 6.

Utvrđene i svrstane rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina iskazuju
stupanj njihove istraženosti i pripremljenosti za eksploataciju i to:

1. bilančne rezerve kategorija A i B - kao osnova za projektiranje razrade
ležišta i pripremu za eksploataciju;

2. rezerve kategorije C1 - kao podloga za izradu projekta istražnih
radova u svrhu prevodenja rezervi kategorije C1 u kategoriju A i B, kao
podloga za pokusnu eksploataciju radi ispitivanja proizvodnih mogučnostl
ležišta;

3. potencijalne rezerve kategorije C2, - kao osnova za izradu projekata
detaljnih istražnih radova;

4. potencijalne rezerve kategorije D1 - kao osnova za izradu programa
ili projekata detaljnih istraživanja u prognoznim zonama nakupljanja nafte
i prirodnog plina i na novim lokalitetima u okviru eksploatacionih regija;

5. potencijalne rezerve kategorije D2 - kao osnova za programiranje
radova odnosno izradu projekata namjenskih regionalnih istraživanja i procjenu
potencijalnosti istražnog prostora.

Članak 7.

Utvrđene rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina kategorije A, B
i C, izračunavaju se za:

1. naftu;

2. kondenzat;

3. prirodni plin.

Pod naftom, prema ovom pravilniku razumijeva se sirova nafta koja se
dobiva iz ležišta.

Pod kondenzatom, prema ovom pravilniku, razumijevaju se ugljikovodici
u plinovitom stanju podležišnim uvjetima koji prelaze u tekuče štanje zbog
smanjena tlaka:

Pod prirodnim plinom, prema ovom pravilniku, razumijeva se smjesa ugljikovodičnih
plinova, ugljikovodičnih plinova s primjesama ostalih prirodnih plinova
i smjesa ostalih prirodnih plinova.

Članak 8.

Rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina kategorija A, B i C izračunavaju
se posebno za:

1. naftno ležište;

2. plinsko ležište;

3. plinsko-kondenzatno ležište;

4. otopljeni plin u naftnom ležištu;

5. plinsku kapu naftnog ležišta.

Rezerve nafte i prirodnog plina kategorija C2, D1 i D2 izračunavaju
se:

1. za kategoriju C2 - posebno za svako perspektivno naftno ili plinsko
ležište;

2. za kategoriju D1 - za prognoznu zonu nakupljanja (iskazano u uvjetnoj
nafti);

3. za kategoriju D2 - za istražni prostor, sedimentni bazen ili za regionalno
rasprostiranje prirodnog rezervoara (iskazano u uvjetnoj nafti).

Članak 9.

Prvom izračunavanju rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina pristupa
se u fazi istraživanja kad se na osnovi istraživanja odrede parametri predviđeni
ovim pravilnikom.

Ponovnom izračunavanju rezervi pristupa se:

a) u fazi istraživanja:

1. nakon realiziranja projekata istraživanja predviđeni člankom 6. točke
2. do 5. ovoga pravilnika;

2. u fazi istraživanja ili u fazi pripreme ležišta za eksploataciju
kada izvedeni istražni radovi ukažu na bitne promjene količina rezexvi,
odnosno na potrebu za novom kategorizacijom rezervi;

b) u fazi eksploatacije ležišta:

1. kada se, nakon analize dinamike iskorištenja ležišta ili preispitivanjem
utvrđenih parametara, zaključi da njihove vrijednosti treba mijenjati;

2. kada se bitno promijene raspoloživi podaci dobiveni izradom novih
bušotina;

3. kada se, primjenom metoda razrade ležišta radi povećanja iskorištenja,
bitno promijene ležišni uvjeti.

II-2. Kategorizacija rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina

Članak 10.

Prema stupnju istraženosti ležišta, stupnju poznavanja kvalitete sirovine
i poznavanja parametara za utvrđivanje rezervi, ukupne rezerve nafte, kondenzata
i prirodnog plina svrstavaju se u:

a) utvrđene rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina:

1. kategorije A;

2. kategorije B;

3. kategorije C;

b) potenctjalne rezerve nafte i prirodnog plina:

1. kategorije C2;

2. kategorije D1

3. kategorije D2;

Za svaku kategoriju iz stavka 1. ovoga članka utvrđeni su, u člancima
11. do 17. ovoga pravilnika, kriteriji, karakteristike i uvjeti za razvrstavanje
rezervi. Neudovoljenje bilo kojeg od utvrđenih uvjeta uzrokuje svrstavanje
rezervi u odgovarajuču nižu kategoriju.

Članak 11.

Rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina razvrstavaju se u kategorije
prema osnovnim uvjetima:

1. u kategoriju A uvrštavaju se rezerve nafte, kondenzata i prirodnog
plina u ležištu ili dijelu ležišta koje su potpuno utvrdene bušotinama
s pritokom fluida dobivenim osvajanjem bušotina i kod kojih su potpuno
utvrđeni: geološka građa, oblik i veličine ležišta ili dijela ležišta,
kolektorska svojstva, hidrodinamićki odnosi i fizikalno kemijske karakteristike
fluida, te obavljena potpuna hidrodinamična ispitivanja na proizvodnim
bušotinama;

2. u kategoriju B uvrštavaju se rezerve nafte kondenzata i prirodnog
plina u ležištu ili dijelu ležišta koje su utvrđene s nekoliko bušotina
iz kojih je pritok fluida dobiven osvajanjem i potvrđen hidrodinamičkim
mjerenjem ili pokusnom proizvodnjom. U ostalim bušotinama prisutnost fluida
odredena je na temelju podataka karotažnih mjerenja, jezgrovanja ili testiranja
u procesu izrade bušotina. Za rezerve kategorije B određeni su: geološka
građa, oblik i velićina ležišta ili dijela ležišta, kolektorska svojstva,
ležišni uvjeti, fizikalne i kemijske karakteristike fluida;

3. u kategoriju C, uvrštavaju se rezerve nafte, kondenzata i prirodnog
plina u letištu ili dtjelu ležišta koje su utvrdene bušotinama. Pritok
fluida ostvaren je osvajanjem i hidrodinamičkim ispitivanjima najmanje
na jednoj bušotini. Granice ležišta određuju se na temelju podataka geološko-geofizičkih
istraživanja i hidrodinamičkih ispitivanja. Za rezerve kategorije C, djelomično
su poznati parametri ležišš, ležišni uvfeti i kvaliteš fluida;

4. u kategoriju C2 uvrštvaju se perspektivne rezerve nafte i prirodnog
plina čija se prisutnost procjenjuje na temelju detaljnih geološko-geofizičkih
podataka a parametri prirodnih rezervoara i fluida se pretpostavljaju analogijom
s postoječim ležištima i bušotinama:

- u odvojenim strukturno-tektonskim ili lftofacijesnim cjelinama - u
nastavku pružanja ili vertikalnog razvoja prije utvrđenih naftnih i plinskfh
ležišta ili samo plinskih ležišta;

- na novim lokalitetima koji se nalaze u granicama zona nakupljanja
ugljikovodika u kojima su u istim prirodnim rezervoarima otkrivena naftna
i plinska ležišta ili samo plinska ležišta;

5. u kategoriju D, uvrštavaju se rezerve nafte i prlrodnog plina koje
se mogu prognozirati na osnovi regionalnih geoloških, geokemijskih i geofizičkih
istraživanja. Stupanj istraženosti područja treba omogućiti dovoljno poznavanje:
rasprostranjenosti i debljine zastupljenih sedimenata, vrste kolektora
i pokrovnih stijena, strukturno-tektonske građe, postojanja naftogenih
sredina i indikacija o prisutnosti nafte ili prirodnog plina. Parametri
za izrađunavanje rezervi kategorije D, prognoziraju se.

Za rezerve kategorije D,:

- približno je razjašnjeno: prisućnost prirodnog rezervoara na prognoziranom
lokalitetu rezervi, njegov strukturni oblik i način zatvaranja;

- prisutnost nafte i plina mora biti indicirana na istražnom području;

6. u kategorilu D2 uvrštavaju se rezerve nafte i prirodnog plina koje
se mogu pretpostaviti na temelju osnovnih geoloških, geokemijskih i geofizičkih
istraživanja.

Članak 12.

Za svrstavanje rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina u kategoriju
A, osim osnovnim uvjetima iz članka 11. točke 1. ovoga pravilnika, mora
biti udovoljeno i ovim uvjetima:

1. ležište ili dio ležišta mora po cijeloj površini biti dokazano bušotinama
čiji broj i raspored osigurava pouzdanost utvrđivanja rezervi kategorije
A;

2. prostiranje rezervi kategorije A ograničeno je tektonskim, litološkim
i stratigrafskim ekranilna i faznim granicama fluida;

3. fazne granice fluida potpuno su određene;

4. efektivna debljina kolektora mora biti odredena kvantitativnom interpretacijom
karotažnih mjerenja na svim bušotinama na podruđju rezervi kategorije A
i uspoređena s podacima jezgrovanja kolektora ležišta;

5. fizikalna svojstva kolektorskih stijena, kao što su šupljlkavost,
propusnost i zasičenje vodom, moraju biti određene laboratorijskim analizama
uzoraka jezgara i interpretacijom karotažnih mjerenja.

6 ležišta ili skupine ležišta koja predstavljaju eksploatacijsku cjelinu
moraju se:

1. odrediti fizikalna i kemijska svojstva fluida;

2. odrediti poćetni ležišni uvjeti (statički tlak i temperatura) utvrđeni
dubinskim mjerenjima;

3. odrediti PVT odnosi fluida;

4. obaviti hidrodinamićka ispitivanja proizvodnih bušotina.

Ako u ležištu postoje i rezerve niže kategorije, osim rezervi kategorije
A, granica između rezervi kategorije A i rezervi niže kategorije određuje
se prema geološkim i proizvodnim karakteristikama ležišta.

Članak 13.

Za svrstavanje rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina u kategoriju
B, osim osnovnim uvjetima iz članka t 1. toćke 2. ovog pravilnika, mora
biti udovoljeno i ovim uvjetima:

1. ležište ili dio ležišta mora biti dokazano bušotinama čiji broj i
raspored omogućavaju da se utvrdi geološka građa, oblik, velićina i njegove
granice;

2. da je prostiranje rezervi kategorije B ogranićeno tektonskim, litološkim
i stratigrafskim ekranima i faznim granicama fluida;

3. fazne granice fluida moraju biti određene;

4. efektivna debljina kolektora mora biti određena kvantitativnom interpretacijom
karotažnih mjerenja na svim izradenim bušotinama na području rezervi kategorije
B i uspoređena s podacima uzetih jezgri iz kolektora ležišta najmanje na
jednoj bušotini;

5. fizikalna svojstva kolektorskih stijena, kao što su šupljikavost,
propusnost i zasićenje vodom, moraju biti odredena laboratorijskim analizama
raspoloživih uzoraka jezgara i interpretacijom karotažnih mjerenja.

Za ležišta ili skupinu ležišš koja predstavljaju eksploatacijski objekt
moraju se:

1. odrediti i fizikalna i kemijska svojstva fluida;

2. odrediti i početni ležišnl uvjeti (statički tlak i temperatura) utvrđeni
dubinskim mjerenjima;

3. odrediti i PVT odnosi fluida;

4. obaviti i hidrodinamička ispitivanja nekoliko bušotina.

Ako, osim rezervi sirovina kategorije B, u ležištu postoje i rezerve
kategorije C" granica izmedu njih određuje se prema geološkim i proizvodnim
karakteristikama ležišta

Članak 14.

Za svrstavanje rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina u kategoriju
C1 osim osnovnim uvjetima iz članka 11.

točka 3. ovoga pravilnika; mora biti udovoljeno i uvjetima za slijedeće
slučajeve izračunavanja rezervi:

a) ako u ležištu postoje i rezerve svrstane u više kategorije od kategorije
C1:

1. područje koje obuhvaća rezerve kategorije C1, mora biti određeno
granicom prema višoj kategoriji rezervi i konturom ležišta;

2. kao fazne granice fluida usvajaju se fazne granice određene pri izračunavanju
rezervi viših kategorija;

3. za fizikalne karakteristike kolektora i fluida, a i ležišne uvjete,
uzimaju se vrijednosti koje su određene pri izračunavanju rezervi viših
kategorija u istom ležištu;

b) ako u ležištu postoje uvjeti za svrstavanje rezervi samo u kategoriju
C,:

1: područje koje obuhvaća rezerve kategorije C, proteže se po cijelom
ležištu do određenih odnosno pretpostavljenih granica;

2. ako kontakt s vodom nije utvrđen, konturu ležišta predstavlja projekcija
izolinije donje granice intervala s kojega je dobiven pritok nafte ili
plina na strukturnu kartu krovine ležišta, koja je izradena na temelju
podataka detaljnih geoloških i geofizičkih istražnih radova i bušotina;

3. za fizikalne karakteristike kolektora i fluida, a i ležišne uvjete
uzimaju se vrijednosti s najbližih sličnih ležišta, ako vrijednosti tih
parametara nisu određene izravnim mjerenjima na bušotini ili u bušotinama
na samom ležištu.

U oba slućaja izračunavanja rezervi iz stavka 1. odredbe pod a) i b)
ovoga članka:

1. prostiranje rezervi kategorije C1, ograničeno je i indiciranim tektonskim,
litološkim i stratigrafskim ekranima i faznim granicama fluida, odnosno
granicom viših kategorija;

2. efektivna debljina kolektora mora biti određena kvantitativnom interpretacijom
karotažnih mjerenja svih bušotina na području rezervi kategorije C1.

Ako između dva bloka s rezervama sirovina viših kategorija postoji blok
na kojem nema bušotina, a u okviru ležišta postoji međusobna hidrodinamička
veza; rezerve u tom bloku mogu se uvrstiti u kategoriju C1.

Članak 15.

Za svrstavanje rezervi nafte i plina u kategoriju C2, osim osnovnim
uvjetima navedenim u članku 11. točka 4. ovoga pravilnika mora biti udovoljeno
i ovim uvjetima:

1. strukturni oblik perspektivnog ležišta mora biti dovoljno razjašnjen
za mogućnost postojanja zamki za akumulaciju nafte i plina;

2. da se rasprostiranje kolektorskih i zaštitnih stijena pretpostavlja
na temelju strukturno i facijesne analize istražnog područja ili na temelju
podataka prethodnih bušenja;

3. da se perspektivno ležište nalazi u projekciji konture pretpostavljene
zamke za akumulaciju nafte i plina.

U naftnim i plinskim poljima u kojima postoje rezerve nafte i plina
višlh kategorija, u rezerve kategorije C2 uvrštavaju se rezerve u ležištima
koja se nalaze iznad ili ispod ležišta s rezervama viših kategorija ako
u tim ležištima postoje pozitivne indikacije nafte i plina.

Za fizikalne karakteristike kolektora perspektivnog ležišta uzimaju
se vrijednosti dobivene na temelju analiza jezgara i kvantitativne interpretacije
karotažnih mjerenja iz istražnih bušotina na lokalitetu ili istražnom podrućju
u kojem je izdvojeno perspektivno ležište.

Fizikalna i kemijska svojstva fluida, ležišni uvjeti i proizvodne karakterištike
perspektivnog ležišta pretpostavljaju se na osnovi istih podataka iz poznatih
ležišta u kolektorima istog tipa i stratigrafske pripadnosti u granicama
istražnog područja, ovisno o dubini perspektivnog ležišta i njegovu položaju
u prostoru.

Članak 16.

Za svrstavanje rezervi nafte i plina u kategoriju D1 osim osnovnim uvjetima
iz članka 11. točke 5. ovoga pravilnika, mora biti udovoljeno i ovim uvjetima:

1. da se postojanje zamke za akumulaciju nafte i plina u prognoznom
ležištu, tip i veličina zamke (konture prognoznog ležišta) te vrsta kolektorskih
i pokrovnih stijena pretpostavljaju na osnovi interpretacije podataka regionalnih
geoloških i geofizičkih istržanih radova i bušotina na istražnom području:

2. da se fizikalna svojstva kolektora, te fizikalna i kemijska svojstva
kolektora, te fizikalna i kemijska svojstva fluida i ležišni uv)eti prognoznog
ležišta, usvajaju na temelju podataka istoga prirodnog rezervoara iz istražnog
podrućja ili da se fizikalna i kemijska svojstva fluida i ležišni uvjeti
prognoziraju na osnovi lnterpretacije organsko-geokemijskih analiza i paleogeološke
rekonstrukcije razvoja istražnog prostora.

Članak 17.

Za svrstavanje rezervi nafte i plina u kategoriju D2, osim osnovnim
uvjetima iz članka 11. točke 5. ovoga pravilnika, mora biti udovoljeno
i ovim uvjetima:

1. da su za istražno područje orijentacijski poznati prostiranje i debljina
naslaga u kojima je moguće postojanje prirodnog rezervoara;

2. da se prostiranje prirodnog rezervoara, njegove karakteristike i
mogućnosti formiranja i oćuvanja ležtšta samo pretpostavljaju;

3. da se parametri potrebni za izračunavanje rezervi pretpostavljaju.

Mogućnost postojanja nafte i plina pretpostavlja se na osnovi geološke
analogije sa slićnim istražnim područjima u kojima su pronađena naftna
i plinska ležišta ili na osnovi povoljnih rezultata organsko-geokemijskih
analiza i povoljnih alnbljentalnih uvjeta sedimentacije bazena u dijelu
sedimentnog redoslijeda.

II-3. Klasifikacija rezervi nafte, kondenzata i prirodnih plinova

Članak 18.

U bilance rezerve iz članka 5. stavka 2. ovoga pravilnika uvrštavaju
se utvrđene količine nafte, kondenzata i prirodnog plina u ležištu koje
se poznatom tehnikom i tehnologijom mogu rentabilno eksploatirati.

Članak 19.

U izvanbilančne rezerve iz članka 5. stavka 2. ovoga pravilnikaivrštavaju
se utvrđene rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina:

1. koje se poznatom tehnikom i tehnologijom ne mogu eksploatirati (u
daljem tekstu: nepridobive);

2. koje se poznatom tehnikom i tehnologijom ne mogu rentabilno eksploatirati
(u daljem tekstu: nerentabilne).

Članak 20.

Bilančnost rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina utvrđuje se tehničko-ekonomskom
ocjenom.

Tehničko-ekonomska ocjena rezervi nafte. kondenzata i prirodnog plina
temelji se na naturalnim i vrijednosnim pokazateljima.

Naturalni pokazatelji jesu: količina rezervi i mogučnosti njihovog iscrpka,
kakvoča sirovine i tehnološke mogučnosti njezine eksploatacije.

Vrijednosni pokazatelji jesu: financijska sredstva potrebna za razradu
eksploatacionog polja, troškovi za investicijsku izgradnju (sistema za
sabiranje, pripremu i otpremu sirovine, te pratećih objekata), troškovi
eksploatacije, tržna vrijednost sirovine, te odgovarajući troškovi istraživanja.

Članak 21.

Tehničko-ekonomska ocjena iz članka 20. stavka 1. ovoga pravilnika za
ležišta u istraživanju ima orjentacijski karakter, a naturalni i vrijednosni
pokazatelji mogu se preuzeti iz najbližih sličnih dovoljno poznatih ležišta
nafte, kondenzata i prirodnog plina.

Za ležišća nafte, kondenzata i prirodnog plina koja su u eksploataciji
ili koja se pripremaju za eksploataciju izrađluje se tehničko-ekonomska
ocjena na osnovi utvrđenih i izračunatih naturalnih i vrijednosnih pokazatelja.

II-4. Metode izračunavanja rezervi nafte, kondenzata i prirodnih plinova

Članak 22.

Za izračunavanje rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina kategorije
A; B i C, primjenjuju se ove metode:

1. volumetrijska metoda;

2. metoda materijalnog balansa;

3. statistička metoda;

4. metoda matematičkog modeliranja.

Izbor metode uvjetovan je količinom i pouzdanošću raspoloživih podataka
u vrijeme izračunavanja rezervi.

Članak 23.

Potencijalne rezerve nafte, i prirodnog plina kategorija C2 i D1 izračunavaju
se volumetrijskom metodom.

Potencijalne rezerve nafte i prirodnog plina kategorije D2 izračunavaju
se metodom geološke analogije, geostatističkom metodom ili drugom metodom.

Članak 24.

Rezerve nafte, kondenzata i prirodnih plinova iskazuju se, pri standardnim
uvjetima 288,15 K (15"C) i 101,325 kPa (1,01325 bar), na ovaj način:

1. nafta (N) - u kubičnim metrima (m'), a prikazuje se u tisućama kubičnih
metara (10'm');

2. kondenzat (L) - u kubičnim metrima (m'), a prikazuje se u tisućama
kubičnih metara (10m');

3. prirodni plinovi (G) - u kubičnim metrima (m'), a prikazuju se u
milijunima kubičnih metara (10m');

4. rezerve kategorije D1 i D2 iskazuju se uvjetnom naftom u kubičnim
metrima (m'), a prikazuju se u tisućama kubičnih metara (10'm'). Jedan
kubični metar (m') uvjetne nafte je ekvivakent tisuću kubičnih metara (10'm')
ugljikovodičnog plina.

Članak 25.

Utvrđene rezerve stabilnog kondenzata kategorije A B i C izračunavaju
se množenjem prethodno izračunatih rezerve prirodnog pllna srednjim početnim
sadržajem stabilnog kondenzata u plinu, iskažnog u cm'/m' pri standardnim
uvjetima.

Izračunate rezerve prirodnog plina smanjuju se za ekvivalentnu količinu
plina iz rezervi stabilnog kondenzata.

Članak 26.

Za svako ležište s rezervama prirodnog plina kategorije A, B i C, prikazuju
se, osim rezervi ugljikovodičnih plinova, i rezerve drugih prirodnih plinova
iz članka 7. stavka 4. ovoga pravilnika, a izračunavaju se prema njihovu
postotnom udjelu u utvrđenim rezervama prirodnog plina.

Članak 27.

Utvrđene rezerve kategorija A, B i C otopljenog prirodnog plina u nafti
izračunavaju se množenjem prethodno izračunatih rezervi nafte, srednjim
sadržajem otopljenog prirodnog plina u nafti pri početnim ležišnim uvjetima,
iskazanog u omjeru kubičnih metara prirodnog plina (m') prema kubičnim
metrima (m') nafte pri standardnim uvjetima.

Članak 28.

Pri izračunavanju rezervi nafte, kondenzata i prirodnih plinova kategorija
A, B i C, moraju se poznavati ovi parametri:

1. za naftna ležišta:

- ukupna površina ležišta (A, m');

- srednja efektivna debljina kolektora (hn m);

- ukupni obujam kolektora (V, m');

- prosječna šupljikavost kolektora (u dijelovima jedinice);

- prosječno početno zasićenje kolektora vodom (Swi, u dijelovima jedinice);

- obujamski faktor za naftu pri početnim ležišnim uvjettma (Boi"
m'/m');

- faktor otopljenog prirodnog plina u naftipri početnim ležišnimuvjetima
(Bsi m'/m'),

2. za ležišta prirodnog plina i plinske kape traftnih ležišta:

- ukupna površina ležišta (A, m');

- srednja efektivna debljina kolektora (h, m);

- ukupni obujam kolektora (V, m');

- prosječna šupljikavost kolektora ( u dijelovima jedinice);

- prosjećno početno zasičenje kolektora vodom (S u dijelovima jedinice);

- obujamski faktor za plin pri početnim ležišnim uv jetima (Bqi m'/m');

- analiza sastava prirodnog plina (u molnim postocima),

3. za plinsko-kondenzatna ležišta, osim parametara navedenih za naftna
i ležišta prirodnog plina treba poznavati i fazne odnose (plin-kondenzat),
njihov komponentni sastav u molnim postocima, te početni sadržaj stabilnog
kondenzata u prirodnom plinu pri standardnim uvjetima (CL, cm'/m').

Članak 29.

Pri izračunavanju gupljikavosti kolektora razlikuju se tri slučaja;

1. kod intergranularne šupljikavosti prosječna vrijednost šupljikavosti
kolektora dobiva se izračunavanjem srednje vrijednosti iz podataka kvantitativne
interpretadje karotažnih mjerenja i laboratorijskih analiza uzoraka jezgara,

2. kod kolektora s isključivo sekundarnim tipom šupljikavosti vrijednost
šupljikavosti kolektora dobiva se iz podataka interpretacije karotažnih
mjerenfa (dijagrama). Ako su ti podaci nepouzdani, za prosječnu vrijednost
šupljikavosti kolektora usvaja se iskustvena vrtjednost 0,02 difelova jedinice,

3. kod kolektora s kombiniranom šupljikavošću (integranularna i sekundarna)
ukupna šupljikavost dobiva se interpretacijom karotažnih mjerenja, dok
se šupljikavost matriksa dobiva iz karotažnih mjerenja i laboratorijskih
analiza na uzorcima jezgara. Odnos sekundarne prema integranularnoj šupljikavosti
ocjenjuje se na temelju rezultata hidrodinamičkih mjerenja.

Članak 30.

Ako se izračunava šupljikavost iz članka 29. točke 1. i 3. ovoga pravilnika,
efektivne debljine kolektora po bušotinama, na temelju kojih se izrađuju
karte efektivnih debljina, dobivaju se isključivanjem intervala ćija je
propusnost niža od propusnosti koja još osigurava dotok fluida u bušotinu.

Ako ne postoje podaci o vrijednosti sekundarne šupljikavosti dobivene
interpretacijom karotažnih mjerenja (kad se vrijednost šupljikavosti uzima
0,02 dijelova jedinice), efektivne debljine kolektora po bušotinama jednake
su ukupnim debljinama.

Članak 31.

Prosječna vrijednost zasičenja kolektora vodom s isključivo sekundarnim
tipom šupljikavosti određuje se interpretacijom karotažnih mjerenja. Ako
je ta interpretacija nepouzdana, za prosječna zasićenja kolektora vodom
usvaja se iskustvena veličina od 0.1 dijelova jedinice.

Članak 32.

Pridobive rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina izračunavaju se
množenjem utvrdenih rezervi s koeficijentom iskorlštenja.

Koeficijent iskorištenja naftnih, plinskih i plinsko-kondenzatna ležišta
pri prvom izračunavanju, ako nisu poznati energetski uvjeti, izračunava
se uzimanjem u obzir najnepovoljnijih režima metodom materijalnog balansa
ili se usvaja na temelju korelacijskih ovisnosti.

Za određivanje koeficijenta iskorištenja naftnih ležišta kao najnepovoljniji
uzima se režim otopljenog plina. Pretpostavlja se da je tlak napuštanja
proizvodnje 20% od tlaka zasičenja.

Pridobive rezerve otopljenog plina iz nafte dobivaju se istovremeno
s izračunavanjem koeficijenta iskorištenja i pridobivih rezervi nafte pri
određenom režimu.

Koeficijent fskorlštenja prirodnog plina iz plinske kape odreduje se
prema tlaku napuštanja ležišta, kao i za plinska ležišta.

Za plinska f plinsko-kondenzatna ležišta, pri prvom izračunavanju pridobivih
rezervi, pretpostavlja se vodonaporni režim i usvaja se iskustveni koeficijent
iskorištenja 0.6 od utvrđenih rezervi.

Za plinska ležišta s ekspanzijskim režimom, kao tlak napuštanja ležišta
uzima se tlak koji če vladati u ležištu kad na ušću bušotine, u slučaju
kompresorske eksploatacije, vrijednost tlaka bude jednaka 1000 kPa (10
bar).

Pridobive rezerve kondenzata iz plinsko-kondenzatnih ležišta dobivaju
se množenjem prethodno izračunatih pridobivih rezervi prirodnog plina prosječnim
sadržajem kondenzata tijekom eksploatacije. Pritom moraju biti poznati
fazni odnosi fluida (plin-tekućina) u funkciji tlaka i temperature, utvrđeni
eksperimentalnim laboratorijskim ispitivanjem na uzorcima fluida ili, ako
to nije moguće, analitički.

Rezerve kondenzata kategorije C1 u ležištu, uz uvjet poznavanja ležišta,
mogu se iskazivati kao plinovita faza uglfikovodika.

Članak 33.

Koeficifenti iskorištenja, odnosno pridobive rezerve nafte, kondenzata
i prlrodnog plina korigiraju se, ako je potrebno, u kasnijoj fazi razrade
ležišta, kad se utvrdi stvarni režim ležišta, ponovnim izračunavanjem metodom
materijalnog balansa ili statističkom metodom (za ležišta koja su duže
u eksploataciji) ili metodom matematičkog modeliranja.

Koeficijent iskorištenja, odnosno pridobive rezerve nafte, kondenzata
i prirodnog plina korigiraju se i u slučaju primjene neke od metoda razrade
naftnog ili plinsko-kondenzatnog ležišta radi povećanja stupnja njegova
iskorištenja.

Članak 34.

Parametri za izračunavanje potencijalnih rezervi nafte i prirodnog plina
kategorije C2. D1 i D2 analogni su parametrima navedenim u članku 28. ovoga
pravilnika.

Parametri za izračunavanje rezervi nafte i prirodnog plina kategorije
C2 procjenjuju se prema odredbama članka 15. ovoga pravilnika.

Parametri za izračunavanje nafte i prirodnog plina kategorije D1, pretpostavljaju
se prema odredbama članka 16. ovoga pravilnika.

Parametri za izračunavanje rezervi nafte i prirodnog plina kategorije
D2 pretpostavljaju se prema odredbama članka 17. točke 3. ovoga pravilnika,
uz obrazloženje za njihovu primjenu.

Članak 35.

Potencijalne rezerve nafte i prirodnog plina kategorije D2 pretpostavljaju
se prema odredbama članka 23. stavka 2. ovoga pravilnika, ovisno o geološkim
karakteristikama područja i raspoloživim podacima.

Primijenjena metoda za izračunavanje rezervi nafte i prirodnog plina
mora biti obrazložena u elaboratu, a parametri potvrđeni potrebnom dokumentacijom.

II-5. Elaborat o rezervama nafte, kondenzata i prirodnog plina

Članak 36.

Ukupne rezerve nafte, kondenzata i prirodnog plina te njihova kategorizacija
i klasifikacija prikazuju se elaboratom o rezervama (u daljem tekstu: elaborat).

Članak 37.

Elaborat, bez obzira na kategorije i klase rezervi, sastoji se od:

1. tekstovnog dijela;

2. tablica;

3. grafičkih priloga.

Članak 38.

Tekstovni dio elaborata, iz članka 37. točke 1. ovoga pravilnika za
rezerve kategorije A, B i C, sadrži:

1. uvod;

2. zemljopisni položaj istražnog prostora ili eksploatacionog polja
(koordinate točaka, topografske značajke, glavne komunikacije i pripadnost
jedinici lokalne uprave);

3. kratak pregled izvedenih istražnih radova na istražnom prostoru ili
eksploatacionom polju (opseg i vrste);

4. prikaz geološke građe istražnog prostora ili eksploatacionog polja
(stratigrafski i strukturno-tektonski odnosi);

5. geološko-tehnološke karakteristike ležišta i fluida (fizikalne karakteristike
kolektorskih stijena, tip ležišta, veličinu ležišta, ležišne tlakove i
temperature, komponentni sastav piina, fizikalna svojstva nafte, analize
ležišne vode i PVT odnose fluida);

6. tehnološko-tehničke mogućnosti eksploatacije ležišta (proizvodne
karakteristike ležišta);

7. prikaz izračunatih rezervi, njihovu kategorizaciju i klaslfikaciju
(metoda izračunavanja rezervi, stupanj iskorištenja ležišta);

8. tehničko-ekonomsku ocjenu rezervi (dinamika rudarskih radova, investicijskih
ulaganja, proizvodnje i proizvodnih troškova);

9. zaključak (opća ocjena ležišta i perspektive).

Članak 39.

Tablični prilozi elaborata iz članka 37. točke 2. ovoga pravilnika,
za rezerve kategorija A, B i C sadrže:

1. tablične preglede svih bušotina na istražnom prostoru ili eksploatacionom
polju, s podacima o konačnim dubinama, namjeni i proizvodnim sposobnostima;

2. tablični pregled analiza šupljikavosti, propusnosti i zasičenja kolektora
vodom;

3. tablični pregled analiza prosječnoga granulometrijskog sastava kolektora;

4. tabliđne preglede laboratorijskih analiza nafte, kondenzata, plina
i ležišne vode;

5. tabllčni pregled izmjerenoga statičkog ležišnog tlaka i temperature;

6. tablični pregled podataka o godišnjoj proizvodnji nafte, kondenzata,
plina i ležišne vode ako su letišta u proizvodnji;

7. tablične preglede utvrđenih, bilančnih i izvanbilanćnih rezervi po
kategorijama;

8. ispunjene obrasce broj 1, 2, 3. i 4. prIdobivih, nepridobivih i nerentabilnih
rezervi.

Članak 40.

Grafički prilozi elaborata, iz članka 37. točke 3. ovoga pravilnika,
za rezerve kategorija A, B i C sadrže:

1. topografsku kartu s ucrtanim granicama odobrenog istražnog prostora
ili eksploatacionog polja;

2. strukturne karte po krovini ležišta s unesenlim bušotinama, faznim
granicama i granicama ležišta;

3. uzdužne i poprečne geološke profile ležišta, s naznačenim faznim
i stratigrafskim granicama;

4. karte efektivnih debljina svakog ležišta s naznačenim površinaina
pojedinih kategorlja rezervi;

5. reprezentativni karotažni dijagram karakteristične bušotine na ležištu;

6. dijagramski prikaz PVT odnos nafte i plina pri ležišnim uvjetima.

Grafički prilozi iz stavka 1. ovoga članka izrađuju se, ovisno o namjeni,
u mjerilu pogodnom za prikazivanje njihovog sadržaja.

Članak 41.

Tekstovni dio elaborata iz članka 37. točke 1. ovoga pravilnika za rezerve
kategorija C2, D1 i D2 sadrži:

a) za rezerve kategorije C2;

1. uvod;

2. zemljopisni položaj istražnog područja (glavne komunikacije t pripadnost
jedinici lokalne uprave);

3. kratki pregled obavljenih istražnih radova na istražnom području
(opseg i vrste);

4. prikaz geološke grade istražnog područja (stratigrafska osnova s
opisom očekivanoga stratigrafskog stupa i strukturno-tektonska osnova);

5. geološku interpretaciju perspektivnog ležišta (kgrakteristike kolektorskih
i zaštitnih stijena i očekivane karakteristike fluida i ležišnih uvjeta);

6. prikaz izračunavanja rezervi;

7. zaključak;

b) za rezerve kategorije D1:

1. uvod ;

2. zemljopisni položaj istražnog područja (glavne komunikacije i pripadnost
jedinici lokalne uprave);

3. prikaz istražnih radova koji su osnova za izradu elaborata;

4. prikaz geološke grade istražnog područja (stratigrafska i strukturno-tektonska
osnova);

5. prikaz prognoza postojanja nafte i plina s opisom izdvojenih prognoznih
zamki za svaki regionalni prirodni rezervoar;

6. prikaz izračunavanja rezervi;

7. zaključak;

c) za rezerve kategorije D2;

1. uvod;

2. zemljopisni položaj istražnog područja (glavne komunikacije i pripadnost
jedinici lokalne uprave);

3. prikaz obavljenfh istražnih radova koji su osnova za izradu elaborata;

4. osnovne stratigrafske i strukturno-tektonske karakteristike istražnog
područja i usporedbu sa sličnim područjem večeg stupnja istraženosti;

5. prognoziranje parametara za procjenu rezervi;

6. procjenu prognoznih rezervi;

7. zaključak:

Članak 42.

Tablični prllozi elaborata iz članka 37. točke 2. ovoga pravilnika za
rezerve kategorija C2, D1, i D2, sadrže:

1. tablični prikaz istražnih radova (opseg i vrste);

2. tablični prikaz parametara za izračunavanje rezervi ;

3. tablični prikaz reprezentativnih organsko-geokemijskih analiza s
oznakom stratigrafske pripadnosti uzoraka;

4. tablični prlkaz rezervi.

Članak 43.

Grafički prilozi elaborata iz članka 37. točke 3. ovoga pravilnika za
rezerve kategorija C2, D1, i D2 sadrže:

a) za rezerve kategorije C2:

1. indeksnu kartu istražnog područja;

2. karakteristični stratigrafski stup;

3. strukturne karte po krovini perspektivnih prirodnih rezervoara i/ili
ležišta;

4. karakterlstične geološke profile;

5. karte debljina perspektivnih prirodnih rezervoara i/ili ležišta;

b) za rezerve kategorije D1:

1. indeksnu kartu istražnog područja;

2. karakteristični stratigrafski stup;

3. strukturne karte po krovini prognoziranih prirodnih rezervoara;

4. karte debljina i litofacijesnih karakteristika prirodnfh rezervoara;

5. karakteristične geološke profile;

6. pojednostavljeni prikaz palegeološke rekonstrukcije istražnog prostora;

7. migracijske karte ugljikovodika za svaki regionalni rezervoar;

8. kartu prognoznih zamki;

c) za rezerve kategorije D2:

1. indeksnu kartu istražnog područja;

2. karakteristični stratigrafski stup istražnog područja;

3. prognozne karte debljina sedimenata ili debljina objekata istraživanja;

4. prognozne karte debljina potencijalnih matičnih stijena;

5. karte rajonizacije istražnog podrućja po stupnju perspektivnosti.

Članak 44.

Svaki elaborat, osim sadržaja propisanog u članku 37. ovoga pravilnlka,
sadrži:

1. naslovnu stranicu na kojoj je dan puni naziv poduzeća odnosno samostalnog
poduzetnika koji je izradio elaborat o kategorizaciji i klasifikaciji rezervi
nafte i prirodnog plina, naziv istražnog prostora ili eksploatacionog polja,
naziv ležišta te vrijeme i mjesto izrade elaborata;

2. potpis odgovornih osoba poduzeća odnosno samostalnog poduzetnika,
ovjeren pečatom;

3. ime i potpis ovlaštene stručne osobe za izradu elaborata i imena
i potpise sudionika u izradi elaborata;

4. sadržaj elaborata s popisom priloga;

5. popis korištene dokumentacije i literature.

Članak 45.

Tekstovni dio elaborata i njegovi grafički i tablični prilozi moraju
biti numerirani i uvezani.

Ako je za neko ležište, u istražnom prostoru ili eksploatacionom polju
prethodno izrađen elaborat, u slijedećim elaboratima treba obraditi samo
izmijenjeni ili dopunjeni dokumentacijski materijal s tim da se posebno
naznaći koji su dijelovi ispušteni.

II-6. Evidenaja rezervi nafte, kondenzata i prirodnog plina

Članak 46.

Utvrđene rezerve nafte kondenzata i prirodnog plina evidentiraju se
posebno po kategorijama A, B i C, te po klasama u bilančne i izvanbilančne
za naftu, kondenzat, otopljeni plin u nafti, plin u plinskoj kapi naftnih
ležišta, plin iz plinskih i plinsko-kondenzatnih ležišta. Rezerve neugljikovodičnih
plinova evidentiraju se posebno, po kategorijama i klasama.

Članak 47.

Potenci)alne rezerve evidentiraju se samo po kategorijama C1, D1, i
D2.

Rezerve kategorije C1 evidentiraju se za naftu i prirodni plin, a rezerve
kategorije D1 i D2 kao uvjetna nafta.

Članak 48.

Evidencija o rezervama nafte, kondenzata i prirodnog plina vodi se na
obrascima br.1, 2, 3 i 4.

III. KATEGORIZACIJA, KLASIFIKACIJA I EVIDENCIJA REZERVI ČVRSTIH MINERALNIH
SIROVINA

III-1. Osnovne odredbe

Članak 49.

Utvrđivanje i evidentiranje rezervi čvrstih mineralnih sirovina te određivanje
uvjeta za razvrstavanje rezervi u kategorije i klase obavlja se prema zajedničkim
kriterijima

iz članka 50. do 76. ovoga pravilnika i prema posebnim kriterijima,
utvrđenim u člancima 77. do 143. ovoga pravilnika, za pojedinu mineralnu
sirovinu.

III-2. Zajednički kriteriji za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi čvrstih
mineralnih sirovina u kategorije i klase te način evidentiranja rezervi

Članak 50.

Ležišta čvrstih mineralnih sirovina dijele se na skupine i podskupine
na temelju:

1. veličine i složenosti oblika (morfoloških obilježja);

2. pripadnosti određenim genetskim tipovima odnosno rudonosnim formacijama;

3. mineralnog sastava i njegovih obilježja;

4. karaktera raspodjele korisnih komponenti;

5. strukturno-tektonskih obilježja;

6. zahvačenosti postrudnim tektonskim pokretima. Pripadnost ležišta
odredenoj skupini i podskupini odreduje optimalnu vrstu i gustoću (međusobnu
udaljenost) istražnih radova kojima se utvrduje određen stupanj istraženosti
i poznavanja ležišta.

Ako za ležište nije utvrđen stupanj poznavanja jednog od elemenata iz
stavka 1. ovoga članka, ono se razvrstava u iduću nižu skupinu odnosno
podskupinu, iako na osnovi ostalih elemenata udovoljava uvjetima za razvrstavanje
u višu skupinu odnosno podskupinu.

Članak 51.

Stupanj istraženosti ležišta mineralne sirovine utvrđuje se na temelju
stupnja poznavanja njihovih obilježja i to:

1. elemenata prostiranja, veličine, oblika i građe ležišta njihove veze
s određenim stratigrafskim horizontima, tektonskim strukturama i postrudnom
tektonikom;

2. pripadnosti ležišta određenim genetskim tipovima odnosno rudonosnim-formacijama;

3. mineralnog i kemijskog sastava mineralne sirovine;

4. srednjeg sadržaja korisnih i štetnih komponenti mineralne sirovine:

5. strukturno-teksturnih značajki mineralne sirovine (granulometrijskog
sastava, načina srastanja korisnih mlnerala odnosno korisnih minerala i
minerala jalovine i dr);

6. karaktera promjenljivosti korisnih i štetnih komponenti mineralne
sirovine;

7. prostornog rasporeda različitih tipova mineralne sirovine ;

8. fizičko-kemijskih i fizičko-mehaničkih značajki mineralne sirovine
i okolnih stijena;

9. prirodnih faktora (strukturno-geoloških, hidrogeoloških, inženjersko-geoloških)
i drugih parametara (plinonosnost, geomehaničke karakteristike i dr.) koji
određuju uvjete izvodenja rudarskih radova;

10. tehnoloških svojstava, odnosno mogućnosti i uvjeta oplemenjivanja
i prerade mineralne sirovine.

Članak 52.

Istraženost ležišta čvrstih mineralnih sirovina utvrđuje se: svim metodama
geoloških, geofizičkih, geokemijskih, hidrogeoloških i inženjersko-geoloških
istraživanja: svim vrstama površinskih i podzemnih istražnih rudarskih
radova te površinskim i jamskim istražnim bušenjem.

Članak 53.

Za svaku čvrstu mineralnu sirovinu utvrdene su po skupinama, odnosno
podskupinama ležišta (čl. 77 do 140.),

Vrste istražnih radova i maksimalne udaljenosti između njih, kojimse
osigurava utvrđivanje dimenzija ležišta odnosno rudnog tijela i dokazivanje
rezervi kategorija A, B i C.

Iznimno od odredbe iz stavka 1. ovoga članka, odstupanja od utvrđenih
vrsta istražnih radova ili maksimalllih udaljenosti između istražnih radova
dozvoljena su:

1. kad se utvrdi da bi primjena propisanih vrsta istražnih radova ili
maksimalnih udaljenosti izmedu istražnih radova dovelo do neracionalnog
trošenja financijskih sredstava;

2. kad različita primjena iste mineralne sirovine iziskuje različit
stupanj istraženosti ležišta odnosno poznavanja osobina mineralne sirovine;

3. kad se ležište, zbog svojih specifičnosti ne mogu uvrstiti ni u jednu
skupinu ili podskupinu.

Odstupanja 12 stavka 2. ovoga članka moraju se obrazložiti i biti u
granicama najveće dopuštene greške odnosno vjerojatnosti utvrđivanja rezervi
kategorija A, B i C navedene u članku 73. ovoga pravilnika.

Članak 54.

Pri istraživanju mineralne sirovine istražnim bušenjem. linijški postotak
izvadene jezgre mora iznositi:

1. najmanje 75% jezgre od svakoga dužinskog intervala pri bušenju kroz
mineralnu sirovinu odnosno rudnu masu;

2. najmanje 75% jezgre zajedno s talogom ako je izvršena karotaža bušotine;

3. najmanje 65% jezgre zajedno s talogom iz (jalovog) materijala.

Eventualno izostavljanje jezgre iz jalovog materijala utvrđeno je posebnim
kriterijima za pojedine čvrste mineralne sirovine (ćl. 77. do 143.).

Mjerenje iskrivljenja (devijacije) istražne bušotine obavlja se :

1. kod vertikalnih bušotina dubine veće od 200 m na svakih 100 m dubine;

2. kod kosih i horizontalnih bušotina na svakih 50 m dubine.

Članak 55.

Kakvoća mineralne sirovine u ležištu određuje se analiziranjem uzoraka.

Za svako ležište ili njegov dio određuje se putem optimalnih metoda
(eksperimentalno, iskustveno ili na osnovi propisa) način uzimanja uzoraka.

Članak 56.

Kakvoča mineralne sirovine određuje se kemijskim sastavom te određivanjem
fizičko-kemijskih, fizičko-mehaničkih i drugih svojstava u skladu s propisanim
standardima.

Rezultati ispitivanja mineralne sirovine iskazuju se za korisnu supstanciju
u prirodnom stanju.

Prostorna masa određuje se u prirodnom stanju za svaku vrstu - tip mineralne
sirovine za koju se posebno proračunavaju rezerve

Članak 57.

Tehnološka ispitivanja mineralne sirovine obavljaju se na reprezentativnim
uzorcima.

Za rezerve kategorija A i B tehnološka svojstva mineralne sirovine utvrđuju
se u laboratorijskom ili poluindustrijskom opsegu ispitivanja. Slučajevi
u kojima se tehnološka ispitivanja mineralne sirovine obavljaju u industrijskom
opsegu utvrđeni su posebnim kriterijima za pojedine čvrste mineralne sirovine
(čl. 77. do 143.). Ako je za neko rudno tijelo izvršeno tehnološko ispitivanje
mineralne sirovine u industrijskom ili poluindustrijskom opsegu i u praksi
potvrđeno da između njega i ostalih rudnih tijela u istom ležištu nema
bitnih razlika, za ostala rudna tijela u istom ležištu dovoljno je obaviti
tehnološka ispitivanja u laboratorijskom opsegu.

Za rezerve kategorije C, tehnološka svojstva mineralne sirovine utvrđuju
se u laboratorijskom opsegu ispitivanja.

Ako je u ležištu odnosno rudnom tijelu zastupljeno više prirodnih tipova
i vrsta mineralnih sirovina, tehnološka ispitivanja se obavljaju. u pravilu,
za svaki tip posebno.

III-2.1. Kategorizacija rezervi vrstih mineralnih sirovina

Članak 55.

Prema stupnju istraženosti i stupnju poznavanja kakvoće, rezerve mineralnih
sirovina razvrstavaju se u kategorije A, B, C1, C2, D1 i D2.

Rezerve čvrstih minerainih sirovina razvrstavaju se u kategorije A,
B i C, prema zajedničkim kriterijima i uvjetima (čl. 50. do 75.) i prema
posebnim kriterijima i uvjetima za pojedine Čvrste mineralne sirovine navedenim
u čl. 77 do 143. ovoga pravilnika.

Članak 59.

U A-kategoriju uvrštavaju se rezerve ćvrstih mineralnih sirovina kod
kojih su:

1. na temelju neposrednih opažanja, obavljenih istražnih rudarskih radova
ili istražnih bušenja, potpuno upoznati: ležišni uvjeti, zalijeganje, prostiranje,
velićina, oblik i građa ležišta sve korisne mineralne supstancije i njihov
međusobni odnos i prostorna razmještenost;

2. potpuno utvrđena kakvoča i tehnološka svojstva za njihovo oplemenjivanje
i preradu;

3. potpuno utvrđeni prirodni tipovi te njihov međusobni odnos i prostorni
razmještaj;

4. detaljno okontureni i izdvojeni jalovi dijelovi u okviru rudnih tijela;

5. utvrđeni tektonski, hidrogeološki, inženjersko-geološki i drugi prirodni
uvjeti u opsegu koji omogućuje izbor metode eksploatacije.

Za rezerve kategorije A nije dozvoljena ekstrapolacija.

Članak 60.

U B-kategoriju uvrštavaju se rezerve mineralne sirovine kod kojih su:

1. na temelju neposrednih opažanja, obavljenih istražnih rudarskih radova
ili istražnih bušenja upoznati i utvrdeni: ležišni uvjeti, zalijeganje,
prostiranje, veličina, oblik i grada ležišla korisne mineralne supstancije
i njihov medusobni odnos i prostorni razmještaj;

2. utvrđene značajke i osnovna tehnološka sbojstva za njihovo oplemenjivanje
i preradu;

3. utvrđeni prirodni tipovi i industrijske vrste mineralnih sirovina
i zakonitosti njihova razmještaja;

4. utvrđeni odnosi i karakter nerudnih dijelova u okviru rudnog tijela
bez potanko utvrđenih njihovih granica;

5. utvrđeni tektonski, hidrogeološki, inženjersko geološki i drugi prirodni
uvjeti u opsegu koji omogućuje dobivanje osnovnih elemenata za izbor metode
eksploatacije.

Za rezerve kategorije B dozvoljena je, pod određenim uvjetima, ekstrapolacija.
Stupanj dozvoljene ekstrapolacije određen je odredbama članka 72. ovoga
pravilnika.

Članak 61.

U C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve mineralne sirovine kod kojih su:

1. upoznati ležišni uvjeti, zalijeganje i prostiranje, oblik i grada
ležišta, korisna mineralna supstancija i njezin prostorni razmještaj ;

2. utvrđene značajke i tehnološka svojstva za njihovo oplemenjivanje
i preradu;

3. utvrđeni tipovi i industrijske vrste mineralne sirovine;

4. razjašnjeni tektonski hidrogeološki, inženjersko-geološki i drugi
prirodni uvjeti za njihovu eksploataciju.

Za rezerve kategorije C dozvoljena je, pod određenim uvjetima, ekstrapolacija.
Stupanj dozvoljene ekstrapolacije određen je odredbama članka 72. ovoga
pravilnika.

Članak 62.

U C2-kategoriju uvrštavaju se perspektivne rezerve mineralnih sirovina
čiji su uvjeti zalijeganja, veličina, oblik i položaj određeni na temelju
geoloških i geofizičkih podataka te djelomično provjereni istražnim radovima
odnosno

određeni analogijom s proučenim dijelovima ležišta. Kakvoća mineralne
sirovine određena je prema pojedinačnim probama uzoraka ili prema podacima
najbližih istraženih ležišta odnosno istraženih dijelova ležišta. Opseg
rezervi kategorije C2 procjenjuje se u okviru geološki povoljnih struktura
i stijenskih kompleks u kojima je koncentrirana mineralna sirovina.

Članak 63.

U D1-kategoriju uvrštavaju se rezerve mineralnih sirovinakojese prognoziraju
na temelju analize općih geoloških uvjeta i usporedbe podataka detaljne
prospekcije, istražnih i eksploatacijskih radova u određenom području.

Rezerve kategorije D1, nalaze se u neistraženim dijelovima poznatih
ležišta (u pretpostavljenim novim rudnim tijelima, horizontima, dijelovima
rudnih polja i dr.).

Članak 64.

U D2-kategoriju uvrštavaju se rezerve mineralnih sinvina koje su pretpostavljene
na osnovi podataka o geološkom razvoju i specifičnostima geološke građe
određenog područja, koji su dobiveni kompleksnim geološkim, geofizičkim
i geokemijskim istraživanjima i ispitivanjima te analizom litološko-stratigrafskih,
mineralno-petrografskih, strukturno-tektonskih paleogeografskih i drugih
faktora koji određuju uvjete lokalizacije orudnjenja mineralne sirovine.
Kategoriji D2 pripadaju pretpostavljene rezerve, područja (oblasti, rajona,
formacije, bazena,magimatskog masiva ili kompleksa) na kojima su otkrivena
ležištali pojave određen mineralne sirovine, a i područja nakojima nisu
otkrivenani ležišta ni pojave mineralne sirovine, ali se njihovo postojanje
može pretpostaviti.

Članak 65.

Rezerve kategorija D1 i D2 razlikuju se od rezervii kategorije C2 po
tome što su za rezerve kategorija D1 i D2 parametri za ocjenu (pružanja
i debljine, veličine, tipa, srednjeg sadržaja korisne komponente i dr.)
pretpostavljeni i određeni posredno.

III-2.2. Klasifikacija rezervi čvrstih mineralnih sirovina

Članak 66.

Rezerve mineralnih sirovina kategorija A, B i C, ovisno o mogućnostima
njihove eksploatacije, razvrstavaju se u bilančne i lzvanbilančne rezerve.

Rezerve mineralnih sirovina kategorija C2, D1 i D2 smatraju se potencijalnim
i ne razvrstavaju se u klase (bilančne i izvanbilančne).

Članak 67.

U bilančne rezerve mineralnih sirovina uvrštavaju se utvrđene mase mineralnih
sirovina u ležištu koje se postojećom tehnikom i tehnologijom eksploatacije
i prerade mogu rentabilno koristiti.

Stupanj rentabilnosti eksploatacije i prerade bilančnih rezervi mora
biti u skladu s općeprihvačenim gospodarskim i društvenim kriterijima,
a može biti različit za različite genetske i industrijske tipove ležišta
istih mineralnih sirovina ovisno o prirodnim, tehničko-eksploatacijskim
regionalnim i drugim činiteljima.

Pri ocjenjivanju stupnja rentabilnosti eksploatacije i prerade bilančnih
rezervi, u određenim slučajevima, mogu se upotrebljavati i metode analogije.

Članak 68.

Pri utvrđivanju bilančnih rezervi osnovne mineralne sirovine utvrđuju
se i sve prateće mineralne komponente u ležištu, koje se na suvremenoj
razini znanosti i tehnike mogu rentabilno koristiti, a eventualno i određene
mineralne sirovine koje se nalazi u podini i krovini ležišta ili bokovima
rudnih tijela, a mogu se ekonomično upotrebljavati.

Na temelju proračunatih bilančnih rezervi mineralnih sirovina, smanjenih
za gubitke pri eksploataciji, utvrđuju se eksploatacijske rezerve.

Članak 69.

U izvanbilančne rezerve čvrstih mineralnih sirovina uvrštavaju se mase
mineralnih sirovina u ležištu koje se postoječom tehnikom i tehnologijom
eksploatacije i prerade ne mogu rentabilno eksploatirati te mineralna sirovina
u zaštitnim stupovima i završnim kosinama površinskih kopova.

Članak 70.

Bilančne rezerve mineralnih sirovina utvrđuju se tehničko-ekonomskom
ocjenom. Tehničko-ekonomska ocjena obuhvaća analizu osnovnih faktora, od
kojih su najznačajniji ovi:

1. geološki faktori: tip ležišta, stupanj koncentracije rezervi i morfološke
karakteristike rudnih tijela;

2. genetski faktori (utvrdivanje potencijalnosti ležišta i njegova šireg
područja);

3. tehničko-eksploatacijskl faktori (opći uvjeti buduće eksploatacije,
hidrogeološki i inženjersko-geološki uvjeti, plinonosnost, geomehaničke
karakteristike i dr.);

4. tehnološki faktori (tehnološki tip rude, osnovni uvjeti oplemenjivanja
i prerade mineralne sirovine, mogućnost kompleksnog tretmana mineralnih
sirovina, mogućnost supstitucije i dr.);

5. regionalni faktori (transportni uvjeti, reljef područja, klimatski
uvjeti, uvjeti opskrbe vodom i energijom, opće gospodarske karakteristike
područja i dr.);

6. tržišni faktori (opći uvjeti ponude i potražnje određene mineralne
sirovine, cijene. njihova perspektiva i dr.);

7. društveno-gospodarski faktori (ekonomsko značenje određene mineralne
sirovine za određeno područje i zemlju, njezino strategijsko značenje,
utjecaj eksploatacije mineralne sirovine na okolište mogućnost rekultiviranja
zemljišta poslije završene eksploatacije).

Članak 71.

Utjecaj faktora navedenih u članku 70. ovoga pravilnika na utvrđivanje
bilančnih rezervi mineralnih sirovina iskazuje se naturalnim i vrijednosnim
pokazateljima.

Naturalni su pokazatelji: količina rezervi, srednji sadržaj korisne
komponente, minimalni ekonomski sadržaj mineralne sirovine, minimalna debljina
ležišta. kapacitet postrojenja za preradu mineralnih sirovina s godišnjom
proizvodnjom koncentrata, iskorištenje mineralne sirovine pri oplemenjivanju
i dr.

Vrijednosni su pokazatelji: troškovi istraživanja, proizvodnje, oplemenjivanja
i prerade mineralne sirovine, transportni troškovi, ukupne investicije
potrebne za izgradnju rudnika, postrojenja za preradu mineralnih sirovina
i sličnih objekta, specifične investicije i dr.

Na temelju naturalnih i vrijednosnih pokazatelja obavlja se ekonomska
klasifikacija rezervi i utvrđuje vrijednost ležišta (ne uzimajuči u obzir
vremenski faktor).

Na temelju svih pokazatelja i proračunate rentabilnosti, utvrđuje se
bilančnost rezervi mineralne sirovine.

Za utvrđivanje određenih faktora i pokazatelja tehničko-ekonomske ocjene
može se upotrebljavati i metoda analogije.

Kompletna tehničko-ekonomska ocjena obavlja se samo za ležišta u eksploataciji.
U ostalim slučajevima, pojedini faktori i pokažatelji tehničko-ekonomske
ocjene imat će orijentacijski karakter, ovisno o stupnju istraženosti i
poznavanju ležišta te njegovoj veličini i raspolaganju tehničko-ekonomskim
parametrima.

III-2.3. Proračunavanje rezervi čvrstih mineralnih sirovina

Članak 72.

Rezerve čvrstih mineralnih sirovina proračunavaju se primjenom optimalnih
metoda koje osiguravaju dovoljnu točnost proračuna. Posebno se mora voditi
računa o obliku i veličini ležišta odnosno rudnog tijela, karakteru promjenljivosti
pojedinih parametara pa i o tome kako je rudno tijelo obuhvaćeno istražnim
radovima (raspored, gustoča, vrsta istražnih radova i dr.).

Pri proračunavanju rezervi ležišta jednostavne građe i ujednaćenog sastava
dopuštena je ekstrapolacija za rezerve kategorija B i C1 pod uvjetom da
se ekstrapolacijom izračunate rezerve bočno nastavljau na utvrđene rezerve
iste ili više kategorije.

U kategoriju B uvrštavaju se i rezerve mineralne sirovine dobivene ekstrapolacijom
izvan utvrđenih kontura A i B kategorije, najviše do 25% maksimalnih udaljenosti
između istražnih radova propisanih za odgovarajuču sirovinu B kategorije,
ako to dopuštaju karakteristike ležišta.

U kategoriju C uvrštavaju se rezerve mineralne sirovine dobivene ekstrapolacijom
izvan utvrđenih kontura A, B i C kategorija, najviše od 25% maksimalnih
udaljenosti između istražnih radova propisanih za odgovarajuču sirovinu
C1, kategorije, ako to dopuštaju karakteristike ležišta.

Članak 73.

Najveća dopuštena greška parametara pri utvrđivanju rezervi kategorija
A, B i C1 iznosi:

```
_________________________________________
Kategorija      Dopuštena greška%
_________________________________________
A                       +- 10
B                       +- 20
C                       +- 40
_________________________________________

```

Ako postoji sumnja da su u obračunu rezervi proračunati parametri, metode
ispitivanja, kemijske i druge analize nedovoljno točni, dobiveni se podaci
mogu korigirati popravnim koeficijentima.

Popravni se koeficijenti mogu odnositi na sadržaj korisnih i štetnih
komponenti, prostornu masu, vlažnost, površinu, volumen rudnog tijela i
dr.

III-2.4. Elaborat o rezervama čvrstih mineralnih sirovina

Članak 74.

Proračunate rezerve mineralnih sirovina i njihova kategorizacija i klasifikacija
prikazuju se elaboratom o rezervama koji sadrži:

1. tekstovni dio;

2. grafičku dokumentaciju;

3. dokumentacijski materijal.

Tekstovni dio elaborata iz stavka 1. točka 1. ovoga članka sadrži:

a) uvod;

b) opći dio i to:

1. zemljopisno-gospodarske karakteristike područja;

2. morfološko-hidrogeološke i klimatske prilike područja:

3. historijat i geološko-ekonomske karakteristike prijašnjih istraživanja
područja i postignute rezultate;

4. geološke karakteristike šireg područja;

c) geološke karakteristike ležišta i to:

1. geološku građu ležišta;

2. opis ležišta;

3. genezu ležišta;

4. tektoniku ležišta;

5. hidrogeološke karakteristike ležišta;

6. inženjersko-geološke karakteristike ležišta;

d) istražne radove, i to:

1. metode istraživanja;

2. opis istražnih radova:

3. analizu ostvarene efektivnosti istraživanja;

e) određivanja kakvoće mineralne sirovine, i to:

1. metode uzorkovanja;

2. rezultate laboratorijskih ispitivanja;

3, proračun srednjeg sadržaja korisne mineralne sirovine i koeficijenta
varijacije;

4. analizu mogućnosti i uvjeta oplemenjivanja i prerade mineralne sirovine;

f) proračun rezervi, i to:

1. metode proračunavanja rezervi;

2. postupka proračunavanja rezervi;

3. prikaz popravnih koeficijenata;

4. tablični pregled ukupnih i eksploatacijskih rezervi;

g) tehničko-ekonomsku ocjenu, i to:

1. geološke, genetske, tehničko-eksploatacijske tehnološke, regionalne,
tržišne i društveno-gospodarske faktore;

2. naturalne i vrijednosne pokazatelje;

3. gospodarsko-vrijednosnu ocjenu ležišta;

h) zaključak;

1) popis upotrijebljene literature i dokumentacije.

Grafička dokumentacija elaborata iz stavka 1. točka 2. ovoga članka
sadrži:

1. preglednu zemljopisnu kartu mjerila do 1:100.000 s prikazanim istražnim
prostorom odnosno eksploatacionim poljem;

2. geološku kartu mjerila do 1:100.000;

3. geolosku kartu ležišta mjerila do 1:1.000;

4. geološke profile ležišta mjerila do 1:1.000 iznimno do 2.500;

5. geološke profile istražnih bušotina s rezultatima uzorkovanja, mjerila
do 1:500;

6. pregledne i detaljne karte ispitivanja geofizičkim, geokemijskim
i drugim metodama;

7. situacijski plan površinskih i jamskih radova, mjerila do 1:1.000
iznimno do 2.500;

8. geološku kartu horizonata, mjerila do 1:1.000 iznimno do 2.500;

9. karte površine blokova ili profila za proračun rezervi, mjerila do
1:1.000;

10. karte uzorkovanja, mjerila do 1:2.500.

Dokumentacijski materijal elaborata iz stavka 1. točka 3. ovoga članka
sadrži:

1. rezultate kemijskih analiza mineralne sirovine;

2. rezultate određivanja prostorne mase mineralne sirovine;

3. rezultate mineraloških i drugih ispitivanja;

4. rezultate laboratorijskog, poluindustrijskog ili industrijskog ispitivanja
prerade i primjene mineralne sirovine (opis postupka, normative utrošenog
materijala, opis sheme tehnološkog postupka, bilancu masa i dr.);

5. rezultate inženjersko-geoloških, geomehaničkih i drugih istraživanja
koji utjeću na uvjete eksploatacije;

6. tablice rezervi za svaki proračunati dio ležišta ili cijelo ležište;

7. rekapitulaciju rezervi po kategorijama, klasama i kvaliteti;

8. ispunjene obrasce broj 1, 2. i 5.

Članak 75.

Elaborat o rezervama, osim sadržaja iz članka 74. ovoga pravilnika,
sadrži:

1. naslovnu stranicu na kojoj je dan puni naziv poduzeča odnosno samostalnog
poduzetnika koji je obavio istraživanje i proračun rezervi, naziv ležišta,
eksploatacionog polja ili istražnog prostora, vrijeme i mjesto izrade elaborata.

2. potpis odgovornih osoba poduzeća odnosno samostalnog poduzetnika,
ovjeren pećatom;

3. ime i potpis ovlaštene stručne osobe za izradu elaborata, imena i
potpise sudionika u izradi elaborata;

4. sadržaj elaborata s popisom priloga.

III-2.5. Evidencija o rezervama čvrstihmineralnih sirovina

Članak 76.

Poduzeća i samostalni poduzetnici koji se u okviru svoje djelatnosti
bave istraživanjem ili eksploatacijom čvrstih mineralnih sirovina dužni
su ustanoviti i voditi knjigu evidencije o rezervama mineralnih sirovina
(u nastavku teksta "knjiga evidencije") na obrascima broj 1,
2. i 5.

III-3. Posebni kriteriji ze utvrđivanje i razvrstavanje rezervi pojedinih
vrstih mineralnih sirovina u kategorije i klase

III-3.1. Ugljen

Podjela ležišta ugljena na skupine i podskupine

Članak 77.

Prema složenosti geološke grade, stupnju tektonske poremečenosti te
promjenljivosti slojeva ugljena (morfologije, debljine i kvalitete) ležišta
ugljena razvrstavaju se u skupine i podskupine.

Prema složenosti geološke grade ležišta ugljena razvrstavaju se u tri
skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta ugljena karakterizirana jednostavnom
geološkom građom s horizontalnim ili blago nagnutim slojevima do 15";

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta ugljena karakterizirana složenijom
geološkom građom sa slojevima nagnutim više od 15" i mjestimice ispresijecana
rasjedima;

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta ugljena karakterizirana vrlo
složenom geološkom građom jako naborana, rasjednuta i ćesto razlomljena
na manje blokove.

Prema promjeni debljine i kakvoće slojeva ugljena svaka skupina ležišta
iz stavka 2. ovoga članka dijeli se na tri podskupine ležišta:

1. u prvu podskupinu uvrštavaju se ležišta karakterizirana postojanom
debljinom i kakvoćom ugljena, odnosno malom promjenljivošću slojeva ugljena
na večem prostranstvu u ležištu;

2. u drugu podskupinu uvrstavaju se ležišta karakterizirana većom promjenljivošću
slojeva koji uglavnom ne gube svoju proizvodnu debljinu i kakvoču;

3. u treću podskupinu uvrštavaju se ležišta karakterizirana velikom
promjenljivošću ugljenih slojeva odnosno nepostojanom debljinom slojeva
koji mogu na relativno kratkoj udaljenosti izgubiti svoju proizvodnu debljinu
ili kakvoću.

Istraživanje ležišta ugljena

Članak 78.

Ležišta ugljena istražuju se prema odredbama članaka 52. do 54. ovoga
pravllnika pri ćemu se istražna bušenja ili istražni rudarski radovi za
utvrđivanje i razvrstavanje rezervi ugljena kategorija A, B i C1 obavljaju
u okviru najvećih udaljenosti koje, za pojedine podskupine u okviru skupina
ležišta, iznose:

Tablica 1

```
_________________________________________________________________________________
                                        Najveće udaljenosti između istražnih radova u m
Skupine i               A-kategorija                    B-kategorija                    C-kategorija
podskupine              smjerom pravcem smjerom pravcem smjerom pravc.
ležilšta                        nagiba          pružnja         nagiba          pružanja        nagiba          pružan.
_________________________________________________________________________________
prva skupina
I podskupina            250             250             500             500             1000            1000
II podskupina           175             175             350             350             750             750
III podskupina          125             125             250             250             500             500

druga skupina
I podskupina            175             250             350             500             750             1000
II podskupina           125             175             175             350             500             750
III podskupina          65              125             125             250             250             500

treća skupina
I podskupina            125             250             250             350             500             750
II podskupina           65              125             175             250             350             500
III podskupina u procesu eksploat.                      125             175             175             350
_________________________________________________________________________________

```

U dislokacijskim zonama u ležištu te zonama isklinjavanja slojeva ugljena,
udaljenosti izmedu istražnih radova moraju blti dva puta manje od udaljenosti
danih u tablici 1.

Za ležišta ugljena s površinom večom od 10 km' udaljenosti izmedu istražnih
radova mogu biti i veće od udaljenosti danih u tablici 1, ako se utvrdi
da su te udaljenosti dovoljne za poznavanje ležišta i razvrstavanje rezervi
ugljena u odgovarajuče kategorije.

Određivanje kakvoće rezervi ugljena

Članak 79.

Kakvoća ugljena određuje se prema zajedničkim kriterijima navedenim
u čl. 55 do 57 ovoga pravilnika pri ćemu za određivanje kakvoće ugljena
rezervi kategorija A, B i C1 mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. da se određivanje kakvoće ugljena u ležištu obavlja ispitivanjem
fizičko-kemijskih i tehnoloških svo)stava ugljene tvari na uzorcima dobivenim
sustavnim uzimanjem uzoraka iz ugljenog sloja;

2. da se gustoča uzimanja uzoraka ugljena određuje ovisno o načinu istraživanja
i o promjenljivosti sloja ugljena;

3. da se i iz jalovih proslojaka u ugljenom sloju, koji se pri masovnoj
eksploataciji ne mogu odstraniti, uzimaju uzorci radi određivanja njihove
volumne mase i litološkog sastava;

4. da se na uzetim uzorcima ugljena, odnosno ugljenog sloja; načine
odgovarajuća kemijska ispitivanja;

5. da se za rezerve kategorije A na reprezentativnom uzorku ugljena
načine petrografske analize i analize sadržaja ksilita, a na reprezentativnom
uzorku ugljenog sloja imedijatna analiza te ispitivanje meljivosti, plamišta,
sastava pepela i tališta pepela.

Na temelju parametara iz tehničke analize odnosno podataka o ukupnoj
vlazi, toplinskoj vrijednosti ugljena bez vlage i pepela, hlapivim tvarima,
izgledu i svojstvima koksnog ostatka, ugljen se razvrstava u slijedeće
vrste:

Tablica 2

```
_______________________________________________________________________________
                Ukupna  Donja toplinska Hlapive
Vrsta           vlaga u         vrijednost bez          tvari u         Koksni          Simbol
ugljena         %               vlage i pepela u        %               ostatak         uglj.
                                kJ/kg
_______________________________________________________________________________
lignit          više od 40      23.000-25000            -               prah            L
smedi           30-40           25.000-26.000           -               prah            P
(mrki) lignit
_______________________________________________________________________________
smed            10-30           26.000-30,000           -               prah            S
(mrki) lignit
_______________________________________________________________________________
kameni          manje                                                   praškast
dugoplameči     od 10           30.000-31.500           40              dozrnast        KD
_______________________________________________________________________________
kameni          manje
plinski         od 10           32.500-35.000           32 do 40        stopljen        KP1
_______________________________________________________________________________
Kameni  manje           34.000-35,000           do 32           staljen,                KM
masni           od 10                                                   porozan
_______________________________________________________________________________
kameni          manje           34,000-35,000           18 do 26        staljen         KK
koksni          od 10
_______________________________________________________________________________

```

Za istraživana ležište mora se, prema parametrima danim u tablici 2
odrediti vrsta ugljena.

Kategorizacija rezervi ugljena

Članak 80.

Za razvrstavanje rezervi ugljena u kategorije A, B i C uz uvjete iz
članaka 58. do 61. te uvjeta iz članka 72. ovoga pravilnika, mora biti
udovoljeno i slijedećim posebnim uvjetima:

1. rezerve ugljena kategorije A smatraju se dokazanim, ako su istražene
bušotinama prema mreži u tablici 1 s tim što ugljeni sloj mora biti na
jednom karakterističnom mjestu presjećen rudarskim radom od krovine do
podine, radi uzimanja uzoraka za kompleksna ispitivanja kvalitete ugljena;

2. rezerve ugljena kategorije B i C, smatraju se dokazanim ako su istražene
i samo istražnim bušotinama prema mreži u tablici 1.

III-3.2 Bituminozne i uljne stijene

Podjela ležišta bituminoznih i uljnih (kerogenih) stijena na skupine
i podskupine

Članak 81.

Prema veličini i geološkoj složenosti ležišta bituminoznih i uljnih
stijena razvrstvaju se u tri skupine:

1. u prvu se skupinu uvrštavaju ležišta bituminoznih i uljnih stijena
jednostavne geološke građe, horizontalnih ili blago nagnutih slojeva, do
15", i s rezervama većim od 20.10' tona;

2. u drugu se skupinu uvrštavaju ležišta bilunkinoznih i uljnih stijena
složene geološke građe, djelomičo poremečena rasjedima i podijeljena na
veče samostalne blokove slojeva nagiba načelno od 15" do 45' i s rezervama
većim od 20.10' tona;

3. u treću se skupinu uvrštavaju ležišta bituminoznih i uljnih stijena
vrlo složene geološke građe, zahvačena izrazitim radijalnim i tangencijalnim
deformacijama, podijeljena rasjedima na više manjih samostalnih blokova,
deniveliranih i različito orijentiranih, slojeva nagnutih više od 45 ili
ležlšta s rezervama manjim od 20.10' tona.

Prema promjenjivosti debljine i kakvoče bituminoznih i uljnih stijena
svaka od skupina ležišta iz savka 1. ovoga članka dijeli se na tri podskupine:

1. u prvu podskupinu uvrššvaju se ležišta postojane debljine i kakvoće
na cijelom prostoru ležišta;

2; udrugupodskupinu uvrštavaiu se ležišta srednje promjenjljivosti debljine
i kakvoće;

3. u treču podskupinu uvrštavaju se ležišta velike promjenjljivosti
debljina i kakvoče.

Debljina slojeva bituminoznih i uljnih stijena za sve skupine i podskupine
iz stavaka 1. i 2. ovoga lanka može biti: mala od 1,00 do 10,00 m, srednja
od 10,00 do 30,00 m i velika više od 30,00 m.

Istraživanje ležišta bituminoznih i uljnih stijena

Članak 82.

Ležišta bituminoznih i uljnih stijena istražuju se bušačim i rudarskim
istražnim radovima prema odredbama članaka 52. do 54. ovoga pravilnika,
pri čemu se istražni radovi (bušenje i rudarski radovi) za utvrdivanje
i razvrstavanje rezervi kategorija A, B i C1 izvode u okviru najvećih udaljenosti
koje za pojedine skupine i podskupine iznose.

Određivanje kakvoće bituminoznih i uljnih stijena

Članak 83.

Kakvoča bituminoznih i uljnih stijena određuje se prema zajedničkim
kriterijima navedenim u člancima 55. do 57. ovoga pravilnika, pri ćemu
se za određivanje kakvoće bituminoznih i uljnih stijena uvrštenih u kategorije
A, B i C1 mora obaviti:

1. pri istražnim:rudarskim radovima uzimanje uzoraka bituminoznih i
uljnih stijena metodom brazde, i to: u smjernim hodnicima duljina brazda
iznosi najmanje 3 m, a uzorci se u uzimaju u razmacima od 20 m. U prečnim
hodnicima uzimaju se uzorci duž cijele duljine hodnika s tim što se srednji
uzorak (kompozit) uzima zajedno s jalovim proslojcima tanjim od 0,10 m
u intervalima do 0,50 m. Jalovi materijal, kao proslojak u bituminoznoj
i uljnoj stijeru odbacuje se kod uzimanja uzoraka, ako je deblji od 0,10
m, a korisna se debljina za toliko umanjuje;

2. u istražnim bllšotinama kompletno uzimanje uzoraka bituminoznih i
uljnih stijena (zajedno s tankim do 0.10 m jalovim proslojcima) po manevrima
(dužini jezgrene cijevi). i srednji uzorak (kompozit) uzima se u intervalima
do 1,00 m, ako je bituminozna stijena homogena. Jalovi proslojci deblji
od 0,10 m odbacuju se kod uzimanja uzoraka, Jalovi proslojci deblji od
0,10 m odbacuju se kod uzimanja uzoraka, a korisna se debljina za toliko
umanjuje;

3. odgovarajuča karotaža u svim istražnim bušotinama;

4. utvrđivanje genetskog tipa bituminožnih i kiljnih stijena prema podrijetlu
i sastavu organske,ustupnju metamorfizma;

5. utvrđivanje kakvoće i tehnoloških svojstava bituminoznih i uljnih
stijena i to:

a) petrografskog sastava;

b) postotnog sadržaja organske tvari;

c) sadržaja smole ili ulja;

d) sadržaja ukupne vlage;

e) sadržaja sumpora;

f) toplinske vrijednosti;

g) sastava i tipa kerogena;

h) postojanja rijetkih elemenata;

i) postojanja radioaktivnih elemenata u bituminoznim i uljnim te okolnim
stijenama;

j) kemijskog sastava pepela bituminoznih i uIjnih stijena: SiO2, Fe2O2,
Ca0, Mg0, K2O, Na2O, P2O5, SO2 i drugih primjesa, te taljivost pepela;

k) postojanje plina u bituminoznim i uljnim stijenama, njegov komponentni
sastav, volumna masa i toplinska vrijednost;

l) industrijske klasifikacije bituminoznih i uljnih stijena po skupinama
(energetska, plinsko-kerogenska, energetsko-kemijska);

m) uoprabivost pepela u cementnoj i građevnoj industriji.

Kategorizacija rezervi bituminoznih i uljnih stijena

Članak 84.

Za uvrštavanje rezervi bituminoznih i uljnih stijena u kategorije A,
B i C1 uz uvjete iz članaka 58. do 61. te uvjeta iz članka 72. ovoga pravilnika
mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. za kategorlju A:

- za prvu skupinu ležišta rezerve bituminoznih i uljnih stijena smatraju
se dokazanim, ako su istražene bušotinama prema mreži u tablici 3 za pojedine
podskupine u prvoj skupini ležišta s tim što bituminozne i uljne stijene
moraju biti istražene rudarskim radom najmanje na jednom karakterističnom
mjestu;

- za drugu i treću skupinu ležišta rezerve bituminoznih i uljnih stijena
smatraju se dokazanim ako su istražene bušotinama ili rudarskim radovima
prema mreži u tablici br. 3 za pojedine podskupine u drugoj i trećoj skupini
ležišta;

- tehnološka svojstva moraju biti utvrđena ispitivanjem u poluindustrijskom
opsegu;

2. za kategoriju B:

- za prvu skupinu ležišta rezerve bituminoznih i uljnih stijena smatraju
se dokazanim, ako su istražene bušotinama prema mreži u tablici 3;

- za drugu i treću skupinu ležišta rezerve bituminoznih i uljnih stijena
smatraju se dokazanim ako su istražene bušotinama ili rudarskim radovima
prema mreži u tablici 3.

3. za kategoriju C1:

- za prvu, drugu i treću skupInu ležišta rezerve bituminoznih stijena
smatraju se dokazanim ako su istražene bušotinama prema mreži u tablici
3.

III - 3.3. Boksiti

Podjela ležišta boksita na skupine

Članak 85.

Prema strukturno-morfološkim značajkama, velićini i ekonomskom značenju,
ležišta boksita razvrstavaju se u četiri skupine;

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta boksita koja imaju određnu stratigrafsku
razinu, površinu veću od 40.000 m (duljina pružanja pomnožena duljinom
zalijeganja), nepravilnu slojevitost i prosjećnu debljinu veću od 1,8 m,
a i ležišta otkrivena erozijom s površinom većom od 40.000 m;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta boksita koja imaju određenu
stratigrafsku razinu, površinu od 10.000 do 40.000 m', nepravilnu slojevitost
i prosječnu debljinu veću od 1.8 m, a i ležišta otkrivena erozijom ako
udovoljavaju uvjetima navedenim za uvrštavanje u drugu skupinu ležišta;

3. u treću skupinu uvrštavaju. se ležišta boksita koja imaju određenu
stratigrafsku razinu. površinu od 2.000 do 10.000 m', gnjezdasto-lečast
oblik i prosjećnu debljinu veću od 0,5 m a i ležišta otkrivena erozijom
udovoljavaju uvjetima navedenim za uvrštavanje u treću skupinu ležišta;

4. u četvrtu skupinu uvrštavaju se ležišta boksita koja imaju određenu
stratigrafsku razinu, površinu manju od 2.000 m', nepravilan oblik (gnijezda
ili leče) i prosjećnu debljinu veću od 0,5 m, a i ležišta otkrivena erozijom
ako udovoljavaju uvjetima navedenim za utvrštavanje u četvrtu skupinu ležišta,
te sva detritična ležišta boksita.

Istraživanje ležišta boksita

Članak 86.

Ležišta boksita istražuju se prema odredbama članaka 52. do 54. ovoga
pravilnika, s tim što za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija
A, B i C1 najveće udaljenosti izmedu istražnih radova, za pojedine skupine
ležišta, iznose:

Tablica 4.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
_______________________________________________________________________________

Prva                    40                      80                      160
druga                   20                      40                      80
treća                   10                      20                      40
četvrta                 5                       10                      20
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće rezervi boksita

Članak 87.

Kakvoća rezervi boksita određuje se prema odredbama članaka 55. do 57.
ovoga pravilnika, s tim što za određivanje kakvoće rezervi kategorija A,
B i C, mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. da se uzimaju uzorci iz istražnih rudarskih radova u razmacima do
5 m neprekinuto, ovisno o stupnju ravnomjernosti rasporeda korisnih i štetnih
komponenata te veličini ležišta;

2. da se odredi srednji sadržaj korisnih i štetnih komponenti: Al2O2,
SiO2, Fe2O2, TiO2, Ca0 i gubitak žarenjem (Gž);

3. da se za veća ležišta, a i skupinemanjih ležišta odredi sadržaj:
V, S, P, Pb, Zn, Cu, Ct; 'Mn, Mg, Ga, Ba, Sr, Li i drugih prisutnih elemenata;

4. da se odredi mineralni sastav boksita;

5. da se na temelju izvršenih kemijskih i mineraloških analiza odredi
vrsta boksita prema tablici 5.

```

Tablica 5.
_______________________________________________________________________________
                Vrsta boksita prema kemijskom i mineralnom sastavu
_______________________________________________________________________________
        monohidroksidi          trihidroksidi                   miješani
_______________________________________________________________________________
        gubitak žarenjem                gubitak žarenjem                gubitak žarenjem
        do 15%                  do 27%                  od 15 do 27%
_______________________________________________________________________________
vrsta   Al2O2           SiO2            Al2O2           SiO2            Al2O2           SiO2
_______________________________________________________________________________
1       2               3               4               5               6               7
_______________________________________________________________________________
1       min.            maks.           min.            maks.           min.            maks.
        55              5.5             49              5               51              5.5
_______________________________________________________________________________
2       min.                            min.                            min.
        52              5,5 do 8        47              5 do 8          49              5,6 do 8
_______________________________________________________________________________
3       min.                            min.                            min.
        48              8 do 12 46              8 do 10 48              8 do 14
_______________________________________________________________________________
4       min                             min                             min
        44              12 do 18        45              10 do 12        48              12 do 18
_______________________________________________________________________________
5       ispod           iznad           ispod           iznad           ispod           iznad
        44              18              45              12              48              18
_______________________________________________________________________________

```

Uz brojčanu oznaku vrste boksita stavljaju se slova B, odnosno D, B
+ D, H ili B + H u ovisnosti od mineralskog sastava boksita (B = bemit;
D = dijaspor; H = hidrargilit).

Kategorizacija rezervi boksita

Članak 88.

Rezerve boksita uvrštavaju se u kategorije A, B i C, prema odredbama
članaka 58. do 61. te uvjeta iz članka 72. ovoga pravilnika i prema slijedećim
uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštavaju se rezerve boksita ćije su dimenzije u
ležištu odgovarajuče skupine utvrdene istražnim radovima u granicama najvećih
udaljenosti predvidenih za kategoriju A (tablica 4);

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve boksita čije su dimenzije u
ležištu odgovarajuće skupine utvrdene istražnim radovima u granicama največih
udaljenosti predviđenih za kategoriju B (tablica 4);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve boksita čije su dimenzije u
ležištu odgovarajuče skupine utvrdene istražnim radovima u granicama največih
udaljenosti predvidenih za kategoriju c1 (tablica 4);

III-3.4. Karbonatne sirovine za industrijsku preradu (dolomit, vapnenac
i kreda)

Podjela ležišta dolomite vapnenca i krede na skupine i podskupine

Članak 89.

Prema genetskim značajkama veličini i složenosti oblika; ležišta dolomita,
vapnenca i krede (u nastavku teksta "karbonatne sirovine") razvrstavaju
su četiri skupine;

1. u prvu skupinu uvrštavaju se marnska ijezerska sedimentna ležišta
oblika bankova ili horizoritalnih do blago nagnutih slojeva, srednje debljine
veće od 25 m i veličine iznad 30.000.000 tona rezervi;

2. u drugu skupinu utvrštavaju se marinska i jezerske sedimentna ležišta
i metamorfna ležišta, oblika slojeva, nepravilnih masa; leća i skladova
srednje duljine od 8 do 25 m i velićine od 10.000.000 do 30.000.000 tona
rezervi;

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta oblika slojev nepravilnih masa,
leča, skladova, ili u obliku klastično materijala izgrađenog od karbonatnih
stijena srednje debljine do 8 m, a velićfne od 1.000.000 do 10.000.000
tone rezervi.

4. u četvrtu skupinu uvrštavaju se ležišta nepravilni oblika te ležišta
oblikha leća, ili u obliku klastičnog materi jala izgra8enog od karbonatnih
stifena, srednje debljine ispod 8. metara, a veličine do 1.000.000 tona
rezervi.

Svaka skupina iz stavka 1. ovoga članka; ovisno o ustaljenosti debljine,
tektonskoj poremećenosti, ujednačenost kakvoće i sadržaju štetnih komponenti,
dijeli se na dvije podskupine:

1. u prvu podskupinu uvrštavaju se ležišta karbonatnih sirovina tekstonski
neporemećena i ustaljene debljini (promjenljivost debljine je postupna),
sa sadržajem štetnih komponenti u granicama utvrđenim standardima;

2. u drugu podskupinu uvrštavaju se ležišta karbonatnih sirovina tektonski
poremečena i neujednaćene debljine (promjena debljtne je brza i česta),
s povećanim sadržajem štetnih komponenti (iznad granica dopuštenih standardima).

Istraživanje ležišta karbonatnih sirovina

Članak 90.

Ležišta karbonatnih sirovina istražuju se prema odredbama čl. 52. do
54. ovoga pravilnika, pri ćemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorije
A, B i C1, najveće udaljenosti izmedu istražnih radova (po pravcu pružanja),
za pojedine skupine i podskupine iznose:

Tablica 6.

```
_______________________________________________________________________________
Skupine i                               Najveće udaljenosti izmedu. istraž. rado
podskupine                              va po pravcu pružanja ležišta u m
ležišta                 A-kategorija            B-kategorija            C1-kategorija
_______________________________________________________________________________
prva skupina
I podskupina                    160                     320                     480
II podskupina                   80                      160                     240

druga skupina
I podskupina                    120                     240                     360
II podskupina                   60                      120                     180

treća skupina
I podskupina                    80                      160                     240
II podskupina                   40                      80                      120

Četvrta skupina
I podskupina                    60                      120                     180
II podskupina                   30                      60                      90
_______________________________________________________________________________

```

Pri istraživanju ležišta karbonatnih sirovina mora biti udovoljeno i
slijedećim uvjetima:

1. istraživanja se izvode kombiniranjem raskopa s istražnim bušenjem
ili oknima, iznimno s istražnim rudarskim radovima te neposrednim opažanjem
otvorenih profila;

2. nahorizontalnim ili nagnutim (do 30") ležištima, istražnihe
bušotine okna i raskopi izvode se po kvadratnoj mreži unajvećimudaljenostima
između istražnih radova utvrđenim za pojedine kategorije po skupinama i
podskupinama ležišta (tablica 6);

3. na ležištima koja imaju oblik žica, leča i slojeva s naglbom većim
od 30", istrtažni radovi (bušotine, okna, raskopi) izvode se:

- po pravcu pružanja - na najvećim udaljenostima između istražnih radova
utvrđenim za pojedine kategorije - po skupinama i podskupinama ležišta
(tablica 6);

- smjerom nagiba - do 1/2 na)većih udaljenosti za istraživanje ležišta
po pavcu pružanja (tablica 6).

4. na ležištima gdje se zbog vrlo složene geološke građe istraživanja
izvode istražnim rudarskim radovima (smjerni hodnici, prečni hodnici, uskopi
niskopi) najveće udaljenosti izmedu istražnih radova po kategorijama iznose:

- za A -kategoriju do 40 m;

- za B -kategoriju do 60 m;

- za C1 -kategoriju do 120 m.

Određivanje kakvoće rezervi karbonatnih sirovina

Članak 91.

Kakvoća rezervi određuje se prema odredbama članaka 55. do 57. ovoga
pravilnika, pri ćemu se odredivanje kakvoće rezervi kategorija A, B i C1
mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. uzimanje uzorka, u pravilu, obavlja se metodom brazde (iznimno točkastom
metodom), i to:

a) uzimanje uzorka iz jezgre bušotine i na otvorenim profilima:

- za ležišta prve podskupine (svih skupina) u sekcijama do 2m;

- za ležišta druge podskupine (svih skupina) u sekcijama do 1 m;

b) uzimanje uzorka u istražnim rudarskim radovima, a i na površini terena,
obavlja se za ležišta prve i druge podskupine (svih skupina) u sekcijama
od 2 metra. Uzimanje uzoraka se obavlja kontinuirano - uzorci se uzimaju
jedan iza drugog, bez međurazmaka;

2. djelomične kemijske analize obavljaju se na svakom pojedinaćno uzetom
uzorku određivanjem CaO i MgO;

3. kompletne kemijske analize obavljaju se na kompozitnom uzorku određivanjem
CaO,SiO2, Al2O2, Fe2O2, MgO, SO2, Na2O, Mn0 i P2O5, ovisno o zahtjevima
utvrđenim standardima;

4. kompozitni uzorci sastavljeni su od pojedinačno, po sekcijama, uzetih
uzoraka, i to:

a) za ležišta prve, druge i treće skupine od 10 m pojedinačno uzetih
uzoraka;

b) za ležišta četvrte skupine od 5 m pojedinačno uzetih uzoraka;

5. za svaku vrstu i tip (varijetet) sirovine obavljaju se mineraloško-getrografska,
a prema potrebi rentgenska i diferencijalno-termička ispitivanja te utvrđuje
vlažnost, prostorna masa i kompletna fizičko-mehanička svojstva sirovine
;

6. tehnološka ispitivanja radi utvrđivanja mogučnosti primjene sirovine,
za rezerve kategorija A i B, obavljaju se u laboratorijskom i poluindustrijskom
opsegu, i to:

a) ako sirovina po kvaliteti u prirodnom obliku odgovara odredbama standarda,
ispitivanja se obavljaju u laboratorijskom opsegu;

b) ako sirovina po kvaliteti u prirodnom obliku ne odgovara odredbama
standarda, ispitivanja se obavljaju u poluindustrijskom opsegu.

Kategorizacia rezervi karbonatnih sirovina

Članak 92.

Rezerve karbonatnih sirovina razvrstavaju se u kategorije A, B i C1,
preme odredbama članaka 58. do st 1. članka 72. ovoga pravilnika i prema
slijedećim uvjetima:

1. u A-kategorijuuvrštavaju se rezerve karbonatnih sirovina čije su
dimenzije u ležištu odgovarajuče skupine i podskupine utvrđene istražnim
radovima u granicama najvećih udaljenosti predviđenih za kategoriju A (tablica
6);

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve karbonatnih sirovina čije su
dimenzije u ležištu odgovarajuće skupine i podskupine utvrđene istražnim
radovima u granicama najvećih udaljenosti predviđenih za kategoriju B (tablica
6);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve karbonatnih sirovina čije su
dimenzije u ležištu odgovarajuće skupine i podskupine utvrđene istražnim
radovima, u granicama najvećih udaljenosti predviđenih za kategoriju C1.
(tablica 6).

III-3.5. Barit

Podjela ležišta barita na skupine

Članak 93.

Prema načinu pojavljivanja, veličini i mineralnom sastavu, ležišta barite
razvrstavaju se u šest skupina:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta barita žičnog i slojevitog oblika,
monomineralnog sastava (sadržaj drugih mineralnih komponenti manje od 15%),
s više od 30.000 tona

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta žićnog, slojevitog i lećastog
oblika, monomineralnog sastava te ležišta prve skupine, veličine do 30.000
tona barita;

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta žičnog, slojevitog, lećastog
ili nepravilnog oblika, polimineralnog sastava (sadžaj drugih mineralnih
komponenti veći je od 15%) i s više od 50.000 tona rude barita;

4. u četvrtu skupinu uvrštavaju se ležišta koja imaju oblik i mineralni
sastav kao ležišta treće skupine i veličinu do 50.000 tona rude barita;

5. u petu skupinu uvrštavaju se sekundarna (pretaložena) ležišta koja
se sastoje od odlomaka barita u glinovitim ili drugim površinskim rastresitim
sedimentima s više od 20.000 tona barita;

6. u šestu skupinu uvrštavaju se sekundarna (pretaložena) ležišta istog
sastava kao i ležišta pete skupine veličine do 20.000 tona barita.

Istraživanje ležište barita

Članak 94.

Ležišta barita istražuju se prema odredbama članaka 52. do 54. ovoga
pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija
A, B i C, najveće udaljenosti izmedu istražnih radova, za pojedine skupine
ležišta iznose:

Tablica 7.

```
_______________________________________________________________________________
                        Najveće udaljenosti izmedu istražnih radova u m
        Vrsta           A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
        istraž.
        radova          prav. smjerom           pravcem smjerom pravcem smjerom
                        pruž.   nagiba          pruž.   nagiba          pruž.   nagiba
_______________________________________________________________________________
I bušotine              30      20              60      40              120     80
smjerni hodnic          -       30              -       30              -       60
prečni hodnici          20      -               40      -               80      -
uskopi                  50      -               -       -               -       -

II bušotine             20      20              40      40              80      60
smjerni hodnici -       30              -       30              -       60
prečni hodnici          15      -               30      -               60      -
uskopi                  30      -               -       -               -       -

III bušotine            25      20              50      40              100     80
smjerni hodnici -       30              -       30              -       60
prečni hodnici          15      -               30      -               -       60
uskopi                  30      -               -       -               -       -

IV bušotine             20      20              40      40              80      80
smjerni hodnici -       30              -       30              -       60
prećni hodnici          15      -               30      -               60      -
uskopi                  30      -               -       -               -       -

V bušotine              25      -               50      -               100     -
Okna i raskopi          15      -               30      -               60      -
hodnici i uskopi        25      -               50      -               -       -

VI bušotine             20      -               40      -               80      -
okna i raskopi          15      -               30      -               60      -

```

Određivanje kakvoće rezervi barita

Članak 95.

Kakvoća rezervi barita odreduje se prema odredbama članka 55. do 57.
ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje kakvoće rezervi kategorija A,
B i C1, mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. uzorci za kemijske analize užimaju se u svlm istražnim radovima koji
su okomiti na rudno tijelo sa svakog dužinskog metra;

2. u istražnim radovima po pravcu pružanja ležišta, udaljenosti između
mjesta uzimanja uzoraka iznose:

a) za ležišta prve i druge skupine najviše do 5 m;

b) za ležište treće i četvrte skupine najviše do 2 m;

3. za ležišta pete i šeste skupine, u svakom istražnom radu utvrđuje
se količina barita u rudi;

4. kakvoča se određuje kompletnim i djelomičnim kemijskim analizama,
i to:

a) kompletne kemijske analize obavljaju se na kompozitnim uzorcima,
a djelomične na pojedinaćno uzetim uzorcima;

b) kompozitni uzorci sastoje se najviše od 10 kontinuirano uzetih pojedinačnih
uzoraka odnosno najviše od 10 pojedinačnih uzoraka uzetih iz horizonata;

c) kompletnim kemijskim analizama određuje se BaO, (BaSO4), SrO, SiO2,
Al2O2, Fe2O2, CaO, Mg0, alkalije i gubitak žarenjem (Gž) te Mn i Cu, ako
je barit namijenjen za punila u kemijskoj industriji. Ovisno o mineralnom
sastavu, za ležišta barita treće i četvrte skupine određuju se i druge
komponente;

d) za sve kompozitne uzorke utvrđuju se zapreminske mase barita odnosno
rude barita;

e) djelomičnim kemijskim analizama odreduju se BaO (BaSO,), Fe2O2 i
SiO2.

Kategorizacija rezervi barita

Članak 96.

Rezerve barita razvrstavaju se u kategorije A, B i C1, prema odredbama
članaka 58. do sl. 1 članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedećim uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštavaju se rezervre barita čije su dimenzije uležištu
odgovarajuče skupina utvrđeneu istražnim radovima, u granicama najvećih
udaljenosti predviđenih za kategoriju A. (tablica 7);

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve baritčije su dimenzije u ležištu
odgovarajuče skupine utvrđene istražnim radovima u granicama največih udaljenosti
predviđenih za kategoriju B (tablica 7);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve barita čije su dimenzije u
ležištu odgovarajuče skupine utvrđene za kategoriju C1 (tablica 7).

III-3.6. Kremene sirovine (kremen, kremeni pješčenjaci i rožnaci)

Podjela ležišta kremenih sirovina na skupine

Članak 97.

Prema genetskim značajkama, veličini, obliku i kemijsko-mineralnom sastavu,
ležišta kremenih sirovina razvrstavaju se učetiri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta kremenih pješćenjaka i kvarcita
ujednačene debljine i kemijsko-mineralnog sastava čije rezerve iznose više
od 1.000.000 tona;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta kremenih pješčenjaka, kvarcita,
pegmatitskih žica i leća, ujednačene debljine i kemijsko-mineralnog sastava
čije rezerve iznose od 500.000 do 1.000.000 tona;

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta kremenih pješčenjaka kvarcita,
kremena, rožnaca i pegmatitskih žica i leća neujednađene debljine i promjenljivog
kemijsko-mineralnog sastava čije rezerve iznose od 300.000 do 500.000 tona;

4. u četvrtu grupu uvrštavaju se ležišta kremenih sirovina neujednačene
debljine i izrazito promjenljivog kemijsko-mineralnog sastava kao i ležišta
čije rezerve iznose do

300.000 tona.

Istraživanje ležišta kremenih sirovina

Članak 98.

Ležišta kremenih sirovina istražuju se prema odredbama članaka 52. do
54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija
A, B i C1 najveće udaljenosti izmedu istražnih radova za pojedine skupine
ležišta iznose:

Tablica 8

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       50                      100                     150
II                      40                      80                      120
III                     30                      60                      90
IV                      25                      50                      75
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće rezervi

Članak 99.

Kakvoća rezervi kremenih sirovina određuje se prema odredbama članaka
55. do 57. ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje kakvoće rezervi kategorija
A, B i C1 mora biti udovoljeno i slijedečim uvjetima:

1. sadržaj kremena u sirovini određuje se na osnovi analiza iz uzoraka
uzetih metodom brazde duljine do 2 m;

2. za sve pojedinačne uzorke određuje se SiO2. Ostale komponente određuju
se prema odgovarajučim propisanim standardima, na kompozitnim uzorcima
koji se sastoje od deset pojedinačnih uzoraka.

Kategorizacija rezervi kremenih sirovina

Članak 100.

Rezerve kremenih sirovina razvrstavaju se u kategorije A, B i C1 prema
odredbama članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedećim
uvjetima:

1. U A-kategoriju uvrštavaju se rezerve kremenih sirovina čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
največih udaljenosti predviđenih za kategoriju A (tablica 8). Rezerve kategorlje
A za ležišta I i II skupine utvrđuju se istražnim bušenjem, a za ležišta
III i IV skupine istražnim bušenjem i istražnim rudarskim radovima;

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve kremenih sirovlna čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
maksimalnih udaljenosti previđenih za kategoriju B (tablica 8). Rezerve
kategorije B za ležišta I i II skupine utvrđujuse istražnim bušenjem, a
III i VI skupine istražnim bušenje i istražnim rudarskim radovima;

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve kremenih sirovina čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim bušenjem u granicama
najvećih udaljenosti predviđenih za kategoriju C1 (tablica 8).

III-3.7. Kremeni pijesak i kremeni šljunak

Podjela ležišta kremenog pijeska i kremenog šljunka na skupine

Članak 101.

Ležište kremenog pijeska i kremenog šljunka koja genetski pripadaju
sedimentnom tipu razvrstavaju se prema obliku, veličini i sastavu u tri
skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se slojevita ležišta ujednačene debljine
veča od 3.000.000 tona rezervi;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se slojevita ležišta veličine od 1.000.000
do 3.000.000 tona rezervi;

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta slojevitog, lećastog ili nepravilnog
oblika, neujednačene debljine, veličine manje od 1.000.000 t. rezervi.

Istraživanje ležišta kremenog pijeska i kremenog šljunka

Članak 102.

Ležišta kremenog pijeska i kremenog šljunka se istražuju prema odredbama
članaka 52. do 54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje
rezervi kategorija A, B i C1, najveće udaljenosti između istražnih radova
(istražna bušenja, raskopi, usjeci i okna), za pojedine skupine ležišta,
iznose:

Tablica 9.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       60                      120                     240
II                      50                      100                     200
III                     30                      60                      120
_______________________________________________________________________________

```

Pri istraživanju ležišta istražnim bušenjem mora biti udovoljeno slijedećim
uvjetima:

1. istražno bušenje kroz mineralnu sirovinu izvodi se bez isplake ili
s upotrebom dvostruke sržne cijevi;

2. linijski postotak izvađene jezgre mora iznositi najmanje 85%.

Određivanje kakvoće rezervi kremenog pijeska i kremenog šljunka

Članak 103.

Kakvoća rezervi kremenog pijeska i kremenog šljunka određuje se prema
odredbama članaka 55. do 57. ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje
kakvoće rezervi kategorija A, B i C1 mora biti udovoljeno i slijedećim
uvjetima:

1. uzorci se uzimaju u svim istražnlm radovima (istražno bušenje; raskopi,
usjeci i okna) na udaljenosti 2 do 5 m u zavisnosti od litoloških promjena
i ujednačenosti sastava kremenog pijeska odnosno kremenog šljunka;

2. na svim pojedinačnim uzorcima određuje se kemijski granulometrijski
sastav;

3. kemijskim analizama određuju se sve osnovne (korisnje 1 štetne) komponente,
ovisno o namjeni sirovine za korištenje u industrijske svrhe;

4. pri namjeni sirovine za korištenje u vatrostalnoj industriji, staklarskoj
idustriji, elektroindustriji i građevinarstvu osnovne komponente određuju
se prema važećim propisima i standardima;

5. za specifičnu namjenu sirovine za koju nije propisan standard osnovne
komponente određuju se u skladu sa namjenom;

6. prostorna masa sirovine određuje se za svaki prirodnl tip mineralne
sirovine.

Kategorizacija rezervi kremenog pijeska i kremenog šljunka

Članak 104.

Rezerve kremenog pijeska i kremenog šljunka razvrstavaju se u kategorije
A, B i C1 prema odredbama članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika
te prema slijedećim uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštavaju se rezerve kremenog pijeska i kremenog
šljunka utvrđene istražnim redovima u granicama najvećih udaljenosti predviđenih
za A-kategoriju i određenu skupinu (tablica 9).

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve kremenog pijeska i kremenog
šljunka utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti predviđnih
za B-kategoriju i odredenu skupinu (tablica 9):

3. u C1 -kategoriju uvrštavaju se rezerve kremenog pijeska i kremenog
šljunka utvrđene istražnim radovima u granicama največih udaljenosti predviđenih
za C1-kategorlju i određenu skupinu (tablica 9).

III-3.8. Bentoniti

Podjela ležišta bentonita na skupine

Članak 105.

Prema obliku, veličini, složenosti geološke građe, tektonskoj poremečenosti
i ravnomjernosti raspodjele mineralnlh komponenti, ležišta bentonita razvrstavaju
se u tri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se letišta bentonita slojevitog i lećastog
oblika, postojane debljine i ujednačenog sastava koja postrudnom tektonikom
nisu razlomljena na manje blokove i čije su rezerve veće od 500.000 tona;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta bentonita, koja su:

a) slojevitog i lećastog oblika, postojane debljine i ujednačenog sastava,
s rezervama većim od 500.000 tona i koja su postrudnom tektonikom razlomljene
na blokove, a pojedinačne su rezerve manje od 50.000 tona;

b) slojevitog, lećastog i nepravilnog oblika, promjenljive debljine
i neujednačenog sastava, s rezervama večim od 500.000 tona;

c) slojevitog i lečastog obltka, s rezervama od 200.000 do 500.000 tona;

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta bentonita koja su:

a) slojevitog i lećastog oblika, s rezervama većim od 500.000 tona i
koja su postrudnom tektonlkom razlomljena na blokove, a pojedinane su rezerve
manje od 100.000 tona;

b) slojevitog, lećastog i nepravilnog obllka, promjenljive debljine
i neujednačenog sastava, s rezervama od 200.000 do 500.000 tona;

c) slojevitog, lećastog i nepravilnog oblika, s rezervama do 200.000
tona.

Istraživanje ležišta bentonita

Članak 106.

I.ežišta bentonita istražuju se prema odredbama članaka 52. do 54. ovoga
pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija
A, B i C1 najveće udaljenosti izmedu istražnih radova (bušenje, rudarski
radovi, plitka okna i raskopi), za pojedine skupine ležišta iznose:

Tablica 10.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       50                      100                     200
II                      30                      50                      120
III                     20                      40                      80
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće rezervi bentonita

Članak 107.

Kakvoča rezervi bentonita određuje se prema odredbama članaka 55. do
57. ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje kakvoće rezervi kategorija
A, B i C1 mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. uzorci se uzimaju u svim istražnim radovima, između kojih su največe
udaljenosti jednake največim udaljenostima izmedu istražnih radova utvrđene
za pojedine kategorije rezervi i skupine ležišta u tablici 10;

2. ispitivanje bentonita i određivanje njegove primjenljivosti, izvodi
se:

a) utvrđivanjem mineralno-petrografskih karakteristika, i to:

-petrografskim analizama (petrografskog i granulometrijskog sastava);

- rentgenskim analizama;

- diferencijalno-termičkim analizama;

b) utvrđivanjem fizičko-kemijskih i kemijskih karakteristika, i to:

- za sirove bentonite određuju se prostorna masa i gustoča, granulometrijski
sastav, stupanj bjeline, sposobnost lijepljenja, prisutnost topivih soli,
bubrivost, plastičnost, viskoznost, pH i količina izmjenljivih kationa
te kemijske karakteristike : H2O + H2O - ukupni SiO2, slobodni SiO2, Al2O2,
Fe2O5, Fe0, Ca0, Mg0, Na2O, K2O, Mn0 i S;

- za alkalno aktivirane bentonite određuje se: bubrivost, plastičnost,
viskoznost, filtracija, debljina filtarskog kolaa, pH, sposobnost kationske
izmjene, čvrstoća tijela (za isplaćna svojstva), sposobnost vezivanja,
vatrostalnost, čvrstoća na tlak, čvrstoča na smik, čvrstoća kondenzacijske
zone i propusnost (za ljevarstvo);

- za kiselinski aktivirane bentonite određuje se: sposobnost razbjetjivanja,
kiselost aktivirane gline, brzina fittracije i primjenljivost.

Kategorizacija rezerevi bentonita

Članak 108.

Rezerve bentonita razvrstavaju se u kategorije A, B i C, p.ma odredbama
članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedećim uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštavaju se rezerve bentonita čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
največih udaljenosti predviđenih u kategoriju A (tablica 10);

2: u B-kategorifu uvrštavaju se rezerve bentonita čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predviđenih u kategoriju B (tablica 10);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve bentonita čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skuptne utvrđene istražnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predviđenih za kategoriju C1 (tablica 10).

III-3.9. Keramićke i vatrostalne gline

Podjela ležišta keramićkih i vatrostalnih glina na skupine

Članak 109.

Prema geološkim prilikama i načinu pojavljivanja, složenosti građe,
veličini, obliku, tektonskoj poremećenosti i tehnološkim značajkama, ležišta
keramičkih i vatrostalnih glina (u nastavku teksta "gline") razvrstavaju
se u dvije skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta gline slojevitog i lećastog
oblika, postojane debljine i ujednačenog sastava, sa rezervama većim od
500.000 tona koja postrudnom tektonikom nisu razlomljena na manje blokove;

2. u drugu skuplnu uvrštavaju se ležišta, glina slojevitog, lećastog
i nepravilnog oblika, promjenljive debljine i neujednaćenog sastava, kao
i ležišta s rezervama glina manjima od 500.000 t.

Istraživanje ležišta glina

Članak 110.

Ležišta glina ištražuju se prema odredbama članaka 52. do 54. ovoga
pravilnika; pri ćemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija
A, B i C1 največe udaljenosti između istražnih radova (istražna bušenja,
plitka okna i drugi istražni rudarski radovi), za pojedine skupine ležišta
iznose :

Tablica 11.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       60                      120                     240
II                      30                      60                      120
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće rezervi glina

Članak 111.

Kakvoča rezervi glina određuje se premaodredbama članaka 55. do 57.
ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje kakvoče rezervi kategorija A,
B i C1 mora biti udovoljeno i slijedečim uvjetima:

1. kakvoća gline određuje se analiziranjem pojedinaćnih i kompozitnih
uzoraka;

2. pojedinačni uzorci se uzimaju iz svih istražnih radova i za sve vrste
glina koje se makroskopski mogu razlikovati. Najveća dužina intervala koji
predstavlja pojedinačni uzorak je 3 m; ;

3. na pojedinačnim uzorcima obavljaju se slijedeća određivanja:

- reakcija na karbonate;

- određivanje količine i makroskopska identifikacija ostatka na situ
od 10.000 oč/cm';

- određivanje stezanja pri sušenju na 105"C;

- proba pečenja;

- stezanje pri pečenju;

4. kompozitni uzorci pripremaju se za svakih 100.000 rezervi glina.
Kompozitni uzorci predstavljaju mješavine pojedinačnih uzoraka i pripremaju
se po vrstamaglina koje su u ležištu prisutne;

5. na kompozitnlm uzorcima obavljaju se ispitivanja kakvoče u zavisnosti
od primjene gline kao i slijedeće:

- određivanje mineralnog sastava (RTG i DTA);

- određivanje granulometrijskog sastava;

- određivanje ostatka na situ od 10.000 oč/cm';

- određivanje čvrstoče na lom u sirovom stanju;

- određivanje plastičnosti;

- određivanje osjetljivosti pri sušenju;

- probe pečenja;

- određivanje temperature klinkeriranja i sinteriranja;

- određivanje stezanja i upijanja vode nakon pećenja;

- određivanje vatrostalnosti;

- kvantitativna silikatna analiza.

Kategorizacija rezervi glina

Članak 112.

Rezerve glina razvrstavaju se u kategorije A, B i C prema odredbama
članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedećim uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštavaju se rezerve glina u ležištu odgovarajuće
skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti predviđenih
za kategoriju A (tablica 11);

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve glina u ležištu odgovarajuće
skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti predviđenih
za kategoriju B (tablica 11);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve glina u ležištu odgovarajuće
skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti predviđenih
za kategoriju C1, (tablica 11).

III-3.10. Gips i anhidrit

Podjela ležišta gipsa i anhidrita na skupine

Članak 113.

Prema genezi, morfološkim obilježjima, postojanosti građe i ujednačenosti
kakvoće ležišta gipsa i anhidrita razvrsatavaju se u tri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se singenetska i epigenetska sedimetna
ležišta te infiltracijska ležišta gipsa i anhidrita koja se odlikuju postojanom
građom i ujednaćenom kakvoćom;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se epigenetska i infiltracijska ležišta
nepravilnih kontura, neravnomjerne kakvoće osobito ako nije nastala potpuna
transformacija anhidrita i gipsa. U naslagama gipsa česti su relikti anhidrita.
Prema ujednačenosti kakvoće ležišta druge skupine mogu imati neravnomjernu
raspodjelu sporednih sastojaka ili štetnih primjesa;

3. u treću skupinu uvrštavaju se metasomatska ležišta gipsa i anhidrita
koja se odlikuju veoma nepravilnim oblicima i neravnomjernom kakvoćom korisne
supstancije.

Istraživanje ležišta gipsa i anhidrita

Članak 114.

Ležišta gipsa i anhidrita istražuju se prema odredbama članaka 52. do
54. ovog apravilnika. pri ćemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija
A, B i C1 najveće udaljenosti izmedu istražnih radova (bušenje raskopi,
plitka okna, a prema potrebi i drugi rudarski radovi), za pojedine skupine
ležišta, iznose:

Tablica 12.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       50                      100                     200
II                      40                      80                      160
III                     25                      50                      100
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće rezervi gipsa i anhidrita

Članak 115.

Kakvoća rezervi gipsa i anhidrita određuje se prema odredbama članaka
55. do 57. ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje kakvoće rezervi kategorija
A, B i C1 mora biti udovoljeno i slijedečim uvjetima:

1. srednji uzorci na kojima se obavljaju laboratorijska ispitivanja
odnosno određivanje kakvoće gipsa i anhidrita uzimaju se s površine, iz
istražnih raskope, okana i istražnih bušotina. Duljina sekcije uzimanja
uzoraka u svim istražnim radovima ne može biti veće od 2 m;

2. pri uzimanju uzorka posebno se izdvajaju i analiziraju sve litološke
promjene u gipsu te pojave gline, dolomita, vapnenca, klastita i relikata
anhidrita;

3. kakvoća i tehnološka svojstva za građevni gips, a i za ostale namjene,
određuju se u skladu s važećim standardima.

Kategorizacija rezervi gipsa i anhidrita

Članak 115.

Rezerve gipsa i anhidrita razvrstavaju se u kategorije A, B i C1, prema
odredbama članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedečim
uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštavaju se rezerve gipsa i anhidrita čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuče skupine, utvrđene na temelju izdanaka, istražnih
rudarskih radova i istražnih bušenja u granicama maksimalnih udaljenosti
predviđenih za kategoriju A (tablica 12);

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve gipsa i anhidrita čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene na temelju izdanaka, istražnih
rudarskih radova i istražnih bušenja, ili samo na temelju istražnih bušenja,
u granicama maksimalnih udaljenosti predviđenih za kategoriju B (tablica
12);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve gipsa i anhidrita čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene na temelju izdanaka, istražnih
rudarskih radova i istražnih bušenja, ili samo na temelju istražnih bušenja
u granicama maksimalnih udaljenosti predviđenih za kategoriju C1, (tablica
12).

III-3.11. Sirovine za proizvodnju cementa

Podjela ležišta sirovina za proizvodnju cementa na skupine i podskupine

Članak 117.

Prema genetskim značajkama, složenosti oblika i veličine ležišta sirovina
za proizvodnju cementa (u nastavku teksta: lapori i vapnenci) razvrstavaju
se u tri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se marinska i jezerska sedimentna ležišta
lapora i vapnenaca koja imaju oblik bankova i slojeva, horizontalna su
ili blago nagnuta, srednje debljine veće od 25 m i s rezervama večim od
30.000.000 tona;

2. u drugu skupinu uvrštava)u se marinska i jezerska sedimentna ležišta
lapora i vapnenaca koja imaju oblik bankova, leća, slojeva ili nepravilan
oblik, debljine od 10 do 25 m i rezerve od 10.000.000 do 30.000.000 tona;

3. u treću skupinu uvrštavaju se marinska i jezerska sedimentna i nanosna
ležišta lapora i vapnenaca slojevitog, lečastog i drugoga nepravilnog oblika,
ili koja imaju oblik hrupnih blokova šljunka ili pijeska neujednačene klasiranosti,
izgrađenih od fragmenata vapnenaca i lapora. Srednje su debljine do 10
m i s rezervama manjim od 10.000.000 tona.

Svaka skupina ležišta lapora i vapnenaca iz stavka I. ovoga članka,
ovisno o ravnomjernosti i raspodjele osnovnih korisnih komponenti i o strukturno-tektonskim
značajkama, dijeli se na dvije podskupine i to:

1. u prvu podskupinu uvrštavaju se ležišta lapora i vapnenaca postojane
debljine, ujednačene kakvoće s niskim sadržajem štetnih komponenti;

2. u drugu podskupinu uvrštavaju se ležišta lapora i vapnenanca nepostojane
debljine, neujednačene kakvoće i s povečanim sadržajem štetnih komponenti.

Istraživanje ležišta lapora i vapnenca

Članak 118.

I.ežišta lapora i vapnenaca istražuju se prema odredbama članaka 52.
do 54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi
kategorija A, B i C1 najveće udaljenosti izmedu istražnih radova (bušenje
ili kombinacljabušenja i raskopa te promatranje otvorenih profila), za
pojedine skupine i podskupine ležišta iznose:

Tablica 13

```
____________________________________________________________________________________
Skupina Podskupina              Najveće udaljenosti između
ležišta         ležišta                 istražnih radova u m
                                A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
____________________________________________________________________________________
I               prva                    100                     200                     400
                druga                   75                      150                     300
II              prva                    75                      150                     300
                druga                   50                      100                     200
III             prva                    40                      80                      160
                druga                   20                      40                      80
____________________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće rezervi lapora i vapnenca

Članak 119.

Kakvoča rezervi lapora i vapnenaca određuje se prema odredbama članaka
55. do 57. ovoga pravilnika, pri čemu za odreztivanje kakvoće rezervi kategorija
A, B i C1 mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. uzorci se uzimaju iz jezgre bušotina i to:

- za djelomične kemijske analize, iz ležišta svih skupina i podskupina
na svakih 1 do 2 metra duljine;

- za kompletne kemijske analize, iz ležišta prve i druge skupine, na
svakih 10 metara, a za ležište treće skupine na svaki 5 metara duljine;

2. mineraloško-petrogrsfska i rendgenska ispitivanja obavljaju se na
uzorcima uzetim iz istražnih bušotina, a fizičko-mehaničke ispitivanja
i na uzorcima uzetim s otvorenih profila;

3. djelomičnom kemijskom analizom određuje se sadržaj CaCo2 i MgCO2
a kompletnom kemijskom analizom sadržaj osnovnih komponenata Ca0 SiO2 Al2O2
Fe2O5 i štetnih komponenata Mg0, SO2, Na2O, K2O, Mn0 i P2O3.;

4. radi ocjene kakvoće rezervi izračunavaju se i koeficijent zasičenja
te aluminatni, silikatni i hidraulični modul.

Kategorizacija rezervi lapora i vapnenca

Članak 120.

Rezerve lapora i vapnenca razvrstavaju se u kategorije A, B i C1 prema
odredbama članaka 58. do 61. te članka 7 ovoga pravllnika te prema slijedećim
uvjetima:

1. u A-kategorlju uvrštavaju se rezerve lapora i vapnenca čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine i podskupine utvrdene istražnim radovima
u granicama najvećih udaljenosti predvidenih za kategoriju A (tablica 13);

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve lapora i vapnenca čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuće skupine i podskupine utvrđene istražnim radovima
u granicama najvećih udaljenosti predvidenih za kategoriju B (tablica 13);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve lapora i vapnenca čije su dimenzije
u ležištu odgovarajuče skupine i podskupine utvrđene istražnim radovima
u granicama največih udaljenosti predviđenih za kategoriju C1 (tablica
13).

III-3.12. Tuf

Podjela ležišta tufa na skupine

Članak 121.

Prema morfološkim značajkama, veličini, složenosti građe, ujednačenosti
sastava i tektonskoj poremećenosti, letišta tufa (pucolanskoga) razvrstavaju
se u tri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta tufa pretežno slojevitog i lećastog
oblika, ujednačene debljine i sastava, tektonski neporemećena i s rezervama
većim od 600.000 tona;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta tufa pretežno slojevitog i
lečastog oblika. najčešće ujednačene debljine i sastava, s postrudnim deformacijama
koje bitno ne utječu na uvjete eksploatacije i s rezervama manjim od 600.000
tona. Drugoj skupini pripadaju i ležišta tufa promjenljive debljine i sastava
(ili samo promjenljivog sastava) po vertikali ili horizontali, s postrudnim
deformacijama koje bitno utječu na uvjete eksploatacije ili bez tih deformscija
i s rezervama većim od 600.000 tona;

3. u treču skupinu uvrštavaju se ležišta tufa pretežno slojevitog i
lećastog oblika, promjenljive debljine i sastava, s postrudnim deformacijama
koje bitno utječu na uvjete eksploatacije ili bez tih deformacija i s rezervama
manjim od 600.000 tona.

Istraživanje ležišta tufa

Članak 122.

Ležišta tufa istražuju se prema odredbama članaka 52. do 54. ovoga pravilnika,
pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija A, B i C1 najveće
udaljenosti izmedu istražnih radova (bušenje, rudarski istražni radovi)
za pojedine skupine ležišta iznose:

Tablica 14.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       40                      80                      120
II                      30                      60                      100
III                     20                      40                      80
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće rezervi tufa

Članak 123.

Kakvoća rezervi tufa određuje se prema odredbama članaka 55. do 57.
ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje kakvoće rezervi kategorija A,
B i C1, mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. kakvoća se ispituje na pojedinačnim uzorcima uzetim metodom brazde
iz istražnih rudarskih radova ili iz jezgre prt istrenom bušenju iz svalsog
intervala u sekcijama duljine do 5 m;

2. analiziraju se svi pojedinačno uzeti uzorci i kompozitni uzorci;

3. opseg i vrsta laboratorijskih ispitivanja uzoraka aktivnog tufa utvrđuju
se prema propisanim standardima;

4. kvaliteta tufa određuje se i mineraloško-petrografshim, termičkim
i rendgenskim ispitivanjima;

5. tehnološka ispitlvanja obavljaju se na kompozitnim uzorcima koji
su sastavljeni od pojedinačnih uzoraka po tipovima tufa odnosno na svakih
100.000 t. rezervi obavlja se po jedna tehnološka analiza.

KategorizacIja rezervi tufa

Članak 124.

Rezerve tufa razvrstavaju se u kategorije A, B i C1, prema odredbama
članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedećim uvjetima:

1. u A-kategoriji uvrštavaju se rezerve tufa čije su dimenzije u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju A (tablica 14);

2. u B-kategort)u uvrštavaju se rezerve tufa čije su dimenzije u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama največih udaljenostl
predviđenih za kategoriju B (tablica 14);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve tufa čije su dimenzije u ležištu
odgovarajuče skupine utvrđene istražnim radovima u granicama največih udaljenosti
predviđenih za kategoriju C1 (tablica 14).

III-3.13. Arhitektonski građevni kamen

Podjela ležišta arhitektonskoga građevnog kamena na skupine

Članak 125.

Prema vrsti stijena, obliku pojavljivanja, veličini i oštećenosti stijenske
mase, tektonskim pokretima, hidrotermalnim procesima i drugim utjecajima,
ležišta arhitektonskoga-građevnog kamena razvrstavaju se u četiri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta arhitektonskog građevnog kamena
sedimentnih stijena oblika slojeva ili leća. Zahvaćenost tektonskim pokretima
je neznatna i bitno ne utječe na iskorištenje stijenske mase;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta arhitektonskoga građevnog kamena
sedimentnih stijena oblika slojeva ili leča. Zahvaćenost tektonskim pokretima
je znatna i bitno utječe na iskorištenje stijenske mase;

3. u treču skupinu uvrštavaju se ležišta arhitektonskoga građevnog kamena
magmatskih i metamorfnih stijena oblika leča i drugih nepravilnih oblika.
Zahvaćenost tektonskim pokretims je neznatna i bitno ne utječe na iskorištenje
stijenske mase;

4. u četvrtu skupinu uvrštavaju se ležišta arhitektonskoga građevnog
kamena magmatskih i metamorfnih stijena oblika leća i drugih nepravilnih
oblika. Zahvaćenost tektonskim pokretima je znatna i bitno utječe na iskorištenje
stijenske mase.

Istraživanje ležišta arhitektonskoga građevnog kamena

Članak 126.

Ležišta arhitektonskoga građevnog kamena istražuju se prema odredbama
članaka 52. do 54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje
rezervi kategorija A, B i C1 treba biti udovoljeno i slijedećtm uvjetima:

1. najveće udaljenosti između istražnih radova za pojedine skupine ležišta
iznose:

Tablica 15

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C1-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       60                      120                     240
II                      50                      100                     200
III                     40                      80                      160
IV                      30                      60                      120
_______________________________________________________________________________

```

2. za razvrstavanje rezervi arhitektonskoga građevnog kamena u kategoriju
A i B treba probnom eksploatacijom utvrditi mogučnost pridobivanja komercijalnih
blokova.

Određivanje kakvoče arhitektonskoga građevnog kamena

Članak 127.

Kakvoča arhitektonskoga građevnog kamena određuje se prema odredbama
članaka 55. do 57. ovoga pravilnika, pri ćemu za određivanje kakvoće rezervi
kategorija A, B i C1, mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. uzorci za kompletna ispitivanja fizičko mehaničkih svojstava uzimaju
se najmanje na dva mjesta u istraživanom dijelu stijenske mase. Ako istraženi
dio ležišta sadrži više od 1,000.000 m' stijenske mase uzimaju se tri uzorka;
ako u ležištu postoje dvije ili više vrsta arhitektonskoga građevnog kamena,
broj uzoraka povećava se prema broju vrsta;

2. uzorci za djelomična fizičko-mehanička ispitivanja uzimaju se iz
jezgre bušotina radi usporedbe rezultata dobivenih kompletnom analizom;

3. fizičko mehanička svojstva ispituju se na svim uzorcima prema propisanim
standardima i na temelju njih se daje ocjena o kakvoči i upotrebljivosti
arhitektonskoga građevnog kamena;

4. prilikom probne eksploatacije potrebno je, na raskrivenom dijelu
ležišta, obaviti detaljno snimanje svih pukotina i razmaka među njima,
izraditi strukturni plan u mjerilu 1:100 i utvrditi mogućnost i količinu
postojanja zdravih blokova;

5. tehnološka ispitivanja arhitektonskoga građevnog kamena izvode se
po režimu redovne proizvodnje, odnosno svi uzeti uzorci režu se u ploče,
glaćaju i oblikuju. Analizira se ponašanje arhitektonskoga građevnog kamena
pri obradi i proračunava postotak iskorištenja sirovih blokova pri preradi.

Kategorizacija rezervi arhitektonskoga građevnog kamena

Članak 128.

Rezerve arhitektonskoga građevnog kamena razvrstavaju se u kategorije
A, B i C1, prema odredbama članaka 58. do sl. i članka 72. ovoga pravilnika
te prema slijedečim uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštava)u se rezerve. arhitektonskoga građevnog kamena
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predviđenih za kategoriju A (tablica 15);

2. u B-kategoriju uvrštavaju se rezerve arhitektonskoga građevnog kamena
u ležištu odgovarajuače skupine utvrđene istratnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predviđenih za kategoriju B (tablica 15);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve arhitektonskoga građevnog kamena
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predvidenih za kategoriju C1 (tablica 15).

III-3.14. Silikatne sirovine za industrijsku preradu

Podjela ležišta silikatnih sirovina za industrIjsku preradu na skupine

Članak 128.

Prema veličini, složenosti oblika mineralnom sastavu i strukturno tektonskim
karakteristikama, ležišta silikatnih sirovina za industrijsku preradu (u
nastavku teksta: silikatne sirovine) razvrstavaju se u tri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta silikatnih sirovina slojevitog,
lečastog ili žićnog oblika, postojane debljine i ujednačenog sastava;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta silikatnih sirovina slojevitog
lećastog i žičnog oblika, promjenljive debljine ili neujednaćenog sastava;

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta silikatnih sirovina slojevitog
lećastog i žičnog oblika, promjenljive debljine ili neujednačenog sastava
koja su postrudnom tektonikom razlomljena u manje blokove.

Istraživanje ležišta silikatnih sirovina

Članak 130.

Ležišta silikatnih sirovina istražuju se prema odredbama članaka 52.
do 54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi
kategorija A, B i C1 najveće udaljenosti izmedu istražnih radova za pojedine
skupine ležišta iznose :

Tablica 16.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C1-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       50                      100                     150
II                      40                      80                      120
III                     25                      50                      75
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoče rezervi silikatnih sirovina

Članak 131.

Kakvoča rezervi silikatnih sirovina određuje se prema odredbama članaka
55. do 57. ovoga praivlnika, pri čemu za određivanje kakvoće rezervi kategorija
A, B i C1, mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. pojedinačni uzroci za određivanje kakvoće silikatnih sirovina uzimaju
se iz istražnih radova metodom brazde duljine do 2 m;

2. kakvoća silikatnih sirovina odreduje se analizira uzimanjem pojedinačnih
i kompozitnih uzoraka koji se uzimaju za svakih 100.000 t rezervi sirovine;

3. određivanje kakvoče i primjenjivosti silikatne sirovine izvodi se:

- utvrđivanjem mineraloško-petrografskog sastava;

- utvrđivanjem kemijskih i fizičko-kemijskih značajki ;

- provođenjem i drugih ispitivanja specifičnih za pojedine tehnologije
u kojima će se upotrebljavati silikatna sirovina;

- poluindustrijskim i industrijskim ispitivanjlma primjenjivosti.

Kategorizacija rezervi silikatnih sirovina

Članak 132.

Rezerve silikatnih sirovina svrstavaju se u kategorije A, B i C1 prema
odredbama članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedečim
uvjetima:

1. u A-kategoriju uvrštavaju se rezerve silikatnih sirovina u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granisma najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju A (tablica 16);

2. u B-kategorlju uvrštavaju se rezerve silikatnih sirovina u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju B (tablica 17);

3. u C1-kategoriju uvrštavaju se rezerve silikatnih sirovina u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju C1, (tablica 16)

III - 3.15: Tehničkii građevni kamen

Podjela ležišta tehničkoga građevnog kamena na skupine i podskupine

Članak 133.

Prema složenosti građe, debljini, značajkama i kakvoči ležišta tehničkoga
građevnog kamena razvrstavaju se u dvije skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta tehničkoga građevnog kamena
jednostavne građe, postojane debljine i ujednačene kakvoće koja su neznatno
poremečena;

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta tehničkoga građevnog kamena
složene grade, promjenljive debljine i neujednaćene kakvoće koja su tektonski
znatnije poremečena.

Prema sastavu i genetskim značajkama ležišta tehničkoga građevnog kamena,
svaka skupina iz stavka 1. ovoga članka dijeli se na dvije podskupine:

1. u prvu podskupinu uvrštavaju se sedimentna i metamorfna ležišta karbonatnog
sastava;

2. u drugu podskupinu uvrštavaju se magmatska, sedimentna i metamorfna
ležišta silikatnog sastava.

Istraživanje ležišta tehničkoga građevnog kamena

Članak 134.

Ležišta tehnićkoga građevnog kamena istražuju se prema odredbama članaka
52. do 54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi
kategorija A, B i C1 najveće udaljenosti izmedu istražnih redova za pojedine
skupine i podskupine ležišta iznose:

2 Tablica 17.

```
____________________________________________________________________________________
Skupina Podskupina              Najveće udaljenosti između
ležišta         ležišta                 istražnih radova u m
                                A-kategorija            B-kategorija            C-kategorija
____________________________________________________________________________________
I               prva                    100                     200                     300
                druga                   80                      160                     240
II              prva                    60                      120                     180
                druga                   50                      100                     150
____________________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće tehničkoga građevnog kamena

Članak 135.

Kakvoća tehničkoga građevnog kamena određuje se prema odredbama članaka
55. do 57. ovoga pravilnika, pri čemu za određivanje kvalitete rezervi
kategorija A, B i C1 mora biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. kakvoća ležišta tehničkoga gređevnog kamena određuje se:

- djelomično laboratorijskim analizama kojima se određuje: čvrstoća
na pritisak u suhom stanju, upijanje vode, prostorna masa, porozitet i
brzina prostiranja longitudinalnih valova;

- kompletnim laboratorijskim analizama kojima se određuje: čvrstoća
na pritisak u suhom i vodom zasićenom stanju te nakon 25 ciklusa smrzavanja,
upijanje vode, gustoća, prostorna masa, porozitet, mineralno petrografski
sastav, brzina prostiranja longitudinalnih valova;

2. otpornost na habanje struganjem i los angeles agregata određuje se
ako se tehničko građevni kamen upotrebIjava u cestogradnji;

3. ako se tehničko građevni kamen upotrebljava za proizvodnju betona
određue se i sadržaj pirita, sulfata te alkalno silikatna reakcija (ako
je petrografskom analizom utvrđeno učešče alkalno-silikatno reaktivnih
sastojaka), te alkalno-dolomitna reakcija (ako je petrografskom analizom
utvrđeno da je ležište izgrađeno od dolomitičnog vapnenca ili vapnenačkog
dolomita);

4. ovisno o veličini, skupini ležišta i kategoriji rezervi, broj djelomičnth
i kompletnih analiza iznosi:

Tablica 18.

```
________________________________________________________________________________
                                                Broj analiza
Rezerve Skupna  A-kategorija            B-kategorija            C1-kategorija
u m3            ležišta         kom-    djelomič-       kom-    djelomić-       kom-    djelomić-
                                pletne  ne              pletne  ne              pletne  ne
_______________________________________________________________________________
do 3            I               1       5 do 10 1       5 do 8          -       3 do 5
milijuna        II              1       10 do 15        1       10 do 15        -       5 do 10
od 3 do 5       I               1       5 do 10 1       8 do 12 -       5 do 8
milijuna        II              1       10 do 15        1       10 do 20        -       8 do 10
preko 5 I               2       10 do 20        2       12 do 15        1       8 do 10
milijuna        II              2       15 do 25        2       15 do 20        1       10 do 15
_______________________________________________________________________________

```

Kategorizacija rezervi tehničkoga građevnog kamena

Članak 136.

Rezerve tehničkoga građevnog kamena razvrstavaju se u kategorije A,
B i C1, prema odredbama članaka 58. do 61. i članka 72. ovoga pravilnika
te prema slijedećim uvjetima:

1. u A - kategoriju uvrštavaju se rezerve tehničkoga građevnog kamena
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predvidenih za kategoriju A (tabIica 17);

2. u B - kategoriju uvrštavaju se rezerve tehničkoga građevnog kamena
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predvidenih za kategoriju B (tablica 17);

3. u C1, - kategoriju uvrštavaju se rezerve tehničkoga građevnog kamena
u ležištu odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama
najvećih udaljenosti predvidenih u kategoriju C1, (tablica 17).

III - 3.16. Opekarske gline

Podjela ležišta opekerskih glina na skupine

Članak 136.

Prema obliku, veličini, složenosti građe i ujednačenosti sastava, ležišta
opekarskih glina razvrstavaju se u dvije skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se slojevita i lećasta ležišta opekarskih
glina konstantne debljine i ujednačenog sastava;

2. u drugu skupinu uvrštavalu se slojevit i lećasta ležišta opekarskih
glina promjenljive debljine ili neujednačenog sastava.

Istraživanje ležišta opekarskih glina

Članak 137.

Ležišta opekarskih glina istražuju se prema odredbama članaka 52. do
54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi kategorija
A, B i C1, največe udaljenosti, između istražnih radova, za pojedine skupine
ležišta iznose:

Tablica 19.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C1-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       60                      120                     240
II                      30                      60                      120
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće opekarsklh glina

Članak 138.

Kakvoča rezervi opekarskih glina određuje se prema odredbama članaka
55. do 57. ovoga pravilnika kod čega za rezerve kategorija A, B i C1. treba
biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. kakvoća opekarskih glina određuje se analiziranjem pojedinačnih i
kompozitnih uzoraka;

2. pojedinačni uzorci uzimaju se iz svih istražnih radova i za sve vrste
glina koje se makroskopski mogu razlikovati. Največa dužina intervala koji
predstavlja pojedinačni uzorak je 3 m;

3. na pojedinačnim uzorcima obavljaju se slijedeča određivanja:

- reakcija na karbonate;

- ostatak na situ 4.900 oč/ca';

- stezanje pri sušenju na 105"C;

- proba pečenja;

- stezanje kod pečenja;

4. kompozitni uzorci pripremaju se za svakih 100.000 m' rezervi opekarskih
glina. Kompozitni uzorci predstavIjaju mješavine pojedintenih uzoraka,
pripremaju se po vrstama glina koje su u ležištu prisutne;

5. na kompozjtnim uzorcima obavljaju se slijedeća određivanja:

- mineralni sastav (RTO i DTA);

- granulometrijski sastav;

- ostatak na situ 4.900 oč/cm' i njegova identifikacija;

- prostorna mase;

- čvrstoča na 10 m u sirovom stanju;

- plastičnost;

- stezanje i osjetljivost kod sušenja;

- količina vode potrebne za plastičnu obradu;

- probe pečenja;

- temperatura klinkeriranja i sinteriranja;

- stezanje kod pečenja;

- upijanje vode nakon pečenja;

- čvrstoča na 10 m nakon pečenja;

- vodopropušnost nakon pečenja (kod gline za proizvodnju crljepa);

- otpornost na mraz (kod gline ze proizvodnju fsadne opeke i crijepa).

Kategorizacija rezervi opekarske gline

Članak 138.

Rezerve opekarske gline razvrstavaju se u kategorije A, B i C1, prema
odredbama članaka 58. do 57. članka 72. ovoga pravilnika te prema slijedečim
uvjettma:

1. u A - kategoriju uvrštavaju ·se rezerve opekarskih glina u ležištu
odgovarajuče skupine utvrđene istražnim radovima u granicama največih udaljenosti
predviđenih za kategoriju A (tablica 19);

2. u B -·kategoriju uvrštavaju se rezerve opekarskih glina u ležištu
odgovarajuče skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju B (tablica 19);

3. u C1 - kategoriju uvrštavaju se rezerve opekarskih glina u ležištu
odgovarajuče skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju C1 (tablica 19).

III - 3.17. Građevni pijesak i šljunak

Podjela leiišta građevnog pljeska i šljunka na skupine

Članak 140.

Prema načinu sedimentacije, vremenu nastanka i veličini, ležišta građevnog
pijeska i šljunka (u daljem tekstu: pijesak i šljunak) razvrstavaju se
u četiri skupine:

1. u prvu skupinu uvrštavaju se ležišta pijeska i šljunka koja se u
obliku slojevitih ili lečastih naslaga nevezanoga stijenskog materijala
nalaze na mjestima gdje je sedimentacija odnosno odlaganje završeno ili
je u završnoj fazi, a količine rezervi premašuju 5.000.000 m':

2. u drugu skupinu uvrštavaju se ležišta pijeska i šljunka koja se u
obliku slojevitih ili lečastih naslaga nevezanoga stijenskog materijala
nalaze na mjestima gdje je sedimentacija, odnosno odlaganje žavršeno ili
je u završnoj fazi, a količine rezervi su od 1,000.000 do 5,000.000 m';

3. u treću skupinu uvrštavaju se ležišta pijeska i šljunka koja se u
obliku slojevitih ili lečastih naslaga nevezanoga stijenskog materijala
nalaze na mjestima gdje je sedimentacija odnosno odlaganje materajala završeno
ili je u završnoj fazi, a količine rezervi su do 1,000.000 m';

4. u četvrtu skupinu uvrštavaju se ležišta pijeska i šljunka odloženog
u vodenoj sredini ili obalnoj zoni rijeka i jezera, gdje odlaganje još
traje.

Istraživanje ležišta pijeska i šljunka

Članak 141.

Ležišta pijeska i šljunka istražuju se prema odredba ma članaka 52.
do 54. ovoga pravilnika, pri čemu za utvrđivanje i razvrstavanje rezervi
kategorija A, B i C1, največe udaljenosti između istražnih radova za pojedine
skupine ležišta iznose :

Tablica 20.

```
_______________________________________________________________________________
                                Najveće udaljenosti izmedu
Skupina                 istražnih radova u m
ležišta         A-kategorija            B-kategorija            C1-kategorija
_______________________________________________________________________________
I                       80                      160                     240
II                      60                      120                     180
III                     40                      80                      120
IV                      40                      80                      120
_______________________________________________________________________________

```

Određivanje kakvoće pijeska i šljunka

Članak 142.

Kakvoća pijeska i šljunka određuje se prema odredbama članaka 55. do
57. ovoga pravilnika, pri čemu za odredivanje kakvoće rezervi kategorija
A, B i C1 treba biti udovoljeno i slijedećim uvjetima:

1. uzorci se uzimaju iz svih istražnih radova po debljini naslaga u
najvećem intervalu od 5 m;

2. kakvoča pijeska i šljunka određuje se djelomičnim i kompletnim analizama:

- djelomične analize obavljaju se na svim uzorcima;

- kompletne analize obavljaju se na uzorcima fornliranim od najviše
4 uzorka uzetih za djelomične analize iz jednog ili najviše 4 susjedna
istražna rada;

3. kakvoća pijeska i šljunka ispltuje se prema njihovoj namjeni;

4. kao agregat za beton, pijesak i šljunak se ispituje:

a) kompletnom analizom prirodne mješavine pijeska i šljunka koja obuhvača
slijedeća ispitivanja:

- oblika zrna;

- prostorne mase ;

- sadržaja muljevitih sastojaka;

- sadržaja organske tvari;

- sadržaja trošnih zrna;

- sadriaja S i SO2;

- određivanja granulometrijskog sastava;

- određivanja petrografskog sastava;

- postojanosti na mrazu;

- alkalne reaktivnosti agregata (po potrebi);

b) djelomičnom analizom prirodne mješavine pijeska i šljunka koja obuhvača
slijedeča ispitivanja:

- prostorne mase;

- sadržaja muljevitih sastojaka;

- određivanja granulometrijskog sastava;

- sadržaja gruda glina;

c) poluindustrljskom izradom betona i određivanjem marke;

5. kao agregat za gradnju cesta, pijesak i šljunak se ispituje:

a) kompletnom analizom prirodne mješavine pijeska i šljunka koja obuhvaća
slijedeća ispitivanja;

- otpornosti na habanje;

- otpornosti na udarce;

- drobljivosti pod tlakom;

- sadržaja čestica manjih od 0,02 mm;

- postojanosti na mrazu;

- određivanja oblika i izgleda zrna;

- sadržaja mekih zrna;

- određivanja granulometrijskog sastava;

- određivanja prionjivosti za bitumen;

- određivanja petrografskog sastava;

b) djelomičnom analizom prirodne mješavine pijeska i šljunka koja obuhvaća
slijedeća ispitavanja;

- otpornost na habanje;

- otpornost na udarce.

Kategorizaclja rezervi pijeska i šljunka

Članak 143.

Rezerve pijeska i šljunka razvrstavaju se u kategorije A, B i C1 prema
odredbama članaka 58. do sl. i članka 72. ovoga pravilniks te prema slijedečim
uvjetima:

1. u A - kategoriju uvršavaju se rezerve pijeska i šljunka u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenostl
predviđenih za kategorlju A (tablica 20);

2. u B - kategoriju uvrštavaju se rezerve pijeska i šljunka u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju B (tablica 20);

3. u C1 - kategoriju uvrštavaju se rezerve pijeska i šljunka u ležištu
odgovarajuće skupine utvrđene istražnim radovima u granicama najvećih udaljenosti
predviđenih za kategoriju C1, (tablica 20).

IV. KATEGORIZACIJA, KLASIFIKACIJA I EVIDENCIJA REZERVI MINERALNIH I
GEOTERMALNIH VODA

IV -1. Osnovne odredbe

Članak 144.

Ovim se pravilnikom propisuju jedinstveni kriteriji za kategorizaciiju
i klasifikaciju podzemne mineralne i geotermalne vode.

Pod mineralnim vodama iz stavka 1. ovoga članka podrazumijevaju se vode
iz kojih se mogu pridobivati i koristiti mineralne sirovine u gospodarske
svrhe.

Pod geotermalnim vodama iz stavka 1. ovoga članka podrazumijevaju se
geotermalne vode koje se mogu koristiti u energetske svrhe.

Članak 145.

Pod podzemnim mineralnim i geotermalnim vodama podrazumijevaju se vode
koje se nalaze u podzemnim ležištima koja se ne napajaju, vode koje prolaze
kroz podzemna ležišta koja se napajaju prirodno ili umjetno utiskivanjem.

Pod podzemnim ležištem podrazumijeva se prirodna ili umjetno stvorena
šupljikava sredina u podzemlju, koja ima povoljna protočna svojstva, te
povoljan geotermijski gradijent.

Članak 146.

Ukupne rezerve mineralne i geotermalne vode razvrstavaju se prema stupnju
istraženosti i stupnju poznavanja ležišnih parametara na: utvrđene rezerve
kategorija A, B i C1 te potencijalne rezerve kategorija C1, D1, i D2z.

Utvrđene rezerve mineralne i geotermalne vode kategorija A, B i C1 svrstavaju
se u klase: bilančne i izvanbilančne.

Članak 147.

Svrstane i evidentirane rezerve mineralne i geotermalne vode iskazuju
stupanj istraženosti i pripremljenosti za njihovu eksploataciju ili za
daljnja istraživanja:

1. bilančne rezerve kategorija A i B kao osnova za projektiranje razrade
ležišta i pripreme za eksploataciju;

2. rezerve kategorije C1 - kao podloga za izradu projekta istražnih
radova u svrhu prevođenja rezervi kategorije C1, u A i B kategoriju, kao
podloga za izradu projekata za pokusnu eksploataciju čija je svrha utvrđivanje
neophodnih parametara potrebnih za odredivanje proizvodnih mogučnosti ležišta
i rezervi viših kategorija;

3. potencijalne rezerve kategorije C1 - kao osnova za izradu projekta
detaljnih istražnih radova;

4. potencijalne rezerve kategorije D1, - kao osnova za izgradu programa
ili projekata detaljnih geoloških istraživanja u prognoznim područjima
akumulacije mineralnih i geotermalnih voda;

5. potencijalne rezerve kategorije D2 - kao osnova za programiranje
radova odnosno izradu projekata namjenskih regionalnih istraživanja i procjenu
potencijalnosti istratnog područja.

Članak 148.

Rezerve mineralne i geotermalne vode kategorija A i B izračunavaju se
za ležište ili dio ležišta koji je istražen bušotinama i hidrodinamićkim
ispitivanjima.

Rezerve mineralne i geotermalne vode kategorije C1, izraćunavaju se
za pojedino ležište odnosno pretpostavljenu hidrodinamičku cjelinu.

Rezerve kategorije C2, D1 i D2 izračunavaju se:

1. za kategoriju C2 - posebno za svako perspektivno ležište;

2. za kategoriju D1, - za prognozno područje akumulacije mineralne i
geotermalne vode;

3. za kategoriju D2z - za regionalno rasprostiranje akumulacije mineralne
i geotermalne vode.

Članak 149.

Prvom izračunavanju rezervi mineralnih i geotermalnih voda pristupa
se u fazi istraživanja kad se na istražnom području odrede parametri predviđeni
ovim pravilnikom.

Ponovnom izračunavanju rezervi pristupa se:

a) tijekom istraživanja:

1. nakon realizacije projekata istraživanja predvidenih člankom 147.
točke 2. do 5. ovog pravilnika;

2. tijekom istraživanja ili pripreme ležišta za eksploataciju kada izvedeni
istražni radovi ukažu na bitne promjene količine rezervi, odnosno na potrebu
za novom kategorizacijom ili klasifikacijom rezervi;

b) tijekom eksploatacije:

1. kada se, nakon analize dinamike iskorlštavanja ležišta ili preispitivanjem
utvrđenih parametara, zaključi da njihove vrijednosti treba mijenjati;

2. kada se promijene raspoloživi podaci dobiveni izradom novih bušotina
ili novoprovedenim hidrodinamićkim i termodinamičkam ispitivanjima;

3. kada se projektira promjena dugoroćne dinamike iskorištavanja, promjenom
broja i rasporeda bušotina, promjenom dinamike crpljenja (utiskivanja)
za pojedine bušotine.

IV-2. Kategorizacija rezervi mineralne i geotermalnevode

Članak 150.

Prema stupnju istraženosti ležišta, stupnju poznavanja kemijskog sastava,
fizikalnih svojstava, poznavanja parametara za utvrđivanje rezervi i pripremljenosti
za eksploataciju, ukupne rezerve mineralne igeotermalne vode svrstavaju
se u:

a) utvrđene rezerve mineralne i geotermalne vode:

1. kategorije A;

2. kategorije B;

3. kategorije C1,

b) potencijalne rezerve mineralne i geotermalne vode:

1. kategorije C1

2. kategorije D1

3. kategorije D2

Ukupne rezerve mineralne i geotermalne vode iskazuju se:

- za ležišta koja se ne napajaju u 10' m';

- za ležišta koja se napajaju prirodno ili umjetno u 1/s.

Kroz ukupne rezerve geotermalne vode iskazuje se i količina topline
koja se može pridobiti promjenom stanja na ušću bušotine do stanja u okolišu
(srednja godišnja temperatura i atmosferski pritisak).

Za svaku kategoriju iz stavka 1. ovoga članka utvrđeni su u člancima
151. do 156. ovoga pravilnika kriterlji, značajke i uvjeti za razvrstavanje
rezervi. Neudovoljavanje bilo kojeg od utvrđenih uvjeta uzrokuje uvrštavanje
rezervi u odgovarajuću nižu kategoriju.

Članak 151.

U kategoriju A uvrštavaju se rezerve mineralne i geotermalne vode u
ležištu ili dijelovima ležišta kod kojih su istražena i utvrđena geološka
građa i hidrogeološki parametri, rasprostranjenost, uvjeti prlrodnog ili
umjetnog napajanja, stupanj povezanosti s vodama susjednih vodonosnih sredina
ili ležišta ugljikovodika.

Kemijski sastav i fizikalna svofslva mineralne i geotermalne vode i
u njoj otopljenih plinova moraju biti poznata u stupnju koji omogućuje
njihovo korištenje za određene namjene.

Odnos stvarne statičke temperature i dubine ud površine do ležišta,
a gdje tehničke mogućnosti dozvoljavaju i ispod ležišta, mora biti poznat
na svim bušotinama.

Gustoća stijena od površine do ležišta, te gustoća matriksa ležišnih
stijena, a gdje tehničke mogučnosti dozvoljavaju i stijena ispod ležišta
mora biti određena laboratorIjskim ili karotažnim mjerenjima u bušotinama
ležišta ili užeg istražnog prostora.

Početni ležišni tlak, transmisivnost i koeficijent uskladištenja moraju
biti utvrđeni.

Toplinski parametrl stifena i fluida određuju se neposredno ispitivanjima
i mjerenjima na uzorcima stijena i fluida.

Prostiranje rezervi kategorije A ograničeno je tektonskim, litološkim
i stratigrafskim ekranima, zonom napajanja i rasporedom bušotina ili granicama
utvrđenim hidrodinamičkim mjerenjima.

Efektivna debljina kolektora i šupljikavost mora biti određena kvantitativnom
interpretacijom karotažnih ili drugih geofizičkih mjerenja.

Protočna debljina letišta mora biti provjerena dubinskim mjerenjem profila
pritoka ili utiskivanja, te uspoređena sa koeficijentom uskladištenja.

Kod kolektora kombiniranog tipa šupljikavosti, odnos sekundarne i intergranularne
šupljikavosti ocjenjuje se na temelju rezultata hidrodinamićkih mjerenja.

Razdoblje provedbe hidrodinamičkih mjerenja i pokusne eksploatacije
mora se prilagoditi specifičnostima ležišta. Kod ležišta koja mogu imatt
hidrodinamićku povezanost sa drugim nalazištima pitkih, mineralnih i termalnih
voda ili ležištima uglfikovodika, pokusna eksploatacija mora se obavljati
najmanje jednu godinu neprekidno, ako se planira iskorištavanje bez umjetnog
napajanja.

Da bi se rezerve mineralne i geotermalne vode u ležištu ili u dijelu
ležišta svrstale u kategoriju A, moraju na tom dijelu ležišta postojati
najmanje dvije bušotine između kojih je detaljno izučena hidrodinamička
povezanost te na kojima su detaljno utvrđeni hidrodinamički i termodinamički
parametri.

Članak 152.

U kategoriju B uvrštavaju se rezerve mineralne i geotermalne vode u
ležištu ili dijelovima ležišta kod kojih su istražena geološka građa, hidrogeološki
parametri, rasprostranjenost i mogućnost prirodnog ili umjetnog napajanja
odnos prema drugim vodonosnim sredinama ili ležištima ugljikovodika.

Kemijski sastav i fizikalna svojstva mineralne i geotermalne vode i
u njoj otopljellih plinova, moraju biti poznata u stupnju koji omogućuje
njihovo korištenje za određene namjene.

Odnos stvarne statičke temperature i dubine mora biti poznat od površtne
do ležišta, a gdje tehničke mogučnosti dozvoljavaju i ispod letišta.

Gustoča stijena od površine do ležišta, te gustoča matriksa ležišnih
stijena, a gdje tehničke mogućnosti dozvoljavaju i stijena ispod ležišta
mora biti određena laboratorijskim ili karotažnim mjerenjima na bušotinama
ležišta ili uieg istražnog prostora. Početni ležišni tlak, transmisivnost
i drugi hidrodinamički parametri ležišta moraju biti utvrđeni.

Toplinski parametrl stifena i fluida određuju se neposredno mjerenjima
i ispitivanjima stijena i fluida.

Prostiranje rezervi kategorije B ograničeno je tektonskim, mitološkim
i stratigrafskim ekranima, te zonom napajanja, rasporedom bušotina, granicama
procjenjenim na temelju hidrodinamičkih mjerenja.

Efektivna debljina kolektora i šupljikavost mora biti utvrđena kvantitativnom
interpretacijom karotažnih ili drugih geofizičkih mjerenja.

Protočna debljina ležišta mora biti provjerena dubinskim mjerenjima
profila dotjecanja ili utiskivanja.

Kod kolektora kombiniranog tipa šupljikavosti, odnos sekundarne i intergranularne
šupljikavosti ocjenjuje se na temelju rezultata hidrodinamičkih mjerenja.

Razdoblje provedbe hidrodinamičkih mjerenja i pokusne eksploatacije
mora se prllagoditi specifičnostima ležišta. Kod ležišta koja mogu imati
hidrodinamičku povezanost sa drugim nalazištima pitkih, mineralnih i geotermalnih
voda ili ležištima ugljikovodika, pokusna eksploatacija mora se obavljati
najmanje jednu godinu neprekidno, ako se planira iskorištavanje bez umjetnog
napajanja.

Da bi se rezerve mineralne i geotermalne vode u ležištu ili u dijelu
ležišta mogle svrstati u kategoriju B mora postojati barem jedna bušotina
na kojoj su obavljena detaljna termodinamIčka i hidrodinamička ispitivanja
s kojima su utvrđeni parametrl letišta.

Članak 153.

U kategoriju C1, uvrsavaju se rezerve mineralne i geotermalne vode u
ležištu kod kojih su djelomično istraženi i utvrđni: geološka građa i filtracijska
svojstva, rasprostranjenost i mogućnost prirodnog ili umjetnog napajanja,
veze s drugim vodonosnim sredinama ili letištima ugljikovodika.

Kemijski sastav i fizikalna svojstva vode i u njoj otopljenih plinova
moraju biti poznati.

Odnos stvarne statičke temperature i dubine mora biti poznat od površine
do ležišta, a gdje termičke mogučnosti dozvoljavaju i ispod ležišta.

Gustoća stijena od površine do ležišta, te gustoča matriksa ležišnih
stijena, kao i gustoča stijena ispod ležišta može se preuzeti od drugih
bušotina šireg istražnog područja, ako su one utvrdile iste litostratigrafske
jedinice, u približno jednakoj debljini, te ako su za nfih gustoće određene
karotatnim ili laboratorijskim mjerenjima.

Početni ležišni tlak i filtracijska svojstva moraju biti utvrđena dovoljno
točna.

Toplinski parametri stijena i fluida gu se odrediti posredno na temelju
poznavanja fizikalnih svojstava stijena i fluida.

Prostiranje rezervi kategorije C1, ograničeno je indiciranima litološkim,
tektonskim i stratigrafshim ekranima i zonom napajanja, te granicama rasprostiranja
rezervi viših kategorija.

Efektivna debljina kolektora i šupljikavost mora biti utvrđena kvantitativnom
interpretacijom karotažnih ili drugih geofizičkih mjerenja.

Protočna debljina ležišta treba biti procijenjena.

Kod kolektora kombiniranog tipa šupljikavosti, odnos sekundarne i intergranularne
šupljikavosti ocjenjuje se ne temelju rezultata hidrodinamičkih mjerenja.

Razdoblje provedbe hidrodinamičkih mjerenja i pokusne eksploatacije
treba trajati najmanje 10 dana i mora se prilagoditi specifičnostima ležišta.

Da bi se rezerve mineralne i geotermalne vode u ležištu mogle svrstati
u kategoriju C1, mora postojati barem jedna bušotina na kojoj su obavljena
osnovna hidrodinamička i termodinamička ispitivanja.

Članak 154.

U kategoriju C2 uvrštavaju se rezerve mineralne i geotermalne vode perspektivnog
ležišta, kod kojeg su orjentacijski istraženi i utvrdeni: geološka građa,
rasprostranjenost, filtracijska svojstva, uvjeti napajanja, veze s drugim
vodonosnim sredinama i ležištima ugljikovodika.

Kemijski sastav i fizikalna svojstva mineralne i geotermalne vode i
u njoj otopljeni plinovi, efektivna debljina ležišta, geometrijski gradijent,
fizikalna svojstva stijena i fluida pretpostavljaju se analogijom s drugim
bušotinama šireg istražnog područja, na kojima su ti podaci utvrđeni karotažnim
i laboratorijskim mjerenjima.

Članak 155.

U kategoriju D1, uvrštavaju se mineralne i geotermalne vode u prognoznom
području njene akumulacije, ćiji su parametri procijenjeni na temelju geoloških
i geofizičkih istraživanja te analogije sa susjednim istražnim područjima
višeg stupnja istraženosti.

Članak 156.

U kategoriju D2 uvrštavaju se rezerve mineralne i geotermalne vode u
regionalnom rasprostiranju njene akumulacije za koju se parametri pretpostavljaju
na temelju geoloških i geofizičkih istraživanja te općegpoznavanja geotermijskih
karakteristika istražnog područja.

IV-3. Klasifikacija rezervi mineralne i geotermalne vode

Članak 157.

Rezerve mineralne i geotermalne vode svrstavaju se u klase:

- bilančne;

- izvanbilančne.

Članak 158.

U bilančne rezerve uvrštavaju se utvrđene rezerve mineralne i geotermalne
vode kategorija A, B i C1 koje se zavisno od kemijskih i fizikalnih svojstava
te ležišnih uvjeta, mogu poznatom tehnikom i tehnologijom eksploatacije
rentabilno koristiti.

Mogućnost rentabilnog korištenja utvrđenih rezervi A, B i C1 kategorije
mineralne i geotermalne vode utvrđuje se tehničko-ekonomskom ocjenom.

Članak 159.

U izvanbilančne rezerve uvrštavsju se utvrđene rezerve mineralne i geotermalne
vode A, B i C1 kategorije:

1. koje se poznatom tehnikom i tehnologijom ne mogu eksplatirati (u
daljem tekstu: nepridobive).

2. koje se poznatom tehnikom i tehnologijom ne mogu rentabilno eksploatirati
(u daljem tekstu: nerentabilne).

Članak 160.

Tehničko-ekonomska ocjena iz članka 158. stavka 2. ovoga pravilnika
temelji se na naturalnim i vrijednosnim pokazateljima.

Naturalni pokazatelji jesu: količina rezervi i mogučnost njihovog korištenja
ovisno o ležišnim uvjetima, kemijskom sastavu i fizikalnim svojstvima,
te tehnološkim mogučnostima eksploatacije ležišta i uporabe pridobivene
mineralne i geotermalne vode.

Vrijednosni pokazatelji jesu: potrebna financijska ulaganja u razradu
ležišta, te izgradnju sustava za pridobivanje, sabiranje, pripremu i utiskivanje
vode, ovisno o mjestu i načinu dalje prerade mineralne vode i korištenja
geotermalne vode, te ulaganja u druge uređaje i postrojenja. Na odgovarajući
način se uključuju i prolzvodni troškovi, troškovi istražnih radova, te
tržna vrijednost sirovine.

Tehničko ekonomska ocjena rezervi kategorija C1 ima orijentacijski karakter.

IV-4, Metode izračunavanja rezervi mineralne i geotermalne vode

Članak 161.

Pri izračunavanju rezervi zavisno radi li se o mineralnoj ili geotermalnoj
vodi moraju biti utvrđeni za kategorije A, B i djelomično C1 odnosno procjenjeni
za kategorije C2, D1, D2 i djelomično za C1 ovi parametri:

- površina ležišta (A u m2)

- srednfa efektivna debljina ležlšta (ho u m);

- srednja protočna debljina ležišta (hP u m);

- srednja šupljikavost u odnosu na efektivnu i protočnu debljinu (u
dijelovima jedinica);

- obujamska specifična toplina stijena iznad i ispod ležišta (u J m-3
K-1);

- obujamska specifična toplina matriksa ležišnih stijena (u J m-3 K-1);

- koeficijenttoplinske vodljivosti stijena iznad i ispod ležišta, te
čelika i cementnog kamena (u Wm-1 K-1);

- gustoća vode kod ležišnih uvjeta te uvjeta koji vladaju na ušću bušotine
(u kg m-3);

- obujamska specifična toplina geotermalne vode u uvjetima ležišta te
uvjetima koji vladaju u ušću bušotine (J m-3 K-1);

- početni ležišni tlak (u Pa);

- početna ležišna temperatura te temperatura vode na dnu utisnih bušotina
(u K);

- dinamika promjene temperature na dnu i ušču proizvodnih bušotina (u
K);

- dinamički tlak ušća bušotine (u Pa) ili/i dinamička razina (u m);

- dinamika pridoblvanja te dinamika i raspored utiskivanja termalne
vode po bušotlnama (u m3 s-1);

- transmisivnost ležišta (u m3 Pa-1 s-1);

- koeficijent uskladištenja (bezdimenzionalna orljednost).

Članak 162.

Pri izračunavanju rezervi mineralne i geotermalne vode svih kategorija
primjenjuju se ove metode:

1. za hidrodinamičke pokazatelje:

- metoda tipskih krivulja;

- grafičke i analitičke metode;

- numeričke metode;

2. za termodinamičke pokazatelje;

- analitičke metode;

- numeričke metode.

Izbor metode uvjetovan je specifičnostima geološke grade ležišta, režimom
protoka, kao i količinom i pouzdanošču podataka u vrijeme izračunavanja
rezervi.

Članak 163.

Za svako ležište s utvrđenim rezervama mineralne i geotermalne trode
kategorija A, B i C1 prikazuju se i rezerve prirodnih plinova ako su u
njima otopljeni, a izračunavaju se prema njihovom postotnom udjelu u pridobivanoj
vodi.

IV-5. Elaborat o rezervama mineralne i geotermalne vode

Članak 164.

Izračunate rezerve mineralne i geotermalne vode, te njihova hategorizacija
i klasifikacija prikazuju se elaboratom o rezervama (u daljem tekstu: elaborat).

Članak 165.

Sadržaj elaborata uvjetovan je kategorijom rezervi mineralne i geotermalne
vode.

Utvrđene rezerve kategorije A, B i C1, prikazuju se elaboratom za istražni
prostor ili eksploataciono polje u kojem se rezerve izračunavaju, a prlkazuju
posebno za svako ležište.

Potencijalne rezerve kategorije C2, D1, i D2 prikazuju se elaboratom
za perspektivno ležište, prognoznu zonu akumulacije odnosno za regionalno
rasprostiranje akumulacije mineralne i geotermalne vode.

Članak 166.

Elaborat o rezervama, bez obzira na kategorije i klase sastoji se od:

1. tekstovnog dijela;

2. tablica;

3. grafičkih priloga.

Članak 167.

Tekstovni dio elaborata iz članka 166. točke 1. ovoga pravilnika za
rezerve kategorija A, B i C1, sadrži:

1. uvod;

2. zemljopisni položaj istražnog prostora ili eksploatacionog polja
(koordinate točaka, topografske i klimatske prilike, glavne komunikacije
i pripadnost jedinici lokalne uprave, lokacije potrošača);

3. kratak pregled tzvedenih istražnih radova na istražnom prostoru ili
eksploatacionom polju (opseg i vrste istražnih radova);

4. prikaz geološke građe ležišta (stratigrafski i strukturno-tektonski
odnosi, povezanost sa drugim vodonosnim sretiinama i zonom prihranjivanja,
povezanost s ležištima ugljikovodika);

5. geotermijska obilježja ležišta i šireg istražnog područja (utjecaj
konvekcije, kodukcije, radioaktivnosti i dr. na geotermalnu akumulaciju);

6. geološko-tehnološke karakteristike ležišta i fluida (fizikalne karakteristike
kolektorskih stijena, tip ležišta, veličina ležišta. ležišni tlakovi i
temperature, kemijski sastav i fizikalna svojstva mineralne i geotermalne
vode i u njoj otopljenih plinova);

7. tehnološko-tehničke mogućnosti eksploatacije ležišta (proizvodna
obllježja ležišta) i zaštita okoliša;

8. prikaz izračunatih rezervi, njihovu kategorizaciju i klasifikacifu
(metode izračunavanja rezervi);

9. tehničko-ekonomsku ocjenu rezervi (dinamika rudarskih radova, investicijskih
ulaganja, proizvodnje i proizvodnih troškova);

10. zaključak (opća ocjena ležišta i perspektive s posebnim osvrtom
na prevođenje izvanbilančnih u bilančne rezerve).

Članak 168.

Tablični prilozi elaborata iz članka 186. točka 2. ovoga pravilnika
za rezerve kategorija A, B i C1 sadrže:

1. tablične preglede svih bušotina na polju s podacima o konačnim dubinama,
namjeni i proizvodnim sposobnostima;

2. tablični pregled analiza šupljikavosti, propusnosti, gustoće stijena
t njihovlh toplinskih svojstava;

3. tablični pregled analiza prosječnoga granulometrijskog sastava kolektora;

4. tablične preglede laboratorijskih analiza sastava vode i plinova,
te njihovih fizikalnih i kemijskih svojstava;

5. tablični pregled izmjerenoga statičkog ležišnog tlaka i odnosa stvarne
statičke temperature i dubine;

6. tablični pregled podataka o proizvodnji mineralne i geotermalne vode;

7. tablične preglede bilančnih i izvanbilančnih rezervi po kategorijama;

8. ispunjene obrasce broj 1, 2. i 6.

Članak 169.

Grafički prilozi elaborata iz članka 166. točka 3. ovoga pravilnika
sadrže:

1. topografsku kartu s ucrtanom granicom odobrenog istražnog prostora
ili eksploatacionog polja;

2. strukturne karte po krovini ležišta s označenim lokacijama bušotina
i granicama ležišta;

3. uzdužne i poprečne geološke profile polja, s naznačenim stratigrafskim
granicama;

4. karte efektivnih debljina svakog ležišta s naznačenim površinama
pojedinih kategorija rezervi;

5. reprezentativni karotažni dijagram karakteristične bušotine na polju;

6. dijagramski prikaz PVT odnosa termalne vode i plina

7. odnos stvarne statičke temperature i dubine za karakteristične bušotine;

Grafički prilozi iz stavka 1. ovoga članka izrađuju se, ovisno o namjeni,
u mjerilu pogodnom za prikazivanje njihovog sadržaja.

Članak 170.

Tekstovni dio elaborata iz članka 166. točke 1. ovoga pravilnika za
potencijalne rezerve kategorija C2, D1, i D2 sada) za rezerve kategorije
C2;

1. uvod;

2. zemljopisni položaj istražnog područja (glavne komunikacije i pripadnost
jedinici lokalne uprave, lokacije potencijalnih potrošača);

3. kratki pregled istražnih radova na istražnom području (opseg i vrste
geoloških, geofizičkih i dr. metoda);

4. prikaz geološke građe istražnog područja (stratigrafska osnova s
opisom oćekivanoga stratigrafskog stupa i strukturno-tektonska osnova);

5. geološku i geometrijsku interpretaciju perspektivnog ležišta (značajke
kolektorskih i zaštitnih stijena i oćekivane značajke mineralne i geotermalne
vode te ležišnih uvjeta);

6. prikaz izračunavanja rezervi;

7. zaključak;

b) za rezerve kategorije D1

1. uvod;

2. zemljopisni položaj istražnog područja (glavne komunikacije i pripadnost
jedinici lokalne uprave);

3. prikaz geoloških, geofizičkih i dr. istražnih radova koji su osnova
za izradu elaborata;

4. prikaz geološke građe istražnog područja (stratigrafska i strukturno-tektonska
osnova);

5. prikaz prognoze postojanja akumulacija mineralne ili geotermalne
vode;

6. prikaz izračunavanja rezervi;

7. zaključak;

c) za rezerve kategorije D2:

1. uvod ;

2. zemljopisni položaj istražnog područja (glavne komunikacije i pripadnost
jedinici lokalne uprave);

3. prllaz geoloških, geofizfčkih i dr. istražnih radova koji su osnova
za izradu elaborata;

4. osnovne geotermijske, stratigrafske i strukturno-tektonske karakteristike
istražnog područja i uspoređivanje sa sličnim područjem većeg stupnja istraženosti;

5. prognoziranje parametara za procjenu rezervi;

6. procjenu prognoznih rezervi;

7 zaključak.

Članak 171.

Tabližni prilozi elaborata iz članka 166. točke 2. ovoga pravilnika
za potencijalne rezerve kategorije C2, D1, i D2 sadrže:

1. tablični prikaz istražnih radova (opseg i vrste);

2. tablični prikaz parametara za izračunavanje rezeri

3. ispunjen obrazac broj 7.

Članak 172.

Grafički prilozi elaborata iz članka 166. točke 3. ovoga pravilnika
za potencijalne rezerve kategorije C2, D1, i D2 sadrže:

a) ze rezerve kategorije C2:

1. indeksnu kartu istražnog područja;

2. karakteristični stratigrafski stup;

3. strukturne karte po krovini perspektivnih prirodnih rezervoara i/ili
ležišta;

4. karakteristične geološke profile;

5. karte debljina perspektivnih prirodnih rezervoara i/ili ležišta.

b) za rezerve kategorije D1

1. indeksnu kartu istražnog područja;

2. karakteristični stratigrafski stup;

3. strukturne karte po krovini prognoziranih prirodnih rezervoara;

4. karte debljina i litofacijesnih karakteristika prirodnih rezervoara;

5. karakteristične geološke profile;

6. pojednostavljeni prikaz paleogeološke i geotermijske rekonstrukcije
istražnog prostora.

c) za rezerve kategorlje D2:

1. indeksnu kartu istražnog područja;

2. karakteristični stratigrafski stup istražnog područja;

3. prognozne karte debljina sedimenata ili debljina objekata istraživanja:

4. karte rajonizacije istražnog područja po stupnju perspektivnosti.

Članak 173.

Elaborat o rezervama, osim sadržaja iz članka 166. ovoga pravilnika,
sadrži:

1. naslovnu stranicu na kojoj je dan puni naziv poduzeča odnosno samostalnog
poduzetnika koji je obavio istraživanje i proračun rezervi, naziv ležišta,
naziv istražnog prostora ili eksploatacionog polja, vrijeme i mjesto izrade
elaborata;

2. potpis odgovornih osoba poduzeća odnosno samostalnog poduzetnika,
ovjeren pećatom;

3. ime i potpis ovlaštene stručne osobe za izradu elaborata i imena
i potpise sudionika u izradi elaborata;

4. sadržaj elaborata s popisom priloga;

5. popis korištene dokumentacije i literature.

Članak 174.

Tekst elaborata i njegovi grafički i tablični prilozi moraju biti numerlrani
i uvežani.

Aklo je za neko ležište, istražni prostor ili eksploataciono polje prethodno
izrađen elaborat, u slijedećim elaboratima treba dati smo izmijenjeni ili
dopunjeni dokumentacijski materijal s tim da se posebno naznači koji su
dijelovi ispušteni.

IV - 6. Evidencija rezervi mineralne i geotermalne vode

Članak 175.

Utvrđene rezerve mineralne i geotermalne vode evidentiraju se posebno
po kategorijama A, B i C1, te po klasama u bilančne i izvanbilančne.

Članak 176.

Potencijalne rezerve mineralne i geotermalne vode evidentiraju se po
kategorijama C2, D1, i D2.

Članak 177.

Rezerve mineralne i geotermalne vode evidentiraju se na obrascima br:
1, 2, 6. i 7.

Obrasci iz stavka 1. ovoga članka ulažu se u knjigu evidencije rezervi
mineralnih sirovina.

V. BILANCA REZERVI MINERALNIH SIROVINA U REPUBLICI HRVATSKOJ

Članak 178.

Na osnovi podataka o stanju rezervi mineralnih sirovina koje dostavljaju
rudarska poduzeča i samostalni poduzetnici, Ministarstvo energetike i industrije
izrađuje svake godine do 30. lipnja bilancu stanja rezervi mineralnih sirovina
u Republici Hrvatskoj sa stanjem 31. prosinca prethodne godine.

Članak 179.

Bilancom rezervi mineralnih sirovina treba obuhvattti sve utvrđene rezerve
mineralnih sirovina u ležištima koja se istražuju, u ležištima u eksploataciji,
u ležištima u rezervnim eksploatacionim poljima te preostale rezerve u
ležištima koja se više ne eksploatiraju.

Uz brojčani iskaz stanja rezervi pojedine mineralne sirovine po kategortjama
i klasma, bilanca sadrži i kratak tekstovni prikaz problematike vezane
uz istraživanje i eksploataciju određene mineralne sirovine.

Članak 180.

Bilanca rezervi mineralnih sirovlna dostavlja se zainteresiranim drevnim
organima u Republici Hrvatskoj.

Podaci iz bilance mineralnih sirovina za svako pojedino ležište poslovna
su tajna rudarskog poduzeća ili samostalnog poduzetnika i bez njihove suglasnosti,
ne smiju se javno objavljivati.

VI. ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 181.

Danom stupanja na snagu ovoga pravilnika prestaje važiti Pravilnik o
klasifikaciji i kategorizaciji rezervi čvrstih mineralnih sirovina i vođenju
evidencije o njima ("Službeni list SFRI" br. 53/79 i "Narodne
novine" br. 53/91), Pravilnik o klasifikaciji i kategorizaciji rezervi
nafte, kondenzata i prirodnih plinova te o vođenju evidencije o njima ("Službeni
list SFRJ" br. 60/87 i "Narodne novine" br. 53/91), a odredbe
Pravilnika o klasifikaciji i kategorizaciji rezervi podzemnih voda i vođenju
evidencije o njima ("Službeni list SFRJ" br. 34/79 i "Narodne
novine" br. 53/91) ne primjenjuju se na mineralne i geotermalne vode
iz kojih se mogu pridobivati mineralne sirovine ili koristiti akumulirana
toplina u energetske svrhe.

Članak 182.

Ovaj pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Klasa: 310-01/92-3/04

Urbroj: 526-01-92-04

Zagreb, 17. srpnja 1992.

Ministar energetike i industrije

**dr. Franjo Kajfež, dipl. ing, v. r.**

Pravilnik, NN 48/1992-1248
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)