## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1461/2004 od 20. listopada 2005.

### NN 133/2005 (9.11.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1461/2004 od 20. listopada 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2481**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko
Sokol, Nevenka Šernhorst i
Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj
tužbi D. B. iz V., na sjednici održanoj dana 20. listopada 2005. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Virovitici dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: P-1273/04 u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg
dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe D. B. iz V.,
H. b. 30, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. –
pročišćeni tekst) u iznosu od 8.500,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnijela je 20. travnja 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog
postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 25. svibnja 1989. godine podnositeljica
je podnijela tužbu Općinskom sudu u Virovitici protiv tuženika, Š. E., radi
utvrđivanja bračne tečevine.

Do 5. studenoga 1997. godine održana su tri
ročišta (13. prosinca 1989., 13. veljače 1990. i 21. listopada 1997. godine).
Podnositeljica je podnescima od 8. ožujka 1993. i 1. travnja 1994. godine požurivala
zakazivanje ročišta.

Na ročištu održanom 26. studenoga 1997. godine
zaključena je glavna rasprava i donijeta presuda.

Protiv navedene presude tuženi je podnio žalbu
24. lipnja 1998, dok je podnositeljica dala odgovor na žalbu 14. srpnja 1998. godine.
Predmet je proslijeđen drugostupanjskom sudu 7. listopada 1998. godine.

Rješenjem Županijskog suda u Bjelovaru, broj: Gž-1417/98-2 od 4. veljače 1999. godine, djelomično je
ukinuta prvostupanjska presuda, te u ukidnom dijelu
predmet je vraćen prvostupanjskom sudu na ponovno odlučivanje 22. veljače 1999.
godine.

Dana 16. travnja 1999. godine održano je ročište
na kojem je podnositeljica preinačila tužbu u pogledu vrijednosti predmet
spora.

Na ročištu održanom 15. lipnja 1999. godine sud
je riješio da se kao vrijednost predmeta spora uzima vrijednost od 150.000,00
kuna, sukladno prijedlogu podnositeljice, te su saslušani svjedoci. Tuženi je
zatražio pismeni otpravak raspravnog rješenja kako bi
na tu odluku izjavio žalbu, a što je i učinio 16. lipnja 1999. godine.

Tuženik je podneskom od 27. studenoga 2000.
godine zatražio izuzeće suca koji je rješenjem Općinskog suda u Virovitici od
8. prosinca 2000. godine odbijen kao neosnovan.

Na ročištu održanom 16. siječnja 2001. godine
sud je odbio prijedlog tuženika da se prekine postupak do donošenja
drugostupanjske odluke suda po žalbi tuženika od 16. lipnja 1999. godine, te je
riješio da će ta žalba biti dostavljena drugostupanjskom sudu na odlučivanje sa
žalbom na odluku o glavnoj stvari ili ako ista ne bude izjavljena, onda će se
žalba od 16. lipnja 1999. godine smatrati kao žalba na odluku o glavnoj stvari.
Nadalje je riješeno da će se na sljedeće ročište pozvati svjedok M. D. iz V.,
A. J. iz SRJ i K. V. iz Nj.

Sud je dopisom od 16. siječnja 2001. godine zatražio
od Ministarstva financija vraćanje iznosa s naslova uplaćene sudske pristojbe,
dok je dopisom od 22. siječnja 2001. godine zatražio od Ministarstva pravosuđa,
uprave i lokalne samouprave da izvrši dostavu poziva diplomatskim putem.

Tuženi je 31. siječnja 2001. godine ponovio
žalbu na raspravno rješenje suda od 16. siječnja 2001. godine te je
proslijeđena drugostupanjskom sudu 21. ožujka 2001. godine, koji je rješenjem
broj: Gž-848/2001-2 od 5. travnja 2001. godine
odbacio žalbu tuženika kao nedopuštenu.

Ročište zakazano za dan 15. lipnja 2001. godine
odgođeno je na prijedlog podnositeljice jer na ročište nije pristupio
punomoćnik podnositeljice.

Nakon toga održana su ročišta 12. listopada
2001., 23. studenoga 2001. i 21. prosinca 2001. godine na kojima su saslušavani
svjedoci.

Na ročištu održanom 28. ožujka 2002. godine
saslušan je svjedok i riješeno je da će se izvršiti gospodarsko vještačenje, te
zatražiti podaci o povijesti bolesti za H. E., majku tuženika, s obzirom na
navod podnositeljice da je istu njegovala. Sud je dopisom od 24. lipnja 2002.,
te ponovno 23. rujna 2002. godine zatražio od Opće bolnice u V. podatke o majci
tuženika.

Rješenjem suda od 7. svibnja 2003. godine
određeno je gospodarsko vještačenje, te je podnositeljica dokaz o izvršenoj uplati
sudu dostavila 15. svibnja 2003. godine.

Dana 12. lipnja 2003. godine vještak je dostavio
sudu nalaz i mišljenje, na koje se je tuženik očitovao podneskom od 30. lipnja
2003. godine, a podnositeljica podneskom od 2. srpnja 2003. godine.

Na ročištu održanom 7. srpnja 2003. godine
riješeno je da će se zatražiti zdravstveni karton za majku tuženika, te je
zaključena glavna rasprava.

Općinski sud u Virovitici donio je 14. studenoga
2003. godine presudu i rješenje, protiv kojih je tuženik podnio žalbu 24.
prosinca 2003. godine, a podnositeljica odgovor na žalbu 7. siječnja 2004.
godine.

Predmet je povodom žalbe proslijeđen
drugostupanjskom sudu 4. ožujka 2004. godine.

Presudom Županijskog suda u Virovitici, broj: Gž-249/04-2 od 7. listopada 2004. godine, djelomično je
usvojena žalba tuženika te je u tom ukinutom dijelu predmet vraćen na ponovno
odlučivanje prvostupanjskom sudu.

3. PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno je
odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbom članka 63.
Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 25.
svibnja 1989. godine tužbom podnositeljice Općinskom sudu u Virovitici protiv
tuženika, radi utvrđivanja bračne tečevine.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u
razmatranje od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na
snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih
sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7, 11, 12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori,
broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02., u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 20. travnja 2004.
godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno
četrnaest (14) godina, deset (10) mjeseci i dvadeset i pet (25) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, pet (5) mjeseci i četrnaest
(14) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju vodio pred sudom prvog i drugog stupnja. Tijekom tog razdoblja nije
bilo duljih razdoblja neaktivnosti suda, međutim potrebno je istaći iznimno
dugo razdoblje neaktivnosti suda koje obuhvaća razdoblje prije 5. studenoga
1997. godine (od 13. veljače 1990. – 21. listopada 1997. godine) u trajanju od
sedam godina, osam mjeseci i sedam dana. Postupak se od 3. prosinca 2004.
godine ponovno vodi pred sudom prvog stupnja.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe kao tužiteljica u
parničnom postupku nije pridonijela duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da je riječ o složenom
predmetu, u kojem je trebalo utvrditi doprinos stranaka u stjecanju zajedničke
imovine, te je sud tijekom postupka morao saslušati brojne svjedoke i pribaviti
raznu dokumentaciju od nadležnih tijela, te provesti gospodarsko vještačenje.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u
trajanju duljem od četrnaest godina. Postupak se je tijekom razmatranog, pravno
relevantnog razdoblja vodio pred sudom prvog i drugog stupnja. S obzirom na
navode istaknute u točki 4.2. ove odluke, te ukupnu duljinu postupka, kao i
činjenicu da se postupak i dalje vodi pred sudom prvog stupnja, a da je riječ o
postupku koji je od iznimne važnosti za podnositeljicu, Ustavni sud nalazi da
je povrijeđeno pravo podnositeljice na suđenje u razumnom roku, zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih
i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Virovitici dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke iz točke II. izreke ove odluke u roku osam (8) dana od dana njezine
otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke
ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-1461/2004

Zagreb, 20. listopada 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 133/2005-2481