## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-512/1998. od 13

### NN 12/1999 (4.2.1999.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-512/1998. od 13

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jurica Malčić, dopredsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
mr. Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan Severinac i
Mladen Žuvela, u povodu prijedloga za ocjenu ustavnosti i zakonitosti odredbi
Pravilnika o minimalnim tehničkim uvjetima za poslovne prostorije u kojima
se obavlja trgovina i posredovanje u trgovini i uvjetima za prodaju robe
izvan prostorija, na sjednici održanoj dana 13. siječnja 1999. godine,
donio je sljedeće

## **RJEŠENJE**

I. Pokreće se postupak za ocjenu ustavnosti i zakonitosti odredbe članka
64. stavka 3. Pravilnika o minimalnim tehničkim uvjetima za poslovne prostorije
u kojima se obavlja trgovina i posredovanje u trgovini i uvjetima za prodaju
robe izvan prostorija ("Narodne novine", br. 37/98).

II. Ne prihvaća se prijedlog za ocjenu ustavnosti i zakonitosti odredbe
članka 81. stavka 3. Pravilnika o minimalnim tehničkim uvjetima za poslovne
prostorije u kojima se obavlja trgovina i posredovanje u trgovini i uvjetima
za prodaju robe izvan prostorija.

III. Ovo rješenje će se objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Prijedlog za ocjenu ustavnosti i zakonitosti odredaba članka 64. stavka
3. i članka 81. stavka 3. Pravilnika o minimalnim tehničkim uvjetima za
poslovne prostorije u kojima se obavlja trgovina i posredovanje u trgovini
i uvjetima za prodaju robe izvan prostorija ("Narodne novine", br. 37/98
- u daljnjem tekstu: Pravilnik), Ustavnom sudu Republike Hrvatske podnijeli
su: Darko Rospacher iz Zagreba, Dragica Kunšt iz Zagreba, Marija Matečić
iz Zagreba, trgovačko društvo "Titanik" d.o.o., Zagreb, Gordana Batarelo
iz Vukovara, Inga Arnautović iz Zagreba, Marica Božić Dakić iz Zagreba,
Mladen Nedimović iz Zagreba, svi zastupani po Ireni Mesiček, odvjetnici
iz Zagreba, S. Ladiše 3.

Podnositelji prijedloga smatraju da se osporenom odredbom članka 64.
stavka 3. Pravilnika osigurava monopolistički položaj pojedinim trgovcima,
budući da se omogućava prodaja odjevnih predmeta i obuće na tržnicama na
malo samo ako su iz vlastite proizvodnje te smatraju da se takvim propisivanjem
uvjeta "pod uvjetom da su iz vlastite proizvodnje" u osporenoj odredbi
osigurava monopolističko pravo pojedinih trgovaca na tržištu, a što je
u suprotnosti s ustavnom odredbom članka 49. stavka 2. i članka 50. stavka
2. Ustava Republike Hrvatske. Podnositelji prijedloga smatraju da je i
odredba članka 81. stavka 3. Pravilnika protuustavna, budući da nisu propisani
jednaki rokovi za usklađivanje poslovanja za sve trgovce, a što je prema
njihovom mišljenju u nesuglasju s ustavnom odredbom članka 49. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Predlažu da se pokrene postupak ocjene ustavnosti i zakonitosti navedenih
odredbi te da se osporene odredbe ponište, odnosno ukinu.

U odnosu na navode predlagatelja, Ustavni sud Republike Hrvatske dostavio
je prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti i zakonitosti
osporenih odredbi na odgovor Ministarstvu gospodarstva Republike Hrvatske,
kao donosiocu Pravilnika, te je zatražio stručno mišljenje Hrvatske gospodarske
komore i Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja.

Ministarstvo gospodarstva Republike Hrvatske i Hrvatska gospodarska
komora u svojim odgovorima navode da osporene odredbe nisu u nesuglasju
sa zakonskim odredbama i citiranim ustavnim odredbama Ustava Republike
Hrvatske, budući da je osnovna namjera odredbom članka 64. stavka 3. vratiti
tržnicama na malo njihovu osnovnu namjenu - da tržnice na malo budu mjesta
na kojima će se prodavati voće i povrće stanovništvu te da joj se vrati
osnovno obilježje - da budu tržnice s poljoprivrednim i osnovnim prehrambenim
proizvodima. U odnosu na odredbu članka 81. stavka 3. Pravilnika ističu
da nije nesuglasna Zakonu i ustavnoj odredbi članka 49. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske, budući su za trgovce na malo, koji prodaju robu u zatvorenom
prostoru, propisani stroži uvjeti za prodaju.

Agencija za zaštitu tržišta u svom odgovoru ističe da prema njihovom
mišljenju osporena odredba članka 64. stavka 3. Pravilnika dovodi u nejednak
pravni položaj na tržištu trgovce, budući je u osporenoj odredbi navedeno
da se na tržnicama na malo mogu prodavati odjevni predmeti i obuća iz vlastite
proizvodnje. Smatraju da se takvim ograničavanjem prodaje odjevnih predmeta
i obuće na tržnicama na malo dovode u nejednak položaj poduzetnici koji
prodaju robu iz vlastite proizvodnje i poduzetnici koji obavljaju djelatnost
uvoza i prodaje. U odnosu na osporenu odredbu članka 81. stavka 3. Pravilnika
smatraju da se navedena odredba treba sagledati isključivo sa stajališta
njezine usklađenosti sa Zakonom o obveznim odnosima ("Narodne novine",
br. 53/91, 73/91, 3/94).

Prijedlog je djelomično osnovan.

Zakonodavac je odredbom članka 17. stavka 2. i 3. ovlastio Ministarstvo
gospodarstva da Pravilnikom regulira i razradi uvjete za obavljanje trgovine.
Donositelj Pravilnika je u osporenoj odredbi članka 64. stavka 3. propisao
da se na tržnicama mogu prodavati odjevni predmeti i obuća samo u posebno
izdvojenom i uređenom prostoru za prodaju tih proizvoda (prvi uvjet) i
pod uvjetom da su vlastite proizvodnje (drugi uvjet).

Ustav Republike Hrvatske u odredbi članka 49. stavka 2. garantira svim
poduzetnicima jednak pravni položaj na tržištu te zabranjuje monopole,
dok u odredbi članka 50. stavka 2. propisuje da se poduzetnička sloboda
i vlasnička prava mogu iznimno ograničiti zakonom radi zaštite interesa
i sigurnosti Republike Hrvatske, prirode, ljudskog okoliša i zdravlja ljudi.

U svezi s osporenom odredbom članka 64. stavka 3. Pravilnika postoji
sumnja u njezinu suglasnost sa zakonskim odredbama i ustavnom odredbom
članka 49. stavka 2. te ustavnom odredbom članka 50. stavka 2. Ustava Republike
Hrvatske i to u odnosu na dio odredbe koji glasi: "pod uvjetom da su vlastite
proizvodnje".

Donositelj Pravilnika, osporavanom odredbom članka 64. stavka 3. dopušta
pojedinim poduzetnicima (trgovcima na malo) prodaju odjevnih predmeta i
obuće pod uvjetom da je i proizvode, a dijelu poduzetnika ne omogućava
prodaju iste vrste robe, ako nisu ujedno i proizvođači odjevnih predmeta
i obuće. Tržnice su jedno od inih tržišnih mjesta na kojima se odvija kupnja
i prodaja robe na malo radi zadovoljavanja životnih potreba građana te
na kojima poduzetnici obavljanjem trgovine stječu imovinsku korist. Stoga,
Sud ocjenjuje da u pokrenutom postupku valja ispitati suglasnost dijela
osporavane odredbe članka 64. stavka 3., koja glasi: "pod uvjetom da su
vlastite proizvodnje", s ustavnom odredbom članka 49. stavka 2., koja garantira
svim poduzetnicima jednak pravni položaj na tržištu te zabranjuje monopole
te s ustavnom odredbom članka 50. stavka 2., koja propisuje u kojim slučajevima
se može ograničiti poduzetnička sloboda i vlasnička prava. Navedene ustavne
odredbe razrađene su u odredbama Zakona o trgovini ("Narodne novine", br.
11/96), a posebice u odredbama članka 5., članka 12. i članka 14. navedenog
Zakona, koje propisuju da se trgovcu ne može ograničavati pravo slobodnog
nastupanja na tržištu, zabranjivati tržišno natjecanje ili dovoditi u nejednak
položaj na tržištu pojedine trgovce i potrošače.

Uslijed postojanja sumnje u suglasnost s Ustavom i sa zakonom navedene
odredbe članka 64. stavka 3. Pravilnika, Ustavni sud Republike Hrvatske
je pokrenuo postupak za ocjenu ustavnosti i zakonitosti navedene odredbe
Pravilnika na temelju članka 45. stavka 1. Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske ("Narodne novine", br. 29/94) te je riješeno kao pod točkom I.
izreke.

Prijedlog za ocjenu suglasnosti osporene odredbe članka 81. stavka 3.
Pravilnika s ustavnom odredbom članka 49. stavka 1. i stavka 2. Ustava
Republike Hrvatske nije prihvaćen. U svezi s navodima predlagatelja da
je osporavana odredba u nesuglasju s citiranim ustavnim odredbama budući
je propisan nejednak rok za usklađivanje poslovanja s odredbama Pravilnika
za trgovce koji prodaju robu na tržnicama i izvan tržnica (rok od tri mjeseca)
i za ostale trgovce (rok od godine dana), utvrđeno je da navodi predlagatelja
ne opravdavaju donošenje rješenja o pokretanju postupka za ocjenu ustavnosti
i zakonitosti. Propisivanje rokova za usklađivanje poslovanja s uvjetima
iz Pravilnika ne dovodi trgovce u nejednak položaj na tržištu, niti dovodi
do monopola, a ujedno se ne ograničava poduzetnička sloboda i vlasnička
prava. Donositelj Pravilnika u prijelaznim i završnim odredbama propisuje
različito trajanje rokova, imajući u vidu vrste radnji koje je potrebno
poduzeti da se ispune propisani uvjeti za obavljanje trgovine, a na što
je donositelj podzakonskog akta ovlašten zakonom.

U svezi s iznijetim razlozima, na temelju odredbe članka 45. stavka
1. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske, riješeno je kao pod točkom
II. izreke.

Ustavni sud Republike Hrvatske će tijekom ustavnosudskog postupka ispitati
da li je osporena odredba članka 64. stavka 3. Pravilnika u suglasnosti
s ustavnim odredbama članka 49. stavka 1. i stavka 2. i s ustavnom odredbom
članka 50. stavka 2. Ustava Republike Hrvatske.

Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama", temeljem članka 20.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", br.
13/91).

Broj: U-II-512/1998
Zagreb, 13. siječnja 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**Jurica Malčić,** v. r.

Rješenje, NN 12/1999-293