## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-487/1995. od 5. srpnja 1995

### NN 49/1995 (17.7.1995.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-487/1995. od 5. srpnja 1995

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
o ustavnoj tužbi M. i N. H. iz K., na sjednici održanoj dana 5. srpnja
1995, donio je slijedeću

## ODLUKU

### USTAVNOG SUDA REPUBLIKE HRVATSKE BROJ U-III-487/1995. OD 5. SRPNJA 1995

Ustavna tužba se odbija.

2. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama"

#### Obrazloženje

M. i N. H. iz K. podnijeli su pravodobnu ustavnu tužbu osporavajući
presude Općinskog suda u K. broj: P-736/90 od 14. 02.1992., Okružnog suda
u B. broj: Gž-1993/92 od 8. 04.1993. i Vrhovnog suda Republike Hrvatske
broj: Rev-2431/93 od 28. 12.1994.

Podnositelji smatraju da im je pogrešnom primjenom materijalnog prava
u tim presudama povrijeđeno ustavno pravo iz članka 26. Ustava Republike
Hrvatske (jednakost svih pred zakonom) i članka 115. stavka 3. (sudovi
sude na temelju Ustava i zakona), jer su odbili stvarnopravni zahtjev tužitelja,
jer smatraju da ugovor o doživotnom uzdržavanju nije pravovaljan, jer nema
ovjere suca, a oni smatraju da to nije potrebno jer je izmedu stranaka
u smislu članka 122. stavka 6. Zakona o nasljeđivanju ("Narodne novine",
broj 52/11 i 47/78) zaključen ugovor o obećanju nasljedstva, a što je tužena
priznala i koji među strankama nije raskinut.

Ustavna tužba nije osnovana.

Uvidom u osporene odluke je utvrđeno da je između stranaka zaključen
ugovor o doživotnom uzdržavanju; koji nije ovjeren od suca, ali je dijelom
izvršavan.

Za ugovore o doživotnom uzdržavanju zakonom je propisani strogi oblik
(članak 122. stavak 1. Zakona o nasljedivanju i stavak 4.) koji je pretpostavka
pravovaljanosti ugovora.

Dakle ugovor o doživotnom uzdržavanju nije pravovaljan, ako nije sastavljen
u pismenom obliku i ovjeren od suca, pa ni u slučaju ako takav ugovor koji
nema potrebnu formu bude i izvršen.

Kod tog ugovora je strogo propisana forma, kako bi se zaštitilo pravo
nužnih nasljednika, jer samo u šlučaju da je ostavitelj svoju imovinu darovao
ugovorom o doživotnom uzdržavanju; oni nemaju pravo na nužni dio. Zbog
toga se nedostatak forme ugovora o doživotnom uzdržavanju ne može konvalidirati
izvršenjem pismenog ugovora bez ovjere suca (članak 73. Zakona o obveznim
odnosima - "Narodne novine", broj 53/91 i 73/91).

Ovaj Sud ne nalazi da bi osporenim odlukama bila povrijeđena ustavna
prava podnositelja ustavne tužbe, jer su sudovi na utvrđeno činjenično
stanje pravilno primijenili Zakon o nasljeđivanju, i time nije povrijeđeno
ustavno jamstvo o jednakosti svih građana i stranaca pred sudovima iz čl.
26. Ustava Republike Hrvatske, kao ni ustavno načelo iz članka 115. stavka
3. Ustava.

Stoga je temeljem članka 61. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 29/94) odlučeno kao u izreci.

Odluka o objavi pod točkom 2, izreke temelji se na odredbi članka 20.
stavka 1. Ustavnog Zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne
novine", broj 13/91).

Broj: U-III-487/1995

Zagreb, 5. srpnja 1995.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić**, v. r.

Odluka, NN 49/1995-1017