## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-583/2008 od 5. veljače 2009.

### NN 31/2009 (11.3.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIVs-583/2008 od 5. veljače 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

700

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Mario Jelušić, Ivan Matija i Željko Potočnjak, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio S. V. iz P., kojeg zastupa M. B., odvjetnik iz P., na sjednici održanoj 5. veljače 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se djelomično usvaja.

II. Ukida se:

– rješenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gžzp-362/07-2 od 21. prosinca 2007. godine i;

– rješenje Županijskog suda u Dubrovniku broj: Gzp-27/07 od 5. rujna 2007. godine, u dijelu kojim je odbijen zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog propusta Općinskog suda u Pločama da u razumnom roku provede ovrhu određenu točkom I. b. izreke rješenja o ovrsi Općinskog suda u Pločama broj: Ovr-229/05 od 27. srpnja 2005. godine.

III. Predmet se, u ukinutom dijelu, vraća Županijskom sudu u Dubrovniku na ponovni postupak.

IV. Županijski sud u Dubrovniku dužan je donijeti novo rješenje u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od trideset (30) dana, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

V. U preostalom dijelu ustavna tužba se odbija.

VI. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je, na temelju članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) i u roku iz članka 64. Ustavnog zakona, podnio 7. veljače 2008. pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu protiv rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gžzp-362/07-2 od 21. prosinca 2007. godine.

2. Rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske odbijena je, kao neosnovana, žalba podnositelja i potvrđeno rješenje Županijskog suda u Dubrovniku broj: Gzp-27/07 od 5. rujna 2007., kojim je, kao neosnovan, odbijen zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u Pločama broj: Ovr-229/05.

3. Podnositelj smatra da mu je osporenim rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositelj u bitnome navodi kako su sudovi, odlučujući o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, zanemarili činjenicu da usprkos pravomoćnosti rješenja o ovrsi, Općinski sud u Pločama, nije niti nakon gotovo tri godine uspio dovršiti ovrhu.

Predlaže Ustavnom sudu da usvoji ustavnu tužbu i ukine osporeno rješenje.

4. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, na temelju navoda i priloga ustavne tužbe, te uvida u spise Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Gžzp-362/07, Županijskog suda u Dubrovniku broj: Gzp-27/07 i presliku spisa Općinskog suda u Pločama broj: Ovr-229/05, utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

4.1. OVRŠNI POSTUPAK

Podnositelj je protiv M. V. (ovršenice u ovršnom postupku), Općinskom sudu u Pločama, 10. lipnja 2005. godine, podnio prijedlog za određivanje ovrhe radi ostvarenja tražbine na radnju, trpljenje ili nečinjenje i radi ispražnjenja i predaje nekretnine.

Prijedlog je podnesen na temelju pravomoćne i ovršne sudske nagodbe, sklopljene 12. ožujka 2002. godine, pod brojem: RI-7/02, pred Općinskim sudom u Pločama.

Općinski sud u Pločama je rješenjem broj: Ovr-229/05 od 27. srpnja 2005. godine prihvatio prijedlog podnositelja i pod točkom I. izreke na temelju navedene pravomoćne i ovršne sudske nagodbe odredio ovrhu, pod točkom I. a) izreke naložio ovršenici da prestane onemogućavati podnositelja u ostvarenju prava izvođenja građevinskih radova pobliže opisanih u izreci, pod točkom I. b) izreke naložio ovršenici da podnositelju preda u posjed dio nekretnine pobliže opisane u izreci, ukupne površine 441 m2, označene kao čest. zem. 4272/193 upisane kao 1. z. k. tijelo u ZU 1798, k. o. Baćina, pod točkom I. c) izreke naložio ovršenici da podnositelju omogući nesmetano korištenje dijela dvorišta za prilaz navedenoj nekretnini, pod točkom I. d) izreke naložio ovršenici trpjeti prolazak podnositelja na kat kuće stepenicama u prizemlju do zatvaranja otvora iznad stepenica odnosno do izgradnje vanjskog stepeništa uz obvezu podnositelja da ne može navedenim putem unositi građevinski materijal, pod točkom I. e) izreke zaprijetio ovršenici novčanom kaznom u visini od 1.000,00 kn, u slučaju da ne izvrši određenu obvezu na trpljenje, pod točkom I. f) izreke odredio da će na prijedlog podnositelja izreći zapriječenu novčanu kaznu ako se ovršenica i nakon donošenja rješenja o ovrsi bude ponašala suprotno određenim obvezama. Pod točkom II. izreke prvostupanjski sud je odredio ovrhu pljenidbom, procjenom i prodajom pokretnina ovršenice, radi naplate troškova ovršnog postupka, ovršenici zabranio raspolaganje zaplijenjenim stvarima i upozorio je na kaznenopravne posljedice ako povrijedi zabranu raspolaganja.

Ovršenica je 12. kolovoza 2005. godine prvostupanjskom sudu podnijela žalbu protiv navedenog rješenja.

Županijski sud u Dubrovniku je dopisom broj: Gž-1271/05 od 6. listopada 2005. godine vratio prvostupanjskom sudu žalbu ovršenice, radi određivanja ročišta za izvođenje dokaza i saslušanja svjedoka na okolnosti navoda iz žalbe. Naime, ovršenica je u žalbi osporila podnositeljeve navode da se ponašala suprotno nagodbom preuzetim obvezama.

Potom je prvostupanjski sud održao ročišta 5. prosinca 2005., 11. siječnja 2006. i 10. veljače 2006. godine. Također je prvostupanjski sud izveo dokaz vještačenjem po stalnom sudskom vještaku za građevinarstvo.

Županijski sud u Dubrovniku je rješenjem broj: Gž-1972/06 od 19. listopada 2006. godine odbio žalbu ovršenice i potvrdio prvostupanjsko rješenje.

Podnositelj je podnescima od 23. veljače 2007., 16. ožujka 2007. i 23. ožujka 2007. godine tražio provođenje ovrhe i izricanje novčane kazne ovršenici.

Općinski sud u Pločama je rješenjem broj: Ovr-229/05 od 7. siječnja 2008. godine pod točkom I. izreke utvrdio da se smatra da je ovršni postupak dovršen i pod točkom II. izreke odbio podnositeljev prijedlog za izricanjem ovršenici novčane kazne.

4.2. POSTUPAK ZA ZAŠTITU PRAVA NA SUĐENJE U RAZUMNOM ROKU (VOĐEN PRED ŽUPANIJSKIM SUDOM U DUBROVNIKU I VRHOVNIM SUDOM REPUBLIKE HRVATSKE)

Podnositelj je Županijskom sudu u Dubrovniku 4. lipnja 2007. godine podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, povrijeđenog propustom Općinskog suda u Pločama da u predmetu broj: Ovr-229/05 dovrši ovrhu.

Odlučujući o zahtjevu podnositelja, Županijski sud u Dubrovniku ocijenio je da duljinom postupka, od dana podnošenja prijedloga za ovrhu do donošenja odluke tog suda o zahtjevu podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, u ukupnom trajanju od 2 godine, 2 mjeseca i 25 dana, podnositelju nije povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku, te je odbio zahtjev.

Pobijanim rješenjem Vrhovni sud Republike Hrvatske odbio je žalbu podnositelja kao neosnovanu, prihvativši u cijelosti činjenična utvrđenja i pravno stajalište Županijskog suda u Dubrovniku.

5. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Mjerodavno pravo sadržano je u odredbama članka 29. stavka 1. Ustava, članka 62. stavka 1. i članka 64. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je djelomično osnovana.

6. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

6.1. Ustavni sud prvo primjećuje da su, u konkretnom slučaju, sudovi u odnosu na ovrhu određenu točkom I. b) izreke prvostupanjskog rješenja od 27. srpnja 2005. godine, pri utvrđivanju pravno relevantnog razdoblja, pravilno uzeli u obzir ukupno trajanje spornog postupka od podnošenja prijedloga za ovrhu do donošenja prvostupanjskog rješenja o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Ustavni sud, nadalje, primjećuje da su sudovi, pri ocjeni da u spornom postupku podnositelju nije povrijeđeno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske, polazili od činjenice da ovršni postupak traje svega dvije godine, dva mjeseca i dvadeset i pet dana, te da se to razdoblje ne može smatrati prekoračenjem razumnog roka.

Međutim, Ustavni sud smatra da se razumnost duljine trajanja postupka mora ocijeniti u svjetlu okolnosti svakog pojedinog predmeta i to primjenom svih sljedećih kriterija: složenosti predmeta, ponašanja podnositelja i nadležnih sudova te važnosti za podnositelja onoga o čemu se u postupku odlučuje. Pri utvrđivanju postojanja eventualne povrede prava na suđenje u razumnom roku potrebno je ocijeniti svaki kriterij posebno te zatim sve zajedno.

Ustavni sud utvrđuje da se ovrha radi predaje nekretnine u posjed vodi u razdoblju duljem od dvije godine i dva mjeseca te da u trenutku podnošenja zahtjeva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku ovršni postupak još nije bio dovršen. Ustavni sud posebno napominje da sudovi nisu odgovorni za namirenje vjerovnika, već za učinkovitu i ekonomičnu provedbu ovrhe.

Ustavni sud smatra kako Općinski sud u Pločama nije učinkovito i ekonomično proveo ovrhu radi predaje u posjed nekretnina određenu točkom I. b) izreke rješenja od 27. srpnja 2005. godine.

Naime, člankom 226. stavkom 2. Ovršnog zakona (»Narodne novine« broj 57/96., 29/99., 42/00., 173/03., 194/03., 151/04., 88/05., 121/05. i 67/08.) propisano je da se ispražnjenju i predaji nekretnine može pristupiti nakon proteka osam dana od dana dostave rješenja o ovrsi ovršeniku i prije njegove pravomoćnosti.

Neučinkovitost Općinskog suda u Pločama proizlazi iz činjenice da do dana podnošenja zahtjeva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku nije proveo člankom 226. Ovršnog zakona propisane radnje za provođenje ovrhe radi ispražnjenja i predaje nekretnine.

Stoga, Ustavni sud, ne može prihvatiti stajališta sudova izraženim u osporenim rješenjima da u konkretnom slučaju duljina trajanja ovršnog postupka ne predstavlja povredu na suđenje u razumnom roku.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je podnositelju osporenim rješenjima, u dijelu koji se odnosi na provedbu ovrhe radi ispražnjenja i predaje nekretnine, povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava.

6.2. U odnosu na provođenje ovrhe radi ostvarenja tražbine na radnju, trpljenje ili nečinjenje Ustavni sud primjećuje kako je zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, u tom dijelu, podnesen nakon pravomoćno dovršenog postupka, te stoga nije dopušten.

Naime člankom 233. stavkom 10. Ovršnog zakona propisano da se postupak pokrenut prijedlogom iz stavka 1. toga članka smatra dovršenim pravomoćnošću rješenja o ovrsi, a iz spisa predmeta razvidno je da je pravomoćnost prvostupanjskog rješenja o ovrsi nastupila 19. listopada 2006. godine.

Prema ocjeni Ustavnog suda, osporenim rješenjima, kojima je meritorno odlučeno o zahtjevu, podnositelju nije uzrokovana povreda prava na pravično suđenje zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Slijedom navedenog, na temelju odredaba članaka 73., 75. i 76. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I., II. i V. izreke, a na temelju odredaba članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točki III. izreke.

8. Objava odluke (točka IV. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

9. Predsjednik Županijskog suda u Dubrovniku dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme rješenja u roku osam (8) dana od dana njegove otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki III. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIVs-583/2008

Zagreb, 5. veljače 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Agata Račan, v. r.

Odluka, NN 31/2009-700