## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1628/2004 od 4. studenoga 2004.

### NN 164/2004 (26.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1628/2004 od 4. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2887

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za
odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi Lj. P. iz M. B. na
sjednici održanoj 4. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.  Podnositelj ustavne tužbe, na temelju članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je 3.
svibnja 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Tijekom 1985. godine podnositelj je Općinskom sudu u Donjoj Stubici podnio
tužbu radi bezrazložnog bogaćenja protiv tužene D. P.

Do 5.
studenoga 1997. godine prvostupanjski sud je u dva navrata donio presudu koja
je oba puta ukinuta i predmet je vraćen sudu prvog stupnja na ponovno suđenje.
Zadnje ročište održano je 22. veljače 1988. godine.

Spis je
zagubljen.

Dana
10. veljače 2004. godine donijeto je rješenje da se pokreće postupak za obnovu
spisa.

Ročišta
su održana dana 5. travnja, 6. svibnja i 10. rujna 2004. godine. Na ročištima
su obje stranke izjavile da im nije poznat predmet spora, te da ne posjeduju
nikakvu dokumentaciju vezanu uz spor.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske propisano je:

»Članak 29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepris­trani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak
63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja.
Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog
suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna
tužba nije osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 2. prosinca 1985. godine tužbom podnositelja
Općinskom sudu u Donjoj Stubici radi bezrazložnog bogaćenja protiv tužene D. P.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u razmatranje od tog dana već od 5. studenoga
1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne
novine-Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. –
ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija
u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom
roku.

Ustavna
tužba podnijeta je 3. svibnja 2004. godine, a do toga dana postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno devetnaest (19) godina, pet (5) mjeseci i jedan (1)
dan, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, pa do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina, pet (5) mjeseci i
dvadeset šest (26) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se do podnošenja ustavne tužbe vodio pred
Općinskim sudom u Donjoj Stubici koji je dva puta donio presudu koja je
ukinuta. Zadnje ročište prije nego se spis zagubio održano je 1988. godine.
Nakon toga, sud je na vlastitu inicijativu, ustanovivši da se predmet zagubio,
pokrenuo postupak za obnovu spisa u 2004. godini te je održao tri ročišta na
kojima su stranke izjavile da nemaju nikakvu dokumentaciju vezanu uz pred­met,
te da im nije poznat predmet spora.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJICA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao tužitelj u parničnom
postupku nije pokazao interes za postupak u razdoblju od veljače 1988. godine,
pa dok sud na vlastitu inicijativu nije donio rješenje o obnovi spisa.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da nije moguće utvrditi je li
riječ o složenom postupku, jer nije poznat niti predmet spora.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi pred sudom
prvog stupnja u trajanju duljem od devetnaest godina. Međutim, do zagubljenja
spisa je došlo još 1988. godine, a do tada je već dva puta bila donijeta
presuda prvog stupnja, što ukazuje na učinkovito postupanje sudova. Od veljače
1988. godine podnositelj kao tužitelj u postupku nije pokazao nikakav interes
za postupak, sve dok sud sam nije donio rješenje o obnovi spisa 2004. godine.
Međutim, i nakon što je takvo rješenje donijeto, podnositelj uopće ne zna što
je predmet spora, što ukazuje na to da on nema interes za taj postupak.

Stoga je u smislu odredaba članaka 73. i 75. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, donijeta odluka kao u izreci.

6. Odluka o objavi ove odluke temelji se na članku
29. Ustav­nog zakona.

Broj: U-IIIA-1628/2004
Zagreb, 4. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća  **dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 164/2004-2887