## Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-8040/2008-6 od 8. veljače 2012.

### NN 38/2012 (30.3.2012.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-8040/2008-6 od 8. veljače 2012.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

981

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Ane Berlengi Fellner, predsjednice vijeća, mr. sc. Ivice Kujundžića i Ljiljane Karlovčan-Đurović, članova vijeća, te sudske savjetnice Marine Katanec, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja HT-Hrvatske telekomunikacije d.d., Zagreb, Savska cesta 32, koju zastupa direktorica Maja Mandić, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za telekomunikacije, Zagreb, Jurišićeva 13, klasa: UP/I-344-01/07-01/350, urbroj: 376-11-08-19 od 19. lipnja 2008., radi izdavanja suglasnosti, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 8. veljače 2012.

presudio je

Tužba se uvažava.

Poništava se rješenje Hrvatske agencije za telekomunikacije, klasa: UP/I-344-01/07-01/350, urbroj: 376-11-08-19 od 19. lipnja 2008.

Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženog tijela, u prijedlogu Standardne ponude HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za davatelje usluga s dodanom vrijednosti za potrebe pružanja usluga telefonskog glasovanja (061) od 21. travnja 2008., određuje se trgovačkom društvu HT-Hrvatske telekomunikacije d.d. izmjene u članku 2.3. stavku 6. da se mijenja zadnja rečenica i glasi: »T-Com će aktivirati T-Com usluge davatelju usluga na željenim lokacijama u roku od 30 dana od dana sklapanja ugovora o pružanju T-Com usluga sklopljenog između T-Com i davatelja usluga.«.

Tužitelj u tužbi protiv osporenog akta navodi da isti pobija zbog nepravilne primjene zakona, odnosno propisa utemeljenog na zakonu, te što je akt donesen od nenadležnog organa. Navodi da je tuženo tijelo pogrešno primijenilo materijalno pravo kada mu je u pobijanom dijelu rješenja točka 1.1. naloženo izmijeniti zadnju rečenicu u članku 2.3. stavak 6. Standardne ponude T-Coma, tako da ista glasi: »T-Com će aktivirati T-Com usluge davatelju usluga na željenim lokacijama u roku od 30 dana od dana sklapanja ugovora o pružanju T-Com usluga sklopljenog između T-Com i davatelja usluga.«. Tužitelj navodi da je rok za realizaciju usluge pristupa mreži reguliran odredbama članka 6. stavak 7. Pravilnika o telekomunikacijskim uslugama, te člankom 3. stavak 5. Pravilnika o pristupu mreži i međusobnom povezivanju. U oba navedena pravilnika propisan je rok za uspostavu pristupa mreži dva mjeseca odnosno 60 dana, s time da se taj rok računa prema Pravilniku o pristupu mreže i međusobnom povezivanju od dana zaprimanja zahtjeva, dok prema Pravilniku o telekomunikacijskim uslugama od dana sklapanja ugovora. Ističe da je rok određen predmetnim Pravilnikom naveden kao gornja granica, odnosno kao maksimalan rok od dva mjeseca unutar kojeg se mora realizirati usluga pristupa mreži, te stoga mogućnost da se predmetna radnja izvrši i ranije, nije isključena. Međutim, nametanje kraćeg roka od strane tuženog tijela imalo bi za posljedicu stvaranje otegotnih uvjeta tužitelju. Tužitelj dalje ističe da tuženik svoje ovlaštenje za donošenje odluke temelji na članku 12. stavak 1. točki 1. Zakona o telekomunikacijama, a u skladu s člankom 53. stavak 4. i člankom 56. stavak 3. Zakona o telekomunikacijama, te na članku 41. stavku 1. Pravilnika o telekomunikacijskim uslugama, međutim, odredbe navedenog članka 12. Zakona o telekomunikacijama predstavljaju samo opće ovlaštenje za donošenje odluka u vezi obavljanja regulatornih poslova koji su u nadležnosti tuženog tijela. Obzirom na navedeno, tužitelj predlaže da Sud tužbu usvoji, a osporeno rješenje u navedenom dijelu poništi.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu u cijelosti prigovara svim navodima tužbe, te predlaže da Sud tužbu odbije kao neosnovanu. Navodi da je osporeno rješenje donijeto sukladno članku 54. stavak 4. i članku 56. stavak 3. Zakona o telekomunikacijama i članku 41. stavak 1. Pravilnika o telekomunikacijskim uslugama.

Tužba je osnovana.

Iz podataka spisa predmeta, dostavljenih uz odgovor na tužbu, proizlazi da je trgovačko društvo HT-Hrvatske telekomunikacije d.d. dostavilo tuženom tijelu standardnu ponudu za davatelje usluga s dodanom vrijednosti za potrebe pružanja usluga telefonskog glasovanja 061, na suglasnost.

Prema standardnoj ponudi HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za davatelja usluge s dodanom vrijednosti za potrebe potraživanja usluge telefonskog glasovanja 061 od srpnja 2007. godine, u točci 2.3. stavak 6. navedeno je da ukoliko su ostvareni tehnički preduvjeti u odnosu na T-Com mrežu na željenoj lokaciji zatraženoj od strane davatelja usluga, a pod uvjetom da je davatelj usluga ispunio tehničke preduvjete, T-Com će postupiti po podnesenom zahtjevu davatelja usluga i sklopiti ugovor o pružanju T-Com usluga s davateljem usluga. T-Com će aktivirati T-Com usluge davatelju usluge na željenim lokacijama u roku od 60 dana od dana sklapanja ugovora o pružanju T-Com usluga sklopljenom između T-Coma i davatelja usluga.

Odredbom članka 12. stavak 1. točka 3. Zakona o telekomunikacijama (»Narodne novine«, broj 122/03., 158/03., 60/04. i 70/05.) propisano je da su u nadležnosti agencije poslovi u svezi donošenja odluka u vezi s utvrđivanjem snage tržišta provedbom analize tržišta te određivanjem i ukidanjem regulatornih obveza operatorima sa značajnom tržišnom snagom.

Odredbom članka 41. stavak 1. Pravilnika o telekomunikacijskim uslugama (»Narodne novine«, broj 183/04.) propisano je da operator sa znatnijom tržišnom snagom na mjerodavnom tržištu mora uključiti ponude za usluge s dodanom vrijednosti u svoju standardnu ponudu pristupa mreži na koju prethodnu suglasnost daje vijeće agencije u skladu s odredbama članka 56. Zakona.

Odredbom članka 6. stavkom 7. citiranog Pravilnika određeno je da je operator sa znatnijom tržišnom snagom u slučaju pristupa davatelja usluga telekomunikacijskom mreži putem terminalne opreme obvezan u skladu s odredbama članka 54. Zakona u roku do dva mjeseca, računajući od dana sklapanja ugovora između operatera i podnositelja zahtjeva za pristup, omogućiti pristup svojoj mreži koji je zatražen tim zahtjevom. Iz priležeće Standardne ponude HT-Hrvatske telekomunikacije d.d. za davatelje usluga sa dodanom vrijednosti za potrebe pružanja usluga telefonskog glasovanja 061 vidljivo je da je u točki 2.3. stavak 6. određen rok od 60 dana od dana sklapanja ugovora o pružanju T-Com usluga, sklopljenog između T-Com i davatelja usluga za aktiviranje T-Com usluge. Prema tome, Standardna ponuda u navedenom dijelu sukladna je s citiranim odredbama te Pravilnika.

Iako je tuženo tijelo postupalo sukladno članku 54. stavak 4. i članku 56. stavak 3. Zakona o telekomunikacijama i članku 41. stavak 1. Pravilnika o telekomunikacijskim uslugama, ovaj Sud smatra da tuženo tijelo nije bilo ovlašteno skratiti rok propisan citiranim Pravilnikom, o omogućavanju pristupa mreži. Pri tome neosnovano je obrazloženje tuženog tijela da je stajališta da T-Comu treba skratiti rok na 30 dana, jer je prema ocjeni tuženog tijela isto izvodivo u kraćem roku. Isto tako Pravilnikom je rok definiran na način da je određena gornja granica, što dakle ne isključuje mogućnost da se navedena radnja obavi ranije. Pri tome također je neosnovano pozivanje na Pravilnik o pristupu mreži i međusobnom povezivanju (»Narodne novine«, broj 185/03.), kojim je u članku 3. stavak 5. propisana obveza operatora u slučaju postojanja odgovarajućih tehničkih uvjeta da u roku od najviše 60 dana od dana zaprimanja zahtjeva omogući pristup svojoj mreži koji je zatražen tim zahtjevom. U pravu je stoga tužitelj kada navodi da je u oba pravilnika propisan isti rok za uspostavu pristupa mreže, dva mjeseca odnosno 60 dana, što ne isključuje mogućnost da se navedena radnja obavi ranije.

Kako obrazloženje osporenog rješenja ne sadrži jasne razloge iz kojih se dade zaključiti na temelju čega je tuženo tijelo zaključilo da navedeni rok treba skratiti na 30 dana, tim je rješenjem povrijeđen zakon na štetu tužitelja.

Trebalo je stoga na temelju odredbe članka 39. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91., 9/92. i 77/92.) osporeno rješenje poništiti, s time da tuženo tijelo donese novo rješenje pridržavajući se po članku 62. istog Zakona pravnog shvaćanja suda i njegovih primjedaba glede postupka.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 14. stavka 8. Zakona o telekomunikacijama.

Broj: Us-8040/2008-6

Zagreb, 8. veljače 2012.

Predsjednica vijeća

Ana Berlengi Fellner, v. r.

Presuda, NN 38/2012-981