## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-337/1994. od 5. srpnja 1995

### NN 49/1995 (17.7.1995.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-337/1994. od 5. srpnja 1995

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurića Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
o prijedlogu Mehmedalije Omerovića iz Slatine za pokretanje postup za ocjenu
ustavnosti Zakona o odvjetništvu ("Narodne novine" broj 9/94)
na sjednici održanoj dana 5. srpnja 1995. godine i donio je

## RJEŠENJE

### USTAVNOG SUDA REPUBLIKE HRVATSKE BROJ U-I-337/1994. OD 5. SRPNJA 1995

1. Ne prihvaća se prijedlog.

2. Ovo će se rješenje objaviti u "Narodnim novinama".

#### Obrazloženje:

Mehmedalija Omerović podnio je prijedlog za pokreta postupka ocjene
ustavnosti članka 49. Zakona o odvjetnišu.

Prijedlog sadrži usporedbe s odredbom članka 32. ranije važećega Zakona
o odvjetništvu i službi pravne pomoći ("Narodne novine", broj
53/72) te izraženo mišljenje podnositelja da osim terminoloških izmjena
bitne razlike nema, osim što je članak 49. Zakona o odvjetništvu nespretnije
riješio pitanje tzv. nedostojnosti za obavljanje odvjetništva.

Podnositelj prijedloga smatra da je spomenuta odredba suprotna članku
30. Ustava Republike Hrvatske, a kada je riječ o novčanoj kazni i uvjetnoj
osudi tada upućuje na izravnu suprotnost odredbi članka 83. Osnovnog krivičnog
zakona Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 31/93 - pročišćeni
tekst). Predlaže da se osporena odredba ukine.

Prijedlog nije osnovan.

Položaj i značaj odvjetnićke službe posebno je određen člankom 27. Ustava
Republike Hrvatske u kojem se odvjetništvo određuje kao samostalna i neovisna
služba koja građanima osigurava pravnu pomoć u skladu sa zakonom.

Činjenica da je odvjetništvo posebno izdvojeno Ustavom, te da Ustav
naglašava (jamči) njegovu samostalnost i neovisnost znači da se radi o
službi od posebnog značaja.

Zakon o odvjetništvu na osnovi Ustavom odredenog statusa službe uređuje
ustrojstvo i djelovanje odvjetništva, te nužno sadrži i norme kojima se
osiguravaju osnovne pretpostavke za potpunu samoslalnost i neovisnost službe.

Temljem članka 46. Zakona o odvjetništvu, pravo na obavljanje odvjetništva
na teritoriju Republike Hrvatske stječe se upisom u imenik odvjetnika,
a nakon dane svečane prisege.

Zakonske pretpostavke za stjecanje prava na upis u imenik odvjetnika
taksativno su nabrojene u članku 48. Zakona o odvjetništvu, a postavljene
su kao uvjeti koje osoba, što traži upis, mora ispuniti kumulativno.

Jedan od tih uvjeta (članak 48. točka 10.) glasi: " - da je dostojna
za obavljanje odvjetništva."

Odredba članka 49. Zakona o odvjetništvu glasi:

"(1) Nije dostojna za obavljanje odvjetništva osoba osuđena za
kazneno djelo protiv Republike Hrvatske, za kazneno djelo protiv službene
dužnosti, za kazneno djelo izvršeno iz koristoIjublja ili drugo kazneno
djelo izvršeno iz nečasnih pobuda ili koje je čini moralno nedostojnom
za obavljanje odvjetništva. Takva osoba nema pravo na upis u imenik odvjetnika
deset godina poslije izdržane, oproštene ili zastarjele kazne, a ako je
osoba osuđena na novčanu kaznu, pet godina od dana pravomoćnosti presude.
Osoba kojoj je izrečena uvjetna osuda nema pravo na upis za vrijeme za
koje joj je pravomoćnom odlukom određen rok kušnje.

(2) Nije dostojna za obavljanje odvjetništva ni osoba čije ranije ponašanje
i djelatnost ne jamči da će ona savjesno obavljati odvjetničko zvanje.

(3) Ako je zahtjev za upis u imenik odvjetnika odbijen zato što podnositelj
zahtjeva nije dostojan za obavljanje odvjetništva zbog razloga navedenih
u stavku 2. ovoga članka, novi zahtjev za upis ne može se podnijeti prije
isteka roka od dvije godine od pravomoćnosti odluke kojom je zahtjev odbijen."

Dostojnost u smislu citirane odredbe je pravni standard, koji se niti
semantički ne može poistovjetiti s institutima krivičnog prava, pojmovima
nekažnjavanja ili pravnih posljedica osude u kaznenopravnom smislu.

Pojam dostojnosti u sebi sadrži skup moralnih odlika a među inima i
čestitost, poštenje, kajepost, predanost dužnostima, savjesnost, discipliniranost
i dr. Na to upućuje i odvjetnička prisega utvrđena člankom 51. Zakona o
odvjetništvu, kojom odvjetnik kome je odobren upis u odvjetnički imenik
svečano prisiže da će dužnost odvjetnika obavljati savjesno, da će se u
svom radu pridržavati Ustava Republike Hrvatske, zakona, statuta odvjetničke
komore i Kodeksa odvjetničke etike, te da će u svim svojim postupcima paziti
na ugled odvjetništva.

Propuštanje davanja svečane prisege u Zakonom određenom roku ima za
posljedicu brisanje odobrenog upisa iz imenika odvjetnika.

Ugled ovisi i o tome koga odvjetništvo prima u svoje redove. Taj ugled
na kojem zbog položaja odvjetništva ustraje Zakon, mogao bi se ugroziti,
ako bi odvjetništvo bez kriterija dopustilo da tu službu obavlja osoba
čije ranije ponašanje i djelatnost nose u sebi značajke suprotne odlikama
koje sadrži pojam dostojnosti.

Predmet osporene odredbe su unaprijed, apstraktno određeni kriteriji
za prosudbu dostojnosti za obavljanje odvjetništva, a tako odredeni oni
su nužni za osiguranje pravne sigurnosti, objektivnosti i jamstvo protiv
proizvoljnosti.

Argumenti prijedloga za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti odredbe
članka 49. Zakona o odvjetništvu zasnivaju se na prividnoj svezi između
kriterija za prosudbu dostojnosti za obavljanje odvjetničke službe te kaznenopravnog
instituta pravnih posljedica osude iz glave osme (članka 83. - 85.) Osnovnog
krivičnog zakona Republike Hrvatske.

Članak 30. Ustava odreduje domet pravnih posljedica kaznene osude i
to za teška i osobito nečasna kaznena djela, a glasi: "Kaznena osuda
za teška i osobito nećasna kaznena djela može, u skladu sa zakonom, imati
za posljedicu gubitak stečenih ili zabranu stjecanja na odredeno vrijeme
nekih prava na obavljanje odredenih poslova, ako to zahtijeva zaštita pravnog
poretka."

Osporena odredba stavka 1. članka 49. Zakona o odvjetništvu, međutim,
ne predstavlja kaznenopravnu posljedicu osude već, a to proizlazi iz same
odredbe, samo jedan od kriterija za pcocjenu dostojnosti.

Takovo odredivanje kriterija nije suprotno Ustavu.

Citirana odredba članka 30. Ustava svrstana je u glavu III. "Temeljne
slobode i prava čovjeka i građanina" - poglavlje 2. "Osobne i
političke slobode i prava". Njome se razrađuju odredbe iz 1. poglavlja
iste glave pod nazivom: " Zajedničke odredbe", a odnosi se na
članak 16. Ustava.

Članak 16. Ustava glasi: "Slobode i prava mogu se ograničiti samo
zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak,
javni moral i zdravlje."

Odredba članka 49. Zakona o odvjetništvu predstavlja ograničenje prava
iz članka 54. Ustava prema kojem svatko ima pravo na rad i slobodu rada,
slobodno bira poziv i zaposlenje, a svakomu je pod jednakim uvjetima dostupno
svako radno mjesto i dužnost.

Ograničenje za obavljanje odvjetništva iz osporene odredbe Zakona o
odvjetništvu nije u neskladu s Ustavom. Ovo zato jer se određuje zakonom,
u funkciji je zaštite sloboda i prava drugih ljudi, pravnog poretka, javnog
morala i zdravlja te djeluje na određeno vrijeme.

Dakle, neosnovano podnositelj prijedloga za pokretanje postupka ocjene
ustavnosti i zakonitosti drži osporenu odredbu suprotnom Ustavu.

Iz izloženoga proizlazi da Zakon o odvjetništvu u postavljanju kriterija
za procjenu dostojnosti djelimice koristi pojmove k;rznerkog prava, no
to ne znači i nesklad u odnosu na Osnovni krivični zakon Republike Hrvatske.

Medutim, valja naglasiti da temeijem odredbe članka 125. Ustava Republike
Hrvatske Ustavni sud odlučuje o suglasnosti zakona s Ustavom i o suglasnosti
drugih propisa s Ustavom i zakonorn, ali nije nadležan odlučivati o suglasnosti,
odnosno međusobnoj usklađenosti zakona, kako to predlaže podnositelj prijedloga.

lz navedenoga slijedi da su ograničenja za obavljanje odvjeništva koje
sadrži članak 49. Zakona o odvjetništvu u skladu s Ustavom, te je riješeno
kao u izreci.

Objavljivanje ovog rješenja u "Narodnim novinama" službenom
glasiliu Republike Hrvatske temelji se na odredbi članka 20. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91).

Broj: U-1-337/1994

Zagreb, 5. srpnja 1995.

Predsjednik

**Jadranko Crnić**, v. r.

Rješenje, NN 49/1995-1013
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)