## Uredba o podrijetlu robe i načinu izdavanja potvrda o podrijetlu robe

### NN 66/1999 (28.6.1999.), Uredba o podrijetlu robe i načinu izdavanja potvrda o podrijetlu robe

# VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

Na temelju članka 25. Zakona o trgovini (»Narodne
novine«, broj 11/96), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici
održanoj 24. lipnja 1999. godine donijela

## UREDBU

### O PODRIJETLU ROBE I NAČINU IZDAVANJA POTVRDA O PODRIJETLU ROBE

Članak 1.

Ovom Uredbom određuje se što se smatra robom hrvatskog
podrijetla i robom uvoznog podrijetla, uređuje se način
izdavanja potvrda o podrijetlu robe, drugih potvrda koje prate
robu pri izvozu i uvozu i ovjera isprava koje prate robu pri izvozu
ili uvozu.

Odredbe ove Uredbe, koje određuju što se smatra robom
hrvatskog podrijetla i robom uvoznog podrijetla odnose se na nepovlašteno
(nepreferencijalno) podrijetlo robe i povlašteno (preferencijalno)
podrijetlo u slučaju kada se radi o uvozu robe podrijetlom
iz zemalja na koje Republika Hrvatska jednostrano primjenjuje
povlaštene carine.

Pravila o podrijetlu robe određena ovom Uredbom jednako se
primjenjuju na hrvatsku i uvoznu robu.

Članak 2.

Nepovlaštena pravila o podrijetlu, sukladno članku
1. stavku 2. ove Uredbe, određuju se u svrhu:

- primjene carina utvrđenih Zakonom o carinskoj tarifi;

- primjene ostalih mjera trgovinske politike, sukladno Zakonu
o trgovini (mjere zaštite domaće proizvodnje od prekomjernog
uvoza, antidamping mjere i mjere protiv subvencionalnog uvoza
i drugih mjera uređenih ovim Zakonom) i drugim propisima koji
uređuju trgovinu s inozemstvom;

- statističkog praćenja vanjske trgovine i mjera
u svezi s javnim nabavkama.

Članak 3.

Robom podrijetlom iz određene zemlje smatra se:

- roba u cijelosti dobivena ili proizvedena u toj zemlji, ili

- u slučaju kada su dvije ili više zemalja sudjelovale
u proizvodnji određene robe, zemlja u kojoj je obavljena zadnja
bitna promjena na robi.

Članak 4.

Robom u cijelosti dobivenom ili proizvedenom u određenoj zemlji
smatraju se:

(a) mineralni proizvodi izvađeni iz tla u toj zemlji;

(b) biljni proizvodi ubrani ili požnjeveni u toj zemlji;

(c) žive životinje, okoćene i uzgojene u toj zemlji;

(d) proizvodi dobiveni od živih životinja, uzgojenih
u toj zemlji;

(e) proizvodi dobiveni lovom i ribolovom u toj zemlji;

(f) proizvodi morskog ribolova i drugi proizvodi izvađeni
iz mora izvan teritorijalnih voda plovilima koja su registrirana
ili prijavljena u brodski upisnik i koja plove pod zastavom te
zemlje;

(g) proizvodi izrađeni na brodovima - tvornicama iz proizvoda
iz točke (f) ako je taj brod registriran ili prijavljen
u toj zemlji i ako plovi pod zastavom te zemlje;

(h) proizvodi izvađeni s morskog dna ili iz sloja zemlje ispod
tog morskog dna izvan teritorijalnih voda te zemlje, pod uvjetom
da ona ima isključivo pravo na iskorištavanje sloja
zemlje ispod morskog dna;

(i) otpaci i ostaci proizvoda dobiveni iz proizvodnih djelatnosti
ili upotrebljavanih predmeta, ako su u toj zemlji prikupljeni
i ako su pogodni samo za ponovno dobivanje sirovina, te

(j) proizvodi u toj zemlji proizvedeni isključivo od proizvoda
navedenih u točkama (a) do (i) ovog članka ili od
njih proizvedenih proizvoda na bilo kojoj razini proizvodnje.

Za potrebe stavke 1. ovog članka izraz »zemlja«
obuhvaća i teritorijalne vode te zemlje.

Članak 5.

Zadnjom bitnom promjenom na robi iz članka 3. stavka 2.
ove Uredbe smatra se proizvodnja, dorada ili prerada:

a) u kojoj se dobiveni proizvod može razvrstati u četveroznamenkasti
tarifni broj različit od onoga u koji su bili razvrstani
materijali bez podrijetla koji su korišteni za njegovu proizvodnju,
ili,

b) u kojoj vrijednost svih upotrijebljenih uvezenih materijala
ne smije premašiti 50% cijene proizvoda fco tvornica.

Članak 6.

Zadnjom bitnom promjenom na robi iz članka 3. ove Uredbe
ne smatra se:

a) pakiranje ili prepakiranje robe, bez obzira gdje je ambalaža
proizvedena;

b) dijeljenje većih količina robe u manje količine
ili spajanje manjih količina u veće;

c) odjeljivanje, razvrstavanje, prosijavanje, ispiranje ili dijeljenje
proizvoda rezanjem ili ustakljivanjem proizvoda;

d) etiketiranje i označavanje proizvoda ili njegove ambalaže;

e) postupanje nužno da bi se očuvala svojstva proizvoda
prilikom prijevoza ili skladištenja; te

f) jednostavno sklapanje dijelova proizvoda u cjelovit proizvod.

Članak 7.

Kada se podrijetlo utvrđuje uz primjenu odredbe članka
5.:

a) »materijal« znači bitan sastojak, sirovinu,
sastavnicu, dio, itd., koji se koriste u izradi proizvoda;

b) »razvrstan« znači klasifikaciju proizvoda
ili materijala pod određenim tarifnim brojem;

c) »tarifni brojevi« znače tarifne brojeve korištene
u nomenklaturi koja tvori Harmonizirani sustav naziva i označavanja
robe;

d) »vrijednost materijala« znači carinsku vrijednost
u vrijeme uvoza upotrijebljenih materijala ili ako ona nije poznata
i ne može se sa sigurnošću utvrditi, prvu cijenu
koja se može sa sigurnošću utvrditi a koja se
za te materijale plaća u zemlji u kojoj je obavljena njena
prerada;

e) »carinska vrijednost« znači vrijednost utvrđena
sukladno Ugovoru o provedbi članka VII. Općeg sporazuma
o carinama i trgovini (Ugovor Svjetske trgovinske organizacije
o carinskoj vrijednosti iz 1994.);

f) »cijena fco tvornica« znači cijenu plaćenu
za proizvod proizvođaču u zemlji u kojoj je obavljena
zadnja obrada ili prerada pod uvjetom da ta cijena uključuje
vrijednost svih upotrijebljenih materijala, uz odbitak unutarnjih
poreza koji se vraćaju ili se mogu vratiti nakon izvoza
dobivenog proizvoda.

Članak 8.

Smatra se da su rezervni dijelovi, dodaci i alati namijenjeni
uporabi s opremom, strojevima, aparatima, vozilima ili plovilima,
istog podrijetla kao i oprema, strojevi, aparati, vozila ili plovila
ako se uvoze i prodaju s njima i čine u vrsti i broju sastavni
dio standardne opreme.

Na zahtjev uvoznika, proizvodu u rastavljenom ili nesastavljenom
obliku, koji se uvozi u više od jedne pošiljke, jer
iz transportnih ili proizvodnih razloga to nije moguće obaviti
u jednoj pošiljci, omogućit će se, glede pravila
o podrijetlu, status jedinstvenog proizvoda.

Ambalaža u koju je pakiran određeni proizvod smatra se
istog podrijetla kao i proizvod koji se nalazi u toj ambalaži,
uz uvjet da se ona pri carinjenju raspoređuje u isti tarifni
stavak Carinske tarife kao i taj proizvod.

Članak 9.

Da bi se ustanovilo je li neki proizvod s podrijetlom, nije potrebno
utvrđivati podrijetlo onoga što je bilo korišteno
u njegovoj izradi, kako slijedi:

a) energije i goriva;

b) pogona i opreme;

c) strojeva i alata;

d) robe koja ne ulazi niti je namijenjena ulasku u konačni
sustav proizvoda.

Članak 10.

Uvjeti u svezi sa stjecanjem podrijetla iz određene zemlje
moraju biti ispunjeni bez prekida. Kada se proizvode s podrijetlom
iz određene zemlje izvezene u neku drugu zemlju vrati, više
ih se ne smatra prozvodima s podrijetlom, osim kad je carinskoj
službi moguće dokazati:

a) da je vraćena upravo ona roba što je bila izvezena;
i

b) da roba nije podvrgnuta nikakvom drugom postupku mimo onoga
što je bio potreban da se roba očuva u dobrom stanju
dok je bila izvezena.

Članak 11.

Proizvodi koje prati potvrda o podrijetlu robe moraju se prevoziti
izravno iz zemlje podrijetla.

Proizvodi koji tvore jednu pošiljku mogu se prevoziti preko
područja bilo koje druge zemlje te se mogu ako do toga
dođe, pretovariti ili privremeno uskladištiti na tim
područjima, pod uvjetom da roba ostane pod nadzorom carinskih
tijela u zemlji provoza ili skladištenja te da se ne podvrgava
drugim postupcima osim istovara, ponovnog utovara ili bilo kojeg
postupka namijenjenog njezinu očuvanju u dobrom stanju.

Proizvodi s podrijetlom mogu se izvoziti u treću zemlju
radi izlaganja na sajmovima te nakon toga prodati radi uvoza.
To se odnosi na bilo koju trgovačku, industrijsku, poljoprivrednu
ili obrtničku izložbu, sajam ili sličnu javnu
priredbu ili izlaganje za vrijeme kojih proizvodi ostaju pod carinskim
nadzorom, osim priredbi koje se organiziraju u privatne svrhe
u trgovinama i poslovnim prostorijama s nakanom prodaje inozemnih
proizvoda.

Dokaz o tome da su ispunjeni uvjeti iz stavka 1. ovog članka,
pružit će se carinskim tijelima predočenjem:

a) potvrde što ju ispostavljaju carinska tijela zemlje provoza,
a koja:

- sadrži točan opis proizvoda;

- navodi datum istovara i ponovnog utovara proizvoda odnosno imena
brodova ili drugih upotrijebljenih prijevoznih sredstava, i

- potvrđuje uvjete pod kojima su proizvodi ostali u zemlji
provoza; ili

b) u pomanjkanju spomenute potvrde, druge uvjerljive isprave.

Članak 12.

Potvrda o podrijetlu robe neće se zahtijevati ako je posrijedi:

a) roba koju privatne osobe u malim paketima šalju privatnim
osobama ili koja se prenosi u osobnoj prtljazi putnika, pod uvjetom
da ukupna vrijednost robe ne premašuje iznos od 600 kuna;

b) komercijalna pošiljka čija ukupna vrijednost ne
premašuje iznos od 360 kuna;

c) roba koja se privremeno uvozi sukladno odredbama Konvencije
o privremenom uvozu (Istanbul, 26. lipnja 1990.);

d) roba u provozu.

Članak 13.

Ako se pri uvozu određene robe u Republiku Hrvatsku traži
dokaz o podrijetlu robe, to se podrijetlo dokazuje potvrdom o
podrijetlu robe.

Potvrdu o podrijetlu robe iz stavka 1. ovog članka izdaju
odnosno ovjeravaju ovlaštena tijela ili agencije zemlje iz
koje se roba uvozi, temeljem pisanog zahtjeva podnositelja zahtjeva.

Podnositelj zahtjeva odgovoran je za točnost i istinitost
podataka datih u zahtjevu za izdavanje potvrde o podrijetlu robe
te je dužan po zahtjevu tijela nadležnog za izdavanje
potvrde o podrijetlu robe dostaviti i dodatne podatke i dokaze,
koji potvrđuju navode u podnesenom zahtjevu.

Potvrda o podrijetlu robe treba sadržavati sve podatke koji
su nužni za identifikaciju robe na koju se odnosi, a osobito
broj paketa, njihovu prirodu, oznake i brojeve koji se nalaze
na njima, vrstu robe, količinu robe (bruto i neto težinu,
broj, volumen i sl.), naziv i sjedište pošiljatelja
robe.

Carinarnica će prihvatiti potvrdu o podrijetlu robe iz stavka
prvog ovog članka koja je izdana u drugoj zemlji, ako su
ispunjeni uvjeti iz stavka 4. ovog članka i ako je ta potvrda
izdana od tijela nadležnog za izdavanje potvrda o podrijetlu
robe u toj zemlji.

Članak 14.

Hrvatsko podrijetlo robe dokazuje se potvrdom o podrijetlu robe.

Potvrdu o hrvatskom podrijetlu robe izdaje Hrvatska gospodarska
komora (u daljnjem tekstu: Komora), na obrascu 1. koji se nalazi
u prilogu ove Uredbe i njezin je sastavni dio.

Potvrda o podrijetlu robe iz stavka prvog ovog članka izdaje
se temeljem pisanog zahtjeva pravne ili fizičke osobe (u
daljnjem tekstu: podnositelja zahtjeva) na obrascu 2. koji se
nalazi u prilogu ove Uredbe i njezin je sastavni dio. Uz zahtjev
prilaže se izjava proizvođača robe da je roba
proizvedena u Republici Hrvatskoj.

Podnositelj zahtjeva odgovoran je za točnost i vjerodostojnost
podataka navedenih u zahtjevu, a ako Komora zatraži dodatne
podatke i dokaze, radi utvrđivanja prava na stjecanje hrvatskog
podrijetla robe, dužan je dostaviti te podatke, a po zahtjevu
Komore omogućiti uvid i pregled proizvodnog postupka.

Potvrda o podrijetlu robe mora sadržavati serijski broj,
koji služi njenoj identifikaciji.

Ako se u kraćem vremenskom razdoblju istovrsna roba izvozi
učestalo, Komora može izdati povrdu o podrijetlu robe
i bez izjave proizvođača robe, pod uvjetom da su ispunjeni
propisani kriteriji za izdavanje potvrde o podrijetlu robe.

Članak 15.

Robom hrvatskog podrijetla smatra se roba koja ispunjava uvjete
iz članka 4. i članka 5. ove Uredbe.

Članak 16.

Pravila o podrijetlu robe koja se primjenjuju u međusobnoj
trgovini između Republike Hrvatske i zemlje s kojom je sklopljen
ugovor o slobodnoj trgovini uređuju se sukladno sklopljenom
ugovoru.

Na pravila o podrijetlu za robu iz zemalja na koje Republika Hrvatska
na osnovi jednostrane odluke primjenjuje povlaštene carine,
odgovarajuće se odnose pravila o podrijetlu utvrđena
ovom Uredbom.

Članak 17.

Temeljem pisanog zahtjeva izvoznika, uvoznika ili druge osobe
Carinska uprava daje obvezujuće mišljenje o podrijetlu
robe, u roku koji ne može biti dulji od 150 dana od dana
uredno podnesenog zahtjeva.

Zahtjev za davanjem obvezujućeg mišljenja iz stavka
1. ovog članka može se podnijeti prije nego što
se određena roba uvozi, tijekom uvoza ili kada je roba uvezena.

Obvezujuće mišljenje važi tri godine od dana donošenja
ako se bitno ne izmijene uvjeti i druge činjenice, uključivo
i pravila o podrijetlu robe, u odnosu na uvjete koji su važili
u vrijeme davanja obvezujućeg mišljenja. O prestanku
važenja obvezujućeg mišljenja ili njegovoj izmjeni
dostavit će se unaprijed obavijest posjedniku mišljenja.

Podnositelj zahtjeva za davanjem obvezujućeg mišljenja
ima pravo žalbe glede utvrđenog podrijetla. Žalba
se podnosi Središnjem uredu Carinske uprave. Odluka o žalbi
s obrazloženjem dostavit će se žalitelju u pisanom
obliku, s uputom o pravu pokretanja upravnog spora pred Upravnim
sudom Republike Hrvatske. Žalitelj ne smije biti ni na koji
način kažnjen zbog toga što je podnio žalbu.

Način i postupak izdavanja obvezujućeg mišljenja
o podrijetlu robe uređuju se Carinskim zakonom i propisom
donesenim temeljem toga Zakona.

Članak 18.

Tijela nadležna za izdavanje potvrda o podrijetlu robe ne
smiju otkrivati podatke i informacije povjerljive naravi koje
utvrde prilikom primjene pravila o podrijetlu robe, bez suglasnosti
osobe na koju se ta pravila odnose ili nadležnog tijela državne
uprave, osim iznimno u slučaju potrebe sudskog postupka.

Članak 19.

Ako se pri izvozu i uvozu robe od izvoznika ili uvoznika zahtijevaju
druge potvrde, kao što su:

- potvrda o krajnjem korisniku,

- potvrda o izravnoj pošiljci,

- potvrda o višoj sili,

- potvrda o podrijetlu robe iz treće zemlje,

te potvrde izdaje, odnosno ovjerava Komora. Iznimno, potvrde o
izravnoj pošiljci izdaje ulazna odnosno izlazna carinarnica.

Članak 20.

Izravnom pošiljkom sukladno ovoj Uredbi smatra se provoz
robe preko teritorija Republike Hrvatske s pretovarom i privremenim
uskladištenjem odnosno bez pretovara ili privremenog uskladištenja
ako roba ne ostaje pod carinskim nadzorom i ako se ne stavlja
u promet.

S robom iz stavka 1. ovog članka ne mogu se obavljati druge
radnje osim istovara i utovara, sortiranja i slične radnje
koje su nužne da bi se roba sačuvala od kvara ili
oštećenja.

Nadležna carinarnica izdaje potvrdu o izravnoj pošiljci
temeljem pisanog zahtjeva stranog uvoznika i uz predočenje
prijevozne dokumentacije i podataka o pošiljatelju i primatelju
robe, na obrascu koji propisuje Carinska uprava.

Članak 21.

Potvrde iz članka 17. ove Uredbe izdaju se temeljem pisanog
zahtjeva uvoznika odnosno izvoznika, koji su dužni uz zahtjev
priložiti sljedeće podatke:

- za potvrdu o krajnjem korisniku robe izjavu da će se roba
koristiti za točno određenu svrhu na teritoriju Republike
Hrvatske i da neće biti reeksportirana, te podatke o uvozniku,
krajnjem korisniku robe, dobavljaču robe i robi koja se
uvozi;

- za potvrdu o višoj sili pisanu potvrdu o »višoj
sili«, koju izdaje nadležno tijelo lokalne samouprave
na čijem području se dogodio slučaj više
sile;

- za potvrdu o podrijetlu robe iz treće zemlje izvornu potvrdu
o podrijetlu robe, koju je izdalo nadležno tijelo u zemlji
podrijetla robe ili zemlji uvoza;

Komora će, po potrebi donijeti potanje upute o načinu
izdavanja potvrda o podrijetlu robe i drugih potvrda iz članka
17. ove Uredbe te će propisati sadržaj potvrda koje
prate robu pri izvozu i uvozu ako on nije propisan zakonom, ovom
Uredbom ili međunarodnim ugovorom.

Članak 22.

Novčanom kaznom od 10.000,00 do 100.000,00 kuna kaznit
će se za prekršaj pravna osoba, ako dade netočne
podatke u pisanom zahtjevu, pisanoj izjavi, obrascu potvrde odnosno
ispravi koja se ovjerava ili u dokumentaciji u svezi s izdavanjem
- potvrde o podrijetlu robe ili ovjerene isprave iz članka
1. ove Uredbe, koji ne odgovaraju stvarnom stanju glede robe koja
se izvozi ili uvozi.

Za radnje iz stavka 1. ovog članka kaznit će se za
prekršaj i odgovorna osoba u pravnoj osobi novčanom
kaznom od 1.000,00 do 5.000,00 kuna.

Članak 23.

Novčanom kaznom u iznosu od 5.000,00 do 20.000,00 kuna
kaznit će se za prekršaj fizička osoba ako dade
netočne podake u pisanom zahtjevu, pisanoj izjavi, obrascu
potvrde odnosno ispravi koja se ovjerava ili u dokumentaciji u
svezi s izdavanjem potvrde o podrijetlu robe ili ovjerene isprave
iz članka 1. ove Uredbe, koji ne odgovaraju stvarnom stanju
glede robe koja se izvozi ili uvozi.

Članak 24.

Prekršajni postupak iz članka 22. i članka
23. ove Uredbe vodi Carinska uprava.

Članak 25.

Na dan stupanja na snagu ove Uredbe prestaje važiti Uredba
o izdavanju potvrda i ovjeri isprava koje prate robu pri izvozu
ili uvozu (»Narodne novine«, broj 53/91).

Članak 26.

Ova Uredba stupa na snagu osam dana od dana objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 310-01/99-01/03
Urbroj: 5030115-99-1
Zagreb, 24. lipnja 1999.

Predsjednik
**mr. Zlatko Mateša,** v. r.

HRVATSKOJ GOSPODARSKOJ KOMORI

Molimo da nam izdate uvjerenje o hrvatskom porijeklu robe u .............
primjeraka, i to u originalu ............... a u kopijama ............,
koje smo popunili suglasno važećim propisima.

Uz ovaj zahtjev prilažemo i pismenu izjavu proizvođača
da je odnosna roba hrvatskog porijekla.

Izjavljujemo da ćemo omogućiti vršenje provjere
točnosti podataka navedenih u odgovarajućim rubrikama
uvjerenja, kao i naknadnu provjeru točnosti tih podataka.

```

 ........................		 ...................................................................

	 (mjesto) 				(ime, prezime i funkcija ovlaštene osobe)

.........................
	 (datum)

M. P.
			_____________________
```

![](dodatni/372315.gif)

Uredba, NN 66/1999-1219