## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4906/2004 od 23. siječnja 2007.

### NN 25/2007 (7.3.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4906/2004 od 23. siječnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**950**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te
suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec,
Željko Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst,
Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio V. Š.
iz Z., kojeg zastupa A. M., odvjetnik u M., na sjednici održanoj 23. siječnja
2007. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Županijski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi
pred tim sudom pod poslovnim brojem: Gž-2447/06 (ranije: spis Općinskog suda u
Makarskoj, broj: P-118/94) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od deset (10)
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe V. Š. iz Z. (P.), L. 16, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
11.900,00 kuna.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj je, na temelju članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio 15. prosinca 2004.
godine ustavnu tužbu zbog nedonošenja odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Županijskog suda u
Splitu od 28. prosinca 2006. godine te uvida u presliku spisa Općinskog suda u
Makarskoj broj: P-118/94, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne
za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava.
Podnositelj je 12. prosinca 1983. godine podnio tužbu Općinskom sudu u
Kardeljevu protiv tuženika HP »J. i poduzeća »U.« OOUR »O.« Z., radi naknade
štete, koja je nastala na kući podnositelja uslijed miniranja koje su u
neposrednoj blizini provodili tuženi.
Do 5. studenoga 1997. godine sud je održao četiri ročišta (6. veljače 1984., 5.
ožujka 1984., 22. kolovoza 1985. i 23. rujna 1985.), te proveo građevinsko
vještačenje po vještaku J. R. Podneskom od 6. veljače 1984. podnositelj je
proširio tužbeni zahtjev na S. M. i J. B.
Sud je dopisima od 25. svibnja 1987., 20. siječnja 1988. i 25. studenoga 1991.
požurivao vještaka B. B. (ing. rudarstva) da izradi nalaz i mišljenje.
Prema uredovnoj bilješci Općinskog suda u Makarskoj spis Općinskog suda u
Pločama broj: P-350/83 dostavljen je u skladu sa Zakonom o područjima i
sjedištima sudova i Zakona o sudovima Općinskom sudu u Makarskoj na daljnje
postupanje 22. veljače 1994.
Na ročište zakazano za 20. studenoga 2000. stranke iako uredno pozvane nisu
pristupile, te je sud donio rješenje kojim je utvrdio da je nastupilo mirovanje
postupka.
Podnositelj je podnio prijedlog za povratak u prijašnje stanje 23. studenoga
2000.
Na ročištu 11. rujna 2001. naloženo je podnositelju da označi točnu adresu
tuženika.
Podneskom od 12. rujna 2001. podnositelj je povukao tužbu u odnosu na sve
tuženike osim tuženika HP »J.« P.
Na ročištu 24. svibnja 2002. riješeno je da će se izvesti revaloriziranje
vrijednosti iskazanih u ranijem nalazu vještaka po vještaku Z. M.
Nakon uvida u nalaz imenovani vještak je utvrdio da postupanje radi
revalorizacije spada u nadležnost vještaka financijske struke, te je sud
rješenjem od 14. ožujka 2003. odredio da će se provesti vještačenje po vještaku
financijske struke I. K.
Vještak je nalaz i mišljenje dostavio sudu 2. travnja 2003.
Sud je dopisom od 2. travnja 2003. pozvao vještaka B. B. da dostavi nalaz i
mišljenje.
Ročište zakazano za 7. listopada 2003. odgođeno je na prijedlog tuženika za 27.
studenoga 2003.
Nakon toga održana su ročišta 12. veljače 2004. i 16. ožujka 2004. na kojem je
zaključena glavna rasprava.
Rješenjem suda od 14. svibnja 2004. glavna rasprava je preotvorena.
Rješenjem suda od 13. rujna 2004. naloženo je podnositelju da precizira tužbeni
zahtjev u valuti koja je važeća u Republici Hrvatskoj, a što je podnositelj
učinio podneskom od 12. listopada 2004.
Na ročištu 25. studenoga 2004. zaključena je glavna rasprava.
Tuženi je 26. studenoga 2004. podnio prijedlog za povrat u prijašnje stanje jer
da se rasprava zakazana za 25. studenoga 2004. nije održala u zakazano vrijeme.
Na ročištu 30. studenoga 2004. usvojen je prijedlog tuženika za povrat u
prijašnje stanje i zaključena glavna rasprava, dok je presuda kojom je odbijen
tužbeni zahtjev podnositelja objavljena na ročištu 13. prosinca 2004.
Protiv navedene presude podnositelj je podnio žalbu 3. veljače 2006., te je spis
zaprimljen na Županijskom sudu u Splitu 24. svibnja 2006.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Kardeljevu podnijeta 12. prosinca 1983. godine.
Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje od 5. studenoga 1997. godine
kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02., u
daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6.
stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.
Ustavna tužba podnijeta je 15. prosinca 2004. godine, a do toga dana postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak trajao ukupno dvadeset jednu (21) godinu i tri (3) dana,
a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina, jedan (1) mjesec i deset (10)
dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, od 5. studenoga 1997.
godine do podnošenja ustavne tužbe cijelo vrijeme vodio pred Općinskim sudom u
Makarskoj. Sud je bio neaktivan od 5. studenoga 1997. do 20. studenoga 2000.
godine (tri godine i petnaest dana). Nakon toga sud je uredno zakazivao ročišta,
te je ubrzo nakon podnošenja ustavne tužbe 13. prosinca 2004. donio presudu
kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja.
Postupak je trenutno u tijeku pred Županijskim sudom u Splitu povodom žalbe
podnositelja.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao tužitelj u parničnom postupku, prema ocjeni ovoga
Suda svojim ponašanjem nije doprinio duljini postupka. Iz činjenica navedenih u
točki 2. ove odluke razvidno je da podnositelj nije pristupio na ročište
zakazano za 20. studenoga 2000., čime je prouzročio mirovanje postupka, međutim
tim propustom podnositelj nije bitno utjecao na duljinu postupka koji se vodi od
12. prosinca 1983.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Dosadašnji tijek postupka upućuje na to da se u konkretnom slučaju ne radi o
složenoj pravnoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak tijekom razmatranog razdoblja cijelo
vrijeme vodio pred sudom prvog stupnja u trajanju od sedam godina, jedan mjesec
i deset dana, tijekom kojeg je sud bio neaktivan oko tri godine. Imajući u vidu
ukupno trajanje postupka, kao i neaktivnost suda prije 5. studenoga 1997. godine
u trajanju od nepunih šest godina (25. studenoga 1991. – 5. studenoga 1997.), te
polazeći od činjenice da je prva meritorna odluka donijeta nakon podnošenja
ustavne tužbe, odnosno nakon dvadeset jedne godine od pokretanja postupka,
Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom
roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj. U konkretnom predmetu prilikom određivanja naknade sud je uzeo u
obzir i nerazumno dugo razdoblje potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga
1997. godine.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Županijskog suda u Splitu dužan je dostaviti Ustav­nom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od
dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki
II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-4906/2004
Zagreb, 23. siječnja 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik
**dr. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 25/2007-950
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)