## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-2766/2002 od 5. prosinca 2005.

### NN 1/2006 (2.1.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-2766/2002 od 5. prosinca 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**36**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom B. B. iz Z., koju zastupa I. Š.,
odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 5. prosinca 2005. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukidaju se presuda i rješenje Županijskog
suda u Zadru, broj: Gž-1171/02 od 16. listopada 2002.
godine i predmet se vraća Županijskom sudu na ponovni postupak.

III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu
protiv presude i rješenja Županijskog suda u Zadru, broj: Gž-1171/02
od 16. listopada 2002. godine. Točkom I. izreke presude Županijskog suda
potvrđena je presuda Općinskog suda u Zadru, broj: P-748/01 od 3. srpnja 2002.
godine u točki II. izreke kojom su tužitelji, D. M., B. B. (podnositeljica
ustavne tužbe), B. B. i D. B., odbijeni s preostalim dijelom tužbenih zahtjeva,
iznad iznosa razlike plaće dosuđenih u točki I. izreke prvostupanjske presude.

Točkom II. izreke presude drugostupanjskog suda
uvažena je žalba tuženika, Republike Hrvatske, te je preinačena prvostupanjska
presuda u točki I. izreke u dijelu koji se odnosi na podnositeljicu ustavne
tužbe, na način da se odbija kao neosnovan tužbeni zahtjev podnositeljice da
joj tuženik isplati određene iznose na ime razlike plaće za razdoblje od 1.
travnja 1998. do 31. srpnja 2001. godine.

Rješenjem Županijskog suda naloženo je tuženiku
da tužiteljima naknadi parnični trošak.

2. Podnositeljica smatra da su joj osporenom
presudom Županijskog suda povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 14.
stavkom 2., 26. i 29. Ustava Republike Hrvatske, kao i da je povrijeđena
odredba članka 117. stavka 3. Ustava. U bitnome, podnositeljica smatra da je
Županijski sud pogrešno, retroaktivno primijenio članak 17. Zakona o izmjenama
i dopunama Zakona o područjima posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj
73/00., u daljnjem tekstu: ZID ZPPDS), pa je stoga pogrešno odbio tužbeni
zahtjev podnositeljice za isplatu razlike plaće za razdoblje do stupanja na
snagu tog Zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

3. Prvostupanjski sud je utvrdio da su svi
tužitelji tijekom cijelog utuženog razdoblja radili na području od posebne
državne skrbi, u Policijskoj postaji Benkovac, te da im sukladno Zakona o
područjima posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj 44/96., 57/96. i
124/97.) pripada plaća uvećana za 25%. Dio tužbenog zahtjeva prvostupanjski sud
je odbio zbog zastare.

Drugostupanjski sud je preinačio prvostupanjsku
presudu i odbio tužbeni zahtjev podnositeljice jer je utvrdio da
podnositeljica, za razliku od ostalih tužitelja, nije u utuženom razdoblju
imala prebivalište i boravila na području posebne državne skrbi.
Drugostupanjski sud je istaknuo da je do novele Zakona o područjima posebne
državne skrbi iz 2000. godine za ostvarenje prava na uvećanu plaću bilo
dovoljno samo obavljati poslove na području posebne državne skrbi, no novelom
su »pooštreni uvjeti«tako da je uz obavljanje poslova na području posebne
državne skrbi potrebno imati i prebivalište i boraviti na tom području. Pritom
je istaknuo da se odredbe ZID ZPPDS-a (dakle, ti »pooštreni uvjeti«propisani
člankom 1. stavkom 2. ZID ZPPDS-a) primjenjuju retroaktivno na sve postupke
koji nisu pravomoćno okonačni do dana stupanja na
snagu ZID ZPPDS-a.

4. Prema članku 62. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i
49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može
podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom
tijela državne vlasti, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom.

5. Osnovano podnositeljica ističe povredu
ustavnog prava jednakosti svih pred zakonom, zajamčenog člankom 14. stavkom 2.
Ustava.

Za postojanje prava na uvećanu plaću u konkretnom
slučaju, prema ocjeni Ustavnog suda mjerodavan je članak 19. stavak 1. Zakona o
područjima posebne državne skrbi, koji glasi:

Plaće državnih službenika i namještenika u
tijelima državne uprave, tijelima sudbene vlasti i drugim državnim tijelima (...),
kojima se plaće osiguravaju u državnome proračunu ili u odgovarajućim
izvanproračunskim fondovima, a zaposleni su na područjima posebne državne
skrbi, uvećavaju se u odnosu na plaće u drugim dijelovima Republike Hrvatske:

1. za 50% na područjima prve skupine, iz članka
4. ovoga Zakona,

2. za 25% na područjima druge skupine, iz članka
5. ovoga Zakona.

ZID ZPPDS je stupio na snagu 29. srpnja 2000.
godine.

Člankom 1. stavkom 2. ZID ZPPDS-a, kojim je
izmijenjen i dopunjen članak 2. Zakona o područjima posebne državne skrbi,
propisano je:

Iza stavka 1. dodaje se stavak koji glasi:

»(2) Prava iz ovoga Zakona ostvaruju fizičke
osobe koje imaju prebivalište i borave na područjima posebne državne skrbi, i
pravne osobe koje imaju sjedište na područjima posebne državne skrbi (...).

Člankom 17. ZID ZPPDS propisano je:

Postupci pokrenuti radi ostvarivanja prava iz
ovoga Zakona do dana stupanja na snagu ovoga Zakona, dovršit će se po odredbama
ovoga Zakona.

Sukladno navedenom, kao dodatni kumulativni
uvjet za ostvarenje prava propisanog člankom 19. Zakona o područjima posebne
državne skrbi (kojim je ostvarenje prava bilo uvjetovano zaposlenjem na tom
području), ZID ZPPDS propisuje još i prebivalište i boravak na tom području.

Do stupanja na snagu ZID ZPPDS-a 29. srpnja
2000. godine prebivalište i boravak na području posebne državne skrbi nisu bili
zakonski uvjeti za ostvarivanje prava na uvećanu plaću. Stoga se odredba članka
1. ZID ZPPDS, kojom su dodani ti uvjeti, ne primjenjuje u sudskom postupku u
kojem stranka podnosi tužbeni zahtjev za isplatu razlike plaće za razdoblje do
stupanja na snagu ZID ZPPDS-a po osnovi iz članka 19. stavka 1. Zakona o
područjima posebne državne skrbi.

Naime, zakonom priznato pravo na uvećanu plaću
ostvaruje se uvijek kad je rad – za koji se priznaje uvećana plaća – izvršen,
pa je stranci u tom slučaju osigurana i pravna zaštita tog prava. Sudski
postupak, u kojem se u konkretnom slučaju tražila isplata razlike plaće po
osnovi iz članka 19. stavka 1. Zakona o područjima posebne državne skrbi za
razdoblje od 1. travnja 1998. do 29. srpnja 2000., postupak je koji se vodio
radi ostvarenja prava koje je priznato i stečeno prije donošenja ZID ZPPDS-a,
ali nije realizirano (razlika plaće nije isplaćena).

U tom smislu odredba članka 17. ZID ZPPDS-a nema
povratno djelovanje u postupcima radi isplate razlike plaće za rad izvršen do
29. srpnja 2000. godine, to jest do stupanja na snagu ZID ZPPDS-a.

Prema ocjeni Ustavnog suda, članak 17. ZID
ZPPDS-a, na kojem Županijski sud temelji osporenu presudu, u dijelu koji glasi
»postupci radi ostvarivanja prava« ne odnosi se na postupak ostvarivanja kondemnatorne zaštite radi realizacije prava već stečenog
samim ispunjenjem za to propisanih zakonskih pretpostavki (što je u konkretnom
slučaju i bio predmet sudskog postupka). Taj se dio članka 17. ZID ZPPDS-a
odnosi samo na postupak radi ostvarivanja prava u kojem odluka u tom postupku
ima konstitutivno značenje, odnosno u kojem će se pravo konstituirati tek
donošenjem odluke, što nije bio predmet konkretnog sudskog postupka u kojem je
donesena osporena presuda, pa se stoga članak 17. ZID ZPPDS-a na njega ne može
ni primijeniti.

Iz tih razloga Ustavni sud ocjenjuje da se
pravno stajalište sadržano u osporenoj presudi ne temelji na ustavnopravo prihvatljivom tumačenju mjerodavnog
materijalnog prava, prosuđujući ga s aspekta zaštite ustavnog prava
podnositeljice na jednakost pred zakonom. Ustavni sud stoga utvrđuje da je
podnositeljici povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno člankom 14. stavkom 2.
Ustava.

Navedeno stajalište Ustavni sud zauzeo je u
odluci, broj: U-III-2767/2002 od 26. listopada 2005. (»Narodne novine«, broj 13
4/05.).

6. Zbog utvrđenja povrede navedenog ustavnog
prava, Ustavni sud nije razmatrao navode podnositeljice o eventualnoj povredi
ostalih ustavnih prava na koje ukazuje u ustavnoj tužbi.

Odredba članka 117. stavka 3. Ustava ne sadrži
ustavno pravo u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.

7. Slijedom navedenog, na temelju članaka 73. i
76. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

Odluka o objavi iz točke III. izreke temelji se
na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2766/2002

Zagreb, 5. prosinca 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 1/2006-36