## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-64462/2009, U-I-40/2010, U-I-41/2010 od 7. srpnja 2010.

### NN 91/2010 (23.7.2010.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-I-64462/2009, U-I-40/2010, U-I-41/2010 od 7. srpnja 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2586

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin, Miroslav Šeparović i Nevenka Šernhorst, rješavajući o prijedlozima za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na sjednici održanoj 7. srpnja 2010. godine, donio je

RJEŠENJE

I. Odbacuju se prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom Zakona o potvrđivanju Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 12/09.).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Prijedloge za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom Zakona o potvrđivanju Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 12/09., u daljnjem tekstu: ZoP Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije) podnijeli su J. O. B. iz S., V. G. iz B. i G. i. »M. j. k.« iz Z., koju zastupa V. G., odvjetnik u B. (u daljnjem tekstu: predlagatelji).

ZoP Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije donio je Hrvatski sabor na sjednici 20. studenoga 2009., a objavljen je u »Narodnim novinama – Međunarodni ugovori« broj 12 od 27. studenoga 2009. godine. Prema članku 6. stupio je na snagu osmog dana od dana objave u »Narodnim novinama«, to jest 5. prosinca 2009. godine.

2. Predlagatelj J. O. B. ističe da je Sporazumom povrijeđena odredba čl. 2. Ustava Republike Hrvatske, te je nezakonito i protuustavno omogućeno da se ustupi dio teritorija Republike Hrvatske drugoj državi a što je u suprotnosti sa načelom nepovrjedivosti i neotuđivosti državnog teritorija. Smatra da se povreda Ustava očituje kako u neustavnom načinu i postupku usvajanja sporazuma tako i u postupku njegovog potvrđivanja ali prije svega u samom sadržaju spornog Sporazuma.

Predlaže pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti osporenog ZoP-a Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije s Ustavom i njegovo poništavanje.

3. Predlagatelji V. G. i G. i. »M. j. k.« u sadržajno istovjetnim podnescima osporavaju ustavnost ZoP-a Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije smatrajući ga nesuglasnim s člancima 1., 2., 3., 5., 8., 52., 80., 86., 138. i 140. Ustava.

Obrazlažući prijedloge, u bitnom ističu da je ustavnopravno nedopustivo da Hrvatski sabor, na ad hoc arbitražu prenese svoje neprenosive ovlasti koje su mu ujedno i Ustavom dodijeljene dužnosti u vezi s pitanjem suvereniteta (nad državnim teritorijem). On je, po Ustavu, neotuđiv i neprenosiv. Tako posebice u odnosu na područje mora kao prirodnog bogatstva, o čijem očuvanju i korištenju, po slovu Ustava (čl. 2. st. 4. Ustava) odlučuje Hrvatski sabor (ili narod neposredno) samostalno u skladu s Ustavom i zakonom, ustavnopravno je neprihvatljivo dopustiti odlučivanje (autoritativno i bezprizivno) ad hoc arbitraže, koja na temelju unaprijed neprovjerljivih kriterija (...) donosi obvezujuću odluku (...).

Arbitraža umjesto Međunarodnog suda pravde znači protuustavnu dragovoljnu delegaciju neprenosivih ovlasti Hrvatskog sabora u pitanjima nacionalnog i državnog suvereniteta. Nadalje, znači primjenu neodređenih i nekonzistentnih pravila odlučivanja (...) umjesto jasnih i striktnih normi međunarodnoga prava (...).

Predlagatelji, nadalje, ističu da sklapanje protuustavnih međunarodnih ugovora nije i ne može biti ni u čijoj nadležnosti, jer je ustavnopravno ništetno i ne proizvodi pravni učinak. Hrvatski sabor zato nije imao ustavnopravni temelj (nego je baš prekršio strogu normu iz čl. 8. i 80. Ustava) da na 14. sjednici od 2. studenog 2009. donese Odluku o davanju suglasnosti Vladi za potpisivanje arbitražnog sporazuma. (...)

Sporazum, koji kani postati međunarodnim ugovorom, sklopljen je kršenjem Ustava jer je povrijeđeno načelo vladavine prava (čl. 8. i 80. u vezi s čl. 3. Ustava). Zato sklapanje takvoga međunarodnog ugovora – kojim se RH glede granice sa Slovenijom svojevoljno podređuje izvanjskom višem autoritetu narušavajući vlastiti suverenitet – ne spada u djelokrug nijednog ustavnog tijela RH zbog čega ne može biti ni sklopljen, ni potvrđen na pravovaljan način.

Predlažu pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti ZoP-a Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije s Ustavom i njegovo ukidanje.

Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.

4. Iako predlagatelji formalno ističu nesuglasnost ZoP-a Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Repub-like Slovenije s Ustavom, u konkretnom slučaju svi oni osporavaju sadržaj međunarodnog ugovora koji je sastavni dio članka 2. ZoP-a Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije.

5. Nadležnost Ustavnog suda Republike Hrvatske utvrđena je člankom 128. Ustava Republike Hrvatske koji glasi:

Ustavni sud Republike Hrvatske:

– odlučuje o suglasnosti zakona s Ustavom,

– odlučuje o suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom,

– može ocjenjivati ustavnost zakona te ustavnost i zakonitost drugih propisa koji su prestali važiti ako od tog prestanka do podnošenja zahtjeva ili prijedloga za pokretanje postupka nije prošlo više od godine dana (...).

Članak 140. Ustava glasi:

Međunarodni ugovori koji su sklopljeni i potvrđeni u skladu s Ustavom i objavljeni, a koji su na snazi, čine dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske, a po pravnoj su snazi iznad zakona. Njihove se odredbe mogu mijenjati ili ukidati samo uz uvjete i na način koji su u njima utvrđeni ili suglasno općim pravilima međunarodnog prava.

6. Iz nadležnosti Ustavnog suda utvrđene u članku 128. Ustava i uvjeta pod kojima se međunarodni ugovori mogu mijenjati ili ukidati, sadržanim u članku 140. Ustava, proizlazi da je Ustavni sud, u postupku ocjene suglasnosti zakona s Ustavom, nadležan ocjenjivati ustavnost zakona o potvrđivanju međunarodnog ugovora, ali ne i samih ugovora. Drugim riječima, u odnosu na zakone o potvrđivanju međunarodnih ugovora njegova je nadležnost ograničena, jer ne obuhvaća ocjenu suglasnosti s Ustavom materijalnog sadržaja samog međunarodnog ugovora koji je sastavni dio zakona.

To stoga što se, prema članku 140. Ustava, odredbe ratificiranih i objavljenih međunarodnih ugovora mogu mijenjati ili ukidati samo uz uvjete i na način koji su u njima utvrđeni ili suglasno općim pravilima međunarodnog prava.

Sažeto, Ustavni sud Republike Hrvatske nije nadležan ocjenjivati suglasnost međunarodnih ugovora s Ustavom, a koji su sukladno članku 140. Ustava postali sastavni dio pravnog poretka Republike Hrvatske. Ovo stajalište Ustavni sud je izrazio u rješenjima broj: U-I-350/2004 od 17. lipnja 2009., U-I-4043/2003 od 7. srpnja 2009., U-I-3246/2004 od 22. prosinca 2009. i U-I-1583/2000, U-I-559/2001 od 24. ožujka 2010. godine (www.usud.hr).

7. Člankom 32. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst) propisano je:

Ustavni sud će rješenjem odbaciti zahtjev, prijedlog i ustavnu tužbu ako nije nadležan za odlučivanje (...).

S obzirom na činjenicu da su predlagatelji u konkretnom slučaju predlagali pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti međunarodnog ugovora s Ustavom (iako u prijedlozima nastoje pokazati da osporavaju ustavnost ZoP-a Sporazuma o arbitraži između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Slovenije), što nije u nadležnosti Ustavnog suda propisanoj člankom 128. Ustava, na temelju članka 32. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske prijedlozi su odbačeni zbog nenadležnosti Ustavnog suda za odlučivanje o biti stvari.

8. Točka II. izreke (objava rješenja) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-64462/2009

U-I-40/2010

U-I-41/2010

Zagreb, 7. srpnja 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 91/2010-2586