## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2116/2003 od 12. listopada 2004.

### NN 151/2004 (29.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2116/2003 od 12. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2638

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik Suda, te suci
Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice
Vuko­jević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi A. M. iz D., koju
zastupa J. F., odvjetnik iz S., na sjednici održanoj 12. listopada 2004., donio
je

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim
sudom pod brojem: IV P-374/01, u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od
jedne (1) godine, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst), podnositeljici ustavne tužbe, A. M. iz D., odre­đuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu od 9.750,00
kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica je dana 12. lipnja 2003. godine podnijela ustavnu tužbu na
temelju ovlaštenja sadržanog u odredbi članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe da Općinski
sud u Splitu nije u razumnom roku odlučio o njezinim pravima i obvezama u
parničnom postupku radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992. godine, pa
nadalje, koji se vodi pod poslovnim brojem: IV P-374/01. Smatra da je
nedonošenjem odluke u razumnom roku, povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositeljica zahtijeva da Ustavni
sud odredi Općinskom sudu u Splitu rok za donošenje meritorne odluke u predmetu
koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: IV P-374/01, te traži
primjerenu naknadu u iznosu od 15.000,00 kuna zbog povrede naznačenoga ustavnog
prava koju je počinio Općinski sud u Splitu ne odlučivši o njezinim pravima i
obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredama ustavnih prava podnositeljice:

– dana
16. veljače 1995. godine, podnositeljica je pred Općinskim sudom u Splitu
podnijela tužbu s još 52 bivša zaposlenika »J.« – Glavne filijale S. (predmet
se vodio pod poslovnim brojem: IV P-216/95),

–
rješenjem Općinskog suda u Splitu od 11. studenoga 1998. godine, tužitelji su
pozvani na uređenje tužbe,

– prvo
ročište bilo je održano 8. ožujka 1999. godine,

– na
ročištu od 15. rujna 2000. godine, predmet bivših zaposlenika »J.« – Glavne
filijale S. je razdvojen, te se nakon toga parnični postupak podnositeljice
vodi pod poslovnim brojem: IV P-374/01,

– da bi
se utvrdila pravna osnova i ishodio načelni stav višeg suda, radi ekonomičnosti
postupka, postupak je nastavljen samo po tužbama dvoje tužitelja, dok u
parničnom postupku podnositeljice sud nije postupao,

–
postupak je nastavljen ročištem održanim 16. ožujka 2004. godine,

–
rješenjem Općinskog suda u Splitu, broj: IV P-216/95 od 18. lipnja 2004.
godine, radi ekonomičnosti postupka spojeni su postupci pedeset i dvoje tužitelja
(među kojima je i podnositeljica) protiv J., Glavne filijale S.. Točkom II.
izreke tog rješenja, određen je prekid postupka, dok je točkom III. izreke određeno
da će se postupak nastaviti kad stečajni upravitelj tuženika preuzme postupak
ili kad ga sud na prijedlog tužitelja ili po službenoj dužnosti pozove na
preuzimanje postupka.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U SPLITU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Splitu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju Općinskog suda u Splitu od 17. rujna 2003. godine navodi se da se
radi o sudskoj stvari u kojoj postoji dvojba oko pasivne legitimacije i pravnog
sljedništva, da postoje indicije da je nad »J.« u drugoj državi otvoren
stečajni postupak, te da se uslijed navedenog otvara pitanje nadležnosti
Općinskog suda u Splitu za postupanje, da je u jednom »pilot« predmetu u kojemu
je donesena prvostupanjska presuda, Županijski sud u Splitu donio rješenje
kojim se prvostupanjska presuda ukida, dok drugi »pilot« postupak nije okončan,
te da je od nadležnog suda u Srbiji i Crnoj Gori zatražena obavijest na
okolnost otvaranja stečajnog postupka tuženika.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbama
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog
prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije
odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od
tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5. Povredu
ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra
s obzirom na osobite okolnosti svakoga pojedinog slučaja.

Razmatranjem
razloga ustavne tužbe podnositeljice i dostav­ljenog očitovanja Općinskog suda
u Splitu, Ustavni sud utvrdio je da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični
postupak radi isplate plaće pokrenut je 16. veljače 1995. godine,
podnositeljičinom tužbom Općinskom sudu u Splitu. Budući da je ustavna tužba
podnesena dana 12. lipnja 2003. godine, a do tog dana prvostupanjska presuda
nije donesena, Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe
parnični postupak pred Općinskim sudom u Splitu trajao ukupno osam (8) godina,
tri (3) mjeseca i dvadeset i šest (26) dana.

Ustavni
sud napominje, međutim, da je Zakon o potvrđi­vanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu:
Europska konvencija) čine, temeljem članka 134. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 56/90), dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvat­ske od tog dana čini
i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje« koja, između ostaloga, propisuje sljedeće:

Radi
utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita
njegov slučaj.

Sukladno
navedenom, konvencijsko pravo na donošenje sud­ske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). S druge strane,
pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u
Republici Hrvatskoj 9. studenoga 2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00). Iz navedenih razloga
ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997.
godine u pravilu ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih
na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike
Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao ustavno.

Ustavni
sud je u konkretnom slučaju ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem s
aspekta povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest, od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 12. lipnja 2003. godine (to jest, do dana
podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi pet (5) godina, sedam (7) mjeseci
i šest (6) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud utvrđuje da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u
Splitu imao dva razdoblja potpune neaktivnosti (od 5. studenoga 1997. godine do
11. studenoga 1998. godine i od 15. rujna 2000. godine do 12. lipnja 2003.
godine).

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

Prema
ocjeni ovog suda podnositeljica ustavne tužbe, kao stranka u parničnom
postupku, svojim ponašanjem nije pridonijela duljini sudskog postupka.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da se radi o složenoj sudskoj stvari, međutim, ocjena je Suda da
unatoč složenosti, sudski postupak traje nerazumno dugo, pri čemu je osobito važna
činjenica potpune neaktivnosti nadležnog suda u razdoblju dužem od tri godine.

6.
Ustavni sud utvrđuje da radni spor, koji se pod poslovnim brojem: IV P-374/01
vodi pred Općinskim sudom u Splitu, traje preko osam godina, dok pravno relevantno
razdoblje s aspekta povrede prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku
iznosi pet (5) godina, sedam (7) mjeseci i šest (6) dana.

S
obzirom na činjenicu da postupak u kojemu je zakonom propisana hitnost u
postupanju, u prvom stupnju traje preko osam godina, te da Ustavni sud nije
našao okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost tog sudskog postupka, Ustavni
sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim
pravima ili obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Polazeći od mjerodavnih odredaba Zakona o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91, 91/92, 112/99 i 117/03), Ustavni sud
napominje da činjenica što je Općinski sud u Splitu donio rješenje o prekidu
postupka ne može imati utjecaja na dužnost suda da odluči o podnositeljičinim
pravima i obvezama u razumnom roku odnosno da u razumnom roku okonča predmetni
parnični postupak.

Slijedom iznijetog, u smislu odredbe članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke
ove odluke.

7. Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja. Određivanje
primjerene naknade nije ovisno o vrsti postupka i imovinskom interesu stranaka,
već je to satisfakcija strankama koja se dosuđuje zbog dužine postupka i
neefikasnosti pravosudnog sustava Republike Hrvatske.

Pri
utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Iznos
pravične naknade, kojeg je podnositeljica zahtijevala u ustavnoj tužbi, u
dijelu koji prelazi iznos utvrđen u točki III. izre­ke ove odluke, Sud je
ocijenio neprimjerenim.

Slijedom
svega iznijetoga, sukladno odredbi članka 63. stav­ka 3. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2116/2003
Zagreb, 12. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 151/2004-2638