## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-415/2004 od 30. lipnja 2004.

### NN 100/2004 (20.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-415/2004 od 30. lipnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1905

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi B. B. iz P., S. i
C. G., na sjednici održanoj 30. lipnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Šibeniku dužan je donijeti presudu u pred­metu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: P-58/92 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem
od dvanaest (12) mje­seci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Us­tav­­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju
ustavne tužbe B. B. iz P., S. i C. G., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 6.600,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je dana 11. veljače 2004. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka pokrenutim njegovom tužbom, te
smatra da mu je povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u spis Općinskog suda u
Šibeniku, broj: P-58/92 utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava Repub­like Hrvatske.

Dana 23. siječnja 1992. godine podnositelj je
Općinskom sudu u Šibeniku podnio tužbu protiv tuženika C. o. d.d. Z., radi
naknade štete.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. godine
Općinski sud u Šibeniku održao je jedno ročište.

Nakon 5. studenoga 1997. godine ročišta su
održana 10. studenoga 1998., 3. svibnja 2002., te 22. svibnja 2003. godine.
Iduće ročište određeno je za dan 21. svibnja 2004. godine.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ŠIBENIKU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u Šibeniku da se izjasni o
navodima ustavne tužbe.

U očitovanju od 14. svibnja 2004. godine
Općinski sud u Šibeniku navodi kronologiju postupanja u predmetu, te navodi da
su ročišta zakazivana redovno.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Šibeniku, broj:
P-58/92 Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 23.
siječnja 1992. godine, tužbom podnositelja protiv tuženika C. o. d.d. Z., radi
naknade štete.

Ustavna tužba podnesena je dana 11. veljače
2004. godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni
sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno dvanaest (12) godina i osamnaest (18) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak,
u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu 5.
studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5.
studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku je
ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000. godine (dana
proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka
prije 5. studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti predmetom
ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u
dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio
da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava
na donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga
1997. godine (to jest od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 11. veljače 2004. godine (to jest do dana podnošenja ustavne
tužbe), što ukupno iznosi šest (6) godina, tri (3) mjeseca i šest (6) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio
da se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, sud je održao ročište dana
10. studenoga 1998. godine, (dakle nakon proteka jedne godine i pet dana),
zatim 3. svibnja 2002. godine (nakon proteka tri godine, pet mjeseci i dvadest
tri dana), 22. svibnja 2003. godine (nakon proteka jedne godine i devetnaest
dana), te 21. svibnja 2004. godine (nakon proteka jedne godine).

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U
SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne
tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, nije
pridonio duljini trajanja postupka u pravno relevantnom razdoblju.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema utvrđenju
Ustavnog suda, činjenice predmeta ne ukazuju da bi se radilo o složenoj stvari.

6.Ustavni sud utvrđuje
da parnični postupak po tužbi podnositelja, koji se vodi pred Općinskim sudom u
Šibeniku pod brojem: P-58/92, traje preko dvanaest godina. Ukupna duljina
postupka kao i učestala dulja razdoblja neaktivnosti suda ukazuju na to da je u
tom postupku prekoračen razumni rok. Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je
povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-415/2004
Zagreb, 30. lipnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 100/2004-1905