## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske U-I-951/2000 od 11. listopada 2000.

### NN 107/2000 (31.10.2000.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske U-I-951/2000 od 11. listopada 2000.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2118

if !supportLineBreakNewLine
endif

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Smi­ljko Sokol, predsjednik
Suda, te suci Velimir Belajec, Marijan Hra­njski, Petar Klarić, Jurica Malčić,
Ivan Matija, Ivan Mrko­njić, Jasna Omejec, Emilija Rajić, Vice Vukojević i
Milan Vuković, rješavajući o pri­jedlogu Udruge »C AUTOMAT«, koju zastupa Ratko
Žurić, odvjetnik iz Zagreba, za pokreta­nje postupka za ocjenu suglasnosti
zakona s Ustavom, na sjednici Suda održanoj dana 11. listopada 2000. godine,
donio je

## RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokreta­nje postupka za ocjenu
suglasnosti s Ustavom članka 8a. i članka 25. stavka 1. točke 5. Zakona o
izmjenama i dopuni Zakona o ograničava­nju uporabe duhanskih proizvoda
(»Narodne novine«, broj 55/2000).

II. Ovo rješe­nje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazlože­nje
```

1. Udruga »C AUTOMAT« za zaštitu i promica­nje strukovnih interesa
distributera duhanskih proizvoda putem samoposlužnih automatskih naprava iz
Zagreba, koju zastupa Ratko Žurić, odvjetnik iz Zagreba, podnijela je Sudu
prijedlog za ocjenu ustavnosti odredbe članka 8a. i dijela odredbe članka 25.
stavka 1. točke 5. Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o ograničava­nju uporabe
duhanskih proizvoda (»Narodne novine«, broj 55/2000; u da­lj­njem tekstu:
Zakon/2000).

2. Osporene odredbe ili ­njihovi dijelovi glase:

Članak 8a.

»Zabra­njuje se prodaja duhanskih proizvoda iz automatskih naprava
počevši od 1. siječ­nja 2001.«

Članak 25. stavak 1. točka 5.

»5. … prodaje cigarete putem automata (članak … 8a.).«

(Cijela odredba članka 25. stavka 1. točke 5. glasi:

»Novčanom kaznom od 200.000,00 do 500.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj pravna osoba koja:

5. prodaje cigarete i druge duhanske proizvode osobama mlađim od 18
godina ili prodaje cigarete putem automata (članak 7. i 8a.).«)

3. Obrazlažući prijedlog, predlagate­lj navodi da je ranijim, sada
ukinutim člankom 8. Zakona o ograničava­nju uporabe duhanskih proizvoda
(»Narodne novine«, broj 128/99; u da­lj­njem tekstu: Zakon/1999) bila propisana
zabrana prodaje duhanskih proizvoda iz automatskih naprava počevši od 1. siječ­nja
2000. godine, dok se sada osporenim člankom 8a. Zakona/2000 zabra­njuje prodaja
duhanskih proizvoda iz automatskih naprava počevši od 1. siječ­nja 2001.
godine.

Predlagate­lj navodi da je ova izmjena uslijedila nakon što je Ustavni
sud donio Odluku broj: U-I-1156/99 od 26. siječ­nja 2000. godine (»Narodne
novine«, broj 14/2000), kojom je ukinuo odred­bu članka 8. stavka 1. i dio
odredbe članka 25. stavka 1. točke 5. Zakona/1999, te da je jedina razlika
između ranije i sadaš­nje odredbe u tome što je poduzetnicima ostav­ljen rok od
šest mjeseci (umjesto ranije 20-tak dana) da ugase svoje poslova­nje. Ističe da
zakonodavac nije prilikom donoše­nja izmjena i dopune Zakona/1999 poštivao
načelo razmjernosti, te su zbog toga osporene odred­be u nesuglasju s pojedinim
odredbama Ustava. Predlagate­lj smatra da se osporenim odredbama ponovno na
radikalan način zadire u poduzetničke slobode i vlasnička prava adresata na
način suprotan gospodarskom ustroju uteme­ljenom Ustavom, ali i na­čelu
razmjernosti, jer da ni ovaj puta zakonodavac nije vodio ra­čuna o prikladnosti
sredstava kojima želi postići namjeravani ci­lj, odnosno da je u potpunosti –
izuzev vremenskog ustupka – zanemario shvaća­nje Ustavnog suda iz navedene
Odluke.

Predlagate­lj također ističe da i Ustav Republike Hrvatske i Konvencija
za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda Vijeća Europe (»Narodne novine
– Međunarodni ugovori«, broj 18/97) jamče svakome mirno uživa­nje vlasništva, a
liše­nje vlasništva moguće je samo uz uvjete predviđene zakonom u zakonito
provedenom postupku i uz naknadu tržišne vrijednosti.

Osim toga, predlagate­lj napomi­nje da je 1983. godine Zakonom o igrama
na sreću i zabavnim igrama (»Narodne novine«, broj 33/83) bilo propisano da
društvene organizacije, imaoci i vlasnici samostalnih zanatskih, zabavnih i
ugostite­ljskih rad­nji ne mogu biti vlasnici automata za zabavne igre ni s ­njima
obav­ljati do tada dopuštenu djelatnost, ali da je zakonodavac najprije ostavio
rok od godine dana u kojem su navedeni subjekti mogli i da­lje obav­ljati ovu
djelatnost, da bi potom propisao obvezu Lutrije Hrvatske da otkupi sve re­gistrirane
automate za zabavne igre koji su u vlasništvu građana po ugovorenoj odnosno
sudskom odlukom utvrđenoj otkupnoj cijeni.

Predlagate­lj smatra da su osporene odredbe članka 8a. i dijela članka
25. stavka 1. točke 5. Zakona/2000 u nesuglasju s člankom 49. stavcima 1., 2. i
3., člankom 50. stavcima 1. i 2. člankom 48. stavkom 1., člankom 18., člankom
54. stavkom 1., člankom 5. i člankom 3. Ustava. Stoga predlaže da se pokrene
postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom navedenih zakonskih odredaba.

5.*Prijedlog nije osnovan.*

Odredbom članka 3. Ustava propisano je načelo vladavine prava kao
najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske.

Člankom 5. stavkom 1. Ustava propisano je da u Republici Hrvatskoj
zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom, a ostali propisi i s Ustavom i sa
zakonom.

Člankom 18. Ustava jamči se pravo na žalbu.

Člankom 48. stavkom 1. Ustava jamči se pravo vlasništva.

Člankom 49. stavcima 1., 2. i 4. Ustava propisano je da su poduzetnička
i tržišna sloboda teme­lj gospodarskog ustroja Republike Hrvatske, da država
osigurava svim poduzetnicima jednak pravni položaj na tržištu, te da se prava
stečena ulaga­njem kapitala ne mogu uma­njiti zakonom niti drugim pravnim
aktom.

Člankom 50. Ustava određeno je da je zakonom moguće u interesu Republike
Hrvatske ograničiti ili oduzeti vlasništvo, uz naknadu tržišne vrijednosti, a
da se poduzetnička sloboda i vlasnička prava mogu iznimno ograničiti zakonom
radi zaštite inte­resa i sigurnosti Republike Hrvatske, prirode, ­ljudskog
okoliša i zdrav­lja ­ljudi.

Člankom 54. stavkom 1. Ustava jamči se pravo na rad i slobodu rada.

6.Ovaj sud je Odlukom broj: U-I-1156/99 od 26. siječ­nja 2000.
godine, na koju se Odluku poziva i sam predlagate­lj, ukinuo članak 8. stavak
1. Zakona/1999, koji je propisivao da se zabra­njuje prodaja duhanskih
proizvoda iz automatskih naprava počevši od 1. siječ­nja 2000. godine, te dio
članka 25. stavka 1. točke 5. istog Zakona koji je propisivao da će se novčanom
kaznom od 200.000,00 do 500.000,00 kuna kazniti za prekršaj pravna osoba koja
prodaje cigarete putem automata.

U toj Odluci Sud je zauzeo stajalište da je zakonodavac imao ustavno
pravo ograničiti poduzetničke slobode (to jest, zabraniti prodaju duhanskih
proizvoda iz automatskih naprava), jer je to ograniče­nje poduzeto radi ostvare­nja
le­gitimnog ci­lja, to jest radi zaštite zdrav­lja ­ljudi. Međutim, Sud je
također zauzeo stajalište da će ograniče­nje poduzetničkih sloboda i vlasničkih
prava, premda je poduzeto s le­gitimnim ci­ljem, povrijediti gospodarska prava
propisana Ustavom Republike Hrvatske u svakom onom slučaju kada je očito da ne
postoji razuman odnos razmjernosti između načina i opse­ga ograniče­nja
poduzetničkih sloboda i vlasničkih prava pojedinaca i ci­ljeva koji se žele
postići u javnom interesu. Razmjernost, naime, može postojati samo u slučaju
ako poduzete mjere nisu restriktivnije no što je potrebno da bi se osigurao
pravova­ljan (le­gitiman) ci­lj.

U konkretnom je slučaju Zakon/1999 stupio na snagu 8. prosinca 1999.
godine, a zabrana prodaje duhanskih proizvoda putem automata nastupila je već
1. siječ­nja 2000. godine. Rok za prilagodbu novim uvjetima poslova­nja iznosio
je, dakle, samo 23 dana, računajući od dana stupa­nja na snagu Zakona/1999 koji
je zabranu propisao.

Slijedom toga, Ustavni je sud utvrdio da je zakonska mjera, koja se
sastoji u zabrani jedne dotada le­galne gospodarske djelatnosti, a da se
istodobno nije ostavio razuman rok u kojem bi se pogođeni subjekti mogli
prilagoditi novonastalim uvjetima poslo­va­nja, suprotna gospodarskom ustroju
uteme­ljenom Ustavom Republike Hrvatske, te je osporene odredbe Zakona/1999 ukinuo.

U istoj je odluci Sud ocijenio da je osporenim odredbama poduzetnicima
nametnut individualan i prekomjeran teret koji bi zakonodavac mogao
kompenzirati samo propisiva­njem razumnog vremenskog roka dovo­ljno dugog za
prilagodbu novim uvjetima poslova­nja ili pak propisiva­njem prava na naknadu
štete.

7. Sukladno Odluci Ustavnog
suda od 26. siječ­nja 2000. godine, novom, izmije­njenom odredbom članka 8a.
stavka 1. Zakona/2000, zakonodavac je propisao da rok, čijim nastupom stupa na
snagu zabrana prodaje duhanskih proizvoda iz automatskih naprava, poči­nje teći
od 1. siječ­nja 2001. godine.

Sud ocje­njuje da je tako
izmije­njenom odredbom postignuta pravična ravnoteža između zaštite
poduzetničkih sloboda i vlas­ničkih prava pogođenih poduzetnika, s jedne
strane, i zahtjeva za ostvare­njem javnih interesa radi zaštite zdrav­lja ­ljudi,
s druge  strane. Osporenom je odredbom,
naime, teret – koji zbog zabrane prodaje duhanskih proizvoda iz automatskih
naprava trpe poduzetnici – kompenziran propisiva­njem dovo­ljno dugog roka za ­njihovu
prilagodbu novim uvjetima poslova­nja.

Prethodno utvrđe­nje Sud
zasniva na nekoliko či­njenica. *Prvo,* s vo­ljom i namjerom hrvatskog
zakonodavca, izraženom u zakonskoj odredbi kojom se zabra­njuje prodaja
duhanskih proizvoda iz automatskih naprava, poduzetnici su bili upoznati već od
1. prosinca 1999. godine, to jest od dana objave Zakona/1999 u službenom
glasilu Republike Hrvatske. *Drugo,* u Odluci od 26. siječ­nja 2000.
godine, kojom ukida navedenu zakonsku odredbu, Ustavni sud je izrijekom
istaknuo da je »ograniče­nje poduzetničkih sloboda, koje se sastoji u zabrani
prodaje duhanskih proizvoda iz automatskih naprava, uči­njeno radi ostvare­nja
le­gitimnog i Ustavom Republike Hrvatske predviđenog ci­lja, to jest radi
zaštite zdrav­lja ­ljudi (članak 50. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske). U
spornom se primjeru zaštita očituje u ukla­nja­nju aparata koji onemogućavaju
kontrolu prodaje duhanskih proizvoda malo­ljetnicima«. Time je Ustavni sud
izrijekom potvrdio ustavnost zabrane takve prodaje, a neustavnost sporne
odredbe izrijekom ograničio samo na či­njenicu da »u konkretnom slučaju
(poduzetnicima) nije ostav­ljen razuman rok za prilagodbu novim uvjetima
poslova­nja«. *Treće*, u postupku usklađiva­nja Zakona/1999 s izrijekom Odluke
Ustavnog suda od 26. siječ­nja 2000. godine, zakonodavac je ukinutu zakonsku
odredbu izmijenio na način da je nastup zabrane prolongirao do početka 2001.
godine, što iznosi jednu (1) godinu i jedan (1) mjesec od formalno iskazane
zakonodavne vo­lje o zabrani prodaje duhanskih proizvoda iz automatskih
naprava, to jest od objave Zakona/1999 u službenom glasilu Republike Hrvatske.
U tom je smislu netočna tvrd­nja predlagate­lja, da je zakonodavac taj rok
produžio za samo šest (6) mjeseci. Predlagate­lj, naime, računa traja­nje
razdob­lja koje je zakonodavac ostavio pogođenim poudzetnicima za prilagodbu
novim uvjetima poslova­nja tek od 8. lip­nja 2000. godine, to jest od dana
stupa­nja na snagu Zakona/2000, kao da se zakonodavna vo­lja u tom pita­nju tek
od tog datuma prvi put iskazala u zakonskoj formi, to jest kao da se prije tog
datuma uopće nije znalo da će do zabrane posve izvjesno doći.

8. Budući da je zakonodavac
osporenim člankom 8a. Zakona/2000 poduzetnicima ostavio razuman rok za
prilagodbu novim uvjetima poslova­nja, a što je sukladno stajalištu Ustavnog
suda izraženom i u Odluci od 26. siječ­nja 2000. godine, ovaj Sud utvrđuje da
osporena odredba nije u nesuglasnosti s člankom 49. stavcima 1., 2. i 3.,
člankom 50. stavcima 1. i 2., člankom 48. stavkom 1., člankom 18., člankom 54.
stavkom 1., člankom 5. i člankom 3. Ustava.

9. Sukladno tome, Sud je
ocijenio da nisu osnovani niti navodi o nesuglasnosti dijela odredbe članka 25.
stavka 1. točke 5. Zakona/2000 s navedenim odredbama Ustava, budući da su tom
zakonskom odredbom propisane kazne za prekršaj pravnoj osobi koja prodaje
duhanske proizvode putem automata nakon što zabrana prodaje stupi na snagu.

10. U skladu s prethodnim utvrđe­njima, teme­ljem odredbe članka 41. stavaka
1. i 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 99/99; u da­lj­njem tekstu: Ustavni zakon), riješeno je kao u izreci.

Odluka o objavi rješe­nja u »Narodnim novinama« teme­lji se na odredbi
članka 28. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-951/2000
Zagreb, 11. listopada 2000.

Predsjednik
**dr. sc. Smi­ljko Sokol**, v. r.

Rješenje, NN 107/2000-2118