## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1890/2003 od 25. listopada 2004.

### NN 159/2004 (17.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1890/2003 od 25. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2803

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi I. K. iz S., koju zastupa J. F., odvjetnik u S., na sjednici
održanoj 25. listopada 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: IV P-216/95, u najkraćemu
mogućem roku, ali ne duljem od jedne godine, računajući od prvoga idućeg dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), podnositeljici ustavne tužbe I. K. iz S., V. 45, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) od 9.750,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je 26. svibnja 2003. godine
podnijela ustavnu tužbu na temelju ovlaštenja sadržanog u odredbi članka 63.
stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske (»Narodne
novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe da Općinski
sud u Splitu nije u razumnom roku odlučio o njezinim pravima i obvezama u
parničnom postupku radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna 1992. godine, pa
nadalje, koji se vodi pod poslovnim brojem: IV P-360/01. Smatra da je
nedonošenjem odluke u razumnom roku, povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

U ustavnoj tužbi podnositeljica zahtijeva da Ustavni
sud odredi Općinskom sudu u Splitu rok za donošenje meritorne odluke u predmetu
koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: IV P-360/01, te traži
primjerenu naknadu od 15.000,00 kuna zbog povrede naznačenoga ustavnog prava
koju je počinio Općinski sud u Splitu ne odlučivši o njezinim pravima i
obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredama ustavnih prava podnositeljice:

– dana 16. veljače 1995.
godine, podnositeljica je pred Općinskim sudom u Splitu podnijela tužbu s još
52 bivša zaposlenika »J.« – glavne filijale S., radi isplate plaće. Predmet se
najprije vodio pod poslovnim brojem: IV P-216/95,

– tužitelji su rješenjem suda
od 11. studenoga 1998. godine pozvani na uređenje tužbe,

– prvo ročište održano je 8.
ožujka 1999. godine,

– na ročištu 15. rujna 2000.
godine, predmet bivših zaposlenika »J.« – glavne filijale S. je razdvojen, pa
se predmet podnositeljice vodio pod poslovnim brojem: IV P-360/01,

– da bi se utvrdila pravna
osnova i ishodio načelni stav višeg suda, radi ekonomičnosti postupka, postupak
je nastavljen samo po tužbama dvoje tužitelja, dok u parničnom postupku
podnositeljice sud nije postupao,

– postupak je nastavljen ročištem
održanim 16. ožujka 2004. godine,

– rješenjem
Općinskog suda u Splitu, broj: IV P-216/95 od 18. lipnja 2004. godine, spisi:
IV P-332/01, IV P-338/01, IV P-339/01, IV P-342/01, IV P-350/01, IV P-351/01,
IV P-353/01, IV P-355/01, IV P-356/01, IV P-358/01, IV P-359/01, IV P-360/01,
IV P-365/01, IV P-372/01 i IV P-380/01 pripajaju se tom spisu radi zajedničkog
raspravljanja i odlučivanja, a radi ekonomičnosti postupka (među kojima je i
podnositeljica) protiv J., Glavne filijale S. Točkom II. izreke tog rješenja,
određen je prekid pos­tupka, dok je točkom III. izreke određeno da će se
postupak nastaviti kad stečajni upravitelj tuženika preuzme postupak ili kad ga
sud na prijedlog tužitelja ili po službenoj dužnosti pozove na preuzimanje
postupka.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U SPLITU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Splitu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju Općinskog suda u Splitu od 30. rujna 2004. godine navodi se da se
radi o sudskoj stvari u kojoj postoji dvojba oko pasivne legitimacije i pravnog
sljedništva, da postoje indicije da je nad »J.« u drugoj državi otvoren
stečajni postupak, te da se uslijed navedenog otvara pitanje nadležnosti
Općinskog suda u Splitu za postupanje, da je u jednom »pilot« predmetu u kojemu
je donesena prvostupanjska presuda, Županijski sud u Splitu donio rješenje
kojim se prvostupanjska presuda ukida, dok drugi »pilot« postupak nije okončan,
te da je od nadležnog suda u S. i C. G. zatražena obavijest na okolnost
postojanja J. d.d. B., kao pravne osobe i eventualnog otvaranja stečajnog
postupka.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim
pravima i obvezama (...).«.

Odredbom članka 63. stavka 1.
Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja
ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2.
ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada
podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se
isplaćuje iz državnog proračuna u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva
stranke za njezinu isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra s obzirom na
osobite okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Uvidom u očitovanje Općinskog
suda u Splitu, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za postupanje na temelju odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 16. veljače 1995. godine, tužbom podnositeljice
protiv J. – glavne filijale S., radi isplate plaće za razdoblje od 1. rujna
1992. godine pa nadalje.

Ustavna
tužba podnesena je 26. svibnja 2003. godine, a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe
postupak u ovom predmetu ukupno traje osam godina, tri mjeseca i deset dana.

Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska
konvencija) čine na temelju članka 134. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 56/90.), dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka
6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje” koja,
između ostaloga, propisuje sljedeće:

»Radi
utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita
njegov slučaj«.

Sukladno
navedenom, konvencijsko pravo na donošenje sud­ske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). S druge strane,
pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u
Republici Hrvatskoj 9. studenoga 2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00.). Iz navedenih
razloga ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga
1997. godine u pravilu ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka
temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku
Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao
ustavno.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest, od
dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 26. svibnja 2003.
godine (to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe podnositeljice), što ukupno
iznosi pet godina, šest mjeseci i dvadeset jedan dan.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud utvrđuje da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u
Splitu imao dva razdoblja potpune neaktivnosti suda i to od 5. studenoga 1997.
godine do 11. studenoga 1998. godine i od 15. rujna 2000. godine do 28. kolovoza
2003. godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE
USTAVNE TUŽBE

Prema
ocjeni ovog suda podnositeljica ustavne tužbe, kao stranka u parničnom
postupku, svojim ponašanjem nije pridonijela duljini cjelokupnoga sudskog
postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

U konkretnom
postupku radi se o složenoj parničnoj stvari, ali Ustavni sud ocjenjuje da
unatoč tomu sudski postupak traje nerazumno dugo, pri čemu je osobito važna
činjenica potpune neaktivnosti nadležnog suda u razdoblju dužem od tri godine.

6. Ustavni sud utvrđuje da radni spor, koji se sada
vodi pod poslovnim brojem: IV P-216/95 vodi pred Općinskim sudom u Splitu,
traje preko osam godina, dok pravno relevantno razdoblje s aspekta povrede
prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku iznosi pet godina, šest
mjeseci i dvadeset jedan dan.

S obzirom na činjenicu da postupak u kojemu je
zakonom propisana hitnost u postupanju, u prvom stupnju traje preko osam
godina, te da Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost
tog sudskog postupka, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo
podnositeljice da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom
roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Polazeći od mjerodavnih odredaba Zakona o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91., 91/92., 112/99. i 117/03.), Ustavni
sud napominje da činjenica što je Općinski sud u Splitu donio rješenje o
prekidu postupka ne može imati utjecaja na dužnost suda da odluči o podnositeljičinim
pravima i obvezama u razumnom roku odnosno da u razumnom roku okonča pred­metni
parnični postupak.

Slijedom iznijetog, u smislu odredbe članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke
ove odluke.

7. Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje
sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u pravilu odre­đuje za razmatrano,
pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja nerazumno dugog
razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja. Određivanje primjerene
naknade nije ovisno o vrsti postupka i imovinskom interesu stranaka, već je to
satisfakcija strankama koja se dosuđuje zbog dužine postupka i neefikasnosti
pravosudnog sustava Republike Hrvatske.

Pri utvrđivanju visine naknade, na temelju članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten,
na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, u svakom pojedinom slučaju
odrediti i rok za donošenje sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom
slučaju utjecala je i činjenica da je Općinskom sudu u Splitu, točkom II.
izreke ove odluke, određen primjeren rok u kojem je taj sud dužan donijeti
odluku u predmetu broj: IV P-216/95, čime se na djelotvoran način ostvaruje i
svrha samog sudskog postupka.

Iznos pravične naknade, kojeg
je podnositeljica zahtijevala u ustavnoj tužbi, u dijelu koji prelazi utvrđenu
svotu u točki III. izreke ove odluke, Sud je ocijenio neprimjerenim.

Slijedom svega iznijetoga, sukladno odredbi članka
63. stav­ka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove
odluke.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) utemeljena je na
odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-1890/2003
Zagreb, 25. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 159/2004-2803