## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-182/1992. od 16. ožujka 1994.

### NN 25/1994 (29.3.1994.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-182/1992. od 16. ožujka 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske je, povodom ustavne tužbe M.Z. iz I.,
zastupane po odvjetnici J.K., odvjetnici iz L.. na sjednici od 18. ožujka
1994. godine donio ovu

## ODLUKA

I.

Usvaja se ustavna tužba i ukidaju se:

1. Rješenje općinskog suda U. O. BR. O-180/91 od 20. prosinca
1991. godine

2. Rješenje okružnog suda u R. BR. GŽ-40B/92 OD 20. svibnja 1992.
godine

II.

Ova će se odluka objaviti u "Narodnim Novinama"

OBRAZLOŽENJE

M.Z. iz I. podnijela je Ustavnom sudu Republike Hrvatske ustavnu tužbu,
kojom traži zaštitu ustavnih prava nasljeđivanja i vlasništva, zajamčenih
člankom 48 Ustava Republike Hrvatske, a koja su joj povrijeđena
rješenjima citiranim u izreci. Predlaže da se ova rješenja ukinu.

Ustavna tužba je pravodobna i iscrpljen je dopušten pravni put, pa je
udovoljeno pretpostavkama za raspravljanje o ustavnoj tužbi, predvidenima
člancima 28. i 29. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/91) - dalje Ustavni zakon.

Tijekom postupka je utvrđeno da je osporenim rješenjem navedenim
pod toč. I. 1. - izreke izmijenjeno pravomoćno Dopunsko rješenje
o nasljeđivanju Općinskog suda O. br. O-180/91 od 13. rujna 1991.
godine u dijelu pod stavkom I. izreke, time da se nekretnine z.č.
2071/2 (u površini od 3.487 m2) i z.č. 2082/2 (u površini od 1039
m2), nalazeći se u ZKT II u ulošku 1228, k.o. K., - u naravi građevinsko
zemljište - a na kojem je ostavitelj A. M. uknjižen sa pravom korištenja
u 1/6 dijela, uručuju S.F., S.N., S.N. i S.S., svakom u 1/4 dijela.
Ovo prvostupanjsko rješenje, potvrđeno je rješenjem Okružnog suda R.
navedenim pod toč. 1. 2. - izreke Spomenutim Dopunskim rješenjem
o nasljeđivanju od 13. rujna 1991. godine, navedeno građevinsko
zemljište, sa pravom korištenja pok. A.M. bilo je uručeno M.Z.,
kao naknadno pronađena imovina. No, već 20. prosinca 1991 godine,
isti Općinski sud O. donosi osporeno rješenje, kojim tu imovinu uručuje
četvorici članova obitelji S., čime ih istodobno oduzima
M.Z.

Utvrđeno je, nadalje, da je ostavitelj pok. A. M. umro 15. siječnja
1964. godine, a svu svoju imovinu je oporučno ostavio M. i A.Z.
iz I. Rješenjem Općinskog suda O. br. O-19/64 od 27. lipnja 1864.
godine njegova imovina je i uručena bračnom paru Z. na jednake
dijelove. Prema ovom temeljnom rješenju o nasljeđivanju iza pok. A.
njegova naknadno pronađena imovina je Dopunskim rješenjem o nasljedivanju
od. 13. rujna 1991. godine uručena u cijelosti M.Z. Uručena
joj je u cijelosti, jer je A.Z. u međuvremenu umro, a ona je naslijedila
njegov dio.

Općinski sud u O. nalazi razlog za izmjenu pravomoćnog Dopunskog
rješenja o nasljeđivanju - tri mjeseca nakon njegovog donošenja - u
promjeni svog pravnog stajališta. Naime. ovaj Sud, isto kao i Okružni sud
R., u osporenim rješenjima, zauzimaju stajalište prema kojem se naknadno
pronađena imovina nije mogla uručiti M.Z. Ona, naime, kao oporučna
nasljednica ne može steči pravo korištenja, budući da prema
pozitivnim propisima koji su primjenjeni u ovom slučaju ne spada
u krug osoba, na koje se to pravo može prenijeti. Ustavna tužba je osnovana.

Pravila Zakona o parničnom postupku, preuzetog Zakonom o preuzimanju
Zakona o parničnom postupku ("Narodne novine", broj 53/91
i 91/92) - dalje ZPP primjenjuju se, temeljem čl.173. Zakona o nasljeđivanju.
preuzetog temeljem članka 1. stavak 1., te članka 72. Zakona
o preuzimanju Zakona o parniEnom postupku ("Narodne novine".
broj 52/71) - dalje ZON i u postupku za ostavinsku raspravu. Članak
333. ZPP-a obvezuje Sud da tijekom cijelog postupka pazi po službenoj dužnosti
da li je stvar o kojoj se raspravlja već pravomoćno presuđena.
Odlučivanje o zahtjevu o kojem je već prije pravomoćno
presudeno, bitna je povreda parnićnog postupka iz čl. 354.
1.11. ZPP, pa čim Sud ovu povredu utvrdi dužan je tužbu odmah odbaciti.
Ukoliko je prvostupanjski sud to propustio učiniti, drugostupanjski
sud će -- primjerom čl. 369. ZPP-a - ukinuti preskidu suda
prvog stupnja i odbaciti tužbu.

U konkretnom slučaju, Općinski sud O. je suprotno navednim
odredbama ZPP-a, pa čak i bez prijedloga stranke, već po vlastitom
nahođenju ponovo raspravljao o presudenoj stvari i osporenim rješenjem
izmijenio pravomoćno Dopunsko rješenje o nasljedivanju. Isto tako
ni Okružni sud R. se ne obazire na bitnu povredu ZPP-a; propustio ju je
utvrditi u prostupanjskom rješenju, te umjesto da ga ukine, na što ga obvezuje
čl. 369. st. 2. ZPF-a, on dobija žalbu i potvrđuje prvostupanjsko
rješenje.

Osim toga, Općinski sud O. i Okružni sud R. su pogrešno primijenili
materijalno pravo.

Članak 232. ZON-a utvrđuje da sud neće ponovo raspravljati
o imovini pronadenoj nakon pravornoćnosti rješenja o nasljeđivanju,
već će ju novim rješenjem rasporediti na temelju prije doneserkog
pravomoćnog rješenja o nasljeđivanju. Postupajući po ovoj
zakonskoj odredbi Općinski sud O. je Dopunskim rješenjem o nasljeđivanju
pravilno rasporedio naknadno pronađenu imovinu iza sntrti pok. A. M.
i uručio ju M.Z.

ZON u članku 128. određuje pravno relevantan momenat uz koji
se vežu sve pravne posljedice nasljeđivanja. To je čas smrti
ostavitelja, kada se otvara nasljedstvo. Za utvrđivanje sadržaja i
opsega prava nasljednilsa mjerodavan je zakon, koji vrijedi u tom času.

U času smrti AM. - 15. siječnja 1964. godine, sadržaj
prava korištenja gradevinskog zemljišta bio je utvrđen odredbama Zakona
o nacionalizaciji rkajamnih zgrada i građevinskog zemljišta (Sl. list,
broj 52/58). Prema člancima 38 i 39. ovog Zakona raniji vlasnik
građevinskog zemljišta ima pravo trajnog prijenosa prava korištenja
na druge subjekte, bez ograničenja. To znači da je A. M.
rnogao oporučno prenijeti pravo korištenja građevinskog zemljišta
na oporučne nasljednike, odnosno da su M. i A. Z to pravo mogli
steći.

Općinski sud O. i Okružni sud R, medutim, nisu primijenili propis
o prijenosu prava korištenja građevinskog zemljišta koji je bio na
snazi u času smrti ostavitelja, već su primijenili Zakon o
građevinskom zemljištu ("Narodne novirke", broj 54/80), koji
je vrijedio u času donošenja rješenja, a koji je stupio na snagu
8. siječnja 1981. godine, daleko iza pravno relevantnog časa
smrti ostavitelja.

Pogrešnom primjenom kako procesnih, tako i odredaba materijalnog prava,
Općinski sud O., Okružni sud R. su osporenim rješenjima, na štetu
M.Z. povrijedili ustavno pr-avo nasljeđivanja i vlasništva. zajamčeno
člankom 48. Ustava Republike Hrvatske.

Iz navedenih razloga, odlučeno je, primjenom članka 30
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, kao u točki
I. izreke.

Točka II. izreke ove odluke temelji se na čl. 20. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-182/1992.

Zagreb, 16. ožujka 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

---

[![](../../TipkaPočStr.GIF)](http://www.nn.hr/Narodne.htm)
[![](../../TSluzGl.GIF)](http://www.nn.hr/Glasilo/index.htm)
[![](../../TPretra.GIF)](http://www.nn.hr/search/iaquery.exe)
![](../../TElPosta.GIF)

Odluka, NN 25/1994-424