## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-949/1996, od 23

### NN 8/1997 (28.1.1997.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-949/1996, od 23

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
o ustavnoj tužbi dr. K. O. zbog povrede ustavnog prava, na sjednici održanoj
dana 23. siječnja 1997. godine, donio je slijedeće

## **RJEŠENJE**

1. Ustavna tužba se odbacuje.

2. Ovo će se rješenje objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Protiv podnositelja ustavne tužbe, koji je bio predsjednik Vrhovnog
suda Republike Hrvatske, podnijet je, po alineji 3. članka 23. Zakona o
Državnom sudbenom vijeću ("Narodne novine", br. 59/93 - nastavno: ZDSV),
zahtjev za pokretanje disciplinskog postupka zbog teških disciplinskih
djela iz točke 6. stavka 2. članka 20. tog Zakona, kao i prijedlog da ga
se, do okončanja disciplinskog postupka, privremeno udalji s dužnosti predsjednika
i suca Vrhovnog suda Republike Hrvatske.

Odlukom Disciplinskog suda Državnog sudbenog vijeća, broj: DP-2/1996-7
od 26. studenoga 1996. godine, podnositelj tužbe udaljen je s dužnosti
predsjednika i suca Vrhovnog suda Republike Hrvatske.

Protiv ove odluke podnositelj tužbe podnio je prigovor koji je odbijen
odlukom Državnog sudbenog vijeća (ili njegovog Disciplinskog suda) broj:
DP-2/1996-7, donijetom na sjednici 5. prosinca 1996. godine (odluka nosi
nadnevak 26. studenoga 1996.).

U razlozima na kojima se zasniva tužba, navodi se da je ovu odluku donio
isti Disciplinski sud koji je odlučivao o privremenom udaljenju s dužnosti
(a ne Državno sudbeno vijeće koje je za to nadležno po stavku 5. članka
31. ZDSV); da je postupak pokrenut prijedlogom neovlaštene osobe jer prijedlog
može podnijeti ministar pravosuđa, a ne Vlada (stavak 4. članka 31. u svezi
sa stavkom 3. članka 32. ZDSV); da je Disciplinski sud protuzakonito utemeljen
i sastavljen te da zakon ne ovlašćuje predsjednika Državnog sudbenog vijeća
na određivanje petočlanog vijeća u disciplinskom postupku (članak 31. ZDSV);
te da u konkretnom postupku nije bilo mjesta donošenju odluke o privremenom
udaljenju s dužnosti jer se takva odluka ne može donijeti u disciplinskom
postupku već isključivo u postupku razrješenja s dužnosti (članak 32-35.
ZDSV).

Podnositelj tužbe smatra da mu je na taj način povrijeđeno ustavno pravo
na pravično suđenje pred nadležnim sudom (alineja 1. stavka 1. članka 29.
Ustava) pa predlaže da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu i ukine odluku
Disciplinskog suda Državnog sudbenog vijeća broj: DP-2/1996-7 od 5. prosinca
(ili 26. studenoga) 1996. godine.

Ustavna tužba nije dopuštena.

Po odredbama članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", br. 13/91), svatko može Ustavnom sudu podnijeti ustavnu
tužbu ako smatra da mu je odlukom sudbene ili upravne vlasti ili drugih
tijela koja imaju javne ovlasti povrijeđeno jedno od Ustavom utvrđenih
sloboda i prava čovjeka i građanina. Ako je zbog povrede ustavnih prava
dopušten drugi pravni put, ustavna se tužba može podnijeti tek nakon što
je taj pravni put iscrpljen (što uključuje i reviziju protiv drugostupanjske
odluke suda, odnosno upravnu tužbu protiv odluke Upravnog suda Republike
Hrvatske).

Iz ovih odredaba slijedi da se ustavna tužba može podnijeti tek po okončanju
postupka što se provodi pred sudom, upravnim tijelom ili drugim tijelom
koje ima javne ovlasti (tj. u povodu konačne odluke u postupku) jer je
tek tada iscrpljen zakonom propisani pravni put. U ovom predmetu to znači
da se protiv odluke o privremenom udaljenju s dužnosti predsjednika i suca
Vrhovnog suda ne može podnijeti ustavna tužba jer ta odluka nije konačna
u disciplinskom postupku.

Nije ispravno stajalište podnositelja ustavne tužbe da je odluka o privremenom
udaljenju s dužnosti konačna u odgovarajućem samostalnom postupku pa da
je stoga povodom te odluke dopuštena ustavna tužba. Iako je postupak suspenzije
uređen u posebnom odjeljku (VI. Udaljenje od obavljanja dužnosti - članak
31. ZDSV), iz Zakona se - unatoč nejasnoćama i nedorečenostima u tekstu
- jasno može zaključiti da se odluka o udaljenju s dužnosti može izreći
u tijeku disciplinskog postupka (alineja 2. točke 3. stavka 2. i stavak
4. članka 31.). Ovo tim više što se, po prirodi svakog disciplinskog postupka,
u njemu mogu donositi ne samo odluke o disciplinskoj kazni već i odluke
o privremenom udaljenju s dužnosti. Kad je odluka o privremenom udaljenju
s dužnosti donesena u disciplinskom postupku (kao u ovom slučaju), onda
ona nije konačna.

Iz izloženih razloga, Ustavni sud nije razmatrao razloge iz ustavne
tužbe već je, temeljem članka 26. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske, ustavnu tužbu odbacio.

Odluka o objavljivanju temelji se na članku 20. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-949/1996
Zagreb, 23. siječnja 1997.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Rješenje, NN 8/1997-126