## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1192/2004 od 7. srpnja 2004.

### NN 93/2004 (9.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1192/2004 od 7. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1770

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi J.C. i S.C., oboje iz Z., koje zastupa H.B., odvjetnik iz Z.,
na sjednici održanoj dana 07. srpnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti presudu
u pred­metu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem: XIV Ps-677/98, u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg
dana nakon dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –pročišćeni
tekst), zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 –pročišćeni tekst) određuje se
primjerena naknada podnositeljima i to:

– J. C. iz Z. u iznosu od 6.600,00 kuna,

– S. C. iz Z. u iznosu od. 6.600,00 kuna.

IV. Naknada iz
točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna Republike
Hrvatske, u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja za
njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelji ustavne tužbe, kao tuženici u parničnom postupku, koji se pred
Općinskim sudom u Zagrebu, po tužbi tužitelja M. i P. T. iz Z., vodi pod
poslovnim brojem XIV Ps-677/98, temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su 2. travnja 2004. godine
ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske odluke u razumnom roku.

Predlažu
da Ustavni sud odredi rok za donošenje presude u naznačenom predmetu, te da im
odredi primjerenu naknadu zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske, na donošenje sudske odluke.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu, broj: XIV
Ps-677/98, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje
o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske:

– 10. travnja 1998. tužitelji: M. i P. T. iz Z.,
podnijeli su protiv podnositelja tužbu radi utvrđenja da je ugovor o prodaji
raskinut,

– podneskom od 22. svibnja 1998. godine tužitelji su
podnijeli zahtjev za oslobođenje od plaćanja sudskih pristojbi; uz podnesak
podnijeli su i potvrde o imovnom stanju za svakoga od njih, a izdane od nadležne
porezne uprave,

– prvo ročište na kojem su saslušani tužitelji, radi
osloba­đanja od plaćanja sudskih pristojbi, održano je 5. studenoga 1998.
godine, dok je rješenje kojim se odbija njihov prijedlog za oslobađanje od
plaćanja sudskih pristojbi donijeto 14. siječnja 1999. godine,

– podneskom od 19. lipnja 2000. godine podnositelji
obav­ještavaju sud o imenu odvjetničkog društva koje će ih zastupati u toj
pravnoj stvari,

– podneskom punomoćnika tužitelja od 9. travnja 2003.
godi­ne obavještava se sud da tužitelji ustraju kod svoje tužbe te predlažu da
sud nastavi postupak i po mogućnosti zakaže raspravu u tom predmetu,

– 17. travnja 2003. godine sud poziva tužitelje na
plaćanje sudske pristojbe,

– podneskom od 15. ožujka 2004. godine podnositelji
mole da sud zakaže ročište, jer da se postupak vodi već više od pet godina,

–
podneskom od 25. ožujka 2004. godine podnositelji ponov­no mole zakazivanje
ročišta te saslušanje stranaka kako je predloženo u tužbi,

– isto
traže i svojim podneskom od 31. ožujka 2004. godine.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
temelju članka 69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio
od Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

Očitovanje
Općinskog suda u Zagrebu zaprimljeno je u Sudu 1. lipnja 2004. godine. U
očitovanju na navode ustavne tužbe navedena je kronologija postupanja u
predmetu koja je istovjetna s navodima iz ustavne tužbe, te je dostavljena i
preslika spisa broj: XIV Ps-677/98, s napomenom da je naredna rasprava u tom
predmetu zakazana za 1. srpnja 2004. godine.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je
sljedeće:

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano je slje­deće:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja
(...) nije odlučio u razumnom roku. Naklada se isplaćuje iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatranjem navoda ustavne tužbe i uvida u presliku
spisa Općinskog suda u Zagrebu broj: XIV P-677/98, Ustavni sud je utvrdio da su
se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za postupanje u smislu odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak započeo je 10. travnja 1998.
godine, podnošenjem tužbe tužitelja M. i P.T. iz Zagreba Općinskom sudu u
Zagrebu, protiv podnositelja kao tuženika, a radi utvrđenja da je ugovor o
prodaji raskinut.

Ustavna tužba podnijeta je 2. travnja 2004. godine, a
do tog dana sudski postupak nije okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da postupak u
ovom predmetu traje ukupno pet (5) godina, jedanaest (11) mjeseci i dvadeset
dva (22) dana.

Tijekom tog razdoblja prvostupanjski sud je zakazao
jedno ročište (5. studenoga 1998. godine) na kojem je odlučivao o prijedlogu tužitelja
za oslobađanje od plaćanja sudskih pristojbi.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –Međunarodni
ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak; u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjeg prav­nog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje« koja, između ostaloga, propisuje sljedeće:

»Radi
utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita
njegov slučaj«.

Pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije
(5. studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku
je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000. godine (dana
proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka
prije 5. studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti predmetom
ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u
dotadašnjem prav­nom poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni
sud je u konkretnom slučaju ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem s
aspekta povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest, od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije), odnosno u konkretnom slučaju to je od 10.
travnja 1998. godine do 2. travnja 2004. godine (to jest, do dana podnošenja
ustavne tužbe).

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju Općinski sud u
Zagrebu nije održao niti jedno ročište za glavnu raspravu.

Sve
aktivnosti suda odnose se na radnje predsjednika vijeća u tijeku pripremanja glavne
rasprave.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE (TUŽENIKA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelji
ustavne tužbe, kao tuženici u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda,
svojim ponašanjem nisu pridonijeli duljini sudskog postupka. Analizirajući tijek
sudskog postupka u pravno relevantnom razdoblju, Ustavni sud je utvrdio da su
podnositelji u više navrata požurivali zakazivanje ročišta (15. ožujka 2004.,
25. ožujka 2004. i 31. ožujka 2004. godine) i nastavak sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Dosadašnji
tijek sudskog postupka ne ukazuje da se u kon­kretnom slučaju radi o složenoj
sudskoj stvari.

Polazeći
od činjenice da postupak pred sudom prvog stupnja traje već šestu godinu, a da
nije donesena niti prvostupanjska presuda, te imajući u vidu postupanje nadležnog
suda u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju (jedno ročište na kojem nije
meritorno raspravljano), Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi u dosadašnjem
tijeku postupka ukazivale na složenost sudskog predmeta, a koje bi opravdale
dugotrajnost postupanja u konkretnom sudskom predmetu.

6. Slijedom iznijetog, Ustavni sud ocjenjuje da je
nerazumno dugim trajanjem predmetnog sudskog postupka pred sudom prvog stupnja
povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti,
u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod
točkama I. i II. izreke odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku,
Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano, pravno relevantno razdoblje, što
ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri
utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

U
konkretnom slučaju Ustavni sud je, utvrđujući visinu naknade uzeo u obzir i
činjenicu da su podnositelji u više navrata požurivali nastavak postupka u
predmetu.

9.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-1192/2004

Zagreb,
07. srpnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 93/2004-1770