## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-958/1994. od 21. prosin. 1994.

### NN 3/1995 (16.1.1995.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-958/1994. od 21. prosin. 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak dr. Velimir Belajec, dr. Nikola
Filipović, Ante Jelavić, mr. Vojislav Kučeković,
Jurica Malčič, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi R.
K. iz Z., zastupanoj po B. F., odvjetniku iz Z, na sjednici održanoj dana
28. prosinca 1994. godine, donio je slijedeću

**Odluku:**

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama"

**Obrazloženje:**

R. K. iz Z., po punomoćniku B. F., odvjetniku iz Z., podnijela
je pravodobnu ustavnu tužbu smatrajući da joj je povrijedeno ustavno
pravo iz članka 19 Ustava Republike Hrvatske, i to: presudom Upravnog
suda Republike Hrvatske broj Us-568/1994 od 25. kolovoza 1994. kojom je,
u upravnom sporu radi iseljenja iz stana, tužba odbijena; rješenjem Ministarstva
graditeljstva i zaštite okoliša Klasa: UP/II-371-01/93 06/1165, Urbroj:
531-U6/3-93-2 od 22. studenog 1993, kojim je odbijanju žalba podnositeljice,
podnijeta protiv prvostupanjskog rješenja o odbijanju zahtjeva za priznanje
stanarskog prava, te rješenjem Gradskog sekretarijata za graditeljstvo,
komunalne i stambene poslove, promet i veze Grada Z., Područni odjel
C. Klasa: UP/I-370-03/92-01/80, Ur. broj: 251-OS-09/92-08 od 8. ožujka
1993. kojim je zahtjev podnositeljice, za priznanje stanarskog prava, odbijen
i kojim je obavezana na predaju stana.

Upravna tužba nije osnovana.

Člankom 19. Ustava Republike Hrvatske određuje se da pojedinačni
akti državne uprave i tijela koja imaju javne ovlasti, moraju biti utemeljena
na zakonu, te se jamči sudska kontrola zakonitosti pojedinačnih
akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti.

Uvidom u spis Upravnog suda Republike Hrvatske utvrđeno je da su
upravna tijela, tijekom prvostupanjskog i drugostupanjskog postupka, zauzela
stajalište da podnositeljica ustavne tužbe ne ispunjava uvjet iz članka
12. Zakona o stambenim odnosima ("Narodne novine", broj 51/85,
42/86 i 22192) za priznavanje statusa člana porodičnog domaćinstva,
a time i ostvarivanje prava nastavljanja nesmetanog korištenja stana, a
koji uvjet je zajedničko stanovanje s nositeljem stanarskog prava
tijekom najmanje dvije godine prije smrti stanara, odnosno, prestanka stanarevog
trajnog korištenja stana.

Takvo stajalište upravna tijela temelje na činjenici smrti nositeljice
stanarskog prava na predmetnom stanu - bake podnositeljice ustavne tužbe
- koja je umrla dana 12. studenog 1987; na podacima Uvjerenja o prebivalištu
izdanom od Policijske uprave Z. od 10. veljače 1992, prema kojima
je podnositeljica prijavljena na adresi predmetnog stana od dana 2. ožujka
1987. te na rezultatima ocjene iskaza ispitanih svjedoka - stanara zgrade
u kojoj se predmetni stan nalazi.

Podnositeljica ustavne tužbe navedenu provedbu ustavnih prava nalazi
upravo u tome da upravna tijela, tijekom postupka, nisu poštovala zakonske
uvjete za primjenu slobodne ocjene dokaza, a što je dovelo do nezakonitosti
slobodne ocjene dokaza u osporenim odlukama upravnih tijela, a da Upravni
sud, u upravnom sporu, tu nezakonitost ne uočava.

U svezi takvih razloga tužbe za istaći je da: sukladno članku
28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 13/1991), u postupku pred Ustavnim sudom, a u povodu ustavne tužbe,
predmetom razmatranja i raspravljanja mogu biti samo povrede Ustavom utvrđenih
sloboda i prava čovjeka i građanina, počinjene odlukama
sudbene, upravne vlasti ili drugih tijela koja imaju javne ovlasti, ali
na temelju činjenica i činjeničnog stanja utvrđenog
tijekom postupka provedenog pred nadležnim sudom, upravnim tijelom ili
drugim tijelom javnih ovlasti.

Dakle, kada upravna tijela, u fazi ocjene dokazne snage iskaza ispitanih
svjedoka, primijene slobodnu ocjenu dokaza (takva ocjena nije vezana za
zakonska pravila o tome kada treba uzeti da je određena tvrdnja istinita
ili neistinita), pa temeljem takve ocjene, uz ocjenu i materijalnih

- pisanih dokaza, donesu pojedinačni akt temeljem zakona koji
regulira predmetnu materiju (članka 67. stavka 2. u svezi članka
93. Zakona o stambenim odnosima - u prvostupanjskom upravnom rješenju i
članka 225. stavka 1. Zakona o općem upravnom postupku - "Narodne
novine", broj 53/91 - u drugostupanjskom upravnom rješenju), a stranka
u upravnom postupku, nezadovoljna tim aktima, pokrene upravni spor, tada
su pojedinačni akti utemeljeni na zakonu (u svakom od osporenih
akata navedeni su razlozi za primjenu citiranih odredbi), a pokretanjem
upravnog spora ostvarena je i sudska kontrola zakonitosti tih pojedinačnih
akata.

Stoga Ustavni sud Republike Hrvatske utvrđuje, analizom razloga
ustavne tužbe, osporenih odluka i spisa Upravnog suda, da osporenim pojedinačnim
aktima upravih tijela kao niti osporenom presudom Upravnog suda, nisu podnositeljici
povrijeđena ustavna prava koja jamči Ustav Republike Hrvatske
u članku 19.

Iz tih je razloga odlučeno kao u izreci, temeljem članka
59 u svezi članka 61. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 29/1994).

Objava ove odluke temelji se na odredbi članka 20. stavak 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 13/91).

Uslijed odluke o odbijanju ustavne tužbe, nema razloga za odlučivanje
o stavljenom prijedlogu za odgodu izvršenja, a u smislu odredbi članka
53. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske.

Broj: U-III-1009/ 1994.

Zagreb, 21. prosinca 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić,** v r.

---

[![](../../TipkaPočStr.GIF)](http://www.nn.hr/Narodne.htm)
[![](../../TSluzGl.GIF)](http://www.nn.hr/Glasilo/index.htm)
[![](../../TPretra.GIF)](http://www.nn.hr/search/iaquery.exe)
![](../../TElPosta.GIF)

Ostalo, NN 3/1995-35