## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4472/2012 od 3. srpnja 2014.

### NN 95/2014 (1.8.2014.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4472/2012 od 3. srpnja 2014.

95 01.08.2014 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4472/2012 od 3. srpnja 2014.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1923

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Nikica Tabar iz Rtine, kojeg zastupa Zdenko Margarin, odvjetnik u Zadru, na sjednici održanoj 3. srpnja 2014. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ured državne uprave u Zadarskoj županiji, Služba za gospodarstvo i imovinsko-pravne poslove dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim tijelom pod poslovnim brojem klasa: UP/I-943-04-/92-01/07, ur. broj: 2198-02-03-5-13 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst) podnositelju ustavne tužbe, Nikici Tabaru iz Ražanca, Rtine, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 30.400,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj ustavne tužbe je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), 7. kolovoza 2012. podnio ustavnu tužbu (naznačenu kao zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku) smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka, koji se u trenutku podnošenja ustavne tužbe vodio povodom revizije pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Rev-1188/2010, povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u spise predmeta Ureda državne uprave u Zadarskoj županiji, Službe za gospodarstvo i imovinsko-pravne poslove klasa: 947-01/13-01/11, ur. broj: 2198-02-03-5-13-4, i Županijskog suda u Zadru broj: P-4/07 i P-5/07, te Upravnog suda u Splitu broj: 1Usl-760/12, utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

2.1. Postupanje nadležnih upravnih tijela i sudova do 5. studenoga 1997.

Podnositelj je Sekretarijatu imovinsko-pravnih poslova Općine Zadar 31. ožujka 1993. podnio zahtjev za potpunu eksproprijaciju nekretnine djelomično eksproprirane rješenjem navedenog upravnog tijela klasa: UP-I-943-04/92-01/07, ur. broj: 2198-12-5-93-4 od 23. veljače 1993. (u daljnjem tekstu: rješenje o eksproprijaciji).

Postupajući po zahtjevu podnositelja nadležna je Županija zadarsko-kninska, Sekretarijat imovinsko pravnih poslova, odnosno Županija zadarsko-kninska, Ured za imovinskopravne poslove u Zadru do 5. studenoga 1997. donijela šest (6) dopunskih rješenja i rješenja:

– 15. lipnja 1993. kojim je dopunjeno rješenje od 23. veljače 1993.,

– 5. listopada 1993. kojim je ponovno dopunjeno rješenje od 23. veljače 1993.,

– 2. studenoga 1993. kojim je odbijen zahtjev podnositelja za proširenje eksproprijacije,

– 3. lipnja 1994. kojim je dopunjeno rješenje od 23. veljače 1993.,

– 21. veljače 1996. kojim je dopunjeno rješenje od 23. veljače 1993. i

– 7. studenoga 1996. kojim je ponovno dopunjeno rješenje od 23. veljače 1993.

Postupajući po žalbama podnositelja i Hrvatskih cesta (predlagatelja eksproprijacije) Ministarstvo pravosuđa, Uprava za imovinsko-pravne poslove odnosno Uprava za građansko pravo (u daljnjem tekstu: drugostupanjsko upravno tijelo) je do 5. studenoga 1997. donijelo pet (5) rješenja:

– 29. srpnja 1993. kojim je poništeno dopunsko rješenje od 15. lipnja 1993.,

– 6. siječnja 1994. kojim je poništeno rješenje od 2. studenoga 1993.,

– 6. rujna 1994. kojim je poništeno dopunsko rješenje od 3. lipnja 1994.,

– 6. lipnja 1996. kojim je poništeno dopunsko rješenje od 21. veljače 1996. i

– 23. travnja 1997. kojim je poništeno dopunsko rješenje od 7. studenoga 1996.

Upravni sud Republike Hrvatske je presudom broj: Us-7176/1994-5 od 5. srpnja 1995. odbio tužbu podnositelja i Ljubomira Tabara podnesenu protiv rješenja drugostupanjskog upravnog tijela od 6. rujna 1994.

Spor u konkretnom upravnom postupku pokrenut je žalbom podnositelja podnesenom 16. studenoga 1993. protiv prvostupanjskog rješenja od 2. studenoga 1993.

2.2. Postupanje nadležnih upravnih tijela i sudova nakon 5. studenoga 1997.

Upravni sud Republike Hrvatske je presudom broj: Us-8651/1997-6 od 19. srpnja 2001. prihvatio tužbu podnositelja i Ljubomira Tabara te poništio rješenje drugostupanjskog upravnog tijela od 23. travnja 1997. i prihvatio žalbu podnositelja i Ljubomira Tabara te poništio točku II. izreke prvostupanjskog rješenja od 7. studenoga 1996. i predmet u tom dijelu vratio na ponovni postupak.

Podnositelj je 15. studenoga 2001. podnio Uredu državne uprave u Zadarskoj županiji, Službi za prostorno uređenje, zaštitu okoliša, graditeljstvo i imovinsko-pravne poslove (u daljnjem tekstu: prvostupanjsko upravno tijelo) zahtjev radi razdvajanja postupka (u odnosu na zahtjev Ljubomira Tabara).

Potom je prvostupanjsko upravno tijelo zaključkom klasa: UP/I-943-04/92-01/07, ur. broj: 2198-05-02-5-02-412 od 16. listopada 2002. spojilo (u odnosu na podnositelja) predmete radi potpune eksproprijacije i radi određivanja naknade za ekspropriranu nekretninu.

Prvostupanjsko upravno tijelo je zatim rješenjem klasa: UP/I-943-04/92-01/07, ur. broj: 2198-05-02-5-02-416 od 10. prosinca 2002. naložilo predlagatelju eksproprijacije Hrvatskim cestama platiti podnositelju naknadu u iznosu od 81.351,69 kn, te zakonsku zateznu kamatu na navedeni iznos tekuću od dana donošenja rješenja do isplate.

Predlagatelj eksproprijacije je 27. prosinca 2002. podnio žalbu protiv rješenja prvostupanjskog upravnog tijela od 10. prosinca 2002.

Rješenjem drugostupanjskog upravnog tijela klasa: UP/II-943-04/03-01/11, ur. broj: 514-03-07/1-07-3 od 13. ožujka 2007. poništeno je rješenje prvostupanjskog upravnog tijela od 10. prosinca 2002. (doneseno u predmetu podnositelja), i rješenje prvostupanjskog upravnog tijela klasa: UP/I-943-04/92-01/07, ur. broj: 2198-05-2-5-02-417 od 11. prosinca 2002. (doneseno u predmetu Ljubomira Tabara) te je naloženo Hrvatskim cestama d.o.o. i Hrvatskim autocestama d.o.o. (sljednicima predlagatelja eksproprijacije) platiti podnositelju i Nikici Tabaru naknadu za spornu nekretninu u novčanom iznosu od 81.351,69 kn svakom, sa zakonskom zateznom kamatom tekućom na navedeni iznos od 10. prosinca 2002. u odnosu na podnositelja odnosno od 11. prosinca 2002. u odnosu na Nikicu Tabara, do plateža.

Drugostupanjsko upravno tijelo je rješenjem klasa: UP/II-943-04/03-01/11, ur. broj: 514-04-02-01-12-30 od 8. svibnja 2012. ispravilo pogrešku u pisanju prezimena podnositelja i Nikice Tabara u izreci rješenja od 13. ožujka 2007.

Protiv rješenja drugostupanjskog upravnog tijela od 13. ožujka 2007. predlagatelj eksproprijacije je 9. svibnja 2007. podnio tužbu Županijskom sudu u Zadru. Tužba je zavedena pod brojem: P-4/07. Županijski sud u Zadru je 29. ožujka 2012. predmet ustupio nadležnom Upravnom sudu u Splitu, pred kojim postupak nije dovršen.

Protiv rješenja drugostupanjskog upravnog tijela od 13. ožujka 2007. podnositelj je 15. svibnja 2007. podnio tužbu Županijskom sudu u Zadru. Tužba je zavedena pod brojem: P-5/07.

U predmetu broj: P-5/07 Županijski sud u Zadru održao je ročište 12. listopada 2009.

Presudom Županijskog suda u Zadru broj: P-5/07 od 12. studenoga 2009. poništeno je u odnosu na podnositelja rješenje drugostupanjskog upravnog tijela od 13. ožujka 2007. i rješenje prvostupanjskog upravnog tijela od 10. prosinca 2002. i predmet je vraćen prvostupanjskom upravnom tijelu na ponovni postupak.

Protiv presude Županijskog suda u Zadru od 12. studenoga 2009. revizije su podnijeli: podnositelj (22. travnja 2010.) i drugostupanjsko upravno tijelo (26. travnja 2010.).

Presudom i rješenjem Vrhovnog suda broj: Rev-1188/10-2 od 29. svibnja 2012. odbijena je revizija podnositelja odnosno odbačena je revizija drugostupanjskog upravnog tijela.

Navedena presuda i rješenje Vrhovnog suda uručeni su podnositelju 26. rujna 2012.

Potom je prvostupanjsko upravno tijelo održalo ročišta 9. travnja 2013. i 9. svibnja 2013.

Do donošenja odluke Ustavnog suda upravni postupak koji se sada vodi pred prvostupanjskim upravnim tijelom pod brojem klasa: UP/I-943-04-/92-01/07, ur. broj: 2198-02-03-5-13 nije dovršen.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Spor u konkretnoj pravnoj stvari započeo je 16. studenoga 1993. podnošenjem podnositeljeve žalbe protiv prvostupanjskog rješenja od 2. studenoga 1993.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.), a Protokol broj 14 od 1. lipnja 2010. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o izmijeni nadzornog sustava Konvencije, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 1/06. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 2/10.).

Ustavni sud, kao pravno relevantno, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku, razmatra razdoblje od dana stupanja na snagu Konvencije do dana donošenja odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom postupku.

Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je u razmatranom pravno relevantnom razdoblju parnični postupak trajao ukupno šesnaest (16) godina, sedam (2) mjeseci i dvadeset i osam (28) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH UPRAVNIH TIJELA I NADLEŽNIH SUDOVA

Ustavni sud utvrdio je da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja, Upravni sud Republike Hrvatske donio presudu broj: Us-8651/1997-6 od 19. srpnja 2001.

Prvostupanjsko upravno tijelo donijelo je rješenje klasa: UP/I-943-04/92-01/07, urbroj: 2198-05-02-5-02-416 od 10. prosinca 2002.

Drugostupanjsko upravno tijelo donijelo je rješenje klasa: UP/II-943-04/03-01/11 ur. broj: 514-03-07/1-07-3 od 13. ožujka 2007.

Županijski sud u Zadru donio je presudu broj: P-5/07 od 12. studenoga 2009.

Vrhovni sud je donio presudu i rješenje broj: Rev-1188/10-2 od 29. svibnja 2012.

Navedena presuda i rješenje Vrhovnog suda uručeni su podnositelju 26. rujna 2012.

Do donošenja odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom predmetu upravni postupak nije dovršen.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (STRANKE U UPRAVNOM ODNOSNO TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe svojim postupcima nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o činjenično složenijem predmetu, međutim, ta činjenica, sama po sebi, ne može opravdati dugotrajnost postupka u konkretnom predmetu.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je u pravnoj stvari podnositelja ustavne tužbe parnični postupak, u pravno relevantnom razdoblju, ukupno trajao preko šesnaest (16) godina.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, te da postupak do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

6. Na temelju članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

8. Čelnik Ureda državne uprave u Zadarskoj županiji, Službe za gospodarstvo i imovinsko-pravne poslove dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-4472/2012
Zagreb, 3. srpnja 2014.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
dr. sc. Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 95/2014-1923