## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2037/2002 od 13. prosinca 2005.

### NN 8/2006 (18.1.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2037/2002 od 13. prosinca 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**199**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić,
Jasna Omejec, Željko Potočnjak,
Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko
Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi D. J. iz Z., koju
zastupa J. M., odvjetnica iz Z., na sjednici održanoj 13. prosinca 2005.
godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u pred­metu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: Gžr-1375/05
(spis Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pr-35/02, ranije: Pr-361/91) u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana
nakon dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici
ustavne tužbe, D. J. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst), u iznosu od 6.700,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnijela je dana 12. rujna 2002. godine ustavnu tužbu, zbog nedonošenja odluke suda u razumnom roku u predmetu koji se
vodi pred Županijskim sudom u Zagrebu pod brojem: Gž-1882/99.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u spis Općinskog suda u
Zagrebu, broj: Pr-35/02 (ranije: Pr-361/91), utvrdio sljedeće činjenice koje su
pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– dana 23. ožujka 1989. godine, podnositeljica
je Osnovnom sudu udruženog rada u Zagrebu podnijela tužbu protiv tuženika RO
»L. M.« OOUR »K.« iz Z., radi zaštite prava iz radnog odnosa, a predmet se
vodio pod brojem S-1195/89;

– od ročišta održanog 27. studenoga 1991.,
predmet se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu, sada pod brojem: Pr-361/91;

– do 5. studenoga 1997. provedeno je sedam
ročišta, liječničko vještačenje, te je određeno knjigovodstveno vještačenje, a
nalaz i mišljenje vještak je dostavio u spis 28. siječnja 1998.;

– dana 24. lipnja 1998. zaključena je glavna
rasprava, te je donijeta presuda, broj: Pr-361/91, protiv koje je
podnositeljica izjavila žalbu, a spis je dostavljen Županijskom sudu u Zagrebu
23. veljače 1999. godine;

– Županijski sud u Zagrebu remisorno
je vratio spis prvostupanjskom sudu pod brojem: Gž-1882/99
od 1. veljače 2000., radi dostave uredne punomoći punomoćnika tuženika;

– dana 21. ožujka 2000., spis je ponovno upućen
Županijskom sudu u Zagrebu, koji je rješenjem pod brojem: Gž-2621/00
od 10. prosinca 2002., ukinuo prvostupanjsku presudu i predmet vratio Općinskom
sudu u Zagrebu na ponovno suđenje;

– predmet se sada vodi pod brojem: Pr-35/02, te
je rješenjem suda od 17. siječnja 2003. naloženo podnositeljici da dostavi u
spis rješenje o rasporedu na novo radno mjesto i rješenje o plaći za to radno
mjesto. Kako tu dokumentaciju podnositeljica nije posjedovala, istu je dostavio
tuženik na poziv suda 31. ožujka 2003.;

– na ročištu održanom 10. lipnja 2003., određen
je rok podnositeljici od 15 dana za očitovanje na zaprimljenu dokumentaciju;

– na ročištu održanom 17. studenoga 2003.,
podijeljen tuženiku rok od 15 dana da se očituje na zaprimljeni podnesak
tužiteljice, a tuženik se očitovao podneskom od 13. siječnja 2004.;

– podnositeljica se na podnesak tuženika
očitovala svojim podneskom od 23. veljače 2004., a podneskom od 21. rujna
2004., požuruje sud da nastavi postupak;

– na ročištu održanom 29. travnja 2005. godine,
sud je donio presudu;

– dana 15. rujna 2005. godine podnositeljica je
izjavila žalbu protiv presude, te je spis 10. studenoga 2005. godine otpremljen
Županijskom sudu u Zagrebu radi donošenja odluke o žalbi.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba
je osnovana.*

4. Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu, broj:
Pr-35/02 (ranije: Pr-361/91), Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju
ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog
zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Podnositeljica je tužbu Osnovnom sudu udruženog
rada u Zagrebu podnijela 23. ožujka 1989. godine. Ustavna tužba podnijeta je dana
12. rujna 2002. godine, a do tog dana sudski postupak nije bio pravomoćno
okončan. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak
pred Općinskim sudom u Zagrebu trajao trinaest (13) godina, šest (6) mjeseci i
devetnaest (19) dana.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju
pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine, to jest
od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu:
Zakon o potvrđivanju Konvencije) do 12. rujna 2002. godine (to jest do dana
podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi četiri (4) godine, deset (10)
mjeseci i sedam (7) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju od 5. studenoga 1997. godine do podnošenja ustavne tužbe, najprije
vodio pred Osnovnim sudom udruženog rada u Zagrebu, zatim od 27. studenoga
1991. godine, pred Općinskim sudom u Zagrebu do 24. lipnja 1998. godine, kada
je sud donio presudu, broj: Pr-361/91. Nakon toga postupak se vodio pred
Županijskim sudom u Zagrebu u trajanju od dvije godine i devet mjeseci. Od 10.
prosinca 2002. godine, postupak se ponovo vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu.
Razdoblje neaktivnosti suda traje od 17. studenoga 2003. do 13. travnja 2005.
godine, što iznosi jednu godinu i pet mjeseci. Postupak je sada u tijeku pred
žalbenim sudom.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u
sudskom postup­ku, prema utvrđenju Ustavnog suda,
nije pridonijela duljini trajanja sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju
ne radi o osobito složenoj sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti, Ustavni sud je utvrdio da je dugim trajanjem postupka u parnici radi
zaštite prava iz radnog odnosa, koji se po svojoj naravi smatra hitnim, a u
kojem nije donijeta pravomoćna odluka, podnositeljici povrijeđeno pravo na
suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

7. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana
od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4.
i 5. Ustavnog zakona.

8. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke)
temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2037/2002

Zagreb, 13. prosinca 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda

**dr****. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 8/2006-199