## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-885/2004 od 7. srpnja 2004.

### NN 100/2004 (20.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-885/2004 od 7. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

1938

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi L. V. iz F. na M.,
Nj., na sjednici održanoj dana  7.
srpnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Šibeniku dužan je donijeti
presudu u pred­metu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-941/99
u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od osam (8) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), određuje se primjerena naknada
podnositelju ustavne tužbe L. V. iz Nj., zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. –
pročišćeni tekst) u iznosu 7.250,00 od kuna.

IV. Naknada iz točke
III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri
mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija
Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je dana
15. ožujka 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka
pokrenutog njegovom tužbom radi utvrđenja prava vlasništva i uknjižbe
nekretnine.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u
Šibeniku, broj: P-234/04 utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava.

Dana 29. srpnja 1991. godine podnositelj je
Općinskom sudu u Šibeniku podnio tužbu protiv tužene V. V. i drugih, radi
utvrđenja prava vlasništva i uknjižbe nekretnine.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. godine
Općinski sud u Šibeniku donio je presudu kojom je u cijelosti usvojio tužbeni
zahtjev podnositelja. Ta presuda ukinuta je odlukom Županijskog suda u Šibeniku
od 23. ožujka 1994. godine, te je predmet vratio Općinskom sudu u Šibeniku na
ponovno suđenje.

Nakon 5. studenoga 1997. godine, ročišta pred
Općinskim sudom u Šibeniku održana su dana 10. i 15. rujna 1998. godine.

Dana 24. listopada 1998. godine proveden je
očevid, te je skica mjesta očevida priložena u spis od strane vještaka dana 11.
travnja 1999. godine.

Ročišta su zatim održana dana 7. i 23. rujna
1999. godine, te je u spis spojen predmet istog suda u kojem je jedna od
tuženih podnijela tužbu protiv podnositelja.

Ročište je ponovo održano dana 16. svibnja 2000.
godine.

Dana 22. studenoga 2000. godine proveden je
očevid radi procjene vrijednosti nekretnine. Vještak je dostavio mišljenje u
spis dana 27. studenoga 2000. godine.

Ročišta su zatim održana dana 23. siječnja, 1.
ožujka te 29. kolovoza 2000. godine, kada je zaključena glavna rasprava i
donijeta presuda kojom je tužbeni zahtjev usvojen u cijelosti, a protutužbeni
djelomično.

Na tu presudu stranke su uložile žalbe, te je
Županijski sud u Šibeniku dana 23. prosinca 2002. godine ukinuo presudu u
cijelosti i predmet vratio Općinskom sudu u Šibeniku na ponovno suđenje.

Općinski sud u Šibeniku održao je ročišta dana
13. ožujka 2003. godine, te donio presudu kojom je odbio i tužbeni i
protutužbeni zahtjev.

Stranke su protiv presude izjavile žalbu, te je
dana 19. siječnja 2004. godine Županijski sud u Šibeniku ukinuo prvostupanjsku
presudu i predmet vratio Općinskom sudu u Šibeniku na ponovno suđenje.

Ročište određeno za 17. lipnja 2004. godine
odgođeno je.

 OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ŠIBENIKU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u Šibeniku da se izjasni o
navodima ustavne tužbe.

U očitovanju od 15. lipnja 2004. godine Općinski
sud u Šibeniku navodi kronologiju postupanja u predmetu, te obrazlaže duljinu
postupka složenošću predmeta.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Šibeniku,
broj: P-234/04, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke
za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 29.
srpnja 1991. godine, tužbom podnositelja protiv tužene V. V. i drugih, radi
utvrđenja prava vlasništva i uknjižbe nekretnine.

Ustavna tužba podnesena je dana 15. ožujka 2004.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno dvanaest (12) godina, sedam (7) mjeseci i šesnaest (16) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« –
Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak,
u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu 5.
studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku
čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u pravilu,
ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63.
Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo
pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio
da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava
na donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga
1997. godine (to jest od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 15. ožujka 2004. godine (to jest do dana podnošenja ustavne tužbe),
što ukupno iznosi šest (6) godina, četiri (4) mjeseca i deset (10) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio
da se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak najprije vodio pred
Općinskim sudom u Šibeniku u trajanju od oko dvije (2) godine i osam (8)
mjeseci, a zatim je postupak po žalbi protiv prvostupanjske presude pred
Županijskim sudom u Šibeniku trajao oko tri (3) mjeseca, a nakon toga ponovo
pred Općinskim sudom u Šibeniku oko dva (2) mjeseca. Protiv presude tog suda stranke
su izjavile svoje žalbe, te je potupak po žalbi pred Županijskim sudom u
Šibeniku trajao oko devet (9) mjeseci. Postupak se sad ponovo vodi pred
Općinskim sudom u Šibeniku.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U
SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne
tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, nije
pridonio duljini trajanja sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema utvrđenju
Ustavnog suda, radi se o činjenično slože­nom predmetu u kojem je bilo potrebno
provesti odgovarajuće vještačenje.

6. Ustavni sud utvrđuje
da parnični postupak po tužbi podnositelja, koji se sada vodi pred Općinskim
sudom u Šibeniku, pod brojem: P-234/04, traje preko dvanaest godina. Iako u
postupanju sudova nije bilo nekih znatnijih razdoblja neaktivnosti, ukupno
trajanje postupka, koji se i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja nikako ne
udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku. Pri tome složenost predmeta ne
može opravdati njegovo trajanje u razdoblju duljem od dvanaest godina. Stoga
Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine,
što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8. Odluka o objavi
odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-885/2004
Zagreb, 7. srpnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

***if !supportEmptyParas endif***

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 100/2004-1938