## Zakon o kemikalijama

### NN 173/2003 (31.10.2003.), Zakon o kemikalijama

# HRVATSKI SABOR

2500

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O KEMIKALIJAMA

Proglašavam
Zakon o kemikalijama, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 15. listopada
2003.

Broj: 01-081-03-3488/2
Zagreb, 21. listopada 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O KEMIKALIJAMA

I.
OPĆE ODREDBE

Članak
1.

Ovim se
Zakonom uređuje gospodarenje kemikalijama, postupci zaštite ljudskog zdravlja,
imovine i okoliša od štetnog djelovanja kemikalija i propisuju obvezni uvjeti i
postupci koje trebaju ispunjavati pravne i fizičke osobe, koje u Republici
Hrvat­skoj proizvode kemikalije, s njima prometuju ili ih uporabljuju.

Odredbe
ovoga Zakona odnose se i na biocidne pripravke.

Ovaj
Zakon uređuje zahtjeve i postupke prijavljivanja novih tvari i ocjenjivanje
novih i postojećih tvari, utvrđivanje sadržaja, načina i uvjeta razmjene
informacija o kemikalijama, razvrstavanje, označavanje i pakiranje kemikalija,
u odnosu na njihov stupanj opasnosti, te ostale uvjete, obaveze i načine za
sigurno gospodarenje kemikalijama.

Članak 2.

Za potrebe ovoga Zakona navedeni izrazi imaju
značenje, kako slijedi:

1. *Kemikalije* su tvari i pripravci.

2. *Gospodarenje kemikalijama* je provođenje
propisanih mjera i aktivnosti postupanja s kemikalijama tijekom njihova životna
vijeka*,* s ciljem njihove optimalne (gospodarske) uporabe uz osiguranje života
i zdravlja ljudi i zaštite okoliša, sukladno principima održiva razvitka, te
mjere nadzora.

3. *Tvari* su kemijski elementi ili njihovi
spojevi u prirodnom stanju ili dobiveni proizvodnim procesom, uključujući i
dodatke (aditive), koji su nužni za održavanje njihove stabilnosti, odnosno
nečistoće, koje se pojavljuju tijekom proizvodnje, zbog primije­njenog postupka
dobivanja. Pojam uključuje i polimerne tvari i one otopine tvari, kod kojih bi
uklanjanje otapala dovelo do kemijske promjene tvari ili imalo utjecaja na
njezinu stabilnost.

4. *Polimerne tvari* su tvari, sastavljene od
molekula, za koje je značajan poredak jedne ili više vrsta monomernih jedinica,
i gdje velika većina molekula sadrži najmanje tri monomerne jedinice, koje su
kovalentnom vezom međusobno povezane, ili sa jednom ili više drugih monomernih
jedinica ili nekih drugih reaktanata. Molekulske mase polimerne tvari smiju
biti raspodijeljene unutar takvog područja, da se razlike u njihovim masama
mogu, prije svega, povezati s razlikama u broju prisutnih monomernih jedinica.
U tom smislu izraz »monomerna jedinica« znači izreagirani oblik monomera u
polimeru.

5. *Pripravci*su smjese ili otopine, koje su sastavljene od dvije ili više tvari.

6. *Postojeće tvari* su tvari, koje su navedene
u popisu EINECS.

7. *Nove tvari* su one kojih nema u popisu
EINECS.

8. *Opasne kemikalije* susljedećekemikalijerazvrstane kao:

a)
eksplozivne kemikalije su: krute, tekuće, tvari i pripravci u obliku paste ili želatine,
koje mogu egzotermno reagirati, također i u odsutnosti kisika iz zraka, pri
čemu se vrlo brzo stvaraju i ispuštaju plinovi, koji pod određenim uvjetima
detoniraju, brzo se zapale ili uslijed zagrijavanja i povišenog tlaka
eksplodiraju, ukoliko su ograničeni prostorom,

b) o*ksidativne kemikalije* su: tvari i
pripravci, koji dovode do snažne egzotermne reakcije kada su u dodiru s drugim
tvarima (prije svega zapaljivim),

c) *vrlo lako zapaljive kemikalije* su one
tekuće tvari i pripravci, koji imaju iznimno nisko plamište i nisko vrelište te
plinovite tvari i pripravci, koji su zapaljivi u dodiru sa zrakom, pri
normalnoj temperaturi i tlaku,

d) *lako zapaljive kemikalije* su:

– tvari i pripravci, koji se u dodiru sa zrakom
zagriju i sami od sebe zapale već pri normalnoj temperaturi i tlaku, bez dovo­đenja
vanjske energije,

– krute tvari i pripravci, koji se lako zapale već
pri kratkotrajnom dodiru s izvorom plamena, a zatim dalje gore i troše se i
onda kada se izvor plamena odstrani,

– tekuće tvari i pripravci koji imaju vrlo nisko
plamište,

– tvari i pripravci, koji u dodiru s vodom ili njenom
parom ispuštaju u opasnim količinama lako zapaljive plinove,

e) *zapaljive kemikalije* su: tvari i pripravci,
koji imaju nisko plamište,

f) *vrlo otrovne kemikalije* su: kemikalije,
koje kod gutanja, udisanja ili u doticaju s kožom u vrlo malim količinama
dovode do smrti, ili do akutnog, odnosno kroničnog oštećenja zdravlja,

g) *otrovne kemikalije* su: tvari i pripravci,
koji kod gutanja, udisanja ili u doticaju s kožom u malim količinama dovode do
smrti, ili do akutnog, odnosno kroničnog oštećenja zdravlja,

h) z*dravlju štetne kemikalije* su: tvari i
pripravci, koji kod gutanja, udisanja ili u doticaju s kožom mogu prouzročiti
smrt, ili dovesti do akutnog, odnosno kroničnog oštećenja zdravlja,

i) *nagrizajuće kemikalije* su: tvari i pripravci,
koji mogu oštetiti ili uništiti živo tkivo, ako dođu s njim u doticaj; to su i
korozivne kemikalije koje mogu oštetiti, razoriti ili uništiti metalne
površine, kamen, minerale, djelovanjem kemijskim ili elektrokemijskim
procesima, ako dođu s njima u doticaj, te time predstavljaju neposrednu
opasnost svojim djelovanjem za gospodarska dobra,

j) *nadražujuće kemikalije* su: tvari i
pripravci, koji nisu nagrizajući, ali već pri kratkotrajnom, dugotrajnom, ili
pri ponovljenom doticaju s kožom ili sluznicom uzrokuju njezinu upalu ili druge
neželjene učinke,

k) *kemikalije*, koje dovode do
preosjetljivosti,

l) *kemikalije
uzročnici raka* (kancerogene kemikalije) su: tvari i pripravci koji mogu kod
gutanja, udisanja ili prolaska kroz kožu (doticaja s kožom) izazvati rak,

m) *mutagene kemikalije* su: tvari i pripravci
koji kod gutanja, udisanja ili prolaska kroz kožu (doticaja s kožom) mogu
izazvati promjene genetskog materijala,

n) *reproduktivno otrovne kemikalije* su: tvari
i pripravci koje kod gutanja, udisanja ili prolaska kroz kožu (doticaja s kožom)
mogu štetno djelovati na plodnost, plod ili potomstvo,

o) *kemikalije opasne za okoliš* su: tvari i
pripravci koji prolaskom (ulaskom) u okoliš uzrokuju trenutačnu ili dugotrajnu
opasnost za jedan ili više dijelova okoliša.

9. *Opasni proizvodi* su proizvodi, koji nisu
tvari ili pripravci u smislu ovoga Zakona, ali sadrže jednu od opasnih
kemikalija, koja je svrstana u neku od skupina od (f) do (n) iz točke 8. ovoga
članka.

10. *Biocidni pripravci* su pripravci, koji sadrže
jednu ili više aktivnih tvari, priređeni u obliku u kojem se isporučuju
korisniku, a namijenjeni su za uništavanje, sprječavanje djelovanja ili imaju
neki drugi utjecaj na štetne organizme, na kemijski ili biološki način.
Sredstva za zaštitu bilja se ne ubrajaju u biocide u smislu ovoga Zakona.

11. *EINECS (European Inventory of Existing
Comercial Chemical Substances)* je europski popis postojećih trgovačkih
tvari, koji sadrži popis svih tvari na tržištu do 18. rujna 1980. godine, a
objavljen jekao europski popis postojećih tvari*,* u Službenom
listu EU C 146/4 dana 15. 6. 1990.

12. *CAS broj* je karakterističan broj već
otkrivenih tvari po međunarodnom popisu Chemical Abstract Service.

13. *ELINCS (European List of Notified Comercial
Chemical Substances)* je europski popis novih tvari*.*

14. *EU Index* je karakterističan broj opasne
tvari iz popisa EU o već razvrstanim tvarima.

15. *Životni vijek kemikalije* je vrijeme
trajanja kemikalije, koji uključuje prethodna ispitivanja, proizvodnju, promet,
uporabu, postupanje s ostacima (neutrošenim količinama) i ambalažom i njihovo
sigurno uklanjanje.

16. *Proizvodnja je pridobivanje,* izrada i
dorada, oblikovanje, prerada, punjenje, pretakanje, miješanje kemikalija u
međuproizvode i konačne proizvode, uz kemijske, fizikalne ili biološke procese
i postupke, te prijenos i međuskladištenje unutar proizvodne lokacije.

17. *Proizvođač* je pravna osoba ili fizička
osoba, koja proizvodi ili dobiva u skladu s točkom 15. ovoga članka kemikaliju,
ali i svatko drugi tko je dorađuje, prepakirava ili promijeni njeno ime za
daljnju uporabu.

18. *Promet* je uvoz, provoz, kupnja i prodaja
kemikalija te obavljanje trgovačkog posredovanja na domaćem i inozemnom tržištu.

Pri tome je uvoz svako unošenje kemikalije na
carinski teritorij Republike Hrvatske. Provoz je prijevoz kemikalije preko
teritorija Republike Hrvatske pod carinskim nadzorom.

19. *Uvoznik* je pravna ili fizička osoba koja
radi obavljanja registrirane djelatnosti uvozi kemikalije ili proizvode iz
članka 4. ovoga Zakona, u zemlju.

20. *Primjena kemikalije* je priprema za
uporabu, skladištenje i uporaba*.*

21. *Rukovanje* je svaka aktivnost prilikom koje
se dolazi u doticaj s kemikalijom.

22. *Prijava nove tvari* je podnošenje određene
dokumentacije Uredu za kemikalije (u daljnjem tekstu: Uredu), a podnosi je
podnositelj prijave, prije stavljanja u promet nove tvari.

23. *Podnositelj prijave* je proizvođač ili
njegov ovlašteni zastupnik, sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, koji
prijavljuje Uredu novu tvar i u tu svrhu prilaže propisane dokumente.

24. *Obveznik je pravna* ili fizička osoba, koja
proizvodi ili uvozi kemikaliju ili proizvod, koji su predmet rasprave ovoga
Zakona, u Republiku Hrvatsku, i ima po članku 37. ovoga Zakona određene obveze
obavještavanja o sigurnosti proizvoda.

25. *Predlagatelj* je proizvođač ili uvoznik
kemikalije, koji predlaže stavljanje biocida u promet.

26. *Okoliš* je onaj dio prirode, zrak, tlo,
voda, more, životinjski i biljni svijet, do kojeg seže ili bi mogao doseći
utjecaj čovjekovog djelovanja.

27. *Otpad* suneiskorišteni ostaci
kemikalija, kemikalije kojima je istekao rok trajanja i otpadna ambalaža.

28. *Aktivne tvari* su tvari ili mikroorganizmi,
uključivo i virusi i gljivice, koji na opći ili poseban način djeluju na štetne
organizme.

29. *Predmeti* za opću uporabusu
kemikalije, koje se stav­ljaju u promet, a ne zna se njihov krajnji kupac ili
korisnik, a mogućnost njihove kupovine i uporabe nije ograničena niti
količinski, niti nekim posebnim zahtjevima u odnosu na krajnjeg korisnika,
odnosno kupca.

30. *Profesionalna uporaba* *kemikalija* znači
svaku uporabu ke­mikalija u obavljanju registrirane poslovne djelatnosti, što
uklju­čuje i promet kemikalijama.

Članak 3.

Odredbe ovoga Zakona primjenjuju se za:

–  proizvodnju
i promet kemijskim oružjem i prekursorima (tvar-preteča) za kemijsko oružje,
ukoliko nisu uređeni posebnim zakonom,

–  proizvodnju
i promet osnovnih tvari (sirovina) za droge i psihotropne tvari (prekursore),
ukoliko nisu uređeni posebnim zakonom,

– radioaktivne tvari, koje sadrže otrovne tvari prema
ovom Zakonu.

Odredbe ovoga Zakona ne primjenjuju se za tvari i
pripravke u konačnom obliku, koji su uređeni posebnim zakonima:

– lijekovi za humanu i veterinarsku uporabu,

– namirnice i predmeti opće uporabe te tvari, koje
dolaze u neposredni doticaj s namirnicama,

– kozmetički proizvodi,

– opojne droge i druga sredstva ovisnosti,

– krmiva,

– eksplozivne tvari,

– sredstva za zaštitu bilja,

– mineralna gnojiva,

– prijevoz opasnih kemikalija željeznicom, cestovnim,
vodenim i morskim putevima, te zrakom,

– kemikalije koje su u provozu, pod posebnim
nadzorom, čime se osigurava da tijekom provoza neće biti podvrgnute nekom
postupku (prerađene, dorađene, prepakirane ili na neki drugi način
promijenjene).

Iznimno se primjenjuju:

– na
sve kemikalije odredbe ovoga Zakona, koje uređuju dobru laboratorijsku praksu
(u daljnjem tekstu: DLP), uporabu podataka dobivenih u pokusima na kralježnjacima,
sakupljanje, uređivanje i posredovanje u razmjeni podataka o otrovanjima i
učincima kemikalija i privremene mjere,

–
odredbe ovoga Zakona, koje uređuju razvrstavanje, označavanje i pakiranje,
odnose se i na sredstva za zaštitu bilja, i predmete opće uporabe, ako oni
imaju neko od svojstava iz članka 2. točke 8. ovoga Zakona; odredbe se odnose i
na razvrstavanje i označavanje otpada i eksplozivnih tvari, ukoliko oni imaju i
neko drugo svojstvo iz članka 2. točke 8. ovoga Zakona,

–
odredbe ovoga Zakona, koje uređuju razvrstavanje i označavanje, odnose se i na
razvrstavanje i označavanje nečistoća u kemikalijama, ukoliko one imaju neko od
svojstava iz članka 2. točke 8. ovoga Zakona.

Članak
4.

Odredbe
ovoga Zakona odnose se i na one proizvode, za koje ministar nadležan za
gospodarstvo (u daljnjem tekstu: ministar), uz suglasnost Povjerenstva za sigurno
gospodarenje kemikalijama (u daljnjem tekstu: Povjerenstvo) iz članka 61. ovoga
Zakona utvrdi da mogu, uz pravilnu uporabu, biti štetni za čovjeka, gospodarska
dobra ili okoliš.

II.
KEMIJSKA SIGURNOST

Članak
5.

Pravne
i fizičke osobe koje ispunjavaju uvjete prema ovom Zakonu za proizvodnju ili
stavljanje u promet kemikalija, ili koji ih rabe ili s njima rade, moraju
osigurati kemijsku sigurnost.

Svi
korisnici opasnih kemikalija moraju prilikom nabave kemikalije(a) biti
upozoreni o opasnim svojstvima kemikalije(a). Svim korisnicima moraju se
osigurati odgovarajuća uputstva o pravilnoj uporabi kemikalije(a), postupcima
za očuvanje zdravlja i okoliša, te o rukovanju s njihovim ostacima. Opseg, sadržaj
i način upozorenja korisnika propisuje ministar zdravstva.

Članak
6.

Pravna
ili fizička osoba, koja proizvodi ili stavlja u promet kemikalije, mora
postupati s otpadom sukladno propisima za otpad.

Pravna ili fizička osoba, koja proizvodi ili stavlja
u promet opasne kemikalije, mora uz kemikaliju priložiti uputstvo za sigurnu
uporabu opasnih kemikalija i postupanje s otpadom.

Pravna ili fizička osoba, koja proizvodi ili stavlja
u promet kemikalije, mora, u skladu s propisima, odgovarati za svaku štetu koja
bi mogla nastati prilikom njihove proizvodnje ili prometa.

Ministar će, uz suglasnost ministra nadležnog za
okoliš i prostorno uređenje, donijeti posebni propis o posebnim uvjetima za
gradnju građevina koje služe prometu kemikalija.

Članak
7.

Neovisno
o odredbama članka 6. ovoga Zakona, svi korisnici moraju osigurati potrebne
mjere, da pri uporabi i postupanju s opasnim kemikalijama ne ugrožavaju svoj život,
odnosno život drugih, i ne stvaraju štetne učinke za čovjeka, imovinu i okoliš.

Članak
8.

Za
osiguranje kemijske sigurnosti i obavljanje zadaća u skladu s ovim Zakonom, te
provođenje stručnih, razvojnih i administrativnih zadaća, Vlada Republike
Hrvatske, osniva Ured za kemikalije (u daljnjem tekstu: URED), kao stručnu službu
Vlade Republike Hrvatske.

III.
PRIJAVLJIVANJE NOVIH TVARI

Članak 9.

Nove tvari i pripravci proizvode se i stavljaju u
promet, sukladno odredbama ovoga Zakona, uz uvjet da su bile prijavljene na
način propisan ovim Zakonom i da su upisane u listu ELINCS, koju vodi Ured, ili
su u postupku za upis na tu listu.

Isto važi i ukoliko se postupak vodi kod ureda nadležnog
za kemikalije u nekoj drugoj državi, a Ured je o tome službeno obaviješten.

Tvar se stavlja u promet samo u onakvom
fizikalno-kemijskom obliku i sastavu, i za onu namjenu za koju je bila prijav­ljena.
U slučaju bilo kakve promjene ili u slučaju nekih novih znanstvenih spoznaja o
opasnosti od prijavljene tvari, podnositelj prijave mora obavijestiti Ured i
priložiti dodatnu dokumentaciju.

Članak 10.

Na prijedlog Povjerenstva ministar donosi propis o
izuzecima, kada se nove tvari mogu stavljati u promet bez prijave, prema
odredbi iz članka 9. stavka 1. ovoga Zakona, odnosno mogu se prijavljivati
prema posebnim postupcima, koji se odnose na vrstu i opseg prijavne
dokumentacije, na način kako je to rješenjem propisao ministar uz suglasnost
ministra nadležnog za zdravstvo.

Članak 11.

Prijava nove tvari podnosi se Uredu.

Prijava nove tvari mora, pored općih podataka o
podnositelju prijave, sadržavati i dokumentaciju o provedenim ispitivanjima. Na
temelju podataka dobivenih ispitivanjima, potrebno je napraviti procjenu
opasnosti, prema posebnom propisu, te koristiti druge propisane podatke iz
kojih će biti vidljivo kakvu opasnost pred­stavlja dotična tvar za čovjeka,
imovinu i okoliš, te o očekivanoj količini, koja će biti stavljena u promet u
jednoj godini.

Ako proizvođač proizvede manju količinu nove tvari u
jednoj godini od one koju je odobrio ministar, provodi se postupak skraćene
prijave.

Sadržaj prijave, rokove, način izdavanja potvrde o
prijavi i detaljniji postupak kod prijave nove tvari propisuje ministar uz
suglasnost ministra nadležnog za zdravstvo.

Članak 12.

Ako je tvar već bila prijavljena, Ured može
prihvatiti dokaze o ispitivanjima, koje je priložio predhodni podnositelj
prijave, ako se ovaj s tim slaže, a to je potvrđeno u pisanom obliku, i ako
sljedeći podnositelj prijave dokaže da se radi o tvari, koja je identična s već
prijavljenom tvari, uključujući i stupanj njezine čistoće i nečistoćama.

Kako bi se izbjegli svi nepotrebni pokusi na kralježnjacima,
mora svaki podnositelj prijave od Ureda zahtijevati podatke o tome, je li tvar,
koju želi prijaviti, već bila prijavljena i tko ju je prijavio te Uredu dati
podatke, kojima dokazuje da želi tvar staviti u promet i navesti predviđene
količine.

Ured provodi postupak u skladu sa člankom 11. ovoga
Zakona. Prvi i sljedeći podnositelji prijave iste tvari dužni su učiniti sve,
kako bi došlo do sporazuma za sukorištenje podataka. Jednako vrijedi, ako se
radi o dva ili više podnositelja prijave koji žele istovremeno prijaviti istu
tvar.

U
slučaju da do sporazuma ne dođe, kako bi se spriječili nepotrebni pokusi na
kralježnjacima, Ured odlučuje o načinu uporabe podataka za sljedećeg
podnositelja prijave. Podnositelj prijave i novi podnositelj prijave moraju
sporazumno ili u skladu s propisima riješiti svoje međusobne obaveze.

Članak
13.

Od dana
prijema prijave za novu tvar, Ured započinje postupak prijave nove tvari.
Ukoliko prijavna dokumentacija nije potpuna, Ured, najkasnije u roku od 60,
odnosno 30 dana u slučaju skraćene prijave od dana primitka prijave za novu
tvar, obavještava podnositelja prijave o tome i zahtijeva dopunu prijave, pri
čemu postupak prijave započinje od dana kada podnositelj prijave dopuni
prijavnu dokumentaciju u skladu sa zahtjevima Ureda.

Ako
Ured u rokovima, koji su određeni u prijašnjem stavku, ne zahtijeva od
podnositelja prijave dodatne podatke, računa se da je prijavna dokumentacija
prihvaćena i da podnositelj prijave može pustiti u promet novu tvar. U slučaju
da podnositelj prijave tvari po skraćenom postupku primi obavijest, da je
prijavna dokumentacija potpuna, u vremenu koje je kraće od 30 dana, smije
staviti tvar u promet i ranije, ali ne prije 15 dana od podnošenja prijave.

U
slučaju sumnje, koja je utemeljena na najnovijim znanstvenim spoznajama, o tome
da je tvar opasnija nego što to proizlazi iz prijavne dokumentacije, Ured još
prije isteka roka iz prvog stavka ovoga članka može zahtijevati dodatne podatke
koji se odnose na specifična pitanja o razjašnjenju sumnje, ili donijeti odluku
da podnositelj prijave može staviti u promet kemikalije na osnovi te tvari tek
nakon što se razjasne nedoumice i dobiju odgovori na prethodna pitanja.

Nadležno
tijelo Ministarstva zdravstva i poljoprivrede i šu­marstva smije u slučaju
sumnje da je već prijavljena tvar opasnija nego što proizlazi iz prijavne
dokumentacije, zahtijevati prilaganje dokumentacije o dodatnim ispitivanjima s
već prijav­ljenom tvari i prije nego su dosegnute granične količine iz članka
36. ovoga Zakona.

U
slučaju iz stavka 4. ovoga članka, nadležno tijelo Ministarstva zdravstva i
poljoprivrede i šumarstva može privremenom odlukom zabraniti stavljanje
kemikalije u promet, dok se ne priloži sva zahtijevana dokumentacija.

IV.
STAVLJANJE BIOCIDNIH PRIPRAVAKA U PROMET

Članak
14.

Biocidni
pripravci se mogu stavljati u promet za uporabu krajnjim korisnicima kada nadležno
tijelo Ministarstva zdravstva i poljoprivrede i šumarstva ocijeni da su
učinkoviti za namjene za koje se stavljaju u promet, da ne uzrokuju
nekontroliranu otpornost ciljanih organizama, te da niti oni sami niti njihovi
produkti razgradnje ne uzrokuju štetne učinke po zdravlje ljudi, imovine ili
okoliša, kad se koriste po propisanim uvjetima.

Članak
15.

Tvari,
koje se rabe kao aktivne tvari isključivo u priprav­ljanju biocidnih
pripravaka, mogu se stavljati u promet i upotrebljavati samo ako ispunjavaju zahtjeve
iz ovoga Zakona i propisa koji iz njega proizlaze. Službeni popis tih aktivnih
tvari donosi ministar nadležan za zdravstvo uz suglasnost ministra.

Za aktivne tvari, koje se, na temelju izjave
predlagatelja, upotrebljavaju isključivo za pripravu biocidnih pripravaka, ne
vrijede odredbe ovoga Zakona, koje se odnose na prijavu nove tvari.

Članak 16.

Biocidni pripravci stavljaju se u promet nakon
dobivene dozvole i upisa u registar kemikalija, koji vodi Ured. Dozvola se
izdaje na temelju potpunoga, skraćenoga ili posebnog postupka.

Sadržaj postupka registracije utvrđuje ministar nadležan
za zdravstvo koji propisuje i sadržaj posebnog postupka.

Dozvola se može izdati na najviše deset godina.

Članak 17.

Na temelju izdanih dozvola za stavljanje u promet biocidnih
pripravaka, Ured vodi registar biocidnih pripravaka. Registar se najmanje
jednom godišnje objavljuje u službenom glasilu Republike Hrvatske.

Registar biocidnih pripravaka mora sadržavati
sljedeće podatke:

– trgovački naziv biocidnog pripravka,

– nazive i svojstva aktivnih tvari,

– ime proizvođača i predlagatelja, broj i datum
izdavanja dozvole,

– vrijeme na koje je izdana dozvola.

Članak 18.

Iznimno od članka 16. ovoga Zakona nadležno tijelo po
propisima ministarstva zdravstva i poljoprivrede i šumarstva može izdati
dozvolu za uporabu pripravka najduže na razdoblje od 120 dana, pod određenim
uvjetima i u određenoj količini.

Članak 19.

Dozvolu iz članka 18. stavka 1. ovoga Zakona izdat će
nadležno tijelo ministarstva zdravstva ili poljoprivrede i šumarstva kada u državi
nema registriranoga odgovarajućega biocidnog pripravka, a postoji potreba
sprečavanja razvoja određenog bioorganizma.

Članak 20.

Zahtjev za dobivanje dozvole za promet biocidnim
priprav­kom mora sadržavati podatke o predlagatelju zahtjeva i proizvo­đaču
biocidnog pripravka, podatke o fizikalno-kemijskim svojstvima biocidnog
pripravka i o laboratorijskim te drugim ispitivanjima, na temelju kojih je
moguće ustanoviti kolika je opas­nost, koju predstavlja biocidni pripravak za
čovjeka i okolinu, prijedlog deklaracije i uputstva za uporabu, status u državi
proiz­vodnje, podatke o rukovanju s ostacima pripravka i ambalažom, nakon
isteka roka uporabe, odnosno nakon njegove uporabe, prijedlog razvrstavanja u
određenu skupinu opasnih kemikalija te druge podatke koje je propisao ministar
nadležan za zdravstvo.

Članak 21.

Ured izdaje dozvolu za promet biocidnim pripravkom
najkasnije 60 dana po prijemu zahtjeva za izdavanje dozvole, u suprotnome
zahtijeva se nadopuna zahtjeva u takvom smislu, da se navede koje su
manjkavosti u podacima, odnosno koje je podatke još potrebno priložiti.

U postupku izdavanja dozvole Ured uzima u obzir način
primjene i učinkovitost biocidnog pripravka, te ocjenu biocidnog pripravka i
aktivnih tvari, na temelju članka 25. ovoga Zakona.

Dozvola
se izdaje, ukoliko je, uz pridržavanje sigurnosnih propisa, moguća takva
uporaba biocidnog pripravka, da on ne ugrožava čovjeka, imovinu ili okoliš.
Dozvolom se utvrđuju uvjeti pod kojim se biocidni pripravak stavlja u promet.

Propis
o stavljanju biocidnih pripravaka u promet (uz popis biocidnih pripravaka i
aktivnih tvari), propis o detaljnijem postupku izdavanja i o sadržaju dozvole
za promet i propis o njezinom produljenju, donosi ministar nadležan za
zdravstvo.

Članak
22.

Dozvolu
za promet i uporabu biocidnog pripravka moguće je, uz obvezni zahtjev
predlagatelja, produžiti u slučaju, kada nisu promijenjeni uvjeti pod kojima je
bila izdana. Zahtjev za produljenje treba predati 90 dana prije isteka dozvole.
U slučaju sum­nje da nisu ispunjeni uvjeti na temelju kojih je dozvola izdana,
Ured može tražiti dodatnu dokumentaciju.

Članak 23.

Ured može izmijeniti ili poništiti dozvolu:

– ako je došlo do bilo kakve promjene čimbenika, na
osnovi kojih je dozvola bila izdana,

– ako je aktivna tvar izbrisana iz službenog popisa,
iz članka 21. ovoga Zakona, odnosno ako je postupak za njeno uvrštenje na te
popise završio negativno,

– ako su promijenjeni ili više nisu ispunjeni uvjeti
za dozvolu, kojom se biocidni pripravak stavlja u promet,

– ako to zahtijeva vlasnik dozvole i taj zahtjev
valjano obrazloži,

– ako je dozvola dobivena na temelju krivih podataka
ili podataka koji navode na krivi zaključak.

Članak
24.

Biocidni
pripravci, koji su zbog opasnih svojstava razvrstani kao vrlo otrovni, otrovni,
kao i kancerogeni, mutageni ili reproduktivno otrovni, ne smiju se stavljati u
promet ili upotrebljavati u općoj uporabi.

V.
OCJENJIVANJE KEMIKALIJA

Članak
25.

Ocjenjivanje
kemikalija provode stručna tijela na zahtjev Ureda.

Članak
26.

U
postupku ocjenjivanja na temelju podataka, koje sukladno s ovim Zakonom predlaže
predlagatelj/podnositelj, te na temelju najnovijih potvrđenih znanstvenih
spoznaja, dolazi se do saznanja o opasnostima djelovanja i ponašanja kemikalije
u okolišu, ocjeni izloženosti ljudi, imovine ili okoliša, te se po potrebi
izrađuju procjene rizika koji kemikalija predstavlja za zdravlje ljudi, imovinu
i okoliš i predlažu mjere kojima se smanjuju ili snižavaju štetni učinci
kemikalije na prihvatljivu razinu.

VI.
RAZVRSTAVANJE, PAKIRANJE I OZNAČAVANJE KEMIKALIJA

Članak
27.

Ako
nije ovim ili posebnim zakonom, odnosno propisima koji se na njemu temelje,
propisano drugačije, pravna ili fizička osoba koja kao proizvođač ili uvoznik
stavlja kemikaliju u promet, mora tu kemikaliju razvrstati, zapakirati i
označiti u skladu s ovim Zakonom i pripadajućim podzakonskim aktima donesenim
na temelju njega.

Članak
28.

Ako se
utvrdi da je kemikalija opasna, sukladno članku 2. točki 8. ovoga Zakona
razvrstava se kao opasna.

Razvrstavanje
opasne tvari provodi se na temelju važećeg EINCS popisa već uvrštenih opasnih
tvari, ako je tvar uvrštena po ovom popisu.

U
slučaju kada opasna tvar još nije razvrstana u popis iz stav­ka 2. ovoga
članka, razvrstava se:

a) na
temelju rezultata pokusa o svojstvima tvari u skladu s odredbama ovoga Zakona
ili

b) na
temelju saznanja iz postojećih podataka.

Razvrstavanje
opasnog pripravka se izvodi:

a) na
temelju propisane računske metode,

b) na
temelju neposrednih eksperimentalnih istraživanja toksikoloških svojstava
pripravka po propisanim postupcima i mjerilima,

c) na
temelju saznanja o svojstvima tvari, prema postojećim podacima, koju pripravak
sadrži.

Kada je
neko od toksikoloških svojstava pripravka bilo potvrđeno s obje metode među
metodama navedenim pod točka­ma a) i b) prethodnog stavka, za razvrstavanje se
koriste rezultati dobiveni po metodi iz točke b) prethodnog stavka, osim u
primjeru tvari koja je kancerogena, mutagena ili reproduktivno otrovna, kada se
obavezno koriste rezultati dobiveni po metodi a) iz prijašnjeg stavka.

Kada za
tvar, odnosno pripravak još nema podataka, ili su oni dobiveni nekom drugom
metodom, odnosno nisu dobiveni u skladu s propisanim postupcima, kako bi se
izbjegli pokusi s kralježnjacima, za svaki pojedinačni slučaj procjenjuje se
potreba nakon provedenog ispitivanja.

Obveznik
koji proizvodi i stavlja u promet opasne tvari s popisa EINECS-a, koje još nisu
uvrštene u EU popis opasnih tvari i obveznik, koji proizvodi ili stavlja u
promet opasne priprav­ke, mora radi izbjegavanja nepotrebnih pokusa s kralježnjacima
provesti odgovarajuće pokuse, kojima se mogu dobiti podaci, koji su potrebni za
uvrštavanje.

Članak
29.

Pri
odabiru ambalaže u kojoj se opasna kemikalija stavlja u promet, mora se voditi
računa o svojstvima kemikalije, te njenoj namjeni i načinu uporabe. Opasne
kemikalije moraju biti tako označene da omogućavaju uočavanje opasnosti i
osobama s posebnim potrebama. Takve opasne kemikalije moraju biti pakirane u
ambalaži, koja je opremljena posebnim zatvaračima, koji one­mogućavaju
otvaranje djeci. Prikladnost ambalaže provjeravaju ovlašteni laboratoriji, koji
ispunjavaju uvjete u odnosu na opremljenost, osposobljenost osoblja i garanciju
kvalitete. Detaljnije uvjete propisuje ministar.

Pakiranje
i označavanje moraju biti nedvojbeni.

Opasne
kemikalije moraju biti opremljene natpisima na hrvatskom jeziku.

Uputstvo
za uporabu opasnih kemikalija, koje su razvrstane u neku od skupina (f) do (n)
iz članka 2. točke 8. ovoga Zakona, a koje su namijenjene za opću uporabu,
treba sadržavati napomenu korisniku da od prodavača zahtijeva informacije za
sigurno rukovanje kemikalijom te o postupcima za pružanje prve pomoći u slučaju
nesreće (sigurnosni list).

Članak 30.

Kriterije i način razvrstavanja, pakiranja i
označavanja za određene skupine kemikalija propisuje ministar nadležan za zdrav­stvo
u suglasnosti s ministarstvom nadležnim za gospodarstvo.

Članak 31.

Zabranjeno je označavanje ili navođenje da je
kemikalija, koja je svrstana kao opasna, u stvari manje opasna ili da nije
opasna za zdravlje, imovinu i okoliš.

Članak 32.

Za provođenje potrebnih postupaka za osiguranje
zdravlja ljudi, imovine i okoliša mora pravna ili fizička osoba, koja, kao
proizvođač ili uvoznik, stavlja u promet kemikaliju, osigurati Sigurnosni list,
u skladu s ovim Zakonom i propisom, koji je izdan na temelju njega, i predočiti
ga Uredu. Pravne i fizičke osobe, koje stavljaju kemikaliju u promet, moraju
Sigurnosni list staviti na raspolaganje:

(1) svakom korisniku prilikom prve nabave opasne
kemikalije,

(2) na zahtjev korisnika:

 (a) pri prvoj
nabavi kemikalije, koja nije svrstana u opasne kemikalije, a sadrži tvari koje
su opasne za zdravlje ljudi, imovinu i okoliš, ili za kemikalije, kod kojih
propisi o sigurnosti na radu propisuju granične vrijednosti izlaganja na radnom
mjestu,

 (b) ako se
kemikalija stavlja u promet kao proizvod za opću uporabu, a u skladu s ovim
Zakonom je označena kao opasna i navedena je uputa, kako bi se zaštitilo
zdravlje ljudi, imovina i okoliš,

(3) svakom korisniku na njegov zahtjev kod nabave
biocidnih pripravaka.

Pravne ili fizičke osobe koje stavljaju u promet
kemikaliju iz stavka 1. ovoga članka, moraju neprekidno pratiti promjene i nove
spoznaje u vezi s kemikalijama koje stavljaju u promet i u skladu s time
dopunjavati Sigurnosni list proizvoda. Kod svake promjene sigurnosnog lista
proizvoda mora se o tome izvijestiti Ured, te svi dosadašnji korisnici, kojima
su isporučili kemikaliju u posljednjih 12 mjeseci, prije promjene Sigurnosnog
lista.

Sadržaj Sigurnosnog lista proizvoda propisuje
ministar.

Članak 33.

Zabranjeno
je oglašavanje kemikalija, koje imaju neko od svojstava iz članka 2. točke 8.
ovoga Zakona.

Način
oglašavanja kemikalija iz stavka 1. ovoga članka propisuje ministar u suradnji
ministra nadležnog za zdravstvo.

VII.
OBAVEZA OBAVJEŠTAVANJA

Članak
34.

Podnositelj
prijave mora redovito, najmanje jednom godiš­nje, proslijediti Uredu podatke u
pisanom obliku o količinama prijavljenih novih tvari, koje je u proteklom
razdoblju stavio u promet, o promjenama metoda za određivanje izloženosti
ljudi, imovine i okoliša i druge propisane podatke te svaku promjenu podataka,
na temelju kojih je tvar bila razvrstana, naročito o novim istraživanjima, o
učincima djelovanja tvari na čovjeka, imovinu i okoliš.

Članak 35.

Pravna ili fizička osoba, koja proizvodi ili stavlja
u promet nove tvari, za koje sukladno članku 10. ovoga Zakona nije obvezna
prijava, mora Uredu priložiti podatke.

Podatke iz stavka 1. ovoga članka propisuje ministar
u surad­nji s ministarstvom nadležnim za zdravstvo.

Članak 36.

Ako količina prijavljene tvari, koju podnositelj
prijave stav­lja u promet, godišnje ili ukupno od početka stavljanja u promet,
prijeđe granične količine, podnositelj prijave dužan je priložiti Uredu
rezultate dodatnih ispitivanja.

Ured može uzeti u obzir ranije rezultate pokusa
rađenih na kralježnjacima, za istu kemikaliju, ako se podnositelj prijave, koji
je obavio pokuse za istu kemikaliju s time slaže.

Ukoliko podnositelj prijave ne priloži rezultate
dodatnih ispitivanja iz stavka 1. ovoga članka, Ured može privremeno zabraniti
stavljanje tvari u promet.

Propise o graničnim količinama nove tvari, kojima se
zah­tije­vaju dodatna ispitivanja, o vrsti, opsegu ispitivanja i o metodama za
ispitivanje te uvjetima, pod kojim se mogu uporabiti podaci, izrađeni za istu
svrhu od drugog podnositelja zahtjeva, donosi ministar u suglasnosti s
ministrima nadležnim za zdravstvo, rad i socijalnu skrb, zaštitu okoliša i
prostornog uređenja, poljoprivrede i šumarstva, i unutarnjih poslova i obrane.

Članak 37.

Pravna ili fizička osoba, koja proizvodi opasnu
kemikaliju u Republici Hrvatskoj ili je uvozi u Republiku Hrvatsku, dužna je za
svaku opasnu kemikaliju i za svaki opasni proizvod iz članka 4. ovoga Zakona
priložiti Uredu podatke iz Sigurnosnog lista proizvoda, kemijski sastav opasne
kemikalije ili opasnog proizvoda, i podatke o područjima uporabe. Podaci iz
Sigurnosnog lista moraju biti dostavljeni Uredu najkasnije do prvog prepuštanja
opasne kemikalije ili opasnog proizvoda trećemu, ili kod prvog uvoza opasne
kemikalije u Republiku Hrvatsku, kemijski sastav opasne kemikalije i podaci o
područjima uporabe, i to najkasnije do 31. ožujka sljedeće godine. Način
prosljeđivanja i obnavljanja podataka donosi ministar.

Pravna ili fizička osoba iz stavka 1. ovoga članka
mora jedanput godišnje, a najkasnije do 31. ožujka sljedeće godine, u pisanom
obliku Uredu dostaviti popis opasnih kemikalija i količina, te opasnih
proizvoda iz članka 4. ovoga Zakona, koje su u protekloj godini bile
proizvedene, odnosno uvezene u Republiku Hrvatsku.

Ured vodi podatke iz stavka 1. i 2. ovoga članka u
posebnoj bazi podataka, koja je na raspolaganju samo ovlaštenim osobama,
tijelima i ustanovama. Podaci se mogu upotrijebiti samo zbog potreba sigurnosti
i zaštite zdravlja ljudi, imovine i okoliša.

Pored podataka iz stavka 1. ovoga članka moraju
obveznici Uredu dati i podatke o postojećim tvarima, koje su u tom razdoblju
proizveli ili uvezli, u količinama, koje propisuje ministar, u skladu s
odlukama dobivenim na razini Europske unije. Ured može od obveznika zahtijevati
i dodatna istraživanja i pokuse, ukoliko su oni značajni za dobivanje podataka,
koji su važni za ocjenu određenih postojećih tvari.

if !supportEmptyParas endif

Članak 38.

Na međunarodnoj razini Ured razmjenjuje podatke o
prijavljenim novim tvarima s popisa ELINCS, podatke o postojećim tvarima s
namjerom izrade procjene opasnosti i za pojedinačno razvrstavanje postojećih
tvari iz popisa EINECS-a te podatke o biocidnim pripravcima, u svrhu stvaranja
skupnih lista i drugih zahtijevanih podataka s područja tog zakona, u skladu s
programima sudjelovanja i međunarodnim obvezama.

Popis EINECS-a donosi ministar u suglasnosti s
ministrima nadležnim za zdravstvo, zaštitu okoliša i prostornog uređenja,
poljoprivrede i šumarstva, unutarnjih poslova i obrane.

Članak 39.

Detaljniji propis o postupcima obavještavanja i o
sadržaju podataka iz članka 34., 37. i 38. ovoga Zakona, i načinu sakupljanja
podataka za pojedine skupine kemikalija, donosi ministar.

Članak 40.

Pravna ili fizička osoba ima pravo označiti tajnost
svojih podataka, koje Ured mora uzeti u obzir, osim u slučajevima kada je ugroženo
zdravlje ljudi, imovina ili okoliš.

Među tajne podatke, odnosno poslovnu tajnu se ne
ubrajaju podaci, koji su značajni za sigurnost ljudi, imovine i okoliša, kao:

– trgovačko ime tvari ili pripravka,

– ime proizvođača i prijavljivača,

– fizikalno-kemijska svojstva, svi mogući načini i
postupci za sprečavanje štetnih učinaka tvari, odnosno za prevođenje tvari u
bezopasne,

– sažetak rezultata toksikoloških i ekotoksikoloških
ispitivanja,

– stupanj čistoće tvari i sadržaj opasnih dodatnih
tvari, ako su opasne, i ako je to neophodno za razvrstavanje i označavanje
tvari,

– preporuke o preventivnim mjerama tijekom uporabe i
izvan­rednim mjerama u slučaju nesreće,

– podatke iz Sigurnosnog lista,

– analitičke metode za određivanje izloženosti ljudi,
gospodarskih dobara i okoliša.

Članak 41.

Podaci o kemikalijama, osim podataka iz članka 40.
stavka 2. ovoga Zakona, koje je priložio prvi podnositelj prijave, mogu se
koristiti i za druge podnositelje prijave na temelju pisane suglasnosti prvog
podnositelja prijave.

Bez obzira na stavak 1. ovoga Zakona, podaci za
biocidne pripravke se mogu koristiti poslije isteka određenog razdoblja, koje
prema prirodi podataka nije kraće od 5 godina niti dulje od 15 godina, od dana
kad su podaci bili prvi puta uporabljeni.

Rokove za uporabu podataka iz prijašnjeg stavka
donosi ministar nadležan za zdravstvo.

Članak 42.

Ministar nadležan za zdravstvo ovlašćuje određene
ustanove iz područja zaštite zdravlja (u daljnjem tekstu: ovlaštene ustanove)
za određene zadaće prema ovom Zakonu, za sakupljanje i stalnu izmjenu podataka
o akutnom trovanju i drugim učincima kemikalija na zdravlje.

Popis
ovlaštenih ustanova iz stavka 1. ovoga članka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Ovlaštene
ustanove provode informacijsko-dokumentacijsku djelatnost, stalnu
informacijsko-konzultacijsku djelatnost tijekom akutnih trovanja kemikalijama,
vode registar trovanja, sudjeluju u stvaranju i nadzoru centralnih zaliha
antidota u Republici Hrvat­skoj, te izvršavaju druge zadaće u skladu s
programom, koji su prihvatili u suglasnosti s ministrom nadležnim za zdravstvo.

Pravne i fizičke osobe koje obavljaju zdravstvenu
djelatnost, dužne su ovlaštenim zavodima proslijediti propisane podatke.

Ministar nadležan za zdravstvo propisuje sadržaj i
način davanja podataka ovlaštenim zavodima o kemikalijama od (f) do (n) članka
2. točke 8. ovoga Zakona i za registar trovanja na području Republike Hrvatske.

Ovlašteni zavodi dužni su jednom godišnje, a
najkasnije do 31. ožujka iduće godine proslijediti Uredu određene prikupljene
podatke. Opseg i sadržaj tih podataka, te uvjete za iznimni zah­tjev utvrđuje
ministar u suradnji s ministrima nadležnim za zdravstvo i obranu.

Članak
43.

Osoba,
koja je obvezna priložiti prijavnu dokumentaciju, dokaze o ispitivanjima i
pokusima ili različita obavještenja, mora svu tu dokumentaciju ili dokaze
čuvati i pohraniti do isteka roka od deset godina od prestanka proizvodnje ili
stavljanja u promet opasne kemikalije.

VIII.
PROIZVODNJA I PROMET S OPASNIM KEMIKALIJAMA

Članak 44.

Pravne i fizičke osobe koje proizvode ili stavljaju u
promet opasne kemikalije brinu i stvaraju uvjete, kojima se smanjuje ili
priječi opasnost za čovjeka i okoliš i postiže zamjena opasnih kemikalija manje
opasnima.

Članak 45.

Pravne i fizičke osobe koje u Republici Hrvatskoj
proizvode opasne kemikalije moraju ispunjavati uvjete, koje propisuje ovaj
Zakon i imati dozvolu za obavljanje djelatnosti proizvodnje opasnih kemikalija.

Pravne i fizičke osobe, koje u Republici Hrvatskoj
obavljaju promet opasnim kemikalijama, moraju ispunjavati uvjete koje propisuje
ovaj Zakon i imati dozvolu za obavljanje djelatnosti prometa opasnih
kemikalija.

Pravne i fizičke osobe koje u Republici Hrvatskoj
rabe opasne kemikalije iz članka 2. točke 8. skupina (f) i (g) ovoga Zakona
moraju ispunjavati uvjete, koje propisuje ovaj Zakon i imati dozvolu za njihovu
uporabu.

Dozvole iz stavka 1., 2. i 3. ovoga članka izdaje
Ured uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za rad i socijalnu skrb, ministra
nadležnog za zdravstvo i ministra obrane, ukoliko se radi o uporabi opasnih
kemikalija za potrebe obrane.

Dozvole mogu biti stalne ili jednokratne. Postupak za
dobivanje dozvole propisuje ministar.

Članak 46.

Odredbe članka 45. stavka 2. ovoga Zakona ne vrijede
za pravne i fizičke osobe, koje obavljaju promet na malo s opasnim kemikalijama
članka 2. točke 8. skupine (d, e, j, h i o), kao pred­meta opće uporabe, osim
ako se promet ovim robama ne uređuje na neki drugi način ili posebnim zakonom.

Odredbe
članka 45. stavka 3. ovoga Zakona ne vrijede za znanstvenoistraživačke i
nastavne ustanove, javne zavode i državna tijela, koji kemikalije koriste
isključivo za svoju osnovnu djelatnost.

Ured
vodi popis pravnih i fizičkih osoba, koje imaju dozvolu iz ovoga članka.

Članak
47.

 Pravne ili fizičke osobe koje proizvode ili
obavljaju promet opasnim kemikalijama i koriste kemikalije iz članka 2. točke
8. skupine (f) i (g) ovoga Zakona moraju ispunjavati uvjete kako slijedi:

– da su
registrirane za obavljanje tih djelatnosti,

– da su
stručno osposobljeni u skladu s opsegom poslova, što znači da im djelatnici
imaju stručno znanje neophodno za ispunjavanje uvjeta u skladu s ovim Zakonom,

– da
provode posebne tehničke ili organizacijske mjere kod prometa ili uporabe posebnih
skupina opasnih kemikalija, koje su potrebne radi sigurnosti ljudi, imovine i
okoliša,

– da im
nije oduzeta dozvola na temelju članka 46. podstav­ka 3. ovoga Zakona.

Podatke
iz stavka 1. ovoga članka pravne i fizičke osobe dužne su dostaviti Uredu.

Posebne
tehničke ili organizacijske mjere za promet ili uporabu posebnih skupina
opasnih kemikalija propisuje ministar nadležan za zdravstvo, uz suglasnost
ministra nadležnog za rad i socijalnu skrb, gospodarstvo i obranu.

Članak
48.

Pravne
ili fizičke osobe koje proizvode ili obavljaju promet opasnim kemikalijama ili
ih rabe, moraju za provođenje ovoga Zakona zaposliti jednog ili više
zaposlenika s najmanje visokom stručnom spremom, kemijskoga, farmaceutskoga,
medicinskoga, veterinarskog ili sanitarno inženjerskog usmjerenja, te završenim
stručnim osposobljavanjem i ispitom znanja i propisa, koji uređu­ju proizvodnju
i promet kemikalijama.

Zaposlenik iz stavka 1. ovoga članka mora:

– poznavati proizvodni ili prodajni program pravne
ili fizičke osobe, za koju obavlja dužnost savjetnika za kemikalije,

– poznavati zakonodavstvo i proizvođača upozoravati
na zahtjeve i njegove obveze prema ovom Zakonu, u vezi s razvrstavanjem,
pakiranjem i označavanjem opasnih kemikalija, prijavom novih tvari, postupanju
s podacima o tvarima i pripravcima, zabranama i ograničenju prometa i uporabe
određenih kemikalija,

– savjetovati poslodavca u drugim prilikama, koje su
povezane s uvjetima za obavljanje djelatnosti na temelju ovoga Zakona i drugih
zakona, koji uređuju proizvodnju i promet kemikalijama,

– zastupati poslodavca u upravnim postupcima pri
Uredu,

– izmjenjivati podatke sa savjetnicima za kemikalije
drugih pravnih i fizičkih osoba, koji proizvode opasne kemikalije ili ih
stavljaju u promet.

Poslodavac
mora zaposleniku iz stavka 1. ovoga članka omogućiti uredno obavljanje zadaća
po ovom Zakonu, omogućiti mu pristup do svih potrebnih podataka, sve potrebne
uvjete te osigurati potrebna materijalna i financijska sredstva.

Propis
o sadržaju stručnog osposobljavanja te polaganju ispita iz propisa, koji
uređuju proizvodnju i promet kemikalijama donosi ministar u suglasnosti s
ministrima nadležnim za zdravstvo, zaštitu okoliša i prostornog uređenja,
poljoprivredu i šumarstvo i unutarnje poslove te ministra nadležnog za rad i
socijalnu skrb i obranu.

Članak
49.

Zaposlenici,
koji rukuju opasnim kemikalijama, moraju biti osposobljeni za rad s njima.

Pravne
i fizičke osobe iz članka 45. stavka 1., 2. i 3. ovoga Zakona, sukladno s
propisima, dužne su brinuti o stalnom osposobljavanju radnika, koji rukuju i
rade s opasnim kemikalijama.

Sadržaj
programa osposobljavanja za određene skupine kemikalija, o načinu
osposobljavanja i provođenju pokusa, znanja radnika prema vrsti posla koji
obavljaju, te o uvjetima koje moraju ispunjavati pravne i fizičke osobe, koje
provode osposobljavanje, propisuje ministar nadležan za rad i socijalnu skrb u
suglasnosti s ministrima nadležnim za gospodarstvo, zdravstvo, rad i socijalnu
skrb, zaštitu okoliša i prostornog uređenja, poljoprivredu i šumarstvo, unutarnje
poslove i obranu.

Članak
50.

Kada se
kemikalije koje su svrstane u skupinu (g) članka 2. točke 8. ovoga Zakona,
prodaju korisniku, koji nije pravna ili fizička osoba u smislu članka 2. točke
17. ovoga Zakona, korisnik mora kod preuzimanja kemikalije, priložiti važeći
osobni dokument, a pravne i fizičke osobe koje obavljaju promet s kemikalijama,
moraju svako takvo izdavanje kemikalija i evidentirati.

Obrazac
mora sadržavati sljedeće podatke:

–
podatak o kemikaliji (ime ili trgovački naziv, izdanu količinu, rok uporabe,
ako je naveden),

–
krajnju namjenu uporabe, kada ona nije vidljiva sama po sebi,

–
podatke o korisniku (ime, prezime, godina rođenja, odnosno njegov JMBG,
adresa),

–
vlastoručni potpis osobe koja je kemikaliju preuzela, odnosno izdala.

Podaci
iz evidencije se čuvaju kod pravnih i fizičkih osoba iz stavka 1. ovoga članka
najmanje 5 godina i moraju se dostaviti na zahtjev Ureda.

Kemikalije
iz stavka 1. ovoga članka zabranjeno je izdavati osobama mlađim od osamnaest
godina.

Članak
51.

Proizvođači,
pravne i fizičke osobe, koje stavljaju u promet kemikalije, moraju s otpadom
postupati sukladno posebnim propisima koji određuju skupljanje, skladištenje,
obrađivanje i odlaganje otpada.

Korisnici
opasnih kemikalija moraju postupati s njihovim ostacima i ambalažom sukladno s
propisima o rukovanju otpadom.

IX.
ZAŠTITA ZDRAVLJA LJUDI, GOSPODARSKIH DOBARA I OKOLIŠA

Članak
52.

Ministar
u suglasnosti s ministrima nadležnim za zdravstvo, rad i socijalnu skrb,
zaštitu okoliša i prostornog uređenja, poljoprivredu i šumarstvo i unutarnje
poslove može zabraniti ili ograničiti promet ili uporabu opasnih kemikalija u
Republici Hrvatskoj, čiji promet i uporabu uređuju propisi drugih država ili
neki drugi međunarodni sporazumi.

Ako kemikalije, njihovi sastojci ili produkti
razgradnje nepovoljno utječu na zdravlje ljudi, gospodarska dobra ili okoliš,
neovisno jesu li zbog navedenih učinaka svrstane u skladu s člankom 2. točkom
8. ovoga Zakona kao opasne ili ne, ministar u suglasnosti s ministrima nadležnim
za zdravstvo, zaštitu okoliša i prostornog uređenja, poljoprivredu i šumarstvo,
unutarnje poslove i obranu, može odlučiti da li se takve kemikalije, ili
proizvodi, koji ih sadrže, smiju stavljati u promet, odnosno pod kojim uvjetima
ih se smije koristiti.

Članak 53.

Sredstva za zaštitu bilja, koja se stavljaju u promet
u Republici Hrvatskoj, moraju biti registrirana u skladu s posebnim propisima.

Nadležno tijelo za registraciju sredstava za zaštitu
bilja dostavlja Uredu podatke o registriranim sredstvima za zaštitu bilja i
ocjenu utjecaja sredstava za zaštitu bilja na zdravlje ljudi, gospodarskih
dobara i okoliš. Ocjena mora osim općih načela, voditi računa i o geografskim,
gospodarskim i načelima zaštite okoliša te namjeni i načinu uporabe sredstava
za zaštitu bilja.

Članak 54.

Ako postoji utemeljena sumnja da određena kemikalija
uzrokuje teške ili nepopravljive posljedice za ljude, imovinu i okoliš, Vlada
Republike Hrvatske, može na prijedlog ministra nadležnog za zdravstvo i zaštitu
okoliša i prostornog uređenja, privremeno donijeti mjere zabrane ili ograničiti
njezinu proizvodnju, promet ili uporabu, donijeti mjere usmjeravanja njezine
proizvodnje, prometa ili uporabe, te donijeti druge mjere, kojima se
ograničavaju ili smanjuju te posljedice na prihvatljivu razinu još i prije nego
što su joj na raspolaganju potvrđeni znanstveni dokazi o učincima i djelovanju
takve kemikalije.

Pri odlučivanju o mjerama iz prijašnjeg stavka Vlada
Repub­like Hrvatske uzima u obzir ozbiljnost i težinu mogućih posljedica na
zdravlje ljudi, gospodarska dobra i okoliš, mjere koje vrije­de u sličnim
slučajevima, sveukupne pozitivne i negativne učinke određenih mjera, kao i
napredak znanstvenih spoznaja u vezi s učincima i djelovanjem kemikalija.

Članak 55.

Vlada Republike Hrvatske preispituje uvedene mjere iz
članka 54. ovoga Zakona svaki put, kada su joj na raspolaganju nove spoznaje o
kemikaliji, a najkasnije godinu dana po njihovom donošenju. Pri tom razmatra
utemeljenost i učinak uvedenih mjera i donosi odluke o daljnjim mjerama.

Odluka može sadržavati djelomično ili potpuno
ukidanje uvedenih mjera, njihovo produljenje ili uvođenje dodatnih mjera.

Članak 56.

Radi provođenja mjera, donesenih na temelju članka
52., 54. i 55. ovoga Zakona redovito se prati promet i uporaba kemikalija, kao
i njihovih produkata razgradnje te njihov put u okolišu i živim organizmima (u
daljnjem tekstu: monitoring). Monitoring koordinira Ured, provode ga ovlašteni
zavodi, na temelju godiš­njeg programa i plana, koji se radi u suglasnosti s
ministrom.

Uvjete glede stručno-tehničke osposobljenosti zavoda
za provođenje monitoringa iz prijašnjeg stavka propisuje ministar u suglasnosti
s ministrima nadležnim za zdravstvo, rad i socijalnu skrb, zaštitu okoliša i
prostornog uređenja, poljoprivredu i šumarstvo i unutarnje poslove.

X.
DOBRA LABORATORIJSKA PRAKSA (DLP)

Članak
57.

Neklinička
ispitivanja tvari ili pripravaka, čiji rezultati omo­gućuju ocjenu njihove
moguće opasnosti za ljude, gospodarska dobra i okoliš, koja se obavljaju
tijekom postupka stavljanja u promet i uporabu, tijekom postupaka registracije,
prijave ili obavještavanja, provode se u skladu sa standardima DLP.

Propis o standardima DLP i o pohrani (arhiviranju)
dokumenata izdaje ministar u suradnji s ministrima nadležnim za zdravstvo,
poljoprivredu i šumarstvo, zaštitu okoliša i prostorno uređe­nje i obranu.

Članak 58.

Podnositelj prijave ili obveznik, koji prosljeđuje
Uredu rezultate nekliničkih ispitivanja, mora dokazati da su ta ispitivanja
provedena sukladno standardima DLP. Dokazni materijal mora sadržavati:

1. DLP-uvjerenje o usklađivanju laboratorija s
standardima DLP, koju je izdao Ured i

2. pisanu izjavu laboratorija, koji je proveo
ispitivanja, da su ispitivanja provedena u skladu sa standardima DLP.

DLP-uvjerenje iz stavka 2. točke 1. ovoga članka
odgovaraju i važeće su i DLP-uvjerenje drugih zemalja, s kojima Republika
Hrvatska ima ugovorno međusobno priznavanje tog dokumenta.

Dokumentaciju vezanu uz DLP treba čuvati najmanje 2
godine nakon prestanka stavljanja u promet tvari ili pripravka.

Obavezu tog čuvanja, koja je u skladu sa standardima
DLP, može se prenijeti predajom dokumentacije i pisanim sporazumom, na naručitelja
nekliničkih ispitivanja tvari ili treću osobu, o čemu treba obavijestiti Ured.

Članak 59.

Ocjenjivanje ispitnog laboratorija da zadovoljava
DLP, potvrđuje se DLP-uvjerenjem, u odnosu na dobru laboratorijsku praksu, na
prijedlog stručnjaka, koje ovlasti ravnatelj Državnog zavoda za normizaciju i
mjeriteljstvo (u daljnjem tekstu: ocjenjivači).

DLP-uvjerenje izdaje Ured.

Propis o ocjenjivanju ispitnog laboratorija iz stavka
1. ovoga članka za davanje ili oduzimanje DLP-uvjerenja, donosi ministar u suglasnosti
s ministrima nadležnim za zdravstvo, zaštitu okoliša i prostornog uređenja,
poljoprivredu i šumarstvo, unutarnje poslove i obranu.

Troškove
ocjenjivanja i dobivanja DLP-uvjerenja utvrđuje Ured.

Članak
60.

Ured
prosljeđuje ministru godišnje izvješće o provođenju načela DLP u Republici
Hrvatskoj za prošlu godinu do ožujka tekuće godine. Izvješće sadrži popis
laboratorija koji su provodili pokuse i u kojima se provodio nadzor provođenja
načela DLP, te sažetak rezultata provedenog nadzora.

Ured
jednom godišnje u službenom glasilu Republike Hrvat­ske objavljuje popis
laboratorija, koji su provodili pokuse u skladu s načelima DLP.

Ured
brine o ispunjavanju obveza u vezi s provođenjem DLP, koje proizlaze iz međudržavnih,
odnosno međunarodnih sporazuma.

XI.
RAZMJENA PODATAKA I STRUČNO SAVJETOVANJE

Članak 61.

Za usklađivanje rada nadležnih ministarstava kod
donošenja zakona i propisa, a u vezi s provođenjem nacionalne politike,
programa i mjera na temelju ovoga Zakona i drugih propisa na području
kemikalija, a s ciljem postizanja usklađenog i cjelovitog razvoja kemijske
sigurnosti na državnoj razini, Vlada Republike Hrvatske osniva međuresorsko
Povjerenstvo za sigurno gospodarenje kemikalijama.

Povjerenstvo brine za kemijsku sigurnost, za razmjenu
informacija u vezi s kemijskom sigurnosti na nacionalnoj i među­narodnoj
razini, predlaže rješenja i provodi aktivnosti u području kemijske sigurnosti.

Povjerenstvo čine predstavnici vladinih tijela,
gospodarstva, društvenih djelatnosti, nevladinih organizacija i drugih
interesnih skupina, koji djeluju na nekom od područja životnog vijeka
kemikalija. Način rada ovoga Povjerenstva propisuje Vlada Repub­like Hrvatske.

Članak 62.

Za učinkovito i usklađeno provođenje nacionalne
politike na području kemijske sigurnosti Sabor Republike Hrvatske donosi, na
prijedlog Vlade Republike Hrvatske, nacionalni program kemijske sigurnosti.

Nacionalni program kemijske sigurnosti proizlazi iz
procjene stanja i uočavanja ključnih problema, te srednjoročno i dugoročno
određuje nacionalne i globalne strateške ciljeve i prioritetne za­daće na svim
područjima kemijske sigurnosti. Programom se određuju rokovi i nositelji
provođenja prihvaćenih ciljeva i način osiguranja financijskih sredstava.

Članak 63.

Stručne savjete ministrima kod obavljanja poslova
koji proizlaze iz ovoga Zakona daju ovlašteni zavodi i drugi vještaci.

Članak 64.

Ured je središte sakupljanja, pohrane i razmjene
stručnih i administrativnih podataka, analitičke obrade podataka, i centar za
pružanje informacija Vladi Republike Hrvatske i međunarodnim organizacijama, te
središnji centar razmjene informacija o kemikalijama na nacionalnoj i
međunarodnoj razini (informatička potpora).

Ured će biti u stalnoj elektronskoj vezi s tijelom
nadležnim za interventno djelovanje u Republici Hrvatskoj, kako bi isti mogao
koristiti podatke o kemikalijama, pohranjene u Uredu.

U informacijsku potporu na području opasnih
kemikalija se uključuju sva nadležna ministarstva (uz ministarstvo
gospodarstva, ministarstvo zdravstva, ministarstvo rada i socijalne skrbi,
ministarstvo zaštite okoliša i prostornog uređenja, ministarstvo unutarnjih
poslova, ministarstvo poljoprivrede i šumarstva i obrane), odnosno državna
tijela, sa svojim bazama podataka, u skladu s programom informacijske potpore,
koja uključuje i sistem razmjene informacija među nadležnim tijelima.

XII.
TROŠKOVI

Članak
65.

Troškovi
rada Ureda financiraju se iz državnog proračuna.

Ostvareni
prihodi Ureda uplatit će se u državni proračun.

Svi
poslovi, koje prema ovom Zakonu obavlja Ured naplaćuju se prema troškovniku
kojeg donosi ministar.

Sukladno
tome, trošak potrebnih istraživanja, skupljanje dokumentacije i postupak u vezi
s prijavom nove tvari i o izuzecima (članak 10. i 11.), u vezi sa stavljanjem
biocidnih pripravaka u promet (članak 16. do 24.), za izradu ocjene kemikalija
(članak 25.), sakupljanja informacija u vezi s kemikalijama (članak 34., 35.,
36. i 37.), u vezi s ocjenjivanjem laboratorija za DLP i izdavanjem DLP potvrda
(članak 58. i 59.) plaća podnositelj prijave, odnosno obveznik.

Troškovi
ovlaštenih ustanova u vezi s obavljanjem zadaća iz članka 42. ovoga Zakona
naplaćuju se iz državnog proračuna, na osnovi programa rada i godišnjeg ugovora
s nadležnim ministarstvom.

Troškovi
Povjerenstva (članak 61.) i njegovih podkomisija i stručnih tijela za pružanje
pomoći kod ocjenjivanja (članak 26.), te zavoda i vještaka iz članka 63. ovoga
Zakona plaćaju se iz državnog proračuna, na temelju godišnjeg programa
aktivnosti odobrenog od ministra.

XIII.
URED ZA KEMIKALIJE

Članak 66.

Ured ima prema ovom Zakonu sljedeće ovlasti i zadaće:

a. prima, odnosno zahtijeva dokaze o svojstvima
kemikalija u skladu s propisima (članak 10., 11., 20., 34., 35., 36. i 37.) i u
skladu s propisima izdaje o tome potvrde (članak 13.),

b. registrira provođenje postupaka za ocjenjivanje
kemikalija,

c. vodi popis prijavljenih tvari, popis biocidnih
pripravaka i popis tvari, pripravaka i opasnih proizvoda, za koje je obavezno
obavještavanje (članak 9., 10., 16. i 37.),

d. registrira izdavanje dozvole za promet i uporabu
biocidnih pripravaka,

e. priređuje obavijesti za tijela i međunarodne
organizacije, kojima je Republika Hrvatska obvezna pružiti te podatke u skladu
s ovim Zakonom, a na temelju međunarodnih sporazuma (članak 38. i 60.),

f. prikuplja dokaze o ispunjavanju uvjeta za
proizvodnju i promet opasnim kemikalijama, izdaje odredbe o ispunjavanju
uvjeta, vodi popis pravnih i fizičkih osoba, koje ispunjavaju zahtjeve za
proizvodnju, promet i uporabu opasnih kemikalija (članak 45. i 46.),

g. u sudjelovanju s nadležnim ministarstvima
koordinira stručno osposobljavanje savjetnika za kemikalije i provodi druge
vrste osposobljavanja, koje se temelje na ovom Zakonu (članak 47.),

h. prima i pohranjuje DLP dokumentaciju i izdaje
DLP-uvjerenja te skrbi za DLP-ocjenjivanje (članak 58. i 59.),

i. vodi popis i jednom godišnje u službenom glasilu
Repub­like Hrvatske objavljuje popis laboratorija, koji vrše pokuse u skladu s
DLP (članak 60.),

j. surađuje sa Povjerenstvom (članak 61.) u području
definiranja, pripreme i razmjene podataka o kemikalijama, s ciljem provođenja
zadaća informacijske potpore,

k. daje određene informacije svim nadležnim organima
i službama u području opasnih kemikalija koje trebaju za svoj rad, kao što su
tijela državne statistike, carinski organi, tijela i službe za zaštitu na radu,
jedinice zdravstvene zaštite, organi i službe za zaštitu okoliša i tijela za
zaštitu i spašavanje i drugim zainteresiranim tijelima,

l. na zahtjev proizvođača ili uvoznika, koji iskaže
potrebu za informacijom o određenoj kemikaliji, sukladno ovom Zakonu obvezno
istu predočuje,

m. na zahtjev država uvoznica, u koje proizvođač, sa
svojim sjedištem u Republici Hrvatskoj, namjerava izvoziti opasne tvari, mora
obvezno pružiti tražene podatke,

n. sudjeluje u pripremi međunarodnih sporazuma, koje
donosi Vlada Republike Hrvatske na području opasnih kemikalija, prije svega
sporazuma na području međusobnog priznavanja podataka i sudjelovanja na
području kemijske sigurnosti i brine za njihovo provođenje,

o. priprema stručnu građu za propise s područja
opasnih kemikalija, koje propisuje Vlada Republike Hrvatske odnosno ministar, i
brine se za njihovo provođenje,

p. evidentira promet sredstvima za zaštitu bilja,
namije­njenim za uporabu u Republici Hrvatskoj,

q. koordinira redoviti monitoring prometa i uporabe
kemikalija (članak 56.),

r. objedinjuje registar inspekcijskih nalaza,

s. obavlja druge zakonom određene zadaće,

t. utvrđuje troškove za obavljanje poslova iz svoje
djelatnosti.

XIV.
INSPEKCIJSKI NADZOR

Članak
67.

Inspekcijski
nadzor nad primjenom ovoga Zakona i propisa donesenih na temelju njega,
obavljaju inspektori nadležnih ministarstava i inspektori Državnog
inspektorata, svatko u okviru svojih nadležnosti.

Članak
68.

Uzorak
kemikalije se uzima bez naknade njegove vrijednosti u skladu s propisima.

Analize
uzoraka, koje uzimaju inspektori iz članka 67. ovoga Zakona, provode
laboratoriji koji ispunjavaju potrebne uvjete.

Propis o uvjetima, koje moraju ispunjavati
laboratoriji iz stav­ka 2. ovoga članka, donosi ministar uz suglasnost s ministrima
nadležnim za zdravstvo, rad i socijalnu skrb, zaštitu okoliša i pros­tornog
uređenja, poljoprivredu i šumarstvo i unutarnje poslove.

Članak 69.

Pored ovlasti prema općim odredbama i po posebnom
propisu o nadležnim inspekcijama, inspektor prema ovom Zakonu ima pravo i dužnost
zabraniti ili zaustaviti promet s kemikalijom ako:

1. pravna ili fizička osoba daje u promet tvar ili
pripravak, koji nisu bili prijavljeni u skladu s ovim Zakonom,

2. za opasnu kemikaliju nije bio izrađen Sigurnosni
list,

3. pravna
ili fizička osoba stavlja u promet kemikaliju, koja nije bila pravilno
razvrstana u skladu s ovim Zakonom,

4.
pravna ili fizička osoba stavlja u promet kemikaliju, koja nije bila pravilno
označena u skladu s ovim Zakonom, i zbog propusta u poduzimanju tih mjera
postoji neposredna opasnost za ljude, imovinu i okoliš.

XV.
KAZNENE ODREDBE

Članak 70.

Novčanom kaznom od 15.000,00 do 600.000,00 kuna kažnjava
se za prekršaj pravna osoba ili fizička osoba, koja učini prekršaj u vezi sa
samostalnim obavljanjem djelatnosti, ako:

1. stavlja u promet novu tvar, a da je prethodno nije
prijavila Uredu (članak 9. stavak 1.),

2. proizvodi, koristi ili stavlja u promet biocid,
bez prethodno dobivene dozvole Ureda (članak 16.),

3. stavlja u promet ili koristi biocidne pripravke,
koji su uvršteni kao vrlo otrovni, otrovni, kancerogeni, mutageni ili
reproduktivno otrovni (članak 24.),

4. ne razvrsta kemikalije prema najvećem stupnju
opasnosti, koju kemikalija predstavlja (članak 26. stavak 2.),

5. ne razvrsta kemikalije u skladu s propisanim
kriterijima (članak 30.),

6. daje u promet kemikaliju, koja je: pakirana u
ambalaži, koja ne zadovoljava mjerama sigurnosti zbog opasnih svojstava
kemikalije, i njenoga predviđenog načina uporabe (članak 29.), nije pakirana u
ambalažu na propisani način, tako da onemo­gućava otvaranje djeci (članak 29.)
ili nije označena u skladu s propisanim kriterijima (članak 28.), pakirana je
ili označena tako da može doći do zabune (članak 29.), nije opremljena s
natpisom na hrvatskom jeziku (članak 29.),

7. nepravilno vrši označavanje kemikalije, označava
je kao manje opasnu, ili navodi da je neopasna (članak 31.),

8. nije napravio Sigurnosni list ili je naveo krive
podatke, ili ne daje Sigurnosni list na raspolaganje (članak 32.),

9. oglašava opasnu kemikaliju suprotno propisima
(članak 33.),

10. stavlja u promet opasne kemikalije ili opasne
proizvode iz članka 4. ovoga Zakona, bez da je Uredu priložila odgo­varajuće
propisane podatke (članak 37. stavak 1.),

11. proizvodi ili stavlja u promet kemikalije, bez
ispunjavanja propisanih uvjeta (članak 45. i 47.),

12. izdaje osobi mlađoj od 18 godina kemikaliju, koja
je prema članku 2. točki 8. ovoga Zakona razvrstana kao opasna u skupinu (f)
ili (g), ili ako ne vodi propisanu evidenciju odnosno ne daje Uredu na
raspolaganje sve podatke (članak 50.),

13. ne provodi propisane posebne preventivne i druge
radnje za obavljanje liječničke pomoći kod možebitnih nesreća s kemikalijama
(članak 52. stavak 1.),

14. ne pridržava se odluke o zabrani, odnosno
ograničenju prometa ili uporabe opasnih kemikalija, koje mogu biti štetne za
čovjeka, imovinu i okoliš, nalaze se na listi zabranjenih kemikalija, a njihovi
metaboliti su toksični (članak 52. stavak 2., 3. i 4.),

15. proizvodi, stavlja u promet ili koristi
kemikaliju, čija je proizvodnja, promet ili uporaba zabranjena, ili
upotrebljava zabranjene proizvodne postupke, odnosno ne pridržava se njihovih
ograničenja (članak 54.),

16. priloži lažni DLP dokaz ili DLP dokaz, koji je
dobiven na prijevaran način (članak 58.).

Novčanom
kaznom od najmanje 3.000,00 do 10.000,00 kuna kaznit će se odgovorna osoba
pravne osobe, ili odgovorna osoba kod privatnog poduzetnika, koja izvrši
prekršaj iz prijašnjeg stav­ka.

XVI.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 71.

Vlada Republike Hrvatske osnovat će Ured za
kemikalije najkasnije u roku od devet mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.

Ured će započeti s radom danom primjene ovoga Zakona.

Članak 72.

Provedbeni propisi na temelju ovoga Zakona, donijet
će se najkasnije u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona,
a primijenjivat će se najranije s danom 1. siječnja 2005.

Članak 73.

Tvari koje su bile u proizvodnji ili prometu u
Republici Hrvatskoj na dan stupanja na snagu ovoga Zakona, neovisno o tome jesu
li prema ovom Zakonu nove ili postojeće, moraju se, u skladu sa zakonom
prijaviti, odnosno dostaviti Uredu zahtijevane podatke, najkasnije u roku od
tri mjeseca od dana primjene ovoga Zakona.

Za sve pripravke na osnovi tvari iz stavka 1. ovoga
članka, koje imaju neko od opasnih svojstava iz članka 2. točke 8. ovoga
Zakona, prijavit će se Uredu, unutar roka iz stavka 1. ovoga članka, uz dostavu
podataka iz članka 37. stavka 1. ovoga Zakona.

Članak 74.

Postojeće pravne i fizičke osobe koje proizvode i
stavljaju u promet kemikalije dužne su uskladiti svoj rad s odredbama članka
45., 47. i 49. ovoga Zakona najkasnije u roku od tri mjeseca od dana primjene
ovoga Zakona.

Članak 75.

S danom primjene ovoga Zakona ministar nadležan za
zdrav­stvo, ovlastit će zdravstvene ustanove za obavljanje poslova iz članka
42. ovoga Zakona.

Članak 76.

Do stupanja na snagu provedbenih propisa koji se
donose na temelju ovoga Zakona, primjenjuju se provedbeni propisi donijeti do
dana primjene ovoga Zakona.

Članak 77.

Na pitanja iz članka 1. stavka 1. ovoga Zakona, a
koja su uređena drugim propisima, primjenjivat će se s danom 1. siječnja 2005.
odredbe ovoga Zakona.

Članak 78.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave
u »Narodnim novinama«, a počinje se primjenjivati 1. siječnja 2005.

Klasa: 541-01/03-01/01

Zagreb, 15. listopada 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
            Hrvatskoga sabora
            **Zlatko Tomčić,** v. r.

Zakon, NN 173/2003-2500