## Pravilnik za potvrđene mjeriteljske laboratorije za ovjeravanje mjernih transformatora

### NN 22/2003 (12.2.2003.), Pravilnik za potvrđene mjeriteljske laboratorije za ovjeravanje mjernih transformatora

# DRŽAVNI ZAVOD ZA NORMIZACIJU I MJERITELJSTVO

if !supportEmptyParas endif

327

Na teme­lju članka 14. Zakona o
mjerite­ljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, broj 11/94), ravnate­lj Državnog
zavoda za normizaciju i mjerite­ljstvo donosi

## PRAVILNIK

### ZA POTVRĐENE MJERITELJSKE LABORATORIJE ZA OVJERAVANJE MJERNIH TRANSFORMATORA

I.
OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim
se pravilnikom propisuju uvjeti kojima moraju udovo­ljiti potvrđeni mjerite­ljski
laboratoriji (u da­lj­njem tekstu: laboratorij) za priprema­nje ovjerava­nja
mjernih transformatora.

Članak
2.

Laboratorij
može biti pravna, fizička osoba ili dio pravne osobe.

Laboratorij
priprema mjerne transformatore za ovjerava­nje, a Državni zavod za normizaciju
i mjerite­ljstvo (u da­lj­njem tekstu: Zavod) ovjerava mjerne transformatore.

Članak
3.

Priprema
mjernih transformatora za ovjerava­nje, u smislu ovoga pravilnika je: priprema
uređaja za ispitiva­nje mjernih trans­formatora, ispitiva­nje mjernih
transformatora, tj. provjera mjeri-te­lj­skih značajki mjernih transformatora
te pisa­nje izvješća o ispitiva­nju mjernih transformatora.

II. UVJETI KOJIMA MORA
UDOVOLJITI LABORATORIJ

Članak 4.

Laboratorij mora udovo­ljiti
uvjetima koji se odnose na:

1. radnike

2. radne prostorije

3. mjernu i ispitnu opremu

4. radnu dokumentaciju.

RADNICI

Članak 5.

Laboratorij mora imati vodite­lja
laboratorija i najma­nje još jednog radnika koji obav­lja poslove priprema­nja
mjernih transformatora za ovjerava­nje.

Članak 6.

Vodite­lj laboratorija iz članka
5. ovoga pravilnika mora imati VSS tehničkog smjera ili
prirodoslovno-matematičkog smjera i najma­nje 1 godinu radnog iskustva na
poslovima ispitiva­nja, proizvod­nje ili servisira­nja mjernih transformatora,
ili VŠS tehničkog smjera i najma­nje 2 godine radnog iskustva na poslovima
ispitiva­nja, proizvod­nje ili servisira­nja mjernih transformatora, ili SSS
tehničkog smjera i najma­nje 3 godine radnog iskustva na poslovima ispitiva­nja,
proizvod­nje ili servisira­nja mjernih transformatora, ili VKV tehničke struke
i najma­nje 4 godine radnog iskustva na poslovima ispitiva­nja, proizvod­nje
ili servisira­nja mjernih transformatora.

Drugi radnik iz članka 5. ovoga
pravilnika mora imati najma­nje KV tehničke struke i najma­nje 2 godine radnog
iskustva na poslovima ispitiva­nja mjernih transformatora.

Radnici iz stavka 1. i 2. ovoga
članka moraju poznavati propise kojima su utvrđeni postupci i metode ispitiva­nja
mjernih transformatora.

RADNE PROSTORIJE

Članak 7.

Laboratorij mora imati najma­nje
dvije prostorije u kojima treba osigurati:

1) prostor za smještaj mjernih
transformatora

2) prostor za mjere­nje

3) prostor za visokonaponska
ispitiva­nja.

Prostori iz stavka 1. ovoga
članka moraju biti prostrani i oprema u ­njima mora biti tako raspoređena da
osigurava siguran rad i sigurno kreta­nje radnika.

Prostor za visokonaponska
ispitiva­nja mora biti odvojen od ostalog dijela laboratorija bilo smješta­njem
u posebnu prostoriju ili odvaja­njem zaštitnom ogradom i kod svakog ulaže­nja u
taj prostor automatski se mora isk­ljučiti napaja­nje ispitnih uređaja u ­njemu.

Članak 8.

Prostorije laboratorija moraju:

1) biti čiste i suhe

2) biti zaštićene od buke,
potresa, vibracija, prodira­nja prašine i vodene pare

3) imati stalnu temperaturu i
odgovarajuću rasvjetu

4) biti izgrađene u skladu s
tehničkim normativima i dovo­ljno prostrane za smještaj opreme

5) udovo­ljavati propisanim
uvjetima higijensko-tehničke zaštite.

U prostorijama laboratorija mora
se održavati temperatura od 23° C ± 5° C i relativna vlažnost zraka 55% ± 15%.

MJERNA I ISPITNA OPREMA

Članak 9.

Oprema za ispitiva­nje mjernih
transformatora mora omogu­ćiti ispitiva­nje mjernih transformatora prema
propisanim mjeri-te­lj­skim uvjetima za pojedine vrste i razrede točnosti tih
transformatora.

Članak
10.

Oprema
za ispitiva­nje mjernih transformatora sastoji se od:

1)
uređaja za generira­nje odgovarajućih struja odnosno napona

2)
uređaja za postav­lja­nje struja odnosno napona

3)
uređaja za mjere­nje pogrešaka

4)
kontrolnih uređaja i etalonskih transformatora

5)
tereta

6)
mjerila za mjere­nje struje, napona i frekvencije.

Uređaji za generira­nje
struja i napona

Članak
11.

Uređaji
za generira­nje struja i napona sastoje se od strujnih odnosno naponskih izvora
napaja­nja, a za ispitiva­nja kod kojih se napaja primarni namotaj ispitivanoga
mjernog transformatora još i od ispitnog transformatora koji mora biti izrađen
za odgovarajuće struje odnosno napone.

Za
izvor struje odnosno napona može se upotreb­ljavati mreža ili poseban generator
i pri tome se mora udovo­ljiti svim zahtjevima koji se odnose na oblik krivu­lje
(napona odnosno struje), stalnost napona i frekvencije.

Krivu­lja
napona napaja­nja mreže odnosno generatora mora biti sinusoidna, a ­njezino
najviše odstupa­nje ne smije biti veće od 5%.

Frekvencija
strujnog odnosno naponskog izvora kod ispitiva­nja mora biti konstantna, a
najveća odstupa­nja ne smiju biti veća od 1%.

Članak 12.

Primarni
i sekundarni namotaji ispitnog transformatora moraju biti tako međusobno
izolirani da je moguće uzem­ljiti sekundarnu stranu.

Članak
13.

Ispitni
transformator i generator moraju u pogledu zagrijavanja biti tako
dimenzionirani da za vrijeme kratkotrajnog rada u traja­nju od 1 sata ne dođe
do nedopuštenog zagrijava­nja.

Uređaji za postav­lja­nje
struja odnosno napona

Članak 14.

Uređaji za postav­lja­nje struja
odnosno napona moraju omo­gućiti neprekidno i sigurno postav­lja­nje zadanih
vrijednosti tako postupno da se propisane struje odnosno naponi mogu mije­njati
u koracima od najviše 0,2% od propisane najviše ispitne vrijednosti.

Uređaji za mjere­nje
pogrešaka

Članak 15.

Uređaji za mjere­nje pogrešaka
mjernih transformatora moraju omogućiti određiva­nje strujne pogreške pi i
fazne pogreške di, odnosno naponske pogreške pu i fazne
pogreške du strujnog
odnosno naponskoga mjernog transformatora.

Članak
16.

Kao
uređaji za mjere­nje pogrešaka mogu se upotreb­ljavati:

1)
otpornici s kliznom žicom

2)
pokazni mjerni instrumenti

3)
otpornici ili omska djelila napona

4)
kondenzatori.

Članak
17.

Najveće
odstupa­nje strujne odnosno naponske pogreške p te fazne pogreške d od stvarne vrijednosti kod otpornika s kliznom žicom koji se upotreb­ljavaju
za mjere­nje pogreške mjernih transformatora u mjernom području struja od 0,05
lndo 2 ln, odnosno u mjernom području napona od 0,8 Undo 1,2 Un,
ne smije biti veće od:

1) kod ispitiva­nja
ništične točke:

                              p
= ± 0,01%

                              d = ± 0,3'

2) kod postav­lja­nja
p% na otporniku s kliznom žicom:

                              p
= ± 0,015%

                              d = 0,5'

3)
kod postav­lja­nja dž na otporniku s kliznom žicom:

                              p
= ± 0,015%

                              d = ± 1,0'

Članak
18.

Najveće
odstupa­nje strujne odnosno naponske pogreške p te fazne pogreške d od stvarne vrijednosti kod ispitiva­nja pokaznim instrumentima koji se
upotreb­ljavaju za mjere­nje pogreške mjernih transformatora u mjernom području
struja od 0,05 ln do 2 ln, odnosno u mjernom području napona od 0,8 Un do 1,2 Un,
ne smije biti veće od:

1)
kod napaja­nja transformatora za p%:

                              p
= ± 0,01%

                              d = ± 0,5'

2)
kod napaja­nja instrumenta za d':

                              p
= ± 0,015%

                              d = ± 1,0'

Članak
19.

Najveće
odstupa­nje otpornika ili otpornih djelila napona, čije pogreške punim iznosom
ulaze u rezultat mjere­nja, od stvarne vrijednosti kod mjere­nja pogrešaka
mjernih transformatora ne smije biti veće od ± 0,03%.

Ako
se kod uređaja za mjere­nje pogreške upotreb­ljavaju otpornici ili otporna
djelila napona čije pogreške utječu samo na rezultat mjere­nja, tada njihovo
odstupa­nje od stvarne vrijednosti ne smije biti veće od ± 0,1%.

Članak
20.

Ako
se za određiva­nje fazne pogreške upotreb­ljavaju kondenzatori, tada ­njihovo
odstupa­nje od stvarne vrijednosti ne smije biti veće od:

1)
u stup­njevima od 0,1 mF: ± 1%

2)
u stup­njevima od 0,01 mF: ± 3%

3)
u stup­njevima od 0,001 mF: ± 5%

Članak 21.

Osjet­ljivost ništičnog
indikatora koji se upotreb­ljava u sklopu uređaja za mjere­nje pogrešaka mora
biti takva da vrijednosti 0,05 In dovede do otklona instrumenta kod
mjere­nja pogreške od p
= 0,02% i d = 0,7'.

Kontrolni uređaji i etalonski
transformatori

Članak
22.

Za
ispitiva­nje strujnih mjernih transformatora mogu se upotreb­ljavati:

1)
etalonski otpornici za nazivne struje do 30 A

2)
etalonski strujni transformatori

3)
strujni komparatori.

Za
ispitiva­nje naponskih mjernih transformatora mogu se upotreb­ljavati:

1)
etalonska otporna djelila nazivnog napona do 5000 V

2)
etalonski naponski transformatori

3)
kapacitivno etalonsko djelilo napona za napone iznad 35 kV.

Članak
23.

Kod
stvarnog tereta i nazivne frekvencije u području od 0,05 Indo 2 In, strujna pogreška etalonskoga strujnog transformatora
ne smije biti veća od 0,05%, a fazna pogreška veća od % 3'.

Kod
dvostrukoga stvarnog tereta i nazivne frekvencije u području od 0,05 In do
2 In, strujna pogreška etalonskoga strujnog transformatora ne smije
biti veća od 0,05%, a fazna pogreška veća od % 3'
od vrijednosti pogreške dopuštene kod stvarnog tereta.

Članak
24.

Ako
etalonski strujni transformator radi jedan sat opterećen stvarnim teretom kod
struje 2 In, strujna pogreška kod nazivnih struja od 1000 A ne smije
odstupati više od 0,01%, a fazna pogreška više od 0,5ž u odnosu na početne
vrijednosti.

Članak
25.

Stvarni
se teret strujnog transformatora sastoji od:

1)
uređaja za mjere­nje pogrešaka odnosno od etalonskih otpornika

2)
ampermetra, ako je prik­ljučen

3)
dovodnih i odvodnih vodiča između sekundarnog namotaja etalonskoga strujnog
transformatora i etalonskog otpornika odnosno uređaja za mjere­nje pogrešaka

4)
drugih dodatnih uređaja spojenih u mjerni krug.

Članak
26.

Kod
stvarnog tereta i nazivne frekvencije u području od 0,4 Un do 1,2 Un,
naponska pogreška etalonskoga naponskog transformatora ne smije biti veća od
0,05%, a fazna pogreška veća od 3'.

Kod
dvostrukoga stvarnog tereta i kod polovice stvarnog tereta u području od 0,4 Un
do 1,2 Un, naponska pogreška etalonskoga naponskog transformatora ne
smije biti veća od 0,05%, a fazna pogreška veća od 3ž od vrijednosti pogreške
dopuštene kod stvarnog tereta.

Članak
27.

Ako
etalonski naponski transformator radi jedan sat opte­rećen nazivnim teretom kod
napona 1,2 Un, naponska pogreška ne smije odstupati više od 0,01%, a
fazna pogreška veća od 0,5' u odnosu na početne
vrijednosti.

Članak
28.

Stvarni
se teret naponskog transformatora sastoji od:

1)
uređaja za mjere­nje pogrešaka odnosno od etalonskih otpornika

2)
voltmetra, ako je prik­ljučen

3)
drugih dodatnih uređaja spojenih u mjerni krug.

Članak
29.

Otpor
prik­ljučenih vodiča između etalonskog mjernog trans­formatora i uređaja za
mjere­nje pogrešaka mora biti što ma­nji tako da razlika napona na prik­ljučcima
etalonskoga mjernog trans­formatora i uređaja za mjere­nje pogrešaka ne iznosi
više od 0,01%.

Članak
30.

Na etalonskom strujnom i
naponskom transformatoru moraju biti označeni ovi podaci:

1) nazivne vrijednosti primarne
i sekundarne struje odnosno primarnog i sekundarnog napona

2) nazivna frekvencija

3) nazivna snaga i faktor snage
i tereta

4) razred točnosti

5) ispitni napon

6) naziv ili zaštitni znak
proizvođača

7) tvornički broj.

Članak 31.

Vrijednosti etalonskih otpornika
i etalonskih otpornih djelila za ispitiva­nje strujnih mjernih transformatora u
području od 0,05 In do 2 In, odnosno naponskih mjernih
transformatora u području od 0,4 Un do 1,2 Un, ne smiju
odstupati od stvarnih vrijednosti više od ± 0,03%. Fazna pogreška ne smije biti
veća od ± 0,3'.

Članak 32.

Omjer kapacitivnih etalonskih
djelila napona ne smije odstupati od stvarne vrijednosti više od ± 0,05%, a
fazna pogreška između gor­nje­g i do­nje­g napona djelila ne smije biti veća od
± 3' kod temperature okružja od 20 °C.

Članak 33.

Temperaturna ovisnost
kapacitivnih etalonskih djelila napona po °C ne smije biti veća od 0,003% za
omjer djelila i 0,1' za faznu pogrešku.

Članak
34.

Ukupna pogreška uređaja za mjere­nje
pogrešaka u vezi s kapacitivnim etalonskim djelilom napona na svim mjernim po­dručjima
transformatora za postav­lja­nje vrijednosti ne smije biti veća od pogreške
mjernog opse­ga – za naponsku pogrešku 0,06%, a za faznu pogrešku 4'. Stvarna se pogreška kod ispitiva­nja naponskih
mjernih transformatora pri tome određuje korekcijom.

Tereti

Članak 35.

Tereti za ispitiva­nje strujnih
odnosno naponskih mjernih transformatora moraju imati ovaj niz nazivnih
vrijednosti:

1,25 VA, 2,5 VA, 3,75 VA, 5 VA,
7,5 VA, 10 VA, 11,25 VA, 15 VA, 20 VA, 30 VA, 45 VA i 60 VA.

Za sve vrijednosti tereta faktor
snage je 0,8 osim tereta od 1,25 VA, 2,5 VA, i 3,75 VA za nazivnu struju 5 A za
koje je faktor snage 1.

Tereti za ispitiva­nje strujnih
mjernih transformatora sa ste­peničastim preklapa­njem moraju biti tako
izrađeni da omo­gućuju postav­lja­nje odgovarajuće vrijednosti bez prekida­nja
struje.

Članak 36.

Kod ispitiva­nja strujnih
mjernih transformatora, otpor sekundarnih vodiča između ispitivanoga mjernog
transformatora i ure­đaja za mjere­nje pogreške ne smije biti veći od 0,05 W.

Članak 37.

U vrijednost tereta za ispitiva­nje
mjernih transformatora treba uk­ljučiti nazivnu vrijednost tereta, uređaja za
mjere­nje po­grešaka i spojnih vodiča.

Na teretu mora biti označena
vrijednost otpora va­njskih vodiča i tip uređaja za mjere­nje pogreške uz koji
se mogu upotreb­ljavati.

Članak 38.

Otpor prik­ljučenih vodiča
između ispitivanoga mjernog trans­formatora i uređaja za mjere­nje pogrešaka
mora biti što ma­nji, tako da napon na prik­ljučcima ispitivanoga mjernog
transformatora ne odstupa više od 0,01% od napona na prik­ljučcima uređaja za
mjere­nje pogrešaka. Teret i uređaj za mjere­nje pogreške moraju se prik­ljučiti
posebnim vodičima na prik­ljučke ispitivanoga mjernog transformatora.

Mjerila za mjere­nje struje,
napona i frekvencije

Članak 39.

Mjerila za mjere­nje struje i
napona koji se upotreb­ljavaju u postupku ispitiva­nja strujnih i naponskih
mjernih transformatora moraju biti razreda točnosti 0,5 ili bo­lje­ga.

Za mjere­nje frekvencije moraju
se upotreb­ljavati mjerila čija pogreška mjere­nja nije veća od 1%.

RADNA DOKUMENTACIJA

Članak 40.

Laboratorij mora imati ovu radnu
dokumentaciju:

1. propise iz područja ovjerava­nja
mjernih transformatora

2. naputak proizvođača o uporabi
opreme za ispitiva­nje

3. postupke održava­nja i praće­nja
ispravnosti opreme za ispitiva­nje

4. postupke zaprimanja zahtjeva
za ovjerava­nje mjernih trans­formatora, izvješća o ispitiva­nju mjernih
transformatora i dr.

5. tipna odobre­nja za mjerne
transformatore koja se ovjeravaju u laboratoriju

6.  popis opreme za ispitiva­nje s tehničkim podacima i datumima
ovjerava­nja i ovjernicama za svako mjerilo koje je sastavni dio te opreme.

Članak
41.

Izvješće o ispitiva­nju mjernih
transformatora mora biti propisanog sadržaja.

Laboratorij mora čuvati izvješća
o ispitiva­nju mjernih transformatora na elektroničkom mediju ili u tiskanom
obliku najma­nje 5 godina od dana ovjerava­nja.

Članak 42.

Laboratorij mora biti oprem­ljen
elektroničkim računalom za pisa­nje izvješća o ispitiva­nju i vođe­nje
evidencije o ovjerava­njima mjernih transformatora s mogućnošću spaja­nja na internet i poveziva­nje na bazu
podataka Zavoda.

III. OBVEZE LABORATORIJA

Članak
43.

Laboratorij
tijekom svoje­ga rada mora:

1.
zadovo­ljavati uvjete propisane ovim pravilnikom

2. pripremati za ovjerava­nje
mjerne transformatore koji imaju va­ljano tipno odobre­nje, sukladno odobrenom
postupku ispitiva­nja mjernih transformatora

3. obavijestiti Zavod o svakoj
promjeni koja bi mogla utjecati na osposob­ljenost laboratorija da zadovo­lji
uvjete propisane ovim pravilnikom

4. upotrebljavati samo opremu za
ispitivanje mjernih trans-formatora s va­ljanim ovjerenim žigom, odnosno va­ljanom
potvrdom o sukladnosti ili va­ljanom umjernicom

5. omogućiti radnicima
laboratorija sudjelova­nje u radu tijela Zavoda

6. sudjelovati u
međulaboratorijskim usporedbama na zahtjev Zavoda

7. naplaćivati naknadu za
pokriće troškova ovjerava­nja mjernih transformatora u visini i načinu koji je
propisao ravnate­lj Zavoda.

IV. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE
ODREDBE

Članak
44.

Laboratoriju
koji zadovo­ljava uvjete propisane ovim pravilnikom izdaje se rješe­nje koje
vrijedi najdu­lje 3 godine.

Prije
isteka roka važe­nja rješe­nja, laboratorij može podnijeti zahtjev za produ­lje­nje
istoga najma­nje jedan mjesec prije ­nje­­govog isteka.

Članak 45.

Rješe­nja
kojima su potvrđeni mjerite­ljski laboratoriji za ovjerava­nje mjernih
transformatora donesena prije stupa­nja na snagu ovog pravilnika, ostaju na
snazi do 31. prosinca 2003.

Članak
46.

Na
dan stupa­nja na snagu ovog pravilnika prestaje važiti Pravilnik o uvjetima
kojima moraju udovo­ljavati radne prostorije i oprema za pre­gled i žigosa­nje
mjernih transformatora i radnici u određenim organizacijama u pogledu stručne
spreme ako se stav­ljaju na raspolaga­nje organu  kontrole pri pre­gledu i žigosa­nju transformatora (»Službeni
list SFRJ« br. 12/81 i »Narodne novine«, br. 53/91).

Članak 47.

Ovaj
Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa:
011-02/03-07/7
Urbroj: 558-03/6-03-1
Zagreb, 3. ve­ljače 2003.

Ravnate­lj
Državnog zavoda
za normizaciju i mjerite­ljstvo
**dr****.
sc****. Jakša Topić, dipl. ing.,** v. r.

Pravilnik, NN 22/2003-327