## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1312/2005 od 29. lipnja 2006.

### NN 92/2006 (17.8.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1312/2005 od 29. lipnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2166**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan
Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju su podnijeli V. V. iz S., M. V. iz S.,
A. D. iz S., koje zastupa A. K., odvjetnik iz S., na sjednici održanoj 29.
lipnja 2006. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: P-799/05 (raniji broj: P-1198/90) u najkraćem mogućem
roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon
dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
određuje se primjerena naknada podnositeljima ustavne tužbe, zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) i to:
– V. V. iz S., u iznosu od 11.500,00 kn,
– M. V. iz S., u iznosu od 11.500,00 kn, i
– A. D. iz S., u iznosu od 11.500,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna, u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelji ustavne tužbe, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su 16. ožujka
2005. ustavnu tužbu smatrajući da im je nerazumno dugim trajanjem parničnog
postupka pred nadležnim redovnim sudovima povrijeđeno ustavno pravo zajamčeno
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Parnični postupak pokrenut je 5. rujna 1990. pred Općinskim sudom u Splitu
tužbom i prijedlogom podnositelja za određivanje privremene mjere protiv
»P.«poduzeća za izgradnju S. iz S., kao prvotuženika, te H. C. »L.« S. – M.,
radi isplate.
U razdoblju do 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje u postupku:
– prvo ročište za glavnu raspravu održano je 26. listopada 1990., a iduće 7.
prosinca 1990. na kojem je sud donio djelomičnu presudu broj: P-1198/90 kojom je
odlučio o osnovanosti tužbenog zahtjeva, dok je o visini tužbenog zahtjeva
odredio odlučiti naknadno;
– protiv navedene odluke suda tuženik je 22. travnja 1991. izjavio žalbu;
– rješenjem od 5. lipnja 1991. sud je odredio zabilježbu viseće parnice na
hotelskim objektima pobliže opisanim u rješenju suda;
– protiv navedenog rješenja drugotuženik je izjavio prigovor;
– Okružni sud u Splitu je odlukom, broj: Gž-2727/91 od 29. studenoga 1991. odbio
žalbu tuženika i potvrdio međupresudu;
– u daljnjem tijeku postupka održano je više ročišta, na kojima je između
ostalog sud odredio i proveo dokaz vještačenjem po vještaku građevinske struke,
a podnositelji su povukli tužbu u odnosu na prvotuženika;
– odlukom broj: P-1198/90 od 15. veljače 1993. sud je djelomično usvojio tužbeni
zahtjev podnositelja, a rješenjem istog broja od 12. ožujka 1993. odbio prigovor
drugotuženika kao neosnovan;
– protiv presude suda podnositelji su 25. ožujka 1993., a tuženik 31. ožujka
1993. izjavili žalbu. Okružni sud u Splitu je odlukom, broj: Gž-1181/93 od 30.
travnja 1993. potvrdio točku I. izreke odluke, dok je prvostupanjsku odluku u
točki II. i III. izreke ukinuo i vratio predmet na ponovno suđenje;
– u ponovnom postupku održana su četiri (4) ročišta za glavnu raspravu, sud je
odredio i proveo dokaz novim vještačenjem po vještaku za graditeljstvo i
procjenu nekretnina, saslušao je vještaka te zaključio glavnu raspravu;
– protiv odluke suda, broj: P-1171/93 od 6. prosinca 1993. tuženik je izjavio
žalbu koju je Županijski sud u Splitu odlukom, broj: Gž-243/94 od 4. veljače
1994. usvojio, ukinuo prvostupanjsku odluku i predmet vratio na ponovni
postupak;
– u ponovnom postupku sud je održao više ročišta, usvojio prijedlog podnositelja
i odredio privremenu mjeru protiv koje je tuženik izjavio prigovor, kojeg je sud
odbio kao neosnovan, zatim je odredio i proveo novo vještačenje radi utvrđivanja
tržišne vrijednosti zemljišta, dopustio preinaku tužbenog zahtjeva, te zaključio
glavnu raspravu;
– protiv odluke suda, broj: P-1198/94 od 7. srpnja 1995. tuženik je izjavio
žalbu koju je Županijski sud u Splitu odlukom, broj: Gž-65/96 od 14. veljače
1996. usvojio, ukinuo prvostupanjsku odluku i sve provedene radnje te odbacio
tužbu;
– protiv drugostupanjske odluke podnositelji su 18. ožujka 1996. podnijeli
reviziju, a podneskom od 20. ožujka 1996. prijedlog za određivanje privremene
mjere;
– rješenjem od 10. travnja 1996. sud je odbacio prijedlog podnositelja za
određivanje privremene mjere, dok je Vrhovni sud Republike Hrvatske odlukom,
broj: Rev-1352/96 od 3. prosinca 1996., prihvatio reviziju podnositelja, ukinuo
drugostupanjsku odluku te predmet vratio Županijskom sudu u Splitu na ponovno
suđenje;
– Županijski sud u Splitu je odlukom, broj: Gž-443/97 od 10. listopada 1997.
ukinuo pobijanu presudu i predmet vratio sudu prvog stupnja na ponovni postupak
te je rješenjem istog broja i datuma odbio žalbu tuženika i potvrdio
prvostupanjsko rješenje kojim je određena privremena mjera.
U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje:
– na ročištu održanom 9. siječnja 1998. određen je dokaz dopunskim vještačenjem
po vještaku građevinske i poljoprivredne struke, te pribava određenih podataka
relevantnih za odlučivanje o postavljenom tužbenom zahtjevu;
– na ročištu održanom 23. srpnja 1998. vještacima je naložena pismena izrada
nalaza i mišljenja;
– na ročištu održanom 19. siječnja 1999. određeno je dopunsko vještačenje po
vještaku za graditeljstvo i procjenu nekretnina;
– na ročištu održanom 17. ožujka 1999. sud je saslušao vještaka te je odredio
pribaviti određenu dokumentaciju;
– na ročištu održanom 30. travnja 1999. glavna rasprava je odgođena radi uvida u
parnične spise tog suda broj: P-50/97 iP-1501/96 te očitovanja tuženika na
navode iz podneska podnositelja;
– ročište zakazano za 16. srpnja 1999. odgođeno je zbog bolesti raspravnog suca;
– na ročištu održanom 9. studenoga 1999. sud je glavnu raspravu odgodio, a iduće
ročište održano je 2. veljače 2000., na kojem je glavna rasprava zaključena;
– protiv odluke suda, broj: P-1614/97 od 2. veljače 2000., tuženik je 1. ožujka
2000. izjavio žalbu;
– dopisom od 18. siječnja 2002. Županijski sud u Splitu vratio je spis sudu
prvog stupnja s nalogom da sud donese rješenje kojim se utvrđuje prekid postupka
budući da je nad tuženikom otvoren stečajni postupak;
– rješenjem broj: P-1614/97 od 4. veljače 2002. sud je donio rješenje kojim je
utvrdio prekid postupka;
– podneskom od 4. travnja 2002. podnositelji su predložili nastavak postupka, te
je sud rješenjem od 5. travnja 2002. pozvao stečajnog upravitelja tuženika da
preuzme postupak i odredio nastavak postupka;
– protiv navedenog rješenja tuženik je 17. travnja 2002. izjavio žalbu koju je
Županijski sud u Splitu odlukom broj: Gž-1531/02 od 17. svibnja 2002. odbio kao
neosnovanu;
– odlukom broj: Gž-2587/02 od 8. travnja 2005. Županijski sud u Splitu, u povodu
žalbe tuženika od 1. ožujka 2000., ukinuo je točku I. i IV. izreke
prvostupanjske odluke suda, te je u tom dijelu predmet vratio na ponovno
odlučivanje;
– podnescima od 6. lipnja 2005. i 7. srpnja 2005. podnositelj je predložio
nastavak postupka;
– u trenutku donošenja odluke, konkretni parnični spis nije raspoređen u rad.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustav­nog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 5. rujna 1990. pred Općinskim sudom u Splitu.
Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje od 5. studenoga 1997. godine,
kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava
i temeljnih sloboda i Protokol broj: 1, 4, 6, 7 i 11, 12 i 13 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine«– Međunarodni
ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak i 14/02., u
daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6.
stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.
Ustavna tužba podnijeta je 16. ožujka 2005., a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno četrnaest (14) godina, šest (6) mjeseci i deset
(10) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina, četiri (4) mjeseca
i deset (10) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se najprije vodio pred Općinskim sudom u
Splitu, koji je od radnji koje su relevantne za odlučivanje o pravima i obvezama
podnositelja, održao više ročišta, odredio je i proveo dopunsko vještačenje,
saslušao vještaka, te zaključio glavnu raspravu.
U povodu žalbe tuženika, izjavljene protiv prvostupanjske odluke predmet je
dostavljen Županijskom sudu u Splitu koji je spis vratio sudu prvog stupnja radi
donošenja rješenja kojim se utvrđuje prekid postupka.
Protiv rješenja o nastavku postupka tuženik je izjavio žalbu koju je Županijski
sud u Splitu odbio kao neosnovanu. Također, viši sud je usvojio žalbu tuženika,
izjavljenu protiv prvostupanjske odluke, koju je ukinuo u točki I. i IV. izreke
i u tom je dijelu predmet vratio sudu prvog stupnja na ponovo suđenje.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud utvrđuje da podnositelji, kao tužitelji u parničnom postupku, nisu
doprinjeli duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o donekle složenoj pravnoj
stvari, budući da je, da bi se moglo odlučiti o postavljenom zahtjevu, bilo
potrebno izvršiti više različitih vještačenja.
Međutim, unatoč tomu, Ustavni sud ocjenjuje da donekle složenost ove pravne
stvari ne može opravdati duljinu postupka preko petnaest (15) godina, posebno
pri tome imajući u vidu da predmet, nakon što je vraćen sa Županijskog suda u
Splitu (Općinski sud u Splitu je odluku višeg suda zaprimio 9. svibnja 2005.) do
trenutka donošenja odluke Suda, nije raspoređen u rad.
5. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da trajanje parničnog postupka
dulje od petnaest (15) godina, ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.
Imajući u vidu duljinu postupka, neučinkovitost redovnih sudova, ranije
spomenutu neaktivnost suda prvog stupnja, kao i okolnost da podnositelji nisu
doprinjeli duljini postupka, Ustavni sud je utvrdio da je dugim trajanjem
parničnog postupka, u kojem nije donesena pravomoćna odluka suda, podnositeljima
povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni i nepristrani sud u razumnom
roku odluči o njihovim pravima i obvezama, zajamčeno odredbom članka 29. stavka
2. Ustavnog zakona.
6. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, u smislu odredbe članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.
7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.
9. Predsjednik Općinskog suda u Splitu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-1312/2005
Zagreb, 29. lipnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 92/2006-2166
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)