## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-840/1995. od 23. listopada 1996.

### NN 92/1996 (30.10.1996.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-840/1995. od 23. listopada 1996.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi L.K.,
koju zastupa majka S. K. iz U., kao zakonska zastupnica, zastupane po punomoćniku
N. B., odvjetniku iz U., na sjednici održanoj 23. listopada 1996. donio
je slijedeću

## O D L U K U

I. Usvaja se ustavna tužba.

II. Ukida se:

- presuda Upravnog suda Republike Hrvatske od 29. lipnja 1995. godine
broj: Us-1399/1995-4 i

- rješenje Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske od 4.
siječnja 1995. broj: 511-01-42-UP/I-7/12817/1-94.

III. Predmet se vraća Ministarstvu unutarnjih poslova na ponovni postupak.

IV. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama".

O b r a z l o ž e nj e

Malodobna L.K., po majci i zakonskoj zastupnici S.K., podnijela je,
putem punomoćnika N.B., odvjetnika iz U., dopuštenu i pravodobnu ustavnu
tužbu u svezi presude Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-1399/95
od 29. lipnja 1995. i rješenja Ministarstva unutarnjih poslova, broj: 511-01-42-UP/I-7/12817/1-94
od 4. siječnja 1995.

Rješenjem Ministarstva unutarnjih poslova odbijen je zahtjev podnositeljice
ustavne tužbe za primitak u hrvatsko državljanstvo jer ne ispunjava uvjete
iz članka 13. Zakona o hrvatskom državljanstvu.

Presudom Upravnog suda Republike Hrvatske odbijena je tužba malodobnice
jer da je, prema uvjerenju matičnog ureda U., klasa: 224-05/92-01/145,
ur. broj: 2105-02-92-2 od 4. veljače 1992., otac tužiteljice (malodobne
podnositeljice ustavne tužbe) upisan u knjigu državljana Matičnog ureda
U., dakle stekao je državljanstvo podrijetlom, a ne prirođenjem, što bi
bio uvjet stjecanja državljanstva djeteta po članku 13. zakona o hrvatskom
državljanstvu.

Podnositeljica ustavne tužbe smatra da su joj tim odlukama povrijeđena
ustavna prava iz članka 9. stavka 1., 14. i 16. Ustava Republike Hrvatske
te, prema uvodnim navodima ustavne tužbe, i članka 19. stavka 2. Ustava
Republike Hrvatske jer su osporavane odluke donesene suprotno zakonskom
temelju njezina zahtjeva, odnosno suprotno zakonskim odredbama Zakona o
hrvatskom državljanstvu ("Narodne novine", br. 53/91 i 28/92).

Ustavna tužba je osnovana.

Uvidom u prvostupanjski spis razvidno je da je malodobnica podnijela
zahtjev za primitak u hrvatsko državljanstvo, a ujedno i molbu za upis
u knjigu državljana bez navođenja članka Zakona, ali iz sadržaja molbe
vidljivo je da je zahtjev podnesen na temelju članka 5. Zakona o hrvatskom
državljanstvu, a ne 13. kako navode u osporavanim odlukama.

Zahtjev je podnesen na temelju članka 5. citiranog Zakona upravo iz
razloga jer je otac malodobnice, kako to navodi u presudi i Upravni sud,
a što je razvidno iz priloženih isprava, stekao hrvatsko državljanstvo
podrijetlom; dijete je rođeno u S. 1990. godine za života oca; nastanilo
se zajedno s majkom - koja ima produženi boravak u Republici Hrvatskoj
u U.; i podnijelo je po majci i zakonskoj zastupnici molbu za upis u knjigu
državljana i zahtjev za primitak u hrvatsko državljanstvo - opisano u smislu
članka 5. Zakona o hrvatskom državljanstvu.

Članak 5. stavak 1. Zakona o hrvatskom državljanstvu određuje da podrijetlom
stječe hrvatsko državljanstvo dijete rođeno u inozemstvu čiji je jedan
roditelj u trenutku njegova rođenja hrvatski državljanin ako do navršene
18. godine života bude prijavljeno radi upisa kao hrvatski državljanin
kod nadležnog tijela Republike Hrvatske u inozemstvu ili u Republici Hrvatskoj
ili se nastani u Republici Hrvatskoj.

Dakle, unatoč svim pretpostavkama da se po upravo citiranom propisu
rješava molba - zahtjev djeteta, prvostupanjsko tijelo, kao i Upravni sud,
odbijaju malodobnicu sa zahtjevom jer ne ispunjava uvjete iz članka 13.
Zakona, a po kojem članku podnositeljica zahtjeva nije niti tražila hrvatsko
državljanstvo.

Stoga je prvostupanjsko tijelo, kao i Upravni sud, rješavalo zahtjev
malodobnice suprotno navodima i pravnom temelju tog zahtjeva.

Na taj način o zahtjevu se rješavalo suprotno odredbama Zakona o općem
upravnom postupku, kao i Zakona o hrvatskom državljanstvu te je Upravni
sud svoju presudu donio ne poštujući članak 1. Zakona o upravnim sporovima
po kojem je dužan osigurati sudsku kontrolu zakonitosti akata, kojima državna
tijela i tijela koja imaju javne ovlasti rješavaju o pravima i obvezama
u upravnim stvarima.

Stoga, smatramo osnovanom ustavnu tužbu jer je citiranim odlukama povrijeđeno
ustavno pravo podnositeljice ustavne tužbe iz članka 14. i 19. Ustava.

Naime, članak 14. Ustava jamči jednakost pred zakonom, a članak 19.
Ustava jamči sudsku kontrolu zakonitosti pojedinačnih akata.

Nadalje, da citirane odluke ne poštuju odredbu članka 62. Ustava po
kojem država posebno štiti djecu te su uredujuća tijela, odnosno sud, posebnu
pažnju trebali obratiti na rješavanje ovog predmeta u smislu zakonskog
temelja podnesenog zahtjeva za primitak u hrvatsko državljanstvo malodobne
L. K.

Zbog izloženog, trebalo je odlučiti kao u izreci, temeljem odredbi članka
60. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine",
br. 29/94).

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 20. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
br. 13/91).

Zagreb, 23. listopada 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

Jadranko Crnić, v.r.

Odluka, NN 92/1996-1614