## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3034/2004 od 19. rujna 2005.

### NN 117/2005 (5.10.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3034/2004 od 19. rujna 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2160**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi I. P. iz Z., zastupanog po punomoćniku B.
J., odvjetniku u Z., na sjednici održanoj dana 19. rujna 2005. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u pred­metu koji se vodi pred tim sudom protiv presude Općinskog suda u
Zagrebu, poslovni broj: Pn-148/03 od 29. travnja
2005. godine, u najkraćemu mogućem roku ali ne duljem od šest (6) mjeseci,
računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne
tužbe I. P. iz Z., M. 85, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog
prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 7.800,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon)
podnio je dana 17. kolovoza 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog
postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 26. travnja 1994. godine podnositelj je
podnio tužbu Općinskom sudu u Zagrebu protiv tuženika Hrvatskog ureda za
osiguranje, Z. i »C. o.« iz Z., a radi naknade štete.

Do 5. studenoga 1997. godine održana su dva
ročišta.

Nakon 5. studenoga 1997. godine određeno je
provesti promet­no i liječničko vještačenje, te su nalazi vještaka dostavljeni
dana 19. siječnja i 3. veljače 1998. godine.

Ročišta su održana 16. lipnja i 7. listopada
1998. godine, 10. veljače, 9. lipnja i 11. studenoga 1999. godine, 20. siječnja
i 12. trav­nja 2000. godine
kada je donijeta presuda da se tužba u odnosu na prvotuženika
smatra povučenom, a u odnosu na drugotuženog odbijen
je tužbeni zahtjev. Presuda je otpremljena strankama dana 29. studenoga 2000.
godine. Tužitelj je izjavio žalbu dana 24. prosinca 2000. godine, a predmet je
otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu dana 26. siječnja 2001. godine.

Županijski sud je rješenjem od 17. prosinca
2002. godine ukinuo presudu suda prvog stupnja i vratio predmet Općinskom sudu
u Zagrebu na ponovno suđenje.

Općinski sud u Zagrebu je održao ročišta dana 6.
travnja 2004. godine i 29. travnja 2005. godine, kada je donijeta presuda suda
prvog stupnja.

Dana 23. svibnja 2005. godine tužitelj je
izjavio žalbu na presudu, te je spis dana 27. lipnja 2005. godine otpremljen
Županijskom sudu u Zagrebu radi donošenja odluke o žalbi.

3. PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske propisano je:

Članak 29.

*Svatko ima
pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku
odluči o njegovim pravima i obvezama (...).*

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

Članak 63.

*(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).*

*(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.*

*(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.*

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je dana
26. travnja 1994. godine tužbom podnositelja Općinskom sudu u Zagrebu, radi
naknade štete.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u obzir od
tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola, broj 1., 4., 6., 7. i 11. uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči i pravo na suđenje u
razumnom roku.

Ustavna tužba podnesena je 1. prosinca 2004.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao
ukupno deset (10) godina, tri (3) mjeseca i dvadeset jedan (21) dan, nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, devet (9) mjeseci i dvanaest
(12) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju, od radnji koje su relevantne za meritorno
odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom sudskom postupku, Općinski sud
u Zagrebu donio presudu prvog stupnja koju je, međutim, Županijski sud u Zagrebu
ukinuo. U postupku je bilo više duljih zastoja, i to od 17. prosinca 2002. do
6. travnja 2004. godine (jedna godina, tri mjeseca i devetnaest dana), te zatim
do 29. travnja 2005. godine (jedna godina i dvadeset tri dana). Osim toga sud
prvog stupnja je presudu donijetu 12. travnja 2000.
godine strankama otpremio dana 29. studenoga 2000. godine, što znači da je
presudu izrađivao dulje od sedam mjeseci. Postupak je sada u tijeku pred
žalbenim sudom.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda da podnositelj nije
pridonio duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da dosadašnji
tijek sudskog postupka ne ukazuje da se u konkretnom slučaju radi o osobito složenoj
sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti, Ustavni sud je utvrdio da je dugim trajanjem parničnog postupka, u
kojem nije donijeta pravomoćna odluka, podnositelju povrijeđeno ustavno pravo
da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, odlučeno kao pod točkama I. i II. izreke odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti
svakoga pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke najkasnije osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8)
dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji
se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3034/2004

Zagreb, 19. rujna 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 117/2005-2160