## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3142/2004 od 15. veljače 2005.

### NN 37/2005 (21.3.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3142/2004 od 15. veljače 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

731

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u sastavu Petar Klarić, pred­sjednik
Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec,
Željko Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst, Vice Vuko­je­vić
i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi D. M. iz
N., kojeg zastupa opunomoćenica B. P., odvjetnica u O., na sjednici održanoj
15. veljače 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Čakovcu
dužan je donijeti odluku o žalbi protiv presude Općinskog suda u Čakovcu
poslovnog broja: P-559/97 od 25. studenoga 2003. godine u najkraćemu mogućem
roku, ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III.
Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Us­tav­nom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe D. M. iz N., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narod­ne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 7.800,00
kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.
Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.
if !supportLineBreakNewLine
endif

Obrazloženje
if !supportLineBreakNewLine
endif

1. Podnositelj ustavne tužbe,
temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnio je 31. kolovoza 2004. godine us­tav­nu tužbu radi duljine
parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 19. kolovoza 1997.
godine podnositelj je pred Općin­skom
sudu u Čakovcu, pod brojem: P-559/97 pokrenuo parnični postupak protiv
Republike Hrvatske – Ministarstva obrane, radi naknade materijalne štete
pretrpljene u prometnoj nesreći, koja se dogodila 28. rujna 1996. godine;

– dana 19. rujna 1997. godine
podnositelj je dostavio potvrdu o imovnom stanju, te podnesak kojim moli
oslobađanje od plaćanja sudske pristojbe;

– podneskom od 2. listopada
1998. godine podnositelj požuruje zakazivanje glavne rasprave;

– dana 18. veljače 1999. godine
održana je glavna rasprava, na koju nije pristupio tuženik iako je uredno
pozvan, te je na prijedlog tuženika sud donio presudu zbog izostanka;

– dana 25. veljače 1999. godine
podnositelj je saslušan na okolnost oslobađanja od sudskih troškova, o čemu je
sud sačinio zapisnik;

– rješenjem suda od 25. veljače
1999. godine podnositelj je odbijen sa svojim prijedlogom za oslobađanje od
sudskih troš­kova;

– dopisom od 26. veljače 1999.
godine Ministarstvo obrane Zagreb, Uprava za pravne poslove vratilo je sudu
poziv za glavnu raspravu zakazanu za 18. veljače 1999. godine, jer da isti nije
dostavljen u skladu sa Zakonom o državnom pravobraniteljstvu;

– dana 25. ožujka 1999. godine
Državno pravobraniteljstvo Republike Hrvatske podnijelo je prijedlog za povrat
u prijašnje stanje protiv presude zbog izostanka od 18. veljače 1999. godine;

–
podneskom od 1. srpnja 1999. godine tuženi je podnio odgovor na tužbu u kojem
je istaknuo prigovor promašene pasivne legitimacije, te obavijestio sud da na
ročište zakazano za dan 13. srpnja 1999. godine nije u mogućnosti pristupiti;

–
na ročištu održanom 13. srpnja 1999. godine podnositelj je predložio da sud provede
prometno vještačenje, dok je sud obvezao tuženika da dostavi detaljniji odgovor
na tužbu;

–
dana 15. rujna 1999. godine tuženik je dostavio podnesak sukladno raspravnom
rješenju suda od 13. srpnja 1999. godine;

–
podneskom od 20. ožujka 2003. godine tužitelj je predložio sudu da pribavi spis
br. 4-3269/96 od Prekršajnog suda u Čakov­cu, te da provede
vještačenje po vještaku automehaničarske struke;

–
na ročištu održanom 27. ožujka 2003. godine saslušan je svjedok B. T. koji je
kritičnog dana prema podacima iz zapisnika Vojne policije upravljao osobnim
vozilom u vlasništvu V.P. 3112 Varaždin:

–
podneskom od 5. lipnja 2003. godine podnositelj požuruje zakazivanje ročišta,
te traži od suda da odredi provođenje vještačenja;

–
dopisom od 9. lipnja 2003. godine sud je zatražio od Općinskoga državnog
odvjetništva u Čakovcu da se u roku od 30 dana očituje na navode svjedoka da
kritičnog dana nije upravljao osobnim automobilom u vlasništvu V. P. 3112
Varaždin, već sasvim druga osoba, te da dostavi broj spisa koji se vodi kod
Općinskog suda u Varaždinu po tužbi tužitelja B. T. protiv Re­pub­like Hrvatske;

–
dana 18. rujna 2003. godine Općinsko državno odvjet­ništvo u Čakovcu dostavilo je traženo očitovanje, iz kojeg
proizlazi da je B. T. kritičnog dana upravljao osobnim automobilom;

–
dana 24. rujna 2003. godine sud je zatražio od Prekršajnog suda u Čakovcu da mu
dostavi spis broj: 4-3269/96, a kako se je isti nalazio kod Općinskog suda u
Varaždinu, podneskom od 11. studenoga 2003. godine zatražio je njegovu dostavu;

–
podneskom od 14. listopada 2003. godine podnositelj ističe da vođenje
parnice  tuženika protiv treće osobe,
odnosno B. T. nije prethodno pitanje u ovoj pravnoj stvari, jer da je nesporna
odgovornost tuženika;

– na ročištu održanom 25. studenoga
2003. godine zaklju­če­na
je glavna rasprava;

– presuda Općinskog suda u
Čakovcu, broj: P-559/97 od 25. studenoga 2003. godine podnositelju je
otpremljena 24. studenoga 2004. godine.

– dana 13. prosinca 2004.
godine, podnositelj i tuženi podnijeli su žalbu protiv presude;

– dana 10. veljače 2005. predmet
je otpremljen Županijskom sudu u Čakovcu.

3. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

Odredbom članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske propisano je:

*Članak 29.*

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbom članka 63. Ustavnog
zakona propisano je:

*Članak 63.*

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2)
U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3)
U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 19. kolovoza 1997. godine tužbom podnositelja
Općinskom sudu u Čakovcu radi naknade štete.

Međutim,
duljina postupka ne uzima se u razmatranje od tog dana već od 5. studenoga
1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine
–Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. –
ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija
u članku 6. stavku 1. jamči, između ostaloga, i pravo na suđenje u razumnom
roku.

Ustavna
tužba podnijeta je 31. kolovoza 2004. godine, a do toga dana postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao sedam (7) godina i dvadeset jedan (21) dan, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, devet (9) mjeseci i dvadeset
i pet (25) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju cijelo vrijeme vodio pred
Općinskim sudom u Čakovcu kao sudom prvog stupnja. Taj sud bio je neaktivan od
19. kolovoza 1997. do 18. veljače 1999. godine (jedna godina, pet mjeseci i
dvadeset tri dana), zatim od 15. rujna 1999. do 27. ožujka 2003. godine (3
godine, 5 mjeseci i 18 dana) i u razdoblju od 25. studenoga 2003. do 24.
studenoga 2004. godine (jedna godina).

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE
TUŽBE (TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao tužitelj
u parničnom postupku nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da nije
riječ o složenom predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od sedam godina, te da
su u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine bila tri dulja razdoblja
neaktivnosti suda. Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, neučinkovito
postupanje suda, te okolnost da se postupak cijelo vrijeme vodi pred sudom
prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo podnositelja na
suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Stoga
je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske, donijeta odluka kao pod točkom I. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbama članka 63. stavka 1. i 3. Ustavnog zakona, donesena je
odluka kao u izreci.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakoga pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

8.
Predsjednik Županijskog suda u Čakovcu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-3142/2004
Zagreb, 15. veljače 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr****. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 37/2005-731