## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1630/2001 od 24. travnja 2002.

### NN 55/2002 (16.5.2002.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1630/2001 od 24. travnja 2002.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1051

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlučiva­nje o
ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća te suci
Marijan Hra­njski, Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević,
članovi Vijeća, odlučujući u povodu ustavne tužbe B. G., zastupane od
Zajedničkog odvjetničkog ureda A. S. i R. Z. iz O., na sjednici Vijeća održanoj
dana 24. trav­nja 2002. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se presuda Županijskog suda u O., broj: Gž-1956/01-2 od 28.
lip­nja 2001. godine i presuda Općinskog suda u B. M., broj: P-616/00-4 od 3.
svib­nja 2001. godine.

III. Predmet se vraća Općinskom sudu u B. M. na ponovno odlučiva­nje.

```
Obrazlože­nje
```

1. Podnosite­ljica, zastupana od Zajedničkog odvjetničkog ureda A. S. i
R. Z. iz O., podnijela je ustavnu tužbu protiv presude Županijskog suda u O.,
broj: Gž-1956/01-2 od 28. lip­nja 2001. godine, kojom je odbijena ­njezina
žalba i potvrđena presuda Općinskog suda u B. M., broj: P-616/00-4 od 3. svib­nja
2001. godine.

Navedenom presudom Općinskog
suda u B. M. odbijena je tužba podnosite­ljice kojom je zatražila utvrđe­nje
obveze »B.« d.d. D. (u da­lj­njem tekstu: tuženi) da podnosite­ljici na ime
neisplaćenih plaća, za vrijeme od 10. rujna 1997. do 10. siječ­nja 1998. godine
i od 10. ožujka 1998. do 10. trav­nja 1998. godine, isplati ukupan iznos od
15.796,06 kuna sa zakonskim zateznim kamatama na pojedinačno utvrđene iznose od
dospijeća do plateža. Ujedno odbijen je dio tužbenog zahtjeva podnosite­ljice
kojim je zatražila da joj tuženi s naslova otpremnine isplati iznos od
24.822,38 kuna sa zakonskim zateznim kamatama od 20. kolovoza 1999. godine do
isplate.

2. Ustavnom tužbom podnosite­ljica
ponav­lja či­njenične navode utvrđene u postupcima koji su prethodili postupku
pred ovim Sudom.

U bitnome podnosite­ljica
ističe da su sudovi, ne priznajući utuženo razdob­lje kao radni odnos podnosite­ljice
kod tuženog, pogrešno primijenili odredbe članka 11. stavka 4., članka 118.,
članka 129. i članka 241. stavka 1. Zakona o radu (»Narodne novine«, broj
38/95, 54/95, 65/95 i 17/01, u da­lj­njem tekstu: Zakon). Osporenom presudom
Županijskog suda u O., slijedom pogrešnog tumače­nja i primjene mjerodavnog
materijalnog prava, nalazi povrijeđenima prava iz članka 26., članka 55. stavka
1. i članka 117. stavka 3. Ustava Republike Hrvatske.

*Ustavna tužba je osnovana.*

3. Odredbom članka 129.
stavka 1. Zakona o radu propisano je da ako se statusnim promjenama ili pravnim
poslom na novog poslodavca prenese poduzeće ili dio poduzeća (pogon), na novog
poslodavca prenose se i svi ugovori o radu radnika koji rade u poduzeću ili
dijelu poduzeća koji je predmet prenoše­nja.

Stavkom 3. članka 129. Zakona
propisano je da poslodavac na koje­g se prenose ugovori o radu na način
propisan stavkom 1. tog članka, preuzima s danom prenoše­nja ugovora o radu, u
neizmije­njenom obliku i opse­gu, sva prava i obveze iz prenesenih ugovora o
radu.

4. Za potrebe ustavnosudskog
postupka Sud je zatražio pred­met Općinskog suda u B. M., broj: P-616/00 iz
koje­ga je razvid­no da je podnosite­ljica u vremenu od 1. siječ­nja 1990.
godine do 22. ožujka 1998. godine bila u radnom odnosu kod »B.« PIK Društveno
poduzeće p.o. D:, Pogon »P. K.« K., a u vremenu od 23. ožujka 1998. do 20.
kolovoza 1999. godine u radnom odnosu kod »B.« d.d. D.

Također, iz spisa predmeta
razvidno je da je Uprava »B.« d.d. D., u smislu članka 40. svog Statuta, na
sjednici održanoj dana 16. lip­nja 1997. godine donijela Zak­ljučak kojim se
točkom 1. u prijelaznom razdob­lju, do okvirno 1. kolovoza 1997. godine –
odnosno do donoše­nja sistematizacije radnih mjesta u »B.« d.d. D. i sklapa­nja
ugovora o radu, imenuju koordinatori Uprave za pogone i sektore, a koji su u
smislu točke 2. istog Zak­ljučka bili obvezatno sukladno naputcima i prema
nalozima Uprave »B.« d.d. D. obav­ljati potrebne kontakte i osigurati
funkcionira­nje i rad pogona sektora UNTAES područja u prijelaznom razdob­lju.

Između ostalog, taj Zak­ljučak
odnosio se i na Pogon »P. K.« (na Društveno poduzeće čiji je zaposlenik bila
podnosite­ljica), koji je danom nje­gova donoše­nja prešao pod Upravu »B.« d.d.
D.

5. Razmatrajući navedene či­njenice,
u postupcima koji su prethodili ustavnosudskom postupku, Sud nalazi da je »B.«
d.d. D., pravnim poslom svoju upravu tim Zak­ljučkom proširilo i na »B.« PIK
Društveno poduzeće p.o. D., Pogona »P. K.« K. i to upravo za ono vrijeme za
koje podnosite­ljica tužbom u parničnom postupku od tuženog »B.« d.d. D. traži
isplatu plaće i otpremnine.

6. Slijedom navedenog, stajalište je Suda da je pogrešno utvrđe­nje
nadležnih sudova da u konkretnom slučaju nisu ispu­njene pretpostake za
primjenu odredbe članka 129. Zakona o radu.

Naprotiv, u slučaju podnosite­ljice upravo se radi o situaciji u kojoj
se pripaja­njem promijenila osoba poslodavca, čime su i svi ugovori o radu
zaposlenika preneseni na novog poslodavca.

Budući da je Županijski sud u O., odlučujući o žalbi podno­si­te­lj­ice
u cijelosti prihvatio pogrešno pravno tumače­nje suda prvog stup­nja, ovaj Sud
nalazi da je osporenom presudom podnosite­ljici povrijeđeno pravo jednakosti
sviju pred zakonom zajamčeno odredbom članka 14. stavka 2. Ustav Republike Hr­vat­ske.

7. Osporenu presudu Sud smatra donesenom i na teme­lju pogrešne primjene
odredbi članka 11. stavka 4. u svezi s člankom 241. stavkom 1. i člankom 118.
Zakona o radu, pa je u smislu članaka 69. i 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99 i 29/02), odlučio kao u
izreci.

Broj: U-III-1630/2001
Zagreb, 24. trav­nja 2002.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 55/2002-1051