### NN 57/2021 (26.5.2021.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-625/2021 od 5. svibnja 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1125

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Božo Sedlar iz Draškovića, kojeg zastupa Nenad Beloša, odvjetnik u Novom Marofu, na sjednici održanoj 5. svibnja 2021. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je po isteku roka od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama« ispitati i ocijeniti jesu li u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Ovr-6985/2017 (ranije broj: Ovr-9452/2016) stečeni uvjeti za obustavu ili dovršetak ovrhe i o tome donijeti odluku.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Boži Sedlaru iz Draškovića 5, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 17.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Božo Sedlar iz Draškovića (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Nenad Beloša, odvjetnik u Novom Marofu, podnio je ustavnu tužbu 2. veljače 2021. na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem radnog spora, tj. parničnog i ovršnog postupka koji se u trenutku podnošenja ustavne tužbe vodi pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem Ovr-6985/2017.

Podnositelj je u ustavnoj tužbi postavio zahtjev da Ustavni sud sagleda kao jedinstvenu cjelinu parnični i ovršni postupak.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljena je preslika spisa predmeta prvostupanjskog suda broj: Ovr-6985/2017 (ranije broj: Ovr-9452/2016).

II. PREGLED RADNJI U POSTUPCIMA

3. Prije podnošenja ustavne tužbe u ovoj pravnoj stvari, podnositelj je 9. prosinca 2019. Ustavnom sudu podnio ustavnu tužbu radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem ovršnog postupka (radi povrata podnositelja na rad) koji se vodio pred Općinskim sudom u Sesvetama pod brojem Ovr-210/2019.

4. Za potrebe ustavnosudskog postupka koji se u povodu ustavne tužbe podnesene 9. prosinca 2019. vodio pod brojem U-IIIA-5008/2019 bile su pribavljene preslika spisa predmeta Općinskog suda u Sesvetama broj: Ovr-210/219 (ranije spis predmeta Općinskog građanskog suda u Zagrebu, Stalne službe u Dugom Selu broj: Ovr-11412/2015) i preslika spisa predmeta Općinskog suda u Varaždinu broj: P.210/14 (ranije broj: P.827/12), kao i preslike spisa predmeta istog suda broj: P-1581/2013, Pr-74/2015, Pr-55/2018.

5. Odlukom Ustavnog suda broj: U-IIIA-5008/2019 od 6. svibnja 2020. (www.usud.hr) prihvaćena je podnositeljeva ustavna tužba podnesena 9. prosinca 2019. i određen je rok Općinskom sudu u Sesvetama, ne dulji od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave te odluke u »Narodnim novinama« broj 73/20., da dovrši ovrhu koja se pred tim sudom vodi pod brojem Ovr-210/2019.

1) Radni sporovi pred Općinskim sudom u Varaždinu i Županijskim sudom u Varaždinu

6. U pogledu radnji i trajanja radnih sporova koje je podnositelj pokrenuo pred Općinskim sudom u Varaždinu u obrazloženju odluke Ustavnog suda broj: U-IIIA-5008/22019 od 6. svibnja 2020. utvrđeno je sljedeće:

a) Radni spor radi utvrđenja nedopuštenom odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu, povrata na rad i isplate naknade plaće

7. Podnositelj, zastupan po odvjetniku Nenadu Beloši, 2. svibnja 2012. podnio je Općinskom sudu u Varaždinu tužbu protiv tuženika A. d.o.o., radi utvrđenja nedopuštenom odluke tuženika o izvanrednom otkazu ugovora o radu podnositelju i vraćanja podnositelja na rad, isplate naknade plaće od 1. travnja 2012. na dalje i naknade štete.

8. Potom su pred Općinskim sudom u Varaždinu održana ročišta: 8. lipnja 2012., 16. srpnja 2012., 15. listopada 2012. i 29. listopada 2012. – na kojem je donesena i objavljena presuda broj: P.827/12-15 – kojom su prihvaćeni podnositeljevi tužbeni zahtjevi radi utvrđenja nedopuštenom odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu i vraćanja podnositelja na rad, isplate naknade plaće od 1. travnja 2012. do 15. listopada 2012. i djelomično je prihvaćen tužbeni zahtjev radi naknade štete u visini od 5.000,00 kn.

9. Protiv navedene presude žalbe su podnijeli podnositelj 10. svibnja 2013. i tuženik 13. svibnja 2013.

10. Rješenjem Županijskog suda u Varaždinu broj: Gž-3518/13-2 od 17. prosinca 2013. ukinuta je gore navedena presuda Općinskog suda u Varaždinu i predmet je vraćen tom sudu na ponovno suđenje.

11. Potom je spor nastavljen pred Općinskim sudom u Varaždinu pod brojem P.210/14, pred kojim su održana ročišta: 10. travnja 2014. (na kojem je na navedeni spis predmeta spojen spis predmeta istog suda broj: P-1581/13 – vidi točku 14. obrazloženja ove odluke) i 26. svibnja 2014. (na kojem je donesena i objavljena presuda broj: P.210/14-32, kojom je prihvaćen podnositeljev tužbeni zahtjev radi utvrđenja nedopuštenom odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu i povrata na rad, te tužbeni zahtjev radi isplate naknade plaće za razdoblje od 1. travnja 2012. do 10. travnja 2014. i djelomično tužbeni zahtjev radi naknade štete, postavljen tužbom u predmetu broj: P-1581/13).

12. Žalbu protiv gore navedene presude Općinskog suda u Varaždinu podnio je tuženik 4. lipnja 2014.

13. Presudom Županijskog suda u Varaždinu, Stalne službe u Koprivnici broj: Gž-3835/14-2 od 8. srpnja 2015. potvrđena je gore navedena presuda Općinskog suda u Varaždinu u dijelu u kojem je utvrđena nedopuštenom odluka o izvanrednom otkazu ugovora o radu i naloženo je tuženiku vratiti podnositelja na rad i u dijelu u kojem je tuženiku naloženo isplatiti podnositelju naknade plaće za razdoblje od 1. travnja 2012. do 10. travnja 2014., dok je ta presuda preinačena u dijelu u kojem je naloženo tuženiku naknaditi podnositelju štetu, na način da je u tom dijelu odbijen tužbeni zahtjev podnositelja.

b) Radni sporovi radi isplate naknade plaće

14. Osim tužbenog zahtjeva radi isplate naknade plaće od 1. travnja 2012. na dalje, tj. do 15. listopada 2012. (postavljenog uz zahtjeve radi utvrđenja nedopuštenom odluke o izvanrednom otkazu ugovora o radu, povrata na rad i naknade štete, vidi točku 7. obrazloženja ove odluke), podnositelj je tužbom podnesenom Općinskom sudu u Varaždinu 24. listopada 2013. protiv A. d.o.o. postavio samostalni tužbeni zahtjev radi isplate naknade plaće za razdoblje od 16. listopada 2012. na dalje, tj. do 10. travnja 2014. (koji je vođen pod brojem P-1581/13 i 10. travnja 2014. spojen sa spisom predmeta navedenog suda koji se vodio pod brojem P.210/14 – vidi točku 11. obrazloženja ove odluke).

Oba gore navedena tužbena zahtjeva prihvaćena su presudom Općinskog suda u Varaždinu broj: P.210/14-32 od 26. svibnja 2014. (vidi točku 11. obrazloženja ove odluke).

15. Nadalje, tužbom podnesenom Općinskom sudu u Varaždinu 1. listopada 2015. podnositelj je prema tuženiku I. d.o.o. (slijedniku A. d.o.o.) postavio samostalni tužbeni zahtjev radi isplate naknade plaće od 11. travnja 2014. na dalje.

Pred tim sudom je potom održano ročište 3. prosinca 2015. na kojem je donesena i objavljena presuda zbog ogluhe broj: Pr-74/15-3.

Tom presudom naloženo je tuženiku I. d.o.o. da podnositelju isplati naknadu plaće za razdoblje od 11. travnja 2014. do 3. prosinca 2015.

Osim toga, podnositelj je tužbom podnesenom 6. ožujka 2018. Općinskom sudu u Varaždinu protiv tuženika I. d.o.o. zatražio isplatu naknade plaće od 4. prosinca 2015. na dalje.

Općinski sud u Varaždinu je presudom zbog ogluhe broj: Pr-55/15-3 od 15. studenoga 2018. naložio tuženiku da podnositelju isplati naknadu plaće za razdoblje od 4. prosinca 2015. do 15. studenoga 2018.

2) Ovršni postupak radi naplate novčane tražbine s osnove dosuđene naknade plaće

16. Iz spisa predmeta prvostupanjskog suda razvidno je sljedeće:

Nakon što je Financijska agencija dostavila podnositelju obavijest o vraćanju osnova za plaćanje klasa: 110-07/15-01/1, urbroj: 08-2061-15 SK od 22. listopada 2015., kojom mu je vratila osnovu za plaćanje (pravomoćnu presudu Općinskog suda u Varaždinu broj: P-210/14-33 od 26. svibnja 2014.), jer je nad ovršenikom otvoren postupak predstečajne nagodbe, on je na temelju navedene ovršne isprave, protiv ovršenika I. d.o.o. 23. rujna 2016. podnio prvostupanjskom sudu prijedlog za ovrhu na novčanim sredstvima ovršenika po svim računima i oročenim novčanim sredstvima, radi ostvarenja novčane tražbine podnositelja (naknade mjesečnog iznosa bruto plaće /2.814,00 kn/ za razdoblje od 1. travnja 2012. do 10. travnja 2014. s pripadajućom zakonskom zateznom kamatom tekućom od dospijeća pojedinog mjesečnog iznosa /15. u mjesecu/, te parničnog troška /12.500,00 kn/ s pripadajućom zakonskom zateznom kamatom /tekućom od 26. svibnja 2014./).

17. Rješenjem prvostupanjskog suda broj: Ovr-9451/16-2 od 25. studenoga 2016. odbijen je podnositeljev prijedlog za ovrhu.

Naime, prema ocjeni prvostupanjskog suda u prijedlogu za ovrhu podnositelj je postavio zahtjev za isplatu neto a ne bruto iznosa naknade plaće.

Protiv navedenog rješenja podnositelj je 8. prosinca 2016. podnio žalbu.

18. Rješenjem Županijskog suda u Bjelovaru (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) broj: Gž Ovr-195/2017-2 od 16. ožujka 2017. ukinuto je gore navedeno rješenje prvostupanjskog suda i predmet je vraćen tom sudu na ponovni postupak.

Naime, prema ocjeni drugostupanjskog suda, prvostupanjski sud je propustio prethodno pozvati podnositelja da ispravi svoj prijedlog.

19. Potom je prvostupanjski sud zaključkom broj: Ovr-6985/2017-7 od 4. ožujka 2019. pozvao podnositelja da dostavi obračun Porezne uprave obveza poreza i doprinosa iz plaće u izvorniku ili ovjerovljenom prijepisu i ispravi prijedlog za ovrhu na način da u skladu s obračunom Porezne uprave navede iznose naknade plaće.

20. Prvostupanjski sud je nakon toga rješenjem broj: Ovr-6985/2017-8 od 4. ožujka 2019. odredio prekid ovršenog postupka u dijelu koji se odnosi na naknadu troška parničnog postupka, jer je nad ovršenikom otvoren postupak predstečajne nagodbe.

Protiv navedenog rješenja podnositelj je 21. ožujka 2019. podnio žalbu.

21. U prilogu podneska od 22. ožujka 2019. podnositelj je dostavio izvornik obračuna Porezne uprave obveza poreza i doprinosa iz plaće i ispravljeni prijedlog za ovrhu.

Zaključkom broj: Ovr-6985/2017-7 od 29. ožujka 2019. prvostupanjski sud pozvao je podnositelja da ispravi prijedlog za ovrhu na način da navede svaki pojedinačni iznos naknade plaće i uskladi ga s obračunom Porezne uprave, te da iz prijedloga za ovrhu izostavi tražbinu s osnova naknade parničnog troška.

Podneskom od 8. travnja 2019. podnositelj je udovoljio zahtjevu prvostupanjskog suda.

Potom je prvostupanjski sud rješenjem o ovrsi broj: Ovr-6985/17 od 11. travnja 2019. prihvatio podnositeljev prijedlog i odredio ovrhu.

22. Ovršenik je 29. travnja 2019. podnio prigovor protiv rješenja o ovrsi.

23. Financijska agencija je 30. travnja 2019. dostavila prvostupanjskom sudu obavijest o vraćanju osnove za plaćanje klasa: 120-11/19-01/32, urbroj: 08-206-19 MP od 17. travnja 2019., jer je nad ovršenikom otvoren postupak predstečajne nagodbe.

Prvostupanjski sud je zaključkom broj: Ovr-6985/2017-12 od 21. svibnja 2019. naložio Financijskoj agenciji da postupi po rješenju o ovrsi.

Prvostupanjski sud je zaključkom broj: Ovr-6985/2017-13 od 3. lipnja 2019. naložio Financijskoj agenciji da ga obavijesti je li postupila po rješenju o ovrsi, a ako nije iz kojih razloga, te je upozorio Financijsku agenciju na posljedice nepostupanja po rješenju o ovrsi.

Zaključkom broj: Ovr-6985/2017-14 od 18. lipnja 2019. prvostupanjski sud je ponovno naložio Financijskoj agenciji da postupi po rješenju o ovrsi i zaprijetio joj izricanjem novčane kazne u slučaju da ne postupi po njegovom nalogu.

24. Financijska agencija je 4. srpnja 2019. dopisom klasa: 120-11/19-01/32, urbroj: 08-206-19-MM od 24. lipnja 2019. obavijestila prvostupanjski sud da je rješenje o ovrsi evidentirano na 1. mjestu u Očevidniku redoslijeda osnova za plaćanje i da po njemu nije bilo naplata.

25. Rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž Ovr-568/2019-2 od 3. listopada 2019. ukinuto je u točkama I., II. i III. izreke rješenje o prekidu postupka prvostupanjskog suda broj: Ovr-6985/2017-8 od 4. ožujka 2019., jer se na temelju rješenja o ovrsi broj: Ovr-6985/17 od 11. travnja 2019. ne provodi ovrha radi namirenja novčane tražbine s osnova naknade troška parničnog postupka (nego samo radi namirenja novčane tražbine s osnova naknade plaće).

26. U prilogu dopisa broj: Ovr-6985/2017-18 od 27. siječnja 2020. prvostupanjski sud je vratio drugostupanjskom sudu svoj spis predmeta, jer drugostupanjski sud nije odlučio o žalbi ovršenika podnesenoj protiv rješenja o ovrsi.

27. Potom je rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž Ovr-568/2019-4 od 2. srpnja 2020. odbijena ovršenikova žalba i potvrđeno je rješenje o ovrsi prvostupanjskog suda.

28. Prvostupanjski sud je zatim zaključkom broj: Ovr-6985/2017-13 od 11. veljače 2021. naložio Financijskoj agenciji da ga obavijesti je li postupila po rješenju o ovrsi, a ako nije iz kojih razloga, te je upozorio Financijsku agenciju na posljedice nepostupanja po rješenju o ovrsi.

29. Podneskom klasa: 120-11/21-01/28, urbroj: 08-2012-21-MR od 22. veljače 2021. Financijska agencija je 2. ožujka 2021. obavijestila prvostupanjski sud da je podnositeljeva tražbina djelomično naplaćena (do iznosa od 3.432,50 kn s osnova glavnice i 8.767,50 kn s osnova zateznih kamata, dok je nenaplaćen ostao iznos od 94.186,40 kn s osnova glavnice i zateznih kamata).

Ovršni postupak nije dovršen do donošenja odluke Ustavnog suda.

3) Korištenje sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku

30. Rješenjem predsjednice prvostupanjskog suda broj: Su-Gzp I-73/2020 od 4. lipnja 2020., prvostupanjski sud oglasio se stvarno nenadležnim za postupanje po podnositeljevu zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku podnesenom 29. svibnja 2020. i predmet je ustupio stvarno nadležnom drugostupanjskom sudu.

Rješenjem predsjednika drugostupanjskog suda broj: Su Gzp I-6/2020-2 od 16. rujna 2020., odbijen je kao neosnovan podnositeljev zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Rješenjem predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Su-Gžzp I-17/20-2 od 8. listopada 2020., odbijena je podnositeljeva žalba i potvrđeno je gore navedeno rješenje predsjednika drugostupanjskog suda.

III. MJERODAVNO PRAVO

31. U odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016., u točkama 4. – 11. (»Narodne novine« broj 50/16.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.) sve do 14. ožujka 2013., kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16. – Uredba, 67/18. i 126/19. – rješenje USRH broj: U-I-4658/2019 i dr.; u daljnjem tekstu: ZoSud: 28/13-126/19).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

32. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.), jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da su podnositelji prethodno koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

33. U konkretnom slučaju podnositelj je koristio pravna sredstva koja su mu bila na raspolaganju na temelju ZoSud-a:28/13-126/19 (vidi točku 17. obrazloženja ove odluke). Njegov zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku podnesen 29. svibnja 2020. predsjednik drugostupanjskog suda odbio je rješenjem broj: Su Gzp I-6/2020-2 od 16. rujna 2020.

34. Budući da je podnositelj prije podnošenja ustavne tužbe koristio dopuštena pravna sredstva u svrhu ubrzanja sudskog postupka, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

35. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

a) Radni spor (parnica)

36. Podnositelj je pred Općinskim sudom u Varaždinu, tužbom podnesenom 2. svibnja 2012. protiv tuženika A. d.o.o. pokrenuo radni spor radi utvrđenja nedopuštenom odluke tuženika o izvanrednom otkazu ugovora o radu podnositelju i povrata podnositelja na rad, isplate naknade plaće od 1. travnja 2012. na dalje i naknade štete.

Radni spor (parnica) je pred tim sudom pravomoćno dovršen 8. srpnja 2015. donošenjem presude Županijskog suda u Varaždinu, Stalne službe u Koprivnici broj: Gž-3835/14-2 od 8. srpnja 2015., kojom je potvrđena presuda Općinskog suda u Varaždinu broj: P-210/14-32 od 26. svibnja 2014. u dijelu u kojem je utvrđena nedopuštenom odluka o izvanrednom otkazu ugovora o radu i naloženo je tuženiku vratiti podnositelja na rad i u dijelu u kojem je tuženiku naloženo isplatiti podnositelju naknade plaće za razdoblje od 1. travnja 2012. do 10. travnja 2014., dok je ta presuda preinačena u dijelu u kojem je naloženo tuženiku naknaditi podnositelju štetu, na način da je u tom dijelu odbijen tužbeni zahtjev podnositelja.

b) Radni spor ovrha radi naplate podnositelju dosuđene nak­nade plaće

37. Nakon što Financijska agencija nije postupila po njegovu zahtjevu za izravnu naplatu, podnesenom 2015. godine, podnositelj je podnošenjem prijedloga za ovrhu prvostupanjskom sudu 23. rujna 2016. protiv ovršenika I. d.o.o. (slijednika A. d.o.o.) pred prvostupanjskim sudom pokrenuo ovršni postupak, radi ostvarenja novčane obveze (naknade plaće i troška parničnog postupka).

Nakon što je drugostupanjski sud rješenjem broj: Gž Ovr-195/2017-2 od 16. ožujka 2017. ukinuo rješenje prvostupanjskog suda broj: Ovr.9451/16-2 od 25. studenoga 2016., kojim je odbijen podnositeljev prijedlog za ovrhu i nakon što je podnositelj ispravio svoj prijedlog, prvostupanjski sud je rješenjem o ovrsi broj: Ovr-6985/17 od 11. travnja 2019. prihvatio ispravljeni podnositeljev prijedlog za ovrhu i odredio je predloženu ovrhu.

Rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž Ovr-568/2019-4 od 2. srpnja 2020. odbijena je ovršenikova žalba i potvrđeno je navedeno rješenje o ovrsi prvostupanjskog suda.

Podneskom klasa: 120-11/21-01/28, urbroj: 08-2012-21-MR od 22. veljače 2021. Financijska agencija je 2. ožujka 2021. obavijestila prvostupanjski sud da je podnositeljeva tražbina djelomično naplaćena.

Do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen ovršni postupak.

38. Pravno stajalište da se parnični i ovršni postupak sagledavaju kao jedinstvena cjelina Ustavni sud izrazio je u svojim odlukama broj: U-IIIA-324/2005 od 23. studenoga 2006., broj: U-IIIA-5379/2011 od 19. siječnja 2012., točka 4.1., broj: U-IIIA-5489/2011 od 25. siječnja 2012., točka 4.1., broj: U-IIIA-2231/2018 od 26. lipnja 2019., točka 9.1. (sve objavljene na web stranici www.usud.hr).

Da bi se ovršni postupak i parnični postupak koji mu je prethodio sagledavali kao jedinstvena cjelina, Ustavni sud ocjenjuje da je nužno da to zahtijeva sam podnositelj, te da ovršni postupak bude pokrenut unutar prihvatljivog razdoblja nakon stjecanja mogućnosti za njegovo pokretanje.

Ukoliko su ispunjeni ti preduvjeti, Ustavni sud nadalje smatra da se razumnost duljine svakog sudskog postupka – pa i onda kada se dva odvojena postupka u pogledu razumnog roka sagledavaju kao jedinstvena cjelina – mora ocijeniti u svjetlu okolnosti svakog konkretnog slučaja, uzimajući u obzir kriterije utvrđene praksom Ustavnog suda, a to su, posebice: duljina sudskog postupka, složenost tog postupka, ponašanje podnositelja, postupanje nadležnih sudova, te važnost predmeta spora za podnositelja. Pri utvrđivanju postojanja eventualne povrede prava na suđenje u razumnom roku potrebno je ocijeniti svaki kriterij posebno, te zatim sve zajedno.

39. U konkretnom slučaju, podnositelj je u ustavnoj tužbi postavio zahtjev da Ustavni sud parnični i ovršni postupak sagleda kao jedinstvenu cjelinu.

Nadalje, Ustavni sud ocjenjuje da je postupak radi naplate dosuđene naknade plaće podnositelju pokrenut unutar prihvatljivog razdoblja nakon stjecanja mogućnosti za njegovo pokretanje.

Stoga je Ustavni sud parnični i ovršni postupak (radi naplate naknade plaće ovrhom) koji su prethodili ustavnosudskom postupku razmotrio kao jedinstvenu cjelinu.

40. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju od 2. svibnja 2012. (dana podnošenja tužbe Općinskom sudu u Varaždinu) do 5. svibnja 2021. (dana donošenja odluke Ustavnog suda), trajao ukupno devet (9) godina i tri (3) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

41. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenijem predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

a) Parnični postupak

42. Tijekom parničnog postupka pred Općinskim sudom u Varaždinu donesene su dvije presude:

– prva 29. listopada 2012. (broj: P.827/12-15), koja je međutim ukinuta rješenjem Županijskog suda u Varaždinu broj: Gž-3518/13-2 od 17. prosinca 2013., te

– druga 26. svibnja 2014. (broj: P.210/14-32), koja je djelomično potvrđena i djelomično preinačena presudom Županijskog suda u Varaždinu, Stalne službe u Koprivnici broj: Gž-3835/14-2 od 8. srpnja 2015.

b) Postupak radi naplate ovrhom novčane tražbine s osnova naknade plaće

43. Podnositelj je nakon nastupa, 8. srpnja 2015., pravomoćnosti presude Općinskog suda u Varaždinu broj: P.210/14-32 od 26. svibnja 2014. podnio Financijskoj agenciji zahtjev za izravnu naplatu novčane tražbine (navedenom presudom dosuđene naknade plaće za razdoblje od 1. travnja 2012. do 10. travnja 2014.), koji međutim nije proveden jer je Financijska agencija ocijenila da je otvaranje postupka predstečajne nagodbe nad ovršenikom prepreka provedbi zahtjeva.

Stoga je podnositelj 23. rujna 2016. podnio prvostupanjskom sudu prijedlog za ovrhu, koji je međutim odbijen rješenjem tog suda broj: Ovr-9451/16-2 od 25. studenoga 2016.

Nakon što je rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž Ovr-195/2017-2 od 16. ožujka 2017. ukinuto gore navedeno rješenje prvostupanjskog suda, taj sud pozvao je podnositelja 4. ožujka 2019. da ispravi prijedlog za ovrhu (dvije /2/ godine, pet /5/ mjeseci i dvadeset jedan /21/ dan po podnošenju prijedloga za ovrhu).

Podnositelj je 8. travnja 2019. udovoljio navedenom zahtjevu, te je prvostupanjski sud 11. travnja 2019. donio rješenje o ovrsi, kojim je prihvatio ispravljeni podnositeljev prijedlog i odredio predloženu ovrhu.

Zaključkom broj: Ovr-6985/2017-12 od 21. svibnja 2019. prvostupanjski sud naložio je Financijskoj agenciji da postupi po rješenju o ovrsi.

Prvostupanjski sud je zaključkom broj: Ovr-6985/2017-13 od 3. lipnja 2019. naložio Financijskoj agenciji da ga obavijesti je li postupila po rješenju o ovrsi, a ako nije iz kojih razloga, te je upozorio Financijsku agenciju na posljedice nepostupanja po rješenju o ovrsi.

Zaključkom broj: Ovr-6985/2017-14 od 18. lipnja 2019. prvostupanjski sud je ponovno naložio Financijskoj agenciji da postupi po rješenju o ovrsi i zaprijetio joj izricanjem novčane kazne u slučaju da ne postupi po njegovom nalogu.

Prvostupanjski sud je zatim zaključkom broj: Ovr-6985/2017-13 od 11. veljače 2021. naložio Financijskoj agenciji da ga obavijesti je li postupila po rješenju o ovrsi, a ako nije iz kojih razloga, te je upozorio Financijsku agenciju na posljedice nepostupanja po rješenju o ovrsi.

Drugostupanjski sud rješenjem broj: Gž Ovr-568/2019-4 od 2. srpnja 2020. odbio je ovršenikovu žalbu i potvrdio rješenje o ovrsi prvostupanjskog suda.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

44. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj ustavne tužbe nije pridonio duljini trajanja parničnog postupka, dok u pogledu ovršnog postupka ocjenjuje da je podnositelj pridonio duljini trajanja tog postupka, ali ne u bitnom.

Naime, nakon što Financijska agencija nije postupila po njegovu zahtjevu za izravnu naplatu, približno jedanaest mjeseci nakon toga, tj. 23. rujna 2016. podnio je prvostupanjskom sudu nepotpuni i neuredni prijedlog za ovrhu, nedostatke kojeg je ispravio 8. travnja 2019. (nakon što je navedeni sud 4. ožujka 2019. /dvije godine, pet mjeseci i dvadeset jedan dan po podnošenju prijedloga za ovrhu/ postupio u skladu s uputom danom u obrazloženju rješenja drugostupanjskog suda broj: Gž Ovr-195/2017-2 od 16. ožujka 2017.).

5) Važnost predmeta spora za podnositelja

45. Imajući u vidu sve okolnosti konkretnog radnog spora, osobito da podnositelj ovrhom traži namirenje tražbine s osnove naknade plaće, Ustavni sud ocjenjuje da je predmet spora od osobite važnosti za podnositelja.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

46. Ustavni sud utvrđuje da se razmatrani kao jedinstvena cjelina parnični i ovršni postupak u razmatranom razdoblju vode dulje od osam (8) godina. Pri tome Ustavni sud ne može ne primijetiti da je postupak radi naplate novčane tražbine (tj. naknade plaće) podnositelj pokrenuo podnošenjem zahtjeva za izravnu naplatu, za nepostupanje po kojem Financijska agencija nije imala zakonom propisane osnove.

Nadalje, trajanju ovršnog postupka u bitnome je pridonio prvostupanjski sud, jer je propustio pozvati podnositelja da otkloni nedostatke svog prijedloga za ovrhu, što je ispravio tek dvije (2) godine, pet (5) mjeseci i dvadeset jedan (21) dan nakon podnošenja prijedloga za ovrhu, postupajući u skladu s uputom drugostupanjskog suda danom u obrazloženju rješenja tog suda broj: Gž Ovr-195/2017-2 od 16. ožujka 2017.

Stoga, Ustavni sud ocjenjuje da je trajanjem radnog spora, tj. parničnog i ovršnog postupka podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

47. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Imajući u vidu da je podnositeljeva novčana tražbina u ovršnom postupku djelomično naplaćena i obveze suda u tom postupku, Ustavni sud naložio je prvostupanjskom sudu da po isteku roka od šest (6) mjeseci ispita i ocijeni jesu li, s obzirom na u tom roku ostvareni daljnji postotak naplate podnositeljeve novčane tražbine, ispunjeni uvjeti za obustavu ili dovršetak ovrhe u smislu članka 5. stavaka 3., 4. i 5., članka 72. stavka 2., odnosno članka 73. Ovršnog zakona (»Narodne novine« broj 112/12., 25/13. – članak 101. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku, 93/14., 55/16. – odluka USRH broj: U-I-2881/2014 i dr., 73/17. i 131/20.; u daljnjem tekstu: OZ:112/12-131/20).

Naime, ako po proteku tog roka ovrha bude dovršena potpunom naplatom podnositeljeve tražbine prvostupanjski sud će to utvrditi rješenjem u smislu članka 73. stavka 2. OZ-a:112/12-131/20, a ako ne bude daljnje naplate, prvostupanjski sud dužan je ispitati i ocijeniti postoje li u konkretnom slučaju razlozi zbog kojih je ovrha na novčanoj tražbini po računu ovršenika postala nemoguća odnosno zbog kojih se ovrha ne može provesti u smislu članka 5. stavka 5. i članka 72. stavka 2. istog zakona, te podnositelj zbog toga ima mogućnost predložiti novi predmet i sredstvo ovrhe.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednica Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužna dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja odluke o dovršetku odnosno obustavi ovrhe u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem Ovr-6985/2017 (ranije broj: Ovr-9452/2016), u roku od osam (8) dana od dana donošenja navedene odluke, a najkasnije u roku od osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

48. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

49. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-625/2021
 Zagreb, 5. svibnja 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.