## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2072/2005 od 12. travnja 2007.

### NN 45/2007 (3.5.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2072/2005 od 12. travnja 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1531**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio D. K. iz Z., kojeg zastupa J.
R., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 12. travnja 2007. godine, jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod brojem: Pn-2040/90 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest
(6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe, D. K. iz Z., J. 60, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 9.500,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio 12. svibnja 2005. ustavnu tužbu
radi duljine parničnog postupka, smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Parnični postupak pokrenut je 20. lipnja 1990. pred Općinskim sudom u Zagrebu
tužbom podnositelja protiv tuženika ZOIO »C.« iz Z. radi isplate mjesečnih
renti.
U razdoblju do 5. studenoga 1997. sud prvog stupnja održao je više ročišta,
odredio je i proveo knjigovodstveno vještačenje te dopunu knjigovodstvenog
vještačenja, saslušao je podnositelja kao stranku u postupku i vještaka te je
odredio i proveo medicinsko vještačenje.
U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. u postupku su poduzete sljedeće radnje
relevantne za odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja:
– podneskom od 19. prosinca 1997. podnositelj je predložio zakazivanje ročišta
za glavnu raspravu;
– dopisom od 29. siječnja 1998. sud je od Općinskog suda u Korenici (tada
Općinskog suda u Titovoj Korenici) zatražio spis na uvid;
– podnescima od 20. travnja 1998. i 18. svibnja 1998. podnositelj je predložio
zakazivanje ročišta;
– dopisom od 18. rujna 1998. sud je požurio dostavu spisa na uvid;
– podnescima od 20. listopada 1998. i 31. svibnja 1999. podnositelj je ponovno
predložio zakazivanje ročišta;
– dopisom, zaprimljenim kod suda 16. lipnja 1999., Općinski sud u Korenici
izvijestio je nadležni sud da nije u mogućnosti dostaviti spis budući da spis
nije pronađen u arhivi suda;
– rješenjem broj: 10 Su-967/99 od 31. kolovoza 1999. sud je odbio zahtjev
podnositelja za izuzeće uredujućeg suca od 21. lipnja 1999. kao neosnovan;
– na ročištu održanom 8. prosinca 1999. sud je saslušao podnositelja te je
određen očevid na licu mjesta uz sudjelovanje prometnog vještaka;
– očevid na licu mjesta održan je 31. ožujka 2000. te je vještaku naložena
izrada pismenog nalaza i mišljenja;
– podneskom od 28. lipnja 2000. podnositelj je predložio zakazivanje ročišta za
glavnu raspravu;
– na ročištu održanom 5. prosinca 2000. sud je saslušao vještaka te je
podnositelja pozvao da u roku od petnaest (15) dana sudu dostavi specificirani
tužbeni zahtjev;
– dopisima od 29. kolovoza 2001. i 17. prosinca 2001. sud je požurio
podnositelja da postupi po raspravnom rješenju od 5. prosinca 2000.;
– podneskom od 4. lipnja 2002. podnositelj je sudu dostavio specificirani
tužbeni zahtjev;
– podneskom od 25. rujna 2002. podnositelj je predložio zakazivanje ročišta;
– podneskom od 17. veljače 2003. podnositelj je sudu predložio odgodu ročišta
zakazanog za 18. ožujka 2003.;
– na ročištu održanom 18. veljače 2003. sud je konstatirao u zapisnik da spisu
prileži podnesak podnositelja, kojim predlaže odgodu ročišta, tuženik se
očitovao na način da sudu prepušta odluku te je sud odredio da će daljnja odluka
uslijediti pismeno;
– rješenjem od 1. srpnja 2004. sud je pozvao tuženika da uplati određeni iznos
na ime troškova predujma novog prometnog vještačenja;
– nalaz i mišljenje vještak je sudu dostavio 22. rujna 2004.;
– dopisom od 10. veljače 2005. sud je podnositelju uputio na prijevod zamolnicu
nadležnom sudu u Grazu (Austrija) radi saslušanja svjedoka te je podnositelj
prijevod dokumentacije sudu dostavio 7. ožujka 2005. godine;
– dopisom od 15. ožujka 2005. sud je od Ministarstva pravosuđa Republike
Hrvatske, Uprave za međunarodnu pravnu pomoć, suradnju i ljudska prava zatražio
izvršenje dostave dopisa nadležnom sudu u Grazu (Austrija);
– dopisom zaprimljenim kod suda 6. veljače 2006. nadležno Ministarstvo sudu je
dostavilo zapisnik o saslušanju predloženog svjedoka te je podnositelj sudu
dostavio prijevod zapisnika 2. ožujka 2006.;
– sukladno izvješću suda od 12. lipnja 2006., sud je ročište zakazao za 20.
lipnja 2006., a iduće ročište zakazao je za 24. travnja 2007. godine.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.
 *Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 20. lipnja 1990. pred Općinskim sudom u Zagrebu
tužbom podnositelja.
Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o
potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, u
daljnjem tekstu: Konvencija). Republika Hrvatska naknadno je ratificirala i
Protokol broj: 12 (Zakon o potvrđivanju Protokola broj: 12 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 14/02.), Protokol broj: 13 (Zakon o potvrđivanju Protokola broj:
13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju
smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj
14/02.) i Protokol broj: 14 (Zakon o potvrđivanju Protokola broj: 14 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o izmjeni nadzornog
sustava Konvencije, »Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 1/06.).
U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da, radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega, zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.
Ustavna tužba podnijeta je 12. svibnja 2005., a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno četrnaest (14) godina, deset (10) mjeseci i
dvadeset i jedan (21) dan, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7)
godina, šest (6) mjeseci i šest (6) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se čitavo vrijeme vodio pred sudom prvog
stupnja, koji je od radnji relevantnih za odlučivanje o pravima i obvezama
podnositelja održao tri (3) ročišta, odredio je i proveo očevid na licu mjesta,
zatim je proveo dokaz saslušanjem podnositelja i saslušanjem prometnog vještaka,
odredio je i proveo novo prometno vještačenje, odlučio o zahtjevu za izuzeće
uredujućeg sudca te je odredio provođenje dokaza saslušanjem svjedoka zamolbenim
putem kod nadležnog suda u Grazu (Austrija).
Nakon podnošenja ustavne tužbe, a nakon što je podnositelj sudu dostavio
ovjerovljeni prijevod zapisnika o saslušanju svjedoka, sud je zakazao ročište za
20. lipnja 2006. godine.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom
postupku, dijelom doprinio duljini postupka. Naime, sud je raspravnim rješenjem
od 5. prosinca 2000. naložio podnositelju da u roku od petnaest (15) dana
specificira tužbeni zahtjev, što je podnositelj učinio tek podneskom od 4.
lipnja 2002., nakon dvije požurnice suda.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u postupku radi o donekle složenoj pravnoj stvari
budući da je za potrebe postupka bilo potrebno provesti više vještačenja,
međutim, Ustavni sud utvrđuje da navedeno ne može opravdati nerazumno dugo
vođenje postupka, koji u ovom konkretnom slučaju traje više od šesnaest (16)
godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u ovom predmetu, u pravno relevantnom
razdoblju, vodio pred sudom prvog stupnja u razdoblju dužem od sedam (7) godina,
a da nije odlučeno o tužbenom zahtjevu podnositelja, što ne udovoljava zahtjevu
suđenja u razumnom roku. Navedeno imajući u vidu i neaktivnost suda u razdoblju
od 5. studenoga 1997. do 31. kolovoza 1999. te u razdoblju od 5. prosinca 2000.
do 18. veljače 2003. godine.
Slijedom navedenog, a imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neaktivnost suda,
lošu suradnju redovnih sudova, kao i okolnost da se postupak i nakon šesnaest
(16) godina još uvijek vodi pred sudom prvog stupnja, a da nije odlučeno o
tužbenom zahtjevu, Ustavni sud je utvrdio da je dugim trajanjem i neučinkovitim
provođenjem parničnog postupka, u kojemu nije donesena pravomoćna odluka suda,
podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
6. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, u smislu odredbe članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.
7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj te vrstu postupka.
Doprinos podnositelja duljini postupka Sud je uzeo u obzir prilikom određivanja
primjerene naknade zbog povrede prava podnositelja na suđenje u razumnom roku.
8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.
9. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-2072/2005
Zagreb, 12. travnja 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 45/2007-1531
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)