## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1495/2003 od 8. travnja 2004.

### NN 52/2004 (23.4.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1495/2003 od 8. travnja 2004.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

1193

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom R. E. iz V., kojeg zastupa T. F., odvjetnik
iz O., na sjednici održanoj 8. travnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnijeta je protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske,
broj: Us-1905/2002-7 od 4. listopada 2002. godine, kojom je odbijena tužba
podnositelja podnijeta protiv rješenja tuženog Ministarstva financija Republike
Hrvatske, (u daljnjem tekstu: Ministarstvo) klasa: UP/I-112-02/01-01/56,
urbroj: 513-02-1820/2-01-7 od 20. srpnja 2001. godine.

Tim
rješenjem odbijen je prigovor podnositelja protiv rje­šenja Ministarstva,
klasa: UP/I-02/01-01/18, urbroj: 513-02-4393-01-05 od 7. svibnja 2001. godine,
kojim je podnositelju utvrđen prestanak državne službe po sili zakona s danom
24. trav­nja 2001. godine.

2.
Podnositelj smatra da su osporenom presudom Upravnog suda Republike Hrvatske i
rješenjima upravnih tijela povrijeđena ustavna prava zajamčena odredbama članka
14. stavka 2. i članka 26. Ustava Republike Hrvatske.

Rješenje
Ministarstva kojim je utvrđen prestanak državne službe po sili zakona nije
utemeljeno na zakonu zbog toga što je nadležno upravno tijelo provelo postupak
prema odredbama Zako­na o državnim službenicima i namještenicima (»Narodne
novine«, broj 27/01, u daljnjem tekstu: Zakon iz 2001.), navodi podnositelj. To
rješenje trebalo je donijeti temeljem Zakona o držav­nim službenicima i
namještenicima i o plaćama nositelja pra­vo­sudnih dužnosti (»Narodne novine«,
broj 73/94, 86/94 i 7/95, u daljnjem tekstu: Zakon iz 1994.). Nadalje, ističe
da je predmetno rješenje doneseno nakon proteka zakonskog roka od osam dana od
nastupa okolnosti koje su razlog za prestanak službe propisanog člankom 114.
stav­kom 1. Zakona o državnim službenicima.

Podnositelj predlaže da sud usvoji ustavnu tužbu i
ukine presudu Upravnog suda Republike Hrvatske.

3. Za potrebe ovosudnog postupka pribavljen je spis
Ministarstva financija Republike Hrvatske, klasa: UP/I-112-02/01/56, urbroj:
513-02-1820/2-01-7.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

4. Uvidom u spis predmeta razvidno je da je odlukom
Službeničkog suda za službenike središnjih tijela državne uprave u Zagrebu (u
daljnjem tekstu: Službenički sud), klasa: UP/I-114-01/00-01/0037, urbroj:
514-10-02/6-01-12 od 23. siječnja 2001. godine, podnositelj ustavne tužbe, kao
službenik na službeničkom mjestu carinik III. vrste zvanja oglašen krivim za
tešku povredu službene dužnosti iz članka 43. stavka 1. točaka 2. i 4. Zakona
iz 1994., zbog čega mu je izrečena kazna otpusta iz državne službe sa zabranom
ponovnog prijama u državnu službu na vrijeme od tri godine, temeljem odredbe
članka 46. stavka 1. točke 5. istog Zakona.

Rješavajući o žalbi podnositelja Viši službenički sud
u Zagrebu odbio je žalbu kao neosnovanu i potvrdio odluku Služ­beničkog suda.

Članak 118. stavak 1. točka l. Zakona iz 2001.,
propisuje:

»Službeniku
prestaje državna služba po sili zakona kad mu je izrečena kazna prestanka
službe u postupku zbog teške povrede službene dužnosti – danom konačnosti
odluke službeničkog suda«.

Odluka
Službeničkog suda postala je konačna 24. travnja 2001. godine (danom dostave
stranci). Na temelju te odluke Ministarstvo je 7. svibnja 2001. godine,
donijelo rješenje o pres­tanku državne službe po sili zakona podnositelju s
danom 24. trav­nja 2001. godine. Podnositelj je protiv tog rješenja podnio
prigovor, koji je nadležno drugostupanjsko tijelo odbilo kao neosnovano.

5.
Ocjenjujući zakonitost osporenog rješenja, Upravni sud Republike Hrvatske je
utvrdio da je prvostupanjsko upravno tijelo svoju odluku donijelo na temelju
mjerodavnog zakonskog propisa.

6.
Članak 128. Zakona iz 2001., koji je stupio na snagu 30. ožujka 2001. godine,
propisuje:

»Postupci
u predmetima iz službeničkih i radnih odnosa koji ne budu dovršeni do stupanja
na snagu ovoga Zakona, nastaviti će se i dovršiti prema dosadašnjim propisima«.

Odluka
Službeničkog suda postala je konačna nakon stupanja na snagu Zakona iz 2001.
godine, stoga je Ministarstvo rješenje o prestanku državne službe po sili
zakona donijelo na temelju odredbe članka 18. stavka 1. točke l. Zakona iz
2001. godine.

7.
Zakon iz 2001. u članku 114. stavcima 1. i 2. propisuje:

»O
prestanku državne službe donosi se rješenje.

Rješenje
iz stavka 1. ovoga članka donosi se u roku osam dana od nastupa okolnosti koje
su razlog za prestanak službe«.

Iz
navedenih odredbi proizlazi da je u konkretnom slučaju osporeno rješenje
trebalo donijeti u roku od osam dana od ko­načnosti odluke Službeničkog suda.
Rješenje o prestanku držav­ne službe doneseno je po proteku tog roka, jer je
Službenički sud tek s danom 7. svibnja 2001. godine obavijestio Ministarstvo o
konačnosti odluke Službeničkog suda kojom je podnositelj ogla­šen krivim za
tešku povredu službene dužnosti.

8. Ustavni sud je utvrdio da su osporene odluke
utemeljene na mjerodavnom zakonu i da tim odlukama podnositelju nisu
povrijeđena ustavna prava propisana odredbom članka 14. stavka 2. Ustava dok
odredba članka 26. Ustava nije mjerodavna u konkretnom slučaju.

Rješenje o prestanku državne službe je deklaratorne
naravi, koje se donosi u izvršenju Odluke Službeničkog suda kojom su utvrđeni
razlozi zbog kojih je podnositelju prestala državna služba po sili zakona te
datum prestanka državne službe. S obzirom na navedeno, Ustavni sud utvrđuje da
prekoračenje roka za donošenje rješenja o prestanku državne službe u konkretnom
slučaju nije od utjecaja na činjenicu da je s danom 24. travnja 2001. godine,
konačnošću Odluke Službeničkog suda podnositelju prestala državna služba po
sili zakona.

9. Slijedom iznijetoga, na temelju odredbi članaka
73. i 75. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narod­ne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustav­ni zakon),
odlučeno je kao u izreci.

10. Odluka o objavi (točka II. izreke) temelji se na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1495/2003
Zagreb, 8. travnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 52/2004-1193