## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-457/2001 od 28. lipnja 2001.

### NN 63/2001 (13.7.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-457/2001 od 28. lipnja 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1047

Ustavni sud Republike
Hrvatske, u Vijeću petorice za odlu­čiva­nje o ustavnim tužbama, u sastavu
sudac Petar Klarić, predsjednik Vijeća, te suci Jurica Malčić, Ivan Matija, Že­ljko
Potoč­njak i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući u postupku vo­đe­nom u
povodu ustavne tužbe Grada R., zastupanog po pu­no­moćnici J. P., odvjetnici iz
R., na sjednici Vijeća održanoj dana 28. lip­nja 2001. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja te se ukidaju:

– presuda Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Rev-1687/1997-2 od 13.
rujna 2001. godine i

– presuda Županijskog suda u R., broj: Gž-473/97-2 od 28. svib­nja 1997.
godine.

II. Predmet se vraća
Županijskom sudu u R. na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. Grad R. podnio je ovom
Sudu pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu protiv presude Vrhovnog suda
Republike Hrvatske, broj: Rev-1687/1997-2 od 13. rujna 2000. godine kojom je
odbijena revizija podnosite­lja ustavne tužbe izjav­ljena protiv pravomoćne
presude Županijskog suda u R., broj: Gž-473/97-2 od 28. svib­nja 1997. godine.

Navedenom presudom je prihvaćena
kao osnovana žalba Državnog pravobranite­ljstva u R. i preinačena prvostupa­njska
presuda Općinskog suda u R., broj: P-2634/95 od 3. prosinca 1996. godine, te je
utvrđeno da je ništav aneks ugovora, broj: 4718 sklop­ljen između Grada R. i J.
M. iz R. dana 21. prosinca 1994. godine.

Navedenom presudom Općinskog
suda u R. odbijen je tužbeni zahtjev Državnog pravobranite­ljstva u R. kojim je
zatraženo utvrđenje ništavosti navedenog aneksa ugovora.

2. Podnosite­lj
smatra da su mu osporenim odlukama povrije­đene odredbe članka 19. Ustava
kojima je propisano da pojedi­načni akti državne uprave i tijela koja imaju
javne ovlasti moraju biti uteme­ljeni na zakonu, te se zajamčuje sudska
kontrola zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju
javne ovlasti.

Ističe da je stav
zauzet u presudi Vrhovnog suda Republike Hrvatske suprotan izvorišnim osnovama
Ustava Republike Hrvat­ske koje, između najviših vrednota ustavnog poretka:
jednakosti, socijalne pravde, poštiva­nja prava čovjeka, uk­ljučuju i vladavinu
prava.

Podnosite­lj
navodi i važnost odluka Zema­ljskog antifašistič­kog vijeća narodnog oslobođe­nja
Hrvatske (1943. godine) o uspostavi teme­lja državne suverenosti u razdob­lju
II. svjetskog rata.

Povredu naznačenih
ustavnih odredbi podnosite­lj, u bitnom, teme­lji na tvrd­nji da je u osporenim
presudama Vrhovnog suda Republike Hrvatske i Županijskog suda u R., pogrešno
primije­njena odredba članka 16. Zakona o prodaji stanova na kojima pos­toji
stanarsko pravo (»Narodne novine«, broj 43/92 – pro­čišćeni tekst, 62/92,
25/93, 48/93, 2/94 i 44/94 – nastavno: Zakon o prodaji).

3. Osporene
presude zasnivaju se na stajalištu prema kojemu pravo na popust pri kup­nji
stana, u smislu odredbe članka 16. Zakona o prodaji, imaju samo žrtve
Domovinskog rata, pri čemu se Vrhovni sud Republike Hrvatske poziva i na
kasniju izmjenu ove zakonske odredbe (Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o prodaji
– »Narodne novine«, broj 58/95). Kako se u konkretnom slučaju radi o aneksu
ugovora koji je s podnosite­ljem sklopila osoba koja je ratni vojni invalid II.
svjetskog rata (ratni vojni invalid VII. grupe ošteće­nja organizma zbog pos­ljedica
ra­njava­nja zadobivenog u sastavu Partizanskih odreda 1943. godine), Vrhovni
sud Republike Hrvatske je potvrdio stajalište Županijskog suda u R. da ratni
vojni invalidi II. svjetskog rata nemaju pravo na popust cijene prilikom kup­nje
stana u smislu odredbe članka 16. Zakona o prodaji, već da takvo pravo pripada
samo stradalnicima Domovinskog rata.

*Ustavna tužba je
osnovana.*

4. Prema odredbi članka
16. Zakona o prodaji, kao relevantnom propisu u vrijeme sklapa­nja aneksa
ugovora o kupoprodaji stana (21. prosinca 1994. godine), pravo na popust
priznaje se kada stan kupuje ratni vojni invalid, pri čemu navedena odredba ne
pravi razliku između invalida II. svjetskog rata i invalida Domovinskog rata.

Zakon o prodaji,
kao *lex specialis,* ne sadrži definiciju pojma ratni vojni invalid. Budući
da jedno od osnovnih pravila pri tumače­nju pravne norme podrazumijeva da u
jednom pravnom poretku ne može biti proturječja i da se sve norme istog pravnog
poretka mogu pravilno tumačiti i razumjeti samo u uzajamnoj vezi, to se ovaj
pojam u pravnom poretku Republike Hrvatske treba tumačiti kroz odredbe članka
5. Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata (»Narodne novine«, broj
86/92 – pročišćeni tekst, 58/93, 2/94, 76/94 i 108/95). Tim je odredbama
propisano da je ratni vojni invalid osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje
20% zbog rane, povrede ili oz­ljede koju je dobila:

*»1. u sastavu oružanih snaga
Republike Hrvatske ili izvan ­njihova sastava pri obav­lja­nju vojnih ili
drugih dužnosti po nalogu nadležnih državnih tijela Republike Hrvatske u obrani
suvereniteta, neovisnosti i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske od
17. kolovoza 1990. do prestanka neprijate­ljstava ili kao ratni zarob­ljenik.
Ratni vojni invalid je i osoba kojoj je ošteće­nje organizma nastalo zbog
bolesti, a bolest je, pogorša­nje bolesti, odnosno pojava bolesti neposredna
pos­ljedica okolnosti iz ove točke;*

*2. u sastavu partizanskih
odreda, odnosno Jugoslavenske armije ili izvan ­njihova sastava pri obav­lja­nju
vojnih ili drugih dužnosti po naređe­nju vojnih organa ili organa vlasti od 17.
trav­nja 1941. do 15. svib­nja 1945.;*

*3. u sastavu hrvatske
domovinske vojske mobilizirane od 17. trav­nja 1941. do 15. svib­nja 1945.,
odnosno do otpušta­nja iz zarob­ljeništva, iako je s tim u vezi bila pravomoćno
osuđivana nakon 15. svib­nja 1945.*

*4. u sastavu jugoslavenske
vojske za vrijeme rata od 6. do 17. trav­nja 1941. ili kasnije kao ratni zarob­ljenik
u logorima;*

*5. pri obav­lja­nju vojnih dužnosti
u stranoj zem­lji koja je u oružanom sukobu, ako ju je na te dužnosti uputio
nadležni vojni organ u okviru međunarodnih obveza poslije 15. svib­nja 1945.*

*Ratni vojni invalid je i
osoba kojoj je organizam oštećen za najma­nje 20% zbog rane, povrede ili oz­ljede
koju je dobila sudjelova­njem u oružanoj akciji zaštite ustavnog poretka ili
obrane Republike Hrvatske ili u povodu te akcije od 30. svib­nja 1990.«*

5. U konkretnom slučaju,
popust pri kup­nji stana, teme­ljem odredaba Zakona o prodaji, priznat je
osobi, koja je ratni vojni invalid II. svjetskog rata.

Okolnost što je odredba članka
16. Zakona o prodaji kasnijim zakonom u cijelosti izmije­njena nije od utjecaja
pri odlučiva­nju u ovom slučaju. Također nije sporno da Zakon o izmjenama i
dopunama Zakona o prodaji, koji je stupio na snagu 17. kolovoza 1995. (»Narodne
novine«, broj 58/95), a s obzirom na odredbu članka 90. Ustava, nema povratno
djelova­nje.

6. Stoga je Sud utvrdio da su
pogrešnom primjenom materijalnog prava Vrhovni sud Republike Hrvatske i Županijski
sud u R. povrijedili ustavno pravo podnosite­lja iz članka 14. stavka 2. Ustava
kojim se jamči jednakost svih pred zakonom.

7. U odredbi članka 3. Ustav
ne utvrđuje slobode i prava čovjeka i građanina. Naime, u članku 3. Ustav utvrđuje
najviše vrednote ustavnog poretka koje se razrađuju u drugim odredbama Ustava.

Odredbom članka 19. Ustava,
na koju se podnosite­lj također poziva, određeno je da pojedinačni akti državne
uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti uteme­ljeni na zakonu.
Navedena odredba uređuje načelo zakonitosti u radu tijela državne uprave i
tijela s javnim ovlastima kad odlučuju o pravima i dužnostima građana, ali ne
propisuje subjektivno ustavno pravo na strani građana na zakonitost, već je
Upravnom sudu Republike Hrvatske dana nadležnost da u upravnosudskom postupku
kontrolira zakonitost uprave.

Stavak 2. istog članka Ustava
pruža ustavno jamstvo pojedincu na sudsku kontrolu zakonitosti pojedinačnih
akata državne uprave i tijela koja imaju javne ovlasti. Međutim, u konkretnom
se slučaju ne radi o upravnoj stvari, pa stoga ne može biti povrijeđeno pravo
iz članka 19. stavka 2. Ustava.

8. Slijedom izloženog, teme­ljem
odredbe članka 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99), odlučeno je kao u izreci.

Broj: U-III-457/2001
Zagreb, 28. lip­nja 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 63/2001-1047