## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2815/2005 od 29. studenoga 2007.

### NN 133/2007 (27.12.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2815/2005 od 29. studenoga 2007.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**3822**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Davor
Krapac, Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela V. K. iz Z., koju zastupa
D. R., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 29. studenoga 2007. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski građanski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se
vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Pn-304/00 (ranije broj: Pn-2715/95) u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositeljici ustavne tužbe V. K. iz Z., I. K. o. 18., određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
11.900,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca, od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela 28. lipnja 2005. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom
u Zagrebu, smatrajući da joj je povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske
odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Zagrebu te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu, utvrdio pravno
relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Podnositeljica je 30. ožujka 1995. godine Općinskom sudu u Zagrebu podnijela
tužbu protiv Poduzeća za proizvodnju kože »A.-Z.« d.o.o. iz Z., radi naknade
štete nastale zbog teške tjelesne povrede koju je zadobila radeći kod tuženika.
Do 5. studenoga 1997. godine u predmetu je održano pet ročišta (1. rujna 1995.,
11. listopada 1995., 11. prosinca 1995., 1. ožujka 1996. i 3. svibnja 1996.
godine) i proveden je 10. ožujka 1997. godine očevid u poslovnim prostorijama
tuženog. U razdoblju od ročišta održanog 3. svibnja 1996. godine do očevida koji
je održan 10. ožujka 1997. godine, sud je bio neaktivan deset (10) mjeseci.
Nakon 5. studenoga 1997. godine održana su još dva ročišta (2. listopada 1998.
godine i 22. listopada 1998. godine).
Protekom ponovno dužeg vremena u kojem je sud bio neaktivan godinu dana (od
ročišta 22. listopada 1998. do 19. listopada 1999.) i nakon što je
podnositeljica 1. lipnja 1999. godine obavijestila sud da je nad tuženim otvoren
stečajni postupak, 19. listopada 1999. godine doneseno je rješenje kojim se
Općinski sud u Zagrebu proglašava stvarno nenadležnim i predmet 27. prosinca
1999. godine ustupa Trgovačkom sudu u Zagrebu.
Dopisom od 10. siječnja 2000. godine (zaprimljen na Općinskom sudu u Zagrebu 18.
siječnja 2000.) Trgovački sud u Zagrebu (sukladno naputku Vrhovnog suda
Republike Hrvatske) predmet vraća Općinskom sudu u Zagrebu.
Na temelju članka 212. stavka 4. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine«,
broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. i 117/03., u daljnjem tekstu: ZPP), iz
razloga što je nad tuženim u tijeku stečajni postupak, Općinski sud u Zagrebu
rješenjem od 29. svibnja 2000. godine odredio je prekid postupka, uz utvrđenje
da će se postupak u predmetu nastaviti kada stečajni upravitelj ili pravni
sljednici tuženog preuzmu postupak ili kada ih sud na prijedlog protivne strane
pozove da to učine. To rješenje steklo je svojstvo pravomoćnosti 18. lipnja
2000.
Podneskom od 4. travnja 2007. godine punomoćnik podnositeljica obavještava sud
da je »tražbina podnositeljice prema tuženiku u cijelosti osporena u stečajnom
postupku« i da predlaže nastavak postupka u predmetu.
Novo ročište održano je 6. rujna 2007. godine, ali je suglasnim prijedlogom
obiju strana glavna rasprava odgođena radi eventualnog mirnog rješenja spora
zaključenjem vansudske nagodbe. Sljedeća glavna rasprava bit će određena na
prijedlog stranaka.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne
su odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Repub­like Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Zagrebu podnesena 30. ožujka 1995. godine.
Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o
potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak; u
daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku
Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 12
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon
o potvrđivanju Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 13
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 13/03.).
U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja
njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za
kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku ispita njegov slučaj.
Ustavna tužba podnesena je 28. lipnja 2005. godine, a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno deset (10) godina, dva (2) mjeseca i dvadeset osam
(28) dana, a od dana stupanja na snagu Konvencije do dana podnošenja ustavne
tužbe (pravno relevantno razdoblje) postupak je trajao sedam (7) godina, sedam
(7) mjeseci i dvadeset tri (23) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju od
radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama stranaka
u tom sudskom postupku, Općinski sud održao dva (2) ročišta, sa duljim
razdobljem neaktivnosti od 22. listopada 1998. do 19. listopada 1999. (jedna
godina).
Nakon donošenja rješenja kojim se Općinski sud u Zagrebu (zbog otvaranja stečaja
nad tuženim) proglasio stvarno nenadlež­nim i ustupio predmet Trgovačkom sudu u
Zagrebu 19. listopada 1999. godine do donošenja rješenja o prekidu postupka 29.
svibnja 2000. godine (kada je Općinskom sudu u Zagrebu, sukladno uputi Vrhovnog
suda Republike Hrvatske, Trgovački sud u Zagrebu vratio predmet 18. siječnja
2000.) proteklo je vrijeme od sedam (7) mjeseci u kojem sud nije meritorno
raspravljao o tužbenom zahtjevu podnositeljice.
Zbog otvaranja stečaja nad tuženim, nakon pravomoćnosti rješenja o prekidu
postupka (18. lipnja 2000.), do podneska podnositeljice od 4. travnja 2007.
godine, postupak je bio u prekidu šest (6) godina, devet (9) mjeseci i šesnaest
(16) dana.
Budući je podnositeljica podneskom od 4. travnja 2007. godine zatražila nastavak
postupka u predmetu i nakon što je održano ročište 6. rujna 2007. godine,
suglasnom odlukom i dispozicijom stranaka glavna rasprava u predmetu je odgođena
radi eventualnog zaključenja vansudske nagodbe i rješenja spora između stranaka.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Imajući u vidu članak 212. stavak 4. ZPP-a, Ustavni sud ocjenjuje da
podnositeljica ustavne tužbe svojim ponašanjem nije pridonijela duljini
postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da dosadašnji tijek sudskog postupka ne ukazuje da
se u konkretnom slučaju radi o osobito složenoj sudskoj stvari.

4.5. UTJECAJ PREKIDA POSTUPKA PO SILI ZAKONA
NA DULJINU SUDSKOG POSTUPKA

Prema članku 117. stavku 3. Ustava Republike Hrvatske, sudovi sude na temelju
Ustava i zakona.
Člankom 212. stavkom 4. ZPP-a propisano je:
Postupak se prekida:
4) kad nastupe pravne posljedice otvaranja stečajnog postupka, (...)
U konkretnom slučaju sud je rješenjem od 29. svibnja 2000. utvrdio prekid
postupka zbog otvaranja stečajnog postupka nad tuženikom.
Prema članku 214. stavku 2. ZPP-a, za trajanja prekida postupka sud ne može
poduzimati nikakve radnje u postupku. Stoga je nadležni sud onemogućen tijekom
prekida poduzimati radnje usmjerene na rješavanje podnesenog tužbenog zahtjeva i
odlučiti o tom zahtjevu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju ukupno
vodio u trajanju duljem od sedam godina.
Sagledavajući parnični postupak kao jedinstvenu cjelinu, imajući u vidu ukupnu
duljinu postupka, te određeno neučinkovito postupanje Općinskog suda u Zagrebu,
Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim
pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.
Ustavni sud utvrđuje da je parnični postupak koji se vodi pred Općinskim sudom u
Zagrebu pod brojem: Pn-304/00 prekinut po sili zakona. Budući da je za vrijeme
trajanja prekida postupka po sili zakona nadležni sud onemogućen poduzimati
radnje usmjerene na odlučivanje o tužbenom zahtjevu te da mogući nastavak
postupka ne ovisi isključivo o radnjama suda koji vodi postupak, Ustavni sud je
nadležnom sudu naložio donošenje sudske odluke u roku od 6 mjeseci računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno kao
pod točkama I. i II. izreke odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz
istodobno uvažavanje ukup­nih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
8. Predsjednik Općinskog građanskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom
sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8)
dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog
u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2815/2005
Zagreb, 29. studenoga 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 133/2007-3822
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)