## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIB-519/2004 od 14. listopada 2004.

### NN 151/2004 (29.10.2004.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIB-519/2004 od 14. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2648

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću za rješavanje postupovnih pretpostavki za
odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik
Vijeća, te suci Ivan Matija i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku
pokrenutom ustavnom tužbom M. B. iz D., na sjednici održanoj 14. listopada
2004. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je temeljem odredbe članka 63. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), u dijelu te odredbe koji se odnosi na
slučaj »kad se osporenim pojedinačnim aktom grubo vrijeđaju ustavna prava«.

Podnositelj
navodi da ustavnu tužbu podnosi protiv rješenja Ministarstva financija
Republike Hrvatske, klasa: UP/I-112-02/01-01/475, urbroj: 513-02-1820/6-01-3 od
21. rujna 2001. godine, kojim je odbijen prigovor podnositelja, izjavljen
protiv rješenja istog Ministarstva, klasa: UP/I-112-02/01-01/71, urbroj:
513-02-52/93-01-1 od 30. travnja 2001. godine. Tim rješenjem podnositelj je
raspoređen na određeno radno mjesto u Carinskoj ispostavi Luka Gruž Dubrovnik,
Carinarnica Dubrovnik.

Smatrajući
da mu je osporenim rješenjem Ministarstva »nanesena velika nepravda i
prouzročena velika šteta«, podnositelj predlaže Ustavnom sudu ukidanje tog
akta, jer se njime grubo vrijeđaju ustavna prava propisana člankom 5. stavkom
2., člankom 14. stavkom 2. i člankom 26. Ustava.

*Ustavna
tužba nije dopuštena.*

2.
Odredba članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona propisuje:

Ustavni
sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije nego što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi
zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud ili u slučaju kad se
osporenim pojedinačnim aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno je
razvidno da bi nepokretanjem ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne tužbe
mogle nastati teške i nepopravljive posljedice.

Odredbe
članka 62. stavaka 2. i 3. Ustavnog zakona propisuju:

 Ako je zbog povrede ustavnih prava dopušten
drugi pravni put, ustavna tužba može se podnijeti tek nakon što je taj pravni
put iscrpljen.

U
stvarima u kojima je dopušten upravni spor, odnosno revizija u parničnom ili
izvanparničnom postupku, pravni put je iscrpljen nakon što je odlučeno i o tim
pravnim sredstvima.

Iz
navedenih mjerodavnih odredbi Ustavnog zakona razvidno je da će Ustavni sud,
postupajući temeljem članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona, pokrenuti
ustavnosudski postupak i prije nego što je iscrpljen pravni put, pod uvjetima
posebno utvr­đenima odredbama članka 62. stavcima 2. i 3. Ustavnog zakona.

3. Iz dokumentacije koju je podnositelj dostavio Ustavnom
sudu slijedi da je podnositelj primio osporeno rješenje Ministarstva 16.
listopada 2001. godine. Prema evidencijskim podacima Upravnog suda Republike
Hrvatske, Ustavni sud utvrdio je da podnositelj nije protiv osporenog rješenja
Ministarstva pokrenuo upravni spor, iako bi tek pokretanjem upravnog spora u
konkretnom slučaju bio iscrpljen dopušteni pravni put.

Polazeći od iznijetih činjenica i okolnosti, Ustavni
sud ističe da podnošenje ustavne tužbe, koja je podnesena temeljem odredbe
članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona, nije zamjena za pokretanje upravnog
spora, u smislu da stranka ima pravo birati hoće li pokrenuti upravni spor (u
slučaju da je takav pravni put dopušten) ili će podnijeti ustavnu tužbu. U
slučaju podnositelja ustavne tužbe pokretanje upravnog spora pretpostavka je za
podnošenje ustavne tužbe temeljem članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona.

Budući da podnositelj u prethodnom postupku nije
koristio dopušteno pravno sredstvo izrijekom propisano člankom 62. stav­kom 3.
Ustavnog zakona, Ustavni sud utvrđuje da podnositeljeva ustavna tužba nije dopuštena.

4. Slijedom navedenog, na temelju članka 72., u svezi
s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u točki I. izreke, a točka II.
izreke temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIB-519/2004
Zagreb, 14. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**Milan Vuković,** v. r

if !supportEmptyParas endif

Rješenje, NN 151/2004-2648