## Rješenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja urbroj: 580-05-10-74-100 od 31. kolovoza 2010.

### NN 115/2010 (7.10.2010.), Rješenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja urbroj: 580-05-10-74-100 od 31. kolovoza 2010.

AGENCIJA ZA ZAŠTITU TRŽIŠNOG NATJECANJA

3022

Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja, temeljem članaka 34. i 35. stavka 1. točke 2. i 5. te članka 57. točke 3. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja (»Narodne novine« broj 122/03), u upravnom postupku utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja zlouporabom vladajućeg položaja pokrenutom po zahtjevu poduzetnika B.net Hrvatska d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Avenija Dubrovnik 16, zastupanog po odvjetniku M.O., iz Odvjetničkog društva sa sjedištem u Z., protiv poduzetnika Hrvatski Telekom d.d., sa sjedištem u Zagrebu, Savska cesta 32, zastupanog po odvjetnici M.V.M. iz Z., temeljem odluke Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, sa 49. sjednice, održane 31. kolovoza 2010., donosi sljedeće

RJEŠENJE

I. Odbija se zahtjev poduzetnika B.net Hrvatska d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Avenija Dubrovnik 16 protiv poduzetnika Hrvatski Telekom d.d., sa sjedištem u Zagrebu, Savska cesta 32 radi utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja zlouporabom vladajućeg položaja, u smislu članka 16. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, na tržištu iznajmljenih elektroničkih komunikacijskih vodova i tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj, kao na zakonu neosnovan.

II. Poduzetnik B.net Hrvatska d.o.o. dužan je poduzetniku Hrvatski Telekom d.d. nadoknaditi troškove za pravno zastupanje u iznosu od 6.150,00 kuna.

Rok izvršenja: 15 (petnaest) dana od dana dostave ovoga rješenja.

III. Poduzetnik B.net Hrvatska d.o.o. dužan je platiti upravnu pristojbu u iznosu 5.050,00 kuna u korist Državnog proračuna Republike Hrvatske.

Rok izvršenja: 8 (osam) dana od dana dostave ovoga rješenja.

IV. Ovo rješenje bit će objavljeno u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Zahtjev poduzetnika B.net Hrvatska d.o.o.

Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja (dalje: Agencija) zaprimila je 14. travnja i 10. srpnja 2008., zahtjev i dopunu zahtjeva poduzetnika B.net Hrvatska d.o.o., sa sjedištem u Zagrebu, Avenija Dubrovnik 16 (dalje: B.net) u kojem se u bitnome navodi kako poduzetnik HT – Hrvatske telekomunikacije d.d., sa sjedištem u Zagrebu, Savska cesta 32 (sada: Hrvatski Telekom d.d.; dalje: HT) pruža uslugu MAXtv, primjenom nejednakih uvjeta na tržištu pružanja usluge prijenosa video sadržaja, budući da HT u potpunosti kontrolira digitalne prijenosne putove među županijama.

U svom zahtjevu B.net navodi kako se HT nalazi u vladajućem položaju na tržištu iznajmljenih telekomunikacijskih vodova (sada elektronički komunikacijski vodovi; dalje: EK vodovi) jer, prema procjeni B.neta, HT ima tržišni udjel od najmanje 90 posto, a Hrvatska agencija za telekomunikacije (sada Hrvatska agencija za poštu i elektroničke komunikacije; dalje: HAKOM) proglasila ga je operatorom sa značajnom tržišnom snagom na navedenom tržištu, u smislu propisa koji reguliraju telekomunikacijsko tržište.

B.net smatra kako HT zlouporabljuje svoj vladajući položaj na tržištu iznajmljenih EK vodova visokom cijenom najma vodova te time onemogućuje druge poduzetnike da se tržišno natječu na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima.

Naime, prema navodima B.neta, kako bi određeni poduzetnik mogao distribuirati televizijske programe potrebno je da ima tzv. glavnu stanicu (eng. head end) u kojoj se signali televizijskih programa prikupljaju, procesuiraju i putem telekomunikacijske mreže odnosno EK vodova, distribuiraju krajnjim korisnicima. B.net tvrdi kako je, s obzirom na visoke cijene najma međužupanijskih EK vodova HT-a, bio prisiljen u svakom gradu u kojem pruža uslugu kabelske televizije postaviti skupu tzv. glavnu stanicu.

B.net nadalje navodi kako HT d.d. nudi IPTV uslugu (eng. Internet Protocol television – televizija putem Internet protokola) prijenosa televizijskih programa pod nazivom MAXtv po tzv. dumping cijenama, čime također narušava tržišno natjecanje. Prema saznanjima B.neta, HT samo za autorska prava u osnovnom programskom paketu MAXtv usluge plaća 40-50 kuna po korisniku, dok je cijena tog paketa za krajnje korisnike 65 kuna, te B.net smatra kako uz porez na dodanu vrijednost u cijeni osnovnog paketa HT-ove MAXtv usluge nema mjesta za bilo koje druge fiksne troškove i maržu. B.net je dostavio i vlastitu procjenu strukture troškova pružanja MAXtv usluge.

Također, B.net navodi kako je dopisima od 18. svibnja 2007. i 26. veljače 2008. u svezi konkretnog slučaja tražio očitovanje HAKOM-a, koje do trenutka podnošenja zahtjeva Agenciji nije zaprimio.

2. Prethodno ispitivanje stanja na mjerodavnom tržištu

U smislu članka 37. točke 8. i točke 9. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja (»Narodne novine« broj 122/03; dalje: ZZTN), Agencija je temeljem podataka kojima je raspolagala iz zaprimljenog zahtjeva i dopune zahtjeva provela prethodno ispitivanje stanja na mjerodavnom tržištu kako bi utvrdila postoje li dostatni uvjeti za pokretanje postupka utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja zlouporabom vladajućeg položaja protiv HT-a, u smislu članka 41. stavka 1. i članka 46., a primjenom članka 15. i članka 16. stavka 1. i 2. ZZTN-a.

Temeljem zaprimljenih očitovanja B.neta proizlazi kako se njegov zahtjev odnosi na dvije vrste zlouporabe vladajućeg položaja u smislu članka 16. ZZTN-a od strane HT-a i to: zlouporaba vladajućeg položaja u vidu istiskivanja dobiti (eng. margin squeeze) na povezanim tržištima iznajmljenih EK vodova u Republici Hrvatskoj i prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj te zlouporaba vladajućeg položaja primjenom predatorskih cijena na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj.

B.net je tijekom postupka podnescima od 24. rujna 2008., 7. listopada 2008., 27. studenog 2008. i 2. travnja 2009., dostavio očitovanja kojima je mijenjao i nadopunjavao svoj zahtjev, u bitnome navodeći sljedeće:

– HT kao vertikalno integrirani operator određivanjem visokih cijena najma EK vodova (uzlazno tržište) istiskuje dobit B.netu i ostalim poduzetnicima koji djeluju na povezanom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima (silazno tržište);

– HT u svojoj Standardnoj ponudi pruža uslugu najma EK vodova temeljnih na SDH tehnologiji, a ne i na druge dvije tehnološke platforme, te na taj način HT zlouporabljuje svoj položaj kao imatelj infrastrukture (eng. essential facilities) na način da drugim poduzetnicima ne daje pristup svim tehnologijama korištenja EK vodova, ograničavajući druge poduzetnike u izboru platforme na kojoj će im se pružati usluga najma EK vodova;

– Uslugu najma međumjesnih EK vodova temeljenih na Ethernet tehnologiji, uz HT i njegovo društvo kćer poduzetnika Iskon Internet d.d. koji koristi HT-ove kapacitete, pruža još samo poduzetnik Hrvatska Elektroprivreda d.d.;

– B.net ne radi razliku između tržišta iznajmljenih EK vodova po vrstama tehnologija i platformi na kojima se pružaju, s obzirom da mu je zbog visokih cijena najma vodova temeljenih i na SDH i Ethernet tehnologiji praktički zapriječen pristup navedenom tržištu;

– Jedini blizak supstitut EK vodovima su tzv. glavne stanice koje je B.net bio prisiljen kupiti, s obzirom da je trošak njihove nabave bio ispod troška cijene najma SDH i Metro-Ethernet vodova, prema ponudama koje je HT davao B.netu;

– Nepostojanje tržišnog natjecanja na silaznom tržištu nije preduvjet za istiskivanje dobiti jer temeljem paragrafa 118. Obavijesti o primjeni pravila tržišnog natjecanja na ugovore o pristupu u telekomunikacijskom sektoru (»Notice on the application of the competition rules to access agreements in the telecommunications sector«, Službeni glasnik Europskih zajednica br. C 265/2, od 22. kolovoza 1998.), proizlazi da se istiskivanje dobiti može ostvariti u slučajevima kada razlika između cijene koja se naplaćuje tržišnim takmacima na silaznom tržištu za pristup, uključujući i jedincu dominantnog poduzetnika, te cijene koju sam operator mreže naplaćuje na tom silaznom maloprodajnom tržištu, nije dovoljna da omogući razumno učinkovitom pružatelju usluge da postigne normalnu dobit. B.net kao primjer navedenog navodi i predmet British Sugar / Napier Brown (OJ 1988 L 284/41), iz kojeg proizlazi da je postojala konkurencija i na uzlaznom i na silaznom tržištu;

– HT se koristi prelijevanjem financijskih sredstva sa tržišta na kojima je dominantan, poput tržišta javne govorne usluge u nepokretnoj mreži kao i subvencioniranjem svojih troškova na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima na uštrb prihoda s tržišta na kojima je dominantan (tržište iznajmljenih EK vodova, na kojem je prema navodima B.net HT super-dominantan) kako bi stekao vladajući položaj i na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima;

– Cijene HT-ove MAXtv usluge su predatorske s obzirom da navedeni poduzetnik prodaje uslugu ispod cijene njezinih troškova, jer prema B.netovoj analizi troškova pružanja MAXtv usluge, trošak HT-a po korisniku MAXtv usluge izvan grada Zagreba samo za najam međumjesnih EK vodova, trostruko je veći od cijene same usluge te iznosi 192,52 kune na što treba pribrojiti i ostale troškove pružanja MAXtv usluge poput troškova mjesečnog ADSL pristupa u mjesnoj mreži, troškovi programskih i autorskih prava, marketinga, plaćanja održavanje opreme, porez na dodanu vrijednost i druge troškove;

– Vremensko razdoblje od početka pružanja MAXtv usluge nije prekratko za utvrđivanje vladajućeg položaja te da iz presude Općeg suda Europske unije (ranije Sud prvog stupnja Europskih zajednica; dalje: Opći sud) u predmetu France Telecom SA vs. Commission (T-340/03) proizlazi kako je startna faza prije koje nije moguće provesti test predatorskih cijena tek nešto više od godine dana;

– U posebnim slučajevima može postojati zlouporaba vladajućeg položaja gdje postupanje na tržištu povezanom s tržištem na kojem poduzetnik ima vladajući položaj proizvodi učinke na tom povezanom tržištu. Povezana tržišta tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, na kojima HT prema navodima B.net ima vladajući položaj su tržište širokopojasnog pristupa internetu i tržište javne govorne usluge u nepokretnoj telefoniji, na kojima HT ima udio veći od 80 posto što ga čini kvazi-monopolistom. B.net ističe kako se poduzetnik koji ima položaj kvazi-monopola na određenim tržištima i vodeći položaj na različitim, ali usko povezanim tržištima, nalazi u položaju usporedivo s vladajućim položajem na tim tržištima kao jednom;

– Na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima postoji veći broj konkurenata: poduzetnici koji obavljaju djelatnost kabelske distribucije, poduzetnici koji pružaju uslugu IPTV-a i poduzetnici koji pružaju uslugu prijenosa govora, zvuka podataka, dokumenata, slika i drugog telekomunikacijskim kapacitetima u nepokretnoj i pokretnoj satelitskoj službi (DTH). Na navedenom tržištu sudjeluju i zajednički antenski sustavi iako oni samostalno nemaju nikakvu tržišnu snagu s obzirom da oni služe isključivo za privatne potrebe suvlasnika nekretnine na kojoj se nalaze;

– U vremenskom razdoblju od 2005. do 2007. godine tržište kabelskih operatera nije raslo zbog preslagivanja na tržištu, a ne stagnacije istog. Naime, B.net navodi kako je do tržište snažno raslo do 2005. uslijed velikih ulaganja B.neta (u to vrijeme Digitalni centar medija d.o.o.) u izgradnju vlastite mreže nakon čega je B.net preuzeo niz manjih kabelskih operatera. S obzirom da su navedeni kabelski operateri imali zastarjelu mrežu, B.net je tu mrežu zamijenio novom, uslijed čega je bio u mogućnosti isključiti korisnike usluge kabelske televizije koji nisu plaćali pretplatu te se stoga smanjivao broj registriranih korisnika, iako je i u tom razdoblju postojao rast broja korisnika usluge kabelske televizije.

Zahtjev i dodatne podneske B.neta Agencija je dostavila na očitovanje HT-u, koji je Agenciji tijekom postupka, podnescima od 1. kolovoza 2008., 31. listopada 2008., 19. siječnja 2009., 20. svibnja 2009. i 15. ožujka 2010., dostavio čitav niz očitovanja u kojima je u bitnome naveo sljedeće:

– HT nema vladajući položaj na tržištu iznajmljenih EK vodova, a čak kada bi se i utvrdilo da HT ima vladajući položaj na navedenom tržištu, isti takav položaj ne zlouporabljuje. Također, HT nema vladajući položaj niti na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, s obzirom da na navedenom tržištu postoji veći broj različitih tehnologija kojima se televizijski programi prenose do krajnjeg korisnika i samim time velik broj tržišnih takmaca;

– Ponuda HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za veleprodaju iznajmljenih EK vodova od 21. prosinca 2007.g. (izmijenjena rješenjem HAKOM-a od 19. lipnja 2008.; dalje: Ponuda) obuhvaća isključivo EK vodove temeljene na SDH tehnologiji, koje HT sukladno obvezama određenima od strane HAKOM-a, nudi po troškovno orijentiranim cijenama. Uslugu najma EK vodova temeljenih na Ethernet tehnologiji HT pruža na komercijalnim osnovama i po nižim cijenama od cijena davanja u najam EK vodova temeljenih na SDH tehnologiji jer je riječ o jeftinijoj tehnologiji, te na taj način omogućuje pristup svim raspoloživim tehnologijama EK vodova;

– Agencija nije stvarno nadležna za postupanje u pogledu tržišta iznajmljenih EK vodova, već je navedeno tržište u nadležnosti HAKOM-a, koji je svojim rješenjem od 16. srpnja 2008. odbio zahtjev B.neta za ispitivanjem troškovne usmjerenosti cijena iznajmljenih EK vodova HT-a uz obrazloženje kako se radi o unaprijed odobrenim cijenama od strane HAKOM-a, za koje je isti posljednji put dao suglasnost 19. lipnja 2008. pa nema potrebe za ponovnim provođenjem istovrsnog postupka;

– Zlouporaba vladajućeg položaja u vidu istiskivanja dobiti može nastati isključivo u situaciji nepostojanja tržišnog natjecanja na silaznom tržištu, u konkretnom slučaju tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima koje je razvijeno u pogledu broja sudionika na tržištu, raznovrsnosti njihovih ponuda i u pogledu cijena njihovih usluga;

– Za postojanje zlouporabe vladajućeg položaja na uzlaznom tržištu u svrhu eliminacije konkurenata na silaznom tržištu, a koja zlouporaba se očituje u nepružanju ulazne »sirovine« odnosno naplate previsoke cijene za istu, nužno je da je riječ o neophodnoj ulaznoj »sirovini« koja nema ni stvarnih ni potencijalnih supstituta na tržištu. U konkretnom slučaju taj uvjet nije ispunjen, jer se EK vodovi čiju uslugu najma pruža HT ne mogu smatrati neophodnom »sirovinom«, jer postoje različite tehnologije pružanja usluge prijenosa televizijskog programa od kojih neke ne zahtijevaju korištenje navedenih vodova. Navedeno proizlazi i iz slučaja samog B.neta koji je pronašao supstitut za međumjesne EK vodove jer je kupio veći broj glavnih stanica smještenih u različitim gradovima, pa stoga nema niti potrebe za korištenjem međumjesnih vodova između lokacije glavne stanice i tih gradova. HT ističe kako uslugu najma EK vodova, osim tog poduzetnika, pruža i čitav niz drugih poduzetnika, iz čega također proizlazi kako HT-ova usluga najma EK vodova nije nužna za pružanje usluge prijenosa televizijskih programa;

– Troškovna struktura MAXtv usluge, koju je u svom zahtjevu prezentirao B.net, pogrešna je jer HT za prijenos MAXtv usluge koristi Metro Ethernet / IP MPLS mrežnu platformu koja je znatno jeftinija, a ne EK vodove temeljene na SDH tehnologiji kako to navodi B.net. Također, za pružanje MAXtv usluge koristi samo jednu glavnu stanicu, za razliku od B.neta koji koristi 5 glavnih stanica;

– Cijene usluge MAXtv-a slične su cijenama usluge kabelske televizije B.neta, pa u konkretnom slučaju ne može biti riječ o predatorskim cijenama;

– HT primjenjuje drugačiju strategiju u pogledu programskog sadržaja MAXtv usluge u odnosu na programsku ponudu usluge kabelske televizije B.neta, pa stoga ni ponude programa niti naknade za autorska i druga srodna prava koja ti poduzetnici plaćaju nisu usporedive;

– Vremensko razdoblje od nešto više od dvije godine (očitovanje HT-a zaprimljeno u siječnju 2009.) u kojem HT pruža MAXtv uslugu, prekratko je da bi se mogao utvrđivati eventualni vladajući položaj HT-a na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, a HT-ov tržišni udjel rezultat je komparativnih prednosti MAXtv usluge i snažnog razvoja samog tržišta koje je do početka pružanja MAXtv usluge bilo u stagnaciji;

– Tržišta širokopojasnog pristupa ADSL i javne govorne usluge u nepokretnoj mreži nisu usko povezana s tržištem prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima budući da su tržišta koja zadovoljavaju potrebe velikog broja korisnika, najšireg raspona karakteristika i potreba. Postoji velik broj različitih tehnologija prijenosa televizijskih programa nevezanih za pristup internetu, navedeno tržište postojalo je desetljećima prije širokopojasnog pristupa ADSL, a komparativno gledajući, u većini zemalja su druge tehnologije zastupljenije od IPTV usluge. Također, krug potrošača javne govorne usluge u nepokretnoj mreži, njihove karakteristike i zahtjevi bitno se razlikuju od potrošača usluge prijenosa televizijskih programa;

– B.net zlouporabljuje svoj vladajući položaj na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima putem tzv. »bundlinga« odnosno objedinjavanja različitih usluga u »triple play« paketu (usluge kabelske televizije, javne govorne usluge u nepokretnoj mreži i pristupa internetu) čija je cijena značajno niža od zbroja pojedinačnih cijena B.neta za navedene usluge, a razlika je još veća u odnosu na cijene odgovarajućih HT-ovih usluga što predstavlja predatorsko postupanje B.neta;

– Uz poduzetnike koji pružaju usluge kabelske televizije, IPTV-a i DTH, usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima na tržištu Republike Hrvatske pružaju i nositelji prava na televizijski program prenošen putem satelita (broadcasteri) tj. tzv. prodavatelji kartica za prijem televizijskih programa putem satelita kojima je potrebno pribrojiti i jako veliki prihod od prodaje nezakonitih kartica za otključavanje (dekodiranje) zaključanog (kodiranog) televizijskog programa, a u obzir treba uzeti i zajedničke antenske sustave.

3. Poseban ispitni postupak utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja

S obzirom da je B.net svojim zahtjevom tražio pokretanje postupka protiv HT-a, a podaci i činjenice kojima je Agencija raspolagala u prethodnom ispitivanju stanja na mjerodavnom tržištu nisu bili dostatni da Agencija odluči kako je riječ o postupanju na tržištu koje ima neznatan učinak na tržišno natjecanje ili da je zanemarivo za razvoj i održavanje učinkovitog tržišnog natjecanja u smislu čanka 41. stavka 2. ZZTN-a, Agencija je temeljem članka 41. stavka 1. i članka 46. ZZTN-a, zaključkom klasa: UP/I 030-02/2008-01/45, urbroj: 580-05-09-74-30 od 16. srpnja 2009. pokrenula postupak utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja zlouporabom vladajućeg položaja na tržištu iznajmljenih EK vodova i tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj protiv HT-a, a koja se očituje u politici cijena radi istiskivanja konkurenata sa tržišta, u smislu članka 16. ZZTN-a.

U konkretnom slučaju, s aspekta propisa o zaštiti tržišnog natjecanja u postupku utvrđivanja sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja zlouporabom vladajućeg položaja protiv HT-a, bilo je potrebno utvrditi sve relevantne činjenice i okolnosti, a koje se odnose na tržište iznajmljenih EK vodova i prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj te je li HT zlouporabio vladajući položaj na navedenim tržištima. Konkretno, cilj ovog postupka je precizno definiranje mjerodavnih tržišta, utvrđivanje tržišnih udjela stranaka predmetnog upravnog postupka i njihovih konkurenata, utvrđivanje eventualnog postojanja vladajućeg položaja HT-a na tim tržištima, te u slučaju utvrđivanja vladajućeg položaja HT-a, utvrđivanje postojanja okolnosti koje bi ukazivale da je riječ o zlouporabi vladajućeg položaja navedenog poduzetnika u smislu članka 16. ZZTN-a.

Agencija je u ispitnom postupku radi ekonomičnosti istovremeno utvrđivala činjenice oko mjerodavnog tržišta, položaja HT-a na određenom mjerodavnom tržištu i postupanju HT-a politikom cijena pružanju usluga.

Početni korak u tom smislu bio je utvrditi činjenice o silaznom tržištu i istovremeno utvrditi je li odgovarajuća usluga HT-a sa uzlaznog tržišta neophodna drugim operatorima u pružanju svojih usluga na konkurentskom silaznom tržištu.

3.1. Stranke u postupku
3.1.1. B.net

Poduzetnik B.net upisan je u registru Trgovačkog suda u Zagrebu pod matičnim brojem subjekta 030069159, a registriran je, između ostalog, za pružanje usluge kabelske distribucije, iznajmljivanje i prodaju telekomunikacijske opreme, postavljanje i održavanje telekomunikacijskih objekata, instalacija i opreme, te za prijenos govora, zvuka, podataka, dokumenata, slika i drugog bez uporabe radiofrekvencijskog spektra, osim javnih govornih usluga, kao i za čitav niz drugih djelatnosti.

B.net posluje od 2001. godine kada je osnovan pod imenom Digitalni centar medija d.o.o. za telekomunikacije (dalje: DCM). U vremenskom razdoblju do 2007. godine DCM preuzima čitav niz manjih kabelskih operatora kao i poduzetnika Adriatic Kabel d.o.o. za usluge sa sjedištem u Zagrebu, Ulica grada Vukovara 271/3, čime postaje najveći kabelski operater u Republici Hrvatskoj. DCM u 2007. godini mijenja naziv u B.net. B.net pruža usluge na području Zagreba, Splita, Osijeka, Rijeke, Zadra, Velike Gorice i Solina.

3.1.2. HT

Poduzetnik HT upisan je u registru Trgovačkog suda u Zagrebu pod matičnim brojem subjekta 080266256, a registriran je, između ostalog, za pružanje telekomunikacijskih usluga, održavanje i popravak telekomunikacijskih objekata, instalacija uređaja i opreme, djelatnost proizvodnje i prijenosa programskih sadržaja i programskih usluga, kao i za čitav niz drugih djelatnosti.

HT je kao trgovačko društvo u državnom vlasništvu prije liberalizacije telekomunikacijskog tržišta bio jedini pružatelj telekomunikacijskih usluga u Republici Hrvatskoj, a i danas je najveći pružatelj telekomunikacijskih usluga u Republici Hrvatskoj.

3.2. Propisi primijenjeni u postupku

Agencija je u provedbi predmetnog upravnog postupka primijenila odredbe ZZTN-a, Uredbe o načinu utvrđivanja mjerodavnog tržišta (»Narodne novine« broj 51/2004; dalje: Uredba o mjerodavnom tržištu), te Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91 i 103/06; dalje: ZUP), kojim se uređuju pitanja provedbe upravnog postupka pred Agencijom u dijelu koji nije propisan odredbama ZZTN-a, kao posebnog zakona, u smislu članka 39. ZZTN-a.

Nadalje, Agencija je pri ocjeni je li u konkretnom slučaju riječ o zlouporabi vladajućeg položaja HT-a, u smislu odredaba ZZTN-a, podredno, na odgovarajući način, primjenjivala kriterije poredbenog prava Europskih zajednica (dalje: EZ).

Člankom 35. stavkom 3. ZZTN-a propisano je da Agencija u ocjeni svih oblika sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja, u skladu s člankom 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica i Republike Hrvatske (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 14/01; dalje: SSP), na odgovarajući način primjenjuje kriterije koji proizlaze iz pravilne primjene pravila o tržišnom natjecanju u EZ-u. Člankom 70. stavkom 2. SSP-a, koji je stupio na snagu 1. veljače 2005., određuje se da će se svako ponašanje suprotno pravilima tržišnog natjecanja ocjenjivati na temelju kriterija koji proizlaze iz primjene pravila o tržišnom natjecanju u Zajednici, posebice članaka 81., 82. i 86. Ugovora o osnivanju Europske zajednice (sada članci 101., 102. i 106. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, tzv. »Lisabonskog ugovora«) i instrumenata za tumačenje koje su usvojile njezine institucije.

Stoga je Agencija kao interpretativni instrument za primjenu hrvatskih propisa o zaštiti tržišnog natjecanja, a osobito u slučaju pravnih praznina ili dvojbi u tumačenju tih propisa, koristila slijedeće komparativne pravne i stručne izvore vezane za istiskivanje dobiti, predatorske cijene, vladajući položaj poduzetnika na tržištu te odnos regulatornih tijela nadležnih za telekomunikacijski sektor i tijela za zaštitu tržišnog natjecanja, s aspekta prava i politike tržišnog natjecanja:

– Predmet T-5/97 Industrie des Poudres Sphériques SA v Commission of the European Communities [2000]; izvor: internetske stranice Europske unije za pregled zakonodavstva [http://eur-lex.europa.eu];

– Predmet IV/30.178 Napier Brown / British sugar (OJ 1988 L 284/41); izvor: internetske stranice Europske unije za pregled zakonodavstva [http://eur-lex.europa.eu];

– Predmet COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 Deutsche Telekom (OJ 2003 L 263/9); izvor: internetske stranice Europske unije za pregled zakonodavstva [http://eur-lex.europa.eu];

– Predmet COMP/38.233 Wanadoo Interactive; izvor: internetske stranice Europske komisije [http://ec.europa.eu];

– Predmet C-62/86 AKZO Chemie BV v Commission of the European Communities [1991]; izvor: internetske stranice Europske unije za pregled zakonodavstva [http://eur-lex.europa.eu];

– »Notice on the application of the competition rules to access agreements in the telecommunications sector — Framework, relevant markets and principles«, OJ 1998 C 265/02; izvor: internetske stranice Europske unije za pregled zakonodavstva [http://eur-lex.europa.eu];

– »ERG common position on best practice in remedies imposed as a consequence of a position of significant market power in the relevant markets for wholesale leased lines«, ERG (07) 54; izvor: Internet stranice Europske skupine regulatora za elektroničke komunikacije;

– European Community Law of Competition«, Bellamy & Child, 6th edition, Oxford University Press, 2008.;

– »The Concurrent Application of Competition Law and Regulation: the Case of Margin Squeeze Abuses in the Telecommunications Sector«, Damien Geradin i Robert O’Donoghue; izvor: internetske stranice College of Europe [http://www.coleurope.eu];

– »Price squeezes, foreclosure and competition law«, Pietro Crocioni i Cento Veljanovski; izvor: internetske stranice konzultantske tvrtke Case Associates [http://www.casecon.com];

3.3. Stručna i tehnička pomoć Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije

Agencija je radi utvrđenja svih relevantnih činjenica odlučnih za donošenje odluke u ovom upravnom postupku višekratno zatražila pomoć HAKOM-a kao nadležnog regulatornog tijela temeljem tada važećeg Zakona o telekomunikacijama (»Narodne novine« broj 122/03, 158/03, 177/03, 60/04 i 70/05) koje raspolaže potrebnim stručnim i tehničkim znanjima kao i podacima o mjerodavnim tržištima i poduzetnicima koji na njima sudjeluju.

Agencija je 6. lipnja 2008. zaprimila očitovanje HAKOM-a u kojem se navodi kako je regulacija tržišta iznajmljenih EK vodova u nadležnosti HAKOM-a, te da u tom dijelu isti provodi upravni postupak definiranja tehničkih i cjenovnih uvjeta za veleprodaju iznajmljenih EK vodova HT-a.

HAKOM nadalje navodi, kako Zakon o telekomunikacijama i podzakonski propisi ne prepoznaju, a time i ne reguliraju tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, stoga reguliranje navedenog tržišta nije u nadležnosti HAKOM-a.

Agencija je dopisom od 4. studenog 2009. zatražila očitovanje HAKOM-a o tome je li usluga iznajmljivanja EK vodova temeljenih na Ethernet tehnologiji, supstitut usluzi iznajmljivanja EK vodova temeljenih na SDH tehnologiji, te očitovanje o ostalim tehnologijama koje su supstitut SDH tehnologiji u usluzi iznajmljivanja EK vodova.

Traženo očitovanje HAKOM-a Agencija je zaprimila 7. prosinca 2009., u kojem se u bitnome navodi kako je HAKOM tada bio u postupku analize tržišta vezanih za pružanje usluga iznajmljenih EK vodova, te očekuje kraj te analize u drugom tromjesečju 2010. Unutar same analize HAKOM definira tržište, odnosno razmatra sve tehnologije preko kojih se pruža predmetna usluga (npr. SDH, Ethernet tehnologija i dr.) i u tom procesu razmatra i supstituciju među tehnologijama i uslugama, a kako bi mogao odrediti koje sve usluge spadaju u isto tržište. S obzirom da je predmetna analiza bila u tijeku, HAKOM je naveo kako se ne može konkretno očitovati o tome je li usluga iznajmljivanja EK vodova temeljenih na Ethernet tehnologiji, supstitut usluzi iznajmljivanja EK vodova temeljenih na SDH tehnologiji.

HAKOM se nadalje očitovao kako je u Republici Hrvatskoj trenutno regulirana samo usluga iznajmljivanja EK vodova temeljenih na SDH tehnologiji.

Agencija je dopisom od 31. ožujka 2010., radi nespornog utvrđenja činjenica, tražila od HAKOM-a, među ostalim, očitovanje o telekomunikacijskoj infrastrukturi potrebnoj za pružanje usluge kabelske televizije i IPTV usluge, očitovanje o tome koriste li poduzetnici, koji pružaju uslugu kabelske televizije i IPTV uslugu, telekomunikacijsku infrastrukturu HT-a i u kojoj mjeri. Također, Agencija je tražila očitovanje HAKOM-a o tome je li potrebno koristiti međumjesne EK vodove HT-a ukoliko pojedini poduzetnik pruža uslugu kabelske televizije odnosno IPTV uslugu u više različitih gradova u Republici Hrvatskoj, te zaključno, očitovanje o tome postoje li drugi poduzetnici koji mogu na području cijele Republike Hrvatske pružiti zamjenjivu uslugu HT-ovoj usluzi najma EK vodova.

Zatraženo očitovanje HAKOM-a Agencija je zaprimila 3. svibnja 2010., u kojem se u bitnome navodi kako poduzetnici koji pružaju uslugu kabelske distribucije većinom imaju vlastitu pristupnu infrastrukturu i nemaju potrebu koristiti infrastrukturu HT-a, s tim da nema ograničenja za korištenje iste od strane poduzetnika koji pružaju uslugu kabelske distribucije. Što se tiče telekomunikacijske infrastrukture za spajanje različitih točaka vlastite mreže, prijenosnih segmenata iznajmljenih vodova, poduzetnici koji pružaju uslugu kabelske distribucije za spajanje različitih točaka vlastite mreže mogu koristiti telekomunikacijsku infrastrukturu HT-a, ali isto tako mogu koristiti i telekomunikacijsku infrastrukturu drugih poduzetnika (npr. Odašiljači i veze d.o.o., Hrvatska elektroprivreda d.d., HŽ Hrvatske željeznice holding d.o.o. i dr.).

HAKOM nadalje navodi kako poduzetnici koji pružaju IPTV uslugu, a budući da u većini slučajeva ne raspolažu vlastitom pristupnom infrastrukturom, osim gore navedenih prijenosnih segmenata iznajmljenih vodova za spajanje različitih točaka vlastite mreže, koriste i HT-ove veleprodajne usluge koje im omogućavaju pristup krajnjem korisniku i to: uslugu izdvojene lokalne petlje i uslugu bitstream pristupa, a koje je sukladno regulaciji na navedenim tržištima HT dužan ponuditi pod reguliranim uvjetima. Iz navedenog proizlazi da se telekomunikacijska infrastruktura HT-a koristi većinom u pristupnom dijelu mreže (uglavnom operatori koji pružaju IPTV uslugu), jer u navedenom slučaju nema alternative uslugama HT-a, dok se u prijenosnom segmentu iznajmljenih vodova može koristiti telekomunikacijska infrastruktura i drugih poduzetnika. HAKOM nije raspolagao informacijom u kojoj mjeri se usluge prijenosnog segmenta iznajmljenih vodova koriste od strane HT-a, a u kojoj od strane ostalih operatora te je najavio da će isto biti poznato po završetku procesa analize mjerodavnog tržišta prijenosnih segmenata iznajmljenih vodova, ali ističe kako način i obujam usluga koje pruža HT, a koje koriste poduzetnici koju pružaju uslugu kabelske televizije ili IPTV usluge, ovisi o stupnju izgrađenosti (pokrivenosti) mreže navedenih poduzetnika.

Nadalje, HAKOM navodi kako poduzetnik koji pruža uslugu kabelske televizije odnosno IPTV uslugu u više različitih gradova u Republici Hrvatskoj, mora koristiti međumjesne EK vodove u svrhu povezivanja svojih udaljenih lokacija, ali ne nužno EK vodove HT-a. Uslugu iznajmljivanja međumjesnih EK vodova, prema saznanjima HAKOM-a nudi više poduzetnika na tržištu, s tim da će podaci o poduzetnicima koji nude navedene usluge i u kolikoj ih mjeri nude biti poznati po završetku procesa analize mjerodavnog tržišta prijenosnih segmenata iznajmljenih vodova koju trenutno provodi HAKOM.

HAKOM je istaknuo, kako temeljem njegove odluke, klasa: 344-01/09-01/1079, urbroj: 376-11-09-04 od 17. srpnja 2009., HT ima obvezu omogućiti najmanje 4 posebna virtualna kanala, pri čemu mora osigurati poseban virtualni kanal za IPTV, poseban virtualni kanal za VOIP (eng. Voice over Internet protocol – govorna usluga putem Internet protokola), dok druga dva nisu izričito vezana uz neku određenu uslugu, pri čemu najmanje 2 posebna virtualna kanala moraju imati garantirani kapacitet i prednost nad ostalim prometom kroz mrežu HT-a. S obzirom da HT navedene usluge već duže vrijeme pruža na tržištu, isti je sukladno obvezi nediskriminacije, obvezan, ako već nije, prilagoditi svoju opremu, na način da ista podržava pružanje navedenih usluga putem virtualnih kanala od kojih najmanje dva moraju imati garantirani kapacitet i prioritizaciju nad ostalim prometom kroz mrežu HT-a. HAKOM smatra kako HT sve navedene tehničke mjere/parametre sigurno koristi za svoje potrebe, inače mu MAXtv usluga ne bi mogla funkcionirati.

Zaključno, HAKOM navodi kako poduzetnici koji pružaju IPTV uslugu moraju imati potpunu kontrolu nad cijelom uslugom, odnosno da moraju biti u mogućnosti upravljati kvalitetom signala te tako dati najveći prioritet video prometu koji je najosjetljiviji po pitanju gubitka paketa. Alternativni operator, IPTV uslugu krajnjem korisniku može pružati koristeći dvije različite HT-ove veleprodajne usluge i to usluge izdvajanja lokalne petlje i uslugu bitstream pristupa. U slučaju izdvajanja lokalne petlje, alternativni operator praktički od HT-a preuzima samo pristupni dio mreže, dok prioritizaciju nad ostalim prometom obavlja u vlastitoj mreži. No, ukoliko se pristup krajnjem korisniku ostvaruje putem veleprodajne usluge bitstream pristupa, operator ne kontrolira u potpunosti pružanje IPTV usluge krajnjem korisniku i to iz razloga što se usluga, osim u pristupnom dijelu, i u prijenosnom dijelu do pristupne točke operatora i HT-a, odvija u mreži HT-a te je u navedenom slučaju iznimno bitno da HT, kao operator sa značajnom tržišnom snagom i davatelj usluge bitstream pristupa, ima obvezu ponuditi poseban virtualni kanal sve do točke povezivanja s mrežom operatora korisnika, a kako bi kvaliteta IPTV usluge bila zagarantirana i u dijelu u kojem operator korisnik nema kontrolu, odnosno u dijelu u kojem »prolazi« kroz HT-ovu mrežu. Na navedeni način postižu se jednaki uvjeti, odnosno mogućnost da se ista usluga, u ovom slučaju IPTV usluga, ponudi krajnjem korisniku bez obzira putem koje veleprodajne ponude je istome ostvaren pristup (izdvojena lokalna petlja ili bitstream pristup).

4. Prijedlog za donošenje privremene mjere protiv HT-a

Agencija je 19. studenog 2009. zaprimila prijedlog B.neta za donošenjem privremene mjere kojom se HT-u nalaže obustava blagdanske akcije »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1 kn!« te zabrana sličnih promotivnih akcija kojima se novim korisnicima daju dodatne pogodnosti za sklapanje ugovora.

B.net u prijedlogu za donošenjem privremene mjere navodi kako je HT pokrenuo blagdansku akciju »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1 kn!« kojom za 1 kunu poklanja HD video kameru marke »Toshiba Camileo P10« svim novim korisnicima uz ugovornu obvezu od 24 mjeseca. Prema navodima B.neta, maloprodajna cijena navedene HD kamere je 1.111,10 kuna. Budući da je cijena usluge MAXtv 65,52 kune mjesečno za korisnike MAXadsl-a, dok je za ostale korisnike 99,80 kuna, iznos od 1.111,10 kuna predstavlja protuvrijednost iznosa od 11 do 17 mjeseci naknade koju plaćaju korisnici MAXtv usluge.

Stoga B.net tvrdi kako takvim prodajnim akcijama HT određuje predatorske cijene svojih usluga čime se istiskuju s tržišta svi konkurenti. S obzirom da se u vrijeme pred blagdane sklapa najviše ugovora s novim korisnicima, takvo ponašanje HT-a ima značajan štetan učinak na sve ostale poduzetnike na mjerodavnom tržištu.

Predmetni zahtjev za donošenjem privremene mjere, Agencija je rješenjem, klasa: UP/I 030-02/2008-01/45, urbroj: 580-05-09-74-40 od 4. prosinca 2009. odbila kao neosnovan.

Nadalje, Agencija je 19. ožujka 2010. zaprimila očitovanje HT-a u kojem se u bitnome navodi kako je promotivna akcija »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1 kn!«, ograničenog trajanja i to za nove korisnike MAXtv usluge od 16. 11. 2009. do 31. 12. 2009. ili do isteka zaliha, a za postojeće korisnike od 10. 12. 2009. do 31. 12. 2009. ili do isteka zaliha, koja nije imala negativnog utjecaja na konkurente na tržištu, a potrošačima je pružila isključivo dodatne pogodnosti.

HT nadalje navodi kako promotivne akcije u prodaji svojih proizvoda i usluga koristi i B.net, poput promotivne akcije »Try & Buy« kojom novi korisnici B.netovih 3D paketa, uz minimalno trajanje ugovora od 24 mjeseca, kroz prva tri mjeseca dobivaju pravo korištenja svih usluga iz paketa (širokopojasnog interneta, telefonske usluge i kabelske televizije) po cijeni TV usluge uz brojne dodatne pogodnosti.

Nadalje, HT navodi kako su podaci o maloprodajnoj cijeni HD kamere marke »Toshiba Camileo P10« koje B.net navodi u svom zahtjevu proizvoljno određeni, budući da se navedena HD kamera u maloprodaji može kupiti po znatno nižoj cijeni od one koji navodi B.net, s tim da HT ističe kako je maloprodajna cijena nebitna, budući da je navedeni poduzetnik predmetnu HD kameru za potrebe promotivne akcije »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1 kn!« nabavio na veleprodajnoj razini po cijeni od [...] kuna.

HT ističe kako se procjene B.neta temelje isključivo na cijeni osnovnog paketa MAXtv usluge, pri čemu je zanemarena činjenica da HT u MAXtv ponudi ima i dodatne pakete programa koji podrazumijevaju i dodatnu naknadu, te da znatan broj novih korisnika uz osnovni paket koristi i dodatne pakete programa, pa tako plaća i višu mjesečnu naknadu za MAXtv uslugu.

5. Usmena rasprava

Radi pružanja mogućnosti strankama da se u postupku očituju o činjenicama i okolnostima koje su od važnosti za donošenje rješenja, Agencija je 12. svibnja 2010., temeljem odredbe članka 54. stavka 1. ZZTN-a, održala usmenu raspravu.

Na usmenoj raspravi, B.net se očitovao kako nakon pokretanja postupka nije neposredno od HT-a tražio ponude za najam EK vodova s obzirom da je B.net strukturirao svoju mrežu na način kako je do sada iznio tijekom postupka. B.net međutim napominje kako je ponudu za uslugu najma EK vodova zatražio od poduzetnika Iskon Internet d.d. koje je povezano društvo HT-a.

U pogledu prijedloga mjerodavnih tržišta, B.net navodi kako ostaje kod navoda iz podneska od 2. travnja 2009. godine da se tržište najma EK vodova ograniči samo na SDH vodove s obzirom da samo za SDH vodove HT garantira tzv. »SLA« kvalitetu usluge. U pogledu tržišta prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, B.net smatra da su uz navedeno tržište, mjerodavna i susjedna tržišta širokopojasnog pristupa internetu i tržište javne govorne usluge, kako je B.net obrazložio podneskom od 27. studenog 2008. Naime, B.net ističe kako HT crpi i prelijeva svoju ekonomsku snagu s navedena dva tržišta te subvencionira troškove MAXtv usluge koju pruža korisnicima koji su istovremeno i korisnici javne govorne usluge i usluge širokopojasnog pristupa Internetu HT-a.

Također, B.net je predložio da se od svih poduzetnika koje je HAKOM naveo da pružaju uslugu najma vodova od 2001. do danas, pribave podaci o cijenama po kojima su pružali uslugu najma vodova sa jasnom naznakom promjene tih cijena.

HT se očitovao kako u cijelosti ostaje kod dosadašnjih navoda iznesenih u postupku te navodi kako temeljem činjenice da određeni poduzetnici na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima uopće ne koriste usluge najma vodova od strane drugih poduzetnika, te činjenice da osim HT-a usluge najma vodova pružaju i drugi poduzetnici, nedvojbeno proizlazi da HT-ovi međumjesni EK vodovi, bez obzira o kakvoj tehnologiji vodova se radilo (SDH, Ethernet i dr.) ne predstavljaju »essential facility« za pružanje usluge prijenosa televizijskih programa. Stoga su zahtjev i navodi B.neta neosnovani u cijelosti.

HT nadalje navodi kako je njegova Standardna ponuda za uslugu veleprodajnog širokopojasnog pristupa koja sada uključuje i poseban virtualan kanal za IPTV u cijelosti sastavljena i objavljena u skladu s rješenjem HAKOM-a, klasa: 344-01/09-01/1079 od 17. srpnja 2009. te da HAKOM na navedenu Standardnu ponudu u dijelu koji se odnosi na virtualni IPTV kanal nije imao primjedbe. Stoga nema dvojbe da je ovakvom sektorskom regulacijom dodatno isključena bilo kakva mogućnost cjenovnog istiskivanja od strane HT-a u segmentu tržišta koji se odnosi na IPTV tehnologiju, iz čega jasno proizlazi neutemeljenost B.netovog zahtjeva. U prilog navedenom govori i činjenica da su nakon HT-a i brojni drugi operatori elektroničkih komunikacijskih usluga na tržištu ponudili svoju IPTV uslugu. HT zaključuje kako je očito da HT svojom uslugom nije ograničio dolazak drugih pružatelja usluga, već je riječ o tržištu na kojem ima mjesta za sve poduzetnike koji žele ponuditi ovakvu uslugu svojim krajnjim korisnicima.

5.1. Očitovanja zaprimljena nakon usmene rasprave

Agencija je 27. svibnja 2010. zaprimila očitovanje HT-a u kojem se u bitnome navodi kako je s poduzetnikom [...] sklopljen ugovor za korištenje HT-ove usluge veleprodajnog širokopojasnog pristupa koja uključuje virtualne kanale za IPTV i VoIP uslugu te da je pred potpisivanjem i ugovor za navedenu uslugu s poduzetnikom [...], dok su s poduzetnicima [...],[...] i [...] u tijeku pregovori vezani za sklapanje ugovora za navedenu uslugu.

HT nadalje navodi, kako sam B.net ističe kako je u 2009. godini ostvario rast broja korisnika usluge kabelske televizije, a posebno tzv. multiplay usluge (paketi usluga koji uključuju kabelsku televiziju, širokopojasni pristup Internetu i javnu govornu uslugu u nepokretnoj mreži, tzv. fiksnu telefoniju, ili kombinacije neke od tih usluga) što je, prema navodima HT-a nedvojbeni pokazatelj uspješnog i snažnog tržišnog natjecanja na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, te nedostatka bilo kakvog ograničavanja tržišnog natjecanja od strane HT-a.

HT nadalje navodi kako je upravo ponuda tzv. multiplay usluge velika prednost B.neta, jer isti unutar takvih paketa usluga nudi uslugu kabelske televizije po iznimno niskoj cijeni.

Agencija je 28. svibnja 2010. zaprimila očitovanje B.neta, u kojem se u bitnome navodi kako je B.net u 2009. godini ostvario rast prihoda i broja korisnika svojih usluga, ali se taj rast prihoda odnosi na ukupno poslovanje društva, a ne na uslugu kabelske televizije. B.net ističe kako je u posljednje četiri godine došlo do stagnacije broja korisnika usluge kabelske televizije dok je broj korisnika IPTV usluge znatno porastao.

U pogledu HT-ove obveze da u svoju standardnu ponudu za veleprodajni širokopojasni pristup uključi i poseban virtualni kanal za IPTV, B.net navodi kako su cijene tih usluga i dalje na razini koje ne omogućavaju djelotvorno tržišno natjecanje jer je veleprodajna cijena usluge bitstream pristupa čak tri puta viša (393,20 kn + PDV, prema izračunu B.neta) od maloprodajnih cijena osnovnog programskog paketa kabelske televizije B.neta i osnovnog programskog paketa MAXtv usluge.

B.net nadalje navodi, kako je točno da se IPTV usluga može pružati i putem izdvojene lokalne petlje, ali da ta usluga pokriva samo tzv. »zadnju milju«, koja predstavlja pristupnu mrežu od korisnikovog stana do kolokacijskog prostora van stambene zgrade. Uz pretpostavku da operator koji namjerava pružati uslugu IPTV ili kabelske televizije ima svoju »gradsku mrežu«, unutar grada u kojem pruža usluge (npr. Zagreb ili Split), to ne znači da ima i međumjesnu mrežu koja povezuje gradove. Takvu mrežu od operatora ima samo HT, te dijelom poduzetnici Odašiljači i veze d.o.o., Hrvatska Elektroprivreda d.d. i HŽ Hrvatske željeznice holding d.o.o. Stoga će svakom poduzetniku koji koristi uslugu izdvojene lokalne petlje biti potrebno koristiti i uslugu najma međumjesnih vodova, pa zato B.net predlaže da se od poduzetnika Odašiljači i veze d.o.o., Hrvatska Elektroprivreda d.d., HŽ Hrvatske željeznice holding d.o.o. pribave podaci o cijenama usluga najma međumjesnih vodova, posebice za 2006., 2007., 2008. i 2009. godinu. Također, B.net navodi kako su od 2007. godine pa do danas cijene najma međumjesnih vodova pale dvadesetak puta.

Agencija je 14. lipnja 2010. zaprimila očitovanje HT-a u kojem se u bitnome navodi kako nisu točni navodi B.neta kako HT za najam EK vodova temeljenih na Ethernet tehnologiji ne garantira tzv. Service Level Agreement (SLA) kvalitetu usluge. Naprotiv, HT navodi kako veleprodajnu uslugu Carrier Ethernet, ekvivalentnu načinu prijenosa kojeg navedeni poduzetnik koristi za pružanje usluge MAXtv, pruža trećim osobama prema komercijalnim uvjetima uz tzv. SLA, kao i Quality of Service odgovarajuće razine, čime se osigurava tehnička kvaliteta i dostupnost Carrier Etherneta potrebna za pružanje IPTV usluge.

HT nadalje navodi, kako nisu točni navodi B.neta da je cijena usluge bitstream pristupa koju pruža HT tri puta viša od maloprodajnih cijena osnovnog programskog paketa kabelske televizije B.neta i osnovnog programskog paketa MAXtv usluge, jer mjesečni trošak po korisniku prema standardnoj ponudi veleprodajnog širokopojasnog pristupa HT-a, reguliranoj od strane HAKOM-a, iznosi maksimalno 83,68 kuna. U navedenu cijenu je uz pružanje IPTV usluge, uključena i mogućnost pružanja usluga širokopojasnog pristupa internetu i javne govorne usluge u nepokretnoj mreži.

6. Mjerodavno tržište

Prema odredbi članka 7. ZZTN-a, mjerodavno tržište određuje se kao tržište određene robe i/ili usluga koje su predmet obavljanja djelatnosti poduzetnika na određenom zemljopisnom području.

Mjerodavno tržište se, sukladno odredbi članka 4. Uredbe o mjerodavnom tržištu, utvrđuje na način da se utvrdi njegova proizvodna dimenzija (mjerodavno tržište u proizvodnom smislu) i zemljopisna dimenzija (mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu).

Temeljem članka 5. Uredbe o mjerodavnom tržištu, mjerodavno tržište u proizvodnom smislu obuhvaća sve proizvode za koje potrošači smatraju da su međusobno zamjenjivi s obzirom na njihove bitne značajke, cijenu ili način uporabe.

Temeljem članka 6. Uredbe o mjerodavnom tržištu, mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu obuhvaća cjelokupan ili dio teritorija Republike Hrvatske, na kojem se tržišni takmaci natječu u prodaji i/ili nabavi proizvoda pod jednakim ili dovoljno ujednačenim uvjetima koji to tržište bitno razlikuje od susjednih tržišta.

Sukladno odredbama članka 7. Uredbe o mjerodavnom tržištu, pri utvrđivanju mjerodavnog tržišta polazi se od kriterija zamjenjivosti potražnje za određenim proizvodom odnosno o zamjenjivosti ponude za određenim proizvodom, a po potrebi i od kriterija postojanja potencijalnih tržišnih takmaca odnosno zapreka pristupa tržištu.

U pravu tržišnog natjecanja pretpostavlja se da je neki proizvod zamjenjiv odnosno supstitut naročito u slučaju kada se može razumno predvidjeti da će kupci odnosno potrošači mjerodavnog proizvoda prihvatiti drugi, na tržištu već raspoloživ i prisutan proizvod kao odgovor ili reakciju na hipotetički malo (5 do 10 posto), ali trajno povećanje cijena mjerodavnog proizvoda i/ili kada se može razumno predvidjeti da će kupci odnosno potrošači mjerodavnog proizvoda prihvatiti istovjetan odnosno srodan proizvod drugog dobavljača kao odgovor ili reakciju na hipotetički malo (5 do 10 posto), ali trajno povećanje cijena mjerodavnog proizvoda (u pravnoj stečevini EU – SSNIP test).

Agencija je zaključkom, klasa: UP/I 030-02/2008-01/45, urbroj: 580-05-09-74-30 od 16. srpnja 2009. odredila tržišta koja će promatrati, a konačno pitanje mjerodavnog tržišta utvrđuje se u postupku.

B.net je naveo dva načina na koja HT zlouporabljuje svoj vladajući položaj: prvi, da određivanjem cijene MAXtv usluge ispod varijabilnih troškova, ima predatorske cijene usluge i drugi, da određivanjem visokih cijena najma međumjesnih Metro-Ethernet vodova kao vertikalno integrirani operator istiskuje dobit drugih poduzetnika na povezanom maloprodajnom tržištu usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima.

S obzirom na sadržaj zahtjeva B.neta, Agencija je utvrđivala stanje na silaznom i uzlaznom tržištu na kojem sudjeluje HT i njegovo postupanje na tim tržištima. Naime, vertikalno integrirani operator može politikom cijena utjecati i na određenom maloprodajnom tržištu na kojem konkurira drugim poduzetnicima, a jednako tako i na uzlaznom tržištu, tržištu na kojem pruža usluge koje su neophodne konkurentima na silaznom maloprodajnom tržištu za pružanje njihovih usluga.

6.1. Tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj

Kao mjerodavno tržište u proizvodnom smislu, u smislu članka 5. Uredbe o mjerodavnom tržištu Agencija je utvrdila tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima. Sukladno prethodno opisanom, ovo tržište predstavlja silazno tržište u ovom konkretnom slučaju.

Same stranke su se u svojim podnescima dostavljenima Agenciji, u odnosu na mjerodavno tržište u proizvodnom smislu, očitovale i predložile tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima. Taj prijedlog mjerodavnog tržišta, Agencija je prihvatila. U odnosu na ovako predloženo tržište, stranke u postupku nisu imale usuglašen prijedlog i stav vezano uz obuhvat proizvoda odnosno usluga koje bi trebalo uključiti u tako utvrđeno mjerodavno tržište. Također, stranke u postupku imale su različit stav vezano uz zemljopisnu dimenziju mjerodavnog tržišta.

Agencija je utvrdila da mjerodavno tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima uključuje davatelje usluga kabelske distribucije (kabelske operatore), davatelje usluga prijenosa televizijskih programa putem internet-protokola (IPTV operatori) i poduzetnike koji pružaju usluge satelitskog prijenosa televizijskih programa direktno krajnjim korisnicima (DTH operatori).

Naime, sa stajališta krajnjeg korisnika, može se izvjesno zaključiti da se radi o međusobno zamjenjivim uslugama. Sama ponuda osnovnih paketa televizijskih programa svih pružatelja usluga je takva da ih prosječan korisnik promatra kao paket. Takvi paketi programa uključuju programe nacionalnih televizijskih postaja, lokalnih televizijskih postaja, programe informativnog sadržaja, dokumentarnog sadržaja, sportskog sadržaja, filmskog sadržaja i ostalih. S obzirom na konkurentnu cjenovnu ponudu, usluge navedenih operatora su s obzirom na bitne značajke i način uporabe međusobno zamjenjive. HT je kao zamjenjivu uslugu naveo i uslugu prijenosa putem digitalne radiodifuzije (DVB-T platforma). Promatrajući s aspekta krajnjeg potrošača, pružanje usluga prijenosa televizijskih programa putem te tehnološke platforme izvjesno je da bi bila zamjenjiva usluga uslugama koje se pružaju putem drugih tehnoloških platformi. Međutim, trebala bi biti ispunjena pretpostavka da davatelj usluge putem DVB-T platforme nudi slične, odnosno usporedive pakete televizijskih programa kao i drugi operatori te da i cijenom svojih usluga bude zamjenjiv uslugama drugih operatora. S obzirom da pružanje usluge prijenosa televizijskih programa putem DVB-T platforme u Republici Hrvatskoj u početnoj fazi i da usluga nije u komercijalnom smislu usporediva s ostalim tehnološkim platformama, za potrebe ovog konkretnog slučaja pitanje DVB-T platforme na mjerodavnom tržištu može ostati otvoreno.

Nadalje, Agencija je za potrebe određenja mjerodavnog tržišta uzela u obzir i očitovanje HAKOM-a preuzeto iz predmeta klase: UP/I 030-02/2008-01/21 koji se vodi pred Agencijom. Naime, u tom predmetu Agencija je svojim dopisom od 11. veljače 2010., tražila stručnu pomoć od HAKOM-a u kojem je među ostalim zatraženo očitovanje, odnosno procjena od strane HAKOM-a, jesu li usluge kabelske televizije, IPTV-a i televizije emitirane putem DTH tehnologije s aspekta potrošača međusobno zamjenjive s obzirom na njihove bitne značajke, cijenu ili način uporabe.

HAKOM se dopisom od 26. veljače 2010., očitovao Agenciji na način da je u bitnome istaknuo kako do trenutka slanja dopisa nije proveo analizu maloprodajnog tržišta prijenosa televizijskih i radijskih programa, pa iz tog razloga nije u mogućnosti iznijeti konkretne zaključke temeljene na prethodno provedenoj analizi. Međutim, HAKOM je mišljenja da se, gledajući samo s aspekta potrošača, kabelska televizija, IPTV i televizija emitirana putem DTH tehnologije mogu promatrati kao zamjenske usluge. Naime, sve tri usluge su prvenstveno namijenjene za pružanje usluge digitalne televizije krajnjim korisnicima. lako se tehnologije bitno razlikuju, pa se tako IPTV krajnjim korisnicima pruža putem postojeće širokopojasne infrastrukture, kabelska televizija putem kabelskih mreža, a DTH televizija putem satelita, u konačnici je krajnji cilj isti – emitiranje televizijskih programa krajnjim korisnicima. Iz tog razloga, a gledajući samo s aspekta potrošača tehničke i uporabne značajke, HAKOM zaključuje da se te tri usluge mogu smatrati zamjenskim uslugama.

Agencija nije promatrala zajedničke antenske sustave kao dio utvrđenog mjerodavnog tržišta prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima. Zajednički antenski sustav, sukladno članku 7. Zakona o telekomunikacijama, označava skup tehničke opreme koja služi za izravan prijam radijskih i televizijskih programa i njihovu distribuciju skupini korisnika prijamnika u stambenoj ili poslovnoj zgradi, ili na drugom manjem ograničenom, zemljopisno neprekinutom području, putem vodova za distribuciju radijskih i televizijskih programa (KDS), uz uvjet da se distribucija programa ne obavlja u komercijalne svrhe, odnosno uz bilo kakvu naknadu od korisnika prijamnika. Iz samog zakonskog određenja zaključuje se da je distribucija bila zemljopisno usko ograničena na stambenu ili poslovnu zgradu i da se distribucija programa ne obavlja u komercijalne svrhe. Zajednički antenski sustavi mogu kao tehnička oprema predstavljati temelj iz kojeg se može razviti pružanje usluga kabelske televizije. Uz pretpostavku da se prostorno ograničena mreža zajedničkog antenskog sustava spoji na sustav kabelske distribucije, tada se kroz tu tehničku opremu može pružati kabelska televizija. Za korištenje usluge kabelske televizije korisnici plaćaju određenu naknadu davatelju usluga. Zajednički antenski sustavi su pak dio infrastrukture zgrade i za njihovu naknadu korisnici ne plaćaju naknadu. Mnogi korisnici u stambenim zgradama koriste usluge kabelske televizije, unatoč postojanju zajedničkog antenskog sustava unutar stambene zgrade. Da se radi o zamjenjivim uslugama odnosno proizvodima, korisnici niti jedne stambene zgrade u kojima postoji zajednički antenski sustav, ne bi koristili usluge davatelja usluga prijenosa televizijskih programa. Zajednički antenski sustavi u tom kontekstu primarno treba promatrati kao infrastrukturnu sastavnicu stambene zgrade temeljem koje se stanarima omogućuje kvalitetan prijam onih programa za koje se ne plaća naknada. Nadalje, Agencija nije analizirala pravni aspekt mogućnosti ulaženja pojedinih davatelja usluga kabelske televizije u sustav infrastrukture zajedničkih antenskih sustava pojedinih stambenih zgrada. Međutim, uz pretpostavku da su pojedini davatelji usluga kabelske televizije povezali pojedinačne zajedničke antenske sustave putem kabela u mrežu i putem nje pružaju usluge kabelske televizije tada se može zaključiti da ti pojedini zajednički antenski sustavi predstavljaju jedan od dijelova infrastrukture u pružanju usluga kabelske televizije, ali u tom slučaju zajednički antenski sustavi postaju dio sustava kabelske distribucije.

Iako su stranke kroz ispitni postupak imale različite prijedloge i stavove o pitanju ilegalnih prodavatelja kartica i njihovo uvrštenje u mjerodavno tržište, Agencija je prihvatila stav B.neta kako ilegalni prodavatelji kartica trebaju biti isključeni s mjerodavnog tržišta te da ih se ne može promatrati sudionicima na mjerodavnom tržištu za potrebe predmetnog postupka.

Agencija je kao mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu, u smislu članka 6. Uredbe o mjerodavnom tržištu, odredila cjelokupan teritorij Republike Hrvatske. Naime, Agencija je razmatrala pojašnjenje B.neta vezano uz karakteristike pojedinih tehnologija pružanja usluge prijenosa televizijskih programa. Pri tome je Agencija uzimala u obzir i vremensku dimenziju promatranja navedenih tržišta. Činjenica je da se tržište značajno dinamiziralo ulaskom poduzetnika koji pružaju usluge putem IPTV i DTH tehnologije. Do trenutka ulaska tih poduzetnika, kabelski operatori uslugama su pokrivali područja u kojima su imali razvijenu mrežu. Pri tome su sami kabelski operatori sukladnu svojim poslovnim planovima razvijali distribucijsku mrežu na određenom zemljopisnom području. Ulaskom operatora koji pružaju usluge na temelju IPTV tehnologije i DTH platforme tržište je doživjelo značajne promjene. Što se tiče zemljopisne dimenzije, IPTV operatori u mogućnosti su pružati usluge tamo gdje je postavljena elektronička komunikacijska mreža i gdje drugi tehnološki čimbenici omogućuju pružanje usluge. Nadalje, DTH operatori u pružanju svojih usluga ne ovise o fizičkim vodovima već su u pravilu u mogućnosti doprijeti do svakog kućanstva na teritoriju Republike Hrvatske. Tako promatrano, tamo gdje su prisutni davatelji usluga kabelske televizije, prisutni su te usluge mogu davati i IPTV i DTH operatori. Na onim područjima gdje ne postoji kabelska mreža, usluge mogu davati IPTV i DTH operatori. Može se zaključiti da mjerodavno tržište u svojoj zemljopisnoj dimenziji ima asimetričan karakter. Ovisno od koje usluge bi se testirao test zamjenjivosti, dobili bi se različiti rezultati. Međutim, ako bi se test proveo polazeći od usluge kabelske televizije, tada su u pravilu u cijeloj Republici Hrvatskoj usluzi kabelske distribucije zamjenjive usluge IPTV-a i DTH-a.

Nadalje, značajka je sudionika na mjerodavnom tržištu da u pravilu u pružanju usluga prijenosa televizijskih programa imaju jedinstvenu politiku cijena za sve korisnike na cjelokupnom teritoriju Republike Hrvatske.

Određivanje užih dimenzija na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima prema pojedinim tehnologijama na kojima se temelji davanje usluga ne bi bilo oportuno u ovom predmetu jer bi se u odnosu na npr. alternativne operatore moralo promatrati područje u kojima oni imaju razvijenu elektroničku komunikacijsku mrežu ili na druge načine pristupaju korisnicima u ograničenim zemljopisnim područjima. Činjenica je da se tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj značajno promijenilo zadnjih godina i u smislu zemljopisne dimenzije pružanja usluga. Od ograničenih područja pružanja usluge od strane kabelskih operatora do nedavno, tržište je u zadnje vrijeme doživjelo ekspanziju na nacionalnu razinu s obzirom na korištenje novih tehnologija u pružanju usluge.

6.2. Tržište iznajmljenih EK vodova

Agencija je kao drugo mjerodavno tržište u proizvodnom smislu, u smislu članka 5. Uredbe o mjerodavnom tržištu, odredila tržište iznajmljenih EK vodova. U konkretnom slučaju navedeno tržište predstavlja uzlazno tržište u odnosu na pružanje MAXtv usluge na silaznom tržištu.

B.net svoj zahtjev i procjenu cjenovnog postupanja HT-a na tržištu temelji na kalkulaciji troškova HT-a u pružanju MAXtv usluge koja uključuje troškove vodova temeljenih na SDH tehnologiji. S druge strane, HT se očitovao kako u prijenosu MAXtv usluge koristi Metro Ethernet / IP MPLS mrežnu platformu te da samim time ima potpuno drugačiju troškovnu strukturu od spomenutih vodova temeljenih na SDH tehnologiji. Pitanje različitih tehnologija unutar tržišta iznajmljenih EK vodova je pitanje o kojem su se stranke posebno očitovale.

Agencija je tijekom ispitnog postupka, za potrebe utvrđivanja mjerodavnog tržišta, tražila stručnu pomoć od HAKOM-a koji se očitovao da je regulirao veleprodajne cijene iznajmljenih EK vodova temeljenih na SDH tehnologiji te je odbio B.net-ov prijedlog uvođenja Metro Ethernet vodova u Ponudu, jer je Vijeće HAKOM-a odlučilo slijediti trenutnu europsku praksu koja pokazuje da operatori nude vodove temeljene na Ethernet tehnologiji na komercijalnoj osnovi HT, prema očitovanju HAKOM-a, koristi se SDH i Ethernet tehnologijama za pružanje usluga najma EK vodova. »Ponudom HT-a za veleprodaju iznajmljenih EK vodova« obuhvaćeni su samo iznajmljeni EK vodovi koje HT pruža na SDH tehnologiji, dok vodove na Ethernet tehnologiji HT pruža na tržištu pod komercijalnim uvjetima.

B.net, u privitku svog dopisa od 7. listopada 2008., dostavio je detaljan opis mrežnih rješenja kod prijenosa TV sadržaja koji se u nastavku koristi za opis tehnoloških rješenja u prijenosu podataka odnosno u ovom konkretnom slučaju prijenosu TV sadržaja.

B.net u svom opisu navodi da je međumjesni prijenos digitalnog TV sadržaja moguć na više načina, korištenjem raznih tehnologija. Pri tome treba imati u vidu da je TV sadržaj po svojim karakteristikama (prikaz slike i zvuka u istom vremenu) izrazito osjetljiv na smetnje do kojih može doći na prijenosnom putu. Naime, prilikom prijenosa slike i zvuka digitalnim putem, sadržaj je pretvoren u binarni kod (»0« i »1«) a takav binarni sadržaj (slijed »nula« i »jedinica») dijeli se u niz »paketa« putem kojih se signal prenosi. Gubitak samo jednog paketa može prouzročiti smetnje u slici koje su vidljive i umanjuju doživljaj gledanja TV sadržaja (pikselizacija, zamrzavanje slike itd.)

U nastavku svog opisa mrežnih rješenja, B.net opisuje tri tipa prijenosa digitalnog TV signala, prijenos po SDH protokolu, prijenos putem Internet protokola i prijenos po MPLS mreži.

U svezi prijenosa po SDH protokolu, B.net navodi da je SDH (Synchronous Digital Hierarchy) multipleksni protokol (mehanizam) za prijenos više komunikacijskih tokova korištenjem istog optičkog voda. Navedeni protokol baziran je na »circuit mode communication« načinu rada, čime je osigurano da svaka veza ima konstantni brzinu (bit rate) i kašnjenje (delay). Cijeli spojni put ponaša se kao da su krajnje točke povezane savršenom galvanskom (bakrenom) vezom bez gubitaka. Dakle, SDH mreža je mreža sa prospajanjem krugova. SDH se koristi prvenstveno za povezivanje telefonskih centrala za potrebe fiksne i mobilne telefonije. Prilagođen je velikom broju kanala male brzine (64kbps – PCM kodirani govor), te mu je glavna odlika da je »connection oriented«, odnosno da se svaka najmanja veza (dakle i najmanji kvant, 64kbps link) može točno razlučiti u bilo kojoj točki mreže.

Zaključno, B.net za navedeni SDH protokol navodi da je izuzetno skup, pa je manje konkurentan u odnosu na ostale vrste prijenosa te da je to jedini sustav koji je pokriven »Ponudom HT-a za veleprodaju iznajmljenih TK vodova«.

Vezano uz prijenos putem Internet-protokola (IP), B.net navodi da je taj način prijenosa podataka prirodniji način prijenosa, no ugrožen je samom arhitekturom lP mreža. lP mreže su vrlo složene i često izrazito isprepletenih čvorova. Osnovna karakteristika lP mreža i prijenosa signala kroz njih sadržana je u riječi »connectionless«. Dakle upravo suprotno od SDH mreže, nije moguće odrediti u kojem čvoru se nalazi koji paket ili cijeli stream tijekom prijenosa. To je stoga, što ovisno o trenutnim statusima na pojedinim linkovima koji povezuju razne čvorove mreže, neke se grane koriste više, a neke manje. Kod prijenosa podataka izvan realnog vremena (surfanje internetom, bankarstvo i slično) ovo nije kritično jer sam protokol zatraži izvor (točku A) da pošalje paket ponovo (retransmisija). Ipak kod prijenosa govora (Voice over lP) ili TV signala (Video over lP) ovakva se greška ne može popraviti – jer su to usluge u realnom vremenu. Kao posljedica, u slici se pojavljuju smetnje (pikselizacija, zamrzavanje...). Kako bi se danas široko rasprostranjene lP mreže mogle koristiti za prijenos zahtjevnih signala kao što su govor i video, uveden je dopunski protokol – MPLS.

U svezi prijenosa po MPLS mreži, B.net navodi da je MPLS (Multiprotocol Label Switching) protokol za prijenos i usmjeravanje podatkovnog prometa kojim se na paketnim mrežama ostvaruju neke osobine mreža sa prospajanjem krugova. Primjena MPLS-a na lP mreži omogućuje kreiranje »virtualnih kanala«, virtualnih vodova kojima se unaprijed rezervira pojedini kapacitet mreže za pojedine signale. Posljedično, kod prijenosa ne dolazi do zagušenja na mreži pa je i sam prijenos transparentan.

Zaključno, vezano uz opis mrežnih rješenja kod prijenosa TV sadržaja, B.net zaključuje da je SDH protokol skuplji od MPLS protokola, dok su po učincima vrlo slični, te da je očito MPLS znatno konkurentniji. S druge strane, prijenos putem Internet protokola zbog svojih karakteristika nije pogodan za prijenos sadržaja koji pretpostavljaju prikazivanje u realnom vremenu.

HT se dopisom od 31. listopada 2008., očitovao kako za pružanje MAXtv usluge ne koristi vodove temeljene na SDH platformi, nego vodove koji se temelje na znatno jeftinijoj tzv. IP MPLS platformi.

U nastavku tog dopisa HT navodi da je riječ o ključnoj tehničkoj razlici u načinu pružanja MAXtv usluge u odnosu na B.net-ovo viđenje pružanja iste. Iz te razlike jasno proizlazi da korištenjem IP/MPLS tehnologije za prijenos TV signala ne postoje predodređen i (dedicirani) međumjesni linkovi točka-točka (point-to-point) između tzv. glavne stanice (head-end) na lokaciji u Zagrebu i 20 gradova u kojima HT uslugu pruža. Dakle, ne postoji 20 fizičkih vodova. Ne postoji ni 20 logičkih vodova jer HT koristi višesmjerno odašiljanje (multicast) funkcionalnost IP/MPLS mreže, koja replicira ulazni promet na onoliko izlaznih sučelja koliko je potrebno na svakom IP/MPLS čvoru. Drugim riječima, promet se replicira isključivo u domeni mjesnog voda, a ne na razini međumjesnih vodova kako to tvrdi B.net.

Prema navodima HT-a, slijedi kako bi točniji izračun trebao uzeti u obzir da je veći dio vodova 20 gradova (16-19 vodova) u domeni mjesnog veleprodajnog Metro/Ethernet voda, dok je samo manji dio korištenih vodova (1-4) u domeni međumjesnog veleprodajnog Metro/Ethernet voda. Također, HT navodi da je B.netov izračun, koji predmnijeva korištenje SDH vodova te 20 predodređenih međumjesnih linkova s tzv. točka – točka vezom, potpuno pogrešan. Budući da HT koristi za pružanje ove usluge drugačiju i bitno jeftiniju tehnologiju, B.netov izračun ne odgovara stvarnom stanju.

HT u nastavku tog dopisa navodi kako je činjenica da HT, u pružanju svoje MAXtv usluge, koristi dostupnu jeftiniju tehnologiju, čije korištenje je i uobičajeno od strane operatora koji za prijenos televizijskih programa putem IPTV tehnologije koriste vodove temeljene na lP MPLS platformi, nikako ne može biti razlog za utvrđenje da bi time HT na bilo koji način spriječio, ograničio ili narušio tržišno natjecanja u odnosu kako na podnositelja zahtjeva B.net, tako i u odnosu na bilo kojeg drugog tržišnog takmaca.

Slijedom navedenog, Agencija je donijela zaključke vezane uz tržište iznajmljenih EK vodova, odnosno pitanje zamjenjivosti pojedinih vrsta tehnologija u pružanju prijenosa podataka. Agencija u daljnjem tekstu razlikovanje dviju tehnologija označava kroz nazive SDH vodovi i Ethernet. Agencija je, razmatrajući pitanje pojedinih tehnologija na tržištu iznajmljenih EK vodova i koje sve proizvode odnosno usluge obuhvaća, pojedine tehnologije promatrala s obzirom na njihove bitne značajke, cijenu ili način uporabe.

U tom smislu, proizlazi da kod pitanja zamjenjivosti SDH vodova i Etherneta za potrebe pružanja usluga prijenosa TV sadržaja, mjerodavno tržište pokazuje karakteristiku asimetričnog tržišta. Pri tome bi rezultat provedenog testa zamjenjivosti ovisio je li proizvod odnosno usluga od kojeg test počinje SDH vodovi ili Ethernet. Ukoliko se promatraju bitne značajke i cijena, tada iz provedenog ispitnog postupka nedvojbeno proizlazi da Ethernet predstavlja tehnologiju koja je s jedne strane tehnološki bolja i funkcionalnija za prijenos podataka, a s druge strane znatno jeftinija. U tom smislu bi rezultat SSNIP testa, ukoliko bi se analiziralo predstavlja li Ethernet zamjenski proizvod odnosno uslugu SDH vodovima, nedvojbeno pokazao da se radi o zamjenskom proizvodu. S druge strane, ukoliko bi se testom utvrđivalo predstavljaju li SDH vodovi zamjenski proizvod odnosno uslugu Ethernetu, rezultat bi bio sasvim izvjesno negativan s obzirom da SSNIP test kao osnovni parametar koristi povećanje cijene proizvoda odnosno usluge i reakciju potrošača na povećanje cijene. S obzirom da je Ethernet i bolja i jeftinija tehnologija, povećanje cijene Etherneta za mali, ali dovoljno značajan iznos, sasvim izvjesno ne bi korisnike usluga Etherneta naveo na odluku da koriste SDH vodove jer bi i dalje bili skuplji. Pri tome se kao pretpostavka uzima da korištenje Etherneta i SDH vodova tehnološkim parametrima na jednak način ispunjavaju zahtjeve korisnika. U razmatranju SDH vodova i Etherneta, može se u bitnome zaključiti da SDH vodovi i Ethernet predstavljaju različite generacije tehnologija, pri čemu SDH vodovi predstavljaju ranije korištenu i razvijenu tehnologiju, a Ethernet predstavlja noviju generaciju usluge. S obzirom na karakteristike Etherneta, on predstavlja dominantnu tehnologiju u pružanju usluga najma vodova u odnosu na SDH vodove. Načelno, da bi tržišno natjecanje bilo održivo na silaznim maloprodajnim tržištima, neophodno je da drugi operatori na EK tržištima, pored prijašnjeg monopolista, imaju takve tehničke i cjenovne uvjete najma EK vodova koji omogućuju održivo tržišno natjecanje na silaznim maloprodajnim tržištima.

Radi dodatnih stručnih saznanja o tržištu, Agencija je izvršila uvid i u preporuke Europske skupine regulatora (eng. European Regulators Group – ERG; od 1. veljače 2010. zamijenilo ga novo tijelo – Body of European Regulators for Electronic Communications – BEREC). ERG odnosno BEREC je tijelo koje je osnovala Europska komisija u kojem nacionalna regulatorna tijela za tržišta elektroničkih komunikacija razmjenjuju stručna znanja i daju preporuke nacionalnim regulatorima za potrebe usklađivanja prakse unutar zajedničkog tržišta. Iako su se preporuke i rad ERG-a odnosili na nacionalne sektorske regulatore za potrebe ex-ante regulacije, Agencija je isključivo za potrebe boljeg razumijevanja stanja na mjerodavnom tržištu iznajmljenih EK vodova, odnosno pojedinih tehnologija izvršila uvid u zajednička stajališta ERG-a iz dokumenta pod nazivom »ERG common position on best practice in remedies imposed as a consequence of a position of significant market power in the relevant markets for wholesale leased lines«, ERG (07) 54. U tim zajedničkim stajalištima, među ostalim, ERG navodi da bi tehnički parametri u pružanju usluge najma vodova trebali imati komercijalno opravdanje i da bi trebali imati za svrhu jačanje tržišnog natjecanja na silaznim tržištima. U tom smislu se posebno naglašava Ethernet i potrebu da se procijeni mogu li se alternativni operatori, s obzirom na tehničke i ekonomske parametre pružanja usluga Etherneta od strane prijašnjeg monopolista, efikasno natjecati s prijašnjim monopolistom na maloprodajnim tržištima. Iz navedenog stajališta, s obzirom da se pored Ethernet navode i tradicionalni vodovi, može se potvrditi zaključak Agencije da se kod Etherneta radi o generacijski novijoj tehnologiji i tehnologiji vodova koja je uporabno i cjenovno bolja za pružanje pojedinih maloprodajnih usluga na EK tržištima, misleći pri tome na one maloprodajne usluge čije pružanje zahtijeva korištenje usluge najma vodova.

Za potrebe ovog konkretnog slučaja, Agencija je utvrdila da je Ethernet, u pružanju usluga prijenosa TV sadržaja, u pravilu isključivo korištena tehnologija. HT se jasno očitovao da se za pružanje usluga prijenosa televizijskih programa, SDH vodovi uopće ne koriste.

Zaključno, s obzirom da je Agencija utvrdila da nisu zadovoljeni temeljni uvjeti i kriteriji za postupanje poduzetnika na način da provodi istiskivanje dobiti, odnosno da se istiskivanje dobiti u ovom konkretnom slučaju nije moglo dogoditi, a što je detaljno opisano u poglavlju 9. ovog obrazloženja, pitanje točnog utvrđenja mjerodavnog tržišta u odnosu na tržište iznajmljenih EK vodova, kao i pripadaju li pojedine usluge s obzirom na tehnološka rješenja u pružanju usluga najma EK vodova istom mjerodavnom tržištu, nije presudno za donošenje odluke u ovoj konkretnoj upravnoj stvari te nije potrebna analiza stanja na tom tržištu za potrebe ovog postupka. Stoga, pitanje točnog utvrđenja mjerodavnog tržišta i obuhvata proizvoda odnosno usluga, koje se odnose na uslugu najma EK vodova, za potrebe ovog konkretnog slučaja može ostati otvoreno.

Međutim, Agencija je provedenom analizom tržišta iznajmljenih EK vodova u ovom postupku, zaključila o važnosti ovog tržišta na sva silazna maloprodajna tržišta koja kao input koriste uslugu najma EK vodova. Agencija uvjete i stanje na tržištu iznajmljenih EK vodova, a posebice uvjete pružanja usluge Etherneta u ovom trenutku smatra važnim za učinkovito i efikasno tržišno natjecanje na povezanim maloprodajnim tržištima.

6.3. Ostala tržišta

U tijeku ispitnog postupka, B.net u svojim dopisima od 7. listopada 2008. i od 27. studenog 2008. navodi i dodatna dva tržišta kao mjerodavna za analizu postupanja HT-a i to tržište širokopojasnog interneta ADSL i tržište javne govorne usluge u nepokretnoj mreži. Vezano uz prijedlog B.neta za uvrštenje ostalih mjerodavnih tržišta, Agencija je stava da navedena dva tržišta nisu mjerodavna u ovom postupku. Naime, HAKOM je svojom odlukom od 17. prosinca 2007. godine, klasa: 344-01/07-01/939, odredio HT kao operatora sa značajnom tržišnom snagom, među ostalima, i na tržištu usluga nepokretnih javnih telefonskih mreža na području Republike Hrvatske, i to javnih govornih usluga na području Republike Hrvatske i usluga prijenosa govora, zvuka, podataka, dokumenata, slika i drugog u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži na području Republike Hrvatske. Također, svojom odlukom od 17. srpnja 2009. godine, klasa: 344-01/09-01/1079, HAKOM je odredio HT kao operatora sa značajnom tržišnom snagom na tržištu veleprodajnog širokopojasnog pristupa te odredio regulatorne obveze pristupa i korištenja posebnih dijelova mreže, obvezu nediskriminacije, obvezu transparentnosti, obvezu nadzora cijena i vođenja troškovnog računovodstva te obveza računovodstvenog razdvajanja. Temeljem navedenog, i imajući u vidu regulatorne obveze HT-u koje proizlaze iz odluka HAKOM-a, među ostalim i činjenicu da su cijene na tržištima na kojima je HAKOM odredio HT kao operatora sa značajnom tržišnom snagom podložne regulaciji HAKOM-a, Agencija je stava da dva predložena tržišta nisu mjerodavna u ovom konkretnom postupku. Kroz sam ispitni postupak nisu utvrđene činjenice koje bi ukazivale da HT, djelujući na tržištu širokopojasnog pristupa internetu i tržištu javne govorne usluge u nepokretnoj mreži, postupa na način da bi na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima sprječavao, ograničavao ili narušavao tržišno natjecanje. Slijedom navedenog, Agencija je odlučila da predložena dva tržišta širokopojasnog interneta ADSL i javne govorne usluge u nepokretnoj mreži nisu mjerodavna u ovom konkretnom postupku.

7. Tržišni udjeli poduzetnika i stanje na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj

Temeljem članka 13. Uredbe o mjerodavnom tržištu, tržišni udjel svakog od poduzetnika koji djeluju na nekom mjerodavnom tržištu izračunava se na temelju njihovih tržišnih udjela u proizvodnji i/ili prodaji mjerodavnog proizvoda na mjerodavnom tržištu u određenom razdoblju. Nadalje, tržišni udjel izračunava se na temelju vrijednosti proizvodnje i/ili prodaje (izražene u kunama) ili na temelju obujma (količina) proizvodnje i/ili prodaje (izražene u broju komada ili drugim mjernim jedinicama).

Za potrebe ovog konkretnog slučaja, Agencija je tržišne udjele poduzetnika na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj utvrđivala vrijednosno na temelju prihoda poduzetnika na mjerodavnom tržištu ostvarenog od pružanja usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima (tablica 1.) i na temelju broja pretplatnika usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima (tablica 2.).

Iako se kao osnovni pristup utvrđivanju tržišnih udjela na mjerodavnom tržištu koristi vrijednosno utvrđivanje prihoda koje su poduzetnici ostvarili na mjerodavnom tržištu u određenom razdoblju, Agencija je za potrebe ovog konkretnog slučaja koristila i drugi kriterij, na način da se tržišni udjeli utvrde temeljem broja pretplatnika usluge prijenosa televizijskih programa. Agencija je stava da pored ostvarenih prihoda, broj pretplatnika pojedinog poduzetnika u znatnoj mjeri određuje njegovu snagu na mjerodavnom tržištu te stoga korištenje podataka o broju pretplatnika omogućuje potpuniju ocjenu stanja na tržištu.

Agencija je utvrđivala stanje na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj i položaju HT-a na tom tržištu za razdoblje od 2007. godine s obzirom da je HT MAXtv uslugu počeo pružati u rujnu 2006. godine.

Struktura mjerodavnog tržišta prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj u razdoblju od 2007. do 2009. godine prikazana je u tablicama 1. i 2.

Ukupna vrijednost mjerodavnog tržišta u 2007. godini iznosila je 133,5 milijuna kuna. U 2008. godini vrijednost mjerodavnog tržišta iznosila je 201,9 milijuna kuna što predstavlja porast od 51,2 posto u odnosu na 2007. godinu. U 2009. godini vrijednost mjerodavnog tržišta iznosila je 281,1 milijun kuna i veća je za 39,2 posto u odnosu na 2008. godinu. Iz navedenih podataka zaključuje se da se u razdoblju od dvije godine udvostručila vrijednost mjerodavnog tržišta, promatrana prema ostvarenim prihodima poduzetnika na tržištu.

Promatrano prema broju pretplatnika svih poduzetnika koji sudjeluju na mjerodavnom tržištu, prikazanima u tablici 2., zaključuje se da je na kraju 2007. godine ukupno bilo 206.395 pretplatnika odnosno korisnika usluga prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj. Na kraju 2008. godine broj pretplatnika iznosio je 330.890 što predstavlja porast od 60 posto u odnosu na 2007. godinu. Na kraju 2009. godine broj pretplatnika odnosno korisnika usluge prijenosa televizijskih programa svih poduzetnika na mjerodavnom tržištu iznosio je 446.518 što je dodatni rast u 2009. godini od 35 posto u odnosu na 2008. godinu.

Temeljem podataka iz tablice 1. i 2., zaključuje se da je u razdoblju od 2007. do 2009. godine mjerodavno tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj obilježio snažan rast kako vrijednosti tržišta izražene kroz ostvarene prihode poduzetnika na tržištu tako i na ukupan broj pretplatnika odnosno korisnika usluga. Može se zaključiti o značajnom razvoju tržišta i dinamici tržišta prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u promatranom razdoblju od 2007. do 2009. godine.

Tablica 1. TRŽIŠNI UDJELI PODUZETNIKA NA MJERODAVNOM TRŽIŠTU PRIJENOSA TELEVIZIJSKIH PROGRAMA KRAJNJIM KORISNICIMA U REPUBLICI HRVATSKOJ U RAZDOBLJU OD 2007. DO 2009. GODINE PREMA OSTVARENOM PRIHODU NA MJERODAVNOM TRŽIŠTU

![](dodatni/410720.jpg)

Izvor: dopis HAKOM-a od 21. studenog 2008., klasa: UP/I 030-02/08-01/045, urbroj: 376-05-08-74-17, od 30. travnja 2010., klasa: UP/I 030-02/08-01/045, urbroj: 376-03-2010-74-089 i od 20. siječnja 2010. preuzet iz spisa predmeta klase: UP/I 030-02/08-01/021, urbroj: 376-05-2010-74-061 i dopisi poduzetnika u ovom predmetu

Tablica 2. TRŽIŠNI UDJELI PODUZETNIKA NA MJERODAVNOM TRŽIŠTU PRIJENOSA TELEVIZIJSKIH PROGRAMA KRAJNJIM KORISNICIMA U REPUBLICI HRVATSKOJ U RAZDOBLJU OD 2007. DO 2009. GODINE PREMA BROJU PRETPLATNIKA

![](dodatni/410721.jpg)

Izvor: dopis HAKOM-a od 21. studenog 2008., klasa: UP/I 030-02/08-01/045, urbroj: 376-05-08-74-17, od 30. travnja 2010., klasa: UP/I 030-02/08-01/045, urbroj: 376-03-2010-74-089 i od 20. siječnja 2010. preuzet iz spisa predmeta klase: UP/I 030-02/08-01/021, urbroj: 376-05-2010-74-061 i dopisi poduzetnika u ovom predmetu

Napomena: podaci o broju pretplatnika HT-a za 2006., 2007. i 2008. godinu preuzeti iz spisa predmeta klase: UP/I 030-02/08-01/021, urbroj: 378-05-09-74-051, a za poduzetnika Iskon Internet d.d. podaci o broju pretplatnika za 2009. godinu preuzeti iz spisa predmeta klase: UP/I 030-02/2009-01/11, urbroj: 378-05-10-26-038

Nadalje, na temelju podataka o tržišnim udjelima pojedinih poduzetnika na mjerodavnom tržištu, promatrano vrijednosno i prema broju pretplatnika, zaključuje se da je u razdoblju od 2007. do 2009. godine mjerodavno tržište obilježavala dinamičnost i značajne promjene strukture mjerodavnog tržišta.

U 2007. godini, promatrajući prema ostvarenom prihodu na mjerodavnom tržištu, najznačajniji sudionik na mjerodavnom tržištu bio je B.net s ostvarenim prihodom od [...] milijuna kuna i tržišnim udjelom od [60-70] posto. Zatim slijede HT s ostvarenim prihodom od [...] milijuna kuna i tržišnim udjelom od [5-15] posto, DIGI satelitska televizija d.o.o. (dalje: Digi TV) s ostvarenim prihodom od [...] milijun kuna i tržišnim udjelom od [5-15] posto te ostali prema podacima iz tablice 1.

U 2008. godini prema ostvarenom prihodu i dalje je vodeći poduzetnik na mjerodavnom tržištu bio B.net s prihodom od [...] milijuna kuna te je imao tržišni udjel od [40-50] posto. Temeljem podataka iz tablice 1., zaključuje se da je tržišni udjel B.neta u 2008. godini manji u odnosu na 2007. godinu iako je ostvareni prihod nominalno veći. Slijedi HT s prihodom od [...] milijun kuna i tržišnim udjelom od [20-30] posto. Zaključuje se o značajnom rastu HT-a u 2008. godini u odnosu na 2007. godinu. Digi TV ostvario je prihod od [...] milijuna kuna i tržišni udjel od [10-20] posto. Slijede ostali poduzetnici s manjim tržišnim udjelima.

U 2009. godini, prema ostvarenom prihodu na mjerodavnom tržištu, HT je postao vodeći sudionik na tržištu s ostvarenim prihodom od [...] milijuna kuna i tržišnim udjelom od [40-50] posto. U odnosu na 2008. godinu, HT bilježi značajan rast prihoda. U 2009. godini IPTV uslugu počeo je pružati i Iskon Internet d.d., povezano društvo HT-a, koji je u 2009. godini ostvario prihod od [...] milijuna kuna i imao tržišni udjel od [0-5] posto. Promatrajući ta dva poduzetnika zajedno, HT je sa svojim povezanim društvom Iskon Internet d.d. u 2009. godini ostvario prihod od […] milijuna kuna i imao tržišni udjel od [40-50] posto. B.net ostvario je prihod od [...] milijuna kuna i tržišni udjel od [30-40] posto. U odnosu na 2008. godinu prihod je neznatno veći. Digi TV ostvario je prihod [...] milijuna kuna s tržišnim udjelom od [10-20] posto.

Promatrajući prema broju pretplatnika, utvrđeno je da je na kraju 2007. godine B.net imao [...] pretplatnika te imao tržišni udjel od [40-50] posto. Slijedi HT s [...] pretplatnika i tržišnim udjelom od [10-20] posto, Digi TV s [...] pretplatnikom i tržišnim udjelom od [10-20] posto te ostali prema podacima iz tablice 2.

U 2008. godini, HT bilježi snažan rast broja pretplatnika te je na kraju 2008. godine imao [...] pretplatnika i tržišni udjel od [30-40] posto. Slijedi B.net s [...] pretplatnika i tržišnim udjelom od [20-30] posto pri čemu je rastao prema broju pretplatnika u odnosu na 2007. godinu, ali zbog snažnog rasta cjelokupnog tržišta B.net bilježi pad tržišnog udjela. Digi TV također bilježi snažan rast broja pretplatnika koji na kraju 2008. godine iznosi [...] pretplatnika uz tržišni udjel od [20-30] posto. Slijede ostali poduzetnici prema podacima iz tablice 2.

U 2009. godini, bilježi se daljnji snažan rast broja pretplatnika MAXtv usluge HT-a i na kraju 2009. godine HT je imao [...] pretplatnika čime je ostvario tržišni udjel od [50-60] posto. U 2009. godini IPTV uslugu počeo je pružati i Iskon Internet d.d., povezano društvo HT-a, koji je na kraju 2009. godine imao [...] pretplatnika i tržišni udjel od [0-5] posto. Promatrajući poduzetnike zajedno, HT je sa svojim povezanim društvom Iskon Internet d.d. na kraju 2009. godine imao [...] pretplatnika i tržišni udjel od [50-60] posto. Slijedi B.net s [...] pretplatnika što je povećanje u odnosu na 2008. godinu. Tržišni udjel B.neta u 2009. godini iznosio je [20-30] posto. Digi TV na kraju 2009. godine imao je [...] pretplatnika i tržišni udjel od [10-20] posto. Ostali poduzetnici imali su manje tržišne udjele, koji su prikazani u podacima za 2009. godinu iz tablice 2.

Slijedom navedenih podataka, zaključuje se da je mjerodavno tržište u promatranom razdoblju bilo dinamično i da je u promatranom razdoblju došlo do značajnih strukturnih promjena na tržištu. Prije svega, razlog tome je u činjenici da su na mjerodavno tržište ušli novi poduzetnici pored kabelskih operatora koji uslugu pružaju na drugačijim tehnološkim rješenjima. Ulazak HT-a na mjerodavno tržište sa svojom IPTV uslugom krajem 2006. godine značajno je promijenio sliku mjerodavnog tržišta. Jednako tako, ulazak na tržište i značajan rast Digi TV-a putem također nove DTH platforme također je pridonio promjeni stanja na mjerodavnom tržištu. Nadalje, u 2009. godini na tržište putem pružanja IPTV usluge ulaze poduzetnici Iskon Internet d.d. i OT-Optima telekom d.d. Poduzetnik Amis telekom d.o.o. krajem 2009. godine započinje pružanje IPTV usluge kroz probno razdoblje. Osim IPTV operatora, na tržište je ušao i poduzetnik Totalna televizija d.o.o. putem usluge koja se temelji na DTH platformi.

Slijedom prije navedenog, može se zaključiti da je ulazak svih tih novih pružatelja usluga znatno proširio ponudu između usluga pojedinih poduzetnika na mjerodavnom tržištu pored kabelskih operatora, koji su do ulaska novih operatora na tržište jedini pružali uslugu na mjerodavnom tržištu. Ulazak novih tehnologija na tržište otvorio je znatno širi doseg krajnjih korisnika nego što su imali kabelski operatori. Naime, s obzirom na potencijalni doseg korisnika usluga putem IPTV tehnologije i DTH platforme, trendovi na tržištu koji proizlaze iz podataka iz tablica 1. i 2. očekivani su nakon ulaska novih poduzetnika na tržišta. Nadalje, može se zaključiti da su novi operatori sasvim izvjesno zauzeli prvenstveno onaj dio na tržištu na kojem nisu bili prisutni kabelski operatori odnosno one korisnike koji nisu mogli koristiti do tada usluge kabelskih operatora. Iako je najsnažniji rast na tržištu u promatranom razdoblju od 2007. do 2009. godine ostvario HT, iz podataka se može zaključiti da B.net kao najznačajniji kabelski operator također bilježi rast kako prihoda tako i broja pretplatnika. Također i Digi TV kao DTH operator bilježi snažan rast u promatranom razdoblju. Ukupni pokazatelji na tržištu pokazuju značajke dinamičnosti tržišta, prije svega u pokazateljima broja pretplatnika. Mjerodavno tržište pokazuje trend rasta prije svega zbog razvoja i uvođenja novih tehnologija na mjerodavno tržište. U tom smislu za očekivati je i daljnje povećanje pokazatelja penetracije tržišta, kako ukupnog broja korisnika tako i rasta korisnika svih zastupljenih tehnologijama na tržištu. Tome će sasvim izvjesno pridonijeti i činjenica ulaska na tržište tijekom 2009. godine novih poduzetnika koji svoju uslugu pružaju putem IPTV tehnologije (Iskon Internet d.d., OT-Optima telekom d.d., Amis telekom d.o.o.) i putem DTH platforme (Totalna televizija d.o.o.).

8. Položaj HT-a na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj

Temeljem članka 15. stavka 1. ZZTN-a, poduzetnik je u vladajućem položaju ako se zbog svoje tržišne snage može ponašati na mjerodavnom tržištu u značajnoj mjeri neovisno od svojih stvarnih ili mogućih konkurenata, potrošača, kupaca ili dobavljača, naročito ako:

1. nema konkurenata na mjerodavnom tržištu, i/ili

2. ima značajnu tržišnu snagu na mjerodavnom tržištu u odnosu na stvarne ili moguće konkurente, a naročito s obzirom na:

– tržišni udjel i položaj,

– financijsku snagu,

– pristup izvorima nabave ili tržištu,

– povezanost s drugim poduzetnicima,

– pravne ili činjenične zapreke za ulazak drugih poduzetnika na tržište,

– poduzetnikovu sposobnost diktiranja tržišnih uvjeta s obzirom na njegovu ponudu ili potražnju, i

– poduzetnikovu sposobnost isključivanja ostalih konkurenata s tržišta usmjeravanjem na druge poduzetnike.

U skladu sa člankom 15. stavak 3. ZZTN-a, pretpostavlja se da se u vladajućem položaju nalazi poduzetnik čiji tržišni udjel na mjerodavnom tržištu iznosi više od 40 posto.

Člankom 13. Uredbe o mjerodavnom tržištu propisano je kako se tržišni udjel svakog od poduzetnika koji djeluju na nekom mjerodavnom tržištu izračunava na temelju njihovih tržišnih udjela u proizvodnji i/ili prodaji mjerodavnog proizvoda na mjerodavnom tržištu u određenom razdoblju i to na temelju vrijednosti proizvodnje i/ili prodaje (izražene u kunama) ili na temelju obujma (količina) proizvodnje i/ili prodaje (izražene u broju komada ili drugim mjernim jedinicama). Razdoblje za koje se određuje tržišni udjel utvrđuje se, u pravilu godišnje, a po potrebi se može utvrditi i duže ili kraće razdoblje, ali ne duže od pet godina.

Slijedom navedenog, polazni pokazatelj u utvrđivanju vladajućeg položaja HT-a na mjerodavnom tržištu i njegove tržišne snage su podaci o njegovom tržišnom udjelu.

Temeljem podataka o tržišnom udjelu HT-a na mjerodavnom tržištu, Agencija je utvrdila da, i prema kriteriju ostvarenih prihoda i prema kriteriju broja pretplatnika, HT u 2007. i 2008. godini nije dosegnuo tržišni udjel od 40 posto. Tržišni udjel ispod 40 posto ispod je razine pokazatelja pretpostavljenog vladajućeg položaja. U 2009. godini, tržišni udjel HT-a iznosio je [40-50] posto prema ostvarenom prihodu odnosno [50-60] posto prema broju pretplatnika. U prikaz udjela HT pridodani su podaci povezanog društva Iskon Internet d.d. Nadalje, Agencija je analizirala strukturu tržišta i položaj drugih poduzetnika na mjerodavnom tržištu. U konkretnom slučaju, B.net u 2007. po oba kriterija, a u 2008. godini prema kriteriju ostvarenog prihoda imao je najveći tržišni udjel na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj. Stoga ne postoji ispunjenje osnovnog pokazatelja za zaključivanje o vladajućem položaju HT-a u tom razdoblju. Agencija naglašava da su podaci o strukturi tržišta i izuzetna dinamičnost tržišta bitni pokazatelji za ocjenu stanja na mjerodavnom tržištu u ovom konkretnom slučaju. U tom smislu, niti sam tržišni udjel B.neta u 2007. i 2008. godini, zbog karaktera tržišta i snažnog rasta konkurenata na tržištu, ne bi bio dovoljan pokazatelj za zaključivanje o vladajućem položaju B.neta u tom razdoblju.

Promatrajući stanje u 2009. godini u kojoj HT prelazi tržišni udjel od 40 posto kao pretpostavljeni pokazatelj vladajućeg položaja, Agencija je uzela u obzir i komparativnu praksu EU koja je dala dodatne smjernice u analizi tržišnog udjela pri ocjeni vladajućeg položaja poduzetnika na mjerodavnom tržištu. U tom smislu promatra se i vremenska dimenzija tržišnih udjela odnosno stabilnost tržišnog udjela kroz vrijeme. Iako ne postoji propisani načini analize vremenske dimenzije, činjenica visokih tržišnih udjela kroz niz godina predstavlja jedan od pokazatelja tržišne snage poduzetnika. S druge strane, visoki tržišni udjel u kraćem vremenskom razdoblju (u »European Community Law of Competition«, str. 928, to razdoblje određeno je kao tri godine), a uvjetima snažnog razvoja tržišta koje je dinamično, ne može biti pokazatelj vladajućeg položaja. Upravo je vremenska dimenzija promatranja mjerodavnog tržišta bitan element u ocjeni stanja na mjerodavnom tržištu u ovom konkretnom slučaju. Naime, u ovom konkretnom slučaju radi se o razdoblju kada je HT ušao na mjerodavno tržište. Na brzo rastućem i dinamičnom tržištu, i sami tržišni udjeli pojedinih poduzetnika na mjerodavnom tržištu pokazuju značajnu volatilnost. Uzimajući u obzir trendove na tržištu, a to je znatno viša stopa rasta HT-a od ostalih konkurenata, prije svega B.neta kao najznačajnijeg, za pretpostaviti je da će HT kroz naredne godine zadržati visoke razine tržišnog udjela. Za pretpostaviti je da bi taj trend u određenom dijelu mogle usmjeravati ex ante regulatorne obveze koje je HT-u odredio HAKOM u svojoj odluci od 17. srpnja 2009. godine, klasa: 344-01/09-01/1079.

Nadalje, Agencija je pri ocjeni uzela u obzir činjenicu je da HT ima značajnu tržišnu snagu općenito na pojedinim segmentima elektroničkih komunikacijskih tržišta koja proizlazi iz njegovog položaja prijašnjeg monopolista i vlasnika značajnog dijela elektroničkih komunikacijskih mreža. HT sasvim izvjesno ima i značajnu financijsku snagu.

Također, sasvim je izvjestan zaključak da HT kao vlasnik značajnog dijela elektroničke komunikacijske mreže, prilikom davanja novih usluga na tržištu koje su rezultat razvoja novih proizvoda i usluga ima prednost prvog poteza. Prednost prvog poteza upravo omogućuje snažan i brz rast tržišnog udjela HT-a na tržištima novih proizvoda i usluga. To HT-u daje značajne komparativne prednosti na tržištu u odnosu na konkurente. Međutim, treba uzeti u obzir regulatorno okruženje vezano uz elektronička komunikacijska tržišta, u ovom slučaju konkretno mjerodavno tržište. U fazi lansiranja novog proizvoda odnosno usluge na tržištu nije postojala regulatorna obveza za IPTV uslugu HT-a koja se temelji na ex ante regulaciji. Činjenica je da uobičajeno postoji određeni vremenski jaz između ulaska novog proizvoda, odnosno usluge na tržište i provođenja analize za potrebe ex ante regulacije novih usluga, odnosno tržišta, a zbog položaja HT-a operatorom sa značajnom tržišnom snagom prema propisima i provedbi u odnosu na elektronička komunikacijska tržišta.

U tom smislu, Agencija navodi odluku HAKOM-a od 17. srpnja 2009. godine, klasa: 344-01/09-01/1079, u kojoj je HT-u, među ostalim, određena regulatorna obveza nediskriminacije, koja direktno utječe i na stanje na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima odnosno onih poduzetnika koji uslugu pružaju putem IPTV tehnologije. Tom odlukom HAKOM-a, HT-u je određena obveza najma najmanje 4 posebna virtualna kanala drugim poduzetnicima, pri čemu HT mora osigurati poseban virtualni kanal za IPTV, poseban virtualni kanal za VOIP, pri čemu najmanje 2 posebna virtualna kanala moraju imati garantirani kapacitet i prioritizaciju nad ostalim prometom kroz mrežu HT-a. S obzirom na navedenu odluku HAKOM-a, Agencija je stava da je time u znatnoj mjeri ograničena mogućnost HT-u da se na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima ponaša neovisno od svojih stvarnih ili mogućih konkurenata. Pri tome treba zaključiti da ta odluka ima prvenstveno utjecaj na onaj dio poduzetnika na mjerodavnom tržištu koji uslugu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima pružaju putem IPTV tehnologije. Sasvim je izvjesno da će ta odluka HAKOM-a utjecati na daljnji razvoj mjerodavnog tržišta i jačanje segmenta tržišta koji uslugu pruža putem IPTV tehnologije.

Zaključno, uzimajući u obzir prvenstveno tržišni udjel HT-a na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj u vremenskom razdoblju od 2007. do 2009. godine, a zatim položaj i tržišne udjele konkurenata na mjerodavnom tržištu, brzi rast i dinamičnost tržišta, trendove na mjerodavnom tržištu, pravne činjenice kroz regulatorne obveze nediskriminacije određene HT-u od strane HAKOM-a, Agencija je stava da se HT, u promatranom vremenskom razdoblju od 2007. do 2009. godine, ne može promatrati kao poduzetnik u vladajućem položaju na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj.

9. Ocjena Agencije u dijelu zahtjeva koji se odnosi na istiskivanje konkurenata s tržišta politikom cijena (eng. margin squeeze)

Iz zahtjeva B.neta i očitovanja danih tijekom postupka proizlazi kako se prvi dio zahtjeva B.neta odnosi na utvrđivanje eventualne zlouporabe vladajućeg položaja HT-a koja se očituje kao istiskivanje konkurenata s tržišta politikom cijena (eng. margin squeeze). Naime, B.net navodi kako HT, kao vertikalno integrirani operator, određivanjem visokih cijena najma EK vodova na uzlaznom tržištu (eng. upstream market) istiskuje dobit B.netu i ostalim poduzetnicima koji djeluju na povezanom, silaznom tržištu (eng. downstream market) prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima.

HT je tijekom postupka isticao kako Agencija nije stvarno nadležna za postupanje u pogledu tržišta iznajmljenih EK vodova, već je navedeno tržište u nadležnosti HAKOM-a, potkrepljujući navedeno rješenjem HAKOM-a, klasa: UP/I-344-01/06-01/916, urbroj: 383-07-20 od 30. ožujka 2007., koji je HT odredio kao operatora sa znatnijom tržišnom snagom na tržištu iznajmljenih EK vodova na području Republike Hrvatske.

Agencija je nesporno utvrdila, a što proizlazi iz očitovanja HAKOM-a, a i stranaka u postupku, kako je HAKOM cjenovno regulirao samo pružanje usluge najma EK vodova temeljenih na SDH tehnologiji, dok pružanje usluge najma EK vodova temeljnih na drugim tehnologijama (konkretno Ethernet tehnologiji) HT pruža pod komercijalnim uvjetima, dakle slobodno određuje cijene i ostale uvjete.

Člankom 2. ZZTN-a, propisano je kako se ZZTN primjenjuje na sve oblike sprječavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja na teritoriju Republike Hrvatske ili izvan teritorija Republike Hrvatske, ako imaju učinak na teritoriju Republike Hrvatske, osim ako posebnim propisom za pojedina tržišta nije drukčije uređeno. S obzirom da je tržište iznajmljenih EK vodova samo djelomično regulirano od strane HAKOM-a kao sektorskog regulatora, nedvojbeno je kako je Agencija stvarno nadležna za odlučivanje u pogledu tržišta iznajmljenih EK vodova.

Agencija je za samo određenje istiskivanja konkurenata s tržišta politikom cijena izvršila uvid u komparativnu praksu kroz presudu Općeg suda od 30. studenoga 2000. u predmetu T-5/97 Industrie des Poudres Sphériques SA v Commission of the European Communities. U tom smislu, istiskivanje dobiti (eng. margin squeeze) u pravu tržišnog natjecanja u bitnome se može odrediti kao postupanje vertikalno integriranog operatora koji se nalazi u vladajućem položaju na tržištu, na način da kontrolirajući neophodne inpute na uzlaznom tržištu koji su neophodni njegovim konkurentima na silaznim maloprodajnim tržištima, određuje takve cijene inputa kojima sprječava da konkurenti na maloprodajnim tržištima na kojima i on sam djeluje ostvare dobit odnosno pozitivan poslovni rezultat.

Na području telekomunikacijskih tržišta, Europska komisija praksu istiskivanja cjenovnom politikom određuje u Obavijesti o primjeni pravila tržišnog natjecanja na sporazume o pristupu u sektoru telekomunikacija – okvir, mjerodavna tržišta i načela (»Notice on the application of the competition rules to access agreements in the telecommunications sector — Framework, relevant markets and principles«, OJ 98/C 265/02). U toj Obavijesti istiskivanje putem cijena u bitnome se opisuje kao praksa poduzetnika u vladajućem položaju na tržištu prema kojoj njegovo poslovanje na silaznom (maloprodajnom) tržištu ne bi bilo profitabilno na temelju cijena koje on zaračunava svojim konkurentima na uzlaznom (veleprodajnom) tržištu za proizvode odnosno usluge koje koristi i on sam, i njegovi konkurenti na silaznom tržištu. U odgovarajućim okolnostima, o takvom pritisku na dobit može biti riječi ukoliko se pokaže da razlika u cijeni pristupa mreži koje se obračunavaju konkurentima na silaznim tržištima i cijene koju vlasnik mreže obračunava za svoje maloprodajne usluge nije dostatna da bi razumno efikasan pružatelj usluga na silaznim tržištima mogao ostvariti financijski pozitivan rezultat.

Iz same definicije proizlazi da je neophodno ispunjenje određenih uvjeta na tržištu odnosno postojanje ekonomskih pretpostavki pod kojima se istiskivanje cjenovnom politikom može dogoditi.

Agencija je za potrebe provođenja ispitnog postupka u tom dijelu izvršila uvid u relevantnu stručnu literaturu (»The Concurrent Application of Competition Law and Regulation: the Case of Margin Squeeze Abuses in the Telecommunications Sector«, Damien Gerardin, Robert O’Donoghue, Global Competition Law Centre, 2005, »Price Squeezes, Foreclosure and Competition Law – Principles and Guidelines«, Pietro Crocioni & Cento Veljanovski, Journal of Network Industries, 2003).

Iz uvida u relevantnu stručnu literaturu, kao osnovni preduvjeti na tržištu odnosno ekonomske pretpostavke koje moraju biti ispunjene da bi moglo doći do istiskivanja dobiti ili tzv. »cjenovnih škara«, navode se:

1. Visoko vladajući položaj vertikalno integriranog operatora na uzlaznom tržištu na kojem prodaje proizvod odnosno daje uslugu konkurentima koji djeluju na silaznim tržištima na kojima i on sam prodaje proizvode odnosno daje usluge;

2. Proizvod odnosno usluga koju poduzetnik koji se nalazi u vladajućem položaju na uzlaznom tržištu prodaje odnosno daje njegovim konkurentima na silaznom tržištu mora biti neophodan input za proizvodnju odnosno pružanje usluge njegovim konkurentima na tom silaznom tržištu. Neophodan input u tom smislu znači da ne postoje drugi proizvodi odnosno usluge koji su zamjenjivi s inputom koji proizvodi, odnosno koji daje kao uslugu vertikalno integrirani operator na uzlaznom tržištu. Nadalje, neophodan input znači da ne postoji drugi input koji bi se u tehničkom smislu proizvodnje odnosno davanja usluge na silaznom tržištu mogao zamijeniti s inputom koji proizvodi odnosno daje vertikalno integrirani operator. Osim navedenog, taj input mora biti neophodan ne samo pojedinom konkurentu već mora biti neophodan za tržišno natjecanje na silaznom tržištu na način da ne postoji zamjenjivi proizvod odnosno usluga na silaznom tržištu u kojoj se ne koristi input vertikalno integriranog operatora;

3. Udjel neophodnog inputa, koje prodaje odnosno daje poduzetnik u vladajućem položaju na uzlaznom tržištu, u ukupnim troškovima proizvoda odnosno usluge na silaznom tržištu mora biti relativno visok odnosno značajan;

4. Pretpostavljeno istiskivanje cjenovnom politikom mora imati učinak istiskivanja sa silaznog tržišta odnosno sprječavanja pristupa na silazno tržište na način da jednako efikasni davatelji usluga na tom tržištu ne mogu poslovati profitabilno;

5. Takvo postupanje pritiskom na dobit mora trajati dovoljno dugo da bi za konkurente na silaznom tržištu imalo štetan učinak kroz učinak istiskivanja s tržišta odnosno sprječavanja pristupa tržištu.

Svi navedeni preduvjeti odnosno ekonomske pretpostavke moraju biti istovremeno i kumulativno ispunjeni da se može provoditi pritisak na pozitivni financijski rezultat konkurenata odnosno istiskivanje konkurenata s tržišta politikom cijena, vertikalno integriranog operatora koji je u vladajućem položaju na mjerodavnom tržištu.

Agencija je u postupku utvrđivala sve relevantne činjenice i okolnosti koji se odnose na taj dio zahtjeva B.neta. Pri tome, u ovom konkretnom slučaju, B.net u svom zahtjevu kao uzlazno tržište navodi tržište najma EK vodova na kojem HT prema procjeni B.neta ima udjel od oko 90 posto te u skladu s tim nalazi u nadmoćno vladajućem položaju.

U tom smislu, B.net se očitovao kako je u svakom gradu u kojem pruža uslugu kabelske televizije izgradio centralnu stanicu s obzirom da je trošak njihove nabave bio ispod troška cijene najma SDH i Metro-Ethernet vodova, te na taj način nema potrebe koristiti uslugu najma EK vodova koju pruža HT. B.net je naveo kako je uslugu najma telekomunikacijskih vodova koristio u zanemarivo malom opsegu i to od strane poduzetnika […], […] i […]. Glavne stanice, prema očitovanju B.net-a, mogu se smatrati supstitutom usluzi najma EK vodova, ukoliko se trošak njihove gradnje usporedi s cijenom najma SDH vodova.

Slijedom navedenog, Agencija je utvrdila da B.net u pružanju usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima nije koristio uslugu najma EK vodova od strane HT-a, već je uslugu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima pružao korištenjem vlastite infrastrukture na način da je na područjima na kojima je pružao uslugu kabelske televizije izgradio glavne stanice. Uslugu najma EK vodova za potrebe pružanja usluge kabelske televizije B.net je koristio u malom opsegu, a navedenu uslugu B.netu su pružali poduzetnici […], […] i […].

Nadalje, Agencija je radi utvrđivanja činjenica vezanih uz korištenje telekomunikacijske infrastrukture HT-a u pružanju usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima od strane drugih poduzetnika koji sudjeluju na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, tražila očitovanja i drugih poduzetnika.

U svojim dopisima od 31. ožujka 2010., upućenima poduzetnicima OT-Optima telekom d.d., Kerman d.o.o., Amis telekom d.o.o., Metronet telekomunikacije d.d., BT NET d.o.o., Magic telekom d.o.o., Kabel kanal d.o.o., KTV Vinkovci d.o.o., Agencija je tražila očitovanje o tome jesu li ti poduzetnici koristili telekomunikacijsku infrastrukturu drugih poduzetnika u pružanju usluge kabelske televizije odnosno u pružanju IPTV usluge te ukoliko bi odgovor bio potvrdan, dodatno očitovanje o udjelu troškova korištenja telekomunikacijske infrastrukture drugih poduzetnika u njihovoj strukturi troškova pružanja usluge kabelske televizije odnosno IPTV usluge.

Poduzetnik Magic telekom d.o.o., dopisom od 7. travnja 2010., očitovao se da je koristio DTK infrastrukturu na području grada Varaždina kojom upravlja HT i da je to jedina infrastruktura koju koristi Magic telekom d.o.o., a nije u njegovom vlasništvu. Iz dostavljenog ugovora zaključuje se da se ne radi o usluzi najma EK vodova, već da je riječ o najmu i uporabi cijevi kabelske kanalizacije.

Poduzetnik Kerman d.o.o., dopisom od 7. travnja 2010., očitovao se da nije koristio infrastrukturu drugih poduzetnika od 2006. godine na dalje.

Poduzetnik Amis telekom d.o.o., dopisom od 12. travnja 2010., među ostalim, očitovao se kako u pružanju IPTV usluge koristi telekomunikacijsku infrastrukturu drugih poduzetnika, tj. potpuni pristup pojedinoj lokalnoj izdvojenoj petlji putem koje krajnji korisnici Amis telekoma d.o.o. ostvaruju pristup na elektroničku komunikacijsku mrežu Amis telekoma d.o.o. Uslugu pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji Amis telekomu d.o.o. pruža HT, a sve sukladno Standardnoj ponudi HT-a za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji.

Poduzetnik Kabel Kanal d.o.o., dopisom od 12. travnja 2010., očitovao se da ne koristi telekomunikacijsku infrastrukturu drugih poduzetnika.

Poduzetnik Metronet telekomunikacije d.d., dopisom od 13. travnja 2010., očitovao se da ne koristi telekomunikacijsku infrastrukturu drugih poduzetnika u pružanju IPTV usluge.

Poduzetnik OT-Optima telekom d.d., dopisom zaprimljenim u Agenciji 19. travnja 2010., očitovao se da je usluga digitalne televizije implementirana uz pomoć poduzetnika Odašiljači i veze d.o.o. koji koristi najmoderniji sustav za kompresiju digitalnog signala čime korisnici dobivaju najkvalitetniji TV signal, a samim time i najkvalitetniju IPTV uslugu. Nadalje, OT-Optima telekom d.d. očitovao se da u pružanju IPTV usluge koristi uslugu najma vodova od sljedećih poduzetnika: [...],[...],[...] te [...].

Poduzetnik KTV Vinkovci d.o.o., dopisom od 30. travnja 2010., očitovao se da ne koristi telekomunikacijsku infrastrukturu drugih poduzetnika u pružanju usluge kabelske televizije u smislu aktivne opreme (parice, optički vodovi i sl.) nego da koristi prostor DTK mreže i za to plaća najam tvrtki HT do utvrđivanja stvarnog vlasništva.

Poduzetnik BT NET d.o.o., dopisom od 10. svibnja 2010. godine, očitovao se da je u razdoblju od 2006. godine koristio vlastito izgrađenu telekomunikacijsku infrastrukturu (30 %) i telekomunikacijsku infrastrukturu koja je u vlasništvu Grada Zagreba odnosno pod upravljanjem Zagrebačkog holdinga podružnice Zagrebački digitalni grad (70 %) i da je udjel troškova telekomunikacijske infrastrukture oko [0-10] posto u troškovima pružanja usluge kabelske televizije.

Iz zaprimljenih očitovanja slučajno odabranih poduzetnika koji pružaju uslugu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima putem kabelske distribucije i putem IPTV platforme, Agencija je utvrdila da za potrebe pružanja usluga prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, većina pružatelja usluga koristi vlastitu infrastrukturu. Iz promatranog uzorka poduzetnika jedino se […] očitovao da koristi HT-ovu uslugu najma vodova. Uslugu najma vodova koristi i od drugih pružatelja usluge.

Agencija nije tražila očitovanja od poduzetnika DIGI d.o.o. i Totalna televizija d.o.o., koji uslugu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima pružaju putem DTH platforme, jer je izvjesna pretpostavka da zbog tehnoloških značajki pružanja usluge, navedeni poduzetnici ne koriste usluge najma vodova od HT-a, a za pružanje svojih usluga prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima.

Temeljem dostavljenih očitovanja HAKOM-a, Agencija je utvrdila da operatori koji pružaju uslugu kabelske distribucije većinom imaju vlastitu pristupnu infrastrukturu i nemaju potrebu koristiti infrastrukturu HT-a. Nadalje, iz očitovanja HAKOM-a utvrđeno je da operatori koji pružaju uslugu kabelske distribucije za spajanje različitih točaka vlastite mreže mogu koristiti telekomunikacijsku infrastrukturu HT-a, ali isto tako navedenu infrastrukturu (prijenosne segmente iznajmljenih vodova) i od drugih operatora poput Odašiljači i veze d.o.o., Hrvatska elektroprivreda d.d., HŽ Hrvatske željeznice holding d.o.o. i drugih.

Slijedom svega navedenoga Agencija je, sukladno primjeni prava tržišnog natjecanja, utvrdila da u konkretnom slučaju nisu bili ispunjeni uvjeti na tržištu odnosno ekonomske pretpostavke koje moraju biti ispunjene da bi moglo doći do istiskivanja konkurenata s tržišta politikom cijena na način da HT određuje takve cijene na tržištu najma EK vodova kojima bi istiskivao konkurente na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima odnosno kojima bi na taj način sprječavao, ograničavao ili narušavao tržišno natjecanje. Naime, kroz ispitni postupak utvrđeno je da usluga najma EK vodova koju pruža HT nije neophodan input poduzetnicima koji pružaju usluge na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima na kojem sudjeluje i sam HT. Većina poduzetnika za pružanje usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima uglavnom koristi vlastitu infrastrukturu. Oni poduzetnici koji koriste uslugu najma vodova, pored usluge HT-a, koriste uslugu i od drugih davatelja odnosno postoje zamjenjive usluge usluzi najma EK vodova koju pruža HT.

Stoga je B.netov dokazni prijedlog, radi pribavljanja podataka o cijenama najma međumjesnih vodova poduzetnika Odašiljači i veze d.o.o., Hrvatska Elektroprivreda d.d., HŽ Hrvatske željeznice holding d.o.o. za 2006., 2007., 2008. i 2009. godinu, Agencija ocijenila nepotrebnim jer se njime ne bi utvrdile nikakve nove činjenice relevantne za donošenje odluke u ovom upravnom postupku.

10. Ocjena Agencije u dijelu zahtjeva koji se odnosi na predatorske cijene

U teoriji prava tržišnog natjecanja, predatorske cijene predstavljaju jedan od oblika zlouporabe vladajućeg položaja koji se očituje na način da poduzetnik koji se nalazi u vladajućem položaju (predator), svoje proizvode i/ili usluge privremeno prodaje po cijenama nižim od troškova proizvodnje i/ili troškova pružanja usluge, kako bi istisnuo konkurente ili onemogućio njihov ulazak na tržište, s ciljem da se dugoročno višim cijenama postigne dobit veća od one koja bi se ostvarila da nije došlo do sniženja cijena.

Dakle, cilj takvog postupanja poduzetnika u vladajućem položaju je uklanjanje postojećih konkurenata s mjerodavnog tržišta, odnosno stvaranje tržišnih uvjeta koji bi spriječili ulazak potencijalnih konkurenata na to tržište, te je nedvojbeno kako je takvo ponašanje zlouporaba.

Iako takvo postupanje poduzetnika u vladajućem položaju, kratkoročno gledano, ima za posljedicu snižavanje cijena i samim time povećanje koristi za potrošače, dugoročno gledano, takvo postupanje, nakon što predator ukloni ili znatno oslabi konkurenciju i poveća cijene u svrhu ostvarivanja ekstraprofita, ima za posljedicu smanjenje koristi za potrošače jer proizvod/uslugu plaćaju po cijenama višim i od onih koje su vrijedile prije nego što je poduzetnik u vladajućem položaju uopće započeo s predatorskim postupanjem.

U pravi i politici tržišnog natjecanja, predatorske cijene određuju se kao cijene koje su postavljene ispod prosječnih varijabilnih troškova. Predatorske cijene mogu biti i one koje su iznad prosječnih varijabilnih troškova, ali ispod prosječnih ukupnih troškova, ukoliko postoji namjera poduzetnika u vladajućem položaju da takvim cijenama istisne konkurente s tržišta.

Takav stav zauzeo je i Sud EU u predmetu C-62/86, AKZO Chemie BV v. Commission. Naime, Sud EU u svojoj odluci u bitnome je naveo da cijene postavljene ispod prosječnih varijabilnih troškova kojima poduzetnik u vladajućem položaju nastoji ukloniti konkurente s tržišta predstavljaju zlouporabu vladajućeg položaja poduzetnika na tržištu. Jednako tako se u toj odluci navodi da se cijene postavljene ispod prosječnih ukupnih troškova te iznad prosječnih varijabilnih troškova moraju smatrati zlouporabom ukoliko su određene kao dio plana uklanjanja konkurenata s tržišta. Također, navedeni pristup korišten je i u odluci Europske komisije od 16. srpnja 2003. u predmetu COMP/38.233 – Wanadoo Interactive i odluci Suda EU od 2. travnja 2009. u predmetu C-202/07 France Telecom v Commission, pri čemu je prilagođen pristup iz predmeta AKZO odnosno pitanje kompenzacije za početne gubitke poduzetnika koji uvodi novi proizvod na tržištu, a posebno na rastućem tržištu.

Međutim, osnovni preduvjet koji pri ocjeni i utvrđivanju činjenica oko predatorskih cijena mora biti zadovoljen je da se poduzetnik nalazi u vladajućem položaju. U ovom konkretnom slučaju, Agencija nije utvrdila vladajući položaj HT-a na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj u razdoblju od 2007. do 2009. godine. Stoga, u konkretnom slučaju, ne može biti riječ o predatorskom postupanju navedenog poduzetnika.

Međutim, Agencija je radi ekonomičnosti vođenja postupka, istovremeno prikupljala podatke potrebne za određivanje mjerodavnog tržišta, za utvrđivanje činjenica o položaju HT-a na mjerodavnom tržištu i o samom postupanju HT-a, koje je u svom zahtjevu naveo B.net. Iako u ovom konkretnom postupku nije utvrđen vladajući položaj HT-a na mjerodavnom tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj, Agencija u ovom dijelu prikazuje bitne činjenice utvrđene u postupku.

Agencija je dopisom od 27. travnja 2009., HT tražila podatke o prosječnim ukupnim troškovima (izraženo u kunama) i strukturi prosječnih ukupnih troškova (izraženo u kunama i postotnim iznosima) pružanja MAXtv usluge za svaki programski paket, podatke o prosječnim varijabilnim troškovima (izraženo u kunama) i strukturi prosječnih varijabilnih troškova (izraženo u kunama i postotnim iznosima) pružanja MAXtv usluge za svaki programski paket te očitovanje o politici cijena pružanja MAXtv usluge.

Podneskom od 25. svibnja 2009. godine, HT je dostavio Agenciji tražene podatke i očitovanje.

HT, vezano uz cijene svojih programskih sadržaja očitovao se da je unutar svoje MAXtv usluge strukturirao sljedeće programske pakete:

1. Osnovni programski paket 65,00 kuna

2. Plus programski paket 50,00 kuna

3. HBO Premium paketi

■ HBO 50,00 kuna

■ HBO Cinemax 40,00 kuna

■ HBO Digital 40,00 kuna

■ HBO & Cinemax & HBO Digital 70,00 kuna

HT očitovao se da korisnicima nudi i MAXtv HD uslugu koja uključuje programe u visokoj razlučivosti, a čija osnovna cijena iznosi 59,00 kuna.

Agencija je dodatnim uvidom u cjenik MAXtv usluge s internetskih stranica HT-a (www.t-com.hr) utvrdila da dostavljene cijene uključuju i porez na dodanu vrijednost. Stoga se prikazuju i cijene navedenih usluga bez poreza na dodanu vrijednost (uzimajući u obzir tada važeću stopu od 22 posto):

1. Osnovni programski paket 53,28 kuna

2. Plus programski paket 40,98 kuna

3. MAXtv HD paket 48,36 kuna

4. HBO Premium paketi

■ HBO 40,98 kuna

■ HBO Cinemax 32,78 kuna

■ HBO Digital 32,78 kuna

■ HBO & Cinemax & HBO Digital 57,38 kuna

U tablicama od 3. do 11. prikazuju se podaci o prosječnim ukupnim i prosječnim varijabilnim troškovima te strukturi tih troškova HT-a u pružanju MAXtv usluge, dostavljeni u dopisu poduzetnika HT d.d. od 25. svibnja 2009. godine, klasa: UP/I 030-02/08-01/045, urbroj: 378-05-09-74-29. Prikazani podaci u tablicama od 3. do 11. izraženi su na mjesečnoj razini, u kunama i u postotnim iznosima.

Tablica 3. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008. GODINI – OSNOVNI PAKET

![](dodatni/410722.jpg)

Tablica 4. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008. GODINI – HBO PAKET

![](dodatni/410723.jpg)

Tablica 5. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008. GODINI – HBO CINEMAX PAKET

![](dodatni/410724.jpg)

Tablica 6. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008. GODINI – HBO DIGITAL PAKET

![](dodatni/410725.jpg)

Tablica 7. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008. GODINI – HBO & HBO CINEMAX & HBO DIGITAL PAKET

![](dodatni/410726.jpg)

Tablica 8. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008. GODINI – MAXTV PLUS PAKET

![](dodatni/410727.jpg)

Tablica 9. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008. GODINI – MAXTV HD PAKET

![](dodatni/410728.jpg)

Tablica 10. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-A U 2009. GODINI – OSNOVNI PAKET

![](dodatni/410729.jpg)

Tablica 11. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2010. GODINI – OSNOVNI PAKET

![](dodatni/410730.jpg)

Prilikom analize dostavljenih podataka, treba napomenuti da su, u trenutku dostave podataka, podaci o troškovima za 2008. bili stvarni i učinjeni, a podaci za buduća razdoblja od trenutka dostave dopisa bili su procijenjeni što je HT i naveo u svom dopisu.

Ukoliko se promatraju podaci o troškovima osnovnog paketa MAXtv usluge za 2008. godinu prikazani u tablici 3., zaključuje se da je prosječni ukupni trošak MAXtv usluge iznosio [...] kuna. Od toga je prosječni fiksni trošak iznosio [...] kuna, a prosječni varijabilni trošak iznosio je [...] kuna. U odnosu na cijenu osnovnog paketa MAXtv usluge, zaključuje se da je cijena osnovnog paketa MAXtv usluge u 2008. godini bila ispod prosječnog ukupnog troška i iznad prosječnog varijabilnog troška. Udjel fiksnih troškova u ukupnim troškovima iznosio je [60-70] posto, a varijabilnih troškova u ukupnim troškovima [30-40] posto. Iz strukture troškova zaključuje se o visokom udjelu imovinskih troškova koje HT detaljnije označuje kao amortizaciju opreme i procesne troškove vezane uz imovinu. Prosječni trošak autorskih prava iznosio je [...] kuna.

Promatrajući podatke o troškovima osnovnog paketa MAXtv usluge za 2009. godinu prikazani u tablici 10., zaključuje se da prosječni ukupni trošak iznosi [...] kuna. Od toga je prosječni fiksni trošak iznosi [...] kune, a prosječni varijabilni trošak iznosi [...] kuna. U odnosu na cijenu osnovnog paketa MAXtv usluge, zaključuje se da je cijena osnovnog paketa MAXtv usluge u 2009. godini, prema procjeni HT-a, ispod prosječnog ukupnog troška i iznad prosječnog varijabilnog troška. Udjel fiksnih troškova u ukupnim troškovima iznosio je [60-70] posto, a varijabilnih troškova u ukupnim troškovima [30-40] posto. U odnosu na 2008. godinu zaključuje se o značajnom padu fiksnih troškova nominalno i u strukturi.

Procijenjeni podaci o troškovima pružanja osnovnog paketa MAXtv usluge za 2010. godinu prikazani su u tablici 11. Prosječni ukupni trošak iznosi [...] kuna. Od toga iznosa prosječni fiksni trošak iznosi [...] kuna, a prosječni varijabilni trošak iznosi [...] kuna. U odnosu na cijenu osnovnog paketa MAXtv usluge, zaključuje se da i ukupni prosječni trošak i prosječni varijabilni trošak ispod cijene osnovnog paketa MAXtv usluge.

Promatrajući troškove pojedinih programskih paketa koji su navedeni u tablicama od 4. do 9., zaključuje se da su prosječni ukupni troškovi tih usluga upravo prosječni varijabilni troškovi i za sve pakete niži su od cijena tih paketa.

Nadalje, Agencija je tijekom ispitnog postupka 19. studenog 2009. zaprimila B.netov podnesak u kojem se navodi kako je HT pokrenuo blagdansku akciju »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1kn« te da takvim prodajnim akcijama HT određuje predatorske cijene svojih usluga čime se istiskuju s tržišta svi konkurenti.

Agencija je stoga, a radi utvrđivanja relevantnih činjenica vezanih uz prethodni dopis HT-a od 25. svibnja 2009., dana 24. veljače 2010. dopisom zatražila podatke i očitovanje od HT-a. Među ostalim, Agencija je tražila očitovanje s detaljnim obrazloženjem o alokaciji troškova promotivne akcije »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1kn« u strukturi troškova dostavljenoj u očitovanju HT-a od 25. svibnja 2009. Također, Agencija je tražila da, ukoliko trošak promotivne akcije »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1kn« nije bio uključen u strukturu troškova iz očitovanja HT-a od 25. svibnja 2009., HT dostavi Agenciji podatke o strukturi troškova pružanja MAXtv usluge za 2009. godinu te predviđenu strukturu troškova pružanja MAXtv usluge za 2010. i 2011. godinu po pojedinom korisniku MAXtv usluge, a koja uključuje troškove predmetne promotivne akcije. Naime, iako su za ocjenu relevantni povijesni podaci o troškovima, Agencija je također tražila i procjenu za 2010. i 2011. godinu radi utvrđivanja činjenica o vremenskoj alokaciji troškova s obzirom na vremensko trajanje obveze od 24 mjeseca iz promotivne akcije.

HT je 19. ožujka 2010. Agenciji dostavio traženo očitovanje i podatke. Vezano uz troškove, HT je naveo da […]. S obzirom na navedeno, HT je dostavio Agenciji tablice s prikazom strukture troškova za 2008., 2009., 2010. i 2011. godinu, koje uključuju i troškove promotivne akcije »Uzmi MAXtv i osvoji HD video kameru za 1kn«, a koji su […]. HT dodatno navodi da […].

U tablici 12. prikazuju se dostavljeni podaci o troškovima pružanja osnovnog paketa MAXtv usluge u 2008., 2009., 2010. i 2011. godini.

Tablica 12. PRIKAZ TROŠKOVA PRUŽANJA MAXTV USLUGE HT-a U 2008., 2009., 2010. I 2011. GODINI – OSNOVNI PAKET

![](dodatni/410731.jpg)

Izvor: dopis HT-a od 25. svibnja 2009. godine, klasa: UP/I 030-02/08-01/045, urbroj: 15-02-10-74-060

Temeljem uvida u dostavljene podatke, proizlazi da je u 2008., 2009. i 2010. godini cijena osnovnog paketa MAXtv usluge niža od prosječnog ukupnog troška, a viša je od prosječnog varijabilnog troška. Predviđeni planirani prosječni ukupni trošak i prosječni varijabilni trošak u 2011. godini niži su od cijene osnovnog paketa MAXtv usluge. Agencija napominje da su povijesni podaci o troškovima relevantni, a da su budući troškovi temeljeni na procjenama HT-a te i kao takvi se navode. Iz dostavljenih podataka zaključuje se o visokim imovinskim i mrežnim procesnim troškovima u 2008. i 2009. godini kao fiksnim troškovima, kao i troškovima autorskih prava kao najznačajnijoj komponenti varijabilnih troškova. Prema projekciji troškova za 2010. i 2011. godinu, u nominalnom iznosu troškovi značajno padaju.

Nadalje, iz podataka o troškovima pružanja MAXtv usluge, razvidno je da struktura troškova odražava situaciju uvođenja novog proizvoda odnosno usluge na tržištu. U početnom razdoblju značajan je udio fiksnih troškova posebice amortizacije opreme kao i mrežnih procesnih troškova. Početno razdoblje karakterizira znatno niži broj pretplatnika nego na kraju promatranog razdoblja što utječe na prosječne pokazatelje troškova.

S obzirom da u ovom konkretnom slučaju nisu zadovoljeni uvjeti vladajućeg položaja poduzetnika na tržištu i s obzirom na vremensku dimenziju ulaska HT-a na novo tržište, u skladu s načelom ekonomičnosti vođenja postupka, Agencija nije utvrđivala dodatne činjenice o troškovima u razdoblju u kojem su cijene usluge bile između prosječnih varijabilnih troškova i prosječnih ukupnih troškova.

Agencija je uz navedeno, u ispitnom postupku utvrđivala činjenice i komparativnim pristupom na način da je usporedila strukturu troškova B.neta odnosno onih elemenata troškova koji su usporedivi, imajući u vidu različite tehnologije u pružanju usluge prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima. U tom smislu, Agencija je dopisom od 5. ožujka 2009. godine od B.neta zatražila podatke o ukupnim troškovima (izraženo u kunama) i strukturi troškova (izraženo u kunama i postotnim iznosima) pružanja usluge kabelske distribucije po pojedinom pretplatniku.

B.net je podneskom od 30. ožujka 2009. dostavio prikaz direktnih troškova po korisniku koji se odnose na uslugu kabelske televizije.

Iz dostavljenih podataka prikazanih u tablici 13., zaključuje se da je B.net dostavio podatke o direktnim troškovima osnovnog paketa usluge kabelske televizije koja sadrži 34 televizijska programa. Dostavljeni prikaz troškova podijeljen je po pojedinim regijama odnosno gradovima u kojima B.net pruža svoje usluge. Promatrajući nominalne i relativne iznose iz dostavljenih podataka, može se zaključiti da programski troškovi čine najznačajniju stavku u direktnim troškovima. Nominalno, programski troškovi iznose [...] kuna, a relativno [20-30] posto u odnosu na cijenu paketa i [40-50] posto u odnosu na ukupne direktne troškove.

Uspoređujući programske troškove i troškove autorskih prava B.neta i usporedive troškove autorskih prava HT-a za 2008. godinu za osnovni paket, zaključuje se da su ti troškovi kod HT-a gotovo dvostruko viši, što je i očekivano s obzirom na veći broj programa u osnovnom paketu i s obzirom na manji broj korisnika usluge u početnoj fazi pružanja usluge u kojoj se formiraju uvjeti i cijene za autorska prava. Podaci o troškovima HT-a za 2009. godinu pokazuju trend pada prosječnog troška autorskih prava iako je nominalno znatno viši od prosječnog troška B.neta. Međutim, može se zaključiti da je riječ o očekivanom trendu zbog snažnog rasta broja korisnika usluge. Sam HT u očitovanju od 27. travnja 2009., klasa: UP/I 030-02/2008-01/45, urbroj: 15-02-10-74-060, naveo je da je […].

Tablica 13. PRIKAZ DIREKTNIH TROŠKOVA PO KORISNIKU B.NETOVE USLUGE KABELSKE TELEVIZIJE

![](dodatni/410732.jpg)

Izvor: dopis B.neta od 30. ožujka 2009. godine, klasa: UP/I 030-02/08-01/045, urbroj: 378-05-09-74-23

Promatrajući troškove amortizacije koji se odnose na troškove amortizacije digitalnih glavnih stanica (eng. head end), može se zaključiti da ti troškovi, promatrani u relativnim iznosima, sudjeluju u znatno manjem udjelu u ukupnim troškovima u odnosu strukturu troškova MAXtv usluge HT-a. To je i očekivano s obzirom da je B.net znatno duže prisutan na tržištu i izvjesna je pretpostavka da se oprema u znatnoj mjeri amortizirala. Tamo gdje je u zemljopisnom smislu B.net ušao na novo područje (npr. Grad Zadar), troškovi amortizacije su značajniji zbog ulaganja u digitalne glavne stanice.

Nadalje, s obzirom da Agenciji iz dostavljenog prikaza troškova B.neta nisu bile u potpunosti jasne činjenice o izračunu udjelu troška najma vodova prema regijama od [60-70] posto u odnosu na cijenu paketa, Agencija je dopisom od 31. ožujka 2010. tražila dodatno očitovanje. B.net, dopisom od 26. travnja 2010., očitovao se kako je postotak (u dijelu ukupne cijene usluge) naveden uz stavku »Najam vodova prema regijama« u iznosu od [60-70] posto pogrešno naznačen. B.net navodi da su iznosi za najam vodova po regijama postotno mali jer se zbog visoke cijene prijenosa prema pojedinim regijama šalje samo nekoliko kanala dok B.net u svim gradovima ima izgrađene digitalne glavne stanice. S obzirom na navedeno, B.net je izradio novi pregled troškova za svoj osnovni paket u iznosu od 65 kuna na dan 31. prosinca 2008. godine koji se prikazuje u tablici 14.

Tablica 14. PRIKAZ TROŠKOVA PO KORISNIKU B.NETOVE USLUGE KABELSKE TELEVIZIJE NA DAN 31. PROSINCA 2008. GODINE

![](dodatni/410733.jpg)

Izvor: dopis B.neta od 26. travnja 2010. godine, klasa: UP/I 030-02/2008-01/45, urbroj: 15-02-2010-74-085

Dostavljeni podaci B.neta o troškovima pružanja usluge kabelske televizije iz dopisa od 26. travnja 2010. potvrđuju zaključke Agencije donesene temeljem prethodnog očitovanja B.neta od 30. ožujka 2009. u smislu kako najznačajniji udjel u troškovima predstavljaju programski troškovi koji zajedno s troškovima autorskih prava čine oko [40-50] posto udjela u direktnim troškovima odnosno iznose [30-40] posto u odnosu na cijenu paketa.

Zaključno, Agencija je komparativnim uvidom u strukturu i iznos troškova HT-a i B.neta u pružanju usluga prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, utvrdila da postoji izvjesna logika u strukturi troškova s obzirom na pojedine elemente, a imajući u vidu vremensku dimenziju prisutnosti na tržištu. S obzirom da je HT prisutan na tržištu od kraja 2006. godine, njegova struktura troškova u početnom razdoblju poslovanja pokazuje znatan udio troškova amortizacije i ostalih imovinskih troškova što je posljedica investicija odnosno troškova ulaska na novo tržište. Zbog većeg broja programa u ponudi osnovnog paketa i početnog manjeg broja korisnika, znatno su viši troškovi autorskih prava HT-a. S druge strane, znatno niži udio imovinskih troškova odnosno troška amortizacija kod B.neta odražava zreliju fazu u poslovanju odnosno duže razdoblje pružanja usluga na tržištu u kojoj su digitalne glavne stanice kao značajnija stavka u imovini, u značajnoj mjeri amortizirane odnosno relativni udio u ukupnim direktnim troškovima je znatno niži. Ukoliko se promatraju direktni troškovi u pružanju usluge B.neta na području Grada Zadra, tada troškovi pokazuju znatan udio troška amortizacije pretpostavljeno zbog investicije u digitalnu glavnu stanicu ili drugu imovinu i u tom slučaju je struktura troškova, promatrana po usporedivim elementima, slične za HT i B.net. Dakle, sama struktura troškova i pojedinih elemenata u korelaciji je s razdobljem prisutnosti poduzetnika na mjerodavnom tržištu. U ranoj fazi pružanja usluge na mjerodavnom tržištu značajan je udio imovinskih troškova odnosno troška amortizacije. U kasnijoj fazi pružanja usluge na tržištu, udio imovinskih troškova odnosno troška amortizacije značajno pada u odnosu na ukupne troškove i cijenu same usluge.

11. Odluka Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja

Na temelju činjenica koje je Agencija utvrdila savjesnom i detaljnom ocjenom svakog dokaza posebno i svih dokaza zajedno, te na temelju rezultata cjelokupnog postupka, Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja (dalje: Vijeće), na temelju članka 34. i 35. stavka 1. točke 2. i 5. ZZTN-a, na 49. sjednici, održanoj 31. kolovoza 2010. godine, razmatralo je navedeni predmet te je odlučilo kako poduzetnik HT nije spriječio, ograničio ili narušio tržišno natjecanje zlouporabom vladajućeg položaja na tržištu iznajmljenih EK vodova u Republici Hrvatskoj u smislu članka 16. ZZTN-a, te kako nema uvjeta za utvrđivanje vladajućeg položaja poduzetnika HT na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj u smislu članka 15. ZZTN-a, niti se ponašanje HT-a na tom tržištu može okarakterizirati kao zlouporaba u smislu članka 16. ZZTN-a. Stoga je Vijeće odlučilo odbiti zahtjev podnositelja kao na zakonu neosnovan.

Vijeće svoju odluku obrazlaže kako slijedi:

B.net je u svom zahtjevu za pokretanje postupka podnio dva zahtjeva. Jedan se odnosi na zlouporabu vladajućeg položaja istiskivanjem konkurenata s tržišta politikom cijena (eng. margin squeeze) gdje su mjerodavna tržišta ono najma EK vodova kao uzlazno tržište i ono prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima kao silazno tržište. Drugi zahtjev odnosi se na zlouporabu vladajućeg položaja primjenom predatorskih cijena gdje je mjerodavno tržište isključivo tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima.

Kako je u točki 9. obrazloženja rješenja detaljno obrazloženo, za ispunjenje jednog od uvjeta za utvrđivanje istiskivanja konkurenata s tržišta pritiskom na dobit potrebno je da input poduzetnika koji se nalazi u vladajućem položaju na uzlaznom tržištu, njegovim konkurentima na silaznom tržištu bude neophodan za proizvodnju odnosno pružanje usluge na tom silaznom tržištu.

Imajući u vidu činjenicu da neki poduzetnici koji pružaju uslugu prijenosa televizijskih programa ne koriste uslugu najma EK vodova, činjenicu kako uz HT postoje i drugi poduzetnici koji pružaju uslugu najma EK vodova, te kako postoje supstituti navedenoj usluzi, Vijeće je zaključilo kako usluga najma EK vodova HT-a ne predstavlja nužan input za pružanje usluge prijenosa televizijskih programa. Navedeno također proizlazi iz očitovanja HAKOM-a, očitovanja HT-a i B.neta te očitovanja većeg broja drugih poduzetnika koji pružaju uslugu prijenosa televizijskih programa.

S obzirom na navedeno, razvidno je kako nije ispunjen jedan od preduvjeta da bi se uopće moglo govoriti o istiskivanju konkurenata s tržišta cjenovnom politikom, pa nije bilo potrebno ulaziti u analizu cijena najma EK vodova u kontekstu pružanja usluge prijenosa televizijskih programa. Stoga je Vijeće odbilo zahtjev B.neta za utvrđivanjem zlouporabe vladajućeg položaja HT-a u dijelu koji se odnosi na istiskivanje cjenovnom politikom.

U pogledu dijela zahtjeva B.neta koji se odnosi na predatorske cijene MAXtv usluge HT-a, Vijeće ističe kako je osnovni preduvjet za utvrđivanje određenih cijena proizvoda odnosno usluga predatorskima, postojanje vladajućeg položaja na mjerodavnom tržištu poduzetnika koji ih primjenjuje.

Kako je u točki 8. obrazloženja rješenja detaljno obrazloženo, Vijeće je zaključilo kako se HT ne nalazi u vladajućem položaju na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj. Navedeno proizlazi iz tržišnog udjela HT-a u promatranom vremenskom razdoblju od 2007. do 2009. godine, na kojem HT ima tržišni udjel viši od 40 posto tek u 2009. godini, što je, imajući u vidu primjenu propisa o zaštiti tržišnog natjecanja EU, nedovoljno vremensko razdoblje da bi se moglo govoriti o stabilnom tržišnom udjelu. Također, Vijeće svoj zaključak temelji na utvrđenom položaju i tržišnim udjelima konkurenata na mjerodavnom tržištu, činjenici brzorastućeg i dinamičnog tržišta, kao i na trendovima na tom mjerodavnom tržištu.

Pored navedenog, u slučaju kada bi HT i bio u vladajućem položaju na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj, na temelju činjenica utvrđenih u postupku nije se moglo zaključiti da cijena pružanja MAXtv usluge HT-a ima predatorski karakter.

Naime, iz dostavljene strukture troškova pružanja MAXtv usluge proizlazi kako je cijena koju HT naplaćuje krajnjim korisnicima za MAXtv uslugu viša od prosječnih varijabilnih troškova pružanja navedene usluge za razdoblje od 2007. do 2010. godine, što znači da je cijena koju HT naplaćuje svojim korisnicima iznad praga koje Opći sud označava kao simptomatičan za predatorske cijene. Razvidno je da struktura troškova odražava situaciju uvođenja novog proizvoda odnosno usluge na tržištu.

Također, komparativnim uvidom u strukturu i iznos troškova HT-a i B.neta u pružanju usluga prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, utvrđeno je da postoji izvjesna logika u strukturi troškova s obzirom na pojedine elemente.

Vijeće je uzelo u obzir i činjenicu da se MAXtv usluga pruža putem nove tehnologije (IPTV) na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, te je uvođenje IPTV tehnologije kao novog načina pružanja usluge prijenosa televizijskih programa rezultiralo značajnom promjenom slike tog tržišta, u prvom redu rasta cjelokupnog tržišta i promjeni tržišnih udjela dotadašnjih konkurenata.

U promatranom vremenskom razdoblju od 2007. do 2009. godine vidljivo je kako svi poduzetnici koji sudjeluju na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima ostvaruju rast i po prihodima i po broju korisnika. Nedvojbeno je da je u tom vremenskom razdoblju najviše rastao HT, što je bilo i za očekivati s obzirom da je taj poduzetnik prvi uveo IPTV uslugu na tržište.

Također, u promatranom vremenskom razdoblju, pored činjenice da niti jedan poduzetnik nije istisnut s tržišta prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima, na navedeno tržište ušlo je više novih poduzetnika (Totalna televizija d.o.o., OT-Optima Telekom d.d., Amis Telekom d.o.o. i dr.) što ukazuje na postojanje učinkovitog tržišnog natjecanja na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj.

Sasvim je izvjesno da rastuće tržište na kojem ne postoje značajne prepreke ulasku novih konkurenata na tržište, smanjuje vjerojatnost primjene predatorske cjenovne politike jer poduzetnik koji ju primjenjuje (predator) ne bi mogao u kratkom roku istisnuti s tržišta jednako efikasne konkurente te u razumnom roku nadoknaditi troškove takvog predatorskog ponašanja.

S obzirom da je HAKOM odredio obvezu HT-u pružanja usluge najma virtualnog IPTV kanala po troškovno orijentiranim cijenama u sklopu svoje usluge širokopojasnog pristupa, Vijeće drži da će i time tržište prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima u Republici Hrvatskoj zadržati značajke konkurentnog tržišta odnosno navedena obveza HT-u omogućit će drugim poduzetnicima pristup tržištu pod jednakim, reguliranim uvjetima.

Zaključno, kako HT nema vladajući položaj na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima i kako iz strukture troškova MAXtv usluge nije vidljiv predatorski karakter cijena MAXtv usluge, te imajući u vidu dinamičnost i brzi rast cjelokupnog tržišta, ulazak novih konkurenata na tržište, kao i regulatorne obveze nediskriminacije određene HT-u od strane HAKOM-a, Vijeće smatra kako u predmetnom postupku nije dokazana zlouporaba HT-a na tržištu prijenosa televizijskih programa krajnjim korisnicima primjenom predatorskih cijena MAXtv usluge, u smislu članka 16. ZZTN-a.

Stoga je Agencija, temeljem odluke Vijeća, odlučila kao u točki I. izreke ovoga rješenja.

12. Troškovi postupka

Izdavanje rješenja kojim se okončava postupak utvrđivanja zlouporabe vladajućeg položaja poduzetnika pred Agencijom podliježe naplati upravnih pristojbi sukladno odredbi članka 2. stavka 1. Zakona o upravnim pristojbama (»Narodne novine« broj 88/96, 77/96, 95/97, 131/97, 68/98, 66/99, 145/99, 30/00, 116/00, 163/03, 17/04, 110/04, 141/04, 150/05, 153/05, 129/06, 117/07, 25/08, 60/08 i 20/10; dalje: Zakon o upravnim pristojbama), te članka 2. točka 1d. Uredbe o izmjene Tarife upravnih pristojbi iz Zakona o upravnim pristojbama (»Narodne novine« broj 141/04; dalje: Uredba o izmjeni Tarife Zakona o upravnim pristojbama). Upravna pristojba u iznosu od 5.000,00 kuna za zahtjev za pokretanjem postupka u kojem sudjeluju stranke sa suprotnim interesima, u smislu članka 42. ZZTN-a, a naročito za zahtjev za utvrđivanjem zlouporabe vladajućeg položaja na tržištu, naplaćuje se sukladno članku 2. točki 1d., odnosno tarifnom broju 106. točki 1d. Uredbe o izmjeni Tarife Zakona o upravnim pristojbama.

Sukladno članku 3. stavcima 2. i 3. Zakona o upravnim pristojbama te tarifnom broju 2. Tarife upravnih pristojbi, za predmetno rješenje plaća se upravna pristojba u iznosu od 50,00 kuna.

Budući da nije uspio u svojem zahtjevu pred Agencijom, podnositelj zahtjeva obveznik je plaćanja upravne pristojbe u iznosu od 5.050,00 kuna. Navedeni iznos uplaćuje se u roku od osam (8) dana od dana dostave ovoga rješenja u korist Državnog proračuna Republike Hrvatske na račun broj: 1001005-1863000160, u »poziv na broj odobrenja« upisati u pretpolje model »24«, a u polje podatak prvi: 5002-(navesti matični broj subjekta).

Također, sukladno odredbi članka 16. stavka 4. Zakona o upravnim pristojbama, nakon izvršene uplate obveznik uplate dužan je presliku posebne uplatnice, kao dokaz o obavljenoj uplati upravne pristojbe, žurno, a najkasnije u roku od osam (8) dana, dostaviti Agenciji s pozivom na klasu: UP/I 030-02/2008-01/45.

Ukoliko obveznici uplate upravne pristojbe ne izvrše uplatu upravne pristojbe Agencija će, protekom roka, od nadležne Porezne uprave, sukladno članku 10. stavku 2. Zakona o upravnim pristojbama, zatražiti prisilnu naplatu upravne pristojbe.

B.net je podneskom od 28. svibnja 2010. zatražio naknadu troškova ovog upravnog postupka u iznosu od 1.039.500,00 kuna.

HT je podneskom od 9. lipnja 2010. zatražio naknadu troškova ovog upravnog postupka u iznosu od 1.476.000,00 kuna.

Sukladno odredbi članka 114. stavka 2. ZUP-a, kad u postupku sudjeluju dvije stranke ili više stranaka sa suprotnim interesima, stranka koja je izazvala postupak, a na čiju je štetu postupak okončan, dužna je protivnoj stranci nadoknaditi opravdane troškove koji su ovoj nastali sudjelovanjem u postupku. Ako je u takvu slučaju koja od stranaka djelomično uspjela sa svojim zahtjevom, ona je dužna naknaditi protivnoj stranci troškove razmjerno dijelu svojeg zahtjeva s kojim nije uspjela. Stranka koja je obiješću uzrokovala protivnoj stranci troškove u postupku, dužna je ovoj te troškove naknaditi. Stavkom 3. istog članka je propisano kako se troškovi za pravno zastupanje naknađuju samo u slučajevima kad je takvo zastupanje bilo nužno i opravdano.

U konkretnom slučaju, riječ je o specifičnom i složenom upravnom postupku jer je pravo tržišnog natjecanja specifično pravno područje u kojem je strankama potrebna stručna pomoć u zaštiti njihovih prava, posebice imajući u vidu konkretan upravni postupak gdje se radi o više mjerodavnih tržišta i više različiti potencijalnih oblika zlouporabe vladajućeg položaja.

Stoga je HT-u priznat trošak zastupanja u ukupnom iznosu od 6.150,00 kuna i to: 1.000,00 kuna za sastavljanje podneska od 20. svibnja 2009. temeljem Tbr. 20. t. 1., Tbr. 37. t. 1 i Tbr. 50. Tarife o nagradama i naknadi troškova za rad odvjetnika (»Narodne novine«, broj 91/04, 37/05 i 59/07), 1.000,00 kuna za sastavljane podneska od 15. ožujka 2010., 1.000,00 kuna za sastavljane podneska od 13. travnja 2010., 1.000,00 kuna za sastavljane podneska od 15. ožujka 2010., 1.000,00 kuna za sastavljane podneska od 24. svibnja 2010., sve temeljem Tbr. 20. t 1., Tbr. 37. t. 1 i Tbr. 50. Tarife o nagradama i naknadi troškova za rad odvjetnika (»Narodne novine«, broj 148/09; dalje: Odvjetnička tarifa), te 1.000,00 kuna za zastupanje na usmenoj raspravi od 12. svibnja 2010. temeljem Tbr. 20. t. 1., Tbr. 21., Tbr. 37. t. 1 i Tbr. 50. Odvjetničke tarife, sve uvećano za pripadajući porez na dodanu vrijednost od 23% u iznosu od 1.150,00 kuna.

HT-u nije priznat trošak zastupanja po Tbr. 21. t. 2. Odvjetničke tarife s obzirom da je u konkretnom slučaju riječ o predmetu čija vrijednost nije procjenjiva te je stoga visina troška zastupanja određena prema Tbr. 21. t. 1. Odvjetničke tarife. Također, s obzirom da Agencija na odgovarajući način primjenjuje kriterije koji proizlaze iz pravilne primjene pravila o tržišnom natjecanju u Europskim zajednicama, te je za zastupanje u ovom predmetu potrebna posebna stručnost i poznavanje prakse Europske unije (acquis communautaire), HT-u je temeljem Tbr. 37. t. 1. odobreno povišenje tarifnih stavki za 100 posto.

S obzirom da je HT podnesak od 9. lipnja 2010. dostavio nakon održane usmene rasprave i nakon proteka roka od 10 dana za eventualna nova i dodatna očitovanja određenog raspravnim zaključkom od 12. svibnja 2010. (u navedenom roku je HT već dostavio očitovanje od 24. svibnja 2010.), a nije sukladno članku 143. stavku 2. ZUP-a opravdao zbog čega to nije učinio na raspravi ili u očitovanju od 24. svibnja 2010., HT-u nije priznat trošak sastava podneska od 9. lipnja 2010.

U pogledu zahtjeva B.neta za naknadu troškova zastupanja, Agencija ističe da, s obzirom da navedeni poduzetnik nije uspio sa svojim zahtjevom, nema pravo na naknadu troškova zastupanja.

Slijedom navedenog je Agencija, temeljem odluke Vijeća, odlučila kao u točkama II. i III. izreke ovoga rješenja.

13. Objava rješenja u »Narodnim novinama«

Sukladno odredbi članka 59. stavka 1. ZZTN-a, a u svezi s člankom 57. točkom 1. ZZTN-a, ovo rješenje bit će objavljeno u »Narodnim novinama«.

Stoga je Agencija, temeljem odluke Vijeća, odlučila kao u točki. IV. izreke ovoga rješenja.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Ovo rješenje je konačno u upravnom postupku. Protiv ovog rješenja nije dopuštena žalba, ali nezadovoljna stranka može, sukladno članku 58. ZZTN-a, pokrenuti upravni spor kod Upravnog suda Republike Hrvatske, u roku od trideset (30) dana od dana dostave ovoga rješenja.

Klasa: UP/I 030-02/2008-01/45

Urbroj: 580-05-10-74-100

Zagreb, 31. kolovoza 2010.

Predsjednica Vijeća
za zaštitu tržišnog natjecanja
mr. sc. Olgica Spevec, v. r.

Rješenje, NN 115/2010-3022