## Uredba o načinu, postupku i uvjetima procjene vrijednosti i prodaje turističkog zemljišta u vlasništvu jedinice lokalne samouprave te načinu, postupku i uvjetima za dobivanje koncesije na preostalom turističkom zemljištu u vlasništvu jedinice lokalne samouprave

### NN 12/2011 (28.1.2011.), Uredba o načinu, postupku i uvjetima procjene vrijednosti i prodaje turističkog zemljišta u vlasništvu jedinice lokalne samouprave te načinu, postupku i uvjetima za dobivanje koncesije na preostalom turističkom zemljištu u vlasništvu jedinice lokalne samouprave

VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

243

Na temelju članka 21. stavka 6. Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije (»Narodne novine«, broj 92/2010), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 20. siječnja 2011. godine donijela

UREDBU

O NAČINU, POSTUPKU I UVJETIMA PROCJENE VRIJEDNOSTI I PRODAJE TURISTIČKOG ZEMLJIŠTA U VLASNIŠTVU JEDINICE LOKALNE SAMOUPRAVE TE NAČINU, POSTUPKU I UVJETIMA ZA DOBIVANJE KONCESIJE NA PREOSTALOM TURISTIČKOM ZEMLJIŠTU U VLASNIŠTVU JEDINICE LOKALNE SAMOUPRAVE

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovom Uredbom propisuje se način, postupak i uvjeti procjene vrijednosti i prodaje turističkog zemljišta u vlasništvu jedinice lokalne samouprave te način, postupak i uvjeti za dobivanje koncesije na preostalom turističkom zemljištu u vlasništvu jedinice lokalne samouprave.

PROCJENA I PRODAJA TURISTIČKOG ZEMLJIŠTA

Članak 2.

(1) Jedinica lokalne samouprave će, neposrednom pogodbom, prodati trgovačkom društvu, na njegov zahtjev, preostalo turističko zemljište u vlasništvu jedinice lokalne samouprave na kojem je društveno poduzeće imalo pravo korištenja, upravljanja i raspolaganja, koje nije procijenjeno u vrijednosti društvenoga kapitala, a za koje je na temelju posebnog propisa utvrđeno da služi za redovitu uporabu građevine.

(2) Odluku o prodaji donosi predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave, a na temelju te odluke ugovor o kupoprodaji sklapa gradonačelnik, odnosno općinski načelnik i trgovačko društvo.

Članak 3.

Tržišna vrijednost preostalog turističkog zemljišta u vlasništvu jedinice lokalne samouprave na kojem je društveno poduzeće imalo pravo korištenja, upravljanja i raspolaganja, koje nije procijenjeno u vrijednosti društvenoga kapitala, a za koje je na temelju posebnog propisa utvrđeno da služi za redovitu uporabu građevine, utvrđuje se na temelju elaborata ovlaštenog sudskog vještaka izrađenog primjenom usporedne metode (komparativna metoda, metoda tržišnoga uspoređivanja, metoda uspoređivanja vrijednosti), po odabiru jedinice lokalne samouprave.

Članak 4.

(1) Plaćanje kupoprodajne cijene može se ugovoriti jednokratnom isplatom ili obročnom otplatom, prema izboru trgovačkog društva.

(2) Kad se kupoprodajna cijena isplaćuje odjednom, rok isplate ne može biti duži od 30 dana od dana sklapanja ugovora.

(3) Kod plaćanja kupoprodajne cijene obročnom otplatom, ukupan rok otplate ne može biti duži od 10 godina od dana sklapanja ugovora.

(4) Kamatna stopa za vrijeme obročne otplate je 4% godišnje, a isplaćuje se zajedno s dospjelim obrokom glavnice koja se plaća.

(5) Prodavatelj – jedinica lokalne samouprave dužna je u ugovoru o kupoprodaji uz obročnu otplatu vrijednost (mjesečnog) obroka vezati uz euro i to po srednjem deviznom tečaju Hrvatske narodne banke na dan uplate.

(6) Ugovor o kupoprodaji mora sadržavati izjavu kupca kojom dopušta u korist prodavatelja uknjižbu založnog prava (hipoteke) na zemljištu.

Članak 5.

Kupoprodajna cijena je zajednički prihod državnog, županijskog i gradskog/općinskog proračuna i uplaćuje se u iznosu od 60% u Fond za turizam, a preostalih 40% u proračun županije i grada/općine na čijem se području nalazi zemljište, svakome u jednakim dijelovima.

KONCESIJA NA ZAHTJEV

Članak 6.

(1) Na davanje koncesija na preostalom turističkom zemljištu u vlasništvu jedinice lokalne samouprave na kojem je društveno poduzeće imalo pravo korištenja, upravljanja i raspolaganja, koje nije procijenjeno u vrijednosti društvenoga kapitala, primjenjuju se odredbe Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije (u daljnjem tekstu: Zakon), Zakona o koncesijama i ova Uredba.

(2) Postupak davanja koncesije moguće je započeti nakon što se utvrdi vlasništvo trgovačkog društva na zemljištu na kojem je izgrađena građevina, odnosno na procijenjenom dijelu zemljišne čestice na kojoj je izgrađena građevina, kada u postupku pretvorbe nije formirana posebna zemljišna čestica procijenjenog zemljišta.

Članak 7.

(1) Koncesija na preostalom turističkom zemljištu u vlasništvu jedinice lokalne samouprave na kojem je društveno poduzeće imalo pravo korištenja, upravljanja i raspolaganja, koje nije procijenjeno u vrijednosti društvenoga kapitala, daje se na zahtjev trgovačkog društva.

(2) Uz zahtjev za koncesiju prilažu se isprave propisane člankom 11. stavkom 2. Zakona, s tim da u zahtjevu trgovačko društvo mora naznačiti rok na koji traži koncesiju za korištenje zemljišta, a koji ne može biti duži od 50 godina.

Članak 8.

(1) Kada tijelo jedinice lokalne samouprave, nadležno za raspolaganje nekretninama, primi zahtjev za koncesiju, dužno je u roku od 90 dana provjeriti je li zahtjev uredan u smislu odredbi Zakona i ove Uredbe, jesu li uz zahtjev priložene sve propisane isprave i je li naznačen rok za koji se predlaže koncesija.

(2) U daljnjem roku od 15 dana tijelo jedinice lokalne samouprave nadležno za raspolaganje nekretninama dužno je izvijestiti podnositelja zahtjeva o nemogućnosti pokretanja postupka koncesije uz obrazloženje ili donijeti odluku o koncesiji.

Članak 9.

(1) Odluka o koncesiji obvezno sadrži:

1. djelatnost i namjenu za koju se koncesija daje,

2. vrijeme na koje se koncesija daje,

3. visinu i način plaćanja naknade za koncesiju,

4. obveze koncesionara,

5. drugi sadržaj propisan posebnim propisom.

(2) Odluka o koncesiji je upravni akt.

Članak 10.

(1) Na temelju odluke tijela jedinice lokalne samouprave, nadležnog za raspolaganje nekretninama o koncesiji, gradonačelnik, odnosno načelnik općine sklopit će ugovor o koncesiji.

(2) Ugovor o koncesiji obvezno sadrži:

1. djelatnost i namjenu za koju se koncesija dodjeljuje,

2. vrijeme na koje se koncesija dodjeljuje,

3. visinu i način plaćanja naknade za koncesiju, te u slučaju zakašnjenja, obvezu plaćanja zakonske zatezne kamate,

4. prava i obveze davatelja koncesije,

5. prava i obveze koncesionara,

6. jamstva koncesionara,

7. uvjete otkaza ugovora,

8. ugovorne kazne.

(3) Ugovor o koncesiji mora biti sastavljen u pisanom obliku i potvrđen (solemniziran) po javnom bilježniku.

Članak 11.

(1) Koncesijska naknada sastoji se od stalnog i promjenjivog dijela.

(2) Stalni dio koncesijske naknade izračunava se prema površini zemljišta, u metrima kvadratnim, koje se daje u koncesiju.

(3) Formula za izračun cijene stalnog dijela koncesijske naknade glasi:

Zauzeta površina u m2 x koeficijent cijene m2 = stalni dio koncesijske naknade.

(4) Koeficijent cijene m2 iznosi 2,00 kune.

Članak 12.

(1) Početni iznos promjenjivog dijela koncesijske naknade iznosi 0,5% prihoda podnositelja zahtjeva – hotela/turističkog naselja, ostvarenog u protekloj godini.

(2) Formula za izračun cijene promjenjivog dijela koncesijske naknade glasi:

                                                                     početni iznos
Promjenjivi dio koncesijske naknade =  promjenjivog dijela x A x hot
                                                                               B

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Redni broj | Otvorenost objekta u danima | hot |
| 1. | 301 – 365 | 0,4 |
| 2. | 241 – 300 | 0,6 |
| 3. | 151 – 240 | 0,8 |
| 4. | 0 – 150 | 1 |

Legenda:

A = površina zemljišta koja se daje u koncesiju

B = ukupna površina zemljišta na kojoj se obavlja djelatnost

Ukupna površina zemljišta na kojoj se obavlja djelatnost predstavlja zbroj površina zemljišta koje se daje u koncesiju, zemljišta ispod građevine – zemljišta tlocrtne površine (članak 18. Zakona) i dijela procijenjenog zemljišta na kojem je izgrađena građevina, a za koje u postupku pretvorbe nije formirana posebna zemljišna čestica (članak 19. Zakona).

(3) Koncesionar je dužan davatelju koncesije do 31. siječnja tekuće godine prijaviti broj dana otvorenosti objekta za tekuću godinu.

Članak 13.

(1) Uplata stalnog dijela koncesijske naknade iz članka 11. ove Uredbe vrši se u tekućoj godini najkasnije do 31. kolovoza, a promjenjivog dijela iz članka 12. ove Uredbe, najkasnije do 31. ožujka iduće godine.

(2) Koncesijska naknada je zajednički prihod državnog, županijskog i gradskog/općinskog proračuna i uplaćuje se u iznosu od 60% u Fond za turizam, a preostalih 40% u proračun županije i grada/općine na čijem se području nalazi zemljište, svakome u jednakim dijelovima.

Članak 14.

U slučaju da se za vrijeme trajanja ugovora o koncesiji promijeni srednji devizni tečaj Hrvatske narodne banke, za kunu u odnosu na euro i to za +/- 3%, mijenja se i iznos stalnog dijela koncesijske naknade sukladno promjeni tečaja. Davatelj koncesije pridržava pravo, jednom godišnje, izmijeniti visinu stalnog dijela koncesijske naknade u svrhu usklađivanja naknade sa službenim indeksima promjene vrijednosti novca.

Članak 15.

Koncesionar je dužan po prestanku koncesije u roku od 90 dana, sa zemljišta ukloniti naprave i opremu koju koristi za obavljanje djelatnosti, o svom trošku, vratiti zemljište u prvobitno stanje te ga predati davatelju koncesije na slobodno raspolaganje.

Članak 16.

Ako za vrijeme trajanja koncesije nastanu promjene zbog kojih je u javnom interesu potrebno koncesijski odnos prilagoditi novonastaloj situaciji, koncesionar je dužan poduzeti ili omogućiti radnje koje mu s tim u vezi odredi davatelj koncesije, npr. da u svrhu javnog interesa omogući ulaganje u infrastrukturu (polaganje cijevi za vodoprivredu, odvodnju i sl.).

Članak 17.

Vrijeme trajanja koncesije na zahtjev, računa se od dana podnošenja zahtjeva.

Članak 18.

Koncesija prestaje:

– istekom vremena za koje je dana,

– jednostranim raskidom ugovora o koncesiji od strane koncesionara ili davatelja koncesije,

– brisanjem trgovačkog društva koncesionara iz sudskog registra,

– sporazumnim raskidom ugovora o koncesiji,

– raskidom ugovora o koncesiji zbog javnog interesa,

– pravomoćnošću sudske odluke kojom se ugovor o koncesiji utvrđuje ništetnim ili se poništava.

Članak 19.

(1) Jedinica lokalne samouprave ima pravo jednostrano raskinuti ugovor o koncesiji u slučajevima:

– ako koncesionar ne plati naknadu za koncesiju dva puta uzastopce ili općenito neuredno plaća naknadu za koncesiju,

– ako koncesionar koristi koncesiju suprotno ugovoru o koncesiji,

– ako se nad koncesionarom otvori stečaj ili pokrene postupak likvidacije,

– i u drugim slučajevima u skladu s odredbama ugovora o koncesiji, odredbama zakona kojima se uređuju koncesije i općim odredbama obveznog prava.

(2) Ugovor o koncesiji raskida se po sili zakona u slučaju kad trgovačko društvo prestane obavljati turističko-ugostiteljsku djelatnost.

POSTUPAK PRAĆENJA I IZVRŠAVANJA KONCESIJE

Članak 20.

Davatelj koncesije osnovat će povjerenstvo od tri člana u svrhu praćenja izvršavanja odluka i ugovora o koncesijama.

Članak 21.

Povjerenstvo je obvezno o izvršavanju svojih obveza podnositi izvješće davatelju koncesije najmanje jedanput godišnje, te predlagati mjere.

Članak 22.

Povjerenstvo je dužno pisanim putem, bez odlaganja, izvijestiti davatelja koncesije o uočenim radnjama iz članka 19. ove Uredbe, te drugim nepravilnostima.

Članak 23.

(1) Kad Povjerenstvo iz članka 20. ove Uredbe izvijesti davatelja koncesije, sukladno članku 22. ove Uredbe, davatelj koncesije pozvat će koncesionara da se u roku od 30 dana od dana dostave poziva, ako u odluci i ugovoru o koncesiji nije određen drugi rok, izjasni o razlozima zbog kojih mu se može oduzeti koncesija, te uskladi svoje postupanje s ugovorom o koncesiji.

(2) Ako ovlaštenik koncesije u ostavljenom roku ne otkloni uočene nedostatke i uspostavi stanje kakvo odgovara ugovornim odredbama i Zakonu, davatelj koncesije ima pravo otkazati ugovor o koncesiji.

(3) Odluka o otkazu ugovora o koncesiji mora biti u pisanom obliku i dostavljena koncesionaru te obavezno mora sadržavati rok za napuštanje zemljišta. Rok za napuštanje zemljišta ne može biti kraći od 90 dana od dana stupanja na snagu odluke o otkazu koncesije.

PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 24.

(1) Do okončanja postupka davanja koncesije na zahtjev trgovačkog društva na preostalom turističkom zemljištu u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, trgovačko društvo u obvezi je plaćanja koncesijske naknade od dana podnošenja zahtjeva. Nakon okončanja postupka dodjele koncesije trgovačko je društvo obvezno zajedno sa sljedećim obrokom naknade doplatiti razliku, ili ovlašteno umanjiti iznos plaćene naknade za preplaćeni iznos koncesijske naknade.

(2) Visina naknade iz stavka 1. ovoga članka određuje se na način propisan ovom Uredbom, a trgovačko društvo dužno je ½ dijela te naknade, kao zajednički prihod državnog, županijskog i gradskog/općinskog proračuna, uplatiti po ispostavljenom računu, u iznosu od 60% u Fond za turizam, a preostalih 40% u proračun županije i grada/općine na čijem se području nalazi zemljište, svakome u jednakim dijelovima.

(3) Jedinica lokalne samouprave dužna je račun za uplatu stalnog dijela koncesijske naknade ispostaviti trgovačkom društvu do 30. lipnja, a za uplatu promjenjivog dijela koncesijske naknade do posljednjeg dana veljače iduće godine.

Članak 25.

Ova Uredba stupa na snagu danom objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 334-01/11-01/01

Urbroj: 5030105-11-1

Zagreb, 20. siječnja 2011.

Predsjednica
Jadranka Kosor, dipl. iur., v. r.

Uredba, NN 12/2011-243