## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3404/2004 od 16. ožujka 2006.

### NN 43/2006 (19.4.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-3404/2004 od 16. ožujka 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1055

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol, Nevenka
Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je
podnio J. B. iz R., na sjednici održanoj 16. ožujka 2006. godine, jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Rijeci dužan je provesti
ovršne radnje i dovršiti postupak ovrhe u predmetu koji se vodi pred tim sudom
pod poslovnim brojem: I-1295/95 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od
deset (10) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02., 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, J. B. iz R., K.
54a, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29.
stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni
tekst) u iznosu od 3.800,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnio je 22. rujna 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Podnositelj ustavne tužbe podnio je 18.
prosinca 1995. Općinskom sudu u Rijeci izvršni prijedlog radi nenovčanog
potraživanja – izvođenjem kompletnih radova adaptacije na stanu u Rijeci.
Prijedlog je podnijet na temelju pravomoćne i izvršne presude tog suda broj:
P-1934/92.

Dana 3. siječnja 1996. Općinski sud u Rijeci
donio je rješenje o izvršenju, kojim je ovlastio podnositelja da sam ili na
trošak izvršenika povjeri drugom građevinskom obrtniku izvođenje radova
adaptacije stana. Protiv tog rješenja izvršenik je izjavio žalbu, koja je
rješenjem suda od 31. siječnja 1996. odbijena kao neosnovana.

Rješavajući o žalbi izvršenika podnijetoj protiv
rješenja suda od 31. siječnja 1996. Županijski sud u Rijeci ukinuo je rješenjem
broj: Gž-164/96-2 od 28. veljače 1996. rješenje suda prvog stupnja i predmet
vratio tom sudu na ponovno postupanje 26. ožujka 1996.

Na ročište zakazano za 10. travnja 1996.
podnositelj nije pristupio (dostava poziva vraćena s naznakom nije tražio).

Na ročištu 26. travnja 1996. naloženo je
izvršeniku da položi iznos od 50.000,00 kn kao akontaciju, koja će se
isplaćivati podnositelju ili trećoj osobi temeljem dokumentacije za izvođenje
radova.

Sud je dopisima od 23. svibnja 1996. zatražio od
nekoliko privat­nih firmi ponudu – specifikaciju troškova za radove koje bi
trebali obaviti kod podnositelja, dok je podnositelj 7. lipnja 1996. dostavio sudu
Ugovor sklopljen između njega i poduzeća »M.« d.o.o., kojim se treća osoba
obvezuje izvršiti radove adaptacije stana podnositelja.

Sud je poduzeće »M.« izvijestio dopisom od 10.
listopada 1996. da je na njegov žiro-račun uplaćen iznos od 35.000,00 kn.

Podnositelj je podneskom od 8. srpnja 1996.
zatražio povrat novca na depozit suda jer da je treća osoba lažac, prevarant
(...). Sud je dopisom od 9. srpnja 1996. te rješenjem od 12. srpnja 1996.
pozvao treću osobu na povrat uplaćenog iznosa.

Na ročištu 22. srpnja 1996. saslušan je direktor
poduzeća »M.« d.o.o., dok je rješenjem naloženo trećoj osobi da izvede radove
adap­tacije, a podnositelj je obvezan da u dogovoru s trećom osobom kupi sve
potrebno za adaptaciju.

Dana 20. kolovoza 1996. sudu je pristupio
direktor poduzeća »M.« d.o.o. i izvijestio sud da se ni u čemu ne može
dogovoriti s podnositeljem.

Podneskom od 6. prosinca 1996. podnositelj je
zatražio donošenje dopunskog rješenja te traži da izvršenik položi dodatni
iznos od 98.759,25 kn, kako bi on sam mogao izvesti radove te je u tu svrhu
dostavio predračune za kupnju materijala.

Ročište zakazano za 5. ožujka 1997. odgođeno je
zbog bolesti suca.

Rješenjem suda od 10. ožujka 1997. djelomično je
odbijen zah­tjev podnositelja da mu se iz depozita suda plati novčani iznos za
pred­mete iz predračuna broj: 127/97 jer da je riječ o izdacima koji ne
predstavljaju materijal, odnosno izdatke u svezi s izvršenjem činid­be.

Dostava navedenog rješenja pokušana je 10.
ožujka 1997.,4. travnja 1997., 20. travnja 1997. i 3. lipnja 1997., međutim,
sve su dostave vraćene s naznakom »obaviješten nije tražio«.

Općinsko državno odvjetništvo u Rijeci zatražilo
je dopisom od 17. veljače 1998. spis na uvid jer je podnositelj protiv sutkinje
u ovom predmetu podnio kaznenu prijavu.

Podnositelj je 14. veljače 2001. zatražio u
ovršnom kancelu uvid u spis te mu je tom prilikom pokušano uručiti rješenje od
10. ožujka 1997., ali je on to odbio.

Podneskom od 15. veljače 2001. podnositelj je
zatražio od suda da mu dostavi preslike dokumenata te 26. studenoga 2002.
ponovno pristupa u ovršni kancel gdje mu se ponovno bezuspješno pokušava
uručiti rješenje od 10. ožujka 1997.

3. PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno je
odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbom članka 63.
Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA OVRŠNOG
POSTUPKA

Podnositelj je 18. prosinca 1995. podnio
prijedlog za izvršenje Općinskom sudu u Rijeci.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u
razmatranje od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kad je stupio na snagu
Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj: 1, 4, 6, 7, 11, 12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava
i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarod­ni ugovori«, broj 18/97.,
6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o
potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između
ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 22. rujna 2004.
godine, a do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno osam (8) godina,
devet (9) mjeseci i pet (5) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
šest (6) godina, deset (10) mjeseci i sedamnaest (17) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

U razmatranom, pravno relevantnom razdoblju
postupak ovrhe vodio se u trajanju od šest godina, deset mjeseci i sedamnaest
dana. Sud je bio neaktivan tijekom cijelog tog razdoblja.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE(OVRHOVODITELJA U OVRŠNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao ovrhovoditelj u
ovršnom postup­ku, svojim ponašanjem pridonio je duljini postupka. S obzirom na
okolnosti postupka, smatramo potrebnim istaknuti ponašanje pod­nositelja u
razdoblju prije 5. studenoga 1997., a koje se je odrazilo i na kasniji tijek
ovršnog postupka. Ubrzo nakon što je sklopljen Ugovor između podnositelja i
poduzeća »M.« d.o.o. radi izvršenja radova adaptacije na stanu podnositelja (7.
lipnja 1996.), podnositelj je izrazio sumnju u poštenje izvođača te mu je sud
naložio rasprav­nim rješenjem da u dogovoru s trećom osobom kupi sve potrebno
za adaptaciju. Međutim, svojim daljnjim ponašanjem podnositelj je spriječio
izvođenje bilo kakvih radova, o čemu je direktor poduzeća »M.« obavijestio sud.
Podnositelj je nakon toga preuzeo na sebe obvezu adaptacije te je dostavio
predračune za kupnju materijala za koje je sud utvrdio da je riječ o izdacima
koji ne predstavljaju izdatke u svezi s izvršenjem činidbe te je rješenjem od
10. ožujka 1997. djelomično odbio podnositelja s njegovim zahtjevom da mu se iz
depozita suda plati novčani iznos za predmete iz predračuna broj: 127/97.
Unatoč nastojanju suda da dostavi podnositelju navedeno rješenje, sve dostave
vraćene su s naznakom »obaviješten nije tražio« (10. ožujka 1997., 4. travnja
1997., 20. travnja 1997. i 3. lipnja 1997.). Dostava je ponovno pokušana
prilikom dolaska podnositelja u ovršni kancel 14. veljače 2001. i 26. studenoga
2002., međutim, podnositelj je odbio preuzeti rješenje suda od 10. ožujka 1997.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

U konkretnom slučaju ne radi se o osobito
složenoj sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se ovrha vodi u
razdoblju duljem od osam godina te da ovršni postupak još nije dovršen. Ustavni
sud posebno napominje da sudovi nisu odgovorni za namirenje vjerovnika, već za
učinkovitu i ekonomičnu provedbu ovrhe. U predmetnom postupku, ne može se reći
da je ovrha provedena ekonomično i učinkovito, s obzirom na potpunu neaktivnost
suda u razmatranom razdoblju, kao i na činjenicu da postupak ovrhe traje dulje
od osam godina, što se nikako ne može smatrati razumnim rokom. Stoga, Ustavni
sud smatra da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U ovom predmetu
Ustavni sud je uzeo u obzir i doprinos podnositelja ukupnoj duljini postupka.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Rijeci dužan je
dostaviti Ustav­nom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3404/2004

Zagreb, 16. ožujka 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr. sc. Željko
Potočnjak, v. r.**

Odluka, NN 43/2006-1055