## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1782/2004 od 17. prosinca 2004.

### NN 2/2005 (4.1.2005.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1782/2004 od 17. prosinca 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

37

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u Vijeću za rješavanje po­stu­pov­nih pretpostavki za odlučivanje o ustavnim tužbama,
u sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i
Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, u postupku pokrenu­tom ustavnom tužbom I. H.
iz B., kojeg zastupa Ž. O., odvjetnik iz B., na sjednici održanoj 17. prosinca
2004. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.Ustavna tužba,
podnijeta protiv presude Županijskog suda u Bjelovaru, broj: Gž-363/04-2 od 25.
ožujka 2004. godine, ne uzima se u razmatranje.

II.Ovo rješenje objavit
će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.Ustavna tužba
podnesena je protiv presude Županijskog suda u Bjelovaru, broj: Gž-363/04-2 od
25. ožujka 2004. godine, kojom je odbijena žalba podnositelja (prvotuženika) i
potvrđena presuda Općinskog suda u Bjelovaru, broj: P-5/03-16 od 3. listopada
2003. godine, u točki I. i II. izreke, dok je u nepobijanom dijelu u odnosu na
drugotuženika Grad Bjelovar, kao i u odnosu na točku III. izreke, presuda suda
prvog stupnja ostala neizmje­njena.

Presudom
Općinskog suda u Bjelovaru utvrđen je ništavim ugovor o kupoprodaji stana na
kojem postoji stanarsko pravo, broj: H-97/380-1992 od 25. studenoga 1992.
godine, sklopljen između Općine Bjelovar i podnositelja, te je podnositelj
dužan Republici Hrvatskoj, Ministarstvu unutarnjih poslova (tužitelju)
nadoknaditi troškove parničnog postupka (točka I. i II. izreke), dok je u
dijelu kojim se nalaže Zemljišnoknjižnom odjelu Općin­skog suda u Bjelovaru
brisanje prava vlasništva na stanu na II. katu, ukupne površine 60,82 m2,
upisano u poduložak broj: 560/zk.ul.br. 4528 k.o. Grad Bjelovar i uspostava
ranijeg zemljišno­knjižnog stanja (točka III. izreke), tužbeni zahtjev odbijen.

2.Podnositelj smatra da su sudovi pogrešno primijenili materijalno pravo, te
navodi da su osporenim presudama povrije­đene odredbe članaka 19. stavka 1. i
117. stavka 3. (pogrešno označen kao 115. stavak 3.) Ustava Republike Hrvatske.

Na
temelju odredbe članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu:
Ustavni zakon), podnositelj predlaže odgodu ovrhe, do donošenja odluke Ustavnog
suda.

*U* *ustavnoj tužbi nije istaknuta povreda ustavnog
prava.*

3.Odredbom članka 62.
stavka 1. Ustavnog zakona propisano je:

»Svatko može podnijeti Ustavnom
sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne
vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne
osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o
sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povri­je­đeno ljudsko pravo ili
temeljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu
i područnu (regionalnu) samoupravu (...)«.

Sukladno
tome, samo ona ljudska prava i temeljne slobode ko­ja su zajamčena u pojedinim
odredbama Ustava Republike Hrvat­ske smatraju se ustavnim pravima.

4.Prema odredbi članka 71. stavka 1. Ustavnog zakona, Ustavni sud ispituje
samo one povrede ustavnog prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi.

Podnositelj
je u ustavnoj tužbi istaknuo povredu odredbe članka 19. stavka 1. Ustava. U
prvom redu valja istaći da podnositelj osporava odluke sudbene vlasti, dok se
odredbe članka 19. Ustava odnose na akte državne uprave i tijela koja imaju
javne ovlasti.

Odredbom
članka 19. stavka 1. Ustava propisano je da pojedinačni akti državne uprave i
tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni na zakonu. Ta ustavna
odredba ne sadrži ustavno pravo u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
nego se njome utvrđuje načelo zakonitosti u djelovanju uprave.

5.Podnositelj je istaknuo i povredu odredbe članka 117. stav­ka 3. Ustava,
kojom je propisano da sudovi sude na temelju Ustava i zakona.

Navedena
odredba ne sadrži ljudska prava i temeljne slobode koje su Ustavom zajamčene
fizičkoj ili pravnoj osobi i koje se štite u ustavnosudskom postupku pokrenutom
ustavnom tužbom u smislu odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona, već se
njome određuju pravne osnove na temelju kojih sudbena vlast u Republici
Hrvatskoj obavlja funkciju suđenja.

6.S obzirom da članak 71. stavak 2. Ustavnog zakona propisuje da se ustavna
tužba neće uzeti u razmatranje u slučaju kad se ne radi o povredi ustavnog
prava, Ustavni sud nije prihvatio razmatranje ustavne tužbe podnositelja jer u
njoj nije istaknuta povreda nijednog ustavnog prava.

O
prijedlogu podnositelja za odgodu ovrhe, primjenom od­red­be članka 67. stavka
2. Ustavnog zakona, nije odlučivano, s obzirom da je o ustavnoj tužbi riješeno.

7.Slijedom navedenog, a temeljem odredbe članka 71. stav­ka 2. Ustavnog
zakona, riješeno je kao u točki I. izreke.

8.Točka II. izreke temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-III-1782/2004
Zagreb, 17. prosinca 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 2/2005-37