## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-7/1992. i U-III-10/1992. od 1. travnja 1992.

### NN 19/1992 (2.4.1992.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-7/1992. i U-III-10/1992. od 1. travnja 1992.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, na sjednici 1. travnja 1992. godine,
donio je ovo

## RJEŠENJE

1. Poništavaju se rješenja Upravnog suda Hrvatske, broj Zpa-1/1991-5
i broj Zpa-2/1991-3 od 28. studenoga 1991. godine te se oba predmeta vraćaju
Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovno odlučivanje.

2. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Rješenjima navedenim u izreci Upravni sud Hrvatske oglasio se nenadležnim
za rješavanje o zahtjevima K.N. i U.F. za, zaštitu sloboda i prava zajamčenih
Ustavom i te zahtjeve ustupio na rješavanje ovom Sudu. Razlog tome je kako
se navodi u spomenutim rješenjima - brisanje Glave VI, pa time i članka
66. u Zakonu o upravnim sporovima što je učinjeno člankom 36. Zakona o
preuzimanju Zakona o upravnim sporovima ("Narodne novine", br.
53/91) - odnosno nadležnost Ustavnog suda Republike Hrvatske da, u smislu
članka 125. Ustava Republike Hrvatske, štiti ustavne slobode i prava čovjeka
i građanina. Ustavni sud Republike Hrvatske utvrdio je nezakonitost ustupanja
spomenutih zahtjeva na rješavanje ovom Sudu i stoga je poništio rješenja
Upravnog suda Hrvatske navedena u izreci ovoga rješenja. Ovo iz slijedećih
razloga: Oglašavajući se nenadležnim za rješavanje o zahtjevima za zaštitu
sloboda i prava zajamćenih Ustavom, Upravni sud Hrvatske neosnovano je
- primjenom članka 21. stavka 1. Zakona o parničnom postupku koji je preuzet
i izmijenjen na temelju članaka 1. i 6. Zakona o preuzimanju Zakona o parničnom
postupku - "Narodne novine", br. 53/91 (dalje: ZPP) - ustupio
spomenute zahtjeve na rješavanje ovom Sudu. Naime, u konkretnim slučajevima
neodgovarajuće je primijenjena odredba članka 21. stavka I. ZPP koja se
odnosi isključivo na ustupanje predmeta nadležnome sudu, što podrazumijeva
samo redovni sud, a ne i Ustavni sud Republike Hrvatske. Naime, Ustavni
sud Republike Hrvatske izdvojen je iz sustava ustrojstva zakonodavne, izvršne
i sudbene vlasti, kako je to navedeno u odredbi članka 4. Ustava Republike
Hrvatske. Upravni sud Hrvatske - utvrdivši da više nije nadležan u stvarima
zaštite sloboda i prava zajamčenih Ustavom - trebao je odlučiti primjenom
odredbe članka 16. stavka 2. ZPP. Prema toj zakonskoj odredbi. kad sud
u toku postupka utvrdi da za rješavanje spora nije nadležan sud nego kakav
drugi domaći organ, oglasit će se nenadležnim, ukinuti provedene radnje
u postupku i odbaciti tužbu. Prilikom budućeg odlučivanja o zahtjevima
K.N. i U.F., Upravni sud Republike Hrvatske će - odlučujući o svojoj nadležnosti
- voditi računa o primjeni članka 1. Zakona o izmjenama Zakona o preuzimanju
Zakona o upravnim sporovima ("Narodne novine", br. 9/92) kojim
je članak 36. Zakona o preuzimanju Zakona o upravnim sporovima ("Narodne
novine", br. 53/91) zamijenjen sa člancima 36. do 36k. Naime, člankom
36. izmijenjen je članak 66. Zakona o upravnim sporovima tako da o zahtjevu
za zaštitu ustavom zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina, ako
je takve sloboda ili pravo povrijedeno konačnim pojedinačnim aktom. a nije
osigurana druga sudska zaštita, odlučuje sud nadležan za upravne sporove.
Iz ovih razloga Sud je riješio kao u izreci.

Rješenje broj: U-III-7/1992 i U-III-10/1992

Zagreb. 1. travnja 1992.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Rješenje, NN 19/1992-463