## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-686/1995 od 18

### NN 24/1997 (28.2.1997.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-686/1995 od 18

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući u povodu ustavne
tužbe mr. D. N. iz K., radi zaštite ustavnih prava, na sjednici održanoj
dana 18. veljače 1997. godine, donio je slijedeću

## **ODLUKU**

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Odluka će se objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Mr. D. N. iz K. podnio je ovom Sudu pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu
u povodu presude Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-5869/1994 od
19. srpnja 1995. godine, kojom je odbijena njegova tužba u upravnom sporu,
podnijeta protiv rješenja tuženog Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog
osiguranja radnika Hrvatske, Centralne službe u Z., klasa: 140-04/94-01-Ž-327769,
urbroj: UP/II-341-99-03/1-94-1094 od 23. kolovoza 1994. godine. Ovim rješenjem
odbijena je žalba podnositelja ustavne tužbe, izjavljena protiv prvostupanjskog
rješenja Fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja, Područna služba u
K., broj: IN-28303 od 4. lipnja 1994. godine, kojom je odbijen zahtjev
podnositelja ustavne tužbe za priznanje prava na novčanu naknadu zbog tjelesnog
oštećenja. Naime, u povodu zahtjeva za novčanu naknadu zbog tjelesnog oštećenja
i prvostupanjska i viša liječnička komisija u povodu žalbe podnositelja
zahtjeva dale su mišljenje da kod podnositelja zahtjeva postoji tjelesno
oštećenje kralježnice 8. stupnja sa 30% oštećenja kralježnice. Kako tjelesno
oštećenje ne prelazi 50%, podnositelj je odbijen sa zahtjevom za novčanu
naknadu.

Iz istih razloga, odbijena je žalba i tužba u upravnom sporu izjavljena
protiv drugostupanjskog rješenja. Naime, pravo na novčanu naknadu, na osnovi
tjelesnog oštećenja zbog bolesti osiguranika, stječe se temeljem odredbe
članka 79. Zakona o mirovinskom i invalidskom osiguranju radnika ("Narodne
novine", br. 26/83, 5/86, 12/87, 34/89, 57/89, 40/90, 9/91, 26/93,
96/93 i 44/94) te članka 58. Statuta MIO ("Narodne novine", br.
31/83, 47/83, 53/85, 23/86, 52/86, 32/89, 48/89, 57/89, 58/90 i 114/93)
ako tjelesno oštećenje iznosi najmanje 50%. Osporenim aktima povrijeđeno
mu je ustavno pravo iz članka 56., tj. pravo na socijalnu sigurnost i socijalno
osiguranje, tvrdi podnositelj ustavne tužbe.

Ustavna tužba nije osnovana.

Podnositelj ustavne tužbe u tužbi iznosi i ponavlja svoja shvaćanja
o postojanju tjelesnog oštećenja kod njega, a na temelju postojeće medicinske
dokumentacije i nalaza temeljem kojih on zaključuje da kod njega postoji
tjelesno oštećenje veće od utvrđenog postotka (30%) i to iz točke V. pod
B. točka 7. Liste tjelesnih oštećenja, zbog srčane mane (prema stupnju
oštećenja srčane funkcije što se mora dokazati elektrokardiografskim, rentgenskim
i drugim metodama).

Podnositelj ustavne tužbe smatra da u prvostupanjskom žalbenom i postupku
pred Upravnim sudom nije utvrđeno pravo činjenično stanje glede njegovog
tjelesnog oštećenja, kao i stupnja tog oštećenja.

Ustavni sud Republike Hrvatske u ustavnosudskom postupku ocjenu o postojanju
povrede ustavnog prava naznačenog u ustavnoj tužbi donosi temeljem činjeničnog
stanja utvrđenog u provedenom prethodnom upravnom, odnosno sudskom postupku.

Ovaj Sud ne može, dakle, u ustavnosudskom postupku utvrđivati drukčije
činjenično stanje temeljem liječničke dokumentacije koja je bila predmet
ocjene u prethodnom postupku od strane nadležnih liječničkih komisija.
Isto tako, ovaj Sud ne može donositi ocjene i zaključke na temelju naknadnih
liječničkih nalaza koji nisu ocijenjeni od navedenih liječničkih komisija.
Iz navedenih razloga, podnositelj ustavne tužbe nije doveo u sumnju zakonitost
provedenog postupka.

Ako, međutim, postoje liječnički nalazi i dijagnoze donesene po dovršenom
postupku, a koje ukazuju na postojanje novih tjelesnih oštećenja ili postojanje
većeg stupnja već utvrđenog tjelesnog oštećenja, nema zakonske zapreke
da podnositelj ustavne tužbe pokrene novi postupak za utvrđivanje tjelesnog
oštećenja pred nadležnim prvostupanjskim tijelom, sa zahtjevom za novčanu
naknadu za tjelesno oštećenje nastalo zbog bolesti, ako zakon i drugi propisi
propisuju pravo na novčanu naknadu za utvrđeno tjelesno oštećenje.

Iz navoda ustavne tužbe, priloženih osporenih akata i drugih dokaza,
Ustavni sud nije utvrdio da su navedenim aktima podnositelju ustavne tužbe
povrijeđena u tužbi naznačena ustavna prava.

Iz navedenih razloga, Sud je, temeljem članka 59. i 60. Poslovnika Ustavnog
suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", br. 29/94), ustavnu
tužbu odbio kao neosnovanu.

Odluka o objavi temelji se na odredbama stavka 1. članka 20. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
br. 13/91).

Broj: U-III-686/1995
Zagreb, 18. veljače 1997.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 24/1997-323