## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-588/2002 od 7. srpnja 2004.

### NN 100/2004 (20.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-588/2002 od 7. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

1926

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlu­čujući o ustavnoj tužbi I. S. iz K., A. S.
iz P. i M. K. iz B., S. i C.G. na sjednici održanoj 7. srpnja 2004. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Dubrovniku dužan je
donijeti presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: Gž-874/02 u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –
pročišćeni tekst), podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst):

– I. S. iz K., D., u iznosu od 8.100,00 kuna,

– A. S., V. J., P., u iznosu od 8.100,00 kuna i

– M. K., B., S. i C. G., u iznosu od 8.100,00
kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelji ustavne tužbe, temeljem odredbe
članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narod­ne
novine«, broj 49/02.-pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustav­ni zakon),
podnijeli su dana 19. ožujka 2002. godine ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske
odluke u razumnom roku.

Predlažu da Ustavni sud odredi rok za donošenje
presude u predmetu koji se vodi pred Županijskim sudom u Dubrovniku, pod
poslovnim brojem: Gž-874/02, te da odredi primjerenu naknadu podnositeljima,
jer drugostupanjski sud nije u razumnom roku odlučio o njihovim pravima.

Podnositelji, u više podnesaka upućenih Ustavnom
sudu, detaljno obrazlažu tijek postupanja u konkretnom predmetu, navodeći niz
povreda ustavnih prava, kao i odredaba među­narodnih ugovora.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, iz neuredne i nepotpune
preslike prvostupanjskog spisa, utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

Podnositelji su
podnijeli tužbu Općinskom sudu u Korčuli, radi utvrđenja prava vlasništva
nekretnina u k.o. Pupnat, dana 5. rujna 1974. godine (tada pod brojem:
P-270/74).

Sljedeći podatak iz
preslikâ i očitovanja predsjednika Županijskog suda u Dubrovniku je da se spis
od 1981. godine nalazio u radu kod suca V. D., te da je dana 2. prosinca 1985.
godine zaključena glavna rasprava.

Presudom od 2. prosinca
1985. godine, koja je otpremljena 9. listopada 1987. godine djelomično su
usvojeni i tužbeni zahtjev i protutužbeni zahtjev.

Rješenjem broj:
Gž-336/88 od 10. ožujka 1989. godine Okružni sud u Dubrovniku ukinuo je presudu
i predmet vratio Općinskom sudu u Korčuli na ponovno odlučivanje (novi broj:
P-190/89).

Dana 5. listopada 1992. godine Općinski sud u
Korčuli je donio djelomičnu presudu, a u nastavljenom postupku, dana 5. rujna
1994. godine glavna rasprava je zaključena. Presuda od 5. rujna 1994. godine,
kojom su usvojeni tužbeni zahtjev i dio protutužbenog zahtjeva, otpremljena je
strankama dana 10. travnja 2002. godine, a stranke su je primile 18. travnja
2002. godine.

Rješenjem Zemljišnoknjižnog odjela u Korčuli
broj: Z-444/02 od 17. travnja 2002. godine dozvoljena je zabilježba spora, na
temelju pravomoćne odluke Općinskog suda u Korčuli broj: P-190/89 od 2. travnja
2002. godine.

Međutim, protiv prvostupanjske presude od 5.
rujna 1994. godine podnositelji su podnijeli žalbu te je predmet dostavljen
Županijskom sudu u Dubrovniku dana 27. lipnja 2002. godine, a drugostupanjska
odluka još nije donijeta.

OČITOVANJA OPĆINSKOG SUDA U KORČULI I
ŽUPANIJSKOG SUDA U DUBROVNIKU

3. Budući da u ustavnoj tužbi prvotno navode da
prvostupanjska odluka nije napisana 8 godina nakon zaključenja glavne rasprave,
a postupak je do trenutka podnošenja ustavne tužbe trajao već 27 godina, na
temelju članka 69. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud zatražio je dana 10.
svibnja 2002. godine od Općinskog suda u Korčuli da se izjasni o navodima
ustavne tužbe u roku od 8 dana od dana primitka zahtjeva. Budući da odgovor
nije zaprimljen, pismom Ustavnog suda od 10. lipnja 2002. godine ponovljeno je
traženje očitovanja od strane Općinskog suda u Korčuli.

Dana 20. lipnja 2002.
godine predsjednik suda, Vladimir Depolo, poslao je izjašnjenje glede navoda
ustavne tužbe. U njemu je istaknuo da je prvostupanjska presuda donijeta 5.
rujna 1994. godine, a da je predmet kod Županijskog suda u Dubrovniku na
odlučivanju povodom žalbe. Navodi da je pravomoćnost stekla djelomična presuda
broj: P-190/89 od 5. listopada 1992. godine.

Dana 11. listopada
2002. godine pismom Ustavnog suda Republike Hrvatske zatraženo je očitovanje od
strane Županijskog suda u Dubrovniku. U odgovoru od 23. listopada 2003. godine
predsjednik Županijskog suda u Dubrovniku navodi tijek postupka u konkretnom
predmetu te zaključuje da drugostupanjska odluka još nije donijeta.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi, i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku.

Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u
roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti
svakog pojedinog slučaja.

if !supportEmptyParas endif

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja,
dostav­ljenih očitovanja Općinskog suda u Korčuli i Županijskog suda u
Dubrovniku, te uvida u presliku spisa predmeta, Ustavni sud utvrdio je da su se
u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe
članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak
započeo je 5. rujna 1974. godine podno­šenjem tužbe Općinskom sudu u Korčuli.
Ustavna tužba podnijeta je dana 19. ožujka 2002. godine, a do tog dana sudski
postupak u drugom stupnju još nije okončan. Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak ukupno trajao dvadeset sedam (27) godina,
šest (6) mjeseci i četrnaest (14) dana. U Županijskom sudu u Dubrovniku predmet
je od 27. lipnja 2002. godine.

Ustavni sud je, u
konkretnom slučaju, ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta
povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od
5. studenoga 1997. godine, to jest od dana stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljud­skih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 –
pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) do 19. ožujka 2002. godine, to jest do dana podnošenja ustavne
tužbe podnositelja, što ukupno iznosi četiri (4) godine, četiri (4) mjeseca i
četrnaest (14) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da su sudovi, u
razmatranom razdob­lju poduzimali izuzetno malo radnji, od kojih su donijete
dvije prvostupanjske odluke i jedna ukidna drugostupanjska odluka.

Kako je Ustavnom sudu dostavljena neuredna i
nepotpuna preslika prvostupanjskog spisa, nije moguće iznijeti točan tijek
postupanja sudova.

Potpunu neaktivnost suda (prvostupanjskog)
Ustavni sud je utvrdio u razdoblju od 5. rujna 1994. godine kada je zaključena
glavna rasprava do 10. travnja 2002. godine kada je prvostupanjska presuda
otpremljena strankama, koji su je primili 18. trav­nja 2002. godine. Iz
preslike spisa i očitovanja sudova vidljiva su još razdoblja od nekoliko godina
unutar kojih sudovi nisu postupali, međutim, iz navedenog razloga nije moguće
sa sigurnošću utvrditi datume tih razdoblja.

Budući je predmet upućen Županijskom sudu
povodom odlučivanja o žalbama, Ustavni sud je utvrdio da i taj postupak traje i
da predmet još nije okončan.

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

O ponašanju podnositelja ustavne tužbe tijekom
postupka Ustavni sud nema detaljnih spoznaja. Uz postupak koji, do dana
podnošenja ustavne tužbe traje preko 27 godina, ponašanje podnositelja ne može
niti biti otežavajuća okolnost u tolikoj mjeri da bi bilo od utjecaja na
dugotrajnost postupka. Iz dokumenata uz ustavnu tužbu proizlazi da su
podnositelji požurivali izradu prvostupanjske presude više puta u razdoblju od
1994. do 2002. godine.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ocjena je Ustavnog suda da predmet spora ne može
opravdati trajanje parničnog postupka preko dvadeset i sedam godina.

6. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u
predmetu broj: Gž-874/02 vodi pred Županijskim sudom u Dubrovniku od 27. lipnja
2002. godine. Međutim, zbog izuzetno dugog ukupnog trajanja parničnog postupka,
potrebno je uzeti u obzir i trajanje postupka prije, tj. od 5. rujna 1974.
godine. Dugotrajnost postupka posljedica je okolnosti koje se mogu pripisati
neučinkovitom postupanju nadležnog suda, naročito razdoblje od 5. rujna 1994.
godine kada je zaključena glavna rasprava, pa do 10. travnja 2002. godine kada
je prvostupanjska presuda otpremljena strankama. Stoga Ustavni sud utvrđuje da
je nerazumno dugim trajanjem sudskog postupka koji se vodi pred sudovima u
Korčuli i Dubrovniku, povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Iz tih razloga, na
temelju odredbi članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi
članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV.
izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog
povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud,
u pravilu, određuje za razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu
moguć­nost uvažavanja nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i
prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog
pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine
naknade, temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u
obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Iznos pravične naknade, koju je podnositelj
zahtijevao u ustavnoj tužbi, u dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III.
izreke ove odluke, Sud je ocijenio neprimjerenim.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-588/2002
Zagreb, 7. srpnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 100/2004-1926