## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-682/98, U-I-689/98, U-I-727/98, U-I-937/98 od 23

### NN 7/1999 (22.1.1999.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-682/98, U-I-689/98, U-I-727/98, U-I-937/98 od 23

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu predsjednik Suda Jadranko
Crnić te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, u povodu prijedloga
za ocjenu ustavnosti Zakona o prenošenju sredstava državnog proračuna Fondovima
mirovinskog i invalidskog osiguranja te usklađivanju mirovina, na sjednici
održanoj dana 23. prosinca 1998. godine, donio je sljedeće

## **RJEŠENJE**

1. Ne prihvaćaju se prijedlozi za ocjenu ustavnosti Zakona o prenošenju
sredstava državnog proračuna Fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja
te usklađivanju mirovina ("Narodne novine", broj 102/98).

2. Ovo će se rješenje objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Sindikat umirovljenika Hrvatske, Zajednica udruga matica umirovljenika
Hrvatske, Društvo "Hrvatski umirovljenik", Hrvatska stranka umirovljenika,
Sindikat umirovljenika Hrvatske - podružnica Dubrovnik i Županijsko povjereništvo
sindikata Dubrovnik, te doc. dr. Džemaludin Kalajdžisalihović iz Zagreba
podnijeli su prijedloge za ocjenu ustavnosti Zakona o prenošenju sredstava
državnog proračuna Fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja te usklađivanju
mirovina (dalje: Zakon o prenošenju), jer smatraju da je isti protivan
odredbama članaka 1., 3., 5., 14., 16., 35., 56. i 62. Ustava Republike
Hrvatske.

Prijedlog doc. dr. Džemaludina Kalajdžisalihovića navodi da je odredba
članka 1. stavka 3. osporavanog Zakona suprotna članku 3., 5. stavak 2.,
14., 35. i 56. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske. Odredba članka 2. osporavanog
Zakona da je suprotna članku 1. stavak 1. i 2., članku 3., 5. stavak 2.,
članku 14., 16., 56. stavak 1. i 62. Ustava. Odredba članka 3. osporenog
Zakona da je suprotna s odredbom članka 1. stavak 1. i 2. članka 3., 5.
stavak 2., članka 14., 16., 56. stavak 1. i članka 62. Ustava.

Podnositelji prijedloga smatraju da je osporeni Zakon protuustavan osobito
iz sljedećih razloga:

Vraćanjem doprinosa mirovinskim fondovima kako je navedeno u članku
1. Zakona o prenošenju, mora se vratiti i zakonom određena namjena tih
doprinosa određena u članku 191. Zakona o mirovinskom i invalidskom osiguranju
(dalje: ZOMIO), što osporenom odredbom nije učinjeno.

Osporavani Zakon određuje način usklađivanja mirovina prema osnovici
koja je mirovina isplaćena za lipanj 1998.

Ta osnovica izračunata je prema Zakonu o usklađivanju mirovina i drugih
novčanih primanja iz mirovinskog i invalidskog osiguranja, te upravljanju
fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja ("Narodne novine", broj
20/97) - dalje: Zakon o usklađivanju - koji zakon je ukinut 12. svibnja
1998. Dakle u trenutku kada je izračunata osnovica za lipanj zakon po kojoj
je izračunata više nije bio na snazi. Ovo je notorna činjenica jer da je
primjenjivan zakon koji je bio na snazi, a to je članak 30. ZOPIMIO, mirovine
bi bile dvostruke.

Također se navodi da je neutemeljena tvrdnja da postoji "pravna praznina"
nakon odluke Ustavnog suda.

Naime, prije donošenja Zakona o usklađivanju, većinu čijih odredbi je
ukinuo Ustavni sud, te prije Uredbi koje su prestale važiti, za usklađivanje
mirovina i način usklađivanja mirovina primjenjivao se članak 30. ZOPIMIO.
U stavku 1. te odredbe propisano je da se starosna mirovina od 1. siječnja
i od 1. srpnja tekuće godine usklađuje na osnovi statističkih podataka
s kretanjem nominalnih osobnih dohodaka svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj.

Uredbe koje su prestale vrijediti a koje su za svog važenja samo privremeno
stornirale "rast mirovina", za vrijeme dok su bile na snazi, pretočene
su ustvari u odredbe Zakona o usklađivanju, koji je, u većini odredbi,
12. svibnja 1998. ukinut odlukom Ustavnog suda. Te ukinute odredbe propisivale
su i ukidanje članka 30. ZOPIMIO (bivši osnovni zakon, preuzet u pravni
sistem Republike Hrvatske). Ukidanjem odredbe koja je ukidala članak 30.
navedenog zakona, ponovno je i dalje vrijedio upravo članak 30. tog Zakona.

Dakle, navodi se u prijedlozima, u trenutku izračuna osnovice za lipanj
mjesec nikako nije mogao biti primijenjen Zakon o usklađivanju koji je
u svibnju ukinut upravo u odredbama o načinu usklađivanja mirovina, nego
je mogao biti primijenjen samo članak 30. ZOPIMIO koji je jedina odredba,
nakon ukidne odluke Ustavnog suda koja je na snazi u trenutku izračuna
mirovina za mjesec lipanj.

Zatražen je odgovor od Hrvatskog državnog sabora, Vlade Republike Hrvatske,
te stručno mišljenje od Ministarstva rada i socijalne skrbi i Republičkog
fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske.

Republički fond mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske
dostavio je odgovor kako slijedi:

Osporavani Zakon nema pravno sustavne sveze s prethodnim Zakonom čije
pojedine odredbe je Ustavni sud ukinuo nego popunjava pravnu prazninu nastalu
zbog prestanka važenja normi o usklađivanju mirovina. S obzirom na to ne
mogu se pozvati podnositelji na odluku Ustavnog suda.

U pogledu članka 1. stavak 3. osporenog Zakona neosnovano navode podnositelji
prijedloga da ta sredstva imaju karakter sred-

stava prikupljenih doprinosom za mirovinsko osiguranje. Radi se o sredstvima
naknade koju Republika Hrvatska plaća mirovinskim fondovima a koja proizlazi
iz obveze države za prava utvrđena zakonom za koje nema pokrića u doprinosima
koji se uplaćuju u mirovinsko i invalidsko osiguranje. Stoga sredstva iz
državnog proračuna, navedena u članku 1. stavku 3. osporenog Zakona imaju
karakter naknade prema korisnicima mirovina. Prijedlozi su preuranjeni
jer su podnijeti prije donošenja i objave općih akata mirovinskih fondova
iz članka 1. stavka 3. osporenog Zakona, dakle prije nego što će se utvrditi
i početi izvršavati raspodjela sredstava prema zakonu.

Neutemeljeno predlagatelji osporavaju ustavnost odredbe članka 2. stavak
2. navedenog zakona jer niti raniji propisi nisu sadržavali parametre u
pogledu opsega usklađivanja koji je iznad zakonom određene obveze i nikada
nije stavljena u pitanje njihova ustavnost.

Odredba članka 2. stavak 3. osporavanog zakona ima za svrhu čuvanje
materijalne i socijalne sigurnosti korisnika mirovine jer predviđa mogućnost
usklađivanja više od dva puta godišnje.

Prijedlozi nisu osnovani niti u pogledu članka 2. stavak 4. osporenog
zakona jer je za usklađivanje polugodišnjeg rasta mirovina i određivanja
usklađivanja mirovina prema novome načinu bilo potrebno uzeti u obzir cjelokupni
rast mirovina od početka 1998. do donošenja odluke o usklađivanju mirovine.

Članak 2. osporenog zakona nije niti neustavan niti nepotreban jer su
ukinute odredbe Zakona o usklađivanju vrijedile i imale pravni učinak do
njihova ukidanja te je do pravne praznine došlo tek njihovim ukidanjem.

Usklađivanje mirovina s rastom plaća i rastom troškova života, kao u
osporavanom zakonu karakterističan je upravo za socijalne države.

Vlada Republike Hrvatske dostavila je u svezi podnesenih prijedloga
mišljenje u kojem se pridružuje pravnom shvaćanju koje je Ustavnom sudu
Republike Hrvatske izrazio Republički fond mirovinskog i invalidskog osiguranja
Radnika Hrvatske, kako je gore izneseno.

Prijedlozi nisu osnovani.

Ustavni sud je ocijenio da neutemeljeno prijedlozi navode da je osporavani
zakon u cjelini ili njegove pojedinačne odredbe suprotan članaku 1., 3.
i 5. Ustava Republike kao jamstvu socijalne pravde i vladavine prava.

Naime, osporenim zakonom, člankom 1., određeno je da će se iz državnog
proračuna doznačiti Republičkom fondu mirovinskog i invalidskog osiguranja
radnika Hrvatske, Republičkom fondu mirovinskog i invalidskog osiguranja
samostalnih privrednika Hrvatske i Republičkom fondu mirovinskog i invalidskog
osiguranja individualnih poljoprivrednika Hrvatske u određenom vremenskom
razdoblju novčana sredstva koja odgovaraju sredstvima kojima su ovi Fondovi
financirali potrebe u sustavu mirovinskog i invalidskog osiguranja financiranje
kojih nije bilo osigurano doprinosima koji čine prihode ovih fondova, te
sredstva koja su podmirivali na temelju zakona o izvršavanju državnog proračuna
kao i sredstva doprinosa za mirovinsko i invalidsko osiguranje koja je
umjesto poduzeća u sanaciji trebao uplatiti državni proračun.

U osporavanom stavku 3. članka 1. nije točno određen način podjele tih
sredstava nego su dani osnovni parametri fondovima koji će općim aktima
propisati način podjele tih sredstava.

Iz navedenih odredbi ne proizlazi određeno da ta sredstva imaju karakter
sredstava prikupljenih doprinosima za mirovinsko osiguranje. Zakonodavac
je osporenim odredbama odredio doznaku određenih sredstava Mirovinskim
fondovima kao i osnovne parametre podjele (ovisno o ukupnim primanjima
pojedinog korisnika) koje će tek drugom odlukom, koja nije predmet osporavanja
u ovom predmetu, biti određena.

Prema ocjeni Ustavnog suda određivanje vraćanja sredstava fondovima
te osnovne upute o podjeli tih sredstava kako je to propisano u osporenom
zakonu nije suprotno temeljnim odredbama Ustava kao što su vladavina prava
te socijalna pravda. Iz istih razloga članak 1. u cjelini nije suprotan
odredbama članka 14., 35. i 56. Ustava, kako je navedeno u prijedlozima.

Predlagatelji nadalje navode da način usklađivanja mirovina kako to
određuje članak 2. Zakona o prenošenju nije usklađen s člankom 30. ZOPIMIO
kao i drugim odredbama tog zakona koje propisuju način usklađivanja. Međutim
Ustavni sud nema, prema članku 125. Ustava nadležnost ocjenjivati međusobnu
sukladnost zakonskih odredaba različitih zakona.

Prema sadržaju te odredbe proizlazi da je zakonodavac propisao način
koji bi omogućavao usklađivanje mirovina po dva osnova što će biti na snazi
do primjene Zakona o mirovinskom osiguranju.

Način usklađivanja mirovina kako to osporena odredba propisuje, a s
obzirom da su mogućnost povećanja troškova života kao i stope prosječne
bruto plaće u ovom trenutku nepredvidive kategorije, ne ukazuje na sumnju
da bi tom odredbom bile povrijeđene temeljne odredbe Ustava iz članka 3.,
5. stavak 2. niti temeljne slobode i prava čovjeka i građanina iz članka
14., 16., 35., 56. i 62. Ustava.

Nisu osnovani navodi prijedloga da je članak 2. stavak 4. Zakona o prenošenju
suprotan temeljnim odredbama Ustava Republike Hrvatske te članka 14., 16.,
56. i 62. Ustava.

Osporenim zakonom nije propisan način izračuna osnovice za lipanj 1998.
nego je određeno stavkom 4. što je osnovica za usklađivanje mirovina. Osnovica
koja se u citiranoj odredbi navodi izračunata je po Zakonu o usklađivanju
mirovina i drugih novčanih primanja iz mirovinskog i invalidskog osiguranja,
te upravljanju fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja ("Narodne
novine", broj 20/97) čija ustavnost je ocjenjivana pred Ustavnim sudom
te je donijeta odluka broj: U-I-283/1997 od 12. svibnja 1998. objavljena
u "Narodnim novinama", broj 69/98, a kojom su pojedine odredbe tog zakona
ukinute pa i odredba na temelju koje je izračunata osnovica za mjesec lipanj
1998.

Dakle, osporenim Zakonom o prenošenju određeno je u članku 2. stavak
4. da osnovica za usklađivanje mirovina iz članka 2. je mirovina isplaćena
za mjesec lipanj. Tim Zakonom a niti tim člankom nije navedeno kako će
se izračunati ta osnovica nego je samo određeno koja će ranije već utvrđena
osnovica biti polazište izračuna usklađivanju mirovina.

Ustavni sud stoga ne nalazi u toj odredbi protivnost ustavnim odredbama
koje su gore navedene.

Iz istih razloga Ustavni sud ocjenjuje da odredba članka 3. Zakona o
prenošenju nije suprotna gore navedenim razlozima.

S obzirom na naprijed izneseno, Zakon o prenošenju sredstava državnog
proračuna Fondovima mirovinskog i invalidskog osiguranja te usklađivanju
mirovina nije ni u cjelini u suprotnosti s navedenim odredbama Ustava Republike
Hrvatske.

Stoga je temeljem članka 19. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91) riješeno kao u izreci.

Objava se temelji na članku 20. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske.

Broj: U-I-682/1998
U-I-689/1998
U-I-727/1998
U-I-937/1998
Zagreb, 23. prosinca 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Rješenje, NN 7/1999-92