## Rješenje kojim se utvrđuje ništavom odredba točke 22. u tipskim ugovorima o suradnji u poslovima stambene štednje sklopljenima između Wüstenrot stambene štedionice d.d. i nekoliko banaka

### NN 74/2004 (4.6.2004.), Rješenje kojim se utvrđuje ništavom odredba točke 22. u tipskim ugovorima o suradnji u poslovima stambene štednje sklopljenima između Wüstenrot stambene štedionice d.d. i nekoliko banaka

# HRVATSKA NARODNA BANKA

1521

Na teme­lju
članka 39. stavka 2. pod i) Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci (»Narodne
novine«, br. 36/2001.), a u vezi s člankom 40. Zakona o bankama (»Narodne
novine«, br. 84/2002.) i točkom 2. Odluke o zaštiti tržišnog natjeca­nja unutar
bankarskog sektora (»Narodne novine«, br. 48/2003.), u upravnom postupku ocjene
ugovora o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljenih između Wüstenrot
stambene štedionice d.d., Zagreb, i Centar banke d.d., Zagreb, Erste &
Steiermärkische Bank d.d., Rijeka, HVB Bank Croatia d.d., Zagreb, Hypo Alpe-Adria-Bank
d.d., Zagreb, Slavonske banke d.d., Osijek, te Volksbank d.d., Zagreb, guverner
Hrvatske narodne banke donosi

## RJEŠENJE

1. Utvrđuje
se ništavom odredba točke 2.2. u tipskim ugovorima o surad­nji s poslovima
stambene šted­nje sklop­ljenima između Wüstenrot stambene štedionice d.d., sa
sjedištem u Zagrebu, Ilica 14, i s­ljedećih banaka:

1.
Centar banke d.d., Zagreb, Jurišićeva 36

2.
Erste & Steiermärkische Bank d.d., Rijeka, Jadranski trg 3a

3. HVB
Bank Croatia d.d., Zagreb (pravni s­ljednik: HVB Splitska banka d.d., R. Boškovića
16)

4. Hypo
Alpe-Adria-Bank d.d., Zagreb, Koturaška 47

5.
Slvonske banke b.b., Osijek, Kapucinska 29

6.
Volksbank d.d., Zagreb, Varšavska 9

kojom je ugovoreno da se navedene banke obvezuju da će
za traja­nja ugovornog odnosa na području stambene šted­nje prodavati isk­ljučivo
proizvode Wüstenrot stambene štedionice d.d. i da ne mogu obav­ljati poslove iz
navedenih ugovora za bilo koju drugu stambenu štedionicu.

2.
Ugovori o surad­nji u poslovima stambene šted­nje navedeni u točki 1. ovog rješe­nja
ostaju na snazi, osim odredbe točke 2.2., koja je utvrđena ništavom, te im se
dodje­ljuje pojedinačno izuzeće od primjene članka 9. Zakona o zaštiti tržišnog
natjeca­nja, odnosno točke 2.1. i 2.2. Odluke o zaštiti tržišnog natjeca­nja
unutar bankarskog sektora.

3.
Izuzeće iz točke 2. ovog rješe­nja dodje­ljuje se na vrijeme od 5 godina od
dana donoše­nja ovog rješe­nja.

4. Nalaže
se Wüstenrot stambenoj štedionici d.d. da odredbe ugovora o surad­nji u
poslovima stambene šted­nje koje su utvrđene ništavim u točki 1. izreke ovog
rješe­nja briše i da u roku 30 dana od dana dostave ovog rješe­nja dostavi
Hrvatskoj narodnoj banci dokaz o izvrše­nju ovog naloga.

5.
Wüstenrot stambena štedionica d.d. dužna je dostaviti Hrvatskoj narodnoj banci
sve naknadne izmjene i dopune ugovora iz točke 1. izreke ovog rješe­nja i ­njihovih
priloga u roku 15 dana od dana sklapa­nja te je dužna obavijestiti Hrvatsku
narodnu banku o namjeni sklapa­nja ugovora o surad­nji u poslovima stambene šted­nje
s drugim bankama.

6. Ovo će
rješe­nje biti objav­ljeno u »Narodnim novinama«.

Obrazlože­nje

U
skladu s točkom 8.1.5. Odluke o zaštiti tržišnog natjeca­nja unutar bankarskog
sektora (»Narodne novine«, br. 48/2003. – u nastavku teksta: Odluka) uz prijavu
namjere provedbe koncentracije nastale pripaja­njem HVB Bank Croatia d.d.,
Zagreb, Split­skoj banci d.d., Split, 16. trav­nja 2003. Splitska banka d.d.,
Split, dostavila je Hrvatskoj narodnoj banci jedanaest sporazuma koje su
potpisale banke sudionice koncentracije. Među ostalim sporazumima dostav­ljen
je i Ugovor o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljen između
Wüstenrot stambene štedionice d.d., Zagreb i HVB Bank Croatia d.d., Zagreb,
zajedno s Privitkom 1. – Sporazumom o naknadi, koji je sastavni dio navedenog
ugovora.

U skladu s odredbama točke 2. i 3. Odluke Hrvatska
narodna banka pokrenula je ispitni postupak ocjene predmetnog sporazuma.

17.
listopada 2003. Hrvatska narodna banka zatražila je nadopunu dokumentacije i
određena pojaš­nje­nja. Podneskom odvjetnika Uroša Pavasovića od 4. studenoga
2003. (zaprim­ljeno u Hrvatskoj narodnoj banci 5. studenoga 2003.) dostav­ljen
je Ugovor o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljen između Wüstenrot
stambene štedionice d.d. i Splitske banke d.d. te dopis Wüstenrot stambene štedionice
d.d. Splitskoj banci d.d. od 31. listopada 2003.

Na
zahtjev Hrvatske narodne banke Wüstenrot stambena štedionica d.d., Zagreb (u
nastavku teksta: Štedionica) dostavila je 11. prosinca 2003. i ugovore o surad­nji
u poslovima stambene šted­nje sklop­ljene između Štedionice i pet banaka:

•
Ugovor o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljen 4. studenoga 1999.
između Štedionice i Centar banke d.d. i Privitak 1. navedenog ugovora –
Sporazum o naknadi;

•
Ugovor o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljen između Štedionice i
Hypo Alpe-Adria-Bank d.d. i Privitak navedenog ugovora – Sporazum o naknadi;

•
Ugovor o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljen između Štedionice i
Slavonske banke d.d. i Privitak navedenog ugovora – Sporazum o naknadi;

•
Ugovor o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljen 31. listopada 2003.
između Štedionice i Volksbank d.d. i Privitak 1. navedenog ugovora – Sporazum o
naknadi;

•
Ugovor o surad­nji u poslovima stambene šted­nje sklop­ljen 24. studenoga 2003.
između Štedionice d.d. i Erste & Steiermärkische bank d.d. i Privitak 1.
navedenog ugovora.

Uvidom
u dostav­ljene ugovore utvrđeno je da sadrže identič­ne ili vrlo slične
odredbe, kojima se uređuje ugovorni odnos između Štedionice i druge ugovorne
strane, da se u postupku ocjene dopuštenosti svih navedenih ugovora primje­njuju
isti propisi i da je za ocjenu svih ugovora nadležna Hrvatska narodna banka, te
je u skladu s člankom 127. stavkom 1. Zakona o općem upravnom postupku
(»Narodne novine«, br. 53/1991.) Zak­ljučkom urbroj: 46-020/02-04/ŽR od 6. ve­ljače
2004. provedeno spaja­nje navedenih postupaka.

U
ispitnom postupku ocjene predmetnih ugovora izvršen je uvid u šest navedenih
ugovora o surad­nji u poslovima stambene šted­nje (u nastavku teksta: ugovori)
i u sporazume o naknadi koji kao prilog čine sastavni dio ugovora, te je utvrđeno
s­ljedeće:

1.
Ugovorima je uređena surad­nja Štedionice i šest banaka na način da će banke
preko svojih poslovnica aktivno pružati informacije o stambenoj šted­nji Štedionice
i preuzimati zahtjeve za sklapa­nje ugovora o stambenoj šted­nji, koje će zatim
proslijediti Štedionici na obradu. S obzirom na sadržaj utvrđeno je da je riječ
o tipskim ugovorima, koji s aspekta zaštite tržišnog natjeca­nja sadrže
neznatne razlike.

2. U točki
2.2. ugovora banke potpisnice obvezale su se da će za traja­nja tog ugovornog
odnosa na području stambene šted­nje prodavati isk­ljučivo proizvode Štedionice
i da ne mogu poslove iz ugovora obav­ljati za bilo koju drugu stambenu štedionicu.

3. U točki
9.1. ugovora (u ugovoru s Centar bankom d.d. u točki 8.) Štedionica se između
ostalog obvezala da neće ni nakon završetka surad­nje po ugovorima strankama do
kojih je došla preko tih banaka, nastojati prodati financijske usluge ili
proizvode osigura­nja.

4. U točki
8. ugovora banke (osim Centar banke d.d.) obvezale su se primati uplate u
korist Štedionice bez naknade, odnosno u slučaju Volksbank d.d. uz fiksnu
naknadu u iznosu od 3,00 kn po uplati.

5. Svi
su ugovori sklop­ljeni na neodređeno vrijeme.

6.
Ugovori su vertikalni sporazumi s obzirom na to da banke imaju ulogu
distributera proizvoda stambene šted­nje, za što im Štedionica plaća naknadu. Štedionica
i banke potpisnice ugovora u tom smislu djeluju na različitoj razini proizvod­nje,
jer je stambena šted­nja specifičan proizvod koji u skladu sa Zakonom o
stambenoj šted­nji i državnom potica­nju stambene šted­nje (»Narodne novine«, br.
109/1997., 76/1999. i 10/2001.) mogu prodavati samo stambene štedionice, pa se
banke ne mogu smatrati konkurentima stambenim štedionicama.

U
ispitnom postupku također je izvršena analiza mjerodavnog tržišta i
distributivne mreže, te je utvrđeno s­ljedeće:

1. Kao
mjerodavno tržište određeno je tržište stambene šted­nje kod stambenih štedionica
na području Republike Hrvatske, na kojem posluju četiri stambene štedionice. Tržišni
je udio Štedionice na mjerodavnom tržištu na dan 31. prosinca 2003. iznosio 15,13%.

2.
Analizom tržišta univerzalnog bankarstva Republike Hrvatske s obzirom na prim­ljene
depozite i izdane kredite i ukupnu aktivu banaka potpisnica ugovora utvrđeno je
da ni jedna od banaka potpisnica Ugovora pojedinačno niti sve zajedno nemaju
vladajući položaj na navedenom tržištu.

3.
Distributivnu mrežu Štedionice čine ­njezini uredi u 18 gradova, što je znatno
ma­nje od distributivne mreže ostalih stambenih štedionica. Naime, ostale tri
stambene štedionice vlasnički su povezane s bankama sa sjedištem u Republici
Hrvatskoj, te su na tržištu prisutne preko poslovnica tih banaka, tako da su
Ugovori način prošire­nja distributivne mreže Štedionice, čime se unaprjeđuju
pruža­nje i distribucija usluga i pridonosi se koristima korisnika usluga Štedionice.

4. Štedionica i banke potpisnice ugovora djeluju na
osjet­ljivim tržištima koja imaju velik utjecaj na ostala tržišta i
gospodarstvo u cijelosti i koja su re­gulirana posebnim propisima s velikim
zaprekama ulaska, te na kojima sudjeluje ograničen broj sudionika velike
financijske moći.

Pravni teme­lj za ocjenu ugovora čini članak 40.
Zakona o bankama (»Narodne novine«, br. 84/2002.), točke 2. i 3. Odluke, članci
9., 10., 11. i 12. Zakona o zaštiti tržišnog natjeca­nja (»Narodne novine«, br.
122/2003. – u nastavku teksta: Zakon) i Ured­ba o skupnom izuzeću sporazuma
između poduzetnika koji ne djeluju na istoj razini proizvod­nje, odnosno
distribucije (»Narodne novine«, br. 51/2004. – u nastavku teksta: Uredba).

Promatrani sa stajališta zaštite tržišnog natjeca­nja,
ugovori sadrže odredbe kojima se ograničava sloboda tržišnog natjeca­nja, zbog če­ga
su ocije­njeni zabra­njenima u smislu članka 9. Zakona i točke 2.1. i 2.2.
Odluke. Ograničavajućima su ocije­njene s­lje­deće odredbe:

• Odredba točke 2.2. ugovora sadrži obvezu nenatjeca­nja
jer se ­njome banke potpisnice obvezuju da će za traja­nja tog ugovornog odnosa
na području stambene šted­nje prodavati isk­ljučivo proizvode Štedionice i da
ne mogu poslove iz ugovora obav­ljati za bilo koju drugu stambenu štedionicu.
Ovakva odredba ugovora predstav­lja zabra­njen sporazum u smislu članka 9.
Zakona i točke 2.1 i 2.2. Odluke, na koji se u skladu s člankom 10. Uredbe ne
može primijeniti izuzeće, te je u skladu s točkom 2.3. Odluke odredbu va­ljalo
utvrditi ništavom.

• Odredba točke 9.1. ugovora (u ugovoru s Centar
bankom d.d. odredba točke 8.) također sadrži obvezu nenatjeca­nja, jer se Štedionica
obvezala da neće strankama do kojih je došla na teme­lju ugovora nastojati
prodati financijske usluge ili proizvode osigura­nja. Prema važećem Zakonu o
stambenoj šted­nji i državnom potica­nju stambene šted­nje (»Narodne novine«,
br. 109/1997., 76/1999. i 10/2001.) stambene štedionice ne mogu prodavati druge
financijske usluge ili proizvode osigura­nja, osim poslova stambene šted­nje,
pa ova odredba, iako po svom sadržaju ograničavajuća, trenutačno nema utjecaja
na slobodu tržišnog natjeca­nja. Međutim, eventualnom izmjenom Zakona o
stambenoj šted­nji i državnom potica­nju stambene šted­nje kojom bi se proširio
krug usluga koje može pružati stambena štedionica, ova bi odredba mogla ograničiti
slobodu tržišnog natjeca­nja.

•
Odredba točke 8. ugovora (osim ugovora s Centar bankom d.d.) ograničava slobodu
tržišnog natjeca­nja jer se ­njome banke obvezuju da će primati uplate u korist
Štedionice bez naknade, odnosno u slučaju Volksbank d.d. uz fiksnu naknadu u
iznosu od 3,00 kn po uplati, čime se izravno utvrđuju naknade, što točka 2.2.
Odluke zabra­njuje.

Odredbe
točke 2.2., točke 8. (osim ugovora s Centar bankom d.d.) i točke 9.1. (8.1. kod
Centar banke d.d.), kao i či­njenica da su ugovori sklop­ljeni na neodređeno
vrijeme, promatrane u ukupnosti svog djelova­nja imaju za pos­ljedicu sprječava­nje,
ograničava­nje i narušava­nje tržišnog natjeca­nja na mjerodavnom tržištu
stambene šted­nje kod stambenih štedionica, jer se njima izravno utvrđuju
naknade, ograničava ili nadzire obujam pruža­nja usluga i tržište, dijele tržišta
sprječava­njem ili ograničava­njem banaka i stambenih štedionica u prodaji
usluga, te se ograničavaju banke u izboru tržišta i uvjeta poslova­nja.

U
ispitnom je postupku utvrđeno da, kada se poništi odredba točke 2.2. ugovora,
ostatak ugovora čini cjelinu koja može samostalno funkcionirati, ali da s
obzirom na ostale ograničavajuće odredbe može ostati na snazi samo ako mu se
dodijeli izuzeće od primjene točke 2.1. i 2.2. Odluke. Budući da je u ispitnom
pos­tupku utvrđeno:

• da je
tržišni udjel Štedionice ma­nji od 30%;

• da
ugovori sadrže ograniče­nja radi unaprjeđe­nja pruža­nja i distribucije usluga;

• da
ugovori pridonose koristima korisnika bankovnih usluga;

• da se
bankama potpisnicama ugovora ne nameću ograniče­nja koja nisu nužna za
ostvariva­nje tih ci­ljeva (osim odredbe točke 2.2., koja je ništava i briše se
iz ugovora);

• da se
ugovorima ne omogućuje ukla­nja­nje konkurencije na znatnom dijelu tržišta;

• da
ugovori ne sadrže teška ograniče­nja tržišnog natjeca­nja u smislu članka 9.
Uredbe;

ocije­njeno je da su ispu­njeni uvjeti iz članka 10.
Zakona i da se u skladu s člankom 12. Zakona može odobriti izuzeće od primjene članka
9. Zakona, odnosno točke 2.1. i 2.2. Odluke.

Na teme­lju
iznijetoga odlučeno je kao u izreci.

POUKA
O PRAVNOM LIJEKU

Ovo je
rješe­nje konačno u upravnom postupku i protiv ­nje­ga nije dopuštena žalba, već
se može pokrenuti upravni spor tužbom neposredno kod Upravnog suda Republike
Hrvatske u roku od 30 dana od dana dostave ovog rješe­nja.

Broj:
195-020/05-04/ŽR
Zagreb, 24. svibnja 2004.

Guverner
Hrvatske narodne banke
**dr. sc. Že­ljko Rohatinski,** v. r.

Rješenje, NN 74/2004-1521