## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1704/2004 od 3. veljače 2005.

### NN 22/2005 (16.2.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1704/2004 od 3. veljače 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

413

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u Prvom vijeću za odlu­čiva­nje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Že­ljko
Potoč­njak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata Račan, Smi­ljko
Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom I. P. iz D. S., koje­g zastupa opunomoćenik B. S., odvjetnik u
Z., na sjednici održanoj 3. ve­ljače 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan
je donijeti odluku u predmetu, koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim
brojem: Pn-6183/94, u najkraćemu mogućem roku, ali ne du­ljem od osam (8)
mjeseci, računajući od prvoga iduće­g dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III.
Na teme­lju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Us­tav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99, 29/02 i 49/02 – pročišćeni tekst),
podnosite­lju ustavne tužbe, I. P. iz D. S., D. 3, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustav-­nog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu
od 7.800,00 kn.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva podnosite­lja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za ­njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u
»Narodnim novinama«.

```

Obrazloženje
```

1. Podnosite­lj ustavne tužbe,
teme­ljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99, 29/02 i 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon), podnio je dana 7. svib­nja 2004. godine ustav­nu tužbu
radi du­ljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 20. rujna 1994. godine
podnosite­lj je Općinskom sudu u Zagrebu podnio tužbu radi povrata stvari i
naknade štete protiv Republike Hrvatske.

Do 5. studenoga 1997. godine
održana su dva ročišta.

Nakon 5. studenoga 1997. godine
Općinski sud u Zagrebu održao je ročišta dana 20. studenoga 2001. godine, 14.
svib­nja 2002. godine, 15. rujna 2003. godine te 2. i 12. ožujka 2004. godine,
kad je glavna rasprava zak­ljučena i donijeta presuda.

Protiv presude suda prvog stup­nja
podnosite­lj je izjavio žalbu dana 29. trav­nja 2004. godine.

Predmet je dostav­ljen
Županijskom sudu u Zagrebu dana 17. rujna 2004. godine, a taj sud je odluku o
žalbi donio dana 19. listopada 2004. godine, na način da je ukinuo presudu i
predmet vratio Općinskom sudu u Zagrebu na ponovno suđe­nje.

Postupak se ponovno vodi pred
sudom prvog stup­nja.

3. PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom članka 29. stavka 1.
Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak
29.

Svatko ima pravo da zakonom
ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (…) u razumnom roku odluči o ­nje­govim
pravima i obvezama (…).«.

Odredbom članka 63. Ustavnog
zakona propisano je:

»Članak
63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrp­ljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke (…) nije u razumnom roku odlučio sud (…).

(2) U odluci kojom usvaja
ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donoše­nje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (…) podnosite­lja. Rok za donoše­nje
akta poči­nje teći iduće­g dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga
članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnosite­lju
zbog povrede ­nje­gova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i
obvezama podnosite­lja (…) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje
iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva
stranke za ­njezinu isplatu.«

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže s­ljedećim utvrđe­njima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski parnični
postupak započeo je 20. rujna 1994. godine tužbom podnosite­lja Općinskom sudu
u Zagrebu.

Međutim,
du­ljina postupka ne uzima se u razmatra­nje od toga dana, već od 5. studenoga
1997. godine, kada je stupio na snagu Zakon o potvrđiv­nju Konvencije za
zaštitu ­ljudskih prava i te­melj­nih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11
uz Konvenciju za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda (»Narodne novine
– Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak,
u da­lj­njem tekstu: Zakon o potvrđiva­nju Konvencije), koja Konvencija u
članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna
tužba podnijeta je dana 7. svibnja 2004. godine, a od toga dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao ukupno devet (9) godina, sedam (7) mjeseci i sedamnaest
(17) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do
dana podnoše­nja ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, šest (6)
mjeseci i dva (2) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom,
pravno relevantnom razdob­lju najprije vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu u
traja­nju od oko šest godina i četiri mjeseca. Taj sud bio je neaktivan od 5.
studenoga 1997. do 20. studenoga 2001. godine (četiri godine i petnaest dana)
te od 14. svib­nja 2002. do 15. rujna 2003. godine (jednu godinu, četiri
mjeseca i jedan dan). Nakon toga, postupak se po žalbi protiv presude suda
prvog stup­nja pred Županijskim sudom u Zagrebu vodio u traja­nju od jednog
mjeseca i dva dana. Postupak se sada ponovno vodi pred sudom prvog stup­nja.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U
PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnosite­lj ustavne tužbe, kao
tužite­lj u parničnom postupku, nije pridonio du­ljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da je riječ
o donekle složenom predmetu jer je potrebno utvrditi je li riječ o ratnoj
šteti.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u traja­nju du­ljem od devet godina te
da je nakon 5. studenoga 1997. godine bilo dva du­lja razdob­lja neaktivnosti
suda prvog stup­nja. Ustavni sud posebno napomi­nje da je Županijski sud u
Zagrebu postupao vrlo učinkovito i u vrlo kratkom roku donio odluku o žalbi
protiv presude suda prvog stup­nja. Međutim, ukupna du­ljina postupka, razdob­lja
neaktivnosti u traja­nju du­ljem od četiri godine, a potom ponovo u traja­nju
du­ljem od jedne godine i četiri mjeseca te posebno okolnost da se postupak
ponovno vodi pred sudom prvog stup­nja, ukazuju na neučinkovito vođe­nje
postupka kao cjeline. Stoga, Ustavni sud smatra da je povrijeđeno pravo
podnosite­lja na suđe­nje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, donijeta odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje
odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti
svakoga pojedinog predmeta, uz istodobno uvažava­nje ukupnih gospodarskih i
socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) teme­lji se na
odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donoše­nja i otpreme odluke
u roku osam (8) dana od dana ­njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog teme­lji se na
članku 31. stavcima 4. i 5. Us­tav­nog zakona.

Broj: U-IIIA-1704/2004
Zagreb, 3. ve­ljače 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Že­ljko Potoč­njak,** v. r.

Odluka, NN 22/2005-413