## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1020/1995 i U-II-1022/1995 od 27. prosinca 1995

### NN 109/1995 (29.12.1995.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1020/1995 i U-II-1022/1995 od 27. prosinca 1995

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić predsjednik
Suda te suci, Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović Ivan Marijan Severinac,

## RJEŠENJE

1. Ustavne tužbe se odbacuju.

2. Rješenje će biti objavljeno u "Narodnim novinama"

Obrazloženje:

Ustavnom sudu Republike Hrvatske je 46. novoizabranih članova Skupštine
Zagrebačke županije i 31 novoizabrani član Skupštine Grada Zagreba, po
punomoćnicima Zdravku Tomcu, Grozdanu Kneževiću, Miši Zoreniću, Zvonimiru
Garašiću, Stjepanu Mesiću, Milanu Bandiću i Matiji Očiću te Skupština Zagrebačke
županije i Gradska skupština Grada Zagreba, zastupane po punomoćniku dr.
Zdravku Tomcu, podnjelo ustavne tužbe u povodu Zaključaka i Odluka Vlade
Republike Hrvatske (nastavno: Vlada) od 4. prosinca 1995., tražeći od Suda
zaštitu ustavnih prava iz članka 1., 3., 4., 5., 45. stavka 1., 107. i
129. stavka 2. i 3. Ustava Republike Hrvatske.

Razlozi ustavne tužbe sadržani su u tvrdnjama podnositelja da su im
Odlukama Vlade, kojima su sazvane prve sjednice Županijske i Gradske skupštine
za dan 2. siječnja 1996. te Zaključcima Vlade, kojima je utvrđeno da Skupština
Zagrebačke županije i Gradska skupština Grada Zagreba , nisu konstituirane
na sjednicama od 2. prosinca 1995., a da akti donjeti isti dan, nisu pravno
postojeći, povrijeđena navedena ustavna prava.

Ustavne tužbe nisu dopuštene.

Tužbu Ustavnom sudu može podnjeti svatko ako smatra da mu je odlukom
sudbene, upravne vlasti ili drugih tijela koja imaju javne ovlasti, povrijeđeno
jedno od Ustavom utvrđenih sloboda i prava čovjeka i građanina (stavak
1. članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, "Narodne
novine" broj 13/1991, nastavno: Ustavni zakon). Slijedi da se ustavna
tužba podnosi u povodu odluke državne vlasti (ili drugih tijela s javnim
ovlastima), dakle u povodu pojedinačnog (konkretnog) akta, i to takvog
akta kojim je povrijeđeno nečije ustavno pravo.

Uz navedne ustavne tužbe, isti su podnositelji podnjeli i prijedloge
za (apstraktnu) kontrolu zakonitosti istih Zaključaka i Odluka Vlade koje,
na posredan način, osporavaju i podnjetim ustavnim tužbama.

Zakonitost istog pravnog akta (određenog Zaključka i Odluke Vlade) ne
može se osporavati i prijedlogom za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti
i zakonitosti i ustavnom tužbom, jer taj (isti) akt ne može biti i opći
i pojedinačni. Njegova se zakonitost može osporavati ili u povodu ustavne
tužbe - jedan pravni put pravne zaštite isključuje drugi.

No, Zaključci nisu ni pojedinačni akti u smislu već spomenutog članka
28. stavka 1. Ustavnog zakona. Opće je pravilo - koje vrijedi u ovom slučaju
- da su predmet osporavanja akti koje je određeno tijelo državne vlasti
donjelo o "glavnom" pitanju, tj. o pitanju za koje postoji (ili
se tvrdi da postoji) njegova zakonom određena nadležnost. Nisu samostalnim
predmetom osporavanja pitanja koja imaju samo prejudicirano značenje.

Sadržaj Zaključaka, međutim, ima upravo prejudicirano značenje jer se
njima utvrđuju pravni odnosi i stanja o kojima ovisi donošenje Odluka.

Odluke Vlade o ponovnom sazivanju predstavničkih tijela nisu pojedinačni
akti u smislu stavka 1. članka 28. jer se njima ne odlučuje o pravima i
obvezama pojedinaca ili skupina, već se rješavaju organizaciona pitanja
djelovanja jedinica lokalne samouprave i uprave, odnosno način konstituiranja
njihovih predstavničkih tijela. Zbog toga se o legalnosti Odluka ne može
rješavati i odlučivati u postupku povodom ustavne tužbe.

U postupku u povodu ustavne tužbe može se raspravljati i odlučivati
o nelegalnosti određene odluke samo ako je ona dovela do povrede nečijih
ustavnih prava i sloboda.

Stoga su ustavne tužbe podnositelja odbačene kao nedopuštene, jer se
njima posredno osporava zakonitost akata Vlade koji nisu odluke u smislu
stavka 1. članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Iz tih je razloga, na temelju odredbe članka 26. Ustavnog zakona, takve
ustavne tužbe valjalo odbaciti, te riješiti kao pod 1. izreke

Odluka o objavi pod t. 2. izreke temelji se na članku 20. stavak 1.
Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1020/1995

        U-III-1022/1995

Zagreb, 27. prosinca 1995.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Rješenje, NN 109/1995-1805