## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-55/2001 od 19. prosinca 2001.

### NN 5/2002 (18.1.2002.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-55/2001 od 19. prosinca 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

174

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Smi­ljko Sokol, predsjednik
Suda, te suci Marijan Hra­njski, Petar Klarić, Mario Kos, Jurica Malčić, Ivan
Matija, Ivan Mrko­njić, Jasna Omejec, Že­ljko Potoč­njak, Agata Račan, Emilija
Rajić, Vice Vukojević i Milan Vuković, rješavajući o prijedlogu Tonćija Lučeva
iz Šibenika, za pokreta­nje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na
sjednici održanoj dana 19. prosinca 2001. godine, donio je

## ODLUKU

Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom te se uki­da dio članka
35. koji se odnosi na odredbe novog članka 67. a stavka 2. alineje 2.
Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj
129/2000).

## RJEŠENJE

Ne prihvaća se prijedlog za pokreta­nje postupka za ocjenu suglasnosti s
Ustavom dijela članka 35. koji se odnosi na odredbu novog članka 67.a stavka 3.
Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj
129/2000).

```
Obrazlože­nje
```

1. Tonći Lučev (u da­lj­njem tekstu: predlagate­lj) podnio je Ustavnom
sudu prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom dijela članka 35. koji se odnosi
na odredbe novog članka 67.a stavka 2. alineje 2. i stavka 3. Zakona o
izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj 129/2000, u da­lj­njem
tekstu: ZidZS), kao i prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom odredaba članka
64. Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj 3/94).

Budući da se osporavaju i odredbe izvornog zakonskog teksta iz 1994.
godine, prijedlog za pokreta­nje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka
64. Zakona o sudovima (»Narodne novine«, broj 3/94) izdvojen je u zaseban
predmet.

U istom podnesku predlagate­lj je, pozivajući se na odredbu članka 43.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvat­ske (»Narodne novine«, broj
99/99, u da­lj­njem tekstu: Ustavni zakon), predložio i donoše­nje mjere
privremene obustave izvrše­nja pojedinačnih akata ili rad­nji koje se
poduzimaju na osnovi dijela članka 35. ZidZS-a, čija se suglasnost s Ustavom
ocje­njuje.

2. Odredbe članka 35. ZidZS-a
u cijelosti glase:

»Članak 35.

U Glavi »VI. SUCI I SUCI
POROTNICI« u odje­ljku »2. DUŽNOSTI I PRAVA SUCA« iza naslova »e) Odgovornost
za štetu« dodaje se novi naslov i članak 67.a koji glase:

»f) Prestanak sudačke dužnosti

Članak 67.a

Sucu prestaje sudačka dužnost
ako ga u skladu s Ustavom i zakonom te dužnosti razriješi Državno sudbeno vijeće.

Sucu prestaje sudačka dužnost
po sili zakona u sudu u koji je imenovan:

– smrću,

– kad sudac navrši 70 godina života,

– danom stupa­nja na službu u
drugom sudu, odnosno pravosudnom ili državnom tijelu.

Rješe­nje kojim se utvrđuje
nastupa­nje okolnosti iz stavka 2. ovoga članka donosi predsjednik suda u kojem
je sudac obnašao dužnost i dostav­lja ga Državnom sudbenom vijeću i
ministarstvu nadležnom za poslove pravosuđa«.

3. Predlagate­lj navodi da je
dio članka 35. koji se odnosi na odredbe novog članka 67.a stavka 2. alineje 2.
i stavka 3. ZidZS-a u nesuglasnosti s odredbama članka 123. stavka 3. u vezi s člankom
124. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, pročišćeni tekst,
broj 124/2000 od 11. studenoga 2001.). U važećem Ustavu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, pročišćeni tekst, broj 41/2001) odredbe na koje se poziva
predlagate­lj nalaze se u članku 122. stavku 3. i članku 123. stavku 1. Ustava.

Navedene odredbe Ustava
propisuju pretpostavke za razrješe­nje suca, kao i nadležnost za donoše­nje
odluke o razrješe­nju sudačke dužnosti. Pozivajući se na navedene ustavne
odredbe, predlagate­lj zak­ljučuje da o razrješe­nju suca, kad navrši
sedamdeset godina života, odlučuje Državno sudbeno vijeće. Napomi­nje da se
ostale pretpostavke propisane u novom članku 67.a stavku 2. (smrt suca, odnosno
stupa­nje na službu u drugo državno tijelo) ne mogu poistovjetiti s okolnošću
da je sudac navršio sedamdeset godina života, i to stoga što je navrše­nje
sedamdesete godine života, za razliku od ostale dvije, ustavna osnova za razrješe­nje
suca, a da po Ustavu suca može razriješiti samo Državno sudbeno vijeće.

Osim toga, predlagate­lj ističe
da Ustav jamči sucu pravo na žalbu protiv odluke Državnog sudbenog vijeća o ­nje­govu
razrješe­nju za čije je rješava­nje nadležan Ustavni sud, a da se osporavanim
odredbama ZidZS-a protuustavno isk­ljučuje pravo suca na žalbu, koje je pravo
sucu zajamčeno člankom 122. stavkom 4. Ustava.

*Prijedlog je djelomice
osnovan.*

4. Neposredno mjerodavne za
ocjenu ustavnosti osporenog dijela članka 35. koji se odnosi na odredbe novog članka
67.a stavka 2. alineje 2. i stavka 3. ZidZS-a jesu odredbe članka 122. stavka
3. alineje 5. i stavka 4., te članka 123. stavka 1. Ustava, koje glase:

»Članak 122.

(3) Sudac će biti razriješen sudačke dužnosti:

(…)

… kad navrši sedamdeset godina.

(4) Protiv odluke o razrješe­nju sudačke dužnosti sudac ima pravo u roku
od 15 dana od dana dostave odluke, podnijeti Us­tavn­om sudu Republike Hrvatske
žalbu o kojoj Ustavni sud odlučuje na način i u sastavu određenom Ustavnim
zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Članak 123.

(1) Suce, u skladu s Ustavom i zakonom, imenuje i razrješuje te o
njihovoj ste­govnoj odgovornosti odlučuje Državno sudbeno vijeće«.

Iz navedenih ustavnih odredaba nedvojbeno proizlazi da je navršava­nje
sedamdesete godine života ustavna osnova za razrješe­nje suca sudačke dužnosti.
Iz tih odredaba također proizlazi da je za razrješe­nje suca uslijed navršenih
sedamdeset godina života nadležno Državno sudbeno vijeće.

To znači da navršava­njem
sedamdesete godina života prestaje sudačka dužnost sucu po sili Ustava, a
ujedno se ustanov­ljava ustavna obveza Državnog sudbenog vijeća da takvog suca
i formalno razriješi sudačke dužnosti, i to s danom protekom koje­ga je sudac
navršio sedamdeset godina života.

Stoga je nesuglasan Ustavu
dio članka 35. ZidZS-a kojim se, suprotno Ustavu, propisuje da predsjednik suda
(u kojem je sudac obnašao dužnost) donosi rješe­nje kojim utvrđuje da je određeni
sudac navršio sedamdeset godina života, te da mu je uslijed nastupa te či­njenice
po sili zakona prestala sudačka dužnost, koje rješe­nje predsjednik suda samo
dostav­lja Državnom sudbenom vijeću.

Takvim zakonskim rješe­njem zakonodavac je, protivno Ustavu, uskratio i
Ustavom zajamčeno pravo suca na podnoše­nje žalbe Ustavnom sudu protiv odluke
Državnog sudbenog vijeća o razrješe­nju suca uslijed navršenih sedamdesetih
godina života (koje pravo bi sudac, primjerice, imao u slučaju pogrešnog utvrđe­nja
­nje­govih godina života). To stoga što protiv rješe­nja predsjednika suda o
prestanku sudačke dužnosti uslijed navršenih sedamdeset godina života sudac
nema pravo žalbe Ustavnom sudu teme­ljem članka 122. stavka 4. Ustava.

Iz navedenih je razloga Ustavni sud prihvatio prijedlog predlagate­lja i
ukinuo dio članka 35. ZidZS-a koji se odnosi na odredbu novog članka 67.a
stavka 2. alineje 2., utvrđujući ­njezinu nesuglasnost s člankom 122. stavkom
3. alinejom 5. i stavkom 4. u vezi s člankom 123. stavkom 1. Ustava.

5. Ustavni sud nije prihvatio prijedlog za pokreta­nje postupka za
ocjenu suglasnosti s Ustavom dijela članka 35. koji se odnosi na odredbu novog članka
67.a stavka 3. ZidZS-a. Nakon utvrđiva­nja nesuglasnosti s Ustavom i ukida­nja
dijela članka 35. koji se odnosi na odredbu novog članka 67.a stavka 2. alineje
2. ZidZS-a, odredba tog stavka sada se odnosi samo na preostala dva slučaja
propisana zakonom (smrt suca, odnosno stupa­nje na službu u drugom sudu,
pravosudnom ili državnom tijelu), što Ustavni sud ocje­njuje sukladnim Ustavu.

6. Predlagate­lj je Ustavnom
sudu predložio da do donoše­nja konačne odluke privremeno obustavi izvrše­nje
pojedinačnih akata ili rad­nji koje se poduzimaju na osnovi dijela članka 35.
koji se odnosi na novi članak 67.a stavak 2. alineju 2. i stavak 3. ZidZS-a.
Budući da je Ustavni sud ovom odlukom konačno odlučio o suglasnosti osporenih
odredaba ZidZS-a s Ustavom, o tom prijedlogu predlagate­lja nije posebno rješavano.

7. Ova se odluka teme­lji na odredbi članka 53. stavka 1., a rješe­nje
na odredbi članka 41. Ustavnog zakona.

Broj: U-I-55/2001
Zagreb, 19. prosinca 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc. Smi­ljko Sokol,** v. r.

Odluka, NN 5/2002-174