## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3719/2009 od 9. prosinca 2009.

### NN 5/2010 (11.1.2010.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3719/2009 od 9. prosinca 2009.

5 11.01.2010 Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3719/2009 od 9. prosinca 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

141

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za rješavanje pretpostavki za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Nevenka Šernhorst, predsjednica Vijeća, te suci Marko Babić i Antun Palarić, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula mldb. K. K., zastupana po majci S. M. iz Z., na sjednici održanoj 9. prosinca 2009. godine, jednoglasno je donio

RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Županijskog suda u Zadru broj: Gž-1277/09 od 9. lipnja 2009.

2. U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe da su joj osporenim pojedinačnim aktima povrijeđena ustavna prava zajamčena člankom 14. stavkom 2., člankom 26. i člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske. Ističe i povrede članaka 3., 5. stavka 2. i 117. stavka 3. Ustava.

Ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

3. Člankom 71. stavcima 1. i 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisano je:

(1) Vijeće, odnosno sjednica Ustavnog suda ispituje samo one povrede ustavnih prava koje su istaknute u ustavnoj tužbi.

(2) Ustavna tužba neće se uzeti u razmatranje u slučaju kad se ne radi o povredi ustavnog prava.

Člankom 32. Ustavnog zakona propisano je:

Ustavni sud će rješenjem odbaciti (...) ustavnu tužbu … u drugim slučajevima kad ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari.

Pod »odlučivanjem o biti stvari« u smislu članka 32. Ustavnog zakona razumijeva se odlučivanje o ustavnopravnoj biti stvari.

4. Sukladno Ustavu i Ustavnom zakonu, Ustavni sud nije tijelo sudbene vlasti, ne provodi sudski postupak i ne odlučuje meritorno o sudskim stvarima. Ustavni sud posebno je tijelo utemeljeno Ustavom radi zaštite pojedinačnih ljudskih prava i temeljnih sloboda (ustavnih prava) u postupku pokrenutom ustavnom tužbom.

5. Ustavna tužba nije redovni ili izvanredni pravni lijek u sustavu domaćih pravnih lijekova. Ona je posebno ustavnopravno sredstvo zaštite ustavnih prava u pojedinačnim slučajevima. Stoga nije dostatno pozvati se u ustavnoj tužbi na povrede koje su rezultat navodnih nezakonitosti što ih je počinilo nadležno tijelo ili sud u sudskom postupku. Protiv takvih nezakonitosti pravnu zaštitu pružaju redovni i specijalizirani sudovi u postupcima ustrojenim u više stupnjeva sudske zaštite. One iznimno mogu biti i predmet ispitivanja pred Ustavnim sudom, ali samo ako i u mjeri u kojoj mogu povrijediti ljudska prava i temeljne slobode zaštićene Ustavom.

U ustavnoj tužbi također nije dostatno ponoviti razloge koji su već istaknuti u žalbenim ili revizijskim postupcima pred sudom niti je dostatno samo navesti ustavna prava koja se smatraju povrijeđenima. Ustavna tužba mora sadržavati konkretne i obrazložene razloge eventualne povrede određenog ustavnog prava.

Konačno, kad je riječ o ustavnom jamstvu jednakosti pred zakonom, vlastiti slučaj valja dovesti, kad god je to moguće, u vezu s ostalim sličnim slučajevima i obrazložiti u čemu je on ustavnopravno specifičan da bi morao biti ispitan pred Ustavnim sudom.

6. U konkretnom slučaju Županijski sud u Zadru preinačio je prvostupanjsku presudu na način da je tužitelju smanjen iznos uzdržavanja u skladu s člankom 212. b. stavkom 2. Obiteljskog zakona (»Narodne novine« broj 116/03., 17/04., 136/04. i 107/07.), odnosno tužitelju je naloženo doprinositi za mldb. tuženicu, umjesto dosadašnjeg iznosa, iznos od 1.300,00 kuna mjesečno na način pobliže opisan u izreci presude.

U ustavnoj tužbi podnositeljica ponavlja navode isticane tijekom parničnog postupka u odnosu na visinu uzdržavanja, dok se navodno postojanje povreda istaknutih ustavnih prava ne obrazlaže.

Podnositeljica u ustavnoj tužbi nije pokazala da redovni sudovi u postupanju ili pri donošenju odluke nisu poštovali odredbe Ustava o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, odnosno da su proizvoljno protumačili mjerodavne odredbe zakona ili drugih propisa. Ustavni sud stoga ocjenjuje da konkretan slučaj ne otvara pitanje ostvarenja ustavnih prava podnositeljice. Stoga ne postoji ustavnopravna bit stvari o kojoj bi Ustavni sud odlučivao.

7. Sukladno navedenom, na temelju članka 32. Ustavnog zakona riješeno je kao u izreci.

8. Objava rješenja temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-3719/2009

Zagreb, 9. prosinca 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
mr. sc. Nevenka Šernhorst, v. r.

Rješenje, NN 5/2010-141