## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-521/2003 od 3. lipnja 2003.

### NN 102/2003 (24.6.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-521/2003 od 3. lipnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1360

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću
šestorice za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrko­njić,
Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući u postupku vođenom u
povodu ustavne tužbe Ž. R. iz Z., kojeg zastupa punomoćnica V. P., odvjetnica
iz Z., na sjednici Vijeća održanoj 3. lipnja 2003., jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti
presudu u pred­metu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-1767/98
u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 -
pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, Ž. R. iz Z., određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 - pročišćeni tekst) u iznosu
od 5.000,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna, u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja za njezinu isplatu Ministarstvu financija.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je temeljem odredaba
članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narod­ne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustav­ni zakon), jer
podnositelj smatra da postupak koji je tužbom Općin­skom sudu u Zagrebu
pokrenuo 3. ožujka 1998. predugo traje, čime mu je povrijeđeno pravo na pošteno
suđenje u razumnom roku iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelj predlaže da Sud odredi Općinskom
sudu u Zagrebu rok od tri mjeseca za donošenje presude u predmetu poslovni
broj: Pn-1767/98. Ujedno predlaže da mu Sud dosudi naknadu u iznosu od
10.000,00 kuna sa zateznim kamatama.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje
su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja,
zajamčenog u članku 29. stavku 1. Ustava:

- podnositelj je tužbom podnesenom 3. ožujka
1998. pred Općinskim sudom u Zagrebu pokrenuo postupak radi naknade štete od
Republike Hrvatske;

- tužena Republika Hrvatska - Ministarstvo
pravosuđa zastupano po Državnom pravobraniteljstvu Republike Hrvatske dostavila
je 10. travnja 1998. Općinskom sudu u Zagrebu odgovor na tužbu;

- prvo ročište održano je u odsutnosti uredno
pozvane tužene 17. lipnja 1998., te je doneseno rješenje da se od Županijskog
suda u Zagrebu, radi uvida, zatraži spis broj: K-159/96;

- Županijski sud u
Zagrebu 26. lipnja 1998. izvještava Općinski sud u Zagrebu da je traženi spis
dostavljen tom sudu kao stvarno nadležnom na daljnje postupanje još 25. travnja
1997.;

- tužena podneskom od
27. srpnja 1998. dostavlja Općin­skom sudu u Zagrebu dopunu odgovora na tužbu,
koju taj sud dostavlja podnositelju na odgovor 6. studenoga 1998., a
podnositelj se oči­tuje podneskom koji dostavlja sudu 11. studenoga 1998.;

- sljedeće ročište
održano je pred Općinskim sudom u Zagrebu 11. svibnja 1999., na kojem je
doneseno rješenje da se priklopi spis toga suda, broj: Ko-2262/97 na kratki
uvid, nakon čega će rasprava biti zakazana pismenim putem;

- dana 25. svibnja
1999. sudska pisarnica izvještava suca o nemogućnosti davanja na uvid kaznenog
spisa, jer se radi o pred­metu koji još nije pravomoćno dovršen;

- sljedeća rasprava
zakazana je 10. lipnja 2002. za 4. ožujka 2003., kada je i održana. Na toj
raspravi doneseno je rješenje kojim je tužitelju naloženo da u spis dostavi
određene dokaze (novinske članke), nakon čega će biti zakazano sljedeće
ročište;

- podneskom od 10.
ožujka 2003. podnositelj izvještava Općinski sud u Zagrebu da ne raspolaže s
novinskim člancima koje sud od njega traži, pa predlaže zakazivanje ročišta i
okon­čanje postupka.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3.Na temelju članka 69. stavka 1. alineje
2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je 17. ožujka 2003. zatražio od Općinskog suda
u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u Zagrebu, od 25.
ožujka 2003. opisuje se kretanje spisa i kronologija rada na način opisan u
točki 2. ovog obrazloženja te se ističe mišljenje da se predmetni spis ne može
okončati bez uvida u kazneni spis istoga suda, a uvid u taj kazneni spis da
nije moguće obaviti zbog njegove nepravomoćnosti.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).«.

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu.«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatrajući navode ustavne tužbe i dostavljenog
očitovanja Općinskog suda u Zagrebu, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom
slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredaba članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1.DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 3.
ožujka 1998. godine podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Zagrebu. Ustavna tužba
podnesena je 14. veljače 2003. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak trajao ukupno četiri (4) godine, jedanaest (11) mjeseci
i jedanaest (11) dana.

Ustavni sud napominje, međutim, da je Zakon o
potvrđiva­nju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine«, Međunarodni ugovori, broj 18/97, 6/99 -
pročišćeni tekst, 8/99 - ispravak, u dalj­njem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Konvencije
pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između ostalog, propisuje:

»Radi utvrđivanja
svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita njegov
slučaj.«.

Sukladno navedenom,
pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog
poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije (5. studenoga 1997. godine). S druge strane, pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9.
studenoga 2000., izmjenama članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 113/00). Iz navedenih razloga ispitivanje razumnosti
trajanja sud­skih postupaka prije 5. studenoga 1997., u pravilu, ne bi moglo
biti pred­metom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog
zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Repub­like Hrvatske takvo pravo nije
postojalo ni kao konvencijsko ni kao ustavno.

Ustavni sud je, u
konkretnom slučaju, ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta
povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od
3. ožujka 1998. (to jest, od dana podnošenja tužbe) do 14. veljače 2003. (to
jest, do dana podnošenja ustavne tužbe podnositelja).

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Pregledom sudskog spisa predmeta utvrđeno je da
sud nije učinkovito postupao od 11. svibnja 1999. do 4. ožujka 2003.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tuženi u sudskom
postupku nije pridonio duljini sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz spisa predmeta je razvidno da dosadašnji
tijek sudskog postupka ukazuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenoj
sudskoj stvari, jer je parnični postupak pokrenut radi naknade štete za čije
utvrđivanje nije potrebno provesti obiman dokazni postupak ni vještačenja.

5.5. DRUGE OKOLNOSTI OD UTJECAJA NA DULJINU

SUDSKOG POSTUPKA

U povodu isticanja nadležnog prvostupanjskog
suda da nije mogao dobiti na uvid kazneni spis koji se nalazi u istom sudu,
Ustavni sud utvrđuje da se pozivanje na organizacijske ili kadrovske probleme
suda ne bi moglo smatrati opravdanim razlogom za nerazumno dugo trajanje
sudskog postupka.

Napominje se da je
Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio da su
države-ugovornice obvezne organizirati svoje pravne poretke na način koji
omogućava sudovima da ispune zahtjeve propisane člankom 6. stavkom 1. Europske
konvencije, opetovano ističući naročitu važnost tog zahtjeva za pravilno i
uredno vođenje sudskih postupaka (v., primjerice, presude Europskog suda u
predmetima Bucholoz protiv Njemačke od 6. svibnja 1981., Guincho protiv
Portugala od 10. srpnja 1984., Union Alimentaria Sanders SA od 7. srpnja 1989.,
Brigandi protiv Italije od 19. veljače 1991. i dr.).

6. Sukladno navedenom,
Ustavni sud ocjenjuje da je nerazumno dugim trajanjem sudskog postupka u
konkretnom slučaju povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom
ustanovljeni, neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti te posebno sveukupno vrijeme trajanja sudskog postupka u konkretnom
slučaju, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena je
odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja trajanja sudskog postupka i prije 5. studenoga 1997.,
što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade temeljem članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
imajući pritom u vidu i vrstu postupka o kojem se radi, njegovu hitnost, a
napose značaj koji postupak ima za podnositelja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj

Budući da je Ustavni
sud ovlašten temeljem članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona u svakom pojedinom
slučaju odrediti i rok za donošenje sudske odluke, na visinu naknade u
konkretnom slučaju utjecala je i činjenica da je Općinskom sudu u Zagrebu
određen kratak rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu poslovni
broj: Pn-1767/98, čime se na najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samog
sudskog postupka.

Iznos pravične naknade, kojeg je podnositelj
zahtijevao u ustavnoj tužbi, u dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III.
izreke ove odluke, Sud je ocijenio neprimjerenim.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-521/2003

Zagreb, 3. lipnja 2003.

USTAVNI SUD
REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 102/2003-1360