## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4082/2007 od 8. svibnja 2008.

### NN 66/2008 (6.6.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4082/2007 od 8. svibnja 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2218**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Snježana
Bagić, Davor Krapac, Ivan Matija, Jasna Omejec i Aldo Radolović, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio J. M. iz K. L., kojeg zastupa S. B.,
odvjetnik u S., na sjednici održanoj 8. svibnja 2008. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se
vodi pred tim sudom pod brojem: Revr-709/06, u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od tri (3) mjeseca računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«,
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe, J. M. iz K. L., Š., 19, određuje se primjerena
naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od
20.000,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 7. studenoga 2007. podnio ustavnu tužbu
radi duljine parničnog postupka koji se vodi povodom izjavljene revizije pred
Vrhovnim sudom Republike Hrvatske smatrajući da mu je povrijeđeno ustavno pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o
povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske:
Parnični postupak radi vraćanja na rad i isplate izgubljene plaće pokrenut je 8.
svibnja 1996. pred Općinskim sudom u Splitu.
Do 5. studenoga 1997. održana su četiri ročišta (10. travnja 1997., 10. lipnja
1997., 4. rujna 1997. i 15. listopada 1997.).
Sljedeće ročište održano je 15. svibnja 1998. na kojem je proveden dokaz
saslušanjem podnositelja.
Dopisom od 15. svibnja 1998. zatraženo je od Hrvatskog zavoda za zdravstveno
osiguranje, Područnog ureda u S., pribavljanje, dostavljanje prijave odnosno
odjave za podnositelja.
Na ročištu održanom 19. lipnja 1998. proveden je dokaz saslušanjem svjedoka.
Podneskom od 8. srpnja 1998. podnositelj je dostavio adresu za predloženog
svjedoka.
Podneskom od 2. prosinca 1998. podnositelj je zatražio zakazivanje ročišta.
Na ročištima održanim 1. veljače 1999. i 29. ožujka 1999. proveden je dokaz
saslušanjem svjedoka.
Dopisom od 29. ožujka 1999. zatraženo je od Hrvatskog zavoda za zdravstveno
osiguranje, Područnog ureda u S. pribavljanje podataka, čemu je udovoljeno 16.
travnja 1999.
Nakon održanog ročišta 2. lipnja 1999. zaključena je glavna rasprava i donijeta
je presuda i rješenje broj: P-886/96.
Protiv prvostupanjske presude tuženik je 8. studenoga 1999. podnio žalbu.
Protiv prvostupanjskog rješenja podnositelj je 11. studenoga 1999. podnio žalbu.
Podnositelj je 1. prosinca 1999. podnio odgovor na žalbu.
Rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Gž-4147/99 od 17. ožujka 2000. ukinuta
je presuda i rješenje prvostupanjskog suda i predmet vraćen na ponovni postupak.
Postupak se nastavio voditi pred Općinskim sudom u Splitu pod brojem: P-1126/00.
Podneskom od 28. studenoga 2000. podnositelj se očitovao na dosadašnji tijek
postupka.
Ročišta su održana 6. prosinca 2000. i 22. siječnja 2001.
Na ročištu održanom 5. ožujka 2001. proveden je dokaz saslušanjem podnositelja.
Podneskom od 12. ožujka 2001. podnositelj je dostavio sudu adresu za predloženog
svjedoka.
Na ročištu održanom 25. travnja 2001. proveden je dokaz saslušanjem svjedoka,
dok je ročište od 19. lipnja 2001. odgođeno radi nedolaska pozvanog svjedoka
(dostava nije iskazana).
Sljedeće ročište održano je 7. rujna 2001.
Rješenjem suda od 7. rujna 2001. odbačena je tužba podnositelja (nije tražio
pravni put zaštite prethodno kod poslodavca sukladno tada važećem Zakonu o
osnovnim pravima iz radnog odnosa)
Protiv prvostupanjskog rješenja podnositelj je 30. listopada 2001. podnio žalbu
koja je odbijena rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Gž-3994/01 od 19.
travnja 2002.
Protiv drugostupanjskog rješenja podnositelj je 20. lipnja 2002. izjavio
reviziju.
Rješenjem Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Revr-702/02-2 od 15. siječnja
2003. ukinute su drugostupanjska i prvostupanjska odluka i predmet vraćen na
ponovni postupak.
Postupak se nastavio voditi pred Općinskim sudom u Splitu pod brojem: P-1732/03.
Ročišta su zatim održana 3. studenoga 2003. i 27. siječnja 2004.
Podneskom od 6. veljače 2004. podnositelj se očitovao na dosadašnji tijek
postupka.
Ročišta su zatim održana 15. ožujka 2004. i 30. travnja 2004.
Dopisima od 3. svibnja 2004. sud je zatražio od Zavoda za mirovinsko osiguranje,
Područne službe u S. i Porezne uprave, Ispostave u K. pribavljanje podataka.
Sljedeće ročište održano je 30. lipnja 2004.
Podneskom od 28. rujna 2004. podnositelj se očitovao na dosadašnji tijek
postupka
Ročište zakazano za 28. rujna 2004. odgođeno je radi nedolaska vještaka.
Vještvo vještaka dostavljeno je sudu 12. studenoga 2004.
Podneskom od 10. studenoga 2004. podnositelj se očitovao na dosadašnji tijek
postupka.
Ročišta su održana 12. studenoga 2004. i 13. prosinca 2004. nakon kojeg je
zaključena glavna rasprava i zakazano ročište za objavu presude.
Na ročištu 20. prosinca 2004. objavljena je presuda kojom se odbija tužbeni
zahtjev.
Protiv presude podnositelj je 24. veljače 2005. podnio žalbu.
Rješenjem Županijskog suda u Splitu broj: Gž-1273/05 od 6. listopada 2005.
ukinuta je presuda suda prvog stupnja i predmet vraćen na ponovni postupak.
Postupak pred Općinskim sudom u Splitu nastavio se voditi pod brojem: P-2535/05.
Ročište zakazano za 15. studenoga 2005. odgođeno je radi nedolaska podnositelja
(dostava nije uredna).
Sljedeća ročišta održana su 14. prosinca 2005. i 22. prosinca 2005. nakon čega
je zaključena glavna rasprava i donijeta presuda kojom se odbija tužbeni
zahtjev.
Protiv presude podnositelj je 6. ožujka 2006. podnio žalbu.
Odgovor na žalbu tuženik je dao 3. travnja 2006.
Presudom Županijskog suda u Splitu broj: Gž-1763/06 od 31. svibnja 2006.
odbijena je žalba podnositelja i potvrđena prvostupanjska presuda.
Protiv drugostupanjske presude podnositelj je 21. rujna 2006. izjavio reviziju.
Ustavna tužba podnijeta je 7. studenoga 2007.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava i
odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 8. svibnja 1996. pred Općinskim sudom u Splitu.
Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje od 5. studenoga 1997. godine,
kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava
i temeljnih sloboda i Protokol broj 1, 4, 6, 7 i 11, 12 i 13 uz Konvenciju za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni
ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02., u
daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6.
stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.
Ustavna tužba podnijeta je 7. studenoga 2007., a do tog dana postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana donošenja ove odluke
postupak trajao ukupno dvanaest (12) godina, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana donošenja ove odluke postupak je trajao deset
(10) godina, šest (6) mjeseci i tri (3) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Do podnošenja ustavne tužbe donijete su četiri prvostupanjske, četiri
drugostupanjske i jedna revizijska odluka.
U trenutku podnošenja ustavne tužbe, postupak se u povodu revizije podnositelja
vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, nije doprinio
duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema ocjeni Ustavnog suda u konkretnom slučaju ne radi se o složenoj pravnoj
stvari.

4.5. ZNAČAJ POSTUPKA ZA PODNOSITELJA

U konkretnom slučaju, postupak se vodi radi utvrđenja da podnositelju nije
prestao radni odnos, vraćanja na rad i isplate plaće. Budući da se radi o
predmetu od posebnog značaja za podnositelja, nadležni sud je trebao postupati
posebno učinkovito. Tako je i Europski sud za ljudska prava u više svojih
presuda utvrdio da se od sudova zahtijeva veća učinkovitost u postupcima koji
imaju veći značaj za podnositelje te da se u tom smislu posebna učinkovitost
sudova traži u radnim sporovima (v., primjerice, presude Europskog suda u
predmetima *Šundov protiv Hrvatske* od 13. travnja 2006. godine, *Bucholz protiv
Njemačke* od 6. svibnja 1981. godine, te *Obermeier protiv Austrije* od 28. lipnja
1990. godine).

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio
preko deset (10) godina, što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.
Okolnost da su sudovi prvog i drugog stupnja u četiri navrata donosili odluke
nije od značaja iz razloga jer tim odlukama postupak nije pravomoćno okončan, to
jest, o pravima i obvezama podnositelja nije odlučeno. Čak štoviše, upravo
donošenje brojnih odluka u provedenom postupku ukazuje na neučinkovito
postupanje suda prvog stupnja. Imajući u vidu sve navedene činjenice i
okolnosti, a naročito da je riječ o radnom sporu koji je žurne naravi, Ustavni
sud je utvrdio da je dugim trajanjem parničnog postupka, podnositelju
povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Stoga je u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona donijeta odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke najkasnije osam (8) dana
od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka.
8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-4082/2007
Zagreb, 8. svibnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 66/2008-2218
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)