## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1594/2007 od 8. svibnja 2008.

### NN 62/2008 (30.5.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1594/2007 od 8. svibnja 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2122**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Snježana
Bagić, Davor Krapac, Ivan Matija, Jasna Omejec i Aldo Radolović, članovi Vijeća,
u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula J. G. iz B. M., koju zastupa I. B.
dipl. iur. iz Sindikata državnih i lokalnih službenika i namještenika Republike
Hrvatske iz Z., na sjednici održanoj 8. svibnja 2008. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Ukidaju se presuda Županijskog suda u Osijeku broj: Gž-3893/06-2 od 22.
ožujka 2007. godine i presuda Općinskog suda u Belom Manastiru broj: P-399/06-16
od 2. studenoga 2006. godine.
III. Predmet se vraća na ponovni postupak Općinskom sudu u Belom Manastiru.
IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je podnijela ustavnu tužbu protiv presude Županijskog suda u
Osijeku broj: Gž-3893/06-2 od 22. ožujka 2007., kojom je odbijena žalba
podnositeljice i potvrđena presuda Općinskog suda u Belom Manastiru broj:
P-399/06-16 od 2. studenoga 2006. godine, te je odbijen tužbeni zahtjev
podnositeljice kojim je od tuženika Hrvatskog zavoda za poljoprivrednu
savjetodavnu službu tražila isplatu iznosa od 10.171,03 kuna na ime razlike
naknade putnih troškova.
2. U ustavnoj tužbi podnositeljica je istaknula povredu ustavnih prava
zajamčenih člancima 14. stavkom 2., 29. stavkom 1., 48. stavkom 1., 49. stavkom
4. i 54. stavkom 1. Ustava. U bitnome smatra da joj je tuženik nezakonito
isplaćivao naknadu za korištenje osobnog automobila u službene svrhe u visini
određenoj Odlukom o visini dnevnice za službeno putovanje i visini naknade za
korisnike koji se financiraju iz državnog proračuna (»Narodne novine« broj
83/94. i 55/04.) u iznosu od 1,20 kuna po prijeđenom kilometru. Smatra da ima
pravo na primjenu članka 67. Temeljnog kolektivnog ugovora za službenike i
namještenike u javnim službama od 13. prosinca 2001. godine (»Narodne novine«
broj 3/02.), prema kojem se nadoknađuju troškovi u visini 30% litre benzina
(eurosuper) po prijeđenom kilometru.
Smatra da se TKU primjenjuje i na nju, te da sukladno članku 12. Zakona o radu
(»Narodne novine« broj 38/95., 54/95., 65/95., 17/01., 82/01., 114/03., 30/04. i
137/04.) ima pravo na primjenu najpovoljnijeg prava za nju kao radnicu.
Posebno upozorava na različitu praksu drugostupanjskih sudova, te predlaže da
Ustavni sud uskladi sudsku praksu u ovom pitanju.
Predlaže da Ustavni sud usvoji ustavnu tužbu i ukine osporenu drugostupanjsku
presudu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

3. Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe podnijete na temelju članka
62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.-pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu:
Ustavni zakon), u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li
u postupku odlučivanja o pravima i obvezama podnositelja, povrijeđeno
podnositeljici ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu
li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za
Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o
povredi ustavnog prava.
4. Podnositeljica je u ustavnoj tužbi istaknula povredu ustavnih prava
zajamčenih člancima 14., 29., 48., 49. i 54. Ustava Republike Hrvatske, ali bez
njihovog posebnog obrazlaganja. Stoga, polazeći od navoda ustavne tužbe koji se
svode na pogrešnu primjenu materijalnog prava, a imajući u vidu sadržaj ustavnog
prava jednakosti pred zakonom zajamčenog člankom 14. stavkom 2. Ustava, koji je
ograničen na primjenu mjerodavnog materijalnog prava, Ustavni sud ocjenjuje da
se podnositeljica u biti poziva samo na povredu tog ustavnog prava.
5. U postupku je utvrđeno da je podnositeljica zaposlena kao djelatnica
tuženika, te da je u obavljanju svog posla u 2002., 2003. i 2004. godini po
odobrenju tuženika koristila u službene svrhe svoj privatni automobil i da joj
je tuženik po prijeđenom kilometru isplaćivao naknadu u iznosu od 1,20 kuna.
Podnositeljica je službenica u javnim službama zaposlena kod tuženika koji je
javna ustanova koju je osnovala Vlada Republike Hrvatske na temelju Zakona o
poljoprivredi (»Narodne novine« broj 6/97. i 48/00.).
Prema članku 3. stavku 1. Zakona o plaćama u javnim službama (»Narodne novine«
broj 27/01.) na pitanja plaća i drugih naknada na osnovu rada službenika i
namještenika u javnim službama koja nisu uređena tim Zakonom, primjenjuju se
opći propisi o radu, odnosno u skladu s njima sklopljeni kolektivni ugovori, dok
prema stavku 2. te zakonske odredbe kolektivne ugovore na temelju tog Zakona
sklapaju Vlada Republike Hrvatske i sindikati javnih službi.
Prvostupanjski sud utvrđuje da je tuženik pravna osoba čiji je osnivač Republika
Hrvatska i koji se financira isključivo iz sredstava državnog proračuna. Zakonom
o izvršavanju državnog proračuna za 2002. godinu (»Narodne novine« broj
116/01.), Zakonom o izvršavanju državnog proračuna za 2003. godinu (»Narodne
novine« broj 154/02.) i Zakonom o izvršavanju državnog proračuna za 2004. godinu
(»Narodne novine« broj 31/04.) propisano je da se sredstva za ostala materijalna
prava radnika isplaćuju korisnicima proračuna prema kolektivnim ugovorima i
sporazumima u visini i opsegu utvrđenima između Vlade Republike Hrvatske i
sindikata u dijelu za koji tim zakonima nije drugačije određeno. Nadalje, Vlada
Republike Hrvatske je ovlaštena donositi odluke o visini dnevnice za službena
putovanja u zemlji, o visini naknada za terenski dodatak i za korištenje osobnog
automobila u službene svrhe i to za sve one kojima se ta naknada isplaćuje iz
državnog proračuna. Vlada Republike Hrvatske donijela je Odluku o visini
dnevnice za službena putovanja i visini naknade za korisnike koji se financiraju
iz sredstava državnog proračuna (»Narodne novine« broj 55/04.) tek 23. travnja
2004. godine. Stoga se za utuženo razdoblje primjenjuje ranija Odluka, prema
kojoj je propisana naknada troškova od 1,20 kuna po prijeđenom kilometru, te je
tužbeni zahtjev odbijen. Takvu presudu potvrdio je u cijelosti drugostupanjski
sud.
6. Ocjena je Ustavnog suda da se pravna stajališta navedena u osporenoj
drugostupanjskoj presudi ne zasnivaju na mjerodavnom materijalnom pravu i na
ustavnopravno prihvatljivom tumačenju tog prava. Naime, visina naknade troškova
korištenja privatnog automobila u službene svrhe u 2002., 2003. i 2004. godini
propisana je odredbom članka 67. Temeljnog kolektivnog ugovora, a prema njoj
zaposleniku kojemu je odobreno korištenje privatnog automobila u službene svrhe
nadoknadit će se troškovi u visini 30% cijene litre benzina (eurosuper) po
prijeđenom kilometru.
Odredba točke III. Odluke iz 1994., kojom je određeno da se naknada za
korištenje privatnog automobila u službene svrhe plaća u iznosu po 1,20 kuna po
prijeđenom kilometru nije mjerodavna u ovom predmetu, jer je ta Odluka donesena
na temelju članka 23. Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske
za 1994. godinu (»Narodne novine« broj 28/94.). Taj Zakon je uređivao način
izvršavanja Državnog proračuna Republike Hrvatske za 1994. godinu. To znači da
je Odluka Vlade Republike Hrvatske iz 1994. bila u primjeni samo za 1994.
godinu, odnosno u godini na koju se odnosi zakon na temelju kojega je ta Odluka
donesena. Dakle, protekom tog roka ona ne proizvodi pravne učinke.
U 2002. i 2003. godini na temelju Zakona o izvršavanju državnog proračuna za te
godine nisu donesene odluke o visini dnevnice za službeno putovanje i visini
naknade za korisnike koji se financiraju iz sredstava državnog proračuna, tako
da se u tim godinama primjenjivao članak 67. Temeljnog kolektivnog ugovora.
U 2004. godini donesena je Odluka o visini dnevnice za službeno putovanje i
visini naknada za korisnike koji se financiraju iz sredstava Državnog proračuna
(»Narodne novine« broj 55/04.), koja u točki III. stavku 1. propisuje da je
naknada za korištenje privatnog automobila u službene svrhe 30% cijene litre
benzina eurosuper 95 po prijeđenom kilometru, dakle u istoj visini koju određuje
i Temeljni kolektivni ugovor.
Dakle, podnositeljica ima pravo na naknadu za korištenje privatnog automobila u
službene svrhe u razdoblju od 2002. do 2004. sukladno članku 67. Temeljnog
kolektivnog ugovora, odnosno 30% cijene litre benzina eurosuper 95 po prijeđenom
kilometru.
7. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je drugostupanjski sud, polazeći od činjeničnog
stanja utvrđenog u provedenom postupku, obrazložio svoja stajališta vezana za
uvjete za isplatu naknade za prijevoz osobnim vozilom u službene svrhe, za koja
stajališta se može utvrditi da su posljedica proizvoljnog tumačenja i samovoljne
primjene mjerodavnog materijalnog prava.
Iz navedenih razloga Ustavni sud je utvrdio da je podnositeljici u konkretnom
slučaju stajalištima sudova povrijeđeno ustavno pravo jednakosti svih pred
zakonom, zajamčeno člankom 14. stavkom 2. Ustava.
8. Prema članku 118. Ustava Republike Hrvatske Vrhovni sud Republike Hrvatske,
kao najviši sud, osigurava jedinstvenu primjenu zakona i ravnopravnost građana.
Ustavni sud napominje da je Vrhovni sud Republike Hrvatske u presudi broj: Revr-752/07-2
od 21. studenoga 2007. godine, zauzeo isto pravno stajalište u svezi isplate
naknade za prijevoz osobnim vozilom u službene svrhe kod djelatnika Hrvatskog
zavoda za poljoprivrednu savjetodavnu službu. Time je ujednačio sudsku praksu
koja je do donošenja navedene odluke bila različita.
Stoga je u odnosu na predmetno pravno pitanje ispunjen zahtjev iz članka 118.
Ustava Republike Hrvatske.
9. Slijedom navedenog, na temelju članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno je
kao u izreci (točke I. do III). Točka IV. izreke utemeljena je u članku 29.
Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1594/2007
Zagreb, 8. svibnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 62/2008-2122
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)