## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-577/1998 od 23

### NN 4/1999 (14.1.1999.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-577/1998 od 23

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući povodom
ustavne tužbe Ž. S. iz Z., na sjednici održanoj 23. prosinca 1998. godine,
donio je sljedeću

## **ODLUKU**

I. Ustavna tužba se odbija

II. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Dopuštenom i pravodobnom ustavnom tužbom podnositelj je pokrenuo ustavnosudski
postupak u svezi rješenja Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-3056/1996-6
od 15. siječnja 1998. godine.

Tijekom upravnog postupka koji je prethodio sudskoj kontroli upravnih
akata, prvostupanjsko upravno tijelo, Ministarstvo pomorstva, prometa i
veza donijelo je Privremeno rješenje, klasa: 112-01/94-01/172, urbroj:
530-01-94-108 od 19. listopada 1994. godine, kojim se podnositelj, zaposlen
na poslovima stručnog savjetnika u Ministarstvu pomorstva, prometa i veza,
s danom 1. listopada 1994. godine, prevodi u zvanje stručni savjetnik i
razvrstava se u X. (deseti) platni razred s koeficijentom 3,80.

Protiv prvostupanjskog rješenja podnositelj je izjavio prigovor. Kako
o prigovoru u zakonom propisanom roku nije donijeto rješenje to je podnositelj
pokrenuo upravni spor.

Upravni sud Republike Hrvatske rješavajući predmetni upravni spor osporenim
rješenjem odbacio je tužbu podnositelja uz obrazloženje da podnositelj
nije, u smislu odredbe članka 26. Zakona o upravnim sporovima ("Narodne
novine", broj 53/91, 9/92 i 77/92), ponovio traženje da tuženo tijelo donese
rješenje u daljnjem roku od 7 dana, jer da se njegov zahtjev za nadzor
zakonitosti akta koji je podnositelj dostavio Ministarstvu uprave a ne
tuženom tijelu, ne može prihvatiti kao požurnica, pa da tako nisu bile
ispunjene procesne pretpostavke za pokretanje upravnog spora, odnosno da
je podnositelj prije vremena pokrenuo upravni spor zbog šutnje tuženog
tijela.

Prema mišljenju podnositelja, osporavanim rješenjem Upravnog suda Republike
Hrvatske, a uslijed pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja i
pogrešne primjene materijalnog prava, da su mu povrijeđena ustavna prava
iz članka 18. Ustava (kojim se jamči pravo na žalbu) i članka 19. Ustava
Republike Hrvatske (kojim se jamči sudska kontrola zakonitosti pojedinačnih
akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti).

Povredu navedenih ustavnih prava podnositelj drži razvidnom iz činjenice
da je po Zakonu o državnim službenicima i namještenicima i o plaćama nositelja
pravosudnih dužnosti ("Narodne novine", broj 74/94, 86/94, 7/95, 75/95)
trebao biti preveden u zvanje i položaj savjetnika za međunarodnu suradnju
iz rednog broja 7. članka 166. navedenog Zakona i razvrstan u VI. platni
razred s koeficijentom 4,80.

Da je citirani zahtjev za nadzor zakonitosti, kojeg je uputio Ministarstvu
uprave Republike Hrvatske, istovremeno dostavio i tuženiku - Ministarstvu
pomorstva, prometa i veza, koje je prijam istoga i potvrdilo potpisom ovlaštene
osobe te službenom ovjerom.

Ustavna tužba nije osnovana.

Prema članku 28. stavcima 1. i 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91) svatko može podnijeti ustavnu tužbu
ako smatra da mu je odlukom sudbene, upravne vlasti ili drugih tijela koja
imaju javne ovlasti povrijeđeno jedno od Ustavom utvrđenih sloboda i prava
čovjeka i građanina.

Nadalje, u stvarima u kojima je dopušten upravni spor, odnosno revizija
u parničnom ili izvanparničnom postupku, pravni put je iscrpljen nakon
što je odlučeno i o tim pravnim sredstvima.

U okviru temeljnih sloboda i prava čovjeka i građanina, Ustav Republike
Hrvatske odredbom članka 18. jamči građanima pravo na izjavljivanje žalbe
protiv pojedinačnih akata donijetih od strane nadležnih tijela.

Činjenicom što nadležno upravno tijelo nije u zakonom predviđenom roku
odlučilo o prigovoru podnositelja izjavljenom protiv Privremenog rješenja
o prevođenju u zvanje od 19. listopada 1994. godine ne vrijeđa se to ustavno
pravo na štetu podnositelja.

O povredi navedenog ustavnog prava moglo bi se eventualno govoriti kada
tijelo koje bi donijelo rješenje ne bi navelo i razloge za to rješenje
koji bi se onda mogli pobijati u obrani žaliteljevih prava i na zakonu
zasnovanih interesa.

Bez upućenosti u te razloge onemogućeno ili bitno otežano bi bilo učinkovito
korištenje ustavnim pravom na žalbu.

Budući da je osporeno rješenje Ministarstva pomorstva, prometa i veza
sadržavalo određene razloge koje podnositelj ustavne tužbe očito ne prihvaća,
nije samim time i povrijeđeno njegovo ustavno pravo na žalbu.

Nema niti povrede odredbe članka 19. Ustava, jer je Upravni sud donio
osporenu odluku u okviru svoje nadležnosti uz primjenu odredbi Zakona o
upravnim sporovima ("Narodne novine", broj 53/91, 9/92 i 77/92).

Razmatrajući, dakle, naprijed navedena ustavna prava u odnosu na navode
ustavne tužbe, osporeno sudsko rješenje, te utvrđeno uvidom u spis Ministarstva
pomorstva, prometa i veza, klasa: 112-01/94-01/172 i urbroj: 530-01-94-108,
Ustavni sud je utvrdio da podnositelju ustavne tužbe osporenim rješenjem
Upravnog suda Republike Hrvatske nisu povrijeđena ustavna prava na koja
isti upućuje u svojoj ustavnoj tužbi.

U skladu s iznijetim, a temeljem članka 61. Poslovnika Ustavnog suda
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91), odlučeno je kao u izreci.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 20. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91).

Broj: U-III-577/1998
Zagreb, 23. prosinca 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 4/1999-45