## Opći kolektivni ugovor

### NN 35/1990 (3.9.1990.), Opći kolektivni ugovor

# KOLEKTIVNI UGOVORI

Na temelju člana 85. Zakona o osnovnim pravima iz radnog odnosa ("Službeni
list SFRJ", br. 60/89) Vijeće Saveza samostalnih sindikata Hrvatske
i Privredna komora Hrvatske zaključili su dana 23. kolovoza 1990. godine
ovaj

## OPĆI KOLEKTIVNI UGOVOR

I. OPĆE ODREDBE

Član 1.

Ovim kolektivnim ugovorom uređuju se prava i obveze radnika iz rada
i na osnovi rada zaposlenih u organizacijama i kod poslodavaca kao i prava
i obveze tih organizacija i poslodavaca u skladu sa zakonom i drugim propisima.

Član 2.

Odrebe ovoga kolektivnog ugovora primjenjivat će se na sve organizacije
i poslodavce na području Hrvatske koji su udruženi u privredne komore i
na sve radnike zaposlene u tim organizacijama odnosno kod tih poslodavaca.

Odredbe ovoga kolektivnog ugovora primjenjivat će se i na druge radnike
zaposlene u organizacijama i kod poslodavaca koji rade u privredi na području
Hrvatske, ako su povoljnije za te radnike.

II. ZASNIVANJE RADNOG ODNOSA

Uvjeti i način zasnivanja radnog odnosa

Član 3.

U prijavi slobodnog radnog mjesta navode se posebni uvjeti za zasnivanje
radnog odnosa. rok za podnošenje prijava kandidata, pokusni rad i njegovo
trajanje ako je predviđen, kao i rok u kojem će kandidati biti obaviješteni
o izboru

Kandidat koji nije izabran ima pravo prigovora u skladu sa zakonom,
kao i pravo uvida u dokumentaciju na temelju koje je obavljen izbor.

Član 4.

Prije zasnivanja radnog odnosa može se obaviti provjeravanje stručnih
i drugih radnih sposobnosti radnika. Provjeru obavlja komisija od tri člana
sastavljena od osoba koje imaju najmanje jednak stupanj strućne spreme
koju ima radnik ćije se sposobnosti provjeravaju.

Provjera se može obavljati kao audicija. putem testiranja, izradom pismenog
rada ili nekog predmeta, razgovorom i dr.

U slučaju negativnog rezultata provjere, ne može se donijeti odluka
o zasnivanju radnog odnosa s radnikom.

Član 5.

Radnik je dužan početi raditi danom koji je određen odlukom o izboru
odnosno ugovorom o zapošljavanju.

Radniku koji iz opravdanih razloga ne počne raditi određenog dana, organizacija
odnosno poslodavac može odrediti drugi dan početka rada.

Član 6.

Općim aktom odnosno ugovorom o zapošljavanju utvrđuje se potreba i trajanje
pokusnog rada na pojedinom radnom mjestu.

Pokusni rad može trajati najduže tri mjeseca, a ovisi o stupnju složenosti
poslova radnog mjesta. a za radna mjesta s posebnim ovlaštenjima i odgovornostima
i do šest mjeseci.

Raspoređivanje radnika

Član 7.

Radnik ne može biti raspoređen na druge poslove. niti mu može prestati
radni odnos zbog toga što nema potrebno znanje i sposobnosti i ne ostvaruje
predviđene rezultate rada na svom radnom mjestu, dok se to ne utvrdi u
postupku propisanom općim aktom. Kolektivnim ugovorom odnosno općim aktom
utvrdit će se tko i u kojim slučajevima može zahtijevati pokretanje navedenog
postupka.

Postupak utvrđivanja potrebnog znanja i sposobnosti za obavljanje poslova
radnog mjesta poslovodni organ odnosno poslodavac počinje prikupljanjem
podataka o radu radnika.

Na temelju podataka o radu radnika, poslovodni organ, odnosno poslodavac
dužan je saslušati radnika.

O početku postupka obavještava se sindikat. O prigovoru radnika koji
je u radnom odnosu kod poslodavca odlučuje arbitraža, koju sporazumno imenuju
poslodavci i sindikat Odluka arbitraže je izvršna. Troškove arbitražnog
postupka snosi stranka koja izgubi spor.

Član 8.

Radnik koji obavlja poslove radnog mjesta kod kuće ima jednaka prava
kao i radnik koji radi u organizaciji i kod poslodavca.

Zaštita na radu

Član 9.

Radnik ima pravo na zaštitu na radu.

Organizacija odnosno poslodavac obvezni su provoditi mjere zaštite na
radu u cilju zaštite zdravlja radnika.

Organizacija odnosno poslodavac dužni su kod uvođenja novih tehnologija
voditi računa da ne ugrožavaju zdravlje radnika i da ne utječu štetno na
okolinu.

Kolektivnim ugovorom i općim aktom u skladu sa zakonom razradit će se
mjere zaštite na radu. Sindikalni povjerenik ima pravo uvida u provedbu
mjera zaštite na radu.

III. ODMORI I DOPUSTI

Član 10.

Radnik ima pravo na odsutnost s rada uz naknadu osobnog dohotka do sedam
radnih dana u godini u slučajevima:

- sklapanja braka 3 dana

- rođenja djeteta 2 dana

- smrti braćnog druga, djeteta ili roditelja 4 dana

- smrti roditelja bračnog druga, djedova i baka, braće i sestara 1 dan

- selidbe u drugo mjesto 3 dana

- selidbe u istome mjestu 2 dana

- elementarne nesreće 3 dana

- teške bolesti člana uže obitelji (roditelji i djeca) izvan mjesta
stanovanja 2 dana

Član 11.

Radniku se može odobriti neplaćeni dopust do 30 dana u slijedečim slučajevima:

- njega člana obitelji koja nije medicinski indicirana,

- popravak kuće ili stana,

- liječenje na vlastiti trošak,

- obrazovanje, osposobljavanje, usavršavanje ili specijalizacija na
vlastiti trošak.

Kada to okolnosti zahtijevaju neplaćeni dopust u slučajevima iz stava
1. ovoga člana, može se odobriti radniku u trajanju preko 30 dana.

Poslovodni organ ili radnik s posebnim ovlaštenjima i odgovornostima
odnosno poslodavac može zahtjev za neplaćeni dopust odbiti, ako je u suprotnosti
s potrebama procesa rada.

Član 12.

U granicama duljine godišnjeg odmora koje su određene zakonom, trajanje
godišnjeg odmora utvrđuje se:

- prema uvjetima rada

- prema doprinosu radnika u radu

- prema složenosti poslova

- prema radnom stažu

- prema posebnim socijalnim uvjetima.

Broj dana utvrđen prema kriterijima iz prethodnog stava pribraja se
na zakonski minimum trajanja godišnjeg odmora od osamnaest radnih dana,
s time da ne može preći zakonom utvrđeni maksimum.

IV. OSOBNI DOHOCI ODNOSNO PLAĆE

Član 13.

Osobni dohodak odnosno plaća radnika (u daljnjem tekstu plaća) sastoji
se od plaće za izvršeni rad, plaće iz dobiti i naknade plaće.

Plaću za izvršeni rad organizacija odnosno poslodavac dužni su isplatiti
radniku neovisno o ostvarenom poslovnom rezultatu organizacije odnosno
poslodavca, a čine ju:

- osnovna plaća utvrđena po osnovi složenosti poslova radnog mjesta
na koje je radnik raspoređen i normalnih uvjeta rada na dotićnom radnom
mjestu;

- povećanje plaće po osnovi ostvarenih rezultata rada radnika (u daljnjem
tekstu: stimulativni dio plaće);

- povećanje plaće po osnovi radnog staža i uvjeta rada težih od normalnih
uvjeta vrednovanih u osnovnoj plaći (u daljnjem tekstu: dodaci).

Plaću iz dobiti radnik ostvaruje u ovisnosti o ostvarenim rezultatima
poslovanja organizacije odnosno poslodavca.

Naknadu plaće radnik ostvaruje za vrijeme u kome ne radi u slučajevima
utvrđenim zakonom i kolektivnim ugovorom.

Član 14.

Podaci o plaćama prema odredbama kolektivnog ugovora su javni, a stvarne
isplate plaća za pojedinog radnika nisu javne.

Član 15.

Obračun i isplata plaća i sredstava zajedničke potrošnje vrši se u neto
iznosu, a poreze i doprinose na te isplate plaća organizacija odnosno poslodavac.

Ugovorne strane suglasne su da ovim kolektivnim ugovorom utvrđene plaće
i isplate iz sredstava zajedničke potrošnje važe uz visinu poreza i doprinosa
koji su na snazi na dan zaključivanja ovoga ugovora.

Kod svake bitnije promjene visine poreza i doprinosa ugovorne strane
će ocijeniti mogućnost zadržavanja utvrđenih plaća i isplata iz sredstava
zajedničke potrošnje ili će pristupiti utvrđivanju novih.

Smatra se da je došlo do bitnije promjene višine poreza i doprinosa
kada njihova postojeća razina u odnosu na neto isplate poraste ili se smanji
najmanje za tri postotka.

1. Plaća za izvršeni rad

Osnovna plaća

Član 16.

Osnovna plaća radnika za puno radno vrijeme i normalni učinak utvrđena
na osnovi složenosti poslova radnog mjesta i normalnih uvjeta rada na tom
radnom mjestu, a u skladu s odredbama ovoga ugovora, predstavlja najniži
iznos kojega je organizacija odnosno poslodavac dužan radniku isplatiti.

Izuzetno, kada organizaciji odnosno poslodavcu prijeti stečaj ili likvidacija
odnosno kada zapadne u druge slične poslovne teškoće, a radnici osobnim
izjašnjavanjem tako odluče i s time se suglasi odgovarajući organ sindikata,
osnovna plaća može biti isplaćivana i u iznosu nižem od utvrđenog ovim
kolektivnim ugovorom, ali ne niže od 80 posto. Tako umanjena plaća može
biti isplaćivana najduže do 6 mjeseci, a po isteku toga roka isplate se
moraju vršiti u cijelosti prema odredbama ovoga kolektivnog ugovora.

Član 17.

Najnižu osnovnu plaću ugovorne strane utvrđuju u mjesečnom iznosu od
2.800.00 dinara, odnosno 15,38 dinara po satu rada. Novi iznos najniže
osnovne plaće za slijedeću godinu utvrdit će se i objaviti u prosincu tekuće
godine. Ako tokom razdoblja za koje je utvrđena i objavljena najniža osnovna
plaća troškovi života, prema podacima Zavoda za statistiku Hrvatske, porastu
iznad 5 posto u odnosu na vrijeme kada je utvrđena najniža plaća. odnosno
izvršena prethodna korekcija, ugovorne strane su dužne započeti pregovore
i ocijeniti opravdanost utvrđivanja novog iznosa najniže osnovne plaće
u skladu s rastom troškova života Pregovori moraju biti završeni najduže
u roku 30 dana od dana kada jedna od ugovornih strana pokrene pismenu inicijativu.

Član 18.

Ugovorne strane će utvrđivati i objavljivati najnižu osnovnu plaću za
jedan sat rada i u mjesečnom iznosu.

Pri utvrđivanju najniže osnovne plaće ugovorne strane će polaziti od
iznosa minimalnih troškova života radnika i njegove porodice i realnih
mogućnosti privrede u postojećim okolnostima.

Član 19.

Kolektivnim ugovorima i općim aktima organizacija izvršit će se razvrstavanje
i vrednovanje pojedinih poslova odnosno radnih mjesta na osnovi složenosti
i normalnih uvjeta rada na tim radnim mjestima.

Svi poslovi, odnosno radna mjesta razvrstavaju se u najmanje deset grupa,
a odnos između osnovne plaće najniže i najviše vrednovanog radnog mjesta
ne može biti manji od 1: 3,2.

Član 20.

Složenost poslova određenog radnog mjesta utvrđuje se tako da se vrijednost
poslova najnižeg stupnja složenosti množi koeficijentom složenosti utvrđenim
za grupu poslova kojoj pripada dotično radno mjesto polazeći od slijedećih
opredjeljenja:

I. grupa poslova podrazumijeva jednostavan, rutinski rad koji ne zahtijeva
posebno obrazovanje 1,00

II. grupa poslova podrazumijeva manje složene poslove i zadatke, odnosno
rad pomoću jednostavnih sredstava za rad, za koji su dovoljna pismena uputstva
1,20

III. grupa podrazumijeva srednje složene poslove i zadatke na kojima
se rad ponavlja, uz povremenu pojavu novih poslova 1,40

IV. grupa poslova podrazumijeva složenije i raznovrsnije poslove i zadatke
za čije obavljanje su potrebne konzultacije u njihovom izvršavanj u 1,60

V. grupa poslova podrazumijeva složenije poslove i zadatke koji zahtijevaju
veći stupanj samostalnosti u izvršavanju poslova i zadataka 1,85

VI. grupa poslova podrazumijeva poslove koji zahtijevaju samostalnost
i veći stupanj kreativnosti u njlhovom izvršavanju 2,10

VII. grupa poslova podrazumijeva puslove koji zahtijevaju ododatno poznavanje
užeg područja djelovanja uz samostalnost i kreativnost u izvršavanju poslova
tog područja 2,20

VIII grupa poslova podrazumijeva vrlo složene poslove koji zahtijevaju
inicijativu i kreativnost radnika, projektiranje poslova i zadataka 2,60

IX. grupa poslova podrazumijeva vrlo složene poslove koji zahtijevaju
inicijativu i kreativnost radnika te dodatna i specijalistička znanja potrebna
za obavljanje tih poslova 2,30

X. grupa poslova podrazumijeva najsloženije poslove i zadatke s najvećim
znaćajem za vođenje procesa proizvodnje i poslovanja, kreativne poslove
i zadatke, istraživački rad, itd. 3,20

Član 21.

Vrednovanje i razvrstavanje radnih mjesta izvršeno na temelju složenosti
poslova može se korigirati na osnovi uvjeta rada koji se smatraju normalnim
za poslove pojedinog radnog mjesta. Tom korekturom pojedino radno mjesto
odredenog stupnja složenosti poslova može biti razvrstano na viši stupanj
skale vrednovanja radnih mjesta ukoliko su normalni uvjeti rada na tom
mjestu teži od normalnih uvjeta rada na drugim radnim mjestima istog stupnja
složenosti.

Stimulativni dio plaće

Član 22.

Kolektivnim ugovorima, općim aktima organizacija i ugovorima o zapošljavanju
između radnika i poslodavaca utvrdit će se mjerila za vrednovanje ostvarenih
rezultata rada i stimulacija radnika za ostvarenje većih rezultata rada.

Radnik mora biti unaprijed upoznat s kriterijima i mjerilima za vrednovanje
rezultata rada i iznosom stimulativnog dijela plaće koji mu po toj osnovi
pripada.

Na zahtjev radnika, poslodavca ili sindikata može se izvršiti stručna
arbitraža normi ili drugih mjerila vrednovanja rezultata rada, a do završetka
arbitražnog postupka radnik ostvaruje stimulativni dio plaće po do tada
važećim mjerilima.

Dodaci

Član 23.

Osnovna plaća radnika povećava se za svaku navršenu godinu radnog staža
0,5 posto.

Član 24.

Osnovna plaća radnika povećat će se kada radnik radi u uvjetima rada
težim od normalnih za dotično radno mjesto. Kolektivnim ugovorima i općim
aktima organizacija utvrdit će se uvjeti rada teži od normalnih za pojedina
radna mjesta. Elementi težih uvjeta rada koji se obavezno moraju uzeti
u obzir kod uređivanja ovih pitanja u kolektivrkim ugovorima i aktima organizacija
su slijedeći

- utjecaji okoline (klima, buka, vibracije, zračenje, vlaga, štetni
plinovi, biološke štetnosti),

- fizička i psihička opterećenja (opterećenje osjetila, teži fizički
napori s mogučim posljedicama za zdravlje, rad s prljavim tvarima),

- opasnost po zdravlje i život na radnom mjestu (opasnost od alata ili
predmeta rada, od transportnih sredstava i sredstava javnog prometa, opasnost
od pada, električne struje. zatrpavanja, eksplozije, vrućih i užarenih
predmeta ili tvari i od nagrizajućih tvari).

Član 25

Osnovna plaća radnika uvećat će se najmanje:

- za rad noću 30 posto

- za prekovremeni rad 50 posto

- za rad na dan tjednog odmora 35 posto

- za rad u II smjeni ili dvokratni rad s prekidom dužim od 1 sata 10
posto Za rad na dane praznika utvrđenih zakonom radnik ima pravo na naknadu
plaće koja mu pripada kada ne radi na te dane i plaću za određene sate
rada uvećanu najmanje za 50 posto.

Solidarnost

Član 26.

Kada u toku radnog vijeka radnika dođe do smanjenja njegove radne sposobnosti
zbog starosti, povrede na radu invaliditeta, profesionalnih i ostalih bolesti
te drugih razloga koji se utvrđuju kolektivnim ugovorom i općim aktom organizacije,
organizacija odnosno poslodavac su dužni osigurati povoljnije uvjete rada
za tog radnika kao na primjer lakši posao. povoljnija norma, rad s umanjenim
fondom sati, rad na jednostavnijim poslovima i slično, bez umanjenja njegove
plaće koju je ostvarivao u vremenu prije nego su nastupile spomenute okolnosti.

Član 27.

Radniku koji je navršio 60 godina starosti, kao i radniku kojemu do
pune mirovine nedostaje 5 godina rada, do odlaska u mirovinu zadržava se
plaća najmanje u iznosu koji je primao u zadnjoj godini prije nego su se
stekle spomenute okolnosti i uvećava se za svaku slijedeću godinu u srazmjeru
s rastom prosječnih plaća u organizaciji odnosno kod poslodavca.

Član 28.

Kada se organizacija odnosno poslodavac i radnik suglase da se radniku,
za čijim je radom prestala potreba zbog tehnoloških i drugih unapređenja,
isplati otpremnina u skladu sa zakonom, utvrđuje se da otpremnina iznosi
najmanje:

- za radnika do navršenih 15 godina radnog staža 24 prosječne mjesečne
plaće po radniku u organizaciji isplaćene u protekla tri mjeseca (prosječne
plaće organizacije)

- za radnika s navršenih 15 - 30 godina radnog staža 30 prosječnih plaća
organizacije

- za radnika s navršenih 30 i više godina radnog staža 36 prosječnih
plaća organizacije.

Kolektivnim ugovorom može se utvrditi formiranje posebnih fondova solidarnosti
za isplatu otpremnina radnicima za čijim radum je prestala potreba zbog
ekonomskih razloga, odnosno zbog smanjenog obima posla.

Kolektivnim ugovorom utvrđuje se način formiranja fondova i kriteriji
korištenja sredstava.

2. Plaće iz dobiti

Član 29

Općim aktom organizacije odnosno ugovorom o zapošljavanju između radnika
i poslodavca utvrđuje se pravo radnika na dio plaće iz dobiti organizacije
odnosno poslodavca. To pravo može biti uređeno na jedan od slijedećih načina

- u postotku od ostvarene dobiti,

- u unaprijed utvrđenom fiksnom iznosu.

Član 30.

Kolektivnim ugovorom odnosno općim aktom organizacije utvrđuju se kriteriji
i mjerila udjela pojedinog radnika u plaći iz dobiti. Plaće iz dobiti isplaćuju
se u novčanom obliku, a mogu se isplatiti i u obliku obveznica ili dionica.

Član 31.

Općim aktom organizacije odnosno ugovorom o zapošljavanju između radnika
i poslodavca utvrđuju se prava radnika temeljem njegova doprinosa poslovnom
rezultatu inovacijom, racionalizacijom ili drugim oblicima stvaralaštva.

Ta prava mogu biti utvrđena u obliku novčanog udjela, u neto ostvarenim
efektima inovacije, racionalizacije i drugih oblika stvaralaštva u prednostima
radnika za dodatno obrazovanje ili prekvalifikaciju; u omogućavanju povoljnijih
uvjeta za inovativni rad, u bržoj mogućnosti napredovanja za bolje vrednovana
radna mjesta i slično.

Ostvarivanje konkretnih prava po ovoj osnovi u svakom pojedinačnom slučaju
predmet je posebnog ugovora između radnika i organizacije odnosno poslodavca.

3. Plaća poslovodnog organa

Član 32.

Odredbe člana 13. do 31. ovoga ugovora ne primjenjuju se na poslovodni
organ organizacije.

Plaća poslovodnog organa po svim osnovama utvrđuje se posebnim ugovorom
koji ovaj organ zaključuje s organom upravljanja društvenog poduzeća, odgovarajučim
organom mješovitog poduzeća odnosno osnivaćem privatnog poduzeća.

Navedenim ugovorom utvrđuju se obveze poslovodnog organa u odnosu na
poslovanje organizacije, njegova ovlaštenja u skladu sa zakonom i dogovoreni
iznos plaće u odnosu na preuzete obveze i ovlaštenja.

Tim ugovorom može se na direktora ili predsjednika kolegijalnog poslovodnog
organa prenijeti pravo da u okviru utvrđenih obveza i ovlaštenja sam određuje
plaće ostalih članova poslovodnog organa.

Član 33.

Poslovodnim organom u smislu čl. 32. ovoga ugovora smatra se kolegijalni
poslovodni organ ili direktor i njegovi pomoćnici, odnosno drugi radnici
u organizaciji utvrđeni općim aktom organizacije.

4. Naknada plaće

Član 34.

Radnik ima pravo na naknadu plaće u visini njegove prosječne plaće isplaćene
u prethodna tri mjeseca ili iz prethodnog mjeseca, kako je to uređeno kolektivnim
ugovorom ili općim aktom organizacije, za vrijeme kada ne radi zbog:

- godišnjeg odmora plaćenog odsustva

- državnih i vjerskih praznika utvrđenih zakonom

- obavljanja samoupravnih i drugih funkcija utvrđenih kolektivnim ugovorom
ili općim aktom organizacije

- drugih slučajeva utvrđenih kolektivnim ugovorom ili općim aktom organizacije

Član 35.

Radnik ima pravo na naknadu najmanje u visini njegove osnovne plaće
za vrijeme kada ne radi zbog:

- obrazovanja, prekvalifikacije i stručnog osposobljavanja u skladu
s potrebama organizacije odnosno poslodavca

- zastoja u poslu do koga je došlo bez krivnje radnika kao na primjer
u slučaju nedostatka sirovina, pogonske energije i slično.

Kolektivnim ugovorima ili općim aktima organizacije mogu se utvrditi
i drugi vidovi naknada u pojedinim specifičnim slučajevima radi osiguranja
nesmetanog odvijanja procesa rada kao što su pripravnosti radnika kod kuće,
dežurstva na radnom mjestu itd.

Član 36.

U slučaju odsutnosti radnika s posla zbog bolovanja do 30 dana pripada
mu naknada plaće najmanje u visini od 80 posto od njegove plaće ostvarene
u mjesecu neposredno prije nego je poćeo s bolovanjem. Organizacija odnosno
poslodavac može predvidjeti diferenciranu naknadu zbog bolovanja ovisno
o broju dana bolovanja s tim da ona ni u kom slučaju ne može iznositi manje
od 80 posto.

Naknada u 100 postotnom iznosu plaće pripada radniku za slučaju bolovanja
zbog profesionalne bolesti ili povrede na radu.

Član 37

Sindikalnom povjereniku, kada ne radi poslove radnog mjesta zbog sindikalnih
aktivnosti utvrđenih zakonom i kolektivnim ugovorom, pripada naknada plaće
kao da je radio.

Pravo na sindikalnu aktivnost s naknadom plaće u smislu prethodnog stava
sindikalni povjerenik ostvaruje u ovisnosti o broju članova sindikata u
organizaciji ili kod poslodavca i to tako da za svakog člana sindikata
ima pravo na jedan sat aktivnosti s naknadom plaće u toku kalendarske godine.

Pored broja sati sindikalne aktivnosti s naknadom plaće utvrđenih u
prethodnom stavu organizacija odnosno poslodavac dužni su omogućiti odsustvovanje
s rada s naknadom plaće članu Vijeća i Predsjedništva VSSSH, članu .Republičkog
odbora samostalnog sindikata, delegatu Kongresa SSSH, delegatu Skupštine
samostalnog sindikata kao i članovima i delegatima odgovarajućih saveznih
organa SSSJ zbog prisustvovanja sjednicama tih organa, najduže do sedam
dana u toku kalendarske godine po članu odnosno delegatu.

V. ISPLATA IZ SREDSTAVA ZAJEDNIČKE POTROŠNJE

Član 38.

Radniku pripada pravo na regres za korištenje godišnjeg odmora najmanje
u visini osnovne plaće utvrđene ovim ugovorom za poslove najnižeg stupnja
složenosti.

Član 39.

U slučaju kada radnik stekne uvjete za mirovinu pripada mu pravo na
otpremninu u visini od najmanje 3 prosječne mjesečne plaće isplaćene po
radniku u privredi Republike u prethodnom tromjesečju.

Član 40.

Radnik ili njegova obitelj ima pravo na pomoć najmanje u visini jedne
prosječne mjesečne plaće isplaćene po radniku u privredi Republike u prethodnom
mjesecu u slijedećim slučajevima

- smrti radnika ili člana njegove uže obitelji

- nastupanja teške invalidnosti radnika

- dugotrajnog bolovanja

- otklanjanja posljedica elementarne nepogode ili požara.

Član 41

Kolektivnim ugovorom ili općim aktom organizacije mogu se utvrditi i
druga prava radnika kao što su jubilarne nagrade, pokloni djeci za Dan
dječje radosti i slično.

VI. ISPLATE NA TERET TROŠKOVA POSLOVANJA

Član 42

Kada je radnik upućen na službeno putovanje u zemlji pripada mu naknada
prijevoznih troškova, dnevnica u iznosu od 10 posto prosječne mjesečne
plaće isplaćene po radniku u privredi Republike u prethodna tri mjeseca
i naknada punog iznosa hotelskog računa za spavanje.

Naknada troškova i dnevnica za službeno putovanje u inozemstvo uređuje
se na način kako je to regulirano za savezne organe uprave.

Za dane kada je na službenom putovanju sa pravom na dnevnicu radnik
nema pravo na regres za ishranu u toku rada (topli obrok).

Član 43

Za vrijeme rada izvan sjedišta organizacije odnosno poslodavca i izvan
mjesta njegovog stalnog boravka, radnik ima pravo na terenski dodatak u
visini koja mu pokriva povećane troškove života zbog boravka na terenu.
Visina terenskog dodatka ovisi o tome da li je radniku osiguran smještaj,
prehrana i drugi uvjeti boravka na terenu. Puni iznos terenskog dodatka
dnevno ne može biti manji od 6 posto od prosječne mjesečne plaće isplaćene
po radniku u privredi Republike u prethodna tri mjeseca.

Dnevnica i terenski dodatak se međusobno iskljućuju

Član 44

Slučajevi kada radniku pripada dnevnica, a kada terenski dodatak, kao
i njihove konkretne visine, uredit će se u kolektivnim ugovorima i u općim
aktima organizacije odnosno ugovorima o zapošljavanju između radnika i
poslodavca.

Član 45.

Kolektivnim ugovgrima, općim aktima organizacija i ugovorima o zapošljavanju
između radnika i poslodavca utvrdit će se slučajevi kada radniku, koji
radi u sjedištu organizacije, a porodica mu trajno boravi izvan sjedišta
organizacije, pripada pravo na naknadu za odvojeni život od porodice. Naknada
se isplaćuje zbog pokrića povećanih troškova života radnika radi odvojenosti
od porodice, a kada radnik ima na nju pravo, puna naknada ne može iznositi
manje od 60 posto prosječne mjesečne plaće isplaćene po radniku u privredi
Republike u prethodna tri mjeseca. Ako je radniku osiguran smještaj ili
prehrana visina naknade u novčanom iznosu umanjit će se u odgovarajućem
odnosu.

Naknada za odvojeni život od porodice i terenski dodatak se međusobno
isključuju.

Član 46.

Kolektivnim ugovorima i općim aktima organizacija odnosno ugovorima
o zapošljavanju između radnika i poslodavaca utvrdit će se okolnosti u
kojima radnik ima pravo na naknadu troškova prijevoza na posao i s posla
kao i visina naknade tih troškova.

Član 47

Ukoliko radnik ima pravo korištenja privatnog automobila u službene
svrhe naknadit će mu se troškovi u visini trideset posto cijene litre benzina
super po prijeđenom kilometru Kada će radnik koristiti privatni automobil
u službene svrhe ureduje se aktima organizacije, odnosno odlukom poslodavca

Član 48

Radnik ima pravo na naknadu troškova prehrane u toku dnevnog punog radnog
vremena u visini od 25 posto prosječne mjesečne plaće isplaćene po radniku
u privredi Republike u prethodna tri mjeseca. Uvijek kada je to moguće
radniku se osigurava topli obrok, a ako to nije moguće radnik ima pravo
na odgovarajući iznos regresa u dinarima.

Član 49

Organizacije i poslodavci dužni su isplatiti nagradu učenicima i studentima
za vrijeme prakse najmanje u visini od 15 posto prosječne mjesečne plaće
isplaćene po radniku u privredi Republike u prethodna tri mjeseca. U toku
praktičnog rada u organizaciji učenici i studenti imaju pravo naknade troškova
prijevoza na posao i s posla kao i topli obrok po istim kriterijima kao
i ostali radnici u toj organizaciji.

Ostala prava i obveze učenika i studenata odnosno organizacija i poslodavaca
za vrijeme prakse regulirat će se međusobnim ugovoronk u skladu sa zakonom.

Član 50.

Kolektivnim ugovorom ili općim aktom organizacije može se utvrditi obveza
organizacije odnosno poslodavca da na teret svojih troškova poslovanja
izvrši kolektivno osiguranje svih radnika zaposlenih u organizaciji odnosno
kod poslodavca.

VII. ODGOVORNOST RADNIKA

Disciplinski postupak kod poslodavca

Član 51.

Poslodavac odlučuje o disciplinskoj odgovornosti radnika, te izriće
mjere u skladu sa zakonom i kolektivnim ugovorima.

Poslodavac pokreće disciplinski postupak dostavom pismenog zahtjeva
i poziva za raspravu radnika. O pokretanju disciplinskog postupka poslodavac
obavještava sindikalnog povjerenika.

Na zahtjev radnika odnosno uz pristanak radnika u disciplinskom postupku
može ga zastupati sindikat.

O prigovoru radnika protiv odluke poslodavca, kao disciplinskog organa
odlučuje arbitraža, koju sporazumno imenuju poslodavci i sindikat. Odluka
arbitraže je izvršna.

Materijalna odgovornost

Član 52.

Kada radnik pri radu u organizaciji odnosno kod poslodavca namjerno
ili zbog krajnje nepažnje prouzroči štetu, a njenu visinu nije moguće utvrditi
ili bi njeno utvrdivanje prouzročilo nesrazmjerne troškove, šteta se utvrđuje
u paušalnom iznosu.

Visinu štete utvrđuje nadležni organ upravljanja ili poslodavac. O postupku
utvrdivanja štete organizacija odnosno poslodavac obavijestit će sindikalnog
povjerenika i omogućiti mu prisustvovarnje postupku.

VIII. PRESTANAK RADNOG ODNOSA

Otkazni rok

Član 53.

Otkazni rok iznosi najmanje:

- za radnika do 30 godina života 1 mjesec

- za radnika do 40 godina života 2 mjeseca

- za radnika iznad 40 godina života 3 mjeseca

U otkaznom roku radnik ima pravo na odsutnost s rada radi traženja novog
zaposlenja 2 dana mjesečno.

IX. ZAŠTITA PRAVA RADNIKA

Član 54.

U postupku za zaštitu prava radnika. o prigovoru radnika koji je u radnom
odnosu u organizaciji odlučuje organ upravljanja ili organ utvrđen općim
aktom.

O prigovoru radnika koji je u radnom odnosu kod poslodavca odlučuje
arbitraža koju sporazumno imenuju poslodavci i sindikat.

Član 55.

Radnik ima pravo na štrajk po zakonu

X. OBRAZOVANJE I OBAVJEŠTAVANJE RADNIKA

Član 56.

Radnici se imaju pravo obrazovati s obzirom na svoje interese i interese
organizacije odnosno poslodavca.

Obrazovanje za potrebe organizacije odnosno poslodavca je radna obveza
radnika pa mu za to vrijeme pripadaju sva prava kao da je radio.

Medusobna prava i obveze između radnika koji je upućen na obrazovanje
i organizacije odnosno poslodavca, utvrđuju se posebnim ugovorom u skladu,
s općim aktom odnosno ugovorom o zapošljavanju.

Član 57.

Organizacija odnosno poslodavac dužni su radniku osigurati informacije
koje su bitne za ekonomski položaj radnika, kao na primjer:

- o prijedlozima poslovnih i razvojnih odluka, koje utječu na ekonomski
i socijalni položaj radnika;

- o poslovnim rezultatima (mjesečnim, polugodišnjim i godišnjim);

- prijedlozima odluka i općih akata kojima se u skladu s kolektivnim
ugovorom reguliraju osnovna prava i obveze iz radnog odnosa.

Informacije o rezultatima poslovanja organizacija odnosno poslodavac
osigurava po isteku određenog razdoblja (mjeseca, polugodišta, godine),
a informacije o planovima i prijedlozima akata organizacija odnosno poslodavac
daje radnicima prije njihova usvajanja.

XI. UVJETI ZA RAD SINDIKATA

Član 58.

Poslovodni organ odnosno poslodavac dužni su sindikatu osigurati informacije
o prijedlozima odluka koja će razmatrati odgovarajući organ upravljanja
ili će ih poslodavac donijeti, a koje su od značaja za ekonomski i socijalni
položaj radnika.

Stavove sindikata o prijedlozima odluka organ upravIjanja odnosno poslodavac
dužni su razmotriti i o njima se izjasniti prije donošenja odluke

Sindikatu se dostavljaju pozivi s materijalima za sjednice odgovarajućih
organa i omogućava sudjelovanje njegovih predstavnika na tim sjednicama
kada se odlučuje o pravima radnika.

Poslovodni organ odnosno poslodavac dužni su primiti i saslušati sindikalnog
povjerenika kada on to zatraži ili po dogovoru.

Organizacija odnosno poslodavac su dužni za rad sindikata osigurati
najmanje slijedeće uvjete:

- prostor za rad i održavanje sastanaka sindikata bez naknade troškova;

- stručne, tehničke i administrativne usluge za rad sindikata u mjeri
koliko je to neophodno za ostvarivanje sindikalne funkcije;

- da se sindikalna članarina obračunava i naplaćuje putem isplatnih
lista.

Prava iz člana 86. stava 3. Zakona o radnim odnosima uživaju sindikalni
povjerenici odnosno drugi sindikalni predstavnici dvije godine po isteku
njihovih funkcija.

Sindikat u organizaciji odnosno kod poslodavca djeluje u skladu sa sindikalnim
pravilima.

XII. ZAKLJUČIVANJE KOLEKTIVNOG UGOVORA

Član 59

Smatra se da je ovaj kolektivni ugovor zaključen kada ga potpišu ovlašteni
predstavnici Privredne komore Hrvatske i Vijeća Saveza samostalnih sindikata
Hrvatske.

Član 60.

Rok valjanosti ovoga kolektivnog ugovora utvrđuje se do 31. prosinca
1991. godine.

Postupak zaključivanja novog kolektivnog ugovora počet će najkasnije
tri mjeseca prije isteka roka valjanosti ovoga kolektivnog ugovora.

Član 61

Ovaj kolektivni ugovor registrira se u republičkom organu uprave nadležnom
za rad i objavljuje prema uputama toga organa uprave.

XIII. RJEŠAVANJE SPOROVA I IZMJENE I DOPUNE KOLEKTIVNOG UGOVORA

Član 62

Za rješavanje sporova između potpisnika ovoga kolektivnog ugovora, koje
nije bilo moguće riješiti međusobnim pregovaranjem, pokreće se postupak
mirenja. Postupak mirenja pokreće se na pismenu inicijativu jednog od potpisnika
ovoga kolektivnog ugovora. Postupak mirenja ne može se provesti ako jedan
od potpisnika ovoga kolektivnog ugovora nije prihvatio prijedlog za provođenje
mirenja.

Član 63

Komisija za pomirenje ima predsjednika i četiri člana. Svaki potpisnik
kolektivnog ugovora imenuje po dva člana komisije za pomirenje.

Članovi komisije sporazumno imenuju predsjednika komisije iz
reda uglednih znanstvenih, stručnih i javnih radnika.

Član 64

U postupku mirenja ispitat će se navodi i prijedlozi stranaka, a po
potrebi prikupit će se i potrebne obavijesti i saslušati stranke.

Komisija za pomirenje sastavit će pismeni prijedlog nagodbe.

Član 65.

Mirenje je uspjelo ako obje strane prihvate pismeni prijedlog nagodbe.

Nagodba u smislu odredbe stava 1. ovoga člana ima snagu nagodbe zaključene
izvan suda (izvansudska nagodba).

Član 66.

Ako ne uspije pregovaranje ni postupak mirenja. ugovorne strane će predmet
spora povjeriti arbitražnom sudu od tri člana. Arbitražni sud se za svaki
slučaj spora imenuje iz šire liste arbitara koju suglasno utvrđuju Privredna
komora Hrvatske i Vijeće Saveza samostalnih sindikata Hrvatske u roku od
mjesec dana od dana zaključivanja ovoga kolektivnog ugovora.

Član 67.

Postupak pred arbitražom vodit će se na način koji će se propisati pravilnikom.

Pravilnik će suglasno donijeti Privredna komora Hrvatske i Vijeće Saveza
samostalnih sindikata Hrvatske u roku od mjesec dana od dana zaključivanja
ovoga kolektivnog ugovora.

Član 68.

Arbitražni sud utvrđuje i slučajeve kršenja odredaba ovoga kolektivnog
ugovora i donosi odluke u tim slučajevima.

Postupak za utvrđivanje kršenja odredaba ovoga kolektivnog ugovora mogu
pokrenuti potpisnici ovoga ugovora, radnik, organizacija, poslodavac i
inspekcija.

Član 69.

Svaka ugovorna strana ima pravo predložiti promjenu ili dopunu kolektivnog
ugovora. Strana koja pokreće postupak izmjene ili dopune kolektivnog ugovora,
radi to u pismenom obliku. Druga strana ima obavezu očitovanja na predložene
izmjene ili dopune u roku od 30 dana. Ako druga strana ne prihvati prijedlog
izmjene ili dopune u roku od 30 dana, pokreće se arbitražni postupak.

Član 70.

Ako se potpisnice kolektivnog ugovora ne sporazumiju o izmjenama ili
dopunama kolektivnog ugovora, odnosno ne postignu suglasnost u postupku
mirenja, rješenje spora se povjerava arbitražnom sudu.

Član 71

Jedna potpisnica kolektivnog ugovora može napustiti kolektivni ugovor,
ali je dužna prethodno najaviti svoje odstupanje pismeno, najmanje tri
mjeseca prije napuštanja primjene kolektivnog ugovora.

U isto vrijeme ima pravo pokrenuti postupak za zaključivanje novog kolektivnog
ugovora.

XIV. PRIJELAZNE I ZAKLJUĆNE ODREDBE

Član 72.

Privredna komora Hrvatske i Vijeće Saveza samostalnih sindikata Hrvatske
imenuju zajednički organ za tumačenje odredbi ovoga kolektivnog ugovora
i praćenje njihove primjene.

Zajednički organ ima četiri člana od kojih po polovicu imenuje svaka
ugovorna strana.

Član 73.

Troškove pripremanja, praćenja i ostvarivanja kolektivnog ugovora snose
ugovorne strane svaka u svom dijelu, a troškove pripremanja i rada arbitraže,
mirovne komisije i komisije za tumačenje kolektivnog ugovora stranke dijele
proporcionalno.

Član 74.

Organizacije i poslodavci dužni su uskladiti opće akte s odredbama ovoga
ugovora odnosno početi s primjenom odredbi ovoga ugovora najkasnije do
15. listopada 1990. godine.

Član 75.

Ovaj Opći kolektivni ugovor stupa na snagu osmoga dana nakon objave
u "Narodnim novinama".

Broj: 01-1341/1990

Broj I-2285/ 1-90

Zagreb, 23. kolovoza 1990.

Vijeće Saveza samostalnih sindikata Hrvatske

predsjednik

**mr. Josip Klisović, v. r.**

Privredna komora Hrvatske

**Jozo Petović, v. r.**

Kolektivni ugovor, NN 35/1990-701