## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1185/2010 od 21. rujna 2011.

### NN 116/2011 (14.10.2011.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1185/2010 od 21. rujna 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2273

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić i Aldo Radolović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio B. M. iz R. S., kojeg zastupa zakonska zastupnica C. M., zastupana po A. K., odvjetnici u Odvjetničkom društvu M. i partneri u R., na sjednici održanoj 21. rujna 2011. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Rijeci dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-2215/10 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, B. M. iz L., R. S., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske u iznosu od 29.800,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je podnio 9. ožujka 2010. Ustavnom sudu ustavnu tužbu na temelju odredbe članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.), a radi dugotrajnosti parničnog postupka koji se vodio pred Općinskim sudom u Rijeci i Županijskim sudom u Rijeci, te se sada nalazi po reviziji pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud).

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe i uvida u spis Općinskog suda u Rijeci broj: P-2215/10 (raniji broj: P-3159/81, P-785/83 i P-2172/88), utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Postupak je pokrenut 21. prosinca 1981. pred Općinskim sudom u Leskovcu tužbom podnositelja protiv tužene SFRJ, radi nak-nade štete.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. poduzete su sljedeće radnje: Sud je 17. siječnja 1983. donio rješenje broj: P-3159/81 kojim se oglasio mjesno nenadležnim te predmet ustupio Općinskom sudu u Rijeci. Općinski sud u Rijeci je presudom broj: P-785/83 od 3. listopada 1985. odbio tužbeni zahtjev podnositelja. Županijski sud u Rijeci (tada Okružni sud u Rijeci) je presudom broj: Gž-925/86-2 od 7. svibnja 1986. potvrdio prvostupanjsku presudu. Vrhovni sud (tada Vrhovni sud Hrvatske u Zagrebu) rješenjem broj: Rev-2621/1986-2 od 29. prosinca 1987. ukinuo je nižestupanjske presude i predmet vratio na ponovno suđenje. U daljnjem postupku održano je sedam ročišta za glavnu raspravu te je provedeno nekoliko liječničkih vještačenja. Dopisom broj: P-2172/88 od 12. ožujka 1992. Općinski sud u Rijeci se obratio Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske (tada Javno pravobranilaštvo) s upitom hoće li Republika Hrvatska u konkretnom postupku nastupiti kao pravni slijednik bivše SFRJ.

U razdoblju nakon 5. studenoga 1997. Općinski sud u Rijeci je dopisom od 2. travnja 1999. pozvao podnositelja da imenuje pravnog slijednika tužene. Podneskom od 17. studenoga 1999. podnositelj je kao pravnog slijednika tužene označio Republiku Hrvatsku.

Ročišta su održana 18. prosinca 2001., 20. svibnja 2004., 6. rujna 2004. i 24. studenoga 2004.

Rješenjem broj: P-2172/88 od 11. srpnja 2005. određeno je provođenje financijskog vještačenja.

Vještak je očitovanje dostavio 27. srpnja 2005.

Ročište je održano 9. prosinca 2005.

Na ročištu održanom 27. siječnja 2006. glavna rasprava je zaključena, a na ročištu održanom 9. veljače 2006. sud je objavio presudu broj: P-2172/88 kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja.

Županijski sud u Rijeci je presudom broj: Gž-6873/06 od 15. srpnja 2009. potvrdio prvostupanjsku presudu.

Vrhovni sud je povodom revizije podnositelja rješenjem broj: Rev-x-160/10-2 od 26. svibnja 2010. ukinuo nižestupanjske presude te predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Predmet se ponovno vodi pred Općinskim sudom u Rijeci pod brojem: P-2215/10.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 21. prosinca 1981. pred Općinskim sudom u Leskovcu.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

U trenutku zaprimanja ustavne tužbe, predmet se po reviziji nalazio pred Vrhovnim sudom pod brojem: Rev-x-160/10.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi predmet se vodi pred Općinskim sudom u Rijeci pod brojem: P-2215/10.

Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je od pokretanja postupka do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak u ovom predmetu trajao ukupno dvadeset osam (28) godina i devet (9) mjeseci, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana donošenja ove ustavnosudske odluke postupak je trajao trinaest (13) godina deset (10) mjeseci i šesnaest (16) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se vodio kod Općinskog suda u Rijeci koji je 9. veljače 2006. donio presudu broj: P-2172/88 kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja.

Županijski sud u Rijeci je presudom broj: Gž-6873/06 od 15. srpnja 2009. potvrdio prvostupanjsku presudu.

Vrhovni sud je povodom revizije podnositelja rješenjem broj: Rev-x-160/10-2 ukinuo nižestupanjske presude te predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Predmet se ponovno vodi pred Općinskim sudom u Rijeci pod brojem: P-2215/10.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, nije pridonio duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se radi o složenijem predmetu, međutim navedena okolnost nije opravdanje za ukupno trajanje postupka u razdoblju duljem od dvadeset osam godina.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju više od trinaest godina, odnosno ukupno više od dvadeset osam godina. Imajući u vidu neaktivnost i neučinkovito postupanje sudova, značaj postupka za podnositelja kao i činjenicu da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakoga pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Rijeci dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1185/2010

Zagreb, 21. rujna 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 116/2011-2273