## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-322/1996 od 3. srpnja 1996. godine

### NN 57/1996 (12.7.1996.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-322/1996 od 3. srpnja 1996. godine

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu dr. Velimir Belajec, dopredsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući povodom ustavne tužbe
M. C. iz V., zastupanog po punomoćnici, D. T. K., odvjetnici iz S., radi
zaštite ustavnih prava, na sjednici održanoj dana 3. srpnja 1996. godine,
donio je slijedeću

# **ODLUKU**

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama".

#### Obrazloženje

M. C. iz V. podnio je ustavnu tužbu po punomoćnici D. T. K., odvjetnici
iz S. u svezi rješenja Suca za prekršaje u S. JRM/I-205/94 od 10. svibnja
1995., kojim je oglašen krivim za prekršaj iz članka 189. st. 2. Zakona
o obrani ("Narodne novine", broj 74/93) i kažnjen po istom propisu kaznom
zatvora u trajanju od 15 dana.

Ustavna tužba je pravodobna i dopuštena, jer je rješenjem Visokog prekršajnog
suda od 22. ožujka 1996. broj: IP-4/96 kojim je odbijen zahtjev za izvanredno
preispitivanje pravomoćnog rješenja o prekršaju, iscrpljen dopušteni pravni
put u smislu članka 28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/92).

Visoki prekršajni sud je rješenjem broj: J-1446/95 od 23. siječnja 1996.
odbio žalbu izjavljenu protiv tog rješenja, a rješenjem od 22. ožujka 1996.
broj: IP-4/96 odbio zahtjev kažnjenog M. C. za izvanredno preispitivanje
pravomoćnog rješenja o prekršaju kao neosnovan.

Podnositelj ustavne tužbe smatra da mu je prvostupanjskim rješenjem
povrijeđeno ustavno pravo iz članka 22. Ustava koji jamči nepovredivost
čovjekove slobode i osobnosti, te da se nikomu ne smije oduzeti ili ograničiti
sloboda, osim kada je to određeno zakonom, o čemu odlučuje sud.

Time što prvostupanjsko rješenje nije donio sud nego Sudac za prekršaje
u S., argumentira se povreda ovog ustavnog jamstva.

Ustavna tužba nije osnovana.

Prvostupanjska odluka donijeta je po odredbama Zakona o prekršajima
("Narodne novine", broj 2/73, 5/73, 21/74, 9/80, 25/84, 52/87, 27/88, 43/89,
8/90, 41/90, 59/90, 91/92 i 11/94) od nadležnog tijela na zakonom propisani
način.

Ustavni zakon za provedbu Ustava Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 34/92, 91/92, 62/93, 50/94 i 105/96) u članku 4. određuje da se zakoni
i drugi propisi i opći akti moraju uskladiti s Ustavom najkasnije do 31.
prosinca 1996. godine.

U tijeku vođenja prekršajnog postupka u navedenom predmetu Sabor Republike
Hrvatske donio je, na sjednici 4. svibnja 1995. godine, Zakon o izmjenama
i dopunama Zakona o prekršajima ("Narodne novine", broj 33/95), koji je
stupio na snagu osmog dana od objave, a koji u članku 10. određuje da prekršajni
postupak u prvom stupnju vodi prekršajni sud a u drugom stupnju Visoki
prekršajni sud, ako posebnim zakonom nije predviđena nadležnost drugih
tijela, te je izvršena obveza usklađivanja zakona s Ustavom.

Prvostupanjsko rješenje donijeto od nadležnog tijela potvrdio je Visoki
prekršajni sud, kao što je isti Sud odlučivao o zahtjevu kažnjenog za izvanredno
preispitivanje rješenja o prekršaju (članak 131a. Zakona).

Stoga nema povrede ustavnog jamstva iz članka 22. Ustava Republike Hrvatske,
pa je ustavnu tužbu kao neosnovanu valjalo, temeljem članka 61. Poslovnika
Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94), odbiti.

S obzirom na ovu odluku nema osnova odlučivati o prijedlogu podnositelja
ustavne tužbe u smislu članka 53. stavak 2. Poslovnika.

Odluka o objavi temelji se na članku 20. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-322/1996
Zagreb, 3. srpnja 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**dr. Velimir Belajec,** v. r.

Ostalo, NN 57/1996-1174