## Zakon o zaštiti potrošača

### NN 96/2003 (10.6.2003.), Zakon o zaštiti potrošača

# HRVATSKI SABOR

1218

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O ZAŠTITI POTROŠAČA

Proglašavam
Zakon o zaštiti potrošača, koji je donio Hrvat­ski sabor na sjednici 29. svib­nja
2003.

Broj:
01-081-03-2117/2
Zagreb, 4. lip­nja 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v.r.

## ZAKON

### O ZAŠTITI POTROŠAČA

Dio I.

OPĆE
ODREDBE

Svrha i
sadržaj Zakona

Članak
1.

(1)
Ovim se Zakonom uređuje zaštita osnovnih prava potrošača pri kupnji proizvoda i
usluga, kao i pri drugim oblicima stjecanja proizvoda i usluga na tržištu, i
to:

1. pravo na zaštitu gospodarskih interesa potrošača,

2. pravo na zaštitu od opasnosti za život, zdravlje i
imovinu,

3. pravo na pravnu zaštitu potrošača,

4. pravo na informiranje i izobrazbu potrošača,

5. pravo na udruživanje potrošača sa svrhom zaštite
njihovih interesa, pravo na predstavljanje potrošača i sudjelovanje
predstavnika potrošača u radu tijela koja rješavaju pitanja od interesa za
potrošače.

(2) Ovim se Zakonom propisuje donošenje Nacionalnog
programa zaštite potrošača kao i nadležna tijela koja štite prava i interese
potrošača.

(3) Prava potrošača mogu se iznimno ograničiti
zakonom radi zaštite interesa i sigurnosti Republike Hrvatske, prirode,
ljudskog okoliša i zdravlja ljudi ali ne na način da se potrošače dovede u
neravnopravan položaj.

Odnos
prema drugim zakonima

Članak
2.

(1)
Primjena odredaba ovoga Zakona ne utječe na prava koja potrošači imaju na
temelju drugih zakona.

(2) Ako
ovim Zakonom nije drukčije određeno na obveznopravne odnose primijenit će se
odredbe Zakona o obveznopravnim odnosima.

Definicije

Članak
3.

U
smislu ovoga Zakona pojedini izrazi znače:

1.
Potrošač je svaka fizička osoba koja sklapa pravni posao na tržištu, u svrhe
koje nisu namijenjene njegovom zanimanju niti njegovoj poslovnoj aktivnosti ili
poduzetničkoj djelatnosti.

2.
Trgovac je svaka osoba koja nudi ili sklapa pravne poslove, odnosno nastupa na
tržištu u okviru svog zanimanja, ili svoje djelatnosti.

3. Za
potrebe glave 6. dijela 2. ovoga Zakona, trgovcem se smatra i osoba koja
nastupa u njegovo ime ili za njegov račun.

Izbor
stranog prava

Članak
4.

Izborom mjerodavnog prava
potrošač koji ima boravište u Republici Hrvatskoj ne može biti lišen zaštite na
koju ima pravo po ovom Zakonu.

Obveza
trgovca

Članak
5.

Trgovac
je dužan potrošaču ispuniti ugovor u skladu s odredbama ugovora i propisima
obveznog prava.

Članak
6.

Ako
trgovac ili proizvođač izda jamstvo za proizvod ili uslugu dužan je pridržavati
se zakonskih i jamstvom preuzetih obveza.

Dio II.

PRODAJA
PROIZVODA I PRUŽANJE USLUGA

Glava 1.

OPĆE
ODREDBE O PRODAJI NA MALO

Uvjeti
prodaje proizvoda i pružanja usluga

Članak
7.

(1) Ako
se izlaganje proizvoda na prodajnome mjestu, prema općim propisima obveznog
prava, ne smatra ponudom, trgovac može odbiti s potrošačem sklopiti ugovor o
prodaji proizvoda koji izlaže na prodajnome mjestu samo iz posebno opravdanih
razloga. Trgovac može odbiti pružiti uslugu koja je predmet njegovog poslovanja
samo iz posebno opravdanih razloga.

(2)
Trgovac mora svoje prodajne uvjete jasno, vidljivo i čitljivo istaknuti u
prodajnom prostoru. Posebne uvjete koje trgovac daje za pojedine proizvode mora
jasno, vidljivo i čitljivo istaknuti na prodajnim mjestima tih proizvoda. Ako
trgovac pojedinim skupinama potrošača odobrava posebne uvjete (rodilje,
mladenci, invalidi, umirovljenici i dr.), ti uvjeti trebaju biti jasno i
vidljivo objav­ljeni u prodajnom prostoru.

(3)
Zabranjuje se trgovcu davanje osobnih podataka potrošača trećoj osobi, kao i
pravnoj ili fizičkoj osobi koja djeluje unutar iste skupine poduzeća trgovca
(koncern), bez prethodnog izričitog i pisanog odobrenja potrošača.

(4) Za
usluge popravaka i održavanja proizvoda, čija je vrijednost veća od 500,00
kuna, trgovac mora ispostaviti potrošaču predračun i radni nalog s opisom
radova te upotrijebljenog materijala i dijelova za popravak. Radni nalog
potpisuje trgovac i potrošač, a jedan primjerak radnog naloga mora se uručiti
potro­šaču.

(5) Ako
se, u situacijama iz stavka 4. ovoga članka, tijekom popravka pojavi potreba za
dodatnim radovima i ugradnjom dodatnih dijelova (proširenje radnog naloga),
trgovac mora za to dobiti prethodni pisani pristanak potrošača ako se
proširenjem radnog naloga cijena povisuje za više od pet posto.

Isticanje
cijena proizvoda i pružanja usluga

Članak
8.

(1)
Trgovac mora jasno, vidljivo i čitljivo istaknuti iznos utvrđene maloprodajne
cijene proizvoda ili usluga koje pruža i rezervnih dijelova koje prodaje s
uslugom te označiti da je cijena u kunama.

(2) Maloprodajna cijena proizvoda ili usluge,
maloprodajna cijena za jedinicu mjere proizvoda, proizvodne cjeline ili jedne
određene količine proizvoda, su konačne cijene za potrošača.

(3) Pod cijenom za jedinicu mjere smatra se cijena za
jedan kilogram, cijena za jednu litru, jedan metar, jedan četvorni metar ili
jedan kubni metar proizvoda ili neka druga jedinica količine koja se općenito
ili uobičajeno koristi kod prodaje proizvoda u pojedinom području Republike
Hrvatske.

(4) Osim maloprodajne cijene, kod proizvoda prethodno
zapakiranog u potrošačkom pakiranju mora također biti jasno, vidljivo i
čitljivo istaknuta cijena za jedinicu mjere istog proizvoda, ako su mjera
pakiranja i jedinica mjere proizvoda različiti.

(5) Kod proizvoda u slobodnom (rasutom) stanju ističe
se samo cijena za jedinicu mjere na prodajnome mjestu proizvoda.

(6) Cijenu za jedinicu mjere nije potrebno istaknuti
kod prethodno zapakiranog proizvoda ako je istovjetna s maloprodajnom cijenom
proizvoda, kao ni za proizvode kod kojih takvi podaci, s obzirom na svojstva
proizvoda, nemaju svrhe ili bi mogli izazvati zabunu.

(7) Ako je drugim propisima određeno isticanje
podatka o neto težini, za prethodno zapakirane proizvode dovoljno je za neto
jedinicu mjere istaknuti cijenu.

(8) Maloprodajna cijena mora biti napisana na
proizvodu, odnosno ambalaži te na prodajnome mjestu proizvoda, kao i na
proizvodu u izlogu. Na proizvodu, osim cijena iz stavka 2. ovoga članka, ne
smiju se istaknuti druge cijene, osim u slučaju rasprodaje, sniženja te stečaja
tvrtke. Cijena za jedinicu mjere prethodno zapakiranog proizvoda ističe se na
prodajnome mjestu proizvoda.

(9) Odredba stavka 8. ovoga članka ne primjenjuje se
na javne dražbe i prodaje umjetničkih djela i antikviteta te na cijene usluga
uređene drugim propisima.

Iznimke

Članak
9.

Odredba
o isticanju cijene za jedinicu mjere proizvoda iz član­ka 8. stavka 4. ovoga
Zakona ne primjenjuje se na, u smislu ovoga Zakona, mala trgovačka društva,
obrtnike i trgovce pojedince, do pet zaposlenih.

Isticanje cijene pri
oglašavanju

Članak
10.

Svako
oglašavanje u kojem se spominje maloprodajna cijena proizvoda mora također
sadržavati i cijenu kako je definirana člankom 8. stavkom 1. ovoga Zakona.

Plaćanje
obveza

Članak
11.

Suprotno
općem propisu o ugovornim odnosima, novčana obveza potrošača koju plaća putem
pošte, banke ili neke druge ustanove za platni promet smatrat će se da je
namirena s danom kada je takva ustanova primila od potrošača nalog za plaćanje.

Račun

Članak
12.

(1)
Trgovac mora za prodani proizvod, odnosno pruženu uslugu potrošaču izdati točan
te jasno, vidljivo i čitljivo ispisan račun.

(2)
Trgovac mora potrošaču omogućiti provjeru ispravnosti zaračunatog iznosa u
odnosu na kakvoću i količinu kupljenog proizvoda, odnosno pružene usluge.

(3)
Trgovac se mora pridržavati istaknute maloprodajne cijene i uvjeta prodaje.

(4)
Izdavanje računa, kao i očitavanje mjernih uređaja, nije dopušteno dodatno
naplaćivati.

Proizvod s nedostatkom ili
greškom

Članak
13.

Ako trgovac
prodaje proizvod koji ima nedostatak ili grešku ili kojem istječe rok uporabe,
mora takav proizvod fizički odvojiti od ostalih proizvoda i jasno, vidljivo i
čitljivo obilježiti na proizvodu i na prodajnome mjestu da se radi o prodaji
proizvoda s nedostat­kom ili greškom, ili prodaji proizvoda kojem istječe rok
uporabe.

Isprave
koje prate proizvod

Članak
14.

(1)
Trgovac mora prigodom prodaje proizvoda potrošaču predati, ili ako se radi o
poljoprivrednim proizvodima u rasutom stanju, predočiti propisane isprave i
isprave koje je proizvođač priredio radi lakše i sigurnije uporabe proizvoda
(deklaraciju, jamstvo, tehničku uputu, uputu za sklapanje, uputu za uporabu,
popis ovlaštenih servisa i sl.).

(2)
Isprave iz stavka 1. ovoga članka moraju biti napisane jasno vidljivo i
čitljivo na hrvatskom jeziku i latiničnim pismom, što ne isključuje mogućnost
istodobne uporabe i drugih jezika te znakova lako razumljivih kupcu.

Ambalaža

Članak
15.

(1)
Ambalaža mora biti neškodljiva za zdravlje, prilagođena obliku i masi proizvoda
i ne smije dovoditi potrošača u zabludu glede mase i veličine proizvoda.

(2) U
slučaju ponude zamatanja s posebnim papirom za zamatanje i dodatnim ukrasima,
cijena tih proizvoda i usluge zamatanja, ako postoji, mora biti istaknuta
jasno, vidljivo i čitljivo.

(3)
Ambalaža u obliku vrećica i torbi koje imaju logotip i/ili naziv proizvođača
ili trgovca, smatra se promidžbenim sredstvom. Takvu ambalažu trgovac ne smije
naplatiti.

(4)
Trgovac mora na zahtjev potrošača zadržati ambalažu prodanog proizvoda.

Obećavanje
dobitka

Članak
16.

Trgovac
koji prigodom ponude proizvoda ili usluge potrošaču obećava dobitak u obliku
nagrade ili daje druge slične izjave stvarajući dojam kod potrošača da je dobio
priopćenu nagradu, trgovac je dužan predati proizvod koji je namijenjen za
nagradu pod uvjetom da time ne dovede u nepovoljniji položaj trgovce koji nude
isti proizvod ili uslugu.

Glava 2.

DEKLARIRANJE
PROIZVODA

Deklaracija

Članak
17.

(1)
Deklaracija je obvezna za svaki proizvod i mora sadržavati najmanje sljedeće
podatke:

–
proizvođački naziv proizvoda, ime pod kojim se proizvod prodaje,

– tip i
model proizvoda te oznaku mjere proizvoda, ako je to bitno obilježje proizvoda,

– datum
proizvodnje i rok uporabe, ukoliko je isto propisano,

– naziv
i sjedište (punu adresu) proizvođača, a za uvozne proizvode i naziv i sjedište
(punu adresu) uvoznika te zemlju podrijetla,

– upozorenje o mogućoj opasnosti pri uporabi, ako
takva opasnost postoji,

– izjavu proizvođača o postojanju preoblikovanih
svojstava proizvoda i organizama, sastojaka dijelova i dodataka te o kakvim se
preoblikovanjima radi, ukoliko takva preoblikovana svojstva postoje, u skladu s
posebnim propisima,

– izjavu proizvođača o sukladnosti proizvoda s
propisanim uvjetima, ako ti uvjeti postoje.

(2) Uz podatke iz stavka 1. ovoga članka, deklaracija
mora sadržavati i podatke utvrđene posebnim propisima.

(3) Svi podaci iz deklaracije moraju biti istiniti,
jasni, vidljivi i čitljivi te napisani hrvatskim jezikom i latiničnim pismom,
što ne isključuje mogućnost istodobne uporabe i drugih jezika i znakova lako
razumljivih kupcu. Za podatke iz deklaracije na uvoznim proizvodima odgovoran
je uvoznik.

(4) Proizvođački naziv proizvoda pod kojim se
proizvod prodaje je oznaka ili opis proizvoda i – ako je potrebno – njegove
uporabe, koja je dovoljno precizna da kupcu omogući prepoznati traženi proizvod
i razlikovati ga od drugih sličnih proizvoda s kojima bi ga se moglo
zamijeniti.

(5)
Podrobniji sadržaj deklaracije i ostale uvjete za pojedine proizvode ili skupine
proizvoda propisuje nadležni ministar u skladu s posebnim propisima.

(6)
Puna adresa iz stavka 1. podstavka 4. ovoga članka obvezno sadrži mjesto, ulicu
i kućni broj te adresu elektroničke pošte, ako postoji.

Proizvodi
u rasutom stanju i prethodno zapakirani proizvodi

Članak
18.

(1) U
slobodnom (rasutom ili »rinfuza«) stanju su oni proizvodi ponuđeni na prodaju
koji nisu prethodno zapakirani i koji su izmjereni u nazočnosti potrošača.

(2)
Prethodno zapakiranim proizvodom smatra se prodajna cjelina proizvoda i
ambalaže koja se, bez daljnje obrade, predaje krajnjem potrošaču.

(3) Za proizvode u rasutom
stanju deklaracija se mora istaknuti jasno, vidljivo i čitljivo na ambalaži u
kojoj se proizvod stavlja u prodaju, ili na prodajnom mjestu ako se proizvod ne
drži u posebnoj ambalaži.

Glava 3.

ODREDBE O
RASPRODAJI

Označavanje
rasprodaje

Članak
19.

(1)
Proizvod na rasprodaji mora biti jasno, vidljivo i čitljivo označen cijenom
prije i cijenom nakon sniženja.

(2) Ako
je postotak sniženja cijena objavljen u rasponu, najveći postotak sniženja na
početku rasprodaje mora se odnositi na najmanje jednu petinu svih proizvoda na
rasprodaji.

(3) Na
cijene proizvoda na rasprodaji odgovarajuće se primjenjuju odredbe članka 8.
stavka 8. ovoga Zakona.

Članak
20.

Proizvod
koji je na rasprodaji jer mu istječe rok uporabe, mora dodatno imati jasno,
vidljivo i čitljivo istaknut najmanji ili krajnji rok uporabe.

Fizičko
odvajanje proizvoda na rasprodaji

Članak
21.

(1)
Trgovac mora fizički odvojiti proizvode koje je stavio na rasprodaju od
proizvoda koji nisu na rasprodaji, te jasno, vidljivo i čitljivo istaknuti da
se radi o rasprodaji.

(2) Ako
trgovac stavi na rasprodaju proizvod s greškom, mora upoznati kupca u čemu se
sastoji greška na proizvodu.

Glava 4.

JAVNE
USLUGE KOJE SE PRUŽAJU POTROŠAČIMA

Članak
22.

(1) U
smislu ovoga Zakona, prodaja potrošačima električne energije, plina iz
distributivne mreže, toplinske energije, javnih telekomunikacijskih usluga,
poštanskih usluga, usluga prijevoza putnika u javnom gradskom i prigradskom
prometu, opskrba pitkom vodom i odvodnja otpadnih voda te održavanje čistoće,
smatraju se javnim uslugama.

(2)
Prodaja potrošačima javnih usluga, kada to priroda javne usluge dopušta, mora
biti obračunata prema potrošnji u obračun­skom razdoblju, primjenom tarifnog
sustava, na osnovi posebnih propisa.

(3)
Trgovac mora potrošaču omogućiti upoznavanje unaprijed sa svim uvjetima
korištenja javnih usluga i te uvjete javno objaviti.

(4)
Tijela koja odlučuju o obvezama i pravima potrošača javnih usluga, moraju  osnovati savjetodavna tijela u kojima će
biti uključeni predstavnici udruga potrošača te odluke donositi nakon dobivenog
mišljenja savjetodavnog tijela, na transparentan, objektivan i nediskriminirajući
način.

(5)
Trgovac koji pruža javnu uslugu dužan je osnovati povjerenstvo za reklamacije
potrošača u kojem trebaju biti zastupljeni predstavnici udruga za zaštitu
potrošača. Povjerenstvo mora pisano odgovoriti potrošačima na primljene
reklamacije.

Priključak
na distributivnu mrežu

Članak
23.

Trgovac
koji pruža javnu uslugu putem distributivne mreže, mora omogućiti potrošačima
priključak na distributivnu mrežu i uporabu priključka, mreže i usluga pod
nediskriminirajućim, unaprijed poznatim i ugovorenim uvjetima.

Održavanje
standarda i kvalitete pružanja javnih usluga

Članak
24.

Trgovac
mora održavati propisane standarde i kvalitetu pružene javne usluge u skladu s
posebnim propisima.

Članak
25.

Ugovor
o korištenju usluga priključka i/ili pristupa javnoj telekomunikacijskoj mreži
trgovac, odnosno davatelj usluge, mora sklopiti s potrošačem, u pisanom obliku.
Ugovor mora sadržavati najmanje sljedeće:

– naziv
i adresu davatelja usluga,

–
usluge koje se pružaju, razinu kakvoće usluge koja se pruža, kao i vrijeme
uspostave priključka,

–
usluge održavanja koje se nude,

–
cijene i tarife ugovorenih usluga,

–
trajanje ugovora te uvjete obnavljanja i otkazivanja ugovora,

–
naknadu ili način povrata sredstava, ukoliko nije zadovoljena ugovorena razina
kakvoće usluge,

– način
rješavanja sporova.

Članak
26.

(1)
Trgovac, odnosno davatelj telekomunikacijske usluge, mo­ra potrošaču na njegov
zahtjev, omogućiti besplatno zaprječa­vanje određene vrste odlaznih poziva,
odnosno pozive na određene vrste brojeva.

(2)
Trgovac, odnosno davatelj telekomunikacijske usluge, mora potrošačima omogućiti
plaćanje pristupa javnoj telefonskoj mreži i uporabe javnih govornih usluga
unaprijed.

Članak
27.

U cilju
izbjegavanja sporova s potrošačem, trgovac, odnosno davatelj javne govorne usluge,
mora potrošaču omogućiti nadzor i kontrolu troškova nastalih uporabom javne
govorne usluge u nepokretnoj telekomunikacijskoj mreži.

Glava 5.

PLAĆANJE
PREDUJMOM

Kamate na
predujam

Članak
28.

(1)  Ako trgovac zahtijeva ili izričito uvjetuje kupnju
proizvoda ili pružanje usluge s djelomičnim ili ukupnim jednokratnim ili
obročnim predujmom i isporuči proizvod ili obavi uslugu nakon primitka
predujma, dužan je potrošaču prigodom isporuke proizvoda ili pružene usluge
obračunati i isplatiti kamate po kamatnjaku poslovne banke trgovca za oročene
štedne uloge na tri mjeseca za cijelo razdoblje računajući od dana primljenog
predujma do dana isporuke proizvoda, ako je rok isporuke proizvoda ili usluge
dulji od jednog mjeseca.

(2)
Odredba stavka 1. ovoga članka primjenjuje se i u slučaju kad trgovac ne može
isporučiti ugovoreni proizvod ili uslugu.

Glava 6.

UGOVORI SKLOPLJENI IZVAN POSLOVNIH PROSTORIJA
TRGOVCA

Područje primjene

Članak 29.

(1)
Odredbe ove glave Zakona primjenjuju se na ugovore koji su sklopljeni za
vrijeme izleta organiziranog od strane trgovca izvan njegovih poslovnih
prostora, za vrijeme posjete trgovca domu potrošača, domu drugog potrošača, ili
radnome mjestu potrošača, ako do posjeta nije došlo na izričit zahtjev
potrošača.

(2)
Odredbe ove glave Zakona neće se primjenjivati na ugovore koji su sklopljeni
tijekom posjeta trgovca potrošaču, ako je posjet uslijedio na izričit zahtjev
potrošača, osim ako potrošač nije znao niti je morao znati da proizvodi ili
usluge koje nudi trgovac predstavljaju njegovu komercijalnu ili poslovnu
djelatnost.

(3)
Trgovac koji sklapa ugovor na način opisan stavkom 1. ovoga članka mora se
potrošaču legitimirati identifikacijskom karticom.

Ugovori isključeni od primjene ove glave Zakona

Članak 30.

(1) Odredbe ove glave Zakona ne primjenjuju se na
ugovore:

– o građenju koji se sklapaju radi izgradnje na
određenoj nekretnini,

– o prodaji, najmu, zakupu i drugim pravima na
nekretninama,

– o periodičnoj dostavi prehrambenih proizvoda, pića
ili drugih proizvoda namijenjenih dnevnoj uporabi u kućanstvu koji se putem
ambulantne prodaje na malo isporučuju u pravilnim vremenskim razmacima,

– sklopljene na temelju kataloga trgovca ako je
potrošač imao prilike pročitati ga bez prisustva trgovca ili njegova
predstavnika, ako je predviđeno da će na temelju tog ugovora ili nekog kasnije
sklopljenog ugovora trgovac ili potrošač ostati u trajnijoj vezi te ako je i u
katalogu i u ugovoru potrošač bio jasno obaviješten o njegovu pravu na raskid
ugovora iz članka 32. ovoga Zakona,

– o osiguranju,

– o prodaji vrijednosnih papira.

(2) Odredbe ove glave Zakona primjenjuju se na
ugovore o prodaji proizvoda namijenjenog njegovoj ugradnji u nekretninu kao i
na ugovore o građenju kojima je svrha popravak ili obnova nekretnine.

Obavijest o pravu na raskid
ugovora

Članak
31.

(1) U
slučaju sklapanja ugovora iz ove glave Zakona trgovac je dužan dati potrošaču
pisanu obavijest o njegovu pravu na raskid ugovora iz članka 32. ovoga Zakona.

(2)
Obavijest mora sadržavati ime, odnosno tvrtku trgovca, njegovu adresu, datum
slanja obavijesti, podatke potrebne radi identifikacije ugovora, poglavito
naznaku ugovornih strana te pred­met ugovora i njegovu cijenu, kao i rok za
raskid ugovora iz članka 32. stavka 1. ovoga Zakona.

(3)
Obavijest mora biti uručena potrošaču najkasnije u trenut­ku sklapanja ugovora.

(4) U
slučaju spora trgovac je dužan dokazati da je potrošaču na vrijeme predao
obavijest iz ovoga članka.

Raskid
ugovora

Članak
32.

(1) Potrošač
ima pravo, ne navodeći razloge za to, jednostrano raskinuti ugovor iz ove glave
Zakona u roku od 8 radnih dana od dana primitka pisane obavijesti iz članka 31.
ovoga Zakona.

(2)
Ugovor se raskida pisanom obaviješću o raskidu.

(3)
Ugovor je raskinut u trenutku kada je trgovac primio obavijest o raskidu.

(4)
Smatra se da je ugovor raskinut na vrijeme, ako je obavijest o raskidu upućena
unutar roka iz stavka 1. ovoga članka.

Raskid
ugovora u slučaju da obavijest o pravu na raskid nije izdana

Članak
33.

Ako
potrošač nije primio pisanu obavijest iz članka 31. ovoga Zakona, njegovo pravo
na raskid ugovora iz prethodnog članka nije vremenski ograničeno.

Posljedice
raskida ugovora

Članak
34.

(1) U
slučaju raskida ugovora, potrošač je dužan vratiti proizvod trgovcu o svom
trošku.

(2)
Potrošač ne odgovora za štetu koju je trgovac pretrpio zbog raskida ugovora.

(3)
Trgovac je dužan, najkasnije u roku od 30 dana od dana primitka pisane
obavijesti o raskidu, vratiti potrošaču cjelokupan iznos koji je potrošač do tog
trenutka platio na temelju ugovora, uvećan za zatezne kamate od primitka pisane
obavijesti o raskidu do isplate.

Glava 7.

UGOVOR
SKLOPLJEN NA DALJINU

Pojam
ugovora sklopljenog na daljinu

Članak
35.

Ugovor
na daljinu je ugovor sklopljen između trgovca i potrošača u okviru organizirane
prodaje proizvoda ili organiziranog obavljanja usluga trgovca koji, u vrijeme
sklapanja ugovora, za potrebe sklapanja takvih ugovora isključivo koristi jedno
ili više sredstava daljinske komunikacije.

Sredstva daljinske komunikacije

Članak
36.

(1)
Sredstva daljinske komunikacije jesu ona sredstva koja su pogodna za sklapanje
ugovora između trgovca i potrošača bez istodobne fizičke prisutnosti trgovca i
potrošača na jednome mjestu.

(2)
Sredstva iz stavka 1. ovoga članka, između ostalih, jesu: adresirani i
neadresirani tiskani materijali, standardna pisma, tis­ka­na promidžbena poruka
s narudžbenicom, katalog, telefon s ljud­skom i telefon bez ljudske
intervencije, radio, videofon, videotekst, telefaks, televizija, elektronička
pošta.

Operater
sredstva za daljinsku komunikaciju

Članak
37.

Operater
sredstva za daljinsku komunikaciju je bilo koja osoba čiji posao, zanimanje ili
djelatnost uključuje i omogućavanje korisniku uporabu jednog ili više sredstava
daljinske komunikacije.

Područje primjene odredaba
ove glave Zakona

Članak
38.

Odredbe
ove glave Zakona neće se primjenjivati na:

–
ugovore koji se odnose na financijske usluge, primjerice investicijske usluge, usluge
osiguranja i reosiguranja, bankarske usluge, trgovanje opcijama,

–
ugovore sklopljene kupnjom na automatima za prodaju,

–
ugovore sklopljene s telekomunikacijskim operaterom uporabom javnih govornica,

–
ugovore o građenju,

–
ugovore kojima je svrha stjecanje prava na nekretnini, osim na ugovore o najmu
i zakupu nekretnine,

–
ugovore sklopljene putem javne dražbe.

Isključenje
primjene pojedinih odredaba ove glave Zakona

Članak
39.

(1)
Odredbe članka 42. – 51. stavka 1. ovoga Zakona neće se primjenjivati na:

–
ugovore o kontinuiranoj dostavi hrane, pića i ostale robe namijenjene
svakodnevnoj uporabi u kućanstvu ili na radnome mjestu potrošača,

–
ugovore o pružanju turističkih usluga kojima trgovac preuzima obvezu pružiti
takvu uslugu točno određenog datuma ili za točno određeno razdoblje.

(2) Kod
ugovora o pružanju usluga razonode na otvorenome, trgovac može ugovorom
isključiti od primjene na taj ugovor odred­bu članka 51. stavka 2. ovoga Zakona
u pojedinim, ugovorom određenim situacijama.

Zabrana sklapanja određenih
ugovora putem sredstava daljinske komunikacije

Članak
40.

Sredstvima
daljinske komunikacije nije dopušteno sklapati ugovore o prodaji lijekova,
medicinskih i veterinarskih proizvoda te eksploziva.

Ograničavanje
uporabe sredstava daljinske komunikacije

Članak
41.

(1)
Uporaba telefona bez ljudske intervencije (automatskih govornih automata) i
telefaksa u svrhu sklapanja ugovora dopu­štena je samo uz prethodnu suglasnost
potrošača.

(2)
Uporaba ostalih sredstava daljinske komunikacije u svrhu sklapanja ugovora
dopuštena je ako se potrošač tome izričito ne protivi.

Prethodna
obavijest

Članak
42.

(1) U
primjerenom roku prije sklapanja ugovora potrošač mora biti obaviješten o:

–
imenu, tvrtki, matičnom broju i punoj adresi trgovca ili osobe kojoj potrošač
može iznijeti svoje prigovore,

– proizvodu ili usluzi koji se nude te njihovu
nazivu,

– glavnim svojstvima proizvoda ili usluge,

– cijeni proizvoda ili usluge, uključujući sva
porezna i druga davanja,

– troškovima dostave proizvoda,

– načinu plaćanja te načinu i roku isporuke proizvoda
ili pružanja usluge,

– uslugama koje se nude nakon prodaje (servisiranje i
prodaja zamjenskih dijelova),

– jamstvima koja se daju uz proizvod ili uslugu,

– pravu potrošača na raskid ugovora iz članka 44. ovoga
Zakona i roku za raskid,

– situacijama u kojima je isključeno potrošačevo
pravo na raskid ugovora,

– pretpostavkama i postupku otkaza ugovora
sklopljenog na neodređeno vrijeme ili za razdoblje duže od godinu dana,

– troškovima uporabe sredstava daljinske komunikacije
kada se taj trošak ne zaračunava po osnovnoj tarifi,

– razdoblju u kojem ponuda ili cijena vrijede,

– ako se radi o ugovorima o kontinuiranoj dobavi
proizvoda ili ugovorima o kontinuiranom pružanju usluga, najkraćem vremenu na
koje trgovac pristaje sklopiti ugovor.

(2) Obavijest iz prethodnog stavka ovoga članka mora
sadržavati jasno istaknutu komercijalnu namjeru trgovca te mora biti
jednoznačna, jasna, lako razumljiva te prilagođena sredstvu daljinske
komunikacije koja se uporablja.

(3) U slučaju uporabe telefona, identitet trgovca,
kao i komercijalna svrha poziva, moraju biti izričito navedeni prilikom
započinjanja razgovora.

(4) Obavijest mora sadržavati upozorenje da ugovor u
ime i za račun maloljetnika ili potpuno poslovno nesposobne osobe mogu sklopiti
samo njihovi zakonski zastupnici, odnosno upozorenje da djelomično poslovno
sposobne osobe mogu sklopiti ugovor samo uz suglasnost njihova zakonskog
zastupnika.

Potvrda
prethodne obavijesti

Članak
43.

(1)
Najkasnije u trenutku isporuke proizvoda, odnosno najkasnije na dan početka
pružanja usluge, potrošaču mora biti predana potvrda prethodne obavijesti u
pisanom ili u nekom drugom, potrošaču dostupnom, trajnom mediju.

(2) Potvrda prethodne obavijesti mora sadržavati sve
podatke koje sadrži i prethodna obavijest.

(3) U slučaju sklapanja ugovora o usluzi koja se
pruža jednokratnom uporabom sredstva daljinske komunikacije i koju naplaćuje
operater sredstva daljinske komunikacije, trgovac neće biti dužan izdati
potvrdu prethodne obavijesti iz stavka 1. ovoga članka.

(4) U slučajevima u kojima je dužan izdati potvrdu
prethodne obavijesti, teret dokaza izdavanja te obavijesti leži na trgovcu.

Pravo na
raskid ugovora

Članak
44.

(1)
Svaki ugovor sklopljen sredstvom daljinske komunikacije na koji se primjenjuju
pravila sadržana u ovoj glavi Zakona, potrošač može, ne navodeći za to razlog,
raskinuti u roku od 8 radnih dana.

(2) U
slučaju sklapanja ugovora o prodaji proizvoda, rok iz prethodnog stavka ovoga
članka počinje teći od dana kada je potrošač primio proizvod, uz pretpostavku
da je prije toga potrošaču bila dostavljena potvrda prethodne obavijesti iz
članka 43. ovoga Zakona.

(3) U
slučaju sklapanja ugovora o pružanju usluge, rok iz stav­ka 1. ovoga članka
počinje teći od dana sklapanja ugovora, odnosno, ako do trenutka sklapanja
ugovora potrošaču nije bila dostav­ljena potvrda prethodne obavijesti, od dana
primitka potvrde pret­hodne obavijesti.

Rok za
raskid ugovora ako prethodna obavijest nije dostavljena

Članak
45.

(1) Ako
trgovac nije potrošaču dostavio potvrdu prethodne obavijesti iz članka 43.
ovoga Zakona, potrošač će imati pravo raskinuti ugovor u roku od tri mjeseca.

(2) U
slučaju sklapanja ugovora o prodaji proizvoda, rok iz prethodnog stavka ovoga
članka počinje teći od dana primitka proizvoda.

(3) U
slučaju sklapanja ugovora o pružanju usluge, rok iz stav­ka 1. ovoga članka
počinje teći od dana sklapanja ugovora.

(4) Ako
trgovac, u roku iz stavka 1. ovoga članka, dostavi potrošaču potvrdu prethodne obavijesti
iz članka 43. ovoga Zakona, potrošač ima pravo raskinuti ugovor u roku od 8
radnih dana od dana primitka potvrde prethodne obavijesti.

Oblik raskida ugovora

Članak
46.

(1)
Ugovor se raskida pisanom obaviješću o raskidu poslanom trgovcu.

(2)
Ugovor je raskinut u trenutku kada je trgovac primio obavijest o raskidu.

(3)
Smatra se da je ugovor raskinut na vrijeme ako je obavijest o raskidu upućena
unutar rokova iz članka 44. i 45. ovoga Zakona.

Posljedice
raskida ugovora

Članak
47.

(1) U
slučaju raskida ugovora, potrošač je dužan o svom trošku vratiti proizvod
trgovcu.

(2) Potrošač ne odgovora za štetu koju je trgovac
pretrpio zbog raskida ugovora.

(3) Trgovac je dužan, u roku od 30 dana od dana
primitka pisane obavijesti o raskidu, vratiti potrošaču cjelokupan iznos koji
je potrošač do trenutka raskida platio na temelju ugovora.

Isključenje prava na raskid
ugovora

Članak
48.

Osim
ako stranke nisu drugačije ugovorile, potrošač nema pravo na raskid na temelju
članka 44. i 45. ovoga Zakona ako se radi o:

–
ugovoru o pružanju usluge, ako je pružanje usluge, uz izričit pristanak
potrošača, započelo prije isteka roka u kojem je potrošač imao pravo tražiti
raskid ugovora,

– ugovoru o prodaji proizvoda ili obavljanju usluge
čija je cijena ovisna o fluktuacijama na financijskom tržištu,

– ugovoru o prodaji proizvoda izrađenog na temelju
potro­ša­če­ve specifikacije, proizvoda izrađenog isključivo za potrošača ili
proizvoda koji zbog svoje naravi ne može biti vraćen ili je podložan brzom
propadanju,

– ugovoru o prodaji audio ili video zapisa te
računalnih programa koje je potrošač otpakirao,

– ugovoru o prodaji novina, periodičnih publikacija i
magazina,

– ugovoru o igrama na sreću.

Utjecaj
raskida ugovora na odobreni zajam

Članak
49.

Ako je,
radi djelomične ili potpune isplate cijene iz ugovora o prodaji proizvoda ili
usluge sklopljenog na daljinu, potrošaču odobren zajam od strane trgovca ili
neke treće osobe koja je potrošaču zajam odobrila na temelju njezina sporazuma
s trgovcem, raskidom ugovora o prodaji proizvoda ili usluge raskida se i ugovor
o zajmu.

Posljedice
raskida ugovora o zajmu

Članak
50.

Ako
potrošač, na temelju odredaba prethodnih članaka, ra­ski­ne ugovor o zajmu,
trgovac ili treća osoba koja mu je odobrila zajam na temelju sporazuma s
trgovcem, nema pravo zaračunati potrošaču nikakve troškove, kamate ili kaznu.

Ispunjenje
ugovora u roku

Članak
51.

(1)
Osim ako su strane drukčije ugovorile, trgovac je dužan ispuniti ugovor o prodaji
robe ili obavljanju usluge sklopljen na daljinu u roku od 30 dana od dana kad
mu je potrošač poslao narudžbu.

(2) Ne ispuni li trgovac ugovor u roku, pa makar i
zbog toga jer naručeni proizvod nema na zalihi ili nije u mogućnosti pružiti
naručenu uslugu, mora potrošača o tome obavijestiti, a potrošač može, po svom
izboru, izjaviti da raskida ugovor ili ostaviti trgovcu primjereni naknadni rok
za ispunjenje.

(3) Odluči li se potrošač, u slučaju iz prethodnog
stavka, raskinuti ugovor trgovac mu je dužan vratiti plaćeno što je moguće
prije a najkasnije u roku od 30 dana od pada u zakašnjenje, uvećano za zatezne
kamate od primitka pisane obavijesti o raskidu do isplate.

Zloporaba
kreditne kartice potrošača od strane trgovca

Članak
52.

(1) Ako trgovac prijevarno iskoristi kreditnu karticu
potrošača kojom potrošač plaća ugovoreni proizvod ili uslugu te na njezin teret
izvrši plaćanje koje nije u svezi s ugovorom koji je sklopio s potrošačem,
potrošač ima pravo zahtijevati poništenje naloga za plaćanje.

(2) Ako je plaćanje već izvršeno, potrošač ima pravo
zahtijevati od trgovca vraćanje plaćenog iznosa uvećanog za zatezne kamate.

Zabrana
slanja proizvoda bez narudžbe potrošača

Članak
53.

(1)
Nije dopušteno isporučiti potrošaču proizvod ili obaviti mu uslugu koju
potrošač nije unaprijed naručio, ako se radi o naplatnom poslu.

(2) Ako trgovac, suprotno stavku 1. ovoga članka,
pošalje potrošaču određeni proizvod, smatra se da je taj proizvod promidžbeni
dar trgovca.

(3) Ništava je odredba u trgovčevim općim uvjetima
poslovanja ili ponudi poslanoj bez prethodne narudžbe potrošača prema kojoj bi
šutnja potrošača značila prihvat ponude.

Zahtjev za
prestanak nedopuštene poslovne prakse

Članak
54.

Svaka
osoba koja ima za to opravdani interes, primjerice udruge za zaštitu potrošača
i profesionalne organizacije trgovaca koji se bave prodajom na daljinu, može
zahtijevati od suda da naloži određenom trgovcu ili operateru sredstava za
daljinsku komunikaciju prestanak poslovne prakse koja je u suprotnosti s
odredbama ove glave Zakona.

Teret dokaza

Članak
55.

U
parničnom postupku pokrenutom na temelju prethodnog članka, kao i svakom drugom
parničnom postupku pokrenutom protiv trgovca ili operatera sredstva daljinske
komunikacije zbog povrede prava potrošača iz ove glave Zakona, teret dokaza
glede postojanja prethodne obavijesti, pisane potvrde prethodne obavijesti i
pridržavanja rokova ispunjenja ugovora sklopljenog putem sredstva daljinske
komunikacije leži na trgovcu, odnosno operateru sredstva daljinske
komunikacije.

Glava 8.

POTROŠAČKI ZAJAM

Pojam
ugovora o potrošačkom zajmu

Članak
56.

(1)
Ugovorom o potrošačkom zajmu obvezuje se zajmodavac da potrošaču stavi na
raspolaganje određeni iznos novca, a potrošač se obvezuje da mu plaća određenu
kamatu i dobiveni iznos vrati u vrijeme i na način kako je utvrđeno ugovorom.

(2) Ugovor o kupnji proizvoda i usluga, kojim se
ovlašćuje potrošača da plati kupovinu u nekoliko obroka, s tim da je iznos svih
obroka viši od cijene proizvoda ili usluge, smatra se, za potrebe ovoga Zakona,
ugovorom o potrošačkom zajmu.

(3) Zajmodavac je svaka osoba ili skupina osoba koja
u okviru svoje djelatnosti ili svoga zanimanja sklapa s potrošačima ugovore o
zajmu.

(4) Za potrebe ovoga Zakona, zajmodavac se smatra
trgov­cem.

Ugovori o zajmu
isključeni od primjene ove glave Zakona

Članak
57.

(1)
Odredbe ove glave Zakona ne primjenjuju se na:

–
ugovore o zajmu namijenjene zakupu stvari, osim ako je ugovorom o zakupu
predviđeno da će na kraju ugovorenog roka zakupa stvar prijeći u vlasništvo
zakupnika,

–
ugovore o zajmu kojima je predviđeno da se kamate ne plaćaju ako potrošač
isplati kredit odjednom,

–
ugovore o dopuštenom prekoračenju na tekućem računu,

–
ugovore o zajmu kojima se potrošač obvezuje vratiti zajam u razdoblju kraćem od
3 mjeseca,

–
ugovore o zajmu kojima se potrošač obvezuje vratiti zajam u najviše 4 obroka u
razdoblju kraćem od 12 mjeseci.

(2)
Odredba članka 69. ovoga Zakona neće se primjenjivati na ugovore o zajmu u
kojima je tražbina zajmodavca osigurana založnim pravom na nekretnini.

(3)
Odredba članka 68. ovoga Zakona ne primjenjuje se na ugovore o zajmu sklopljene
radi kupnje, izgradnje, dogradnje, obnove, zakupa ili stjecanja nekog drugog
prava na nekretnini ili posebnom dijelu nekretnine.

Oblik
ugovora o potrošačkom zajmu

Članak
58.

(1) Da
bi bio valjan, ugovor o potrošačkom zajmu mora biti sklopljen u pisanom obliku.

(2)
Barem jedan primjerak ugovora mora se uručiti potrošaču.

Sadržaj
ugovora o potrošačkom zajmu

Članak
59.

Ugovor
o potrošačkom zajmu mora sadržavati podatke potrebne za identifikaciju ugovora,
odredbe o uvjetima pod kojima se zajam odobrava, a poglavito:

–
odredbu o iznosu zajma,

–
odredbu o godišnjoj kamatnoj stopi i pretpostavkama pod kojima se godišnja
kamatna stopa može promijeniti,

–
odredbu o troškovima koji se u vrijeme sklapanja ugovora naplaćuju te
pretpostavkama pod kojima se ti troškovi mogu promijeniti,

–
odredbu o realnim godišnjim kamatama na zajam (efektivnoj kamatnoj stopi),

–
odredbu o pretpostavkama pod kojima realna godišnja kamata na zajam može biti
promijenjena,

–
odredbu o iznosu, broju i razdoblju ili datumu otplate pojedinih obroka zajma,

–
odredbu o ukupnom trošku zajma,

–
odredbu o obvezi i uvjetima štednje ili pologa novca, ako je to pretpostavka za
odobrenje zajma,

–
godišnji kamatnjak za zajam i kamatnjak za sredstva pologa ako je polog
pretpostavka za odobrenje zajma,

–
odredbu o sredstvima osiguranja plaćanja,

–
odredbu o pretpostavkama i postupku raskida ugovora o zajmu.

Realne godišnje
kamate na zajam (efektivna kamatna stopa)

Članak
60.

(1)
Realne godišnje kamate na zajam jesu ukupan trošak zajma, izražen u ukupnom
godišnjem postotku odobrenog zajma.

(2)
Realne godišnje kamate izračunavaju se s obzirom na okolnosti koje postoje u
trenutku sklapanja ugovora o zajmu.

(3) Za
potrebe izračuna realnih godišnjih kamata, smatra se da je ugovor o zajmu
valjan te da zajmodavac i potrošač ispunjavaju ugovorom preuzete obveze na
ugovoreni način i u ugovoreno vrijeme.

(4) U
slučaju da ugovor o zajmu sadrži odredbu kojom je predviđena mogućnost promjene
kamatne stope i iznosa, odnosno razine ostalih troškova sadržanih u realnim
godišnjim kamatama, za potrebe izračuna realne godišnje kamate, smatra se da će
do ispunjenja ugovora o zajmu kamate i ostali troškovi koji ulaze u realne
godišnje kamate ostati nepromijenjeni.

(5) Ako se u ugovoru o zajmu ne navodi iznos
odobrenog zajma, za potrebe izračuna realne godišnje kamate, smatra se da je
odobren zajam u iznosu od 15.000,00 kuna.

(6) Ako u ugovoru o zajmu nije izričito navedeno
vrijeme na koje je odobren zajam, niti se ono može odrediti na temelju ostalih
odredaba ugovora, za potrebe izračuna realne godišnje kamate, smatra se da je
kredit odobren na godinu dana.

(7) Kada je ugovorom o zajmu predviđeno da će
zajmodavac isplatiti potrošaču odobreni iznos u nekoliko rata, za potrebe
izračuna realne godišnje kamate na zajam, smatra se da je cjelokupan iznos
zajma isplaćen na dan isplate prvog obroka.

(8)
Ministar nadležan za gospodarstvo, u suglasnosti s ministrom nadležnim za
financije, propisat će jedinstvenu metodu obračuna realne godišnje kamate.

Ukupni
troškovi zajma

Članak
61.

(1)
Ukupni troškovi zajma jesu svi troškovi, uključujući kamate i sva druga davanja
koja je potrošač dužan platiti za odobreni zajam.

(2)
Ukupni troškovi zajma ne obuhvaćaju:

–
iznose koje je potrošač dužan platiti u slučaju neispunjenja neke od odredaba
ugovora o zajmu,

– troškove transfera novca na račun potrošača,

– troškove računa na koji je potrošač dužan
uplaćivati obroke zajma, osim ako potrošaču nije bila ostavljena mogućnost
odabira želi li otvaranje takvog posebnog računa, a troškovi tog računa
nerazumno su visoki,

– troškove doznaka,

– troškove članarina za sudjelovanje u određenim
udrugama ili skupinama koji ne proizlaze iz ugovora o zajmu, a utječu na uvjete
ugovora o zajmu,

– troškove osiguranja otplate zajma, osim troškova
osiguranja ugovorenog za slučaj smrti, bolesti ili gubitka zaposlenja
potrošača, ako je iznos troškova osiguranja ugovorenog za te slučajeve,
uključujući kamate i druge troškove, jednak ili manji od ukupnog iznosa kredita
te ako je to osiguranje bilo uvjet za odobrenje zajma,

– troškove različite od prodajne cijene proizvoda ili
usluge za čiju se kupnju zajam odobrava, a koje bi potrošač, na temelju ugovora
o kupnji tih proizvoda ili usluga, bio dužan platiti bez obzira plaća li ih
svojim ili pozajmljenim novcem.

Obavještavanje
potrošača

Članak
62.

(1) U
razumnom roku prije sklapanja ugovora, zajmodavac je dužan, u pisanom obliku,
obavijestiti potrošača o najvišem iznosu zajma, ako takav postoji, o godišnjoj
kamatnoj stopi te pret­postavkama pod kojima se ona može promijeniti, o
troškovima koji se u vrijeme sklapanja ugovora naplaćuju te pretpostavkama pod
kojima se oni mogu promijeniti, kao i o pretpostavkama i postupku raskida
ugovora.

(2)
Nakon sklapanja ugovora o zajmu, zajmodavac je dužan obavijestiti potrošača o
svakoj promjeni godišnje kamatne stope ili bilo kojeg drugog troška, u razumnom
roku nakon izvršene promjene.

(3)
Obavijest iz stavka 2. ovoga članka bit će potrošaču dostavljena u izvješću o
stanju računa, u obliku pisane obavijesti ili na drugi način koji su stranke
ugovorile.

Oglašavanje

Članak
63.

Svako
oglašavanje, bez obzira radi li se o ponudi za sklapanje ugovora ili ne, istaknuto
u poslovnim prostorijama ili dostavljeno potrošaču na neki drugi način, a kojim
netko nudi odobravanje potrošačkog zajma, bilo neposredno ili putem neke druge
osobe, mora sadržavati godišnju kamatnu stopu, navod o svim drugim troškovima
zajma te navod o realnim godišnjim kamatama.

Ispunjenje ugovora o zajmu prije roka

Članak 64.

(1) Potrošač može vratiti zajam i prije roka
određenog za vraćanje.

(2) U slučaju iz stavka 1. ovoga članka, potrošač ima
pravo na razmjerno sniženje ukupnog troška zajma koji se sastoji u razlici
iznosa kamata od trenutka plaćanja do trenutka u kojem je, prema ugovoru,
trebalo izvršiti plaćanje.

Promjene na strani zajmodavca

Članak 65.

Dođe li, na temelju ustupa tražbine ili ustupanja
ugovora, do promjene na strani zajmodavca, potrošač ima pravo istaknuti novom
zajmodavcu sve prigovore koje bi imao i prema starom zajmodavcu, osim osobnih
prigovora.

Otplata zajma sredstvima bezgotovinskog plaćanja

Članak 66.

(1) Ako je ugovoreno da potrošač može otplaćivati
zajam mjenicom, čekom ili nekim drugim sredstvom bezgotovinskog pla­ćanja,
zajmodavac je dužan koristiti ta sredstva plaćanja isključivo za otplatu zajma.

(2) Iskoristi li zajmodavac mjenicu, ček ili drugo
bezgotovinsko sredstvo plaćanja za neku drugu svrhu, odgovara za štetu koju je
time uzrokovao potrošaču.

Zabrana prenošenja prava na zajmodavca

Članak 67.

Ugovorom o zajmu potrošača se ne može obvezati da će
na zajmodavca ili neku treću osobu prenijeti ili u njihovu korist ograničiti
svoja prava koja, u slučaju neispunjenja ili neurednog ispunjenja ugovora, ima
prema osobi s kojom je sklopio ugovor koji se financira ugovorom o zajmu.

Odgovornost
zajmodavca za prodavatelja

Članak
68.

(1) Ako
je, radi kupnje određenog proizvoda ili određene usluge, potrošač sklopio
ugovor o zajmu s osobom različitom od prodavatelja tog proizvoda ili usluge, a
ugovor o zajmu sklopljen je na temelju prethodnog sporazuma zajmodavca i
prodavatelja proizvoda ili usluge prema kojem se zajmodavac obvezuje
potrošačima odobravati zajam isključivo za kupnju proizvoda ili usluga tog
prodavatelja, potrošač može, ne uspije li ostvariti prava koja ima prema
prodavatelju zbog neispunjenja ili neurednog ispunjenja ugovora o kupoprodaji,
zahtijevati od zajmodavca nadoknadu štete koju je pretrpio zbog neispunjenja
ili neurednog ispunjenja ugovora o kupoprodaji.

(2)
Ako, u slučaju iz prethodnog stavka ovoga članka, ugovor o kupoprodaji bude
raskinut, raskida se i ugovor o zajmu, a zajmodavac ne može od potrošača
zahtijevati naknadu štete koju je zbog toga pretrpio.

(3)
Zajmodavac koji je, na temelju stavka 1. ovoga članka, nadoknadio potrošaču
štetu koju je ovaj pretrpio zbog neispunjenja ili neurednog ispunjenja ugovora
o kupoprodaji, može zahtijevati od prodavatelja da mu nadoknadi sve što je
isplatio za njegov račun, kamate od dana isplate, troškove nastale u sporu s
potrošačem od trenutka kada je obavijestio prodavatelja o tom sporu, kao i
nadoknadu štete koju je zajmodavac time pretrpio.

Zakonsko
založno pravo

Članak
69.

Zajmodavac
koji je s potrošačem sklopio ugovor o potro­šačkom zajmu, ima, radi osiguranja
naplate svojih tražbina iz ugovora o zajmu, zakonsko založno pravo na stvari
koju je potrošač kupio pozajmljenim novcem.

Zajam u
obliku dopuštenog prekoračenja na tekućem računu

Članak 70.

(1) Ako banka ili druga financijska institucija kao
zajmodavac odobrava potrošaču zajam u obliku dopuštenog prekoračenja na tekućem
računu, potrošač mora, prije ili u trenutku sklapanja ugo­vora o dopuštenom
prekoračenju, biti obaviješten o dopu­šte­noj gornjoj granici prekoračenja na
tekućem računu, o godišnjoj kamatnoj stopi te pretpostavkama pod kojima se ona
može promijeniti, o troškovima koji se u vrijeme sklapanja ugovora naplaćuju te
pretpostavkama pod kojima se oni mogu promijeniti, kao i o pretpostavkama i
postupku raskida ugovora.

(2) Nakon sklapanja ugovora o zajmu, zajmodavac je
dužan obavijestiti potrošača o svakoj promjeni godišnje kamatne stope ili bilo
kojeg drugog troška, u razumnom roku nakon izvršene promjene.

(3) Obavijest iz prethodnih stavaka ovoga članka bit
će potrošaču dostavljena u izvješću o stanju računa, u obliku pisane obavijesti
ili na drugi način koji su stranke ugovorile.

Prešutno
dopuštenje prekoračenja na tekućem računu

Članak
71.

(1) Ako
banka ili druga financijska institucija prešutno do­pu­šta prekoračenje tekućeg
računa, dužna je potrošača obavijestiti o godišnjoj kamatnoj stopi i ostalim
troškovima kojima će teretiti tekući račun potrošača zbog prekoračenja, kao i o
promjeni visine kamatne stope ili troškova u slučaju da prekoračenje traje duže
od tri mjeseca.

(2)
Obavijest iz prethodnog stavka ovoga članka bit će dostav­ljena potrošaču u
izvješću o stanju računa, u obliku pisane obavijesti ili na drugi način koji su
stranke ugovorile.

Glava 9.

UGOVOR O
PRAVU NA VREMENSKI OGRANIČENU UPORABU NEKRETNINE

Područje
primjene

Članak
72.

(1) Odredbama ove glave Zakona uređuju se jedan ili
više ugovora koji se sklapaju za razdoblje koje ne može biti kraće od 3 godine,
a kojim trgovac, izravno ili neizravno, za potrošača osniva ili na njega
prenosi pravo uporabe jedne ili više nekretnina, odnosno jednog ili više
posebnih dijelova nekretnine tijekom određenog ili odredivog dijela godine, dok
se potrošač obvezuje za to mu platiti ukupnu cijenu.

(2) Odredbe ove glave Zakona primjenjivat će se i kad
su zaobiđene drukčijim formulacijama ugovornih odredaba te bez obzira na to je
li, po mjerodavnom pravu, pravo iz stavka 1. ovoga članka stvarnopravne ili
obveznopravne prirode.

(3) Da bi bio valjan, ugovor iz stavka 1. ovoga
članka mora biti u pisanom obliku.

(4) Da bi bio valjan, ugovor iz stavka 1. ovoga
članka mora biti napisan na službenom jeziku države u kojoj potrošač ima
prebivalište ili boravište, odnosno, prema potrošačevu izboru, službenom jeziku
države čiji je on državljanin te na službenom jeziku države na čijem se
području nekretnina nalazi.

(5) Barem jedan primjerak ugovora mora biti uručen
potro­šaču.

Upis prava na vremenski ograničenu uporabu
nekretnine

Članak 73.

(1) Tko ugovorom iz prethodnog članka stekne pravo na
vremenski ograničenu uporabu nekretnine, ovlašten je, ako se nekretnina nalazi
na području Republike Hrvatske, to pravo upisati u zemljišnu knjigu.

(2) Pravo na vremenski ograničenu uporabu nekretnine
ne može se suprotstaviti pravu onoga koji je, postupajući s povjerenjem u
zemljišne knjige, u dobroj vjeri upisao svoje pravo na nekretnini dok pravo na
vremenski ograničenu uporabu nekretnine još nije bilo upisano.

Prethodna obavijest

Članak 74.

(1) Trgovac je dužan svakoj osobi koja traži
obavijest o pravu na vremenski ograničenu uporabu nekretnine dostaviti pisanu
obavijest koja, uz opći opis nekretnine, sadrži barem kratku i točnu obavijest
o podacima navedenim u podstavku 1.– 8., 10.,13. i 14. stavka 1. članka
75., a ako na nekretnini još nije izgrađena zgrada, podacima navedenim u
podstavku 1.- 5. stavka 2. članka 76. ovoga Zakona, te uputu o tome gdje i
na koji način je moguće dobiti detaljnije obavijesti.

(2) Obavijest iz prethodnog stavka mora biti napisana
na službenom jeziku države u kojoj potrošač ima prebivalište ili bora­vište,
odnosno, prema izboru potrošača, službenom jeziku države čiji je on državljanin
te na službenom jeziku države na čijem se području nekretnina nalazi.

(3) U svakom oglasu koji se odnosi na ugovor o pravu
na vremenski ograničenu uporabu nekretnine mora biti navedena mogućnost
dobivanja prethodne obavijesti kao i mjesto na kojem se ta obavijest može
dobiti.

Sadržaj
ugovora ili predugovora

Članak
75.

(1)
Ugovor o pravu na vremenski ograničenu uporabu nekretnine, kao i predugovor kojim
se strane obvezuju sklopiti taj ugovor, treba sadržavati sljedeće:

– ime
ili naziv te prebivalište ili sjedište stranaka,

– pravo
koje trgovca ovlašćuje da raspolaže nekretninom na način predviđen člankom 72.
stavkom 1. ovoga Zakona,

–
ovlaštenja koja za potrošača proizlaze iz prava na vremenski ograničenu uporabu
nekretnine,

– stanje dovršenosti električne, plinovodne,
vodovodne i telekomunikacijske mreže,

– ako je nekretnina ugovorom određena, točan opis
nekretnine i njezinu lokaciju,

– komunalne usluge, poput primjerice električne
energije, vode, održavanja, telefona, odvoza smeća, koje stoje potrošaču na
raspolaganju, kao i pretpostavke pod kojima mu te usluge stoje na raspolaganju,

– zajedničke prostorije, poput primjerice bazena ili
saune, kojima se potrošač ima pravo koristiti te pretpostavke pod kojima ima
pravo koristiti se zajedničkim prostorijama,

– pravila o održavanju i upravljanju nekretninom,

– točno vremensko razdoblje unutar kojeg potrošač
može ko­ri­stiti nekretninu te datum od kojeg potrošač može početi koristiti
nekretninu,

– ugovorenu cijenu, okvirni iznos troškova uporabe
zajedni­čkih prostorija i komunalne usluge, podatke za izračun troškova vezanih
uz uporabu nekretnine, obvezatna zakonska davanja, poput poreza i pristojbi,
iznos troškova za održavanje nekretnine i njezino upravljanje,

– odredbu kojom trgovac izjavljuje da uporaba
nekretnine nije povezana ni s kakvim drugim troškovima osim onih navedenih u
ugovoru,

– odredbu o tome je li dopušteno zamijeniti ili
prodati pravo na vremenski ograničenu uporabu nekretnine, kao i odredbu o
troškovima u slučaju da zamjenu ili prodaju tog prava provodi trgovac, odnosno
osoba koju on ugovorom na to ovlasti,

– obavijest o pravu potrošača na jednostrani raskid
ugovora iz članka 77. ovoga Zakona, načinu raskida te roku za raskid, osobi
kojoj se pisana obavijest o raskidu treba poslati te prirodi i iznosu troškova
koje će potrošač, u slučaju raskida ugovora, biti dužan platiti,

– način raskida ugovora o zajmu sklopljenom u svezi s
ugovorom o pravu na vremenski ograničenu uporabu nekretnine,

– datum i mjesto potpisivanja ugovora svake ugovorne
strane.

(2) Ako u vrijeme sklapanja ugovora ili predugovora
na nekretnini još nije izgrađena zgrada, uz podatake navedene u stav­ku 1.
ovoga članka, ugovor o pravu na vremenski ograničenu uporabu nekretnine, kao i
predugovor kojim se strane obvezuju sklopiti taj ugovor, mora sadržavati
sljedeće:

– stanje dovršenosti zgrade,

– razumnu procjenu roka završetka zgrade,

– broj građevinske dozvole te naziv i adresu tijela
koje ju je izdalo,

–
stanje dovršenosti električne, plinovodne, vodovodne i telekomunikacijske
mreže,

–
jamstvo da će zgrada biti izgrađena na vrijeme te jamstvo kojim se trgovac
obvezuje da će, u slučaju da zgrada ne bude izgra­đena na vrijeme, potrošaču
vratiti bilo koji iznos koji je ovaj na temelju ugovora platio, kao i
pretpostavke pod kojima se ta jamstva mogu ostvariti.

Utjecaj
prethodne obavijesti na ugovor

Članak
76.

(1)
Podaci navedeni u prethodnoj obavijesti čine dio ugovora, osim ako se strane
ugovorom izričito sporazumiju da će odstupiti od podataka iz prethodne
obavijesti.

(2)
Osim ako su se strane izričito sporazumjele suprotno, podaci dani u prethodnoj
obavijesti ugovorom mogu biti promijenjeni jedino ako su te izmjene rezultat
okolnosti na koje trgovac nije mogao utjecati.

(3)
Trgovac je dužan prije sklapanja ugovora obavijestiti potrošača o promjeni
svakog podatka navedenog u prethodnoj obavijesti, te u ugovoru moraju izričito
biti navedene te promjene.

Pravo potrošača
na jednostrani raskid ugovora

Članak
77.

(1)
Potrošač može, iz bilo kojeg razloga, raskinuti ugovor ili predugovor, i to
pisanom obaviješću poslanoj osobi navedenoj u prethodnoj obavijesti, ugovoru
ili predugovoru:

a) bez
navođenja razloga, u roku od 10 radnih dana od dana sklapanja ugovora ili
predugovora,

b) u
roku od tri mjeseca od dana sklapanja ugovora ili predugovora, kada ugovor ili
predugovor ne sadrže sve podatke propisane člankom 75. ovoga Zakona,

c) u roku od jednog mjeseca od dana sklapanja ugovora
ili predugovora, ako mu trgovac nije uručio prethodnu obavijest s podacima iz
članka 74. stavka 1. ovoga Zakona,

d) ako, unutar roka od tri mjeseca, računajući od
sklapanja ugovora ili predugovora, trgovac pisano priopći potrošaču podatke koji
su u trenutku potpisa ugovora ili predugovora nedostajali, potrošač, ako u
međuvremenu već nije poslao obavijest o raskidu, ima pravo raskinuti ugovor ili
predugovor u roku od 10 radnih dana računajući od dana kada mu je zadnji
podatak koji nedostaje pisano priopćen,

e) ako potrošač ne zaprimi podatke koji nedostaju u
roku od tri mjeseca od sklapanja ugovora ili predugovora, ima pravo ra­skinuti
ugovor u roku od 10 radnih dana od proteka tromjesečnog roka.

(2)
Smatra se da je obavijest o raskidu pravodobna ako je poslana unutar rokova iz
prethodnog stavka ovoga članka.

(3) U
slučaju raskida ugovora ili predugovora iz točke a) stav­ka 1. ovoga članka,
potrošač je dužan trgovcu naknaditi samo troškove ovjere ugovora ili
predugovora, ako je to ugovorom izričito određeno.

(4) U
slučaju raskida ugovora ili predugovora iz točke od b) do e) stavka 1. ovoga
članka, potrošač nije dužan trgovcu nadoknaditi nikakve troškove.

Teret
dokaza

Članak
78.

U
slučaja spora je li i s kojim datumom potrošaču uručena prethodna obavijest,
ugovor ili predugovor, teret dokaza leži na trgovcu.

Utjecaj
jednostranog raskida na ugovor o kreditu

Članak
79.

(1) Ako
je, radi plaćanja cijene iz ugovora o pravu na vremenski ograničenu uporabu
nekretnine, potrošaču odobren zajam od strane trgovca ili treće osobe koja mu
je taj zajam odobrila na temelju sporazuma s trgovcem, jednostranim raskidom
ugovora o pravu na vremenski ograničenu uporabu nekretnine raskida se i ugovor
o zajmu.

(2) U
slučaju iz prethodnog stavka ovoga članka, potrošač nije dužan platiti
ugovorenu kamatu, eventualnu štetu ili kaznu, a osoba koja je odobrila kredit
dužna je vratiti potrošaču ono što je, na temelju ugovora o kreditu, od njega
primila.

Zabrana
prethodnog plaćanja

Članak
80.

Trgovcu
nije dopušteno zahtijevati od potrošača nikakva pla­ćanja na osnovi potpisanog
ugovora ili predugovora prije isteka roka za raskid ugovora iz članka 77.
stavka 1. ovoga Zakona.

Glava 10.

NEPOŠTENE
ODREDBE U POTROŠAČKIM UGOVORIMA

Pojam
nepoštene ugovorne odredbe

Članak
81.

(1)
Ugovorna odredba o kojoj se nije pojedinačno pregovaralo smatra se nepoštenom
ako, suprotno načelu savjesnosti i poštenja, uzrokuje značajnu neravnotežu u
pravima i obvezama ugovornih strana na štetu potrošača.

(2)
Smatra se da se o pojedinoj ugovornoj odredbi nije pojedinačno pregovaralo ako
je ta odredba bila unaprijed formulirana od strane trgovca te zbog toga
potrošač nije imao utjecaja na njezin sadržaj, poglavito ako se radi o odredbi
unaprijed formuliranoga standardnog ugovora trgovca.

(3) Činjenica
da se o pojedinim aspektima neke ugovorne odredbe, odnosno o pojedinoj
ugovornoj odredbi pojedinačno pregovaralo ne utječe na mogućnost da se ostale
odredbe tog ugovora ocijene nepoštenima, ako cjelokupna ocjena ugovora ukazuje
na to da se radi o unaprijed formuliranom standardnom ugovoru trgovca.

(4) Ako
trgovac tvrdi da se o pojedinoj ugovornoj odredbi u unaprijed sastavljenom
standardnom ugovoru pojedinačno pregovaralo, dužan je to dokazati.

(5)
Odredbe ove glave Zakona ne primjenjuju se na ugovorne odredbe kojima se u
ugovor unose zakonske odredbe prisilne naravi, odnosno kojima se u ugovor unose
odredbe i načela konvencija koje obvezuju Republiku Hrvatsku.

Pojedine
ugovorne odredbe koje se mogu smatrati nepoštenima

Članak
82.

Ugovorne
odredbe koje bi se, uz ispunjenje pretpostavki iz članka 81. ovoga Zakona,
mogle smatrati nepoštenima jesu, primjerice:

–
odredba o ograničenju ili isključenju odgovornosti trgovca za štetu uzrokovanu
smrću ili tjelesnom povredom potrošača, ako je šteta posljedica štetne radnje
trgovca,

– odredba o ograničenju ili isključenju prava koja
potrošač ima prema trgovcu ili nekoj trećoj osobi u slučaju potpunog ili
djelomičnog neispunjenja ugovora, uključujući i odredbu o isključenju prijeboja
potrošačeva dugovanja s dugom kojeg trgovac ima prema potrošaču,

– odredba kojom se potrošač obvezuje na ispunjenje
ugovorne činidbe, dok je ispunjenje obveze trgovca uvjetovano okolnošću čije
ispunjenje ovisi isključivo o volji trgovca,

– odredba kojom se predviđa da trgovac zadrži plaćeno
od strane potrošača kada ovaj odluči da neće sklopiti, odnosno ne ispuni
ugovor, dok se isto pravo ne predviđa za potrošača u slučaju da trgovac ne želi
sklopiti, odnosno ne ispuni ugovor,

– odredba kojom se potrošač obvezuje platiti
nadoknadu štete zbog neispunjenja koja je znatno veća od stvarne štete,

– odredba kojom se trgovca ovlašćuje na raskid
ugovora na temelju njegove diskrecijske ocjene, dok isto pravo nije predviđeno
i za potrošača,

– odredba kojom se trgovca ovlašćuje da, u slučaju
kada raskine ugovor, zadrži plaćeno za usluge koje još nije obavio,

– odredba kojom se trgovca ovlašćuje na otkaz ugovora
sklopljenog na neodređeno vrijeme bez ostavljanja razumnoga otkaznog roka, osim
u slučajevima kada postoje opravdani razlozi za otkaz,

– odredba kojom se određuje da će se ugovor na
određeno vrijeme produžiti na neodređeno ili određeno vrijeme ne izjavi li
potrošač, prije prestanka ugovora, da ne želi produženje ugovora, ako je rok u
kojem potrošač to može izjaviti nerazumno kratak,

– odredba kojom se potrošaču nameću određene obveze,
a da potrošač prije sklapanja ugovora nije bio u mogućnosti upoznati se s tom
odredbom,

– odredba kojom se trgovcu
dopušta da jednostrano mijenja ugovorne odredbe bez valjanog, ugovorom
predviđenog, razloga,

– odredba kojom se trgovcu
dopušta da jednostrano mijenja karakteristike proizvoda ili usluge koji su
predmet ugovora, bez valjanog razloga,

– odredba kojom se cijena
robe ili usluge utvrđuje u vrijeme isporuke robe odnosno pružanja usluge ili
odredba kojom se trgov­cu dopušta povećanje cijene, u oba slučaja ne
priznajući, pritom potrošaču pravo na raskid ugovora ako je stvarna cijena
znatno viša od cijene dogovorene u vrijeme sklapanja ugovora,

– odredba kojom se trgovcu
daje pravo ocijeniti je li prodani proizvod ili pružena usluga u skladu s
ugovorom,

– odredba kojom se trgovcu
daje isključivo pravo tumačenja svih ili pojedinih odredaba ugovora,

– odredba kojom se isključuje
ili ograničava odgovornost trgov­ca za obveze koje je za njega preuzeo njegov
zastupnik ili odredba kojom se dužnost poštovanja tih obveza uvjetuje
ispunjenjem određenih formalnosti,

– odredba kojom se obvezuje potrošača na ispunjenje
njegovih ugovornih obveza čak i u slučajevima kada trgovac nije ispunio svoje
ugovorne obveze,

– odredba kojom se trgovcu dopušta da, bez prethodnog
pristanka potrošača, prenese prava i obveze iz ugovora na treću osobu, ako se
potrošač time dovodi u nepovoljniji položaj,

– odredba kojom se isključuje, ograničava ili otežava
pravo potrošača da prava iz ugovora ostvari pred sudom ili drugim nadležnim
tijelom, a poglavito odredba kojom se obvezuje potrošača na rješavanje spora
pred arbitražom koja nije predviđena mjerodav­nim pravom, odredba koja
onemogućava izvođenje dokaza koji idu u prilog potrošaču ili odredba kojom se
teret dokaza prebacuje na potrošača kada bi, prema mjerodavnom pravu, teret
dokaza ležao na trgovcu.

Okolnosti
koje se uzimaju u obzir prilikom ocjene ugovora

Članak 83.

Prilikom
ocjene je li određena ugovorna odredba poštena uzimat će se u obzir narav robe
ili usluge koji predstavljaju predmet ugovora, sve okolnosti prije i prilikom
sklapanja ugovora, ostale ugovorne odredbe, kao i neki drugi ugovor koji, u
odnosu na ugovor koji se ocjenjuje, predstavlja glavni ugovor.

Nedopuštenost ocjene
pojedinih ugovornih odredaba

Članak
84.

Nije
dopušteno ocjenjivati jesu li poštene ugovorne odredbe o predmetu ugovora i
cijeni ako su te odredbe jasne, lako razumljive i lako uočljive.

Odredbe ugovora u pisanom
obliku

Članak
85.

Ako, na
temelju zakona ili sporazuma stranaka, ugovor mora biti u pisanom obliku,
njegove odredbe moraju biti napisane jasno i lako razumljivo te moraju biti
lako uočljive.

Tumačenje ugovora

Članak
86.

(1)
Dvojbene ili nerazumljive ugovorne odredbe tumače se u smislu koji je
povoljniji za potrošača.

(2)
Pravilo iz prethodnog stavka ovoga članka ne primjenjuje se u postupcima
pokrenutim na temelju članka 88. ovoga Zakona.

Posljedice nepoštenosti
ugovorne odredbe

Članak
87.

(1)
Nepoštena ugovorna odredba je ništava.

(2)
Ništavost pojedine odredbe ugovora ne povlači ništavost i samog ugovora ako on
može opstati bez ništave odredbe.

Zahtjev da
se zabrani korištenje nepoštenih ugovornih odredaba

Članak
88.

(1)
Svatko tko ima opravdani interes za zaštitu potrošača, posebice udruge za
zaštitu potrošača, može zahtijevati od suda da zabrani određenom trgovcu
korištenje ugovorne odredbe u njegovim standardnim ugovorima ako sud utvrdi da
je ta odredba prema odredbama ove glave Zakona nepoštena.

(2) Postupak iz prethodnog stavka ovoga članka može
se pokrenuti protiv pojedinog trgovca, protiv više trgovaca iz istog područja
gospodarstva, kao i protiv interesnih udruga tih trgovaca koje koriste ili
preporučuju korištenje spornih ugovornih odredaba.

Dio III.

OGLAŠAVANJE
PROIZVODA I USLUGA

Oglašavanje

Članak
89.

(1) Za
potrebe ovoga Zakona, oglašavanje proizvoda i usluga jest svako očitovanje u
bilo kojem obliku koje netko daje u okviru svog zanimanja ili poslovne
djelatnosti, a usmjereno je na promociju nekog proizvoda ili usluge.

(2)
Zavaravajuće oglašavanje jest ono oglašavanje koje dovodi u zabludu ili je
vjerojatno da će dovesti u zabludu osobe kojima je oglašavanje upućeno pa je
vjerojatno da će zbog toga to oglašavanje utjecati na ekonomsko ponašanje osoba
kojima je upućeno.

(3)
Zavaravajućim se oglašavanjem smatra i ono oglašavanje koje, zbog toga jer
stvara zabunu kod osoba kojima je upućeno, vrijeđa ili je vjerojatno da će
povrijediti konkurente na tržištu.

(4) Komparativno
oglašavanje jest svako oglašavanje koje, u svrhu promocije nekog proizvoda ili
usluge, izravno ili neizravno upućuje na konkurenta na tržištu, odnosno koje,
izravno ili neizrav­no upućuje na konkurentski proizvod ili uslugu.

Zabrana
zavaravajućeg oglašavanja

Članak
90.

(1)
Zavaravajuće oglašavanje nije dopušteno.

(2)
Komparativno oglašavanje dopušteno je samo uz ispu­njenje pretpostavki iz
članka 92. stavka 1. ovoga Zakona.

(3)
Zabranjeno je oglašavanje koje vrijeđa ljudsko dostojanstvo, koje je neetično i
koje prouzrokuje ili bi moglo prouzročiti tjelesnu, duševnu ili drugu štetu u
djece, koje djeci upućuje poruke i dijelove poruka kojima se iskorištava ili
zlorabi, ili bi se mogla zlorabiti, njihova lakovjernost ili pomanjkanje
iskustva.

(4) Zabranjeno
je ostavljanje oglasnih poruka i materijala na kućnim vratima i ulaznim vratima
stana potrošača, kao i u poštanskim sandučićima ako je takva zabrana na njima
jasno napisana.

Ocjena zavaravajućeg oglašavanja

Članak
91.

Prilikom
odlučivanja je li određeno oglašavanje zavara­va­juće, uzet će se u obzir sve
odlike toga oglašavanja, a poglavito će se uzeti u obzir bilo koja obavijest
sadržana u oglasu koja se odnosi:

– na
svojstva proizvoda ili usluge, kao što su, primjerice, narav proizvoda ili
usluge, sastav proizvoda, način i datum izrade proizvoda, način i vrijeme
obavljanja usluge, dostupnost proizvoda ili usluge, količina proizvoda,
prikladnost proizvoda ili usluge za korištenje u određene svrhe, zemljopisno
ili komercijalno podrijetlo proizvoda ili usluge, rezultate koji se mogu
očekivati od korištenja proizvoda ili usluge, rezultate i druge pokazatelje
testova ili provjera provedenih na proizvodu ili provedenih glede usluge,

– na
cijenu, način izračuna cijene te uvjete prodaje proizvoda ili uvjete obavljanja
usluge,

– na
narav, svojstva i prava oglašivača, njegov identitet i imovinu kojom raspolaže,
njegove kvalifikacije, njegovo intelektualno vlasništvo, nagrade i priznanja
koje je dobio.

Pretpostavke
dopuštenog komparativnog oglašavanja

Članak
92.

(1)
Komparativno oglašavanje dopušteno je:

– ako
nije zavaravajuće u smislu prethodnih odredaba ovoga dijela Zakona,

– ako
se uspoređuju proizvodi ili usluge kojima se zadovoljavaju iste potrebe ili ako
se uspoređuju proizvodi ili usluge iste namjene,

– ako
su objektivno uspoređene odlike različitih proizvoda ili usluga koje su
materijalne, bitne, usporedive i provjerljive,

– ako
ne stvara zabunu na tržištu glede odnosa oglašivača i njegovih konkurenata,
odnosno ne stvara zabunu na tržištu glede odnosa proizvoda ili usluge koja se
oglašava te konkurentskog proizvoda ili usluge,

– ako ne obezvrjeđuje konkurenta na tržištu, njegove
aktivnosti, njegove proizvode, njegove usluge, njegove žigove ili zaštićena
imena,

– ako se, kod proizvoda s oznakom podrijetla,
uspoređuju proizvodi istoga podrijetla,

– ako nije usmjereno na nepošteno iskorištavanje
ugleda ži­ga, zaštićenog imena ili drugih obilježja konkurenta na tržištu,
njegovog proizvoda ili usluge,

– ako nije usmjereno na nepošteno iskorištavanje
oznake podrijetla konkurentskog proizvoda ili usluge,

– ako se ne odnosi na proizvod ili uslugu koji se
oglašavaju kao imitacije proizvoda ili usluge sa zaštitnim znakom ili
zaštićenim imenom.

(2) Ako se komparativno oglašavanje odnosi na
proizvod ili uslugu koji se nude u okviru posebne ponude, u oglasu mora, na
jasan i nedvojben način, biti istaknuto vremensko razdoblje unutar kojeg
vrijedi posebna ponuda te ovisi li kupnja proizvoda ili usluge pod uvjetima iz
posebne ponude o njihovoj raspoloživosti.

Zahtjev za
prekid ili zabranu nedopuštenog oglašavanja

Članak
93.

(1)
Osobe koje za to imaju opravdani interes ovlaštene su od suda zahtijevati da
naloži prekid zavaravajućeg, odnosno nedo­pu­šte­noga komparativnog
oglašavanja.

(2) Ako
oglas još nije objavljen, ali je njegovo objavljivanje izvjesno, osobe koje za
to imaju opravdani interes ovlaštene su od suda zahtijevati zabranu
objavljivanja zavaravajućeg, odnosno ne­do­puštenoga komparativnog oglašavanja.

(3) Na
zahtjev stranke, sud može, uz nalog da se prekine za­va­ravajuće, odnosno
nedopušteno komparativno oglašavanje, naložiti da se o trošku oglašivača objavi
presuda u cijelosti ili djelomično, odnosno naložiti da se o trošku oglašivača
objavi ispravak oglasa.

O čemu se
ne raspravlja

Članak
94.

Prilikom
odlučivanja o zahtjevima iz prethodnog članka, sud neće uzimati u obzir je li
spornim oglašavanjem nekome po­či­njena šteta, odnosno je li vjerojatno da će
nekome biti počinjena šteta, kao niti je li oglašivač kriv za to što je oglašavanje
za­varavajuće, odnosno je li kriv što je komparativno oglašavanje nedopušteno.

Predmnjeva
netočnosti navoda u oglasu

Članak
95.

(1) Na
prvom ročištu za glavnu raspravu sud će zahtijevati od oglašivača da, u roku od
7 dana, dostavi dokaze koji potvrđuju točnost spornih činjeničnih navoda
iznesenih u oglasu.

(2) Ako
oglašivač ne dostavi tražene dokaze u roku iz prethod­nog stavka ovoga članka
ili ako sud smatra da su dostavljeni dokazi nepotpuni, smatra se da su sporni
činjenični navodi izneseni u oglasu netočni.

Dio IV.

NOSITELJI
ZAŠTITE POTROŠAČA

Glava 1.

NACIONALNI
PROGRAM ZAŠTITE POTROŠAČA

Članak
96.

(1)
Nacionalnim programom zaštite potrošača određuju se temelji politike zaštite
potrošača u određenom razdoblju i obavlja izbor i opseg prioritetnih poslova na
području zaštite potrošača, koji će se financirati iz proračuna. Nacionalni
program zaštite potrošača donosi Hrvatski sabor, na prijedlog Vlade Republike
Hrvatske, za razdoblje od dvije godine.

(2)
Hrvatski sabor donijet će Nacionalni program zaštite potrošača najkasnije šest
mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(3)
Vlada Republike Hrvatske, jednom na godinu uoči Svjetskog dana prava potrošača,
izvješćuje Hrvatski sabor o ostvarivanju politike zaštite potrošača iz
Nacionalnog programa u proteklih godinu dana.

(4)
Poslove vezane za provođenje politike zaštite potrošača, osobito praćenje i
evidenciju obavljenih poslova iz Nacionalnog programa zaštite potrošača vodi
Ministarstvo gospodarstva.

Članak
97.

Nacionalnim
programom zaštite potrošača osobito se određuju:

–
načela i ciljevi politike zaštite potrošača,

–
zadaće koje imaju prednost pri ostvarivanju politike zaštite potrošača,

–
okvirni opseg i program korištenja financijskih sredstava za ostvarivanje
zadaća iz Nacionalnog programa,

– okvirni
opseg i program korištenja financijskih sredstava za poticanje razvoja i
djelovanja udruga potrošača.

Članak
98.

(1)
Zaštita potrošača provodi se u javnom interesu, a provo­đenje ove zaštite
osigurava Republika Hrvatska.

(2)
Tijela koja dodjeljuju koncesije za obavljanje javnih usluga: opskrbe
energijom, gradskog i prigradskog prijevoza, komunalnih i javnih govornih
telekomunikacijskih usluga, dužna su osigurati da koncesionar pruža usluge na
socijalno prihvatljiv način vodeći računa da osobe sa slabijim prihodima ili s
posebnim socijalnim potrebama mogu koristiti javnu uslugu.

(3)
Nadležna tijela državne uprave i lokalne i područne (regionalne) samouprave
dužna su stvarati uvjete za tržišno natjecanje na području javnih usluga. U uvjetima
monopolskog obavljanja ovih usluga nadležna tijela su dužna osigurati da se
javne usluge obav­ljaju na socijalno prihvatljiv način, vodeći računa da osobe
sa slabijim prihodima ili s posebnim socijalnim potrebama mogu koristiti javnu
uslugu.

Vijeće za
zaštitu potrošača

Članak
99.

(1)
Vlada Republike Hrvatske, na prijedlog ministra gospodarstva, imenuje Vijeće za
zaštitu potrošača koje čine predstavnici nadležnih tijela državne uprave,
Saveza udruga za zaštitu potrošača, Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske
udruge poslodavaca, Hrvatske obrtničke komore te ugledni stručnjaci s područja
zaštite potrošača. Jednu trećinu članova Vijeća za zaštitu potrošača Vlada
Republike Hrvatske imenuje iz sastava udruga za zaštitu potrošača.

(2) Vijeće za zaštitu potrošača je savjetodavno
tijelo ministru gospodarstva. Vijeću predsjeda ministar ili osoba koju on
ovlasti.

(3) Vijeće za zaštitu potrošača daje mišljenje
ministru gospodarstva o prijedlogu Nacionalnog programa zaštite potrošača, koji
Ministarstvo gospodarstva izrađuje za Vladu Republike Hrvatske.

(4) Prijedlog godišnjeg izvješća o ostvarivanju
Nacionalnog programa zaštite potrošača, Vladi Republike Hrvatske daje
Ministarstvo gospodarstva, na temelju mišljenja Vijeća za zaštitu potrošača.

(5) Rad Vijeća za zaštitu potrošača je javan. Vijeće
donosi poslovnik o svom radu.

(6) Članovi Vijeća za zaštitu potrošača primaju
naknadu za sudjelovanje u radu Vijeća. Visinu naknade određuje ministar, a
sredstva za naknadu se osiguravaju u propračunu.

(7) Odluka o osnivanju i sastav Vijeća za zaštitu
potrošača objavljuje se u »Narodnim novinama«.

Članak 100.

(1) Odgovarajuće poslove na području zaštite
potrošača određene Nacionalnim programom zaštite potrošača obavljaju udruge
potrošača i ustanove s područja obrazovanja, u suradnji s lokalnom samoupravom.

(2) Poslovi iz članka 102. ovoga Zakona, razrađeni za
proved­bu u Nacionalnom programu zaštite potrošača, dodjeljuju se odlukom Vlade
Republike Hrvatske na temelju javnog natječaja, a na prijedlog Vijeća za
zaštitu potrošača.

Glava 2.

UDRUGE
POTROŠAČA

Osnivanje
udruga i Saveza udruga

Članak
101.

(1)
Udruge potrošača osnivaju potrošači radi promicanja i zaštite svojih prava. Na
udruge potrošača odgovarajuće se primjenjuju odredbe Zakona o udrugama.

(2) Sve udruge potrošača u Republici Hrvatskoj mogu
se udruživati u Savez udruga za zaštitu potrošača radi provođenja politike
zaštite potrošača, uzajamne potpore i ostvarivanja interesa udruga potrošača na
nacionalnoj i međunarodnoj razini.

(3) Savez udruga za zaštitu potrošača nastupa, u ime
svojih članova, a na dobrobit svih potrošača, u javnosti i pred tijelima
državne uprave, radi zaštite zajedničkih interesa potrošača, daje mišljenja na
prijedloge propisa koji mogu imati utjecaja na potrošače, preko svojeg
predstavnika sudjeluje u raspravama na sjednicama saborskih odbora koje su od
interesa za potrošače te trgovaca i potrošača s ciljem zaštite potrošača.

(4) Savez udruga za zaštitu potrošača je pravna
osoba.

(5) Savez udruga za zaštitu potrošača informira
potrošače o njihovim pravima i objavljuje listu trgovaca koji su višekratno u
proteklih godinu dana oštetili potrošače ili svjesno prodavali proizvode opasne
za zdravlje i sigurnost potrošača.

(6) U
radu Saveza udruga za zaštitu potrošača sve udruge sudjeluju ravnopravno.

(7) Predsjednik
Saveza udruga za zaštitu potrošača u svojem je mandatnom razdoblju član Vijeća
za zaštitu potrošača.

(8)
Savez udruga za zaštitu potrošača može osnivati mirovna vijeća uz suglasnost
stranaka (arbitraža ad hoc).

Poslovi
udruga

Članak
102.

Udruge za
zaštitu potrošača mogu obavljati osobito sljedeće poslove na području zaštite
potrošača:

–
pružaju informacije potrošačima o njihovim obvezama i pravima i pojavama na
tržištu,

–
provode preko ovlaštenih laboratorija u zemlji, a po potrebi i u inozemstvu,
naknadna ispitivanja proizvoda stavljenih na tržište,

–
provode, putem ovlaštenih osoba, usporedne testove proi­zvoda i rezultate
objavljuju putem medija,

– pružaju pomoć oštećenom potrošaču u nastupu prema
trgovcu,

– vode evidencije o primljenim prijavama potrošača i
postupcima poduzetim za njihovo rješavanje,

– o primljenim prijavama, poduzetim postupcima i
postignutim rješenjima izvješćuju Ministarstvo gospodarstva i Državni
inspektorat,

– daju primjedbe i prijedloge kod donošenja propisa
koji se odnose na područje zaštite potrošača,

– pokreće, pred nadležnim sudom, postupke kojima od
suda traži da određenom trgovcu ili operateru sredstava za daljinsku
komunikaciju naloži prestanak poslovne prakse koja je u suprotnosti s odredbama
glave 7., dijela II. ovoga Zakona,

– pokreće, pred nadležnim sudom, postupke kojima od
suda traži da određenom trgovcu, skupini trgovaca iz istog sektora go­spodarstva
ili njihovim interesnim udrugama, zabrani korištenje nepoštenih ugovornih
odredbi u standardnim ugovorima,

– pokreće, pred nadležnim sudom, postupke kojima od
suda traži da naloži prekid zavaravajućeg, odnosno nedopuštenoga komparativnog
oglašavanja, ili postupke kojima od suda traži da zabrani objavljivanje još
neobjavljenog zavaravajućeg, odnosno nedopu­štenoga komparativnog oglašavanja,

– obavljaju i druge poslove iz područja zaštite
potrošača.

(2) Za organiziranu pomoć potrošačima udruge za
zaštitu po­­tro­šača osnivaju savjetovališta za zaštitu potrošača.

(3) Ministarstvo gospodarstva izdaje odobrenje za rad
savjetovališta na osnovi potreba predviđenih Nacionalnim programom i stručne
osposobljenosti osoba zaposlenih u savjetovalištu.

(4)
Ocjenu stručne osposobljenosti osoba za rad u savjeto­valištu daje Ministarstvo
gospodarstva. Postupak ocjenjivanja stručne osposobljenosti uredit će se
pravilnikom koji donosi ministar gospodarstva.

(5)
Sredstva za rad savjetovališta osiguravaju se proračunom.

Preventivna
zaštita potrošača

Članak
103.

Preventivnu
zaštitu potrošača udruge provode pružanjem obavijesti i savjeta potrošačima te
prosvjećivanjem potrošača.

Glava 3.

PROSVJEĆIVANJE
POTROŠAČA

Školski
odgojni programi

Članak
104.

Školski odgojni programi
osnovnog i srednjeg školovanja trebaju sadržavati i osnovna znanja o obvezama,
pravima i zaštiti potrošača.

Dio V.

INSPEKCIJSKI
NADZOR

Članak
105.

Nadzor
nad provođenjem ovoga Zakona obavlja Državni inspektorat, te drugi nadležni
inspektori (u daljnjem tekstu: inspektor), u skladu s ovlastima utvrđenim
zakonom.

Članak
106.

(1)
Inspektor će rješenjem zabraniti prodaju ako:

– trgovac prodaje proizvod koji ima nedostatak ili
grešku, a nije ga fizički odvojio od ostalih proizvoda i jasno vidljivo i
čitljivo obilježio na proizvodu i na prodajnome mjestu da se radi o prodaji
proizvoda s nedostatkom i greškom (članak 13.),

– proizvod na rasprodaji nije jasno, vidljivo i
čitljivo označen cijenom prije i cijenom nakon sniženja (članak 19. stavak 1.),

– najveći postotak sniženja cijena proizvoda na
rasprodaji ne iznosi najmanje jednu petinu vrijednosti svih proizvoda na
početku rasprodaje (članak 19. stavak 2.),

– proizvod koji je na rasprodaji jer mu uskoro
istiječe rok uporabe, nema jasno, vidljivo i čitljivo istaknut najmanji ili
krajnji rok uporabe (članak 20.),

– trgovac nije fizički odvojio proizvode na
rasprodaji od proizvoda koji nisu na rasprodaji i jasno, vidljivo i čitljivo
istaknuo da se radi o rasprodaji (članak 21. stavak 1.).

(2) Žalba na rješenje iz stavka 1. ovoga članka ne
odgađa izvršenje.

Zabrana
zavaravajućeg ili nedopuštenoga komparativnog oglašavanja

Članak
107.

(1) U
provedbi inspekcijskog nadzora nadležni je inspektor ovlašten rješenjem pravnoj
ili fizičkoj osobi privremeno, do pravomoćne odluke nadležnog suda, naložiti
prekid započetog, odnosno zabraniti objavljivanje nezapočetog oglašavanja za
koje postoji sumnja da je zavaravajuće odnosno nedopušteno komparativno
oglašavanje.

(2)
Žalba protiv rješenja iz stavka 1. ovoga članka ne odgađa izvršenje.

Dio VI.

PREKRŠAJNE
ODREDBE

Članak
108.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu od 50.000,00 do 100.000,00 kuna kaznit će se za
prekršaj pravna osoba, trgovac ako:

–
zavaravajuće oglašava proizvod ili uslugu (članak 89. stavak 2. i 3.),

–
oglašavanjem vrijeđa ljudsko dostojanstvo, ako je ogla­ša­vanje neetično,
prouzrokuje ili bi moglo prouzročiti tjelesnu, duševnu ili drugu štetu u djece,
oglašavanjem djeci širi poruke i dijelove poruka kojima se iskorištava ili
zlorabi ili bi se mogla zlorabiti njihova lakovjernost ili pomanjkanje iskustva
(članak 90. stavak 3.),

–
postupa suprotno propisanom u članku 92. ovoga Zakona.

(2) Fizička
osoba, odgovorna osoba u pravnoj osobi kaznit će se za prekršaje iz stavka 1.
ovoga članka novčanom kaznom u iznosu od 2.000,00 do 10.000,00 kuna.

Članak
109.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu od 3.000,00 do 50.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj
pravna osoba – trgovac, zajmodavac ili treća osoba ako:

– na
zahtjev potrošača, proizvod koji ima nedostatak ne zamijeni novim proizvodom
ili potrošaču ne vrati iznos plaćen za taj proizvod, odnosno ne snizi cijenu
ili uz suglasnost potrošača, ne otkloni nedostatak na proizvodu, a bio je dužan
to učiniti (članak 5.),

– u
slučaju nedostatka u obavljanju usluge, na zahtjev potrošača ne vrati iznos
koji je potrošač platio za tu uslugu, ne snizi cijenu ili ne otkloni
nedostatak, a bio je dužan to učiniti (članak 5.),

– bez
opravdanog razloga ne ispuni ugovor koji je sklopio s potrošačem ili ga ne
ispuni na vrijeme (članak 5.),

–
odbije s potrošačem zaključiti ugovor o prodaji proizvoda koji izlaže na
prodajnome mjestu ili usluge koja je predmet njegovog poslovanja bez posebno
opravdanih razloga (članak 7. stavak 1.),

–
uvjete prodaje ne istakne jasno, vidljivo i čitljivo u prodajnom prostoru, a
posebne uvjete za pojedine proizvode ne istakne jasno, vidljivo i čitljivo na
prodajnim mjestima tih proizvoda (članak 7. stavak 2.),

– za usluge popravaka i održavanja proizvoda čija je
vrijednost veća od 500 kuna, trgovac ne ispostavi potrošaču predračun i radni
nalog s opisom radova te upotrijebljenog materijala i dijelova za popravak te
nepotpisani radni nalog uruči potrošaču (članak 7. stavak 4.),

– tijekom popravka proširi radni nalog bez
prethodnoga pisanog pristanka potrošača (članak 7. stavak 5.),

– prodajnu cijenu proizvoda i usluge ne istakne
jasno, vidljivo i čitljivo u kunama na način kako je to propisano člankom 8. stavkom
1. i 8. ovoga Zakona,

– ističe cijenu koja nije konačna za potrošača
(članak 8. stavak 2.),

– kod prethodno zapakiranog proizvoda u potrošačkom
pakiranju uz maloprodajnu cijenu ne istakne cijenu za jedinicu mjere tog
proizvoda, ako su mjera pakiranja i jedinica mjere proizvoda različiti (članak
8. stavak 4.),

– oglašavanje ne sadrži cijenu na način propisan
člankom 10. ovoga Zakona,

–
potrošaču ne omogući provjeru ispravnosti zaračunatog iznosa u odnosu na
kakvoću i količinu kupljenog proizvoda, odnosno pružane usluge (članak 12.
stavak 2.),

– se ne
pridržava prodajne cijene proizvoda ili usluga i uvjeta prodaje (članak 12.
stavak 3.),

–
cijenu posebnog papira za zamatanje i uporabu dodatnih ukrasa te usluge
zamatanja ne istakne jasno, vidljivo i čitljivo (članak 15. stavak 2.),

– ne
postupi sukladno odredbi članka 15. stavka 3. ovog Zakona

– na
zahtjev potrošača ne zadrži ambalažu prodanog proizvoda (članak 15. stavak 3.),

– ako potrošač najkasnije u trenutku zaključivanja
ugovora ne dobije pisanu obavijest o njegovom pravu na otkazivanje ugovora
zaključenog izvan poslovnih prostorija trgovca (članak 31. stavak 3.),

– vraćeni novac ne uveća za zatezne kamate obračunate
od trenutka primitka pisane obavjesti u raskidu ugovora do isplate (članak 34.
stavak 3.),

– ne postupi sukladno članku 44. ovoga Zakona,

– traži razloge raskida ugovora unutar roka
propisanog člankom 44. stavkom 1. ovoga Zakona,

– potrošaču zaračunava troškove, kamate ili kaznu,
suprotno propisanom u članku 51. i članku 79. stavku 2. ovoga Zakona,

– u pisanom obliku ne obavijesti potrošača prije ili
u vrijeme zaključenja ugovora o odredbama iz članka 62. stavka 1. ovoga Zakona,

– postupi suprotno odredbama članka 71. ovoga Zakona,

– osobi koja traži obavijest ne dostavi obavijest ili
je ne dostavi sukladno članku 74. ovoga Zakona,

– zahtijeva od potrošača plaćanja suprotno propisanom
u članku 80. ovoga Zakona,

– nameće ugovorne odredbe nepoštene u smislu članka
81. ovoga Zakona.

(2) Fizička osoba, odgovorna osoba u pravnoj osobi
kaznit će se za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka novčanom kaznom u iznosu od
2.000,00 do 5.000,00 kuna.

(3) Novčanom kaznom u iznosu od 300,00 kuna inspektor
može kazniti na mjestu događaja prekršaja iz stavka 1. ovoga članka fizičku
osobu – trgovca.

Članak 110.

(1) Novčanom kaznom od 10.000,00 do 50.000,00 kuna
kaznit će se za prekršaj pravna osoba – zajmodavac ako:

– onemogućuje potrošaču da dođe do podataka kojima
može dokazati poseban odnos između zajmodavca i trgovca (članak 68. stavak 1.).

(2) Fizička osoba, odgovorna osoba u pravnoj osobi
kaznit će se za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka novčanom kaznom u iznosu od
2.000,00 do 5.000,00 kuna.

Članak 111.

(1) Novčanom kaznom u iznosu od 10.000,00 do
50.000,00 kuna kaznit će se za prekršaj pravna osoba – trgovac ako:

– pruži podatke o potrošaču trećoj strani ili strani
koja kao pravna ili fizička osoba djeluje unutar iste skupine poduzeća
(koncern) kojoj pripada trgovac, osim ako to potrošač odobri u pisanom obliku
(članak 7. stavak 3.),

– potrošaču ne prizna da je račun plaćen sukladno
propisanom u članku 11. ovoga Zakona,

– potrošaču ne izda točan te jasno vidljiv i čitljivo
ispisan račun (članak 12. stavak 1),

– dodatno naplati izdavanje računa (članak 12. stavak
4.),

–
prigodom prodaje potrošaču ne preda ili predoči isprave iz članka 14. ovoga
Zakona,

– je
ambalaža škodljiva za zdravlje (članak 15. stavak 1.),

– ne
postupi sukladno članku 16. ovoga Zakona,

– stavi
na rasprodaju proizvod s greškom, a odbije upoznati kupca u čemu se sastoji
greška na proizvodu (članak 21. stavak 2.),

–
prodaju energije i vode potrošaču ne obračuna prema potrošnji u obračunskom
razdoblju, primjenom tarifnog sustava (članak 22. stavak 2.),

– ne
omogući potrošaču upoznavanje unaprijed sa svim uvjetima korištenja javnih
usluga i te uvjete javno ne objavi (članak 22. stavak 3.),

– za
odluke o pravima i obvezama potrošača ne pribavi mišljenje savjetodavnog tijela
(članak 22. stavak 4.),

– pruža
javnu uslugu ne osnuje povjerenstvo za reklamacije potrošača (članak 22. stavak
5.),

– ne održava
propisane standarde i kvalitetu pružene javne usluge u skladu s posebnim
propisima (članak 24.),

– ne
sklopi pisani ugovor s potrošačem o korištenju usluga priključka i/ili pristupa
javnoj telekomunikacijskoj mreži i ako ugovor ne sadrži sve propisane podatke
iz članka 25. ovoga Zakona,

–
potrošaču na njegov zahtjev besplatno ne omogući zapriječavanje određene vrste
odlaznih poziva, odnosno poziva na određene vrste brojeva, sukladno članku 26.
stavku 1. ovoga Zakona,

– ne
omogući plaćanje pristupa javnoj telekomunikacijskoj mreži i uporabu javnih
govornih usluga unaprijed (članak 26. stavak 2.),

– ne omogući potrošaču, u cilju izbjegavanja sporova,
nadzor i kontrolu troškova nastalih uporabom javne govorne usluge (članak 27.),

– zahtijeva ili izričito uvjetuje kupnju proizvoda
ili pružanje usluge s djelomičnim ili ukupnim predujmom i isporuči proizvod ili
pruži uslugu nakon primitka predujma, te potrošaču nakon isporuke proizvoda ili
pružene usluge ne obračuna i ne isplati kamate po kamatnjaku poslovne banke
trgovca za oročene štedne uloge na tri mjeseca, ako je rok isporuke dulji od
jednog mjeseca (članak 28.),

– nema identifikacijsku karticu (članak 29. stavka
3.),

– bez prethodnog pristanka potrošača, prema potrošaču
uporabi pojedinačna sredstva za daljinsku komunikaciju (članak 41.),

– prije
sklapanja ugovora na daljinu putem sredstva za daljinsku komunikaciju ne
obavijesti potrošača o svim odredbama iz članka 42. stavka 1. ovoga Zakona ili
ako ta obavijest nije u skladu s odredbama iz članka 42. ovoga Zakona,

–
potrošaču ne vrati plaćeni iznos novca u roku od 30 dana po primitku obavijesti
potrošača da raskida ugovor (članak 47. stavak 3.),

–
potrošaču ne uveća vraćeni iznos novca za kamate od primitka pisane obavijesti o
raskidu do isplate (članak 51. stavak 3.),

–
prijevarno iskoristi kreditnu karticu potrošača kojom potrošač plaća ugovoreni
proizvod ili uslugu (članak 52.),

–
potrošača ne obavijesti na način kako je to propisano člankom 62. stavkom 2. i
3. ovoga Zakona,

–
onemogući potrošača da svoje obveze iz ugovora o potrošačkom zajmu ispuni
prijevremeno ili mu ne omogući razmjerno sniženje ukupnih troškova zajma
(članak 64.),

– ne
postupi sukladno propisanom u članku 70. ovoga Zakona,

–
ostavlja reklamne poruke i materijale na kućnim vratima i ulaznim vratima
stanova potrošača, kao i u poštanskim sandu­či­ćima, ako je takva zabrana na
njima jasno napisana (članak 90. stavak 4.).

(2)
Fizička osoba, odgovorna osoba u pravnoj osobi trgovca i oglašivača kaznit će
se za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka novčanom kaznom u iznosu od 1.000,00
do 3.000,00 kuna.

Članak
112.

(1)
Novčanom kaznom u iznosu od 50.000,00 do 100.000,00 kuna kaznit će za prekršaj
pravna osoba – trgovac ako stavi u prodaju proizvod koji nema deklaraciju ili
ako deklaracija ne sadrži sve podatke propisane u članku 17. stavku 1., 2. i 3.
te članku 18. stavku 3. ovoga Zakona.

(2)
Fizička osoba, odgovorna osoba u pravnoj osobi trgovca ili oglašivača kaznit će
se za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka novčanom kaznom u iznosu od 3.000,00
do 5.000,00 kuna.

Dio VII.

PRIJELAZNE
I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 113.

(1) Propise iz članka 60. stavka 8. i članka 102.
stavka 4. ovoga Zakona ministar gospodarstva donijet će u roku od tri mjeseca
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Vlada Republike Hrvatske imenovat će Vijeće za
zaštitu potrošača iz članka 99. ovoga Zakona najkasnije do 31. prosinca 2003.

(3) Do donošenja propisa iz članka 17. ovoga Zakona
primjenjivat će se podzakonski akti doneseni na temelju članka 41. i 42. Zakona
o normizaciji (»Narodne novine«, br. 55/96.), ako nisu u suprotnosti s ovim
Zakonom.

Članak 114.

Na dan početka primjene ovoga Zakona prestaju
vrijediti:

– odredbe članka 10. do 19., članka 32. i kaznene
odredbe koje se odnose na privredne prijestupe i prekršaje iz navedenih članaka
Zakona o trgovini (»Narodne novine«, br. 53/91., 77/92. i 26/93.), odredbe
članka 18. stavka 2. i članka 22. Zakona o trgovini (»Narodne novine«, br.
11/96., 75/99., 76/99., 62/01., 109/01. i 49/03 – pročišćeni tekst),

– odredbe članka 41. i 42. Zakona o normizaciji
(»Narodne novine«, br. 55/96.).

Stupanje
na snagu

Članak
115.

Ovaj
Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«, a
primjenjivat će se od devedesetog dana nakon objave.

Klasa:
330-01/02-01/01
Zagreb, 29. svibnja 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko** **Tom****či****ć,** v. r.

Zakon, NN 96/2003-1218