## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-4961/2005 od 2. travnja 2008.

### NN 47/2008 (25.4.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-4961/2005 od 2. travnja 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1615**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Marko
Babić, Snježana Bagić, Mario Kos, Davor Krapac i Ivan Matija, članovi Vijeća, u
postupku kojeg je ustavnom tužbom pokrenuo T. d.o.o. O., kojeg zastupa G. Š.,
odvjetnik u R., na sjednici održanoj 2. travnja 2008. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske
broj: Us-963/2001-9 od 8. rujna 2005. godine, kojom je odbijena tužba
podnositelja protiv rješenja Ministarstva financija Republike Hrvatske, Carinske
uprave, Središnjeg ureda klasa: UP/II-413-06/00-01/57, ur. broj:
513-02-1230/05-00-4 od od 29. studenoga 2000. godine.
Tim je rješenjem odbijena žalba podnositelja izjavljena protiv odluke o izmjeni
jedinstvene carinske deklaracije broj: 45055/640/6252 od 18. travnja 2000.
godine, Carinske ispostave Željeznička postaja, Carinarnice Rijeka, kojom su
izmijenjeni podaci za robu puštenu u slobodni promet na način da se roba
raspoređuje na tarifni stavak 8481.803 Carinske tarife.
2. Podnositelj ističe da su osporenim presudama povrijeđena njegova ustavna
prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 19. stavkom 2. i 26. Ustava Republike
Hrvatske, dok iz sadržaja ustavne tužbe proizlazi da smatra povrijeđenim i
ustavno pravo na pravično suđenje zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava. Pored
toga, ukazuje i na povredu članka 19. stavka 1. Ustava.
Obrazlažući povrede ustavnih prava, podnositelj ponavlja navode isticane tijekom
upravnosudskog spora. U bitnom ističe da je odluka Carinarnice Rijeka kojom je
izmijenjena jedinstvena carinska deklaracija, arbitrarna, te da takva samovoljna
izmjena dovodi do pravne nesigurnosti. Navodi da Upravni sud nije razmatrao i
ocijenio sve navode njegove tužbe, te da je osporena presuda Upravnog suda
nesuglasna s odredbama Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između
Republike Hrvatske i Europskih zajednica i njihovih država članica (»Narodne
novine – Međunarodni ugovori« broj 14/01., u daljnjem tekstu: Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju).
Predlaže ukidanje osporene presude i vraćanje predmeta nadležnom sudu na ponovni
postupak.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu
tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela
jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim
ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili
optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom.
Ustavni sud u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, u granicama zahtjeva
istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i
obvezama podnositelja povrijeđeno njegovo ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu,
ne upušta u pitanje jesu li sudovi ili nadležna tijela pravilno i potpuno
utvrdili činjenično stanje. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od
čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.
4. U postupku koji je prethodio ustavnosudskom postupku utvrđeno je da je
uvezena roba podnositelja, kao primatelja, stavljena u carinski postupak
puštanja robe u slobodan promet kod Carinske ispostave Željeznička postaja,
Carinarnice Rijeka, te je po jedinstvenoj carinskoj deklaraciji raspoređena u
tarifni stavak 8481.809 Carinske tarife, za koju je obračunat carinski dug po
stopi od 5%.
Na temelju članka 80. točke b) Carinskog zakona (»Narodne novine« broj 78/99.,
94/99., 117/99. i 73/00.) i članaka 114. do 119. Uredbe za provedbu Carinskog
zakona (»Narodne novine« broj 144/99., 48/00., 49/00., 77/00., 12/01. i
110/01.), te pregledom robe, Carinarnica je naknadno utvrdila da se uvezena roba
po svojoj izvedbi raspoređuje u tarifni stavak 8481.803 Carinske tarife. Na
temelju članka 201. stavka 1. u vezi s člankom 204. stavkom 1. točkom a)
Carinskog zakona, Carinarnica je obračunala preostali carinski dug po stopi od
20%.
Utvrdivši da je jedinstvena carinska deklaracija od 18. travnja 2000. donesena
sukladno mjerodavnim propisima, drugostupanjsko upravno tijelo je odbilo
podnositeljevu žalbu kao neosnovanu.
U presudi kojom je odbijena podnositeljeva tužba protiv drugostupanjskog
rješenja, Upravni sud ističe da je osporeno rješenje doneseno sukladno
mjerodavnim odredbama Carinskog zakona, Uredbe za provedbu Carinskog zakona i
Zakona o carinskoj tarifi (»Narodne novine« broj 49/96. i 80/96.). Upravni sud
ukazuje na odredbe članka 90. stavaka 1. i 3. Carinskog zakona i na odredbu
članka 129. stavka 2. Uredbe za provedbu Carinskog zakona.
5. Članak 90. Carinskog zakona, koji je mjerodavan u konkretnom slučaju, glasi:
Carinarnica može i nakon što pusti robu deklarantu po službenoj dužnosti ili na
zahtjev deklaranta provjeravati ispravnosti deklaracije.
*Carinarnica može nakon puštanja robe, a radi utvrđivanja ispravnosti podataka u
deklaraciji, naknadno pregledati trgovačke, knjigovodstvene, tehnološke i druge
isprave te podatke koji se odnose na uvozne ili izvozne radnje u svezi s tom
robom ili naknadne trgovačke radnje u koje su te robe uključene. Ti postupci
mogu se provesti u prostorima i prostorijama deklaranata ili svake druge osobe
koja je izravno ili neizravno poslovno uključena u navedene radnje ili u
prostorima i prostorijama bilo koje osobe koja posjeduje navedene podatke i
isprave. Carinarnica može također pregledati i robu ako je još uvijek dostupna.
Ako naknadna provjera deklaracije pokaže da su propisi za primjenu odnosnoga
carinskog postupka bili primijenjeni na osnovi neistinitih ili nepotpunih
podataka, carinarnica će u skladu s propisima poduzeti potrebne mjere da bi se
slučaj sukladno novim okolnostima ispravno uredio.*
Članak 129. Uredbe za provedbu Carinskog zakona glasi:
*Carinarnica može provesti postupak provjere deklaracije i nakon puštanja robe
deklarantu kako bi pregledom trgovačke i druge dokumentacije kod deklaranta ili
druge osobe koja raspolaže potrebnim podacima, a po mogućnosti također i
pregledom robe, ustanovila da li je bio ispravno utvrđen carinski dug, da li su
bile ispravno primijenjene trgovinske i druge mjere i da li se poštuju obveze
koje proizlaze iz odobrenog carinskog postupka. Naknadna provjera može se
izvršiti također na zahtjev drugih carinskih tijela u okvirima međunarodne
suradnje.
Ako carinarnica na osnovi rezultata naknadne provjere ustanovi da je carinski
dug bio krivo obračunat, poduzet će sve potrebne mjere za naknadnu naplatu,
povrat, ili otpust duga. U slučaju kršenja odredbi trgovinskih ili drugih mjera
carinarnica o svojim nalazima izvještava nadležna državna tijela. Na osnovi
međunarodne suradnje moguće je kontrolne nalaze dostaviti carinskim tijelima
drugih država.
U naknadnoj provjeri odgovarajuće se primjenjuju prvo, drugo i treće
potpoglavlje ovog poglavlja. Carinarnica sastavlja zapisnik o rezultatima
naknadne provjere.
Ako se pri naknadnoj provjeri uzimaju uzorci, to se navodi u zapisniku o
naknadnoj provjeri deklaracije.*
Članci 9. i 10. stavka 3. Zakona o carinskoj tarifi glase:

*Članak 9.*

*Osniva se Povjerenstvo za carinsku tarifu kao stručno tijelo u okviru
Ministarstva financija, koje daje mišljenje o:
– usklađivanju sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe u hrvatskom
carinskom sustavu s obvezama preuzetim prihvaćanjem Međunarodne konvencije o
Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe,
– usklađivanju sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe u Carinskoj tarifi
s posebnostima hrvatskoga carinskog sustava, potrebama uređivanja odnosa na
području trgovine, deviznoga sustava i slično,
– nacrtima propisa glede razvrstavanja robe u Carinsku tarifu.
U Povjerenstvo za carinsku tarifu članove imenuje Ministarstvo financija,
Ministarstvo gospodarstva, Ministarstvo za obrt, malo i srednje poduzetništvo,
Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva, Ministarstvo pomorstva, prometa i veza,
Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo zaštite okoliša i prostornog uređenja,
Državni zavod za statistiku, Hrvatska gospodarska komora i Hrvatska obrtnička
komora.
Ministar financija uređuje način imenovanja članova, djelokrug i način rada
Povjerenstva za carinsku tarifu te obavljanje stručnih i drugih poslova za
njezine potrebe.
Članak 10. stavak 3.
Ravnatelj Carinske uprave imenuje povjerenstvo kao stručno tijelo za rješavanje
sporova u drugostupanjskom upravnom postupku u svezi s razvrstavanjem robe u
Carinsku tarifu.*
6. Podnositelj ističe povredu ustavnog prava zajamčenog člankom 14. stavkom 2.
Ustava.
Polazeći od mjerodavnih odredaba Carinskog zakona i Uredbe za provedbu Carinskog
zakona, Sud ocjenjuje da se pravna stajališta navedena u osporenim aktima
nadležnih upravnih tijela i Upravnog suda zasnivaju na pravilnoj primjeni
mjerodavnog materijalnog prava i na ustavnopravno prihvatljivom tumačenju tog
prava. Ustavni sud utvrđuje da su nadležna upravna tijela i Upravni sud
obrazložili svoja stajališta iznesena u osporenim aktima, za koja je nedvojbeno
da nisu posljedica proizvoljnog tumačenja i samovoljne primjene mjerodavnog
materijalnog prava.
Iz navedenih razloga Ustavni sud nije prihvatio navode podnositelja da mu u
konkretnom slučaju nije osigurana jednakost pred zakonom, zajamčena člankom 14.
stavkom 2. Ustava.
7. Odredbom članka 19. stavka 2. Ustava jamči se sudska kontrola zakonitosti
pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti i ona se ne
iscrpljuje u pravu na pokretanje upravnog spora pred Upravnim sudom, već se
sadržaj tog jamstva proteže i na obvezu tog suda da u propisanom postupku odluči
o zakonitosti osporenog akta.
Provodeći kontrolu zakonitosti pojedinačnih akata, Upravni sud je osporenom
presudom odbio podnositeljevu tužbu kao neosnovanu, te je za svoja utvrđenja dao
valjane razloge, očitovavši se pritom o svim relevantnim navodima podnositelja.
Stoga je Ustavni sud ocijenio da podnositelju nije povrijeđeno navedeno ustavno
pravo.
8. U ustavnoj tužbi podnositelj ukazuje i na povredu ustavnog prava na pravično
suđenje, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Sadržaj tog ustavnog prava ograničen je na postupovna jamstva pravičnog suđenja
pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog
prava, ispituje eventualno postojanje postupovnih povreda u postupcima pred
sudovima te na temelju toga, sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu,
ocjenjuje je li postupak bio vođen na način koji podnositelju osigurava pravično
suđenje, odnosno je li tijekom postupka pred nadležnim sudom počinjena povreda
takvog značaja da postupak kao jednu cjelinu čini nepravičnim za podnositelja.
Pri tome neće svaka postupovna povreda dovesti do povrede ustavnog prava na
pravično suđenje, već će to biti samo ona povreda koja je takvog značaja da
podnositelju ugrožava pravo na pravično suđenje.
Uvidom u spise predmeta, Ustavni sud je utvrdio da je osporenu presudu donio
nadležni sud, u pravilno i zakonito provedenom postupku. Sagledavajući postupak
koji je prethodio ustavnosudskom kao jedinstvenu cjelinu, Ustavni sud nije našao
činjenice i okolnosti koje bi ukazivale na povredu podnositeljevog ustavnog
prava na pravično suđenje.
9. U odnosu na podnositeljevu tvrdnju iz ustavne tužbe da je osporena presuda
Upravnog suda nesuglasna s općim načelima Sporazuma o stabilizaciji i
pridruživanju koja predviđaju preuzimanje europskog prava, kao i obvezu
Republike Hrvatske da osigura primjenu usklađenih pravnih propisa u upravnoj i
sudskoj praksi (pogrešno se pozivajući na članak 74. Sporazuma o stabilizaciji i
pridruživanju), valja istaknuti sljedeće:
Članak 73. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju glasi:
*1. Hrvatska će poduzeti potrebne mjere kako bi postupno postigla usklađenost s
tehničkim propisima Zajednice i europskom normizacijom, mjeriteljstvom i
ovlašćivanjem te postupcima za ocjenu sukladnosti.
2. U tu će svrhu stranke u ranoj fazi započeti:
– promicati uporabu tehničkih propisa Zajednice i europskih norma, te postupaka
ispitivanja i ocjene sukladnosti;
– zaključivati, po potrebi, Europske protokole za ocjenu sukladnosti;
– poticati razvoj infrastrukture za kakvoću; normizaciju, mjeriteljstvo,
ovlašćivanje i ocjenu sukladnosti;
– promicati sudjelovanje Hrvatske u radu specijaliziranih europskih
organizacija, osobito u Europskom odboru za normizaciju, Europskom odboru za
elektrotehničku normizaciju, Europskom institutu za telekomunikacijske norme,
Europskoj suradnji na ovlašćivanju, u Europskoj suradnji u zakonskom
mjeriteljstvu i u EUROMET–u.*
Polazeći od sadržaja navedenog članka Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju,
Sud ocjenjuje da iz navedenih odredaba ne proizlaze nikakva prava za pojedince,
te stoga navedene odredbe ne mogu biti temelj za pružanje ustavnosudske zaštite
podnositelju.
10. Odredba članka 26. Ustava kojom je propisano da su svi državljani Republike
Hrvatske i stranci jednaki pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja
imaju javne ovlasti, nije mjerodavna u ovom slučaju. Navedeno stajalište Ustavni
sud izrazio je u odluci broj: U-lll-884/2004 od 16. prosinca 2004. godine
(»Narodne novine« broj 2/05.).
11. Odredba članka 19. stavka 1. Ustava ne sadrži ljudska prava i temeljne
slobode zajamčene Ustavom, a koja se štite u ustavnosudskom postupku pokrenutom
ustavnom tužbom, u smislu odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona.
12. Slijedom iznijetog, na temelju članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno
je kao u točki I. izreke.
13. Objava odluke (točka II. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-4961/2005
Zagreb, 2. travnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 47/2008-1615
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)