## Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirenju

### NN 79/2009 (8.7.2009.), Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirenju

79 08.07.2009 Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirenju

HRVATSKI SABOR

1881

Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

ODLUKU

O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MIRENJU

Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirenju, kojega je Hrvatski sabor donio na sjednici 24. lipnja 2009. godine.

Klasa: 011-01/09-01/119

Urbroj: 71-05-03/1-09-2

Zagreb, 30. lipnja 2009.

Predsjednik
Republike Hrvatske
Stjepan Mesić, v. r.

ZAKON

O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MIRENJU

Članak 1.

U Zakonu o mirenju (»Narodne novine«, br. 163/03.) članak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Ovim se Zakonom uređuje mirenje u građanskim, trgovačkim, radnim i drugim imovinskopravnim sporovima o pravima kojima stranke mogu slobodno raspolagati.

(2) Svrha je ovoga Zakona olakšavanje pristupa mirenju kao odgovarajućem postupku rješavanja sporova, osiguravanje raspoloživosti mirenja, jačanje svijesti o mirenju kroz poticanje primjene mirenja te osiguravanje uravnoteženog odnosa između mirenja i sudskog postupka.«

Članak 2.

Članak 2. mijenja se i glasi:

»U smislu ovoga Zakona:

– mirenje je svaki postupak u kojem stranke nastoje sporazumno riješiti spor uz pomoć jednog ili više izmiritelja koji strankama pomažu postići nagodbu, bez ovlasti da im nametnu obvezujuće rješenje,

– izmiritelj je jedna ili više osoba koje na temelju sporazuma stranaka provode mirenje samostalno ili u okviru institucije za mirenje,

– institucija za mirenje je pravna osoba ili tijelo pravne osobe koja organizira postupke mirenja.«

Članak 3.

Članak 4. mijenja se i glasi:

»(1) Imenovanje izmiritelja obavlja se prema pravilima o kojima su se stranke sporazumjele.

(2) Stranke sporazumno određuju hoće li mirenje provoditi jedan ili više izmiritelja i tko će se imenovati za izmiritelja.

(3) Ako se stranke ne mogu sporazumjeti o broju ili osobi, odnosno osobama izmiritelja, mogu zatražiti da ih odredi ili da ih imenuje institucija za mirenje ili neka treća osoba (u daljnjem tekstu: tijelo za imenovanje).«

Članak 4.

U članku 5. stavak 3. briše se.

Članak 5.

Članak 6. mijenja se i glasi:

»(1) Mirenje se provodi na način o kojem su se stranke sporazumjele.

(2) Izmiritelj će pri vođenju postupka zadržati pravičan odnos prema strankama.«

Članak 6.

Članak 7. mijenja se i glasi:

»(1) Stranke se mogu sporazumjeti o načinu vršenja dostave.

(2) Ako se stranke nisu drugačije sporazumjele o načinu vršenja dostave:

– pismena se dostavljaju putem pošte odnosno elektroničkim putem u skladu s posebnim zakonom,

– stranke se pozivaju telefonom, brzojavom i elektroničkim putem u skladu s posebnim zakonom ili na drugi odgovarajući način.

(3) O izvršenoj dostavi poziva izmiritelj će sastaviti službenu bilješku, ako o izvršenoj dostavi nema drugog pisanog dokaza.

(4) Ako zbog postojanja opravdanog razloga strankama dostava nije izvršena, izmiritelj će ponoviti dostavu.«

Članak 7.

Članak 8. mijenja se i glasi:

»(1) Ako se stranke nisu drugačije sporazumjele izmiritelj se može sastajati sa svakom od stranaka odvojeno.

(2) Ako se stranke nisu drugačije sporazumjele izmiritelj može informacije i podatke koje je primio od jedne stranke prenijeti drugoj stranci samo uz njezin pristanak.«

Članak 8.

Članak 9. mijenja se i glasi:

»Mirenje je dovršeno:

– ako je jedna stranka uputila drugim strankama i izmiritelju pisanu izjavu o odustajanju od postupka mirenja, osim ako u postupku i nakon odustanka jedne stranke sudjeluju dvije ili više stranaka koje su voljne mirenje nastaviti,

– ako su stranke uputile izmiritelju pisanu izjavu o dovršetku postupka,

– odlukom izmiritelja da se postupak mirenja obustavlja, donesenom u pravilu nakon što je o tome strankama bila dana mogućnost da se izjasne, zbog toga što daljnje nastojanje da se postigne mirno rješenje spora više nije svrhovito,

– ako se nagodba ne sklopi u roku od 60 dana od početka mirenja. Ovaj se rok pisanim sporazumom stranaka može produžiti,

– sklapanjem nagodbe.«

Članak 9.

U članku 10. stavci 1. i 2. mijenjaju se i glase:

»(1) Na zahtjev stranaka, izmiritelj sudjeluje u sastavljanju nagodbe.

(2) Nagodba koja je sklopljena u postupku mirenja je ovršna isprava ako sadrži klauzulu ovršnosti.«

Članak 10.

Članak 11. mijenja se i glasi:

»(1) Izmiritelj je dužan u odnosu na treće osobe čuvati povjerljivim sve informacije o postupku mirenja, osim ako drugim zakonom nije drugačije propisano ili ako je davanje informacija nužno radi ovrhe nagodbe.

(2) Izmiritelj odgovara za štetu koju je prouzročio povredom obveze iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Odredbe stavka 1. i 2. ovoga članka na odgovarajući se način primjenjuju i na stranke te na druge osobe koje su u postupku mirenja sudjelovale u bilo kojem svojstvu.«

Članak 11.

Članak 12. mijenja se i glasi:

»(1) Ako se stranke ili druge osobe koje sudjeluju u postupku mirenja nisu drugačije sporazumjele, ne mogu se u arbitražnom, sudskom ili bilo kojem drugom postupku pozivati na relevantne činjenice i pravne radnje – bez obzira na njihov oblik – ili predlagati kao dokaz:

– činjenicu da je jedna od stranaka predlagala ili prihvatila mirenje,

– izjave o činjenicama ili prijedloge koje su stranke u postupku iznosile,

– priznanje zahtjeva ili činjenica izvršeno tijekom postupka, ako takva očitovanja nisu sastavni dio nagodbe,

– isprave koje su pripremljene isključivo za potrebe postupka mirenja osim ako je zakonom utvrđeno da je njihovo iznošenje nužno radi provedbe ili ovrhe sklopljene nagodbe,

– spremnost jedne stranke da tijekom postupka prihvati prijedlog izmiritelja,

– prijedloge koje je u postupku iznio izmiritelj.

(2) U sudskom, arbitražnom ili drugom postupku koji se vodi o istom ili drugom sporu neće se izvoditi dokazi niti uzimati u obzir okolnosti iz stavka 1. ovoga članka.

(3) Osoba koja postupi suprotno stavku 1. ovoga članka odgovorna je za štetu koju time prouzroči.«

Članak 12.

Članak 14. mijenja se i glasi:

»Pokretanjem postupka mirenja nastupa zastoj zastarijevanja.«

Članak 13.

Članak 15. mijenja se i glasi:

»Ako su se stranke koje su se sporazumjele o provođenju mirenja izričito obvezale da tijekom točno određenog vremenskog razdoblja ili do nastupanja točno određenog uvjeta neće pokretati ili nastavljati sudske, arbitražne ili druge postupke, takav sporazum ima obvezujući učinak. U tom slučaju, sud, arbitri ili druga tijela kod kojih se pokrene postupak odbacit će na zahtjev druge stranke akt kojim se postupak pokreće ili nastavlja.«

Članak 14.

Članak 16. mijenja se i glasi:

»Tijekom sudskog, upravnog ili drugog postupka tijelo koje vodi postupak će u sporovima iz članka 1. ovoga Zakona preporučiti strankama da spor riješe u postupku mirenja u skladu s odredbama ovoga Zakona, ako ocijeni da postoji mogućnost rješavanja spora mirenjem.«

Članak 15.

Članak 17. mijenja se i glasi:

»Ako se stranke nisu drugačije sporazumjele, svaka snosi svoje troškove, a troškove postupka mirenja stranke snose na jednake dijelove.«

Članak 16.

Ministar nadležan za poslove pravosuđa će, u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu ovoga Zakona, pravilnikom propisati način vođenja i oblik registra izmiritelja te standarde za akreditiranje institucija za mirenje i izmiritelja.

Članak 17.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 711-01/09-01/01

Zagreb, 24. lipnja 2009.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
Luka Bebić, v. r.

Zakon, NN 79/2009-1881