## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-939/1998 od 3

### NN 20/1999 (26.2.1999.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-939/1998 od 3

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jurica Malčić, dopredsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan
Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi V. K. iz
S., na sjednici održanoj 3. veljače 1999. godine, donio je

## **ODLUKU**

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

V. K. iz S., kojeg zastupa R. M., odvjetnik iz B., podnio je ustavnu
tužbu u povodu rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Kž-511/1998
od 29. listopada 1998. godine. Navedenim je rješenjem odbačena kao nepravodobna
žalba podnositelja izjavljena protiv rješenja Županijskog suda u B., broj:
Kv-581/98 od 23. listopada 1998. godine. Tim je rješenjem na temelju odredbe
članka 107. stavka 1. Zakona o kaznenom postupku ("Narodne novine", broj
110/97) produljen pritvor podnositelju ustavne tužbe.

Podnositelj smatra da je navedenim rješenjem Vrhovnog suda Republike
Hrvatske povrijeđena odredba iz članka 115. stavka 3. Ustava Republike
Hrvatske (sudovi sude na temelju Ustava i zakona).

Prema mišljenju podnositelja do povrede navedenog ustavnog načela došlo
je kada je Vrhovni sud Republike Hrvatske rješavajući o žalbi podnositelja
izjavljenoj protiv rješenja Županijskog suda u B., broj: Kv-581/98 od 23.
listopada 1998. godine, a kojim se podnositelju produljuje pritvor određen
na temelju odredbe članka 102. stavka 1. Zakona o kaznenom postupku, odbacio
žalbu kao nepravodobnu. Prema navodima podnositelja, Vrhovni je sud odbacio
žalbu zato što je uložena nakon isteka zakonom određenog roka od 48 sati,
premda je navedeni rok istekao u nedjelju, te je slijedom odredbe članka
83. stavka 4. Zakona o kaznenom postupku valjalo, smatra podnositelj, produžiti
navedeni rok na prvi sljedeći radni dan. Nadalje, smatra pogrešnim tumačenje
Vrhovnog suda Republike Hrvatske, navedene odredbe Zakona o kaznenom postupku,
prema kojem se rokovi određeni na sate ne mogu produživati niti u slučaju
kada taj rok istekne tijekom neradnog dana. Podnositelj smatra da na taj
način dolazi do skraćenja roka za podnošenje žalbe, koji rok je očito propisan
radi zaštite prava obrane okrivljenika, te da bi time bila povrijeđena
odredba članka 82. stavka 2. Zakona o kaznenom postupku, po kojoj se takav
rok može skratiti samo ako to zahtijevaju okrivljenik ili branitelj pismeno
ili usmeno na zapisnik kod suda.

Ustavna tužba nije osnovana.

Odredbom članka 83. Zakona o kaznenom postupku propisano je sljedeće:

"1. Rokovi se računaju na sate, dane, mjesece i godine.

2. Sat ili dan kada su dostava ili priopćenje obavljeni, odnosno u koji
pada događaj od kada treba računati trajanje roka ne uračunavaju se u rok,
već se za početak roka uzima prvi sljedeći sat, odnosno dan. Kao dan računaju
se dvadesetičetiri sata, a mjesec se računa po kalendarskom vremenu.

3. Rokovi određeni po mjesecima, odnosno godinama završavaju se protekom
onog dana posljednjeg mjeseca, odnosno godine koji po svom broju odgovara
danu kad je rok počeo (sukladno stavku 2. ovog članka). Ako nema tog dana
u posljednjem mjesecu, rok se završava posljednjeg dana tog mjeseca.

4. Ako posljednji dan roka pada na državni blagdan ili subotu ili u
nedjelju, ili u koji drugi dan kad državno tijelo nije radilo, rok istječe
protekom prvog sljedećeg radnog dana."

Dakle, prema odredbi stavka 1. navedenog članka rokovi se računaju na
sate, dane, mjesece i godine.

Polazeći od navedenih odredbi, očigledno je da je zakonodavac i pojmovno
razgraničio vrstu rokova. Stoga slijedi da se rok određen u satima ne može
prevesti u dane. Tako rok od 48 sati nije rok od dva dana.

Nadalje, odredbom stavka 4. propisano je da, ako posljednji dan roka
pada na državni blagdan ili u subotu ili u nedjelju ili koji drugi dan
kada državno tijelo nije radilo, rok istječe protekom prvog sljedećeg radnog
dana.

Slijedom navedenog, odredba stavka 4. navedenog članka odnosi se na
rokove određene u danima, mjesecima i godinama.

Iz obrazloženja osporavanog rješenja vidljivo je da su optuženik i njegov
branitelj pobijano rješenje Županijskog suda u B. o produljenju pritvora
primili 23. listopada 1998. godine. Slijedom navedenog rok od 48 sati istekao
je protekom dana 25. listopada 1998. godine, koji kalendarski odgovara
nedjelji. Kako je branitelj podnositelja ustavne tužbe u kaznenom postupku
žalbu protiv navedenog rješenja podnio neposredno prvostupanjskom sudu
26. listopada 1998. godine, Vrhovni je sud, temeljem odredbe članka 398.
stavka 3. Zakona o kaznenom postupku, odbacio žalbu kao nepravodobnu.

Analizom navoda ustavne tužbe, te izvršenim uvidom u osporavano rješenje
Vrhovnog suda Republike Hrvatske, Ustavni sud utvrdio je da osporavanim
rješenjem nije povrijeđeno ustavno načelo iz članka 115. stavka 3. Ustava
Republike Hrvatske.

Rješenje Vrhovnog suda Republike Hrvatske donijeto je u zakonito provedenom
postupku, primjenjujući relevantne odredbe procesnog prava propisane Zakonom
o kaznenom postupku.

Slijedom navedenog na temelju odredbe članka 19. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91 - nastavno: Ustavni
zakon), u svezi s odredbom članka 59. i članka 61. Poslovnika Ustavnog
suda Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94), riješeno je kao
u izreci.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članka 20. stavka 1. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-939/1998
Zagreb, 3. veljače 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**Jurica Malčić,** v. r.

Odluka, NN 20/1999-449