## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5267/2012 od 20. ožujka 2013.

### NN 37/2013 (28.3.2013.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5267/2012 od 20. ožujka 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

677

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac i Aldo Radolović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula G. B. d.d., u stečaju, O., koju zastupa I. A., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 20. ožujka 2013. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Revt-222/12 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, G. B. d.d., u stečaju, O., T. A. S. 7, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 16.000,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnositeljica je 16. listopada 2012. podnijela ustavnu tužbu smatrajući da u parničnom postupku, koji se vodi u povodu revizije pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Revt-222/12, nije donesena odluka u razumnom roku čime joj je povrijeđeno njezino pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe i uvida u spis Trgovačkog suda u Rijeci broj: P-1190/2006 (ranije P-470/2011), utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Parnični postupak pokrenut je pred Trgovačkim sudom u Rijeci 27. veljače 2001. tužbom tužitelja B. d.d., u stečaju, Š. protiv podnositeljice kao tuženika, radi pobijanja pravnih radnji i činidbe uz prijedlog za osiguranje nenovčane tražbine određivanjem privremene mjere.

Rješenjem broj: P-470/2001-2 od 28. veljače 2001. sud je pozvao tužitelja na dopunu tužbe na način da naznači vrijednost predmeta spora uz naznaku posljedica propuštanja.

Podneskom od 7. ožujka 2001. tužitelj je naznačio vrijednost predmeta spora u iznosu od 5.390.993,04 kuna.

Sukladno rješenju suda od 8. ožujka 2001. podnositeljici je dostavljena tužba s prilozima od 27. veljače 2001. i dopuna tužbe od 7. ožujka 2001. na odgovor uz poziv za ročište za dan 9. svibnja 2001.

Na ročištu održanom 9. svibnja 2001. podnositeljica je dala odgovor na tužbu i podnijela prigovor mjesne nenadležnosti suda.

Rješenjem suda broj: P-470/2001-7 od 4. srpnja 2001. odbijen je prigovor mjesne nenadležnosti Trgovačkog suda u Rijeci.

Nakon toga ročišta su održana 25. rujna 2001., 4. prosinca 2001. i 19. veljače 2001. na kojem ročištu je saslušan jedan svjedok, te je isto odgođeno radi očitovanja tužitelja i predlaganja daljnjeg izvođenja dokaza.

Rješenjem suda broj: P-470/2001-18 od 21. veljače 2002. odbijen je prijedlog tužitelja za određivanje privremene mjere radi osiguranja nenovčane tražbine protiv podnositeljice.

Tužitelj je 5. ožujka 2002. podnio žalbu protiv rješenja od 21. veljače 2002.

Na ročištu održanom 12. lipnja 2002. saslušana su dva svjedoka, a na ročištu 24. listopada 2002. glavna rasprava je zaključena.

Rješenjem suda broj: P-470/01-33 od 12. studenoga 2002. preotvorena je glavna rasprava i zakazano ročište za 23. siječnja 2003. na kojem je doneseno rješenje o prihvaćanju sudjelovanja A. O. kao umješača na strani tužitelja.

Na idućem ročištu održanom 12. lipnja 2003. glavna rasprava je zaključena.

Trgovački sud u Rijeci je presudom broj: P-470/2001-37 od 12. lipnja 2003. odbio tužbene zahtjeve tužitelja.

Tužitelj je 18. srpnja 2003. podnio žalbu protiv navedene presude.

Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Visoki trgovački sud) je rješenjem broj: Pž-2312/02-3 od 20. rujna 2005. odbio žalbu tužitelja – predlagatelja osiguranja i potvrdio prvostupanjsko rješenje od 21. veljače 2002.

Podneskom od 4. travnja 2006. vjerovnik F. T. zatražio je da mu se prizna status umješača na strani tužitelja.

Visoki trgovački sud je rješenjem broj: Pž-6671/03 od 25. travnja 2006. ukinuo prvostupanjsku presudu od 12. lipnja 2003. i vratio predmet prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Na ročištu za glavnu raspravu održanom 24. listopada 2006. prihvaćeno je sudjelovanje F. T. kao umješača na strani tužitelja.

Iduće ročište održano je 29. ožujka 2007. koje je odgođeno radi podnositeljičine dostave sudu adrese svjedoka čije je saslušanje predložila, a na ročištu održanom 28. lipnja 2007. saslušan je svjedok, te je isto odgođeno radi očitovanja stranaka na podnesak umješača.

Ročište održano 8. studenoga 2007. odgođeno je na zamolbu punomoćnika podnositeljice te je određeno da trošak ročišta pada na teret podnositeljice bez obzira na ishod jer je ročište odgođeno krivnjom podnositeljice.

Na ročištu održanom 27. studenoga 2007. glavna rasprava je zaključena, a na ročištu održanom 12. prosinca 2007. sud je objavio presudu broj: P-1190/06 kojom je usvojio tužbeni zahtjev tužitelja.

Podnositeljica je 12. siječnja 2008. podnijela žalbu protiv prvostupanjske presude, a tužitelj 28. siječnja 2008. odgovor na žalbu.

Spis je radi odluke po žalbi 13. veljače 2008. dostavljen Visokom trgovačkom sudu.

Visoki trgovački sud je presudom i rješenjem broj: Pž-1084/08-11 od 21. veljače 2012. odbio žalbu podnositeljice i potvrdio točke I., II. i V. izreke prvostupanjske presude od 12. prosinca 2007., a ukinuo je točke III. i IV. izreke prvostupanjske presude i u tom dijelu odbacio tužbu, te je preinačio točku VI. izreke prvostupanjske presude na način da svaka stranka snosi svoje troškove postupka.

Tužitelj je izjavio reviziju 8. svibnja 2012., a podnositeljica je izjavila reviziju 15. svibnja 2012., a odgovor na reviziju 12. lipnja 2012.

Predmet se povodom revizije nalazi na Vrhovnom sudu gdje se vodi pod brojem: Revt-222/12 te još uvijek nije okončan.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedeće navedenim utvrđenjima.

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 27. veljače 2001. pred Trgovačkim sudom u Rijeci tužbom tužitelja, dok je postupak u odnosu na podnositeljicu, u smislu članka 194. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« 53/91., 91/92., 112/99., 88/01., 117/03., 88/05., 2/07., 84/08., 96/08., 123/08. i 57/11.) započeo 12. ožujka 2001., kada joj je dostavljena tužba s prilozima na odgovor.

Ustavna tužba podnesena je 16. listopada 2012., a do tog dana parnični postupak nije bio okončan. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi podnositeljice postupak nije bio dovršen već se u povodu revizije tužitelja i podnositeljice vodio pred Vrhovnim sudom.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je do odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositeljice sudski postupak trajao dvanaest (12) godina i osam (8) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

U pravno relevantnom razdoblju postupak se najprije vodio pred sudom prvog stupnja koji je odlučio o tužbenom zahtjevu. Zatim je postupak, u povodu žalbe, nastavljen pred drugostupanjskim sudom koji je usvojio žalbu, ukinuo prvostupanjsku odluku i predmet vratio sudu prvog stupnja na ponovni postupak.

U ponovnom postupku provedena je glavna rasprava, odlučeno je o tužbenom zahtjevu te je predmet u povodu žalbe dostavljen drugostupanjskom sudu na odlučivanje.

Protiv drugostupanjske odluke tužitelj i podnositeljica izjavili su reviziju, koja je dostavljena Vrhovnom sudu na odlučivanje.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi podnositeljice, Vrhovni sud nije odlučio o reviziji.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

(TUŽENICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tuženica u parničnom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, manjim dijelom je doprinijela duljini sudskog postupka na način što je podnijela prigovor mjesne nenadležnosti Trgovačkog suda u Rijeci, ročište održano 29. ožujka 2007. odgođeno je radi dostave adrese svjedoka koje je predložila podnositeljica, a ročište 8. studenoga 2007. odgođeno je na zamolbu punomoćnika podnositeljice uz obvezu podnositeljice na naknadu troškova odgode ročišta.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se radi o relativno složenom predmetu budući da je tijekom postupka bilo potrebno izvesti dokaz saslušanjem više svjedoka te izvršiti uvid u više isprava. Međutim, navedena okolnost ne može biti opravdanje za navedenu duljinu postupka.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju od preko dvanaest godina te da do donošenja odluke Ustavnog suda još uvijek nije dovršen.

Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, neučinkovito postupanje sudova, te okolnost da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositeljice, bez obzira na njezin manji doprinos duljini sudskog postupka, da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je na temelju članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona donesena odluka kao u točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj kao i manji doprinos podnositeljice duljini sudskog postupka.

7. Predsjednik Vrhovnog suda dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke ove odluke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-5267/2012

Zagreb, 20. ožujka 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 37/2013-677