## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-4683/2008 od 17. veljače 2011.

### NN 28/2011 (8.3.2011.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-4683/2008 od 17. veljače 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

605

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku kojeg su ustavnom tužbom pokrenuli N. K. iz M. P., kojeg zastupa I. B. A., odvjetnica u G. i B. B. iz M. P., na sjednici održanoj 17. veljače 2011. jednoglasno je donio

ODLUKA

Ustavna tužba se odbija u odnosu na podnositelja N. K.

i

RJEŠENJE

I. Postupak se obustavlja u odnosu na podnositeljicu B. B.

II. Ova odluka i rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje odluke

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Županijskog suda u Bjelovaru broj: Gž-1700/08-2 od 11. rujna 2008. Tom je presudom odbijena žalba podnositelja izjavljena protiv presude Općinskog suda u Garešnici broj: P-9/07-50 od 10. travnja 2008.

Tom je presudom naloženo podnositelju i B. B. da solidarno tužiteljima A. i N. K. plate iznos naknade štete od 38.629,20 kuna s pripadajućim zakonskim zateznim kamatama.

2. U ustavnoj tužbi navodi se da su osporenim pojedinačnim aktom podnositelju povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 26. i 29. Ustava, te ustavne odredbe članka 5. stavka 2. i članka 117. stavka 3. (u pročišćenom tekstu Ustava, »Narodne novine« broj 85/10., označen kao članak 118. stavak 3.) Ustava.

U bitnome se ističe da u postupku nije dokazano da je maloljetni sin podnositelja uistinu izazvao požar na imovini tužitelja te da ta odlučna činjenica od koje zavisi odgovornost podnositelja nije pravilno dokazana. Ponavljaju se žalbeni navodi o tome da je činjenica da je požar izazvao podnositelj utvrđena saslušanjem policajaca koji su sastavili službene bilješke u predistražnom postupku. Saslušani policajci su u parničnom postupku iskazivali o sadržaju obavijesnih razgovora obavljenih s maloljetnim sinom podnositelja i njegovom majkom B. B., koji su obavijesni razgovor obavljali bez prisustva branitelja. Ističu da su iskazi pred policajcima davani pod prisilom, te kako su razgovori bili dugotrajni, navedeni sin podnositelja je konačno »priznao«.

Stoga, smatra da se radi o nezakonitim dokazima, te da je stoga postupak nepravičan.

Ustavna tužba nije osnovana u odnosu na podnositelja N. K..

3. Ustavni sud na temelju članka 62. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama podnositelju povrijeđeno ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava, a eventualno postojanje povrede ustavnih prava Ustavni sud, u pravilu, ocjenjuje na podlozi činjenica koje su utvrđene u postupku donošenja osporenog akta.

4. Osporenom presudom Županijski sud u Bjelovaru odbio je žalbu podnositelja (tuženika), te je potvrdio presudu Općinskog suda u Garešnici od 10. travnja 2008. u odluci o glavnoj stvari. Općinski sud u Garešnici usvojio je tužbeni zahtjev tužitelja, te naložio podnositeljima solidarno isplatiti iznos s osnova naknade štete.

Županijski sud u Bjelovaru ocijenio je da je sud prvog stupnja pravilno i potpuno utvrdio činjenično stanje utvrdivši tko je štetnik (malodobno dijete podnositelja), utvrdio je visinu štete i primijenio članak 1056. stavak 4. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 35/05. i 41/08.) ustanovljujući postojanje obveze podnositelja, kao oca maloljetnog djeteta koje je uzrokovalo požar, da tužiteljima naknade štetu. Prema ocjeni sudova, na podnositelju kao roditelju ležao je teret dokaza da je šteta nastala bez njihove krivnje, a podnositelj to nije dokazao. Također podnositelj nije uspio dokazati ni da požar nije izazvao njegov sin, koji je u vrijeme izazivanja požara imao sedam godina.

5. Temeljni prigovor iz ustavne tužbe da se presude temelje na nezakonitim dokazima, odbio je Županijski sud u Bjelovaru.

Naime, taj sud u obrazloženju svoje odluke navodi:

»Obavijesni razgovori i saslušanje svjedoka o sadržaju takvih dokaza su Zakonom o kaznenom postupku u čl. 9. određeni kao nezakoniti dokazi i potpuno su točne o tome iznijete žalbene tvrdnje, ali samo ukoliko se odnose na kazneni postupak.

Kazneni se postupak protiv djeteta ne može voditi, pa se niti obavljeni obavijesni razgovori ne mogu ocjenjivati kao dokazi u smislu odredaba koje uređuju provođenje kaznenog postupka, (...).

U parničnom postupku ne može se saslušati kao svjedok osoba koja bi svojim iskazom povrijedila dužnost čuvanja službene ili vojne tajne, dok je nadležno tijelo ne oslobodi te dužnosti (članak 236. Zakona o parničnom postupku – »Narodne novine« broj 53/91.) a svaka druga osoba dužna je svjedočiti u parničnom postupku (članak 235. ZPP-a), pa ne mogu biti prihvaćene s time suprotne žalbene tvrdnje.

Saznanja što ih steknu osobe koje sudjeluju u obavijesnim razgovorima nisu službena tajna, tako da je u žalbi iznijeto pravno shvaćanje zakonski neutemeljeno u pogledu tvrdnje o postojanju nezakonitih dokaza u ovom postupku.«

U odnosu na navode da je postojala prisila kod obavljanja obavijesnih razgovora s maloljetnim djetetom, ista nije dokazana, »a pojedinosti događaja koje su iznijele osobe saslušane pred sudom o sadržaju tih razgovora su takove naravi da je sud prvog stupnja pravilno ocijenio da su iskazi uvjerljivi i podobni za utvrđenje odlučne i sporne činjenice da je dijete tuženih podmetnulo požar na posjedu tužitelja«, utvrđuje drugostupanjski sud.

6. U ustavnoj tužbi istaknuta je povreda ustavnog prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Sadržaj ustavnog prava propisanog navedenom ustavnom odredbom ograničen je na jamstva pravičnog suđenja pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje povreda u postupcima pred sudovima i na temelju toga ocjenjuje je li postupak, sagledan kao jedinstvena cjelina, bio vođen na način koji je podnositelju osiguravao pravično suđenje.

Uzevši u obzir utvrđenja drugostupanjskog suda u svezi saslušavanja policajaca u parničnom postupku, a glede sadržaja obavijesnih razgovora s maloljetnim sinom podnositelja, Ustavni sud utvrđuje da se presude sudova u ovom parničnom postupku ne temelje na nezakonitim dokazima.

Naime, uz navedene policajce saslušani su i svi drugi svjedoci koje je predložio podnositelj, a sudovi su utvrdili da su tužitelji dokazali da je maloljetni sin podnositelja podmetnuo požar na imovini tužitelja.

Stoga je ocjena je Ustavnog suda da je postupak, koji je prethodio ustavnosudskom, vođen na način koji je podnositelju omogućio pravično suđenje i nije rezultirao povredom ustavnog prava propisanog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Povrede ostalih ustavnih prava nisu obrazložene, te o njima nije odlučivano.

8. Sukladno navedenom, na temelju članka 74. i 76. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci odluke.

Obrazloženje rješenja

9. Ustavnu tužbu potpisala je I. B. A., odvjetnica u G., kao punomoćnik podnositelja, te uz ustavnu tužbu nije dostavila posebnu punomoć propisanu člankom 24. stavkom 2. Ustavnog zakona za podnositeljicu B. B..

Dopisom Ustavnog suda od 31. ožujka 2009. odvjetnica I. B. A. pozvana je na dopunu, tj. na dostavu posebne punomoći za zastupanje pred Ustavnim sudom za podnositeljicu B. B., na temelju članka 19. stavka 2. Ustavnog zakona i upozorena je na posljedicu propuštanja iz članka 19. stavka 4. Ustavnog zakona.

Na dopis Ustavnog suda od 31. ožujka 2009. odvjetnica I. B. A. nije odgovorila.

Ustavna tužba smatra se povučenom u odnosu na podnositeljicu B. B..

10. Člankom 19. stavcima 1., 2. i 4. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak 19.

(1) Podnesci upućeni Ustavnom sudu moraju biti razumljivi i moraju sadržavati sve što je potrebno da bi se po njima moglo postupiti.

(2) Ako je podnesak nerazumljiv ili ne sadrži sve što je potrebno da bi se po njemu moglo postupiti, Ustavni sud će vratiti podnesak podnositelju radi ispravka, odnosno dopune, uz određivanje roka za ponovno podnošenje podneska.

(...)

(4) Smatrat će se da je podnesak povučen ako ne bude vraćen Ustavnom sudu u određenome roku. Ako bude vraćen bez ispravka, odnosno dopune, odbacit će se.«

11. Članak 79. alineja 3. Ustavnog zakona propisuje:

»Članak 79.

Postupak pokrenut ustavnom tužbom obustavlja se:

(...)

– u slučaju povlačenja ustavne tužbe.«

12. Slijedom iznijetog, na temelju članka 19. stavka 4., u vezi s člankom 79. alinejom 3. Ustavnog zakona, riješeno je kao u točki I. izreke rješenja.

13. Odluka o objavi (točka II. izreke rješenja) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-4683/2008

Zagreb, 17. veljače 2011.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 28/2011-605