## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-331/2003 od 20. prosinca 2004.

### NN 6/2005 (12.1.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-331/2003 od 20. prosinca 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

115

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi J. P. iz Z., koju zastupa V. P., odvjetnica iz Z., na sjednici
održanoj 20. prosinca 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: Pn-5841/96, u najkraćemu mogućem roku, ali ne
duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici
ustavne tužbe J. P. iz Z., N. p. 55, određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 5.500,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela je dana 3. veljače 2003. godine
ustavnu tužbu radi duljine trajanja parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
22. studenoga 1995. godine podnositeljica je Općinskom sudu u Zagrebu podnijela
tužbu protiv O. d. »M.« – f. Z., radi naknade štete koju joj je u prometnoj nesreći,
koja se dogodila 9. lipnja 1996. godine, pričinio vozač čije je vozilo bilo
osigurano kod tuženika.

Do 5. studenoga 1997. godine bila su zakazana dva
ročišta s time što je prvo ročište zakazano za dan 12. veljače 1997. godine
odgođeno zbog bolesti suca, dok je na drugom ročištu održanom dana 13. ožujka
1997. godine tuženik dao odgovor na
tužbu.

Dana 22. travnja 1997. godine sud je donio rješenje o
provođenju prometnog vještačenja.

Nakon 5. studenoga 1997. godine ročišta su održana
dana 14. listopada 1999., 5. studenoga 1999., 2. lipnja 2000., 2. listopada
2001., 8. rujna 2003., 15. siječnja 2004., 16. studenoga 2004. godine, dok je
naredno zakazano za 5. siječnja 2005. godine. U međuvremenu je sud dana 7.
srpnja 1998. godine donio rješenje i o provođenju medicinskog vještačenja.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak
29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak
63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U
odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja.
Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog
suda u »Narodnim novinama«.

(3) U
odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 30. rujna 1996. godine tužbom podnositeljice
Općinskom sudu u Zagrebu radi naknade štete.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u razmatranje
od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i
pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je dana 3. veljače 2003.
godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno šest (6)
godina, četiri (4) mjeseca i tri (3) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije, pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
pet (5) godina, dva (2) mjeseca i dvadeset osam (28) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak
se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju do podnošenja ustavne tužbe,
vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu. Razdoblja neaktivnosti suda traju od 2.
lipnja 2000. do 2. listopada 2001. godine (jedna godina i četiri mjeseca),
zatim od 2. listopada 2001. do 8. rujna 2003. godine (jedna godina, jedanaest
mjeseci i šest dana), te od 15. siječnja 2004. do 16. studenoga 2004. godine
(jedanaest mjeseci i jedan dan).

4.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe kao tužiteljica u parničnom postupku nije pridonijela duljini
postupka.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da je riječ o donekle složenijem predmetu s obzirom na nužnost
provođenja vještačenja (prometne i medicinske struke).

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od šest godina, te da
je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine sud bio učestalo neaktivan u
duljim vremenskim razdobljima. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, vrlo
neučin­ko­vito postupanje suda, te okolnost da se postupak i cijelo vrijeme
vodi pred sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da je povrije­đeno pravo
podnositeljice na suđenje u razumnom roku, zajam­čeno člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama
I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakoga pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-331/2003
Zagreb, 20. prosinca 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 6/2005-115