### NN 34/2015 (25.3.2015.), Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 5 UsI-1159/13-8 od 27. veljače 2015.

UPRAVNI SUD U RIJECI

719

PRESUDA

Upravni sud u Rijeci, po sucu Vedarnu Juričiću, dipl. iur., uz sudjelovanje zapisničarke Monike Klokočki, u upravnom sporu tužitelja Gjona Berishe, vl. obrta »Juvelir Veritas«, Poreč, Decumanus 2, zastupanog po opunomoćeniku Anti Sariću, odvjetniku u Poreču, Bože Milanovića 20, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti (ranije: Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije), Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, zastupanog po službenoj osobi Jagodi Peleponjko, dipl. iur., radi reklamacije računa, 27. veljače 2015. godine,

presudio je

Odbija se tužbeni zahtjev tužitelja radi poništenja Odluke tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-08/12-01/879, urbroj: 376-05/MLJK-13-4 (DB) od 5. lipnja 2013. godine.

Obrazloženje

Pobijanom Odlukom tuženika odbijen je kao neosnovan prigovor korisnika (ovdje tužitelja) na račun za mjesec siječanj 2012. godine ispostavljen od strane Hrvatskog Telekoma d.d.

Osporavajući gore citiranu Odluku tužitelj je 5. srpnja 2013. godine podnio tužbu ovom Sudu.

U tužbi u bitnome navodi da se pobijana odluka tuženika temelji na pogrešno i nepotpuno utvrđenom činjeničnom stanju, kao i pogrešnoj primjeni materijalnog prava. Smatra da je odluka tuženika paušalna i bez valjane osnove te u vezi toga ističe kako tuženik najprije u svojoj odluci navodi da je dug tužitelja 18.225,00 kn, zatim 8.207,74 kn te konačno 4.358,42 kn, a što da ne dokazuje nikakvim izračunom. Smatra da ako i postoji dug prema HT-u da taj dug ne prelazi 1.500,00 kn. Tužbenim zahtjevom predlaže poništenje tuženikove odluke.

U odgovoru na tužbu tuženik je ostao kod navoda iz obrazloženja osporavanog rješenja, te je predložio da se tužba odbije kao neosnovana.

U ovom sporu provedena je rasprava na ročištu održanom 19. veljače 2015. godine, na koje ročište tužitelj, iako uredno pozvan, nije pristupio. Pritom valja navesti da je ročište za raspravu održano unatoč tome što je tužitelj zatražio njegovu odgodu. Naime, tužitelj je podneskom od 16. veljače 2015. godine zatražio odgodu ročišta uz obrazloženje da istog dana njegov malodobni sin ima zakazan pregled u Bolnici Srebrnjak u Zagrebu. Međutim, imajući u vidu da je tužitelj opunomoćio odvjetnika Antu Sarića da ga zastupa u ovom sporu, slijedom čega osobna prisutnost tužitelja na ročištu nije bila nužna, to je Sud ocijenio da na strani tužitelja ne postoji opravdani razlog za odgodu ročišta.

U cilju ocjene zakonitosti osporavanog rješenja tuženika Sud je izveo dokaze uvidom u dokumentaciju koja se nalazi u spisu predmeta upravnog postupka u kojem je doneseno osporavano drugostupanjsko rješenje tuženika i prvostupanjsko rješenje te uvidom u dokumentaciju koja se nalazi u spisu ovoga upravnog spora.

Na temelju razmatranja svih činjeničnih i pravnih pitanja, Sud je utvrdio da tužbeni zahtjev nije osnovan.

Iz sadržaja spisa predmeta upravnog postupka razvidno je da je na računu (račun Hrvatskog Telekoma d.d. od 31. siječnja 2012. godine) za mjesec siječanj 2012. godine tužitelju obračunato korištenje telekomunikacijskih usluga u ukupnom iznosu od 18.256,16 kn od čega se 12.136,18 kn odnosi na uslugu prijenosa podataka koja je pružena u inozemstvu; da je prema Detaljnom ispisu usluga podatkovni promet ostvaren u razdoblju od 3. do 15. siječnja 2012. godine u ukupnom iznosu 240406 KB te da je isti ostvaren u mreži inozemnog operatora Vodafone CZ, da je podatkovni promet tužitelju obračunat po cijeni od 6,00 kn (4,82 kn + PDV) uz obračunsku jedinicu 100 KB, da je povodom prigovora i kasnije pritužbe tužitelja na predmetni račun pružatelj usluge Hrvatski Telekom d.d. izvršio provjeru datoteka inozemnog operatora te sustava za obračun i naplatu telekomunikacijskih usluga pri čemu je utvrđeno da nije bilo nepravilnosti u obračunu predmetne usluge.

Cijeneći ukupnost činjenica utvrđenih uvidom u dokumentaciju koju je u spis dostavio tuženik, s jedne strane, a imajući pritom u vidu da tužitelj uz prigovor odnosno pritužbu te kasnije zahtjev za rješavanje spora nije dostavio nikakav dokaz kojima bi potkrijepio svoje navode, odnosno kojima bi osporio bilo pravilnost obračuna usluge prijenosa podataka, bilo samo pružanje navedene usluge, sukladno čl. 50. st. st. 2. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« br. 73/08, 90/11, 133/12) prigovor mora sadržavati činjenice i dokaze na kojima se temelji, s druge strane, to Sud utvrđuje da je pravilno postupilo tuženo tijelo kad je prigovor tužitelja na račun Hrvatskog Telekoma d.d. za siječanj 2012. godine ocijenilo neosnovanim.

Uzevši u obzir navedeno, osporavana Odluka tuženika ocjenjuje se zakonitom te je stoga, na temelju čl. 57. st. 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« br. 20/10, 143/12, 152/14; dalje: ZUS), odlučeno kao u izreci ove presude.

Broj: 5 UsI-1159/13-8

Rijeka, 27. veljače 2015.

Sudac

Vedran Juričić, dipl. iur., v. r.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude dopuštena je žalba Visokome upravnom sudu Republike Hrvatske. Žalba se podnosi putem ovog Suda u dovoljnom broju primjeraka za sud i sve stranke u sporu, u roku od 15 dana od dana dostave presude.

Žalba odgađa izvršenje pobijane presude (čl. 66. st. 5. ZUS-a).

34 25.03.2015 Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 5 UsI-1159/13-8 od 27. veljače 2015.