## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-938/2004 od 22. rujna 2004.

### NN 139/2004 (6.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-938/2004 od 22. rujna 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2457

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi M. B. iz R., zastupanog po P. J. i B. R., odvjetnicima u P.,
na sjednici održanoj dana 22. rujna 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski
sud u Puli dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod
poslovnim brojem: P-329/02 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od osam (8)
mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Us­tav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), određuje se primjerena naknada podnositelju ustavne tužbe M. B. iz R.,
P. 7, zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu 11.700,00
kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je dana 16. ožujka 2004. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 31. svibnja 1996. godine podnositelj je Općinskom
sudu u Puli podnio tužbu protiv tužene I. – i. n., Z., radi poništenja odluke o
otkazu ugovora o radu.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. godine Općinski sud
u Puli donio je presudu koja je ukinuta od strane Županijskog suda u Puli, te
je predmet vraćen sudu prvog stupnja na ponovno suđenje.

Nakon 5. studenoga 1997. godine, prikupljena je
potrebna dokumentacija, te je na ročištu održanom 9. lipnja 1998. godine
donijeta presuda kojom je tužbeni zahtjev usvojen. Presuda je otpremljena 2.
veljače 1999. godine. Obje stranke uložile su žalbu na presudu, te je 26.
travnja 1999. godine Županijski sud u Puli presudu ukinuo i predmet vratio Općinskom
sudu u Puli na ponov­no suđenje.

Nakon ročišta održanog 14. rujna 1999. godine
donijeta je presuda kojom je tužbeni zahtjev u cijelosti odbijen. Presuda je
potvrđena od strane Županijskog suda u Puli dana 18. rujna 2000. godine.

Po reviziji stranaka rješenjem Vrhovnog suda
Republike Hrvatske od 28. kolovoza 2001. godine ukidaju se presude suda prvog i
drugog stupnja.

Ročišta su održana 5. lipnja i 5. srpnja 2002.
godine, kada je odlučeno saslušati jednog svjedoka s prebivalištem u Zagrebu.
Podnositelj dostavlja točnu adresu svjedoka 25. rujna 2002. godine.

Ročište je održano 28. siječnja 2003. godine, te je
određeno saslušanje svjedoka zamolbenim putem pred Općinskim sudom u Zagrebu.

Zamolnica je otpremljena 5. veljače 2003. godine.

Općinski sud u Zagrebu utvrdio je dana 8. travnja
2003. godine da se zamolnici ne može udovoljiti jer je ista nepotpuna.

Nadopunjena zamolnica ponovno je otpremljena dana 30.
travnja 2003. godine.

Općinski
sud u Zagrebu dana 11. rujna 2003. godine utvrđuje da opunomoćenik podnositelja
ne prima pozive, te da se svjedok ne odaziva pozivu suda. Isto se ponavlja u
dopisu od 4. studenoga 2003. godine.

Dopisom
od 12. prosinca 2003. godine poziva se Općinski sud u Zagrebu da dovede
svjedoka prisilnim putem. Požurnice su poslane dana 29. siječnja, te 22. ožujka
2004. godine.

Općinski
sud u Zagrebu dopisom od 26. travnja 2004. godine traži obavijest o tome da li
podnositelja još uvijek zastupa isti opunomoćenik, jer se dostavnice za njega
vraćaju s naznakom da, iako obaviješten, nije podigao pošiljku.

Na ročištu
održanom dana 27. travnja 2004. godine pred Općinskim sudom u Zagrebu utvrđeno
je da je svjedok već ranije izjavio da ne želi svjedočiti, te da odlazi u
inozemstvo i neće dolaziti u Republiku Hrvatsku šest mjeseci.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Za
odlučivanje Ustavnog suda o razumnoj duljini sudskog postupka mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

5.1. DULJINA
SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 31.
svibnja 1996. godine, tužbom podnositelja protiv tužene I. – i. n., Z., radi
utvrđenja ništavim odluke o otkazu ugovora o radu.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u obzir od toga
dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine – Među­na­rodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni
tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije),
koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnesena je dana 16. ožujka 2004.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao
ukupno sedam (7) godina, devet (9) mjeseci i sedamnaest (17) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenje
ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, četiri (4) mjeseca i devet
(9) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da se u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju, postupak najprije vodio pred Općinskim sudom u Puli u trajanju od
jedne (1) godine, dva (2) mjeseca i dvadeset sedam (27) dana. Nakon toga
postupak po žalbi protiv prvostupanjske presude trajao je oko jednu (1) godinu.
Postupak se zatim ponovo vodio pred Općinskim sudom u Puli u trajanju od oko četiri
(4) mjeseca. Postupak po žalbi protiv nove presude prvostupanjskog suda trajao
je pred Županijskim sudom u Puli oko jednu (1) godinu. Nakon toga je postupak
po reviziji pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske trajao oko deset (10)
mjeseci. Postupak se sada ponovo vodi pred Općinskim sudom u Puli, i trajao je
do podnošenja ustavne tužbe oko dvije (2) godine i šest (6) mjeseci.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda,
nije pridonio duljini trajanja sud­skog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda, ne radi se o složenom pred­metu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

6.
Ustavni sud utvrđuje da parnični postupak po tužbi podnositelja, koji se sada
vodi pred Općinskim sudom u Puli, pod brojem: P-329/02, traje preko sedam
godina. U postupanju sudova sve do revizijske odluke nije bilo razdoblja
neaktivnosti. Međutim, nakon što je revizijski sud ukinuo presude nižih sudova
i predmet vratio na ponovno suđenje, u postupku se ne postupa učinkovito. Imajući
u vidu ukupno trajanje postupka koji se i nadalje vodi pred sudom prvog
stupnja, Ustavni sud nalazi da vođenje postupka nikako ne udovoljava zahtjevu
suđenja u razumnom roku. Pri tome posebno valja napomenuti da se radi o rad­nom
sporu koji je žurne prirode. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno
ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud uzimajući u obzir okolnosti svakoga
pojedinog slučaja uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih
prilika u Republici Hrvatskoj.

8. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji
se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-938/2004
Zagreb, 22. rujna 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 139/2004-2457