## Pravilnik o zapaljivim tekućinama

### NN 54/1999 (31.5.1999.), Pravilnik o zapaljivim tekućinama

# **MINISTARSTVO UNUTARNJIH POSLOVA**

Na temelju članka 6. stavka 3. Zakona o zapaljivim tekućinama i plinovima
("Narodne novine", broj 108/95) ministar unutarnjih poslova donosi

## **PRAVILNIK**

### **O ZAPALJIVIM TEKUĆINAMA**

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

1) Ovim Pravilnikom određuju se sigurnosno tehnički uvjeti za izgradnju
građevina i postrojenja za zapaljive tekućine (u daljem tekstu: građevine
i postrojenja) te mjere zaštite od požara i eksplozija pri uporabi građevina
i postrojenja, skladištenju, držanju i prometu zapaljivih tekućina.

Članak 2.

1) Pojedini izrazi koji se rabe u ovom Pravilniku imaju sljedeće značenje:

- *zapaljive tekućine* su tvari koje imaju penetraciju veću od
300 jedinica penetracije (1/10 mm) određenu prema normi za metode ispitivanja
bitumena HRN U.M8.010 i čiji je tlak pare na 323,15 K (50°
C) manji od 300 kPa (3 bara), a dijele
se prema temperaturi plamišta na upaljive (lako zapaljive) tekućine čija
je temperatura plamišta jednaka ili manja 311,15 K (38°
C) i gorive tekućine čija je temperatura
plamišta iznad 311,15 K (38° C)
i dodatno se razvrstavaju u skupine prema temperaturama plamišta i vrelišta
sukladno HRN Z.C0.007 kako slijedi:

I. skupina zapaljivih tekućina dijeli se u podskupine:

I.A - tekućine čija je temperatura plamišta niža od 23°
C, a vrelište ispod 38° C,

I.B - tekućine čija je temperatura plamišta niža od 23°
C, a vrelište iznad 38°
C i

I.C - tekućine čija je temperatura plamišta od 23°
C do 38°
C,

II. skupina zapaljivih tekućina su tekućine čija temperatura plamišta
od 38° C do 60°
C,

III. skupina zapaljivih tekućina dijeli se u podskupine:

III.A - tekućine čija je temperatura plamišta od 60°
C do 93° C
i

III.B - tekućine čija je temperatura plamišta viša od 93°
C, ali ne više od 100°
C,

(Zapaljiva tekućina koja se u vodi otapa ili kod koje se gorivi tekući
sastavni dijelovi otapaju u vodi kod 15° C
dodatno se označava slovom "V", npr.; etanol, kao I.B "V".),

- *opasne zapaljive tekućine* su tekućine koje su pored kategorije
"opasnosti od zapaljivosti", "opasne i po zdravlje" i/ili "opasne od nestabilnosti
(reaktivnosti)" i razvrstavaju se prema HRN Z.C0.012,

- *zapaljive tekućine s osobinom izbacivanja (prekipljenja)* su
tekućine koje pri gorenju u spremniku stvaraju toplinski val što se širi
prema dnu spremnika, zbog čega prisutna voda na dnu provri i izbacuje tekućinu
iz spremnika,

- *zone opasnosti* su prostori u kojima je prisutna eksplozivna
smjesa zapaljivih para sa zrakom ili se pak može očekivati da će biti prisutna
u takvim količinama da to zahtijeva posebne mjere prilikom konstrukcije,
ugradnje i uporabe električnih uređaja, a koja se prema propisima o protueksplozijskoj
zaštiti dijele na zonu 0, zonu 1 i zonu 2,

- *zaštitni pojas* je površina određena sigurnosnim udaljenostima
mjereno u svim pravcima od ruba građevine ili postrojenja do susjedne okoline,
koji mora ispunjavati sljedeće uvjete:

a) u zaštitnom pojasu ne smiju se držati tvari koje su prema svojim
osobinama pogodne za nastanak ili širenje požara\*),

b) pristup u zaštitni pojas je zabranjen za neovlaštene osobe na što
mora upućivati vidljiv i dobro čitljiv natpis i

c) za zaštitni pojas mora postojati teren na kojem se mogu postići propisani
uvjeti na jedan od sljedećih načina:

- ukoliko za zaštitni pojas ne postoji na raspolaganju vlastiti teren,
mora vlasnik građevine ili postrojenja pravno obvezatnim dogovorom osigurati
propisane uvjete za zaštitni pojas ili

- zaštitni pojasi mogu u potpunosti ili djelomično otpasti između građevina
ili postrojenja više vlasnika, ako su građevine ili postrojenja okružena
jednim zajedničkim zaštitnim pojasom, čija se širina određuje prema ukupnom
sadržaju zapaljivih tekućina,

- *postrojenje za zapaljive tekućine* je sustav koji se sastoji
od spremnika ili posuda te instalacija i uređaja za proizvodnju, preradu,
prijenos, pretakanje i uporabu zapaljivih tekućina, sustava za upravljanje
i nadziranje sigurnog odvijanja tehnološkog procesa, stabilnih sustava
za dojavu i gašenje požara i drugih instalacija i uređaja što zajedno čine
tehnološku cjelinu,

- *skladištenje* je trajno ili privremeno smještanje zapaljivih
tekućina u posude ili spremnike čiji je ukupni obujam preko 20 l za zapaljive
tekućine I. skupine te preko 2.000 l za zapaljive tekućine II. i III. skupine,

- *skladište* je građevina ili dio građevine i/ili prostor u kojima
se obavlja skladištenje zapaljivih tekućina kod proizvodnje i prerade (skladište
proizvođača), prodaje (skladište prodavača) i uporabe (skladište korisnika),

**\*)** - Podzemni spremnici za skladištenje svih skupina zapaljivih
tekućina kjoi su sa svih strana okruženi zemljom, zidom ili betonom ili
kombinacijom tih materijala u sloju debljine od najmanje 0,8 m ne smatraju
se kao tvari koje su prema svojim osobinama pogodne za nastanak ili širenje
požara.

- Na dijelu zaštitnog pojasa koji je izvan sabirnog prostora, dozvoljeni
su uređaji i građevine potebne za rad postrojenja za zapaljive tekućine
koje moraju biti od negorivog materijala i mogu se ugraditi u zidove ili
nasipe sabirnog prostora.

- Unutar sabirnog prostora, osim spremnika, mogu se nalaziti samo cjevovodi,
armature i crpke potrebne za rad skladišta, ali ne i punionice, vagaonice
ili sl.

- Tlačni plinski spremnici i nadzemni spremnici za zapaljive tekućine
pod tlakom ne smiju se postavljati u zaštitnom pojasu.

- Zaštitni pojasi u smislu ovog Pravilnika mogu se preklapati sa zaštitnim
područjima tlačnih plinskih spremnika i nadzemnih spremnika za zapaljive
tekućine pod tlakom samo prema uvjetima posebnih propisa za tlačne plinske
spremnike, ukoliko ovi nisu u zoni I.

- Jezera, rijeke, kanali, kolosijeci i putovi, izuzev javnih prometnih
putova i javnih kolosijeka, mogu se uključiti u zaštitni pojas.

- *držanje zapaljivih tekućina* je čuvanje ili odlaganje zapaljivih
tekućina u posudama ili spremnicima prema uputi proizvođača u količinama
koje nisu veće od količina propisanih u alineji 7. ovog stavka ili iznimno
u većim količinama na način propisan ovim Pravilnikom,

- *spremnici* su stabilni, polustabilni ili prijenosni zatvoreni
sudovi koji se postavljaju na posebno uređenu podlogu i u kojima se nalaze
zapaljive tekućine obujma preko 250 l (Sustav više međusobno čvrsto vezanih
zatvorenih sudova ili spremnika sa zajedničkim sustavom za punjenje i pražnjenje
ukupnog obujma preko 250 l posmatra se kao jedan spremnik.),

- *oprema spremnika* je sva ona oprema što je neposredno ugrađena
u spremnik i na spremnik i koja sa spremnikom čini funkcionalnu cjelinu,

- *odobren spremnik ili odobren dio opreme spremnika ili odobreno
postrojenje ili odobren dio postrojenja* smatra se spremnik ili dio
opreme spremnika ili postrojenje ili dio postrojenja čija su svojstva i
funkcionalnost dokazani sukladno propisima iz članka 5. ovog Pravilnika,
a prema programu kontrole i osiguranja kvalitete u glavnom projektu,

- *posude* su sudovi sadržaja do 250 l koji se mogu zatvoriti,
izrađene od materijala otpornog na tekućinu što se u njima nalazi (boce,
limenke, plastične posude, bačve i sl.) i dijele se na:

a) lomljive posude izrađene od keramike, stakla ili drugih sličnih materijala
za koje je pri držanju, skladištenju, prijevozu i rukovanju potreban poseban
oprez i

b) nelomljive posude izrađene od čeličnog lima ili drugog prikladnog
materijala koje se pri držanju, skladištenju, prijevozu i rukovanju pod
uobičajenim mehaničkim utjecajima ne mogu slomiti, oštetiti ili na drugi
način postati propusne,

- *pretakalište* je posebno uređeno mjesto opremljeno trajno postavljenim
uređajima za pretakanje zapaljivih tekućina iz i/ili u autocisterne, vagoncisterne
ili tankere i sustavom za gašenje požara,

- *mjesto za pretakanje* u građevini, dijelu građevine ili na otvorenom
prostoru je posebno određeno i uređeno mjesto za pretakanje zapaljivih
tekućina iz posuda u posude, iz spremnika u posude ili iz jedne autocisterne
u spremnike, koje je osigurano od prijenosa požara na susjedne građevine
ili susjedne dijelove građevine ili okoliš,

- *tehnološki procesi* u kojima se uporabljavaju zapaljive tekućine,
uključujući skladišta, pretakališta i mjesta za pretakanje su:

a) procesi miješanja, sušenja, isparavanja, destiliranja, filtriranja,
ekstrahiranja i sl.,

b) procesi u kojima se javljaju kemijske reakcije, kao što su oksidacija,
redukcija, halogenizacija, hidrogenizacija, alkilacija, polimerizacija
i sl.,

c) procesi u rafinerijskim tehnološkim postrojenjima,

d) procesi u građevinarstvu i drugim djelatnostima gdje se uporabljavaju
zapaljive tekućine i

e) procesi u termoenergetskim postrojenjima gdje se zapaljive tekućine
uporabljavaju kao gorivo,

- *opasni tehnološki parametri* su tehnološki parametri koji kod
prekoračenja dozvoljene vrijednosti u ovisnosti od tehnološkog procesa
mogu prouzročiti požar, eksploziju ili drugi akcident, npr.: tlak, temperatura,
protok, razina, brzina kemijske reakcije, nadzirano provjetravanje, propusnost
instalacija, reakcijskih posuda i spremnika i sl.,

- *uređaji za mjerenje, upravljanje i nadziranje tehnološkog procesa
te za sprječavanje nastanka i širenje požara ili eksplozije ili drugih
akcidenata* su pouzdani dijelovi postrojenja koji pravovremeno:

a) upozoravaju na poremećaj tehnoloških parametara, kada je potrebno
automatski, poluautomatski ili ručno obaviti popravak tijeka tehnološkog
procesa radi sprječavanja nastajanja opasnih tehnoloških parametara i

b) alarmiraju prekoračenje dozvoljene vrijednosti tehnoloških parametara,
kada se mora automatski, poluautomatski ili ručno obaviti zaustavljanje
pojedinih faza tehnološkog procesa ili uključivanje uređaja ili sustava
za gašenje ili hlađenje ili drugih uređaja za sprječavanje nastanka ili
širenja požara ili eksplozije ili druge zaštitne funkcije utvrđene glavnim
projektom,

- *pouzdan uređaj, sustav ili element* iz članka 12. stavak 1.
ovog Pravilnika smatra se onaj uređaj, sustav ili element:

a) ako je na novoizgrađenim građevinama i postrojenjima njegova pouzdanost
dokazana potvrdom o sukladnosti (atest) i izvedbenom dokumentacijom te
izvješćima o propisanim ispitivanjem ispravnosti i funkcionalnosti prema
prikazu odabranih mjera zaštite od požara i programu kontrole i osiguranja
kvalitete u glavnom projektu i

b) ako korisnik građevina i postrojenja posjeduje popis uređaja, sustava
ili elementa iz članka 12. stavak 1. ovog Pravilnika, kao i dokumentaciju
o održavanju iz kojih je vidljivo:

b1) da se poslovi održavanja povjeravaju stručnim pogonima odnosno ovlaštenim
ustanovama, ako je to utvrđeno posebnim propisom, koji raspolažu potrebnim
stručnim osobljem, uređajima i opremom za bezopasno i učinkovito obavljanje
radova održavanja i

b2) tko, kako i u kojim rokovima je obavljao pojedina propisom i uputom
proizvođača određena vremenska ispitivanja ispravnosti, kao i tko, kako
i kada je obavio pojedine popravke,

- *sabirni prostor* je ograničeni građevinski prostor oko spremnika,
posuda ili postrojenja koji jamči prihvat određene količine razlivenih
zapaljivih tekućina u slučaju akcidenta,

- *sustav zaštite od požara* na građevini ili postrojenju je cjelovit
skup tehničkih i organizacijskih mjera zaštite od požara i eksplozija koji
se utvrđuje glavnim projektom, pogonskim uputama,općim aktom o zaštiti
od požara i planom zaštite od požara građevine ili postrojenja,

- *tehničke mjere zaštite od požara* obuhvaćaju ispravnost:

a) uređaja, sustava i drugih elementa iz članka 12. stavka 1. ovog Pravilnika,

b) vatrogasnih vozila, vatrogasnih aparata i druge opreme i sredstava
za gašenje požara i

c) osobne i skupne zaštitne opreme za gašenje,

*- organizacijske mjere zaštite od požara* obuhvaćaju:

a) osposobljenost vatrogasne postrojbe za učinkovito gašenje požara
i spašavanje i/ili

b) osposobljenost osoblja za otklanjanje opasnosti od požara, eksplozija
i drugih akcidenata i učinkovito gašenje požara na radnom mjestu i

c) organizaciju propisanog održavanja uređaja, sustava, opreme i sredstava
iz članka 12. stavka 1. ovog Pravilnika.

Članak 3.

1) Odredbe ovog Pravilnika, glede provedbe mjera zaštite od požara i
eksplozija koje se mogu provesti bez rekonstrukcije, primjenjuju se i na
građevine i postrojenja izgrađene prije stupanja na snagu ovog Pravilnika.

Članak 4.

1) Građevine i postrojenja moraju biti okružene zaštitnim pojasom ili
odvojene od susjednih objekata i okolice zidom odgovarajuće vatrootpornosti
ili na drugi način sukladno ovom Pravilniku, tako da je ugrožavanje od
požara i eksplozija života i zdravlja trećih osoba, njihove imovine i okoliša,
kao i ugrožavanje građevine i postrojenja od zapaljenja izvana svedeno
na najmanju moguću mjeru.

Članak 5.

1) Građevine i postrojenja moraju se izgraditi, opremiti, održavati
i rabiti sukladno ovom Pravilniku i hrvatskim normama.

2) Pri izgradnji, opremanju, održavanju i rabljenju građevina i postrojenja,
pored hrvatskih normi iz stavka 1. ovog članka, mogu se koristiti i norme
iz popisa normi tiskane uz ovaj Pravilnik.

3) Ako se temeljem znanstvenih spoznaja ili prihvaćene tehničke prakse
u razvijenim zemljama svijeta utvrdi da se isti stupanj sigurnosti glede
zaštite od požara i eksplozija može ostvariti na drugi način, može se odstupiti
od stavka 1. i 2. ovog članka samo uz predočenje dokaza o tome i ukoliko
to odobri nadležno tijelo za nadzor zaštite od požara Ministarstva unutarnjih
poslova u sjedištu.

4) Za nove tipove postrojenja koji se isprobavaju ili ispituju u svrhu
izvoza ili prodaje proizvoda mora se sastaviti program kojim se utvrđuju
pojedini postupci te mjere zaštite od požara i eksplozije koje se moraju
poduzeti, kako bi rizici od požara i eksplozije prilikom isprobavanja i
ispitivanja postrojenja bili svedeni na najmanju moguću mjeru.

Članak 6.

1) Ako postrojenju pripada i drugo postrojenje ili uređaj na koji se
primjenjuju posebni propisi i norme odnosno za koje je propisan poseban
nadzor (npr.; postrojenja parnih kotlova, posude pod tlakom, uređaji za
punjenje ili pretakanje komprimiranih, ukapljenih ili pod tlakom otopljenih
plinova, vodovi pod unutarnjim nadtlakom za zapaljive, nagrizajuće ili
otrovne plinove, pare i tekućine, dizala, acetilenska postrojenja i skladišta
kalcij karbida, medicinskotehnički uređaji i dr.), onda se na njih primjenjuju
i ti posebni propisi i norme te obavlja poseban nadzor.

Članak 7.

1) Građevine i postrojenja štite se od opasnosti od groma i statičkog
elektriciteta sukladno posebnim propisima, ukoliko ovim Pravilnikom nije
drukčije određeno.

Članak 8.

1) Ako zapaljiva tekućina pored kategorije "zapaljivosti" pripada i
u kategoriju "opasnost po zdravlje" ili "reaktivnost" prema HRN Z.C0.012,
onda se na njih primjenjuju i posebni propisi i norme u svezi s tim.

Članak 9.

1) Korisnik građevina i postrojenja obvezan je na zahtjev nadležnog
tijela dati dokaz za zapaljive tekućine o skupini, kategoriji i stupnju
opasnosti prema HRN Z.C0.007 odnosno prema HRN Z.C0.012.

2) Ako korisnik građevine ili postrojenja ne dostavi na uvid dokaze
iz stavka 1. ovog članka u određenom roku, nadležno tijelo zahtijevat će
provedbu propisanih mjera kao za zapaljive tekućine I. A skupine.

Članak 10.

1) Korisnik građevina i postrojenja obvezan je osigurati cjelovito provođenje
tehničkih i organizacijskih mjera zaštite od požara i eksplozija predviđenih
sustavom zaštite od požara.

Članak 11.

1) Korisnik građevina i postrojenja obvezan je zaposlenicima u razumljivom
obliku u pogonskim uputama navesti postupke i mjere za siguran rad i sprječavanje
nastanka požara i eksplozija za svaki dio tehnološkog procesa sa zapaljivim
tekućinama.

2) U sklopu pogonskih uputa iz stavka 1. ovog članka moraju biti navedeni
postupci gašenja odnosno sprečavanja nastanka i širenja požara, koji su
prilagođeni tehnološkim odnosno mjesnim uvjetima.

3) Pogonske upute iz stavka 1. ovog članka moraju se postaviti u pogonu
odnosno drugom mjestu korištenja zapaljivih tekućina na prikladnom vidljivom
mjestu i uvijek biti jasno čitljive.

4) Korisnik građevina i postrojenja obvezan je obaviti osposobljavanje
djelatnika prema uputama iz stavka 1. i 2. ovog članka prije zaposlenja
u pogonu i najmanje jedanput godišnje obaviti provjeru osposobljenosti.

5) Osposobljavanje i provjera osposobljenosti djelatnika prema stavku
4. ovog članka, ne isključuje obvezu drugih vidova osposobljavanja ako
je to određeno posebnim propisom.

6) Korisnik građevina i postrojenja za zapaljive tekućine obvezan je
djelatnicima omogućiti druge vidove osposobljavanja iz stavka 5. ovog članka.

7) Odredbe stavaka 1., 2., 3., 4., 5. i 6. ovog Pravilnika odnose se
i na korisnike zapaljivih tekućina u građevinarstvu i sl. djelatnostima.

Članak 12.

1) U građevini i na postrojenju uređaji, sustavi i drugi elementi za
mjerenje, upravljanje i nadziranje tehnološkog procesa, sprječavanje nastanka
i širenje požara ili eksplozije ili drugih akcidenata te za vatrodojavu
i gašenje požara moraju biti pouzdani, tj. ugrađeni i održavani u ispravnom
stanju sukladno propisima, normama i uputama proizvođača.

2) Korisnik građevine i postrojenja mora posjedovati popis i dokumentaciju
o pouzdanosti uređaja, sustava i drugih elemenata iz stavka 1. ovog članka
koja sadrži dokaze o kakvoći pri ugradnji te o propisanim vremenskim ispitivanjima
ispravnosti i popravcima.

3) Popis i dokumentacija iz stavka 2. ovog članka mogu se voditi i na
računalu, ako je osigurana trajnost podataka predviđena za vođenje datoteka
na računalima.

4) Ukoliko pojedini postupak u tijeku održavanja uređaja, sustava i
drugih elemenata iz stavka 1. ovog članka umanjuje njihovu funkcionalnost
ili ako se radi o kvaru, korisnik je obvezan poduzeti dodatne mjere zaštite
od požara za sve vrijeme dok se uređaji, sustavi i drugi elementi iz stavka
1. ovog članka ne dovedu u prvobitno ispravno funkcionalno stanje.

Članak 13.

1) Odredbe ovog Pravilnika ne odnose se na:

1. proizvode ili poluproizvode od alkohola, koji sadrže manje od 82%
težinska dijela alkohola, a uporabljavaju se za ishranu ili njegu tijela,

2. nelomljive posude za skladištenje ili prevoz otopina i homogenih
smjesa koje imaju temperaturu plamišta 23°
C ili višu, iz kojih se u normalnim uvjetima ne odvajaju zapaljive tekućine,
a kod kojih rezultati ispitivanja prema priznatoj izljevnoj posudi od strane
ovlaštene ustanove od strane Državnog zavoda za normizaciju i mjeriteljstvo
pokažu:

a) vrijeme istjecanja najmanje 90 sekundi ili

b) vrijeme istjecanja od 60 do 90 sekundi i ako ne sadrže više od 60%
težinskih dijelova zapaljive tekućine ili

c) vrijeme istjecanja od 25 do 60 sekundi i ako ne sadrže više od 20%
težinskih dijelova zapaljive tekućine,

3. organske perokside i njihove otopine,

4. cijanovodike,

5. spremnike za motorno gorivo koji su sastavni dijelovi:

a) vozila i

b) mobilnih (terenskih) pogonskih uređaja do 300 litara, ako su s istim
čvrsto povezani.

II. ZONE OPASNOSTI

Članak 14.

1) U prostoru gdje se obavlja skladištenje, prozvodnja, prerada, prijenos,
pretakanje i uporaba zapaljivih tekućina I. i II. skupine određuju se zone
opasnosti sukladno ovom Pravilniku i normi HRN EN 60079-10.

2) Zone opasnosti određuju se i za zapaljve tekućine III. skupine ako
je tenološki predviđeno njihovo zagrijavanje na temperaturu koja je 20°
C ispod temperature plamišta ili više od toga, uključujući i zapaljive
tekućine i druge zapaljive smolaste i slične tvari čija je temperatura
plamišta viša od 100°
C ako su zagrijane na temperaturu koja je 20°
C ispod temperature plamišta ili više od toga i ako su tada u tekućem stanju.

3) U prostoru gdje se obavlja skladištenje, proizvodnja, prerada, prijenos,
pretakanje i uporaba zapaljivih tekućina I.A skupine zone opasnosti moraju
se odrediti temeljem posebne raščlambe i izračuna.

4) Za postrojenja i prostore za koje ovim Pravilnikom nisu određene
zone opasnosti, kao za spremnike, reakcijske posude, cjevovode i druge
uređaje pod tlakom ili visokim temperaturama zone opasnosti moraju se odrediti
temeljem posebne raščlambe i izračuna.

5) Raščlambu i izračun iz stavaka 3. i 4. ovog članka mora stručnim
mišljenjem potvrditi ovlaštena ustanova za protueksplozijsku zaštitu osnovana
sukladno Zakonu o normizaciji (u daljem tekstu: ovlaštena ustanova).

Članak 15.

1) U prostoru gdje se obavlja skladištenje, proizvodnja, prerada, prijenos,
pretakanje i uporaba zapaljivih tekućina samo III. skupine pri normalnim
uvjetima, ne određuju se zone opasnosti.

2) Crpke i drugi uređaji u prostoru iz stavka 1. ovog članka koji se
pri radu mogu zagrijavati ili čija neispravnost u radu može prouzrokovati
povišenje temperature moraju biti izvedeni i ugrađeni sukladno propisima
iz protueksplozijske zaštite.

Članak 16.

1) Na postrojenjima za rabljeno ulje ne određuju se zone opasnosti,
ako se u tim postrojenjima koristi rabljeno ulje III. skupine poznatog
podrijetla o čemu postoji dokaz.

2) U slučaju dvojbe oko dokaza iz stavka 1. ovog članka nadležno tijelo
može zahtijevati nalaz o određivanju temperature plamišta od ovlaštenog
laboratorija.

Članak 17.

1) Zone opasnosti mogu se ograničiti odnosno smanjiti postavljanjem
punih zidova, najmanje vatrootpornosti F 30 prema HRN DIN 4102, koji svojom
površinom u cijelosti presijecaju zonu opasnosti.

2) Ukoliko zidovi iz stavka 1. ovog članka imaju ulogu i ograničavanja
požarnog sektora, tada ti zidovi moraju ispunjavati posebne uvjete i biti
najmanje vatrootpornosti F 120 prema HRN DIN 4102.

3) Zone opasnosti mogu se smanjiti inertizacijom spremnika i postrojenja,
odnosno nadziranim provjetravanjem ili na drugi način, što se dokazuje
raščlambom i izračunom i potvrđuje stručnim mišljenjem ovlaštene ustanove.

Članak 18.

1) U zonama opasnosti je dozvoljena ugradba i postavljanje samo električnih
uređaja i instalacije sukladno Pravilniku o temeljnim zahtjevima za opremu,
zaštitne sustave i komponente namijenjene eksplozivnoj atmosferi plinova,
para, maglica i prašina ("Narodne novine", broj 69/98).

2) U zonama opasnosti zabranjena je uporaba električnih uređaja i instalacija
u protueksplozijskoj izvedbi za koje ne postoje dokazi o propisanoj ugradbi,
održavanju i ispravnosti.

Članak 19.

1) U zonama opasnosti nije dozvoljeno:

1. držanje i uporaba alata, uređaja i opreme sa ručnim, mehaničkim,
pneumatskim, rotirajućim i sl. pogonom i pokretanjem, koji mogu prouzročiti
iskru ili na drugi način oslobađati toplinu,

2. pušenje i uporaba otvorene vatre u bilo kom obliku,

3. držanje oksidirajućih, reaktivnih ili samozapaljivih tvari,

4. odlaganje zapaljivih i drugih tvari koje nisu namijenjene tehnološkom
procesu,

5. pristup vozilima koja pri radu mogu iskriti,

6. nošenje odjeće i obuće koja se može nabiti opasnim nabojem statičkog
elektriciteta, npr. sintetska odjeća i obuća bez antistatičke preparacije
i sl., osim u zoni 2 ako je posebnim propisom drugačije utvrđeno,

7. uporaba uređaja i opreme koji nisu propisno zaštićeni od statičkog
elektriciteta ako na njima postoji mogućnost nabijanja opasnog naboja statičkog
elektriciteta.

2) Za alat, uređaje i opremu iz stavka 1. odjeljka a) ovog Pravilnika
mora postojati dokaz o mogućnosti korištenja u zoni opasnosti.

III. SPREMNICI ZA ZAPALJIVE TEKUĆINE

Članak 20.

1) Spremnik za zapaljive tekućine (u daljem tekstu: spremnik) mora biti
odobren.

Članak 21.

1) Stabilni spremnici su spremnici koji po svojoj konstrukcijskoj izvedbi
ne mogu mijenjati lokaciju.

2) Polustabilni spremnici su spremnici koji su po svojoj konstrukcijskoj
izvedbi određeni da svoju lokaciju pogonski mogu mijenjati, a da pri uporabi
nije ugrožena njihova stabilnost.

3) Prijenosni spremnici su spremnici koji su po svojoj konstrukcijskoj
izvedbi određeni da se puni ili prazni mogu prevoziti odgovarajućim prijevoznim
sredstvima i pri rabljenju postaviti na posebno uređenu podlogu.

Članak 22.

1) Spremnik na vidljivom mjestu mora imati trajno pričvršćenu pločicu
sa utisnutim ili ugraviranim sljedećim oznakama:

1. naziv proizvođača,

2. tvornički broj i godina gradnje,

3. nominalni i stvarni obujam,

4. najveći radni i ispitni tlak,

5. klasa opasnosti i skupina zapaljive tekućine,

6. dopuštena visina punjenja i

7. broj potvrde o sukladnosti i oznaku norme po kojoj je spremnik izrađen.

2) Nadzemni spremnici cilindričnog oblika i plosnatog dna, dodatno trebaju
imati sljedeće oznake:

1. unutarnji promjer u metrima,

2. dopuštena gustoća uskladištene tekućine kg/m3,

3. dopušteni nadtlak u mbar,

4. dopušteni podtlak u mbar i

5. dopušteni protok kod punjenja u m3/h.

3) Sekcionirani spremnici na rubu prirubnica ulaznih otvora svakog sekcioniranog
dijela, trebaju dodatno imati sljedeće oznake:

1. klasa opasnosti i skupina zapaljive tekućine i

2. zapremnina za svaki dio spremnika.

Članak 23.

1) Spremnik, njegovi priključci i cjevovodi moraju biti zaštićeni od
nagrizanja (korozije) za vrijeme koje je projektom određeno kao vijek trajanja
spremnika.

2) Zaštita od nagrizanja osigurava se sukladno posebnim propisima na
sljedeće načine:

1. uporabom zaštitnih omotača ili traka,

2. katodnom zaštitom,

3. materijalima otpornim na nagrizanje i

4. protunagrizajućim bojama ili premazima, ako su u pitanju nadzemni
spremnik i nadzemni cjevovodi.

Članak 24.

1) Stijenke spremnika moraju odolijevati mehaničkim, termičkim i kemijskim
djelovanjima koje valja očekivati i biti postojane i nepropusne za zapaljive
tekućine.

2) Skladište li se u jednom podijeljenom (sekcioniranom) spremniku zapaljive
tekućine različitih skupina ili zapaljive tekućine, različitih klasa opasnosti,
koje mogu međusobno izazvati opasne spojeve ili stupati u kemijsku reakciju,
onda taj spremnik mora biti tako podijeljen da je miješanje tekućina ili
njihovih para isključeno.

3) Pregradne stijenke spremnika iz stavka 2. ovog članka moraju izdržati
ispitni tlak predviđen za pogonske uvjete.

Članak 25.

1) Spremnici moraju biti otporni na statički tlak tekućine, te na pogonski
nadtlak i podtlak koji nastaju prilikom punjenja i pražnjenja ili temperaturnih
promjena.

Članak 26.

1) Prilikom sklapanja spremnika sastavni dijelovi spremnika moraju biti
ispravni i ne smiju biti opterećivani ili deformirani.

2) Spojna mjesta između sastavnih dijelova spremnika moraju biti tako
izvedena da je zajamčen siguran spoj, čvrstoća i nepropusnost.

3) Izdržljivost konstrukcije i čvrstoće spremnika kao i sastavnih dijelova
i spojnih mjesta čija izvedba iziskuje posebnu stručnost i pomnost mora
biti dokazana.

Članak 27.

1) Kod spremnika sa dvostrukom stijenkom, druga stijenka mora biti čvrsto
spojena sa nutarnjom stijenkom.

2) Druga stijenka kod spremnika iz stavka 1. ovog članka mora biti visine
koja nije manja od dopuštene visine punjenja.

3) Razmak između stijenki kod spremnika iz stavka 1. ovog članka treba
biti što manji i da postoji mogućnost priključenja instrumenta i uređaja
za otkrivanje propuštanja.

Članak 28.

1) Na spremnicima koji su zavareni nije dozvoljeno obavljanje mehaničkog
brtvljenja pukotina osim pukotina na krovu nadzemnih spremnika.

Članak 29.

1) Spremnici moraju biti tako temeljeni, ugrađeni i postavljeni da ne
mogu nastupiti nikakva pomicanja i nagnuća koja bi ugrožavala spremnike
ili njihovu opremu.

2) Kod temeljenja i ugradnje spremnika moraju se uzeti u obzir struktura
tla, kao i moguća slegnuća i slijeganja tla ili zemljišta.

Članak 30.

1) Ovisno od tipa i sadržaja, spremnici imaju sljedeću opremu:

 1. uređaj za odzračivanje,

 2. uređaj za odušivanje ili odušna lula,

 3. sigurnosni ventil,

 4. armaturu otpornu na proboj plamena,

 5. uređaj za pokazivanje razine tekućine, odnosno otvor s poklopcem
za mjerenje razine,

 6. uređaj za sprječavanje prepunjavanja,

 7. uređaj za pokazivanje nepropusnosti,

 8. priključke za punjenje i pražnjenje,

 9. otvor za ulaz i pregled,

10. otvor s poklopcem za uzimanje uzoraka i

11. priključak s ventilom za ispust taloga.

*III. 1. Uređaji za odzračivanje i odušivanje*

Članak 31.

1) Radi sprječavanja nastanka opasnog nadtlaka ili podtlaka za vrijeme
punjenja odnosno pražnjenja kao i zbog vanjskih temperaturnih promjena
spremnik mora imati pravilno dimenzionirane uređaje za odzračivanje.

2) Radi zaštite od prevelikog tlaka koji može nastati zbog požara, spremnik,
ako nije podzemni, mora imati uređaje za odušivanje odgovarajućeg kapaciteta
odušivanja, odnosno mora biti konstruiran tako, da ima jedan od ovih elemenata:
plivajući krov ili oslabljeni spoj između krovnog lima i plašta ili neku
drugu odobrenu konstrukciju.

Članak 32.

1) Uređaji za odzračivanje i uređaji za odušivanje mogu biti u sklopu
jedinstvenog uređaja, s tim da je kapacitet odzračivanja i odušivanja toliki
da zaštićuje od loma plašt ili dno okomitog spremnika, odnosno plašt ili
podnicu vodoravnog spremnika.

2) Spremnici pod tlakom i spremnici za skladištenje zapaljivih tekućina
I.A skupine moraju imati sigurnosni ventil i uređaj za odušivanje.

3) Spremnik obujma do 500 mł, koji služi za skadištenje sirove nafte
na naftonosnim poljima, vanjski nadzemni spremnik obujma do 4 mł, za skladištenje
zapaljivih tekućina I. skupine izuzev I.A skupine mogu imati otvorene odušne
lule umjesto uređaja za odzračivanje i odušivanje.

Članak 33.

1) Uvjeti iz članka 31. stavka 1. ovog Pravilnika su ispunjeni kod spremnika
zapremnine do 100 m3 koji se pune najvećim kapacitetom crpki do 1.200 l/min,
ako je svijetli promjer odzračnog voda:

1. najmanje 40 mm kod ispitnog tlaka iznad 0,5 bara ili

2. najmanje 50 mm kod ispitnog tlaka manjeg od 0,5 bara i koji ne smije
biti manji od 1,3-strukog tlaka vode.

Članak 34.

1) Kod spremnika bez unutarnjeg nadtlaka, koji se pune crpkama kapaciteta
preko 1.200 l/min, uređaji za odzračivanje i odušivanje moraju biti dimenzionirani
prema najvećim kapacitetima crpki i najvećim mogućim protocima zbog temperaturnih
promjena.

2) Za netermoizolirane spremnike sa ravnim plosnatim dnom sa čvrstim
krovom bez unutarnjeg nadtlaka (npr. spremnici prema DIN 4119 i DIN 6618)
od metalnih materijala moraju se odrediti protoci za dimenzioniranje uređaja
za odzračivanje i odušivanje prema sljedećem:

Uređaji za odzračivanje

![](dodatni/372193.gif)

![](dodatni/372194.gif)

Uređaji za odušivanje \*)

![](dodatni/372195.gif)

![](dodatni/372196.gif)

![](dodatni/372197.gif)=najveći kapacitet crpke kod punjenja odnosno pražnjenja spremnika
u m3/h

![](dodatni/372198.gif)= najveća promjena zapremnine atmosfere spremnika u m3/h u slučaju
hlađenja (VA) odnosno zagrijavanja (VE)

VB = zapremnina spremnika u m3

H = visina spremnika u metrima

D = promjer spremnika u metrima

Vrijednosti ![](dodatni/372199.gif)= mogu se odrediti iz sljedećeg dijagrama za dimenzioniranje
uređaja za odzračivanje i odušivanje u ovisnosti od zapremnine spremnika
(VB), gdje se u slučaju zagrijavanja (VE) prema obliku spremnika izračunava
po parametru H/D:

![](dodatni/372171.gif)

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

\*)Kod inertiziranja spremnika u obzir se uzimaju i dodatna strujanja inertnih plinova.

Članak 35.

1) Na zajedničkom vodu odzračivanje i odušivanje može biti vezano više
spremnika samo onda ako ti spremnici sadrže zapaljive tekućine iste skupine
koje međusobno ne mogu stvarati opasne smjese.

2) Na uređaju za odzračivanje mora biti naznačen kapacitet odzračivanja
u mł/h.

Članak 36.

1) Kod podzemnih spremnika za smještaj zapaljivih tekućina I. i II.
skupine izlazni otvori vodova za odzračivanje moraju se nalaziti na najmanjoj
visini 4 m od razine tla.

2) Kod podzemnih spremnika za smještaj zapaljivih tekućina III. skupine
izlazni otvori vodova za odzračivanje moraju se nalaziti na otvorenom prostoru
na visini iznad najviše visine snijega, poplavnih voda, a najmanje 0,5
m iznad razine tla odnosno iznad otvora za punjenje.

Članak 37.

1) Izlazni otvori vodova za odzračivanje i odušivanje moraju biti zaštićeni
od prodora kiše i proboja plamena.

2) Izlazni otvori vodova za odzračivanje i odušivanje ne smiju ulaziti
u zatvorene prostorije.

*III. 2. Uređaji za pokazivanje razine tekućine, sprječavanja
prepunjavanja i za pokazivanje nepropusnosti*

Članak 38.

1) Svaki spremnik mora biti opremljen uređajem za utvrđivanje razine
tekućine osim spremnika dovoljno providnih stijenki, npr. od ojačanog plastičnog
polimernog materijala.

2) Uređaj iz stavka 1. ovog članka može biti mjerni štap, ako to dozvoljavaju
dimenzije spremnika, koji za zapaljive tekućine I. i II. skupine mora biti
izrađen od lakih metala, odnosno biti neiskreći i elektrovodljiv.

3) Otvori za mjerni štap moraju se moći zatvoriti i biti tako konstruirani
da je nenamjerno otvaranje isključeno.

4) Nadzemni spremnici zapremnine do 2.000 litara za držanje pogonskog
diesel-goriva ili ulja za loženje ne moraju imati uređaje za utvrđivanje
razine tekućine, ali moraju imati obilježene pokazatelje graničnih vrijednosti
dopuštene razine tekućine markacijom na mjernom štapu ili kod spremnika
s providnim stijenkama na stijenki spremnika.

5) Kod spremnika sa staklima za motrenje razine tekućine, ista moraju
biti zaštićena od oštećenja te razdijeljena na odjeljke, ne više od 2,5
m ukupne dužine.

6) Ako stakla za motrenje razine tekućine nisu opremljena automatskim
uređajima za sprječavanje istjecanja tekućine prilikom oštećenja stakla,
onda moraju biti opskrbljena zapornim uređajima koji se mogu brzo zatvarati
i koji se smiju otvarati samo kod utvrđivanja razine tekućine.

Članak 39.

1) Svaki spremnik, osim nadzemnih spremnika zapremnine do 2.000 litara
za držanje pogonskog diesel-goriva ili ulja za loženje, mora biti opremljen
osiguračem od prepunjavanja koji na vrijeme prije dostignuća granične vrijednosti
razine tekućine prekida proces punjena ili oslobađa akustički alarm.

2) Spremnici koji se pune iz autocisterne moraju biti opremljeni uređajima
koji kod graničnih vrijednosti razine tekućine omogućuju funkciju osigurača
od prepunjavanja na autocisterni.

3) Pojedinačni spremnici zapremnine do 2.000 litara za smještaj pogonskog
diesel-goriva ili ulja za loženje smiju se puniti iz autocisterni, pri
slobodnom istjecanju manjem od 200 litara u minuti, sustavom savitljivih
vodova uljevnim ventilom koji se zatvara prema stalnom praćenju isteklih
količina.

Članak 40.

1) Gdje se zahtijeva posebna zaštita voda i okoliša ugrađuju se uređaji
za pokazivanje propusnosti spremnika.

2) Uređaji iz stavka 1. ovog članka mogu se ugrađivati samo kad su principi
djelovanja dokazani u praksi.

*III. 3. Dopušteni stupanj punjenja*

Članak 41.

1) Dopušteni stupanj punjenja kod spremnika mora biti toliki da pri
dopuštenoj visini punjenja, koja se preračunava u ovisnosti od oblika spremnika,
ne može doći do prelijevanja ili nadtlakova koji bi mogli utjecati na čvrstoću
i brtvljenost.

2) Dopušteni stupanj punjenja ovisi o srednjem temperaturnom koeficijentu
prostornog širenja zapaljive tekućine i izračunava se u postocima na sljedeći
način:

Dopušteni stupanj punjenja nadzemnih spremnika

```

		              100
			(%)= ––––––––
			      1+(a102835)
```

Dopušteni stupanj punjenja podzemnih spremnika

```

		              100
			(%)= ––––––––
			      1+(a102820)
```

Srednji temperaturni koeficijent prostornog širenja zapaljive tekućine
izračunava se prema obrascu:

```

				d15-d50
   			    a = ---------
				351028d50
```

gdje su d15 i d50 gustoće zapaljive tekućine kod 15 odnosno 50°
C.

Članak 42.

1) Izračunavanje dopuštenog stupnja punjenja može se primijeniti za
zapaljive tekućine bez dodatnih opasnih svojstava ako srednji temperaturni
koeficijent prostornog širenja ne prelazi 150¤10-5/°C.

2) Ukoliko se radi o zapaljivim tekućinama koje ne ispunjavaju uvjet
iz stavka 1. ovog članka ili se zapaljive tekućine zagrijavaju na veću
temperaturu od 50°
C, kod proračuna to se mora uzeti u obzir.

3) Dopušteni stupanj punjenja ni u kom slučaju ne smije prelaziti 95%
zapremnine kod nadzemnih spremnika, a kod podzemnih spremnika 97%.

4) Kod zapaljivih tekućina s otrovnim i nagrizajućim značajkama dopušteni
stupanj punjenja umanjuje se za 3%.

*III. 4. Zaporni uređaji na cjevovodima i uređaji za punjenje
i pražnjenje*

Članak 43.

1) Svaki priključak cjevovoda ispod dopuštene razine tekućine u spremniku
mora biti opremljen zapornim uređajem.

2) Priključci cjevovoda iznad dopuštene razine tekućine u spremniku
moraju biti opremljeni zapornim uređajem ako je priključenim cjevovodom
omogućeno izvlačenje uzorka iz spremnika.

3) Zaporni uređaji iz stavka 2. ovog članka nisu obvezni za sustav više
međusobno čvrsto vezanih spremnika za smještaj zapaljivih tekućina III.
skupine ukupne zapremnine do 25 mł:

1. ako sustav ne sadrži više od 25 pojedinačnih spremnika i ako je odozgo
prohodan,

2. ako u jednom redu nije poredano više od 5 spremnika i

3. ako je dokazana funkcionalnost punjenja i pražnjenja.

4) Kod podzemnih spremnika priključci cjevovoda smiju se smjestiti samo
na krovnom poklopcu ili na tjemenu spremnika.

Članak 44.

1) Zaporni uređaji moraju se nalaziti po mogućnosti na spremniku i moraju
biti lako pristupačni i lako poslužljivi.

2) Zaporni uređaji i njihova kućišta moraju biti konstruirana za odgovarajuće
tlakove.

Članak 45.

1) Svaki spremnik mora biti opremljen armaturom koja omogućuje siguran
priključak čvrsto položenom cjevovodu ili nekom vodu koji se može skinuti.

2) Cjevovodi i armature koji provode tekućine ne smiju ni pod najvećim
tlakom punjenja prenositi nedopustiva opterećenja na stjenke spremnika.

3) Priključci za punjenje spremnika od umjetnih materijala koji mogu
zajedno tvoriti i sustave spremnika moraju biti ispitani na zadovoljavanje
uvjeta iz stavka 1. i 2. ovog članka.

4) Izlazni otvor voda za punjenje mora se nalaziti u donjoj trećini
spremnika.

5) Stavak 4. ovog članka ne mora biti primijenjen za nadzemne spremnike
do 2.000 litara.

Članak 46.

1) Uređaji koji međusobno povezuju više spremnika moraju biti tako izvedeni
da pomicanje jednog spremnika ne može ugroziti ostale spremnike.

2) Uvjet iz stavka 1. ovog članka postiže se postavljanjem uređaja bez
krutih veza stvaranjem kliznih mogućnosti ili cijevnim kombinacijama.

*III. 5. Otvori za ulaz i promatranje*

Članak 47.

1) Svaki spremnik mora biti opremljen barem s jednim otvorom za ulaženje
ili jednim otvorom za promatranje.

Članak 48.

1) Nadzemni i podzemni spremnici moraju biti opremljeni jednim ulaznim
otvorom.

2) Nazivna širina ulaznog otvora mora biti najmanje 500 mm, a kod ulaznih
otvora s visinom ulaznog nastavka preko 250 mm nazivna širina ulaznog otvora
mora biti najmanje 600 mm.

Članak 49.

1) Spremnici do 4 mł zapremnine mogu biti bez ulaznog otvora ali moraju
biti opremljeni otvorima za promatranje.

2) Nutarnja svijetla širina (promjer) otvora za promatranje mora iznositi
najmanje 120 mm.

3) Kod obujma omotača spremnika do 3 m, jedan otvor za promatranje je
dovoljan.

*III. 6. Nadzemni spremnici*

Članak 50.

1) Nadzemni spremnik je nepokretni zatvoreni i nepropusni sud, stojećeg
ili ležećeg valjkastog oblika, postavljen odnosno izgrađen na posebno uređenoj
podlozi na površini tla.

2) Ako spremnik počiva na podlozi odnosno temelju onda mora ravnomjerno
nalijegati na podlogu odnosno temelj tako da ležište spremnika nema nikakvih
neravnina, a potpore se moraju tako oblikovati da nema niti linijskih niti
točkastih opterećenja.

3) Ako spremnik počiva na konstrukciji (beton, cigla, čelik), onda konstrukcija
mora izdržati puno opterećenje i glede stabilnosti i čvrstoće ispunjavati
uvjete graditeljskih propisa, a nosivi dio konstrukcije zadovoljavati uvjete
klase vatrootpornosti najmanje F 30 prema HRN DIN 4102.

4) Nosivi dio čelične konstrukcije spremnika može biti obložen vatrootpornim
materijalima na način da se može postići propisna vatrootpornost iz stavka
3. ovog članka.

5) Iznimno, potpornjaci mogu biti od drveta, s tim što se postavljaju
vodoravno i da njihova visina nije veća od 30 cm mjereno od najniže točke
spremnika.

Članak 51.

1) Nadzemni spremnik glede konstrukcije može biti sa:

1. čvrstim krovom,

2. oslabljenim spojem između krovnog lima i plašta,

3. plivajućim krovom,

4. sigurnosnim odušnim ventilom koji ne dozvoljava tlak veći od 0,1
bara i

5. sigurnosnim odušnim ventilom koji dozvoljava tlak veći od 0,1 bara.

2) Nadzemni spremnik, koji pored plivajućeg krova, ima i čvrsti krov
sa odgovarajućom ventilacijom između čvrstog i plivajućeg krova, smatra
se kao spremnik s plivajućim krovom.

Članak 52.

1) Nadzemni spremnici od čelika mogu biti zavareni, zakovani, lemljeni,
spojeni vijcima ili kombinirane izvedbe.

*III. 6.1. Dodatni zahtjevi za spremnike s plivajućim krovom*

Članak 53.

1) Plivajući krov nadzemnog spremnika mora biti nepropustan i izgrađen
tako da se može kretati na gore i na dolje, a da pri tom ne dođe do okretanja
ili iskliznuća iz ležaja, kao i da se njegova sposobnost kretanja ne smanjuje
zbog vlastite težine odnosno težine oborina nakupljenih na njemu.

2) Voda se može odvoditi od sredine krova putem zglobne ili savitljive
cijevi otporne na uskladištenu tekućinu ili pak kombinacijom zglobne ili
savitljive cijevi kroz otvor na stijenki spremnika koji mora biti ospkrbljen
zapornim uređajem.

3) Dozvoljena razina tekućine i dozvoljeno stanje plivajućeg krova moraju
biti upadljivo označeni sa uređajem za utvrđivanje razine tekućine i položaja
plivajućeg krova, a konstruktivna rješenja moraju jamčiti da ne može doći
do prekoračenja graničnih vrijednosti.

4) Spremnik iz članka 51. stavka 2. ovog Pravilnika ne mora ispunjavati
uvjete iz stavka 2. ovog članka ako čvrsti krov pouzdano sprječava prodor
vode u spremnik.

Članak 54.

1) Dodirne površine plivajućeg krova i stijenki, koje se nalaze iznad
površine tekućine, moraju biti od materijala koji isključuje nastajanje
iskre.

2) Spremnici sa plivajućim krovom moraju biti zaštićeni od statičkog
elektriciteta i to tako da je ostvaren pouzdan galvanski spoj za odvod
statičkog elektriciteta, npr. putem pokretnog kabela između plivajućeg
krova i plašta spremnika na način da se ne smanjuju pokretljivost krova
kao ni pouzdanost spoja.

Članak 55.

1) Plašt nadzemnog spremnika mora biti nepropustan i postojan na uskladištene
tekućine i njihove pare i otporan na mehanička i termička naprezanja.

2) Plašt nadzemnog spremnika izrađuje se od čelika ili drugog materijala
dokazanih svojstava.

3) Stijenke spremnika moraju biti izvedene tako da pogonski procesi
ne mogu stvoriti opasne elektrostatske naboje.

Članak 56.

1) Prstenasti prostor između stijenki spremnika i vanjskog ruba plivajućeg
krova mora se tako rasporediti, da se kod najvišeg pogonskog položaja plivajućeg
krova može gasiti požar.

2) Kod najvišeg pogonskog položaja plivajućeg krova mora ostati najmanji
razmak od najmanje 500 mm između gornjeg ruba prstenastog prostora i krovnog
pokrova, što se postiže postavljanjem isto tako visokih limenih lamela
na rubu plivajućeg krova kroz čije se naborane dijelove ili proreze na
donjem rubu potpuno odvodi nakupljena voda.

*III. 6.2. Dodatni zahtjevi za spremnike sa unutarnjim nadtlakom*

Članak 57.

1) Nadzemni spremnik, ovisno o radnom tlaku, može biti:

1. atmosferski spremnik, čiji je unutarnji tlak jednak atmosferskom
tlaku i ne prelazi 0,1 bara nadtlaka,

2. spremnik niskog tlaka, čiji je unutarnji nadtlak preko 0,1 bara i

3. spremnik pod tlakom, čiji je unutarnji nadtlak preko 1 bar.

2) Spremnik niskog tlaka može se uporabljavati kao atmosferski spremnik.

3) Spremnik pod tlakom može se uporabljavati kao atmosferski spremnik
ili kao spremnik niskog tlaka.

Članak 58.

1) Nadzemni spremnik i priključci moraju prije uporabe biti ispitani
(ispitivanje nepropusnosti, rentgensko ispitivanje varova, mjerenje dozvoljenih
odstupanja od koničnosti i okomitosti plašta, slijeganje zemljišta i dr.)
o čemu mora postojati dokumentacija, kao trajna isprava koja se čuva kod
korisnika.

2) Ispitivanje nepropusnosti atmosferskog spremnika i spremnika niskog
tlaka obavlja se mjerenjem hidrostatskog tlaka ili tlaka inertnog plina,
ispitnim tlakom koji prekoračuje 30% dozvoljeni radni tlak, pri čemu spremnik
mora ostati zaptiven bez promjene oblika.

3) Ispitivanje spremnika pod tlakom mora biti suglasno posebnim propisima
za sudove pod tlakom.

Članak 59.

1) Spremnici sa unutarnjim nadtlakom moraju imati manometar kojim se
može nadzirati unutarnji nadtlak.

Članak 60.

1) Spremnici sa unutarnjim nadtlakom moraju imati sljedeće sigurnosne
uređaje za sprječavanje prekoračenja dopuštenog nadtlaka:

1. sigurnosni ventil odgovarajućeg protoka, preko koga se zapaljive
tekućine ili njihove pare moraju odvoditi bez opasnosti,

2. kod spremnika sa uvođenjem pogonskog plina potrebno je predvidjeti
uređaj za zaštitu od nečistoća ventila za zatvaranje na ulazu tlačnog voda
i

3. u posebnim slučajevima umjesto sigurnosnih ventila mogu se predvidjeti
drugi sigurnosni uređaji za prekoračenje dopuštenog nadtlaka, kao npr.
rasprskavajući osigurači.

Članak 61.

1) Spremnici sa unutarnjim nadtlakom moraju se opremiti uređajima za
odušivanje koji zadovoljavaju uvjete nadtlaka u spremniku.

2) Uređaji iz stavka 1. ovog članka moraju biti zaštićeni od prodora
kiše i opremljeni armaturom otpornom na proboj plamena.

Članak 62.

1) Spremnici kod kojih je unutarnji tlak manji za više od 2 bara mogućeg
tlaka generatora tlaka, moraju imati uređaj za automatsko snižavanje tlaka
do te mjere da dopušteni nadtlak u spremniku ne bude prekoračen.

2) Ako je više spremnika s jednakim dopuštenim nadtlakom vezano na isti
dovod tlaka onda je dovoljan jedan uređaj iz stavka 1. ovog članka na dovodnom
vodu.

Članak 63.

1) Spremnici u kojima nije isključeno nastajanje podtlaka a koji nisu
otporni na podtlak moraju biti opskrbljeni sigurnosnim uređajem koji sprječava
nastajanje podtlaka.

2) Spremnici sa unutarnjim nadtlakom smatraju se neotporni na podtlak
ako kod njihovog dimenzioniranja nisu uzeti u obzir podtlakovi do 0,5 bara.

3) Sigurnosni uređaji koji sprječavaju nastajanje podtlaka mogu biti
kombinirani sa sigurnosnim uređajima za sprječavanje prekoračenja dopuštenog
nadtlaka.

Članak 64.

1) Svaki priključak tlačnog voda spremnika mora imati zaporni uređaj.

Članak 65.

1) Spremnici sa unutarnjim nadtlakom moraju imati uređaj za utvrđivanje
razine tekućine, zaštićen na unutarnji nadtlak i na utjecaj tekućine, kao
i od vanjskih djelovanja od oštećenja.

*III. 6.3. Zaštitni pojasi*

Članak 66.

1) Sigurnosna udaljenost zaštitnih pojasa nadzemnih spremnika za smještaj
zapaljivih tekućina I. i II. skupine za spremnike zapremnine do 30 m3 odgovara
zoni opasnosti, ali nikako manje od 5 m, a za spremnike zapremnine od 30
do 200 m3 10 m.

2) Sigurnosna udaljenost zaštitnih pojasa nadzemnih spremnika za smještaj
zapaljivih tekućina I. i II. skupine za spremnike preko 200 m3, određuje
se prema sljedećem dijagramu:

![](dodatni/372172.gif)

Članak 67.

1) Sigurnosna udaljenost zaštitnih pojasa nadzemnih spremnika za smještaj
zapaljivih tekućina III. skupine do 500 m3 je najmanje 3 m, a za veće prema
sljedećem dijagramu:

![](dodatni/372173.gif)

Članak 68.

1) Sigurnosna udaljenost spremnika mjeri se od njihovih stijenki vodoravno
u svim smjerovima.

Članak 69.

1) Spremnici za zapaljive tekućine III. skupine mogu se postavljati
uz spremnike I. i II. skupine tako da budu ispunjeni uvjeti sigurnosnih
udaljenosti za sve skupine.

Članak 70.

1) Najmanje 2/3 sigurnosne udaljenosti mora se nalaziti izvan sabirnog
prostora.

2) Sigurnosna udaljenost, izvan sabirnog prostora može završiti na vatrootpornim
zidovima najmanje vatrootpornosti F 120 prema HRN DIN 4102, dovoljne visine
i širine, tako da u slučaju požara ne mogu biti ugrožene građevine koje
pripadaju postrojenju i koje bi se nalazile u zaštitnom pojasu da nema
tih zidova.

3) Ukoliko se građevine koje pripadaju postrojenju ne štite zidovima
iz stavka 2. ovog članka, tada zidovi i otvori te građevine okrenute prema
spremniku moraju biti najmanje vatrootpornosti F 120, osim prostorija namijenjenih
za nadziranje rada postrojenja, a krovni pokrov mora biti otporan na leteće
iskre i toplinu isijavanja prema HRN DIN 4102.

4) Zidovi iz stavka 2. ovog članka mogu biti djelomično ili potpuno
jednaki sa zidovima ili stijenkama sabirnog prostora.

5) Kod spremnika s prstenastim plaštom od čelika koji ima stabilni sustav
za hlađenje i čija visina iznosi najmanje 4/5 visine spremnika, sigurnosna
udaljenost se može smanjiti na polovicu.

Članak 71.

1) Sigurnosni pojasi moraju biti označeni vidljivim i čitljivim natpisima:

1. "Nije dozvoljen pristup nezaposlenim osobama" i

2. "Opasnost od požara i eksplozije".

2) Primjeri sigurnosnih udaljenosti zaštitnih pojasa nadzemnih spremnika
prikazani su na slikama 1., 2., 3. i 4. koje su sastavni dio ovog Pravilnika.

*III. 6.4. Sabirni prostori*

Članak 72.

1) Sabirni prostori moraju biti od nezapaljivih građevnih materijala,
dovoljno čvrsti i nepropusni za najveće očekivano opterećenje i postojani
na djelovanje uskladištene tekućine.

Članak 73.

1) Sabirne prostore mogu tvoriti udubljenja, nasipi ili stabilni zidovi
ili stabilne stijenke prstenastog plašta.

2) Stabilnost zidova i stabilnih stijenki treba dokazati.

3) Sabirni prostori mogu se izvesti i u obliku stijenki koje oko spremnika
tvore prstenasti prostor (prstenasti plašt).

4) Sabirni prostori moraju okruživati projekciju spremnika.

5) Sabirni prostori moraju prema gore biti otvoreni.

6) Primjeri sabirnih prostora prikazani su na slici 5. koja je sastavni
dio ovog Pravilnika.

Članak 74.

1) Sabirni prostor za vrijeme požara mora ostati nepropustan iako je
došlo do razlijevanja zapaljivih tekućina.

2) Za brtvljenje sabirnih prostora smiju se koristiti samo materijali
za prekrivanje najmanje klase gorivosti B2 prema HRN DIN 4102.

3) Ukoliko se za brtvljenje koriste folije, uvjet iz stavka 2. ovog
članka je ispunjen ako su folije prekrivene postojanim nezapaljivim materijalima
koje oborine ne mogu isprati.

4) Ukoliko se za brtvljenje koristi asfalt, uvjet iz stavka 2. ovog
članka je ispunjen kad je:

1. asfaltna baza izvedena jednako kao i cestogradnji,

2. težinski udio veziva u asfaltu između 6 i 8% i

3. maksimalni nagib 1:1.

Članak 75.

1) Uključujući osnovne plohe spremnika, osnovna ploha sabirnog prostora
pri postavljanju jednog spremnika ne smije prelaziti 10.000 m˛, niti 7.000
m˛ kod postavljanja više spremnika.

2) Osnovna ploha sabirnog prostora može biti veća nego u stavku 1. ovog
članka ako je osigurano gašenje požara i za veću površinu.

Članak 76.

1) Radi sprječavanja širenja požara svrsishodno je sabirne prostore
što je moguće više podijeliti (sekcionirati).

2) Ukoliko je sabirni prostor podijeljen međunasipima ili međuzidovima,
onda oni moraju biti za najmanje 1/4 niži od vanjskih nasipa ili zidova.

3) Kako bi se izbjegli otvori, slobodno položeni cjevovodi mogu se voditi
po međunasipima i međuzidovima.

Članak 77.

1) Udaljenost između stijenke spremnika i zida sabirnog prostora mora
iznositi:

1. kod visine spremnika ili zida do 1,5 m najmanje 40 cm,

2. kod visine spremnika ili zida iznad 1,5 m najmanje 1 m i

3. ako su za održavanje i posluživanje potrebne veće udaljenosti od
udaljenosti iz stavaka 1. i 2. ovog članka, to se mora predvidjeti.

2) Sabirni prostori moraju biti dovoljno provjetravani, gdje u pravilu
dostaje prirodno provjetravanje.

3) Kod spremnika s nepomičnim krovom i prstenastim plaštom, smjesa para/zrak
mora se odvoditi tako da ne može ući u prstenasti plašt.

4) Ako je u prstenastom sabirnom prostoru udaljenost prstenastog plašta
od spremnika manja od 2,5 m a ne radi se o slučaju iz stavka 3. ovog članka
mora se izvesti prisilno provjetravanje i kontrola para, ako se izračunom
i raščlambom ne dokaže da to nije potrebno.

Članak 78.

1) Zidovi, nasipi i prstenasti plaštevi mogu imati otvore za cjevovode,
ako time nije narušena nepropusnost sabirnog prostora.

2) Sabirni prostori moraju biti opremljeni uređajima za uklanjanje vode
koji u pravilu moraju biti uvijek zatvoreni i samo se pod nadzorom mogu
otvoriti radi ispusta vode.

3) Uređaji iz stavka 2. ovog članka kod njihovog automatskog rada moraju
se moći i ručno zatvoriti sa zaštićenog mjesta i u slučaju požara.

Članak 79.

1) Odvodnja atmosferskog taloga iz sabirnog prostora do taložnika, separatora
ili drugih sigurnosnih uređaja za sakupljanje atmosferskog taloga obavlja
se putem nepropusnih kanala koji mogu biti zatvoreni ili otvoreni natkriveni
rešetkama.

2) Kanali iz stavka 1. ovog članka moraju biti izvedeni tako da se putem
njih ne može prenijeti požar iz jednog sabirnog prostora u drugi sabirni
prostor ili dio tehnološkog procesa ili u taložnik, separator ili drugi
sigurnosni uređaj za sakupljanje atmosferskog taloga i obratno, što se
postiže postavljanjem pouzdanih sifonskih okana ili drugih dokazanih uređaja
na odgovarajućim mjestima.

3) Uvjeti iz stavka 2. ovog članka moraju se ispuniti u svim tehnološkim
procesima gdje je predviđeno odvođenje atmosferskog taloga ili tehnoloških
voda gdje postoji mogućnost onečišćenja tih voda zapaljivim tekućinama.

4) Taložnici, separatori ili drugi sigurnosni uređaji za sakupljanje
atmosferskog taloga ili tehnoloških voda moraju ispunjavati i uvjete posebnih
propisa o zaštiti voda.

*III. 6.5. Međusobne udaljenosti nadzemnih spremnika*

Članak 80.

1) Nadzemni spremnici moraju se postavljati na međusobnim udaljenostima
na način da je međusobno ugrožavanje svedeno na najmanju moguću mjeru.

2) Najmanje međusobne udaljenosti nadzemnih spremnika određuju se prema
sljedećim tablicama 1. i 2.:

Tablica 1.

MEĐUSOBNA UDALJENOST NADZEMNIH SPREMNIKA PRI SKLADIŠTENJU ZAPALJIVIH TEKUĆINA
I. I II. SKUPINE (IZUZETI SIROVA NAFTA I UGLJIK DISULFID)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Broj spremnika  u jednoj skupini** | **Ukupna zapremnina** | **Međusobna udaljenost** |
| do 10 spremnika proizvoljne izvedbe | 2.000 m3 | 0,3 D ali ne manje od 1 m |
| do 10 spremnika proizvoljne izvedbe | >2.000 m3 | 0,3 D |
|  | 50.000 m3 | ali ne manje od 3 m |
| do 4 spremnika proizvoljno postavljena  ili proizvoljni broj spremnika u jednom nizu: |  |  |
| spremnici s nepomičnim krovom | >50.000 m3 | 0,5 D  ali ne manje od 3 m |
| spremnici s plivajućim krovom  i nertizirani spremnici | >50.000 m3 | 0,3 D  ali ne manje od 3 m |
| spremnici s prstenastim plaštem  čija je visina najmanje 4/5 visine plašta spremnika  kao i spremnici s jednako visokim sabirnim prostorima | >50.000 m3 | 0,3 D  ali ne manje od 3 m |

Udaljenosti skupina spremnika moraju odgovarati dijagramu iz članka 81. ovog Pravilnika

Tablica 2.

MEĐUSOBNA UDALJENOST NADZEMNIH SPREMNIKA PRI SKLADIŠTENJU SIROVE NAFTE I UGLJIK DISULFIDA

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Broj spremnika u jednoj skupini** | **Zapremnina pojedinačnog spremnika** | **Međusobna udaljenost** |
| do 10 spremnika proizvoljne izvedbe | 10.000 m3 | 0,6 D  ali ne manje od 6 m |
| do 4 spremnika proizvoljno postavljena ili proizvoljni broj spremnika u jednom nizu: |  |  |
| spremnici s nepomičnim krovom | >10.000 m3 | 1 D  ali ne manje od 30 m |
| spremnici s plivajućim krovom | >10.000 m3 | 0,6 D  ne manje od 20 m,  ali najviše 60 m |
| spremnici s prstenastim plaštem  čija je visina 4/5 visine spremnika | >10.000 m3 | 0,6 D  ali ne manje od 20 m |

Udaljenosti skupina spremnika moraju iznositi barem 1 D, ali najmanje 30 m

3) Polazište za mjerenje udaljenosti, između pojedinih spremnika kao
i između pojedinih skupina spremnika je promjer (D) najvećeg pripadajućeg
susjednog spremnika.

4) Ovih se udaljenosti treba pridržavati i kod susjednih spremnika za
zapaljive tekućine III. skupine.

5) Ukoliko se spremnici za zapaljive tekućine III. skupine ne nalaze
u zajedničkom sabirnom prostoru, mjerodavan je za određivanje udaljenosti
promjer susjednog spremnika za zapaljive tekućine I. i II. skupine.

Članak 81.

1) Međusobna udaljenost skupina nadzemnih spremnika određuje se prema
sljedećem dijagramu:

![](dodatni/372174.gif)

Članak 82.

1) Položaj i širina puteva za pristup vatrogasnih vozila oko spremnika
uređuje se prema posebnim propisima na način da su usklađeni sa mjesnim
i radnim okolnostima, organizacijom i opremljenošću nadležne vatrogasne
postrojbe prema planu zaštite od požara.

2) Putevi za pristup vatrogasnih vozila izvode se oko skupine spremnika
iz tablica 1. i 2. iz članka 80. ovog Pravilnika.

3) Određen broj spremnika u skupini, prema izvedbi, smještaju i ukupnoj
zapremnini sukladno tablicama 1. i 2. iz članka 80. ovog Pravilnika, ne
smije se prekoračiti.

4) Primjeri međusobnih udaljenosti nadzemnih spremnika prikazani su
na slici 6. koja je sastavni dio ovog Pravilnika.

*III. 6.6. Zone opasnosti*

Članak 83.

1) Unutrašnjost nadzemnih spremnika je zona 0, ukoliko nije drukčije
utvrđeno.

2) Ako se u spremniku dovoljnim dodavanjem inertnog plina kao npr. dušika
ili ugljik dioksida osigura, da se nikako ne može stvoriti eksplozivna
smjesa, unutrašnjost tog spremnika nije prostor ugrožen eksplozijom.

Članak 84.

1) Kod nadzemnih spremnika sa ravnim dnom bez unutarnjeg predtlaka koji
se ne zagrijavaju i sličnih spremnika od metalnih materijala dodavanjem
inertnog plina mogu se smanjiti zone opasnosti i zahtjevi za opremu spremnika
uslijed smanjene vjerojatnosti za nastajanje eksplozivne atmosfere, sukladno
normama:

1. ako se prije prvog punjenja spremnika dodavanjem inertnog plina smanji
koncentracija kisika u atmosferi spremnika na ispod 50% granične koncentracije
kisika koja podržava gorenje što se utvrđuje mjerenjem i

2. ako su uređaj i armatura za odzračivanje pravilno dimenzionirani.

2) Kod nadzemnih spremnika za skladištenje zapaljivih tekućina II. skupine
u prostorima gdje nisu izloženi insolaciji, neposrednom ili posrednom zagrijavanju,
mogu se smanjiti zone opasnosti i zahtjevi za opremu spremnika uslijed
smanjene vjerojatnosti za nastajanje eksplozivne atmosfere.

3) Ispunjenje uvjeta iz stavaka 1. i 2. ovog članka potvrđuje stručnim
mišljenjem ovlaštena javna ustanova.

Članak 85.

1) Prostor oko otvora uređaja za odzračivanje spremnika, u obliku cilindra
polumjera R prema tablici iz ovog članka, visine 3 m iznad otvora do obrisa
spremnika odnosno razine tla je zona 1.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Najveći kapacitet crpke (m3/h)\*)** | **Temperatura plamišta (°C)** | **Polumjer R (m)** |
| 60 | < 0 | 2 |
| 0 < 23 | 1 |
| 23 < 38 | 0,5 |
| 38 < 60 | 0,5 |
| 180 | < 0 | 3 |
| 0 < 23 | 1,5 |
| 23 < 38 | 1 |
| 38 < 60 | 0,5 |
| 450 | < 0 | 5 |
| 0 < 23 | 2,5 |
| 23 < 38 | 1,5 |
| 38 < 60 | 1 |
| 900 | < 0 | 7 |
| 0 < 23 | 3,5 |
| 23 < 38 | 2 |
| 38 < 60 | 1 |
| 1350 | < 0 | 8,5 |
| 0 < 23 | 4,5 |
| 23 < 38 | 2,5 |
| 38 < 60 | 1,5 |
| 1800 | < 0 | 10 |
| 0 < 23 | 5 |
| 23 < 38 | 2,5 |
| 38 < 60 | 1,5 |
| 2400 | < 0 | 12 |
| 0 < 23 | 6 |
| 23 < 38 | 3 |
| 38 < 60 | 1,5 |
| 3000 | < 0 | 14 |
| 0 < 23 | 7 |
| 23 < 38 | 3,5 |
| 38 < 60 | 2 |

\*) Najveći kapacitet crpke može se dijeliti s
brojem otvora za odzračivanje, no najviše sa 3.

2) Ukoliko zona 1 oko otvora uređaja za odzračivanje dotiče obrise spremnika
do udaljenosti R i prostor oko obrisa spremnika predstavlja zonu 1, ali
najviše do 1,5 m.

3) Kod spremnika s plivajućim krovom zona 1 je prostor do udaljenosti
od 1,5 m oko plašta spremnika do visine 1 m iznad gornjeg ruba plašta spremnika.

Članak 86.

1) Neovisno o zonama opasnosti prema članku 85. ovog Pravilnika, sabirni
prostori spremnika do visine 0,8 m iznad gornjeg ruba sabirnog prostora
predstavljaju zonu 1.

Članak 87.

1) Krug od 3 m oko otvora u parnim prostorima spremnika, koji se otvaraju
za vrijeme pogona, npr. oko otvora za uzimanje uzoraka, predstavlja zonu
1.

Članak 88.

1) Prostor u obliku cilindra oko otvora uređaja za odzračivanje spremnika,
udaljenosti 2R prema tablici iz članka 85. ovog Pravilnika, visine 3 m
iznad otvora koji se spušta do obrisa spremnika odnosno razine tla koje
predstavlja zonu 2, ukoliko to nije zona 1.

2) Ukoliko zona 1 oko uređaja za odzračivanje spremnika dotiče obrise
tanka, zona 2 predstavlja nadalje prostor oko obrisa spremnika do udaljenosti
2R, ali najviše do 3 m uspravno i do 5 m vodoravno.

3) Zona 2 je prostor visine od 0,8 m iznad razine tla do udaljenosti
od 3R od granice sabirnog prostora, ali najviše do granice sigurnosne udaljenosti.

4) Za spremnike zapremnine do 30 mł sa zapaljivim tekućinama I. i II.
skupine prostor do visine 0,8 m iznad razine tla do udaljenosti 3R od plašta
spremnika odnosno slobodno postavljenog uređaja za odzračivanje je zona
2, ukoliko to nije zona 1.

Članak 89.

1) Prostor oko prijenosnog spremnika, pripremljenih za prijevoz, polumjera
2,5 m od njihove visine do tla je zona 2.

2) Pri punjenju i rabljenju prijenosnih spremnika zone se određuju sukladno
članku 88. stavku 4. ovog Pravilnika.

Članak 90.

1) Ukoliko zona 1 ne dotiče obrise spremnika ili se spremnik odzračuje
u zatvoreni sustav, onda je prostor do udaljenosti 1 m oko spremnika zona
2.

2) Ukoliko je otvor uređaja za odzračivanje spremnika dovoljno visoko
iznad spremnika i iznad razine tla i ako je na taj način prema dolje ograničeno
širenje atmosfere koja bi mogla izazvati eksploziju, može se eksplozijiom
ugroženi prostor ograničiti prema dolje.

3) U slučaju iz stavka 2. ovog članka prostor do udaljenosti 1 m oko
spremnika je zona 2.

Članak 91.

1) Prostor oko spremnika u kojima je djelotvorno spriječen nastanak
atmosfere koja bi mogla izazvati eksploziju, a spremnici nisu opremljeni
uređajima za odzračivanje u slobodnu atmosferu (inertizacija u zatvorenom
sustavu) ne predstavlja prostor ugrožen eksplozijom.

2) Za prostore ugrožene eksplozijom oko spremnika iz stavka 1. ovog
članka koji su opremljeni uređajima za odzračivanje u slobodnu atmosferu
vrijede odredbe članka 88. stavka 4. ovog Pravilnika.

3) Kod izračuna prostora ugroženih eksplozijom oko spremnika s plivajućim
krovom i oko spremnika koji se pune i prazne samo uz korištenje "plinskog
klatna", čije se odzračivanje obavlja preko dvosmjernog uređaja za odzračivanje
u slobodnu atmosferu, vrijednost najvećeg kapaciteta crpke umanjuje se
na polovicu.

Članak 92.

1) Zone se mogu ograničiti putem:

1. posebnih konstruktivnih mjera,

2. posebnih pogonskih mjera, npr. nadzirana ventilacija i dr. i

3. građevinskih mjera ili korištenjem odnosa na zemljištu kojima se
ograničava mogućnost širenja eksplozivnih ili zapaljivih smjesa para/zrak.

2) Ograničenje zona iz stavka 1. ovog članka potvrđuje stručnim mišljenjem
ovlaštena stručna ustanova.

3) Primjeri zona opasnosti nadzemnih spremnika prikazani su na slikama
7., 8., 9., 10., 11., 12. i 13. koje su sastavni dio ovog Pravilnika.

*III. 6.7. Mješovito skladištenje*

Članak 93.

1) Nadzemni spremnici za skladištenje tekućina sa različitim svojstvima
iz članka 8. ovog Pravilnika trebaju se postaviti u međusobno odvojenim
odgovarajućim skupinama spremnika.

2) U jednom sabirnom prostoru spremnici s tekućim organskim peroksidima,
jetkim tvarima i polikloriranim bifenilima smiju se skladištiti s drugim
zapaljivim tekućinama koje ne posjeduju ta svojstva samo ako je tehnički
zajamčeno da u slučaju oštećenja spremnika te tvari ne mogu međusobno djelovati,
npr. podjelom (sekcioniranjem) sabirnog prostora.

3) Zapaljive tekućine ne smiju se u jednom sabirnom prostoru skladištiti
zajedno s jako otrovnim tvarima čak i kad nisu zapaljive.

Članak 94.

1) Iznimno u sabirnom prostoru nadzemnih spremnika mogu se skladištiti
posude i prijenosni spremnici sa zapaljivim tekućinama ukoliko nadzemni
spremnici ne prekoračuju ukupnu zapremninu od 200 mł i ako način dopreme
i otpreme posuda i prijenosnih spremnika ne umanjuje funkciju sabirnog
prostora.

*III. 6.8. Gašenje požara i hlađenje nadzemnih spremnika*

Članak 95.

1) Nadzemni spremnici štite se od požara sustavima za gašenje, sustavima
za hlađenje, hidrantskom mrežom, vatrogasnim vozilima, vatrogasnim aparatima
te drugim sredstvima i opremom nadležne vatrogasne postrojbe, odnosno njihovom
kombinacijom prema planu zaštite od požara.

2) Sustav za gašenje može biti stabilna instalacija za gašenje pjenom,
ili polustabilna instalacija za gašenje pjenom s priključcima za vatrogasna
vozila na dostupnim i sigurnim mjestima za gasitelje i vatrogasnu opremu.

3) Sustav za hlađenje može biti stabilna instalacija ili polustabilna
instalacija sa priključcima za vatrogasna vozila na dostupnim i sigurnim
mjestima za gasitelje i vatrogasnu opremu.

Članak 96.

1) Od aktiviranja sustava za gašenje požara do izlaska pjene na najudaljenijem
mjestu predaje pjene ne smije proći više od 10 minuta.

2) Od aktiviranja sustava za hlađenje do početka polijevanja spremnika
na najudaljenijem mjestu ne smije proći više od 5 minuta.

3) Glavni zaporni i razdjelni uređaji sustava iz stavaka 1. i 2. ovog
članka u centrali ili na otvorenom prostoru moraju se tako smjestiti da
je aktiviranje u slučaju požara uvijek omogućeno.

4) Cjevovodi, armatura, priključci, savitljive cijevi i drugi uređaji
sustava iz stavka 1. i 2. ovog članka moraju biti smješteni tako da budu
sigurni od mehaničkog oštećenja, vatre i smrzavanja.

Članak 97.

1) Sustav za hlađenje mora omogućiti hlađenje spremnika koji gori, kao
i hlađenje svih susjednih spremnika na udaljenosti od 2D od plašta spremnika
koji gori.

Članak 98.

1) Nadzemni spremnik za zapaljive tekućine I. i II. skupine štite se
od požara sustavom za gašenje, sustavom za hlađenje i hidrantskom mrežom.

2) Nadzemni spremnici za zapaljive tekućine III.A skupine štite se od
požara sustavom za hlađenje i hidrantskom mrežom.

3) Nadzemni spremnici za zapaljive tekućine III.B skupine mogu se štititi
od požara samo hidrantskom mrežom.

Članak 99.

1) Sustav za gašenje i sustav za hlađenje mora imati svaki nadzemni
spremnik za zapaljive tekućine I. i II. skupine obujma preko 300 mł.

2) Sustav za gašenje i sustav za hlađenje mora imati svaki nadzemni
spremnik za zapaljive tekućine I. i II. skupine obujma do 300 mł ako se
nalazi u naseljenom području.

3) Nadzemni spremnici za zapaljive tekućine I. i II. skupine preko 30
mł, kod kojih nije predviđen sustav za gašenje, mora imati sustav za hlađenje.

4) Svi nadzemni spremnici za zapaljive tekućine I. i II. skupine moraju
se štititi odgovarajućim brojem prijevoznih vatrogasnih aparata i hidrantskom
mrežom.

Članak 100.

1) Za gašenje spremnika s čvrstim krovom promjera do 20 m, protok vode
mora iznositi 6,6 l/min/m2 tlocrtne površine spremnika ako se koristi teška
pjena za gašenje.

2) Za gašenje spremnika s čvrstim krovom promjera do 20 m, protok vode
mora iznositi 3 l/min/m2 tlocrtne površine spremnika ako se koristi srednja
pjena za gašenje s tim da broj opjenjenja ne smije prijeći 100.

3) Kod većih spremnika od onih iz stavaka 1. i 2. ovog članka po metru
povećanja promjera spremnika protok vode se povećava za 0,2 l/min/m2
tlocrtne površine spremnika.

4) Za gašenje spremnika s plivajućim krovom protok vode mora iznositi
6,6 l/min/m2 tlocrtne površine prstena koji oblikuju plašt spremnika i
brana za zadržavanje pjene ako se koristi teška pjena za gašenje.

5) Za gašenje spremnika s plivajućim krovom protok vode mora iznositi
3 l/min/m2 tlocrtne površine prstena koji oblikuju plašt spremnika i brana
za zadržavanje pjene ako se koristi srednja pjena za gašenje s tim da broj
opjenjenja ne smije prijeći 100.

6) Spremnike s plivajućim krovom bez brane za zadržavanje pjene treba
promatrati kao spremnike s čvrstim krovom.

7) Brana prstena iz stavka 4. ovog članka ne smije biti niža od 0,3
m iznad brtve i ne bliže od 1 m od plašta spremnika.

8) Brana prstena iz stavka 5. ovog članka treba biti "
1 m iznad brtve i ne bliže 1 m od plašta spremnika.

Članak 101.

1) Potrošnja sredstva za pjenjenje u 1/min izračunava se iz ukupnog
protoka vode u 1/min i postotka primješavanja.

2) Kao ukupna pričuva sredstva za pjenjenje računa se dvostruka količina
potrebna za gašenje najvećeg pojedinačnog objekta (neto ploha sabirnog
prostora ili ploha spremnika) u trajanju od 30 minuta.

3) Način smještaja pričuva iz stavka 2. ovog članka mora biti takav
da je osiguran neprekidan rad sustava za gašenje.

4) Protok vode iz članka 100. ovog Pravilnika važi za sva sredstva za
pjenjenje, dok se ne dokaže da su sredstva za pjenjenje i/ili sustav za
gašenje učinkoviti i kod manjih protoka vode.

5) Određivanje protoka vode i postotka primješavanja sredstava za pjenjenje
za gašenje hidrofilnih odnosno zapaljivih tekućina podskupine ("V") mora
se posebno odrediti i dokazati.

Članak 102.

1) Za gašenje sabirnih prostora nadzemnih spremnika, protok vode mora
iznositi 3 l/min/m2 netto tlocrtne površine sabirnog prostora spremnika
ako se rabi teška pjena za gašenje.

2) Za gašenje sabirnih prostora nadzemnih spremnika, protok vode mora
iznositi 2 l/min/m2 neto tlocrtne površine sabirnog prostora spremnika
ako se koristi srednja pjena za gašenje s tim da broj opjenjenja ne smije
prijeći 100.

3) Za gašenje sabirnih prostora nadzemnih ležećih spremnika, kao i za
gašenje sabirnih prostora u obliku prstenastog plašta od čelika protok
vode mora iznositi 6,6 l/min/m2 neto tlocrtne površine sabirnog prostora.

4) Sabirni prostori mogu se gasiti stabilnim ili polustabilnim sustavima
za gašenje ili topovima za pjenu s protokom vode od najmanje 200 l/min.

5) Broj topova za pjenu, kao i pričuva sredstva za pjenjenje za gašenje
sabirnih prostora pojedinačnih nadzemnih spremnika određuje se prema sljedećoj
tablici:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Promjer  spremnika** | **Broj topova  za pjenu** | **Zaliha sredstva  za pjenjenje** |
| do 11 m | 1 | 10 minuta |
| 11 do 29 m | 2 | 20 minuta |
| 29 do 37 m | 2 | 30 minuta |
| iznad 37 m | 3 | 30 minuta |

Članak 103.

1) Za hlađenje plašta spremnika u slučaju požara, protok vode ovisi
o promjeru spremnika i određuje se iz sljedećeg dijagrama:

![](dodatni/372175.gif)

2) Hlađenje plašta spremnika postiže se prstenastim vodom opremljenim
prikladnim mlaznicama, postavljenim u jednakomjernim razmacima, koje dovode
vodu na površinu plašta široko i jednakomjerno.

3) Za hlađenje krova spremnika sa čvrstim krovom, protok vode treba
iznositi 36 litara po satu i kvadratnom metru površine krova (hlađenje
krova glede zaštite od požara nije bezuvjetno).

4) Za spremnike sa čvrstim krovom do 20 m promjera dozvoljeno je hlađenje
plašta prelijevanjem preko krova s tim da se postigne potrebni protok vode.

5) Kod spremnika iznad 20 m može se prstenasti vod iz stavka 2. ovog
članka podijeliti na segmente, s tim da jedan segment mora zatvarati kut
od najmanje 120°.

6) Kod spremnika za skladištenje zapaljivih tekućina sklonih polimeriziranju
ili rastvaranju ili zapaljivih tekućina I.A skupine protok vode iz stavka
1. ovog članka mora se udvostručiti.

7) Protok vode za hlađenje prstenastog plašta od čelika određuje se
sukladno stavku 1. ovog članka.

8) Samo dio spremnika iznad visine prstenastog plašta od čelika iz stavka
7. ovog članka potrebno je hladiti, pri čemu treba voditi računa o odstranjivanju
vode iz sabirnog prostora.

9) Ukupna pričuva vode za sustave za gašenje i sustave za hlađenje spremnika
mora trajati za najmanje 2 sata gašenja bez obzira na tipove spremnika.

Članak 104.

1) Proračun protoka i pričuva vode i sredstva za pjenjenje, dimenzioniranje
i izvedba elemenata, ispitivanje i održavanje sustava za gašenje, određuju
se suglasno normi HRN DIN 14493 dio 1., 2., 3. i 4.

2) Proračun protoka i pričuva vode, dimenzioniranje i izvedba elemenata,
ispitivanje i održavanje sustava za hlađenje, određuju se suglasno normama
HRN DIN14495.

Članak 105.

1) Sustavi za gašenje i hlađenje moraju se moći u svako vrijeme i u
svim dijelovima ispitati sukladno uputama o ispitivanju i održavanju.

2) Najmanje jedanput mjesečno korisnik mora ispitati pogonsku ispravnost
i spremnost sustava za gašenje i hlađenje.

3) Najmanje jedanput godišnje mora se obaviti "mokra proba" sa odgovarajućim
mjerenjima na jednom objektu, s tim da se svake godine objekti mijenjaju.

Članak 106.

1) Hidrantska mreža projektira se sukladno Pravilniku o tehničkim normativima
za hidrantsku mrežu za gašenje požara.

2) Broj, kapacitet i raspored hidranata za dva ili više spremnika ovisi
od rasporeda spremnika i susjednih objekata i mora biti takav da im je
u uvjetima gašenja ili hlađenja omogućen siguran pristup, te da se vodom
može prekriti područje koje se štiti sa najmanje dva standardna hidranta.

3) Udaljenost između hidranata ne smije biti veća od 50 m.

4) Hidranti se ne smiju postavljati nasuprot podnica valjkastog nadzemnog
spremnika.

Članak 107.

1) Ukupna potrebna količina vode za sustav za gašenje, sustav za hlađenje,
hidrantsku mrežu uključujući potrebe drugih postrojenja u ovisnosti o kombinaciji
mjera za opažanje požara odnosno mjera za suzbijanje požara, mogu se odrediti
izračunom prema Konceptu zaštite za skladištenje zapaljivih tekućina prema
TRbF 100 - Dodatak 1. i Dodatak 2. (Njemačka Tehnička pravila za zapaljive
tekućine - Tehnishe Regeln für bennbare Flüssigkeiten) ili prema drugim
smjernicama ako to odobri nadležno tijelo.

*III. 6.9. Nadzemni spremnici u građevinama*

Članak 108.

1) Nadzemni spremnici smještaju se u građevine namijenjene za:

1. industrijska postrojenja u kojima je uporaba zapaljivih tekućina
povremena, odnosno od sporednog značenja za glavnu djelatnost,

2. tehnološke operacije kao što su: miješanje, sušenje, isparavanje,
filtriranje, destiliranje i sl.,

3. postrojenja u kojima se u tehnološkom procesu odvijaju kemijske reakcije
kao što su: oksidacija, redukcija, halogeniranje, hidrogeniranje, alkoliranje,
polimerizacija i sl.,

4. rafinerijska i toplinska postrojenja i

5. servise.

2) Nadzemni spremnici s oslabljenim spojem između krova i plašta ne
mogu se smještati u građevine.

Članak 109.

1) Priključci nadzemnih spremnika u građevinama moraju biti nepropusni
za paru i tekućinu, radi zaštite trajnog protjecanja u slučaju izbijanja
požara u blizini spremnika.

2) Nadzemni spremnici u građevinama, moraju imati automatske zaporne
uređaje na svakom priključku za pražnjenje ispod razine tekućine, koji
se aktivira promjenom temperature ili brzozatvarajuće ventile koji se mogu
daljinski aktivirati.

3) Otvor za ručno mjerenje razine zapaljive tekućine u spremniku mora
pomoću opružnog zapornog uređaja biti zaštićen od prelijevanja i mogućeg
ispuštanja pare.

4) Otvor iz stavka 3. ovog članka mora imati nepropusnu kapu za pare
ili poklopac ako ne ovisi o napojnom cjevovodu.

5) Na nadzemnom spremniku u građevinama koji sadrži zapaljive tekućine
I.A skupine, ne smije se obavljati ručno mjerenje.

Članak 110.

1) Zone opasnosti od požara i eksplozije u građevinama gdje su smješteni
nadzemni spremnici, određuju se za svaki slučaj pojedinačno, temeljem raščlambi
i izračuna što potvrđuje stručnim mišljenjem ovlaštenja javna ustanova.

Članak 111.

1) Nadzemni spremnici u građevinama zajedno sa pripadajućim postrojenjima
moraju biti zaštićeni od požara učinkovitim sustavom zaštite od požara
što se mora dokazati raščlambom i izračunom.

2) Sustav zaštite od požara treba odrediti pojedinačno za svaki pogon
prema vrsti i opsegu, lokalnim i pogonskim uvjetima, te prema veličini
požarnih sektora, količini i stupnju opasnosti zapaljivih tekućina s obzirom
na tehnološki proces.

3) Prostori u građevinama gdje su smješteni nadzemni spremnici zajedno
sa pripadajućim postrojenjima i sadržajima moraju biti opremljeni vatrodojavnim
sustavom.

4) Nosivi dijelovi građevine iz stavka 1. ovog Pravilnika, kao i granice
požarnih sektora unutar građevine moraju biti vatrootpornosti najmanje
F 120 prema HRN DIN 4102.

*III. 7. Podzemni spremnici*

Članak 112.

1) Podzemni spremnik je nepokretni zatvoreni i nepropusni sud, postavljen
odnosno izgrađen na posebno uređenoj podlozi zaštićen pokrovom od pijeska,
zemlje, zida ili betona ili kombinacijom tih materijala debljine najmanje
0,8 m za zapaljive tekućine I. i II. skupine odnosno debljine 0,3 m za
zapaljive tekućine III. skupine ali ne više od 1 m ni u jednom slučaju.

2) Debljina pokrova mjeri se od tjemena spremnika.

Članak 113.

1) Međusobni razmak između podzemnih spremnika mora biti najmanje 0,4
m.

2) Podzemni spremnici moraju biti udaljeni najmanje 1 m od terena i
od građevina koje ne pripadaju skladištu.

3) Podzemni spremnici moraju biti udaljeni najmanje 1 m od cjevovoda
i instalacije koje ne pripadaju spremniku, kao što su drugi cjevovodi za
zapaljive tekućine, plinske i vodovodne cijevi, cjevovodi za otpadne vode,
električni i telekomunikacijski vodovi i dr.

4) Propisana udaljenost iz stavka 3. ovog članka može biti manja, samo
kad je pomoću dvostrukih cijevi ili drugih mjera, isključeno ugrožavanje
cjevovoda i instalacija i ako to odobri nadležno tijelo.

Članak 114.

1) Ako se podzemni spremnik postavlja pored neke građevine ili u građevini,
onda se mora osigurati od prenošenja opterećenja sa građevine, a temelj
građevine zaštititi od potkopavanja.

2) Prije spuštanja spremnika u zemlju, mora se pregledati i utvrditi
da li su spremnik i izolacija spremnika neoštećeni.

3) Ako se spremnik u zemlji sastavlja iz dijelova, na svakom dijelu
prije spuštanja u zemlju mora se postaviti zaštitna izolacija, s mogućnošću
pouzdanog spajanja izolacija pojedinih dijelova nakon konačnog sastavljanja
spremnika.

4) Postavljanje spremnika obavlja se spuštanjem spremnika na ležaje
za spremnik ugrađene na temeljima bez pada i kotrljanja.

5) Kovinski dijelovi spremnika koji su služili za manipulaciju pri spuštanju,
a nalazili su se izvan zaštitne izolacije, moraju se posebno zaštititi
od korozije.

6) Prije prekrivanja zemljom, spremnik se mora obložiti slojem opranog
i nabijenog suhog pijeska ili šljunka debljine najmanje 15 cm, s tim da
se pri postavljanju takvog sloja ne ošteti zaštitna izolacija.

7) Ako se iznad spremnika odvija promet vozila, spremnik mora biti zaštićen
slojevima zemlje i pijeska odnosno šljunka debljine najmanje 100 cm ili
slojevima zemlje i pijeska odnosno šljunka debljine najmanje 50 cm ako
se iznad postavi armirano betonska ploča debljine najmanje 15 cm.

Članak 115.

1) Ako je potrebno poduzeti posebne mjere radi sprječavanja zagađivanja
podzemnih voda, spremnik se izrađuje tako da ima dvostruki plašt, s tim
da vanjski plašt, bude najmanje u visini najvećeg dozvoljenog punjenja
spremnika ili se postavlja u nepropusno betonsko korito čiji je gornji
rub najmanje 20 cm iznad najveće razine podzemne vode.

2) Obujam betonskog korita iz stavka 1. ovog članka mora biti takav
da može primiti svu tekućinu iz spremnika ako dođe do izlijevanja.

3) Betonsko korito i spremnik iz stavka 1. ovog članka postavljaju se
tako da uzdužni nagib iznosi najmanje 1%.

4) Spremnik koji se postavlja na mjesto na kojemu je moguće pojavljivanje
podzemnih voda, mora se zaštititi od potiska vode, posebnim pričvršćivanjem
(sidrenjem u temelje).

Članak 116.

1) Ulazno okno podzemnog spremnika mora biti izrađeno od čelika, betona
ili opeke i osigurano od skupljanja oborina i od pristupa neovlaštenih
osoba.

2) Veličina ulaznog okna mora biti takva da se u njemu mogu nesmetano
obavljati svi potrebni radovi i ispitivanja.

3) Cijevni priključci moraju biti pristupačni.

Članak 117.

1) Podzemni spremnik i priključci moraju prije uporabe biti ispitani
(ispitivanje nepropusnosti, varova i dr.) o čemu mora postojati dokumentacija,
kao trajna isprava koja se čuva kod korisnika.

*III. 7.1. Zone opasnosti*

Članak 118.

1) Unutrašnjost podzemnog spremnika je zona 0, ukoliko nije drukčije
utvrđeno.

2) Kod podzemnih spremnika koji se pune kapacitetom crpki većim od 60
mł/h, prostor u obliku cilindra oko otvora uređaja za odzračivanje polumjera
R prema tablici iz članka 85. ovog Pravilnika i visine 3 m iznad uređaja
za odzračivanje od tla je zona 1.

3) Kod spremnika iz stavka 2. ovoga članka, prstenasti prostor oko zone
1 iste visine i polumjera R te prostor udaljenosti 3R od projekcije odzračnog
voda visine 0,8 m do tla je zona 2, ali ne duže od 5m.

4) Kod podzemnih spremnika koji se pune kapacitetom crpki manjim od
60 mł/h, prostor neposredne okoline otvora uređaja za odzračivanje, koji
se mora nalaziti najmanje 4 m iznad razine tla je zona 1.

5) Unutrašnjost okna podzemnog spremnika je zona 1 i ovdje otpada zona
2.

6) Zone opasnosti kod podzemnih spremnika prikazane su na slici 14.
koja je sastavni dio ovog Pravilnika.

IV. PRETAKANJE ZAPALJIVIH TEKUĆINA

Članak 119.

1) Pretakalište je posebno uređeno mjesto za pretakanje, opremljeno
trajno postavljenom opremom za pretakanje i na kojem se ograničen broj
autocisterni, vagoncisterni ili tankera puni ili prazni na točno određenim
mjestima.

Članak 120.

1) Pretakanje zapaljivih tekućina odnosno punjenje ili pražnjenje spremnika,
autocisterni, željezničkih cisterni ili tankera može se obavljati samo
na pretakalištima, a samo iznimno privremeno i izvan pretakališta ako to
odobri nadležno tijelo.

2) Postaje za opskrbu vozila gorivom i mjesta na kojima se pretače ulje
za loženje iz samo jedne autocisterne kod potrošača ne smatraju se pretakalištima.

3) Posebno određena mjesta zrakoplovnih luka za punjenje spremnika zrakoplova
ne smatraju se pretakalištima.

Članak 121.

1) Pretakanje zapaljivih tekućina iz autocisterne u nadzemne ili podzemne
spremnike, na mjestima gdje je predviđen pristup samo jednoj autocisterni,
može se obavljati ako su ispunjeni uvjeti za pretakanje prema Pravilniku
o izgradnji i korištenju postaja za opskrbu vozila gorivom.

2) Pri načinu pretakanja iz stavka 1. ovog članka, autocisterna, kao
i uređaj za priključenje autocisterne moraju se nalaziti izvan zaštitnog
pojasa nadzemnih spremnika.

Članak 122.

1) Posebno određena i prilagođena mjesta za pretakanje zapaljivih tekućina
iz jedne posude u drugu ili iz pogonskih spremnika u posude i obratno u
tehnološkim procesima ne smatraju se pretakalištima.

Članak 123.

1) Pod opremom pretakališta podrazumijevaju se priključni cjevovodi
s ugrađenom armaturom, priključne savitljive cijevi, sigurnosni uređaji,
crpke, mjerila protoka, oprema pristupnog puta odnosno pristupnog kolosijeka,
električne instalacije, sustavi za dojavu i gašenje požara, vatrogasna
oprema i hidrantska mreža.

2) Pod električnom instalacijom pretakališta podrazumijevaju se rasvjeta,
uzemljenje svih uređaja pretakališta, uzemljenje pristupnog kolosijeka,
uređaji za uzemljenje autocisterni i vagoncisterni odnosno plovila za vrijeme
pretakanja, elektromotorni pogon, priključna električna instalacija, sklopke
za motore i drugi električni uređaji.

Članak 124.

1) Sigurnosni i drugi uređaji na pretakalištu moraju u slučaju opasnosti
imati mogućnost zaustavljanja sa jednog mjesta zaštićenog od djelovanja
požara.

2) Mjesto i uređaji iz stavka 1. ovog članka moraju biti dostupni za
brzo i neometano rukovanje.

Članak 125.

1) Uređaji za prekidanje pretakanja moraju posjedovati mogućnost brzog
otvaranja i zatvaranja.

2) Uređaji za punjenje moraju biti zaštićeni od možebitnih šteta koje
mogu nastati izlijevanjem tekućine koja se u njima nalazi.

*IV. 1. Smještaj pretakališta*

Članak 126.

1) Pretakalište autocisterni i vagoncisterni mora biti na mjestu na
kojem se može nesmetano obavljati planirani promet, kao i uklanjanje autocisterni
i vagoncisterni u slučaju požara.

Članak 127.

1) Pretakalište autocisterni i vagoncisterni se mora nalaziti izvan
zaštitnog pojasa nadzemnih spremnika.

2) Pretakalište od ostalih objekata što nisu u sklopu pretakališta i
javnih puteva mora biti udaljeno najmanje 30 m.

Članak 128.

1) Pristupni kolosijek pretakališta za vagoncisterne, mora biti udaljen
od ostalih kolosijeka najmanje 60 m ako se upotrebljava električna lokomotiva.

2) Pristupni kolosijek pretakališta za vagoncisterne, mora biti udaljen
od ostalih kolosijeka najmanje 10 m ako se upotrebljava lokomotiva sa Diesel-motorom.

Članak 129.

1) U luci ili na plivajućoj plutači objekti i uređaji pretakališta moraju
biti smješteni tako da predstavljaju posebnu luku ili posebno lučko postrojenje.

2) Objekti i uređaji iz stavka 1. ovog članka moraju biti udaljeni najmanje
30 m od objekata koji nisu sastavni dio pretakališta i moraju se nalaziti
izvan zaštitnog pojasa nadzemnih spremnika.

3) Ako nije postignuta sigurnosna udaljenost tankera od objekata na
kopnu, tada udaljenosti iz stavka 2. ovog članka moraju biti veće, tako
da je udaljenost od tankera na mjestu pristajanja, vezivanja ili sidrenja
kod pretakanja najmanje 80 m od objekata koji nisu u sklopu pretakališta
a od spremnika 70 m.

Članak 130.

1) Objekti i uređaji pretakališta na rijekama, moraju biti smješteni
na posebno za to određenom kanalu ili bazenu, a iznimno i na otvorenom
vodotoku i smješteni tako da predstavljaju posebno pristanišno postrojenje
ili posebno pristanište.

2) Objekti i uređaji iz stavka 1. ovog članka moraju biti udaljeni najmanje
30 m od objekata koji nisu sastavni dio pretakališta i moraju se nalaziti
izvan zaštitnog pojasa nadzemnih spremnika.

3) Objekti i uređaji iz stavka 1. ovog članka na pristaništu koje je
izgrađeno na otvorenom vodotoku i koje nije isključivo namijenjeno za pretakanje
zapaljivih tekućina, moraju biti smješteni nizvodno od ostalih postrojenja.

4) Objekti i uređaji iz stavka 1. ovog članka na pristaništu koje je
izgrađeno na otvorenom vodotoku moraju se zaštititi od otpadaka i leda
zaustavnom branom.

Članak 131.

1) Pretakalištima mora biti osiguran pristup za vatrogasna vozila iz
najmanje dva pravca.

2) Položaj pretakališta ne smije ograničavati pristup za vatrogasna
vozila prema susjednim spremnicima.

Članak 132.

1) Za prilaz autocisterni odnosno vagoncisterni do mjesta priključenja
na pretakalištu, mora postojati pristupni put ili pristupni kolosijek koji
je sastavni dio pretakališta.

2) Pristupni put odnosno pristupni kolosijek ne smije biti u zavoju,
a duljina njegovog vodoravnog dijela ne smije biti manja od 12 m sa jedne
i sa druge strane uređaja za punjenje.

3) Duljina pristupnog puta ili pristupnog kolosijeka mora biti dva puta
veća od ukupne duljine priključenih autocisterni odnosno vagoncisterni.

Članak 133.

1) Površina na kojoj se obavlja pretakanje i pristupni put moraju biti
betonirani, vidljivo označeni i dimenzionirani prema planiranom prometu,
a kretanje vozila mora biti u jednom smjeru.

2) Pristup vozilima, koja nisu namijenjena prijevozu zapaljivih tekućina,
na prostor pretakališta onemogućava se rampom, lancem, iskliznicom na željezničkom
kolosijeku i na sličan način, koji se postavljaju na udaljenost od najmanje
10 m od gabarita priključene prijevozne cisterne s obje strane pristupnog
puta odnosno pristupnog kolosijeka.

Članak 134.

1) Uređaji za punjenje autocisterne moraju se nalaziti na prostoru uzdignutom
najmanje 15 cm iznad razine pristupnog puta i moraju biti vidljivo značeni
rubnjakom obojenim naizmjenično narančastom i bijelom bojom.

2) Uređaji i objekti na pretakalištu za autocisterne moraju biti udaljeni
od rubnjaka najmanje 60 cm i izvedeni tako da je isključena mogućnost udara
autocisterne pri uobičajenim uvjetima kretanja vozila.

3) Ako su uređaji za pretakanje postavljeni u dva reda, širina pristupnog
puta između tih uređaja mora iznositi najmanje 7 m, mjereno od krajnjih
položaja uređaja za pretakanje.

Članak 135.

1) Za smještaj osoblja na pretakalištu, može se izgraditi posebna građevina
koja se mora nalaziti izvan zona opasnosti pretakališta.

2) Prostorije građevine iz stavka 1. ovog članka mogu se grijati samo
toplom vodom, parom niskom tlaka, toplim zrakom ili posebno zatvorenim
električnim grijačima.

Članak 136.

1) Građevina iz članka 135. stavka 1. ovog Pravilnika mora ispunjavati
sljedeće uvjete:

1. nosiva konstrukcija mora imati klasu vatrootpornosti najmanje F 30
prema HRN DIN 4102,

2. krov mora biti od negorivog materijala klase A prema HRN DIN 4102,

3. otvaranje vrata i prozora mora biti prema van i

4. unutar prostorije smiju se nalaziti samo oprema i materijali namijenjeni
za redovan rad pretakališta.

*IV. 2. Osiguranje pretakališta od razlijevanja
zapaljivih tekućina*

Članak 137.

1) Uređaji za pretakanje moraju biti izvedeni tako da je onemogućeno
razlijevanje ili propuštanje zapaljivih tekućina izvan prostora u kojem
se obavlja pretakanje i prihvaćanje razlivenih tekućina.

2) Podne površine prostora iz stavka 1. ovog članka moraju biti čvrsto
izrađene, otporne na zapaljive tekućine i na moguće mehaničke utjecaje
i djelovanja.

3) Podne površine prostora iz stavka 1. ovog članka izrađuju se od vodonepropusnog
fino zaglađenog armiranog betona MB 35, najmanje debljine 10 cm, uz izvedbu
potrebnih fuga i samopričvršćenje.

4) Završni sloj može biti izveden od livenog asfalta najmanje debljine
3 cm, sa sadržajem manjim od 3% (vol.) umjetnih materijala, u izvedbi koja
se primjenjuje za gradnju cesta.

5) Završni sloj može biti izveden od umjetnog materijala homogene izvedbe
koja se primjenjuje za izgradnju cesta, najmanje debljine 5 mm.

6) Podne površine iz stavka 1. ovog članka moraju biti vidno obilježene
odnosno građevno odvojene na način da razlivene tekućine ne mogu prijeći
izvan predviđenog prostora.

Članak 138.

1) Podne površine iz članka 137. ovog Pravilnika podliježu redovitoj
kontroli i ispitivanju.

2) Ukoliko je došlo do određenih oštećenja, iste je potrebno što brže
otkloniti.

Članak 139.

1) Za čišćenje i ispiranje prijevoznih cisterni ili kontejnera mora
se izgraditi poseban prostor, udaljen najmanje 30 m od ostalih dijelova
postrojenja, objekata i javnih puteva.

Članak 140.

1) Izbačene ili na bilo koji način razlivene zapaljive tekućine smiju
se odvoditi u tehnološku kanalizaciju, a njihovo prihvaćanje može se osigurati
i posebnim posudama iz kojih se razlivena zapaljiva tekućina odvodi u za
tu svrhu predviđeni prostor.

2) Tehnološka kanalizacija na pretakalištu mora biti izvedena tako da
se putem nje ne može prenijeti požar prema sabirnom prostoru ili u dio
tehnološkog procesa ili u taložnik, separator ili drugi sigurnosni uređaj
za sakupljanje atmosferskog taloga i obratno, što se postiže postavljanjem
pouzdanih sifonskih okana ili drugih dokaznih uređaja na odgovarajućim
mjestima.

3) Tehnološka kanalizacija mora biti odvojena od kanalizacije oborinskih
voda.

4) Na podnim površinama pretakališta, kao i na drugim površinama gdje
nije predviđeno prisustvo zapaljivih tekućina, a na kojima je došlo do
razlijevanja zapaljivih tekućina moraju se odmah poduzeti mjere za sprečavanje
daljnjeg razlijevanja, kao i obaviti potpuno čišćenje površina od zapaljivih
tekućina a ostatke čišćenja ukloniti na mjesto gdje i u slučaju požara
ne predstavljaju opasnost za ljude i susjedne objekte.

Članak 141.

1) Na pretakalištu moraju postojati pouzdani uređaji za zaštitu od prepunjavanja.

2) Kod pretakanja preko crpki, uređaji za zaštitu od prepunjavanja mogu
biti izvedeni na način predviđen njemačkim Smjernicama za ugradnju osigurača
prepunjavanja TRbF 512 ili na način predviđen drugim propisima ili smjernicama
koje odobri nadležno tijelo.

Članak 142.

1) Ako se pretakanje obavlja gravitacijskim putem sa obale u plovilo,
na priključnom mjestu mora biti ugrađen automatski ventil za zatvaranje,
koji djeluje pri prekidu veze između uređaja za pretakanje i plovila.

Članak 143.

1) Luke u kojima se obavlja punjenje plovila, moraju imati uređaje za
prihvat balasta.

Članak 144.

1) U lukama i pristaništima uređaji za pretakanje moraju imati zaporne
organe ugrađene neposredno iza priključnog mjesta, tako da pri nevremenu
omogućuju brzo odvajanje od plovila.

2) Na pretakalištima u kojima se obavlja istakanje zapaljivih tekućina
iz plovila, iza priključnog mjesta mora se ugraditi protupovratni ventil.

Članak 145.

1) Uređaji za sprječavanje prepunjavanja na tankerima i na zemljišnim
dijelovima luka i pristaništa trebaju imati automatske uređaje za zaštitu
od prepunjavanja.

2) Automatski uređaji za zaštitu od prepunjavanja trebaju ispunjavati
uvjete TRbF 111 Priloga 1, Odjeljak Pretakališta ili uvjete drugih propisa
koje odobri nadležno tijelo za nadzor zaštite od požara.

*IV. 4. Crpke za pretakanje*

Članak 146.

1) Crpka i njezina oprema moraju biti izrađene i odobrene za pretakanje
zapaljivih tekućina.

2) Crpka i njezina oprema postavljaju se na otvorenom prostoru ili u
namjenskoj građevini posebno opremljenoj za tu svrhu, unutar skladišnog
prostora ili pretakališta.

3) Nepokretne crpke pričvršćuju se na betonski temelj čija je visina
najmanje 10 cm.

Članak 147.

1) Neovisno o mjestu postavljanja i skupini zapaljivih tekućina, crpke
i pripadni uređaji moraju biti propisno uzemljeni i izvedeni u odgovarajućoj
protueksplozivnoj izvedbi.

*IV. 5. Zaštita od statičkog elektriciteta i groma*

Članak 148.

1) Radi sprječavanja skupljanja statičkog elektriciteta prilikom pretakanja,
svi stabilni i pokretni cjevovodi sa pripadajućim uređajima moraju biti
vezani u galvansku cjelinu, koja je propisno uzemljena na uzemljenje pretakališta
za cijelo vrijeme pretakanja.

2) Prije početka pretakanja, autocisterna odnosno vagon cisterna se
mora spojiti preko kabela za uzemljenje, s izoliranom ručicom na kojoj
su spojna kliješta, koji je fiksno spojen na uzemljivač pretakališta preko
prekidača u protueksplozijskoj izvedbi, nakon čega se obavlja uzemljenje
stavljanjem prekidača u kontaktni položaj.

3) Prekidač iz stavka 2. ovog članka može biti automatski sa signalnim
uređajem koji onemogućava pretakanje u slučaju neizjednačenog električnog
potencijala prije početka kao i za vrijeme pretakanja.

4) Pristupni kolosijek mora biti propisno uzemljen, a ako se nalazi
u blizini drugih kolosijeka na kojima se upotrebljava električna vuča,
mora se izvesti zaštita od lutajućih struja.

Članak 149.

1) Gromobranska instalacija mora biti vezana na zajednički sustav uzemljenja
i izvedena sukladno propisima o gromobranima.

*IV. 6. Zone opasnosti*

Članak 150.

1) Unutrašnjosti cjevovoda, armature i dijelova postrojenja za pretakanje
koja nisu stalno napunjena tekućinom ili koja nisu inertizirana su zona
0.

Članak 151.

1) Prostori oko spojeva cjevovoda, armature i dijelova postrojenja za
pretakanje, koji se tijekom pogona ne mogu rastaviti, izuzev spojeva prirubnicama
sa utorom i perom ili sa brtvama armiranih kovinom kao i s kolčacima s
navojem, na udaljenosti od 3 m vodoravno oko spojeva i do poda su zona
2.

Članak 152.

1) Prostor do udaljenosti Ra prema sljedećem dijagramu oko crpke sa
pogonskim motorom, čija je struja zračnog hlađenja usmjerena prema crpki
i koja je postavljena u udubljenje (okno), koje nije dublje od 1/10 širine
okna a pritom ni dublje od 1,5 m, je zona 2, pri čemu otpada zona 1.

![](dodatni/372176.gif)

2) Prostor oko crpke i spojeva koji se daju rastaviti na slobodnom prostoru
do udaljenosti Ra, mjereno od stijenke crpke odnosno spojnog mjesta do
poda, je zona 1.

3) Prostor oko crpke visine 0,8 m iznad tla, na udaljenosti Ra je zona
2 ako je struja zračnog hlađenja usmjerena prema crpki iz stavka 2. ovog
članka.

4) Prostor oko crpke do udaljenosti Ra mjereno u dovoljno provjetravanim
prostorijama je zona 1, a od zone 1 prema van do udaljenosti 2 Ri je zona
2.

5) Prostor oko crpke, sa poznatom količinom propuštanja u prostorijama
koje su tako provjetravane da se ne prijeđe donja granica eksplozivnosti
tijekom pogona, do udaljenosti 2 Ri i visine 0,8 m iznad tla je zona 2.

6) Prostor oko spojeva koji se mogu raspraviti u pogonu, kod crpki kod
kojih se konstruktivnim mjerama sprječava stvaranje opasne eksplozivne
smjese, do udaljenosti od 0,5 m mjereno od spojnog mjesta je zona 1.

7) Primjer zona opasnosti oko crpki prikazan je na slici 15. koja je
sastavni dio ovog Pravilnika.

Članak 153.

1) Unutrašnjost okana, komora i ostalih prostorija ispod razine zemlje
za smještaj crpki, zasuna, drugih uređaja ili kablova, koji se nalaze u
zoni opasnosti 1 ili 2 ili u kojima zbog djelovanja postrojenja mogu nastati
opasne eksplozivne smjese je zona 1.

2) Prostor oko pokrova, zapora, vratiju ili sličnih uređaja koji zatvaraju
okna, komore i ostale prostorije iz stavka 1. ovog članka koji se nalaze
u zoni 1, u okruženju od 2 m i visine 0,8 m iznad razine zemlje je zona
2.

3) Prostor oko pokrova, zapora, vratiju ili sličnih uređaja koji zatvaraju
okna, komore i ostale prostorije iz stavka 1. ovog članka, koji nisu obuhvaćeni
u stavku 2. ovog članka, u okruženju od 0,5 m je zona 2.

4) Oko pokrova, zapora, vratiju ili sličnih uređaja koji hermetički
zatvaraju okna, komore i ostale prostorije iz stavka 1. ovog članka i oko
pokrova okana podzemnih spremnika iznad razine zemlje nema zone 2.

Članak 154.

1) Za vrijeme punjenja autocisterni, vagoncisterni i prijenosnih spremnika
polumjer R za određivanje zona opasnosti određuje se prema sljedećoj tablici:

| Najveći kapacitet crpke  kod punjenja spremnika (m3/h) | Temperatura plamišta ° C) | R (m) |
| --- | --- | --- |
| ≤ 60 | < 0 | 2 |
|  | 0 do < 23 | 1 |
|  | 23 do < 38 | 0,5 |
|  | 38 do 60 | 0,5 |
| ≤ 150 | < 0 | 3 |
|  | 0 do < 23 | 1,5 |
|  | 23 do < 38 | 1 |
|  | 38 do 60 | 0,5 |
| ≤ 450 | < 0 | 5 |
|  | 0 do < 23 | 2,5 |
|  | 23 do < 38 | 1,5 |
|  | 38 do 60 | 1 |

2) Polumjer R oko otvora za punjenje prijevoznih cisterni i prijenosnih
spremnika mjeri se vodoravno od sredine samog otvora.

3) Prostor oko prijevozne cisterne ili kontejnera iznad površine određen
vodoravno polumjerom R do visine 3 m je zona 1.

4) Kod punjenja ili pražnjenja prijevoznih cisterni i kontejnera koje
se obavlja preko čvrsto ostvarene veze dovodnih i odvodnih vodova i uređaja
za pretakanje, mjerenje vodoravnog polumjera R mjeri se od sredine uređaja
za odzračivanje.

5) Kod punjenja ili pražnjenja prijevoznih cisterni i kontejnera iz
stavka 4. ovog članka prostor na udaljenosti od 2 m od kontura prijevoznih
cisterni i kontejnera do razine tla je zona 1.

6) Kod punjenja ili pražnjenja prijevoznih cisterni i kontejnera koje
se obavlja u zatvorenom sustavu na principu "plinskog klatna", prostor
na udaljenosti od 0,5 m od kontura prijevoznih cisterni i kontejnera do
razine tla je zona 1.

7) Prostor na udaljenosti od 1,5 m od zone 1 utvrđene prema stavku 3.,
4. ili 5. ovoga članka od gornjeg ruba do razine tla, kao i dalji prostor
do razmaka 3R i visine 0,8 m je zona 2, ukoliko se u njemu ne nalazi zona
1 utvrđena za cjevovode, armature i druge dijelove uređaja za pretakanje.

8) Kod pretakanja zapaljivih tekućina I.A skupine, zone opasnosti se
određuju sukladno članku 107. ovog Pravilnika.

9) Primjer zona opasnosti kod punjenja autocisterni prikazan je na slici
16. koja je sastavni dio ovog Pravilnika.

*IV. 7. Posebne odredbe o pretakanju*

Članak 155.

1) Pretakanje se u pravilu obavlja danju.

2) Ako se pretakanje obavlja noću pretakalište mora biti osvijetljeno
tako da je vidljivost osigurana za uobičajene uvjete rada.

3) Na pretakalištu se moraju nalaziti ovi dobro čitljivi i lako uočljivi
natpisi sa odgovarajućim znakovima, koji se postavljaju na početku pristupnog
puta, odnosno pristupnog kolosijeka:

1. "Nezaposlenim pristup zabranjen",

2. "Opasnost od požara i eksplozije",

3. "Zabranjeno pušenje i pristup s otvorenim plamenom",

4. "Obvezatna upotreba alata što ne iskri" i

5. "Stop - cisterna priključena".

4) Pretakanje za vrijeme nevremena nije dozvoljeno.

Članak 156.

1) Na pretakalištu se mogu puniti samo ispravne autocisterne, vagoncisterne
i prijenosni spremnici, što se utvrđuje vizuelnim pregledom i dokazuje
odgovarajućom ispravom sukladno Zakonu o prijevozu opasnih tvari.

2) Na pretakalištu se smiju puniti samo ispravne posude i bačve.

Članak 157.

1) Prije pretakanja potrebno je provjeriti razinu tekućine u autocisterni,
vagoncisterni, prijevoznoj cisterni, prijevoznom spremniku, tankeru ili
uspremniku koji se pune, kao i ispravnost uređaja za sprječavanje prepunjavanja,
priključnih mjesta, priključka uzemljenja i drugih mjera predviđenih pogonskim
uputama.

Članak 158.

1) Na pretakalištu i drugim zonama opasnosti skladišnog prostora mogu
se kretati samo autocisterne i lokomotive sa dizel-motorom i to sa hvatalom
iskri na ispušnoj cijevi.

2) Na pristupnom kolosijeku ne smije se upotrebljavati električna vuča
za manipulaciju.

Članak 159.

1) Prigodom pretakanja, vagoncisterna mora biti zakočena i osigurana
od pomicanja papučama postavljenim sa obje strane kotača, a pristupni kolosijek
mora biti osiguran od nekontroliranog prilaza vagona sa drugih kolosijeka.

Članak 160.

1) Ako se u prijevoznu cisternu, tanker ili u kontejner pretače zapaljiva
tekućina niže skupine od skupine koja se prije nalazila, mora se posebno
paziti da prijevozna cisterna, tanker odnosno kontejner i pripadajući cjevovodi
prethodno budu potpuno ispražnjeni.

2) Potpuno pražnjenje prijevoznih cisterni, tankera ili kontejnera,
ne mora se obaviti ako su ispunjeni uvjeti, kojima nije smanjen propisani
stupanj sigurnosti predviđen za zapaljive tekućine niže skupine ili nema
drugih posljedica zbog promjene namjene iz stavka 1. ovog članka.

*IV. 8. Posebne mjere zaštite od požara*

Članak 161.

1) Pretakalište mora biti na siguran način zaštićeno od požara pomoću
sustava za gašenje požara, hidrantske mreže, vatrogasnih aparata i druge
vatrogasne opreme.

Članak 162.

1) Sustav za gašenje požara može biti stabilna ili polustabilna instalacija
sa priključcima za vatrogasna vozila na dostupnim i zaštićenim mjestima
od požara ili sustav sa topovima za pjenu.

2) Ako je sustav za gašenje stabilna ili polustabilna instalacija sa
priključcima za vatrogasna vozila, tada raspoložive količine, tlak i protok
vode odnosno otopine za gašenje, kao i raspored i položaj pojedinih uređaja
moraju jamčiti uspješno gašenje što se dokazuje raščlambom i izračunom.

3) Ako se sustav za gašenje sastoji od instalacija sa topovima za pjenu,
tada raspoložive količine, tlak i protok vode odnosno otopine za gašenje,
kao i kapacitet i raspored topova za pjenu moraju jamčiti uspješno gašenje
što se dokazuje raščlambom i izračunom, s tim da najmanje dva topa mogu
pjenom prekrivati prostor na kojem se nalaze autocisterne, vagoncisterne
i prijenosni spremnici odnosno tankeri koji se pune ili prazne.

4) Sustavi za gašenje iz stavka 1. ovog članka i vatrogasna vozila,
kao i instalacija sa topovima za pjenu zajedno sa uređajima za pripremu
pjene i pričuvom pjenila, za vrijeme pretakanja moraju biti spremni za
djelovanje, a osoblje na pretakalištu odnosno dežurni vatrogasci moraju
biti posebno osposobljeni i spremni za rukovanje sustavom prema planu gašenja
požara.

5) Ako je sustav za gašenje požara u sklopu skladišnog odnosno lučkog
ili pristanišnog sustava za gašenje onda pogonske crpke i drugi zajednički
uređaji sustava, te protok i tlak vode, kao i raspoložive pričuve vode
i pjenila moraju biti osigurani za istovremeno gašenje požara.

Članak 163.

1) Hidrantska mreža projektira se sukladno Pravilniku o tehničkim normativima
za hidrantsku mrežu za gašenje požara.

2) Broj, kapacitet i raspored hidranata mora biti takav da je u uvjetima
gašenja omogućen siguran pristup gasiteljima na najmanje dva hidranta sa
kojih se vodom može prekriti cjelokupan prostor na kojem se nalaze uređaji
za pretakanje i prijevozne cisterne.

3) Kapacitet jednog hidranta mora iznositi najmanje 10-2m3/s u trajanju
dva sata.

4) Ako se hidrantski nastavak koristi i za priključak topa za pjenu,
kapacitet hidranta iz stavka 3. ovog članka ne smije biti manji i kod najveće
potrošnje vode za top.

Članak 164.

1) Ukupan broj i raspored vatrogasnih aparata tip S-9 ili drugog odgovarajućeg
tipa, ovisi o površini koja se štiti i rasporeda uređaja i objekata na
pretakalištu, što mora biti prikazano u planu gašenja požara.

2) Međusobna udaljenost aparata iz stavka 1. ovog članka ne smije biti
veća od 15 m.

Članak 165.

1) Za vrijeme pretakanja jedne ili dvije autocisterne ili vagoncisterne
mora se postaviti najmanje jedan prijevozni vatrogasni aparat tip S-50.

2) Za vrijeme pretakanja više autocisterni ili vagoncisterni, uz svaku
sljedeću ili dvije autocisterne ili vagoncisterne postavlja se najmanje
po jedan daljnji prijevozni vatrogasni aparat tip S-50.

3) Pored obavljanja pregleda vatrogasne opreme u propisanim rokovima,
vatrogasna oprema na pretakalištu mora se svakodnevno i vizualno nadzirati.

*IV. 9. Mjesta za pretakanje*

Članak 166.

1) Pretakanje zapaljivih tekućina iz jedne posude u drugu ili iz spremnika
u posude obavlja se gravitacijski ili pomoću crpki na za to posebno određenom
i uređenom mjestu za pretakanje u pogonu u građevini ili na otvorenom prostoru.

2) Pod odnosno tlo mjesta za pretakanje mora ispunjavati uvjete iz članka
137. ovog Pravilnika.

3) Izbačene ili na bilo koji način razlivene zapaljive tekućine smiju
se zbrinjavati sukladno članku 140. ovog Pravilnika.

Članak 167.

1) Prostorija u kojoj je određeno mjesto za pretakanje u građevini mora
biti odvojena od ostalog dijela građevine zidovima, najmanje vatrootpornosti
F 120 prema HRN DIN 4102.

Članak 168.

1) Ako se pretakanje zapaljivih tekućina obavlja gravitacijski iz jedne
posude u drugu, posude iz kojih se pretače mogu imati otvore na dnu ili
na jednom svom kraju i moraju biti izdignute na odgovarajuću visinu i postavljene
tako da su osigurane od pada i nenadziranog istjecanja zapaljive tekućine.

2) Pretakanje zapaljivih tekućina ne smije se obavljati sustavom koji
bi mogao izazvati stvaranje predtlaka ili podtlaka u posudi.

3) Pri punjenju posuda pomoću crpki iz pogonskog spremnika, mora se
omogućiti nesmetano odušivanje i odvod para, na način koji omogućava siguran
rad osoblja.

4) Pri punjenju posuda pomoću crpki, mora postojati pouzdan uređaj za
sprječavanje prelijevanja.

5) Cjevovodi, cijevni spojevi, armatura i oprema za punjenje moraju
biti osigurani od oštećenja i nenadziranog istjecanja.

6) Posebno određeno mjesto za pretakanje mora se štititi najmanje hidrantskom
mrežom i potrebnim brojem vatrogasnih aparata te drugim sredstvima i opremom
za gašenje požara i na temelju raščlambe i izračuna, što mora biti prikazano
u planu zaštite od požara.

Članak 169.

1) Zone opasnosti u pogonima iz članka 166. stavka 1. ovog Pravilnika
određuju se temeljem izračuna i raščlambi u ovisnosti od tehnologije i
opreme pogona što se potvrđuje stručnim mišljenjem ovlaštene javne ustanove.

Članak 170.

1) Pretakanje zapaljivih tekućina izvan pretakališta i određenih mjesta
za pretakanje može se obavljati samo iznimno na otvorenom prostoru (npr.
opskrba pogonskih motora strojeva i uređaja gorivom, priprema zapaljivih
boja i lakova i sl.), koje je osigurano od bilo kojeg izvora paljenja.

2) Pretakanje iz stavka 1. ovog članka ne smije se obavljati na udaljenosti
manjoj od 7,5 m od građevina i drugih objekata ili bilo kojih drugih zapaljivih
tvari.

V. CJEVOVODI

Članak 171.

1) Cjevovodi su čvrsti ili savitljivi vodovi za prijenos zapaljivih
tekućina.

2) Cjevovodi od skladišnih spremnika do pretakališta i obrnuto, kao
i cjevovodi unutar područja rada postrojenja mogu se postavljati nadzemno
ili podzemno po mogućnosti najkraćim putem.

3) Sastavni dijelovi cjevovoda su i komadi za učvršćenje i oblikovanje,
kao pripadajuće armature.

4) Cjevovodi uređaja za odzračivanje spremnika ne smatraju se cjevovodima.

Članak 172.

1) Nadzemni cjevovodi moraju biti zaštićeni od mehaničkih oštećenja.

2) Nadzemni cjevovodi moraju biti zaštićeni od prekomjernog zagrijavanja.

3) Nadzemni cjevovodi moraju biti propisno uzemljeni, zaštićeni od korozije
i postavljeni tako da toplinsko širenje ne može utjecati na stabilnost
i čvrstoću cjevovoda.

Članak 173.

1) Podzemni cjevovodi ukopavaju se u zemlju do dubine najmanje 80 cm,
s tim da dijelovi cjevovoda na mjestu ulaska u zemlju budu izvedeni bez
prijeloma.

2) Podzemni cjevovodi moraju biti zaštićeni od nagrizanja.

3) Cjevovodi se ne smiju polagati u rovove predviđene za polaganje uzemljenja,
parovoda, električnih vodova, vodova za protok kiseline i sl.

4) Kad se polaže ispod željezničke pruge ili puta, cjevovod se mora
postaviti u betonske kanale ili cijevi većeg promjera, na dubinu od najmanje
80 cm ispod željezničke pruge odnosno puta i obložiti suhim pijeskom.

Članak 174.

1) Križanje cjevovoda s kanalizacijom pod kutom od 90°
dozvoljeno je samo ako je cjevovod zaštićen cijevima većeg promjera kojih
krajevi moraju biti zaliveni bitumenom ili drugim odgovarajućim materijalom
i čije dužine moraju iznositi najmanje 2 m na jednu i drugu stranu od vanjske
stijenke kanalizacijske cijevi.

2) Ako se križanje cjevovoda iz stavka 1. ovog članka vrši pod oštrim
kutom, kateta okomita na kanalizacijsku cijev mora iznositi najmanje 2
m.

3) Pri križanju cjevovoda sa plinovodima, vodovodnim cijevima, električnim
i telekomunikacijskim vodovima i dr. mora se izvesti mimoilaženje na visinskoj
razlici od 1 m kroz zaštitne cijevi većeg promjera.

4) Propisana udaljenost iz stavka 3. ovog članka može biti manja, samo
kad je pomoću dvostrukih cijevi ili drugih mjera, isključeno međusobno
ugrožavanje i ako to odobri nadležno tijelo.

Članak 175.

1) Ako cjevovodi prolaze preko pristupnog puta ili pristupnog kolosijeka,
moraju biti postavljeni iznad normalnog gabarita prijevoznih sredstava
i predviđenih vatrogasnih vozila.

Članak 176.

1) U lukama uređaji za pretakanje mogu biti spojeni sa spremnikom nadzemnim
cjevovodima, cjevovodima položenim na dnu mora ili plivajućim cjevovodima
na površini mora do uređaja u luci ili plivajućoj plutači.

2) Cjevovodi iz stavka 1. ovog članka moraju biti zaštićeni od nevremena.

Članak 177.

1) Spajanje cjevovoda može se obavljati zavarivanjem, prirubničkim spojem,
navojnim spojem i ostalim vijčanim vezama.

2) Zavarivanje na pripadajućim armaturama cjevovoda nije dozvoljeno.

Članak 178.

1) Odzračni otvor cjevovoda ne smije se postavljati na stup na kojemu
se nalazi pretakačka ruka ili na koji se priključuje savitljiva cijev.

Članak 179.

1) Savitljive cijevi moraju biti izrađene od materijala i na način da
su trajno otporne na savijanje, kemijski otporne na zapaljive tekućine
derivate te ispitane na vlačno opterećenje, elektroprovodljivost i na nepropusnost.

Članak 180.

1) Savitljiva cijev ili pretakačka ruka moraju biti na siguran način
učvršćeni i zatvoreni zapornim organom ako nisu u upotrebi.

2) Pretakačka ruka mora biti vezana na priključnom mjestu cjevovoda
na način koji jamči čvrstoću od kidanja i nepropusnosti i izrađena od elektrovodljivog
materijala koji ne iskri i na način da je trajno otporna na predviđena
pokretanja.

3) U lukama pretakačka ruka ili savitljiva cijev, ako nije spojena sa
plovilom, mora biti učvršćena i zatvorena zapornim organom i postavljena
tako da ne ometa pristajanje, vezivanje ili sidrenje plovila.

Članak 181.

1) Prije pokrivanja podzemnih cjevovoda zemljom i prije postavljanja
zaštitne izolacije nadzemnih cjevovoda odnosno poslije ugradnje savitljive
cijevi, mora se obaviti ispitivanje nepropusnosti o čemu se sastavlja zapisnik
koji se čuva kao trajna isprava kod korisnika.

2) Ispitivanje cjevovoda iz stavka 1. ovog članka obavlja se ispitnim
tlakom od najmanje 1,5 najvećeg mogućeg radnog tlaka u vremenu 1 sat, pri
čemu ispitni tlak ne smije opasti.

VI. SKLADIŠTENJE I DRŽANJE ZAPALJIVIH TEKUĆINA U POSUDAMA I
PRODAVAONICE ZAPALJIVIH TEKUĆINA

Članak 182.

1) Posude sa zapaljivim tekućinama (u daljem tekstu: posude) mogu se
skladištiti na otvorenom prostoru, u namjenskom dijelu građevine ili u
namjenskoj građevini.

Članak 183.

1) Posude moraju biti izrađene od materijala i u obliku koji neće utjecati
na njihovu čvrstoću, nepropusnost i stabilnost pri skladištenju i prijevozu.

2) Posude glede konstrukcije, materijala od kojeg su izrađene i najvećeg
obujma moraju ispunjavati uvjete iz sljedeće tablice:

| Konstrukcija posude | Skupina zapaljive tekućine | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I. skupina | | | II. skupina | III. skupina |
| I. A | II. A | III. A | - | - |
| do litara | do litara | do litara | do litara | do litara |
| Nelomljive posude | 5 | 20 | 20 | 30 | 50 |
| Kovinske bačve | 250 | 250 | 250 | 250 | 250 |
| Prijenos. spremnici | 2.500 | 2.500 | 2.500 | 2.500 | 2.500 |

Članak 184.

1) Prijenosni spremnici mogu biti kovinski ili izrađeni od plastičnog
materijala.

2) Prijenosni spremnici, pored otvora za punjenje i pražnjenje, moraju
imati sigurnosni odušak smješten na vrhu spremnika, dovoljnog kapaciteta
za odušavanje u slučaju zagrijavanja u slučaju požara.

3) Prijenosni spremnici moraju imati potvrdu sukladnosti i biti odobreni
od nadležnog tijela.

Članak 185.

1) Na posudama moraju biti podaci i oznake sukladno HRN Z.C0.007 i HRN
Z.C0.012, kao i podaci o zapremnini, proizvođaču ili distributeru zapaljive
tekućine s vizualnom oznakom zapaljivosti.

2) Pored podataka iz stavka 1. ovog članka na prijenosnim spremnicima
moraju biti sljedeće oznake:

1. naziv proizvođača,

2. tvornički broj i godina gradnje,

3. nominalni i stvarni obujam i

4. oznaka norme po kojem je spremnik izrađen i broj potvrde sukladnosti.

3) Izuzetno podaci i oznake prema stavku 1. ovog članka ne moraju biti
na posudama u skladištima proizvođača kad se zapaljive tekućine skladište
kao međuproizvod, pod uvjetima da su podaci o zapaljivosti i drugim osobinama
zapaljivih tekućina osigurani na drugi način i kad je zajamčeno da se takve
posude i prijenosni spremnici neće stavljati u daljnji promet.

Članak 186.

1) U skladištima i prodavaonicama zapaljivih tekućina mogu se nalaziti
samo neoštećene i potpuno zatvorene posude.

2) Oštećene posude, kod kojih može doći ili je došlo do propuštanja
zapaljivih tekućina ili para (napukline, ulegnuća, razbijanja, korozija
i sl.), moraju se odmah ukloniti iz skladišta i prodavaonica na posebno
određeno mjesto za privremeno odlaganje u sklopu skladišta odnosno prodavaonice
ili na mjesto izvan skladišta odnosno prodavaonice gdje i u slučaju požara
ne predstavljaju opasnost za ljude i susjedne objekte.

3) Razlivene zapaljive tekućine u skladištima i prodavaonicama moraju
se odmah očistiti a ostaci čišćenja moraju se odmah ukloniti na mjesta
iz stavka 2. ovoga članka.

Članak 187.

1) Privremeno odlaganje oštećenih posuda, kao i posuda s ostacima zapaljivih
tekućina nakon uporabe (npr. lakirnice i dr. pogoni) može se obavljati
na posebno uređenom mjestu na otvorenom prostoru ili u građevini.

2) Posebno uređeno mjesto iz stavka 1. ovog članka na otvorenom prostoru
mora biti na nepropusnom terenu ograđeno nepropusnim pragom visine od najmanje
10 cm, koje je od susjednih građevina i objekata kao i međe susjednog zemljišta
udaljeno:

1. najmanje 3 m za zapaljive tekućine III. skupine i

2. najmanje 7,5 m za zapaljive tekućine I. i II. skupine.

3) Udaljenost iz stavka 2. ovog članka može se smanjiti postavljanjem
zida najmanje vatrootpornosti F 120 prema HRN DIN 4102, ako to nije u suprotnosti
s drugim propisima.

4) Posebno određeno mjesto iz stavka 1. ovog članka u građevini mora
biti odvojeno od ostalog dijela skladišta odnosno prodavaonice ili drugih
dijelova građevine građevnim elementima najmanje vatrootpornosti F 120
prema HRN DIN 4102.

5) Na posebno određenom mjestu iz stavka 1. ovog članka moraju se poduzeti
propisane mjere protueksplozijske zaštite.

6) Korisnik je obvezan poduzeti potrebite mjere da se posude iz stavaka
1. ovog članka što je prije moguće inertiziraju i sadržaj osigura na propisani
način (pranje u pogonima za regeneraciju, pretakanje u ispravne posude
ili spaljivanje uz poduzimanje propisanih mjera glede zaštite od požara
i zaštite okoliša ili odlaganje na za to određenim deponijima).

7) Posude iz stavka 1. ovog članka iznimno se mogu zajedno privremeno
skladištiti s ispravnim posudama u manjim skladištima uz poduzimanje dodatnih
mjera zaštite od požara, ako takvo skladište ne predstavlja opasnost za
susjedne objekte ili prostorije građevine i ako to odobri nadležno tijelo.

8) Posude iz stavka 1. ovog članka, mogu se ponovo koristiti, ako su
prethodno inertizirane i popravljane samo u posebnim radionicama koje jamče
kakvoću iz članka 183. stavka 1. ovog Pravilnika.

Članak 188.

1) Pretakanje zapaljivih tekućina u skladištima odnosno prodavaonicama
iznimno je dozvoljeno samo na posebno određenim mjestima za pretakanje
sukladno poglavlju IV. 9. ovog Pravilnika ili na posebno određenim mjestima
iz članka 187. stavaka 1. i 2. ovog Pravilnika.

2) U prodavaonicama zapaljivih tekućina iznimno je dozvoljena priprema
boja i lakova na posebnom mjestu koje je odvojeno od prodajnog prostora
dostupnog kupcima i koje u slučaju požara ne ometa sigurnu evakuaciju,
pod sljedećim uvjetima:

1. zapaljiva tekućina kao otapalo može se koristiti samo u malim količinama
(na posebnom mjestu pripreme boja i lakova može biti istovremeno najviše
jedna posuda s otapalom, a ispiranje posuda uređaja mora se obavljati na
mjestima iz članka 170. ili 187. stavaka 1. i 2. ovog Pravilnika) i

2. ako su zone opasnosti utvrđene sukladno članku 169. ovog Pravilnika.

Članak 189.

1) Na prostoru na kojem se skladište ili privremeno odlažu posude ili
obavlja pretakanje ne smiju se nalaziti druge gorive ili opasne tvari koje
ne pripadaju tim prostorima.

*VI. 1. Skladišta posuda na otvorenom prostoru*

Članak 190.

1) Skladištenje posuda na otvorenom prostoru obavlja se slaganjem posuda
u skupove po skupinama prema uvjetima iz tablice:

| Skupina zapaljive tekućine | Najveća količina  pojedinačnog skladištenja  određene skupine - litara (1) | Pripadajući faktor | Najmanja udaljenost između skupova posuda - metara (m) | Najmanja udaljenost od ruba puta unutar postrojenja - metara (m) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| I. A | 24.000 | 16 | 2 | 3 |
| I. B | 48.000 | 8 | 2 | 3 |
| I. C | 96.000 | 4 | 2 | 3 |
| II. | 192.000 | 2 | 2 | 1,5 |
| III. | 384.000 | 1 | 2 | 1,5 |

2) Ako se zajedno skladište dvije ili više zapaljivih tekućina različitih
skupina, ukupna količina svih zapaljivih tekućina, izračunava se tako da
se količina svake pojedine zapaljive tekućine pomnoži sa pripadajućim faktorom,
pri čemu zbroj ne smije prijeći brojku 384.000.

Članak 191.

1) Sigurnosna udaljenost zaštitnih pojasa skladišta posuda na otvorenom
prostoru određuje se prema tablici:

| Sigurnosna udaljenost - metara (m) | Količina za pojedinačno skladištenje po skupini zapaljive tekućine - litara (l) | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I. A | I. B | I. C | II. | III. |
| 5 | - | - | - | - | do 64.000 |
| 10 | do 8.000 | do 16.000 | do 32.000 | do 64.000 | 64.000 do 384.000 |
| 20 | 8.000 do 24.000 | 16.000 do 48.000 | 32.000 do 96.000 | 64.000 do 192.000 | - |

2) Ako se zajedno skladište dvije ili više tekućina različitih skupina,
za sigurnosnu udaljenost skladišta uzima se najveća vrijednost sigurnosne
udaljenosti za pojedinu skupinu zapaljivih tekućina.

Članak 192.

1) Međusobna udaljenost skladišta na otvorenom prostoru odgovara sigurnosnoj
udaljenosti iz članka 191. ovog Pravilnika.

Članak 193.

1) U zaštitnom pojasu skladišta posuda na otvorenom prostoru mogu se
nalaziti samo objekti koji pripadaju skladištu pod uvjetom da njihov položaj
ne ometa pristup vatrogasnim vozilima.

2) Skladištu posuda na otvorenom prostoru mora biti osiguran pristup
za vatrogasna vozila iz dva smjera.

3) Svakom skupu posuda mora biti osiguran neposredni vatrogasni pristup.

4) Vatrogasni pristupi uređuju se sukladno Pravilniku o uvjetima za
vatrogasne pristupe ("Narodne novine", broj 35/94).

Članak 194.

1) Zaštitni pojas skladišta mora biti označen sukladno članku 71. stavku
1. ovog Pravilnika.

Članak 195.

1) Posude se postavljaju s otvorom prema gore na prethodno pripremljene
temelje, grede ili palete izdignute najmanje 15 cm iznad tla na način da
su osigurane od nekontroliranog pokretanja.

Članak 196.

1) Površina skladišta posuda sa zapaljivim tekućinama I. i II. skupine
mora biti zaštićena od djelovanja sunčanih zraka nadstrešnicom ili sustavom
za hlađenje vodom.

Članak 197.

1) Skladišta se štite hidrantskom mrežom te određenim brojem vatrogasnih
aparata tip S-9 i prijevoznih aparata tipa S-50.

2) Broj, kapacitet i raspored hidranata određuje se prema veličini skladišta
sukladno članku 106. stavcima 1., 2. i 3. ovog Pravilnika.

3) Vatrogasni aparati tipa S-9 postavljaju se oko skladišta s tim da
udaljenost između dva aparata iznosi najviše 20 m.

4) Skladište mora biti osigurano najmanje jednim prijevoznim vatrogasnim
aparatom tipa S-50.

5) Vatrogasni aparati moraju biti zaštićeni od insolacije i padavina.

*VI. 2. Skladišta posuda u građevinama*

Članak 198.

1) U namjenskim prostorijama za skladištenje posuda u građevinama, skladištenje
se obavlja prema uvjetima iz tablice:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Prostorija sa stabilnim sustavom za gašenje | | Prostorija bez stabilnog sustava za gašenje | |
| Skupina | Najveća količina litara (l)/faktor | Visina slaganja do metara (m) | Najveća količina litara (l)/faktor | Visina slaganja do metara (m) |
| I. A | 12.000/16 | 2 | nedozvoljeno | nedozvoljeno |
| I. B | 24.000/8 | 2 | 8.000/8 | 2 |
| I. C | 48.000/4 | 4,5 | 16.000/4 | 2 |
| II. | 96.000/2 | 4,5 | 32.000/2 | 2 |
| III. | 192.000/1 | 4,5 | 64.000/1 | 2 |

2) Ako se zajedno skladište dvije ili više zapaljivih tekućina različitih
skupina, ukupna količina svih zapaljivih tekućina, izračunava se tako da
se količina svake pojedine zapaljive tekućine pomnoži sa pripadajućim faktorom,
pri čemu zbroj ne smije prijeći brojku 192.000 za prostorije sa stabilnim
sustavom za gašenje, odnosno brojku 64.000 za prostorije bez stabilnog
sustava za gašenje.

3) Ako nije predviđen automatski sustav za gašenje u prostoriji mora
biti proveden sustav za odvođenje dima i topline izvan objekta.

4) Prostorija za skladištenje posuda u građevini u pravilu se nalazi
u prizemlju, a iznimno se može nalaziti u podrumu građevine ako se skladište
samo zapaljive tekućine II. i III. skupine i to do jedne trećine dozvoljene
količine navedene u tablici.

Članak 199.

1) Prostorija za skladištenje posuda u građevini mora ispunjavati ove
uvjete:

1. da je klasa otpornosti na požar nosivog dijela konstrukcije prostorije
te zidova, podova, stropova, vrata i drugih elemenata koji graniče sa susjednim
dijelovima građevine najmanje F 120 prema HRN DIN 4102,

2. najmanje jedan zid prostorije mora biti prema otvorenom prostoru
gdje je omogućen pristup vatrogasnim vozilima iz dva smjera,

3. kod skladištenja zapaljivih tekućina I.A skupine najmanje jedan zid
prostorije mora biti prema otvorenom prostoru iznad razine zemlje sa vratima,
prozorima, ventilacijskim otvorima i dr. čija je ukupna površina najmanje
30% površine poda ili krov lake konstrukcije do 50 kg/m˛ koji služe kao
eksplozioni odušak,

4. iz prostorije mora biti osiguran najmanje jedan nužni izlaz koji
vodi na otvoreni prostor a vrata i prozori moraju se otvarati prema van,

5. ostali izlazi iz građevine, moraju biti neovisni od izlaza iz točke
4. ovog stavka i

6. u prostoriji mora biti osigurano djelotvorno prirodno ili umjetno
provjetravanje.

Članak 200.

1) Ako se radi o namjenskoj građevini samo za skladištenje posuda, vatrootpornost
nosivog dijela konstrukcije prostorije mora biti najmanje F 120 prema HRN
DIN 4102,

2) U namjenskoj građevini iz stavka 1. ovog članka može biti više od
jedne prostorije za skladištenje, od kojih svaka predstavlja zasebni požarni
sektor, međusobno odvojen građevinskim elementima najmanje vatrootpornosti
F 120 prema HRN DIN 4102,

3) Oko namjenske građevine iz stavka 1. ovog članka mora biti put najmanje
širine 3,5 m za pristup vatrogasnim vozilima iz dva smjera.

Članak 201.

1) Pod prostorije za skladištenje posuda mora biti otporan na kemijsko
djelovanje tekućina koje se skladište i biti nepropustan od spoja poda
i zida do visine koja odgovara najnižoj točki ulaza s nagibom od najmanje
1% prema mjestu sakupljanja prolivenih tekućina u posebnu posudu li tehnološku
kanalizaciju.

2) Posude se postavljaju s otvorom prema gore na prethodno pripremljene
temelje, grede ili palete izdignute najmanje 15 cm iznad tla na način da
su osigurane od nekontroliranog pokretanja.

Članak 202.

1) U prostoriji se mora osigurati glavni prolaz, širine 2 m i potreban
broj sporednih prolaza, širine najmanje 1 m koji se obilježavaju na podu
crtom trajne žute boje širine najmanje 5 cm.

2) Posude i prijenosni spremnici moraju biti udaljeni najmanje 1 m od
električnih instalacija, rasvjetnih tijela i drugih uređaja, izuzev uređaja
za prijenos, slaganje ili podizanje posuda i prijenosnih spremnika.

Članak 203.

1) Međusobni razmak između skupina posuda sa zapaljivim tekućinama različitih
vrsta mora biti najmanje 0,5 m.

2) Posude sa zapaljivim tekućinama iste vrste mogu se slagati jedna
na drugu do visine na način koji ne ugrožava stabilnost.

3) Prijenosni spremnici se ne mogu slagati jedan na drugi, a međusobni
razmak mora biti takav da se nesmetano mogu podizati i prenositi.

Članak 204.

1) Zagrijavanje prostorije može se obavljati samo toplom vodom, parom
niskog tlaka ili toplim zrakom s tim što su uređaji za zagrijavanje i uvođenje
toplog zraka izvan prostorije.

2) U prostoriji je zabranjeno korištenje otvorene vatre u bilo kojem
obliku, kao i alata koji iskri o čemu na vidnom mjestu mora biti znak upozorenja
s odgovarajućim tekstom.

Članak 205.

1) Prostorije za skladištenje posuda u građevini, kao namjenska građevina
samo za skladištenje posuda površine preko 10 m˛ mora se štititi od požara
hidrantskom mrežom.

2) Prostorija za skladištenje posuda mora se štititi od požara određenim
brojem vatrogasnih aparata tipa S-9 sukladno Pravilniku o održavanju i
izboru vatrogasnih aparata, ali najmanje trima.

3) Prilaz hidrantima i vatrogasnim aparatima mora uvijek biti pristupačan.

*VI. 3. Prodavaonice zapaljivih tekućina u posudama u građevinama*

Članak 206.

1) Prodavaonice zapaljivih tekućina u posudama mogu biti smještene u:

1. mješovitim trgovačkim radnjama individualnih trgovaca koje su smještene
u građevine koje nisu u vlasništvu trećih osoba,

2. prostorijama trgovačkih radnji i robnih kuća i

3. skladištima zapaljivih tekućina u posudama.

2) Ako se prodaja obavlja u skladištima, prodajni prostor mora biti
fizički odvojen od ostalog dijela skladišta u koji je onemogućen pristup
neovlaštenim osobama (zidovi, pultovi, oznake i sl.).

Članak 207.

1) Iz prodajnog prostora dostupnog kupcima moraju biti osigurani izlazni
putovi bez prepreka, ne duži od 30 m, koji vode neposredno u slobodni prostor.

2) U prodajnom prostoru dostupnom kupcima na vidnim mjestima postavljaju
se znakovi zabrane korištenja vatre u bilo kom obliku.

3) U prodajnom prostoru dostupnom kupcima može se nalaziti samo manja
količina uzoraka posuda sa zapaljivim tekućinama.

Članak 208.

1) U mješovitim trgovačkim radnjama individualnih trgovaca ili drugih
vlasnika koje su smještene u građevine koje nisu u vlasništvu trećih osoba,
mogu se nalaziti posude u određenom prodajnom ili skladišnom prostoru u
količinama prema tablici:

| Površina prodajnog prostora | Vrsta posuda | Najveća količina  litara po skupinama  zapaljivih tekućina | |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | I. | II. |
| 1. do 60 m2 | lomljive posude | 5 | 10 |
| nelomljive posude | 60 | 120 |
| 2. iznad 60 m2 do 500 m2 | lomljive posude | 20 | 40 |
| nelomljive posude | 200 | 400 |
| 3. preko 500 m2 | lomljive posude | 30 | 60 |
| nelomljive posude | 300 | 600 |

2) Količine zapaljivih tekućina I. i II. skupine preko 20 litara prema
uvjetima tablice iz stavka 1. ovog članka, iznimno se ne smatraju skladištenjem
nego držanjem.

3) Ukoliko se zajedno drže zapaljive tekućine I. skupine sa zapaljivim
tekućinama II. skupine, onda treba izjednačiti 1 litru I. skupine sa 5
litara II. skupine.

4) U prodajnom ili skladišnom prostoru iz stavka 1. ovog članka mogu
se dodatno držati zapaljive tekućine III. skupine do 2000 litara.

5) Za držanje navedenih količina zapaljivih tekućina u ovom članku nije
potrebno posebno odobrenje nadležnog tijela za nadzor zaštite od požara
policijske uprave.

Članak 209.

1) U posebnim prostorijama trgovačkih radnji i robnih kuća koje se nalaze
u prizemnim ili jednokatnim zgradama mogu se slagati, izvorne i neoštećene
posude u količinama i na način predviđen sljedećom tablicom:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Prostorija sa stabilnim sustavom za gašenje | | Prostorija bez stabilnog sustava za gašenje | |
| Skupina | Najveća količina litara (l)/faktor | Visina slaganja do metara (m) | Najveća količina litara (l)/faktor | Visina slaganja do metara (m) |
| I. A | 3.000/16 | 1 | nedozvoljeno | nedozvoljeno |
| I. B | 6.000/8 | 2 | 2.000/8 | 2 |
| I. C | 12.000/4 | 2 | 4.000/4 | 2 |
| II. | 24.000/2 | 3 | 8.000/2 | 2 |
| III. | 48.000/1 | 3 | 16.000/1 | 2 |

2) Ako se zajedno skladište dvije ili više zapaljivih tekućina različitih
skupina, ukupna količina svih zapaljivih tekućina, izračunava se tako da
se količina svake pojedine zapaljive tekućine pomnoži sa pripadajućim faktorom,
pri čemu zbroj ne smije prijeći brojku 48.000 za prostorije sa stabilnim
sustavom za gašenje odnosno brojku 16.000 za prostorije bez stabilnog sustava
za gašenje.

Članak 210.

1) Prostorija iz članka 209. stavka 1. ovog Pravilnika mora ispunjavati
ove uvjete:

1. da je klasa otpornosti na požar nosivog dijela konstrukcije prostorije
te zidova, podova, stropova, vrata i drugih otvora koji graniče sa susjednim
dijelovima građevine najmanje vatrootpornosti F 120 prema HRN DIN 4102,

2. najmanje jedan zid prostorije mora biti prema otvorenom prostoru
gdje je omogućen pristup vatrogasnim vozilima,

3. iz prostorije mora biti osiguran najmanje jedan nužni izlaz koji
vodi na otvoreni prostor a vrata i prozori moraju se otvarati prema van,

4. ostali izlazi iz prostorija trgovačkih radnji i robnih kuća, moraju
biti neovisni od izlaza iz točke 3. ovog stavka,

5. u prostoriji mora biti osigurano prirodno ili umjetno provjetravanje
i

6. u prostorijama se moraju poduzeti mjere iz članka 204. ovog Pravilnika.

Članak 211.

1) Prodavaonice zapaljivih tekućina u posudama štite se od požara najmanje
hidrantskom mrežom i odgovarajućim brojem vatrogasnih aparata tipa S-9
sukladno Pravilniku o održavanju i izboru vatrogasnih aparata, ali najmanje
trima.

2) Iznimno, ako to ne zahtijeva posebni popis, mješovite trgovačke radnje
iz članka 209. stavka 1. ovog Pravilnika ne moraju se štititi hidrantskom
mrežom.

*VI. 4. Držanje zapaljivih tekućina u posudama kod ostalih
korisnika*

Članak 212.

1) Držanje zapaljivih tekućina u posudama kod ostalih korisnika mora
se obavljati na način i na mjestu kako je predviđeno uputom proizvođača,
prema mjesnim uvjetima.

2) Posude se nakon uporabe moraju držati zatvorene.

Članak 213.

1) Nedopustivo je držanje zapaljivih tekućina:

1. u prolazima i prilazima za pješake i vozila,

2. u stubištima,

3. u hodnicima i predvorjima,

4. na tavanima stambenih kuća, bolnica, uredskih i sličnih zgrada, kao
i u njihovim krovnim prostorima,

5. u radnim prostorijama i

6. u točionicama i prostorijama za goste.

2) Nedopustivo je prekoračenje količina zapaljivih tekućina I. i II.
skupine kod držanja zapaljivih tekućina prema u tablici:

| Mjesto držanja | Vrsta posuda | Količina u litrama | |
| --- | --- | --- | --- |
| I. skupina | II. skupina |
| 1. stanovi i slične prostorije | lomljive posude | 1 | 5 |
| nelomljive posude | 1 | 5 |
| 2. stanovi i slične prostorije odvojene od susjednih dijelova građevine građevinskim elementima najmanje vatrootpornosti F30 prema HRN DIN 4102 | lomljive posude | 1 | 20 |
| nelomljive posude | 5 | 20 |
| 3. podrumi obiteljskih kuća i zajednički podrumi stambenih zgrada | lomljive posude | 1 | 20 |
| nelomljive posude | 20 | 50 |

Članak 214.

1) Hermetički zatvorene posude sa zapaljivim tekućinama I. i II. skupine
moraju se u pogonima, radionicama, laboratorijima, ljekarnama i sl. držati
u posebno za to izrađenim kovinskim ormarima, s tim da ukupna količina
zapaljivih tekućina u tim posudama ne smije biti veća od 200 litara.

2) Kovinski ormar iz stavka 1. ovog članka mora imati nepropusne spojeve,
prag na vratima visine najmanje 10 cm, bravu i provjetravanje s izlazom
na otvoreni prostor.

3) Kovinski ormar iz stavka 1. ovog članka mora biti udaljen najmanje
5 m od otvorenog plamena i najmanje 2 m od gorivih dijelova građevinske
konstrukcije i drugih zapaljivih tvari.

4) Kovinski ormari iz stavka 1. ovog članka kao i kovinski ormari za
skladištenje odnosno držanje posuda sa zapaljivim tekućinama na otvorenom
prostoru u ovisnosti od skupina i količina zapaljivih tekućina moraju sadržavati
pogonske upute sukladno članku 11. ovog Pravilnika.

5) Vrata, drugi pokretni dijelovi te police kovinskih ormara iz stavka
1. ovog članka kao i kovinskih ormara za skladištenje odnosno držanje posuda
sa zapaljivim tekućinama na otvorenom prostoru moraju biti osigurani od
iskrenja, galvanski povezani i kao cjelina uzemljeni.

6) Kovinski ormari iz stavka 1. ovog članka kao i kovinski ormari za
skladištenje odnosno držanje posuda sa zapaljivim tekućinama na otvorenom
prostoru mogu se stavljati u promet kao tipski samo temeljem pozitivnog
mišljenja Ministarstva unutarnjih poslova u sjedištu.

*VI. 5. Zone opasnosti*

Članak 215.

1) Unutrašnjost posude je zona 0.

2) Prostor, kod privremenog odlaganja posuda iz članka 187. stavka 1.
ovog Pravilnika, vodoravno na udaljenosti od 2,5 m od krajnje posude i
visine 1 m iznad najviše posude do tla je zona 1.

3) Prostor na udaljenosti od 1 m vodoravno oko zone 1 iz stavka 2. ovog
članka, kao i prostor na udaljenosti od 5 m vodoravno od zone 1 iz stavka
2. ovog članka i visine 0,8 m od tla je zona 2.

4) Kod privremenog odlaganja posuda iz članka 187. stavka 4. ovog Pravilnika
čitava prostorija je zona 2, ukoliko se drugim mjerama ne ograniči.

5) Prostor polumjera 1 m vodoravno od krajnje neoštećene, neuporabljene
i potpuno zatvorene posude i uspravno od gornjeg ruba najviše posude do
tla je zona 2.

VII. ARMATURE OTPORNE NA PROBOJ PLAMENA I SIGURNA ODVODNJA
ZAPALJIVE SMJESE PARA/ZRAK

*VII. 1. Armature otporne na proboj plamena*

Članak 216.

1) Armatura otporna na proboj plamena (u daljem tekstu: armatura) odnosi
se na uređaje koji imaju svrhu zaštite spremnika ili dijelova postrojenja
od proboja plamena.

2) Već prema zahtjevima, koji proizlaze iz pogonskih uvjeta armatura
se dijeli na:

1. armaturu sigurnu od detonacije,

2. armaturu sigurnu od eksplozije i

3. armaturu sigurnu od trajne vatre.

3) Armatura treba biti smještena u ili što je moguće bliže spremniku
ili dijelu postrojenja koje treba zaštititi na način da je omogućeno lako
održavanje.

*VII. 2. Armatura sigurna od detonacije*

Članak 217.

1) Armatura sigurna od detonacije potrebna je:

1. na priključku cjevovoda za odzračivanje na spremniku, ako se na armaturu
sigurnu od detonacije priključuje cjevovod za dovod smjese para/zrak, koji
udovoljava uvjetima iz članka 225. stavka 1. ovog Pravilnika i

2. na cjevovodima za punjenje i pražnjenje, koji tijekom pogona nisu
stalno napunjeni zapaljivim tekućinama, a mogu sadržavati zapaljive smjese
para/zrak, a naročito na takvim vodovima koji se u spremnik uvode odozgo
a dosežu do dna spremnika.

2) Na vodove za punjenje i pražnjenje ili za pulziranje smjese para/zrak,
ako su predviđeni rastavivi čvrsti ili savitljivi vodovi i ako su isti
neposredno priključeni na uređaj spojke koji je zaštićen armaturom sigurnom
od eksplozije odnosno od trajne vatre, ne postavlja se armatura iz stavka
1. ovog članka.

Članak 218.

1) Armatura sigurna od detonacije na vodovima iz članka 223. stavka
1. ovog Pravilnika mora izdržati nastali tlak koji može nastati impulsnim
valom detonacije.

2) Impulsnim valom detonacije ne smiju se oštetiti dijelovi armature
koji su važni za sigurnost od proboja plamena nit smiju nastupiti druge
opasne trajne deformacije.

Članak 219.

1) Cjevovodi između armatura sigurne od detonacije i mogućeg mjesta
zapaljivog izvora (npr. između armature i otvora odzračnog cjevovoda koji
se prazni u otvoren prostor) moraju imati najmanju dužinu prema sljedećoj
tablici:

| Nazivni promjer cjevovoda DN u mm | Najmanja dužina cjevovoda u m |
| --- | --- |
| 15 | 0,5 |
| 20 | 1 |
| 25 | 1,5 |
| 32 | 2 |
| 40 | 3 |
| 50 | 4 |
| 65 | 6 |
| 80 | 8 |
| 100 do 200 | 10 |

2) Ukoliko je cjevovod kraći od predviđenog u stavku 1. ovog članka
tada armatura sigurna od detonacije mora biti opremljena i dodatnim uređajima
koji pravovremeno registriraju plamen koji se odbija od zaštite i tamo
dalje gori i koji aktiviraju neku od funkcija u nuždi i to:

1. automatsko prekidanje sekundarnog strujanja zapaljive smjese para/zrak,

2. inertiziranje zapaljive smjese para/zrak,

3. povećanje pare u zapaljivoj smjesi para/zrak iznad gornje granice
eksplozivnosti i

4. smanjivanje dotoka zraka ispod donje granice eksplozivnosti.

3) U cjevovodima iz stavka 1. ovog članka, između armature sigurne od
detonacije i mjesta mogućeg zapaljenja zaštite, cijevi i fitinzi nazivnog
promjera do DN 200 trebaju biti izvedeni barem za nazivni tlak TN 10 bara,
a cijevi i fitinzi nazivnog promjera preko DN 200 trebaju biti izvedeni
barem za nazivni tlak TN 16 bara.

4) Za cjevovode iz stavka 1. ovog članka nazivnog promjera do DN 200
dozvoljena su koljena sa proizvoljnim polumjerom zakrivljenja kao i "T"
i ostali oblikovani komadi, a za cjevovode nazivnog promjera iznad DN 200
oblikovani komadi moraju imati odnos polumjera zakrivljenja r i promjera
D barem 1,5.

*VII. 3. Armatura sigurna od eksplozije*

Članak 220.

1) Armatura sigurna od eksplozije mora biti postavljena kao krajnja
mjera zaštite od eksplozije odnosno proboja plamena u spremnicima, postrojenjima
ili cjevovodima iz kojih tijekom pogona ne izlaze zapaljive smjese para/zrak,
ali u koje može ulaziti zapaljiva smjesa para/zrak eksplozivna npr. na:

1. podtlačnim ventilima uređaja za odzračivanje na spremnicima,

2. kraćim cjevovodnim sekcijama između crpki i spremnika ili na manjoj
udaljenosti od termičkih uređaja za sekundarno izgaranje,

3. predprostorima usisa motora za izgaranje i sl.

2) Između armature sigurne od eksplozije i mjesta mogućeg zapaljenja
u cjevovodu u pravilu ne smiju postojati dijelovi koji mogu ubrzati plamen,
kao npr. zasloni, iznenadna proširenja ili suženja cjevovoda, filteri i
sl., osim ako za takve dijelove ne postoji stručno mišljenje.

Članak 221.

1) Otvori na pogonskoj opremi i dijelovima postrojenja koji su otporni
na tlak eksplozije moraju biti opremljeni takvim uređajem, koji kod eksplozije
unutar pogonske opreme ili dijela postrojenja na temelju geometrijskih
odnosa sprječava proboj plamena u okolišnu smjesu para/zrak (zaštita prostora
od eksplozije).

2) Kratki cjevovodi, koji su priključeni na spremnike i postrojenja
koja nisu otporna na tlak eksplozije i iz kojih tijekom pogona zapaljive
smjese para/zrak ne teku duže vrijeme, moraju biti opremljene uređajem,
koji kod eksplozije na temelju ograničene dužine sprječava proboj plamena
u spremnik ili postrojenje (zaštita cjevovoda od eksplozije).

3) Armatura sigurna od eksplozije iz članka 220. ovog Pravilnika odnosno
iz stavka 1. ovog članka mora izdržati tlak eksplozije koji može nastati.

4) Armatura sigurna od požara za slučajeve iz stavka 2. ovog članka
izvedena je kao dovoljno otporna na tlak kada je projektirana, neovisno
o veličini izvedbe, za ispitni tlak od 10 bara.

*VII. 4. Armatura sigurna od trajne vatre*

Članak 222.

1) Armatura sigurna od trajne vatre potrebna je na uređajima za odzračivanje
i na svim ostalim otvorima koji svrsishodno povezuju prostor zapaljive
smjese para/zrak sa vanjskim zrakom.

2) Armatura sigurna od trajne vatre je krajnja zaštita i u pravilu je
prirubnica neposredno vezana na spremnik ali se može ugraditi i na kratke
cjevovode.

3) Za nadzemne spremnike visine do 4 m, vod za odzračivanje koji završava
4 m iznad razine tla odgovara zahtjevima za kratki cjevovod.

4) U slučaju izgaranja, armatura sigurna od trajne vatre mora biti ugrađena
tako da se zapaljiva smjesa para/zrak nesmetano odvodi prema gore.

5) Otvori na spremnicima i postrojenjima koji imaju odvod u slobodan
prostor i iz kojih se struje zapaljive smjese para/zrak ne odvode samo
kratkotrajno moraju se opremiti armaturom sigurnom od eksplozije sukladno
članku 220. ovog Pravilnika.

6) Kao armatura sigurna od trajne vatre smatra se i pretlačni ventil
otporan na trajnu vatru pod uvjetima da zajamčeno djeluje kao zaporni uređaj
kod zatvaranja i malih propuštanja, te da je omogućena funkcija ventila
kod svih pogonskih stanja.

*VII. 5. Sigurna odvodnja zapaljive smjese para/zrak*

Članak 223.

1) Smjesu para/zrak koja se istiskuje iz spremnika ili reaktorske posude
u tehnološkom procesu, gdje se koriste zapaljive tekućine I. i II. skupine
odnosno zapaljive tekućine III. skupine kad su zagrijane na temperaturu
koja je 20° C ispod
temperature plamišta ili više od toga, treba odvoditi tako da nikakve opasnosti
ne mogu nastati za zaposleno osoblje odnosno treće osobe i njihovu imovinu.

2) Smjese para/zrak istiskuju se kod:

1. punjenja spremnika zapaljivim tekućinama,

2. "disanjem" usljed zagrijavanja u tehnološkom procesu ili insolacije
i

3. kod uvođenja ostalih medija u spremnik, npr. zraka, vode, vodene
pare, inertnog plina za pripremu radova ili u tehnološkom procesu.

3) Istisnute smjese para/zrak mogu se:

1. odvesti bez opasnosti u otvoren prostor ili

2. dovesti natrag u drugi spremnik, npr. spremnik za transport ili spremnik
za uskladištenje postupkom tzv. pulziranjem plinske faze ili

3. odvesti u postrojenje za ponovno dobivanje (rekuperacija) ili

4. bezopasno uništiti spaljivanjem (npr. spaljivanje u baklji).

4) Kod odabira postupka prema stavku 3. ovog članka u obzir treba uzeti
uvjete zaštite od požara i zaštite od eksplozije kao i zaštite od imisije.

Članak 224.

1) Kod primjene postupka pulziranje plinske faze vodovi za pulziranje
i njihovi priključci moraju biti dimenzionirani tako da ne mogu u spremnicima
nastati nedozvoljeni pretlakovi odnosno podtlakovi.

2) Ukoliko se mogući pretlakovi i podtlakovi ne mogu odrediti sa dovoljno
sigurnosti, postupak pulziranje plinske faze treba radi pridržavanja dozvoljenih
tlakova imati na raspolaganju uređaj protiv prekoračenja pretlaka odnosno
podtlaka.

3) Vodovi za pulziranje opremaju se vatrootpornom armaturom.

Članak 225.

1) Sustav pulziranja plinske faze i priključenje postrojenja ne smiju
za vrijeme pulziranja plinske faze imati tijekom pogona nikakve otvore
u slobodan prostor.

2) Na mjestu priključka spremnika koji se puni postupkom pulzirajuće
plinske faze treba stajati jasno vidljiv i dobro čitljiv natpis da se punjenje
može obavljati samo primjenom ovog postupka.

Članak 226.

1) Unutarnjost postrojenja za ponovno dobivanje i spaljivanje smjese
para/zrak iz spremnika pripada područjima ugroženim od eksplozije i to
su područja zone 1.

2) Područja ugrožena eksplozijom u dovodnim vodovima postrojenja za
ponovno dobivanje odnosno spaljivanje mogu se spojiti sa zonom nižeg stupnja
opasnosti i to pomoću zaštitnih mjera, koje smanjuju vjerojatnost nastajanja
eksplozivne atmosfere u ovim vodovima.

Članak 227.

1) Ograničavanje ili sprječavanje opasne eksplozivne atmosfere postiže
se primarnim zaštitnim mjerama i to:

1. U vodu koji dovodi izlazni zrak na postrojenje za ponovno dobivanje
ili spaljivanje treba po mogućnosti poduzeti mjere za ograničavanje odnosno
sprječavanje stvaranja opasnih količina eksplozivne atmosfere.

2. Nastanak opasne eksplozivne atmosfere može se u postrojenju za ponovno
dobivanje odnosno spaljivanje i ograničiti:

a) smanjenjem koncentracije zapaljivih para u izlaznom zraku dovodom
svježeg zraka na dovoljnu vrijednost ispod donje granice eksplozivnosti
(najviše 50%) ili

b) povećanjem koncentracije zapaljivih para u izlaznom zraku dovodom
zapaljivih plinova ili para (kod ovog zadnjeg treba isključiti stanje kondenzacije)
na dovoljnu vrijednost iznad gornje granice eksplozivnosti ili

c) dovoljnim inertiziranjem.

2) Poduzimanjem primarnih mjera zaštite iz stavka 1. ovog članka postiže
se smanjenje stupnja opasnosti (npr. zona 0 prelazi u zonu 1, ili čak u
područje koje nije ugroženo eksplozijom).

Članak 228.

1) Primarne zaštitne mjere od eksplozije moraju se provoditi pod nadzorom
uređaja za mjerenje koncentracije ili mjerenje protoka.

2) Uređaji iz stavka 1. ovog članka moraju kod prekoračenja graničnih
vrijednosti, koje se utvrđuju za svaki pojedini slučaj, uključiti pravovremeno
zvučnu uzbunu odnosno funkcije u nuždi i u slučaju ispada mreže elektronapajanja.

Članak 229.

1) Spremnici, ukoliko nisu otporni na tlačni udar od eksplozije, moraju
biti osigurani od proboja plamena.

2) Ispusni otvor pročišćenog izlaznog zraka postrojenja za ponovno dobivanje
mora u pravilu biti opremljen odgovarajućim sigurnosnim uređajem za zaštitu
od proboja plamena.

3) Posebne zaštitne mjere od proboja plamena moraju se stupnjevito provoditi
pridržavanjem mjera koje se moraju provoditi i prema mogućnosti zapaljivosti
koja postoji u postrojenju za ponovno dobivanje odnosno spaljivanje.

4) Za broj mjera koje se moraju istovremeno provoditi i koje su neovisne
jedna o drugoj a služe za postizanje sigurnosti od proboja plamena služi
sljedeća tablica:

POTREBNE ZAŠTITNE MJERE OD PROBOJA PLAMENA KOJE SE STUPNJEVITO
PROVODE

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Izvori zapaljivosti koji se očekuju u postrojenju za ponovno dobivanje odnosno spaljivanje** | **Broj mjera koje treba poduzeti za sigurnost od proboja plamena,  ako u sustavu izlaz postaje sljedeće područje opasnosti** | | |
|  | zona 0 | zona 1 | zona 2 |
| u pogonu  (npr. plamen plamenika) | 3 | 2 | 1 |
| kod uobičajenih pogonskih smetnji  (npr. pogonska oprema u zoni 2) | 2 | 1 | 0 |
| kod rijetkih pogonskih smetnji  (npr. pogon. oprema u zoni 1) | 1 | 0 | 0 |

Članak 230.

1) Prikladnost odabira zaštitnih mjera iz ovog poglavlja VII. ovog Pravilnika
treba biti dokazana od strane ovlaštene ustanove.

VIII. DRŽANJE, SKLADIŠTENJE I UPORABA ULJA ZA LOŽENJE KOD POTROŠAČA

Članak 231.

1) Držanje, skladištenje i korištenje ulja za loženje namijenjenog za
zagrijavanje prostora za boravak ljudi u domaćinstvima, obrtničkim radionicama,
pogonima i drugim građevinama, kao i držanje diesel-goriva za pogonske
potrebe obavlja se sukladno odredbama ovog poglavlja.

2) Ovo poglavlje ne odnosi se na skladištenje ulja za loženje i diesel-goriva
pri tehnološkim procesima proizvodnje, prerade i distribucije.

Članak 232.

1) Kakvoća i korištenje ulja za loženje prema izboru konstrukcije ložišta,
osobina sustava za raspršivanje i sagorijevanje i prema tehnološkoj namjeni,
te prema temperaturi plamišta utvrđuju se prema HRN B.H2.430.

2) Ulja za loženje spadaju u III. skupinu zapaljivih tekućina, uključujući
i ekstra lako ulje za loženje EL, kao i diesel-goriva sa temperaturom plamišta
iznad 55° C kod
potrošača za pogonske potrebe.

Članak 233.

1) Dostavljači i korisnici ulja za loženje i diesel-goriva moraju imati
dokaze o njihovoj temperaturi plamišta i pokazati ih na zahtjev nadležnom
tijelu za nadzor zaštite od požara.

*VIII. 1. Držanje ulja za loženje u posudama*

Članak 234.

1) Ulja za loženje kada se koriste za peći u domaćinstvima, obrtničkim
radionicama, pogonima i drugim objektima mogu se držati u ispravnim posudama
ili bačvama, koje zadovoljavaju uvjete članka 183. ovog Pravilnika.

2) Nedopustivo je držanje ulja za loženje u prostorima navedenim u članku
213. stavku 1. ovog Pravilnika.

Članak 235.

1) U prostorijama stana, obrtničke radionice, pogona ili prostorijama
drugog objekta gdje se koriste peći za ulje za loženje smiju se držati
posude sa uljem za loženje sa najviše 50 litara ukupnog sadržaja.

2) Posude sa uljem za loženje ne smiju se držati na mjestima koja su
izložena izravnom utjecaju topline.

Članak 236.

1) U podrumskim odnosno prizemnim prostorijama obiteljskih kuća, stambenih
zgrada i drugih građevina koje nisu namijenjene za stanovanje ili boravak
ljudi smiju se držati posude i bačve sa uljem za loženje do količine 2.000
litara po jednom stubištu.

2) Izvan građevina iz stavka 1. ovog članka smiju se držati posude i
bačve sa uljem za loženje do količine 2.000 litara na otvorenom prostoru
pod nadstrešnicom, u dvorišnim i drugim objektima.

3) U prostorima iz stavka 2. ovog članka smiju se držati količine do
10.000 litara ako su prostori sa sadržajem do 2.000 litara međusobno odvojeni
punim zidom od uobičajenog nezapaljivog materijala npr. cigla, betonski
elementi, beton i sl.

4) Nadstrešnica i objekti iz stavka 2. ovog članka moraju od susjednih
građevina, objekata i međe susjednog zemljišta biti udaljeni najmanje 3
m.

5) Udaljenost iz stavka 4. ovog članka može se smanjiti postavljanjem
punog zida najmanje vatrootpornosti F 120 prema HRN DIN 4102, ako to nije
u suprotnosti s drugim propisom.

Članak 237.

1) Prostorija iz članka 236. stavka 1. ovog Pravilnika u obiteljskoj
kući, pogonu, obrtničkoj radionici ili drugoj građevini koje nisu u vlasništvu
trećih osoba mora biti odvojena od ostalih dijelova kuće, pogona, obrtničke
radionice ili druge građevine zidovima i stropovima izrađenim od uobičajenog
nezapaljivog građevnog materijala, npr.: cigla, betonski elementi, beton
i sl.

2) Prostorija iz članka 236. stavka 1. ovog Pravilnika u stambenim zgradama
ili drugim građevinama u vlasništvu više osoba predstavlja požarni sektor
koji mora biti odvojen od ostalih dijelova stambene zgrade ili druge građevine
elementima najmanje vatrootpornosti F 60 prema HRN DIN 4102.

3) Vrata prostorije iz stavka 2. ovog članka, ako ne vode neposredno
u slobodni prostor izvan građevine, moraju biti najmanje vatrootpornosti
T 30 prema HRN DIN 4102.

4) Pod i tlo prostorije odnosno prostora iz članka 236. stavaka 1. i
2. ovog Pravilnika mora biti od nezapaljivog građevnog materijala te nepropustan
za vodu i ulje za loženje.

5) Za slučaj razlijevanja, mora se osigurati prostor oko posuda ili
bačvi za prihvat ukupnog sadržaja, npr. pomoću pragova, zidića, metalne
tave i sl.

6) Otvori za čišćenje dimnjaka i otvori spojeni na javnu kanalizaciju
moraju biti udaljeni najmanje 3 m od prostora iz stavka 5. ovog članka.

7) Prostorija iz stavaka 1. i 2. ovog članka mora imati otvore za provjetravanje
prema otvorenom prostoru, najmanje 5% podne površine.

8) Ako se otvori za provjetravanje nalaze uz javni put ili prolaz i
na visini manjoj od 2 m, onda moraju biti osigurani metalnom mrežom sa
33 okca/cm˛.

Članak 238.

1) Prostorije odnosno prostori iz članka 236. stavaka 1. i 2. ovog Pravilnika,
osim u obiteljskim kućama, moraju biti osigurani od neovlaštenog pristupa
zaključavanjem i sl., te označeni dobro vidljivim i čitljivim natpisom
i znakom o zabrani pušenja i uporabe otvorenog plamena u bilo kom obliku.

2) Punjenje i pražnjenje posuda i bačvi mora se obavljati pažljivo pomoću
uređaja koji jamče da neće doći do razlijevanja ulja za loženje pri pretakanju.

3) U prostorijama odnosno prostorima iz članka 236. stavaka 1. i 2.
ovog Pravilnika ne smiju se držati lako zapaljive ili opasne tvari.

Članak 239.

1) Držanje diesel-goriva u posudama obavlja se pod istim uvjetima kao
i držanje ulja za loženje.

*VIII. 2. Držanje ulja za loženje u spremnicima*

Članak 240.

1) Spremnik za držanje ulja za loženje za potrebe centralnih grijanja
obiteljskih kuća, obrtničkih radnji, pogona ili drugih građevina može se
postaviti kao podzemni ili nadzemni na otvorenom prostoru ili u obiteljskoj
kući, zanatskoj radnji, pogonu ili drugoj građevini.

2) Spremnik iz stavka 1. ovog članka glede konstrukcije i mjesta postavljanja
mora ispunjavati propisane uvjete iz poglavlja III. ovog Pravilnika.

3) Za spremnik iz stavka 1. ovog članka mora postojati dokumentacija
proizvođača o normi po kojoj je spremnik izrađen i ispitan, potvrda o suglasnosti
te uputa za postavljanje i uporabu.

Članak 241.

1) Pod spremnikom za držanje ulja za loženje podrazumijeva se nadzemni
spremnik do 2.000 litara odnosno prijenosni spremnik.

2) Pod spremnikom za držanje ulja za loženje podrazumijeva se i podzemni
spremnik do 5.000 litara.

Članak 242.

1) Diesel-gorivo za pogonske potrebe može se držati u spremnicima pod
uvjetima za držanje ulja za loženje u spremnicima.

2) Pogonsko postrojenje sa čvrsto povezanim spremnicima, npr. Diesel-agregat
sa čvrsto povezanim spremnikom mora se rabiti na mjestu i na način predviđen
uputom proizvođača.

Članak 243.

1) Mjesto postavljanja spremnika mora biti odabrano tako da je osiguran
prostor za prilaz autocisterne odnosno mjesto za pretakanje na način da
se ne ometa javni promet, niti posjed zemljišta ili građevine koji ne pripadaju
vlasniku odnosno korisniku.

2) Spremnici, koji nemaju uređaj za sprječavanje prepunjenosti sa osiguračem,
smiju se puniti iz autocisterni, pažljivim praćenjem istekle količine,
sustavom savitljivih vodova s uljevnim ventilom koji ne dozvoljava protok
veći od 200 litara u minuti pri slobodnom istjecanju.

3) Spremnici se mogu puniti iz bačvi samo pomoću ručnih crpki na način
da je onemogućeno istjecanje ulja za loženje, prevrtanje ili pomicanje
bačvi za vrijeme punjenja.

Članak 244.

1) Prostorija kotlovnice odnosno pogona u obiteljskoj kući, obrtničkoj
radionici ili drugoj građevini koja nije u vlasništvu trećih osoba mora
biti odvojena od ostalih dijelova kuće, zanatske radionice ili druge građevine
najmanje zidovima i stropovima izrađenim od uobičajenog nezapaljivog građevnog
materijala, npr.: cigla, betonski elementi, beton i sl.

2) Prostorija kotlovnice odnosno pogona u vlasništvu više osoba predstavlja
požarni sektor, koji mora biti odvojen od ostalih dijelova građevine, građevnim
elementima najmanje vatrootpornosti F 60 prema HRN DIN 4102.

3) Vrata prostorije iz stavka 2. ovog članka, ako ne vode neposredno
u slobodni prostor izvan građevine, moraju biti najmanje vatrootpornosti
F 30 prema HRN DIN 4102.

4) Drugi izlazi iz susjednih dijelova obiteljske kuće, pogona, obrtničke
radionice ili drugih građevina moraju biti neovisni od izlaza iz kotlovnice
odnosno pogona.

5) Pod prostorije iz stavaka 1. i 2. ovog članka mora biti od nezapaljivog
građevnog materijala te nepropustan za vodu i ulje za loženje.

Članak 245.

1) Nadzemni spremnik za držanje ulja za loženje smješten u prostoriju
iz članka 244. stavaka 1. i 2. ovog Pravilnika mora biti osiguran od razlijevanja
sabirnim prostorom koji može prihvatiti ukupan sadržaj spremnika, tako
da razliveno ulje ni u kojem slučaju ne može dospjeti izvan kotlovnice
odnosno pogona ili u odvode za kanalizaciju, niti bliže kotlovskom odnosno
pogonskom postrojenju od 2 m.

2) Ako je nadzemni spremnik za držanje ulja za loženje smješten u drugu
prostoriju obiteljske kuće, pogona, obrtničke radionice ili druge građevine
koje nisu u vlasništvu trećih osoba, te prostorije moraju ispunjavati uvjete
iz članka 244. stavaka 1., 2., 3. i 4. ovog Pravilnika.

Članak 246.

1) Za kotlovsko odnosno pogonsko postrojenje mora postojati dokumentacija
o normi po kojoj je kotlovsko odnosno pogonsko postrojenje izrađeno i ispitano
te upute za uporabu i održavanje.

2) Za držanje i uporabu ulja za loženje odnosno diesel-goriva iz poglavlja
VIII. 2. i VIII. 3. ovog Pravilnika nije potrebno posebno odobrenje tijela
za nadzor zaštite od požara nadležne policijske uprave.

*VIII. 3. Skladištenje ulja za loženje u spremnicima*

Članak 247.

1) Spremnik za skladištenje ulja za loženje i diesel-goriva kod potrošača
može se postaviti kao podzemni ili nadzemni na otvorenom prostoru ili građevini.

2) Spremnik iz stavka 1. ovog članka mora biti odobren glede konstrukcije
i mjesta postavljanja i ispunjavati propisane uvjete iz poglavlja III.
ovog Pravilnika.

Članak 248.

1) Prostorija kotlovnice i pogona kapaciteta potrošnje do 500 litara
ulja za loženje odnosno diesel-goriva dnevno mora ispunjavati uvjete iz
članka 244. stavaka 2., 3., 4. i 5. ovog Pravilnika.

2) Prostorija kotlovnice i pogoni kapaciteta potrošnje preko 500 litara
ulja za loženje odnosno diesel-goriva dnevno predstavlja požarni sektor,
koji mora biti odvojen od ostalih dijelova građevine, građevnim elementima
najmanje vatrootpornosti F 120 prema HRN DIN 4102.

3) Put evakuacije iz prostorije iz stavka 2. ovog članka mora biti neovisan
i odvojen od drugih izlaza iz građevine, građevnim elementima najmanje
vatrootpornosti F 120 prema HRN DIN 4102.

4) Pod prostorije iz stavaka 1. i 2. ovog članka mora biti od nezapaljivog
građevnog materijala te nepropustan za vodu i ulje za loženje.

Članak 249.

1) Spremnici iz članka 247. ovog Pravilnika ne mogu se smještati u prostorije
gdje su smještena kotlovska odnosno pogonska postrojenja koja neposredno
troše ulje za loženje odnosno diesel-gorivo.

2) Spremnici iz članka 247. ovog Pravilnika do 100 m3 mogu se postaviti
u građevini u posebnom požarnom sektoru koji ispunjava uvjete iz članka
248. ovog Pravilnika.

Članak 250.

1) Za punjenje spremnika iz članka 247. ovog Pravilnika moraju biti
ispunjeni uvjeti iz poglavlja IV. ovog Pravilnika.

2) Korisnik kotlovskog odnosno pogonskog postrojenja iz ovog poglavlja
mora ispunjavati uvjete iz članaka 11. i 12. ovog Pravilnika.

*VIII. 4. Posebne mjere zaštite od požara*

Članak 251.

1) Ulje za loženje smije se zagrijavati do temperature koja je 20°
C ispod temperature plamišta, a najviše do 80°
C.

2) Radi sprječavanja prekoračenja temperature iz stavka 1. ovog članka,
spremnik za skladištenje ulja za loženje, mora biti opremljen automatskim
regulatorom temperature i uređajem za prekid zagrijavanja prije dostizanja
temperature od 80°
C te zvučnim alarmom.

3) Uvjeti iz stavka 2. ovog članka ne moraju biti ispunjeni ukoliko
se ulje za loženje zagrijava samo parnim ili toplovodnim grijačima i ako
je dokazano raščlambom i izračunom da do prekoračenja temperature od 80°
C ne može doći.

4) Ukoliko se ulje za loženje zagrijava električnim grijačima ili u
kombinaciji sa parnim ili toplovodnim grijačima, konstrukcija spremnika
mora biti takva da je električni grijač u potpunosti uronjen u tekućinu,
te da ne može dodirivati površinu ulja za loženje ni kod najniže moguće
razine u spremniku.

5) Ulje za loženje u spremnicima od umjetnih materijala ne smiju se
zagrijavati.

Članak 252.

1) U prostorijama iz članka 236. stavaka 1. i 2. mora se na pristupačnom
mjestu postaviti najmanje jedan vatrogasni aparat tip S-9.

2) Kod držanja i skladištenja ulja u ovisnosti od zapremnine spremnika
na dostupno mjesto postavljaju se vatrogasni aparati i to:

a) za spremnike do 2 m3, jedan vatrogasni aparat tip S-9,

b) za spremnike do 50 m3, dva vatrogasna aparata tip S-9 od kojih se
jedan postavlja u blizini kotlovnice,

c) za spremnike do 100 m3, dva vatrogasna aparata tip S-9 od kojih se
jedan postavlja u blizini kotlovnice i jedan prijevozni vatrogasni aparat
tip S-50 koji se pri pretakanju postavlja u blizini mjesta pretakanja,

d) za spremnike do 300 m3, dva vatrogasna aparata tip S-9 od kojih se
jedan postavlja u blizini kotlovnice i dva prijevozna vatrogasna aparata
tip S-50 od koji se pri pretakanju postavljaju u blizini mjesta pretakanja,

e) ako su postavljeni podzemni spremnici obujma preko 2 m3, dva vatrogasna
aparata tip S-9 od kojih se jedan postavlja u blizini kotlovnice a drugi
pri pretakanju u blizini mjesta pretakanja.

3) Spremnici za skladištenje ulja za loženje odnosno diesel-goriva štite
se hidrantskom mrežom i sustavom za hlađenje sukladno poglavlju III. 8.8.
ovog Pravilnika.

Članak 253.

1) Ako je kotlovnica odnosno pogon smješten u građevini ili uz građevine
koji moraju imati hidrantsku mrežu onda i kotlovnica odnosno pogon mora
biti štićen najmanje jednim hidrantom sa hidrantskim ormarićem i opremom
postavljenim na mjesto sa kojeg se nesmetano hidrantskim mlazom može pokriti
svaka točka prostorije kotlovnice.

2) U ili ispred kotlovnice odnosno pogona koji nije štićen hidrantskom
mrežom mora se na pristupačno mjesto postaviti odgovarajuća pipa za vodu
sa dovoljno dugom savitljivom cijevi i priključkom.

3) U svakoj kotlovnici odnosno pogonu mora biti sanduk sa suhim i rastresitim
pijeskom s lopatom za čišćenje razlivenog ulja za loženje odnosno diesel-goriva.

4) Razliveno ulje za loženje odnosno diesel-gorivo sa svih mjesta držanja,
skladištenja i uporabe mora se odmah očistiti i odstraniti odnosno spaliti
na sigurnom mjestu.

I1028. KAZNENE ODREDBE

Članak 254.

1) Novčanom kaznom u iznosu od 10.000 do 15.000 kuna kaznit će se korisnik
građevine i/ili postrojenja ako:

1. ne posjeduje popis i dokumentaciju o pouzdanosti uređaja, sustava
i drugih elemenata koja sadrži dokaze o propisanim vremenskim ispitivanjima
ispravnosti i popravcima (članka 12. stavak 2.),

2. u tijeku održavanja uređaja, sustava i drugih elemenata ne poduzme
dodatne mjere zaštite od požara, za sve vrijeme dok se uređaji, sustavi
i drugi elementi ne dovedu u prvobitno ispravno funkcionalno stanje (članak
12. stavak 4.),

3. ne poduzme mjere za sprječavanje razlijevanja zapaljivih tekućina
ili ne obavi potpuno čišćenje površina od zapaljivih tekućina (članak 140.
stavak 4.),

4. na pretakalištu puni neispravne autocisterne, vagoncisterne i prijenosne
spremnike ili ako za njih ne postoji odgovarajuća isprava sukladno Zakonu
o prijevozu opasnih tvari (članak 156. stavak 1.),

5. na pretakalištu puni neispravne posude i bačve (članak 156. stavak
2.),

6. omogući pretakanje a da sustav za gašenje nije spreman za djelovanje
ili ako osoblje na pretakalištu odnosno dežurni vatrogasci nisu osposobljeni
i spremni za rukovanje sustavom (članak 162. stavak 4.),

7. za vrijeme pretakanja autocisterni ili vagoncisterni ne postavi odgovarajući
broj prijevoznih vatrogasnih aparata tipa S-50 (članak 165. stavci 1. i
2.),

8. na posebno određenom mjestu za pretakanje ne postavi potrebni broj
vatrogasnih aparata te drugih sredstava i opreme za gašenje požara sukladno
planu zaštite od požara ili ako to na temelju raščlambe i izračuna nije
prikazao u planu zaštite od požara (članak 168. stavak 6.),

9. iz skladišta i prodavaonica odmah ne ukloni oštećene posude na posebno
određeno mjesto za privremeno odlaganje u sklopu skladišta odnosno prodavaonice
ili izvan skladišta odnosno prodavaonice (članak 186. stavak 2.),

10. razlivene zapaljive tekućine u skladištima i prodavaonicama odmah
ne očisti (članak 186. stavak 3.),

11. zapaljive tekućine drži na nedopustivim mjestima ili u nedopustivim
količinama (članak 213. stavci 1. i 2.),

12. ne postavi odgovarajući broj vatrogasnih aparata (članak 252. stavci
1. i 2.),

13. razliveno ulje za loženje odnosno diesel-gorivo sa svih mjesta držanja,
skladištenja i uporabe odmah ne očisti ili odstrani odnosno ne spali na
sigurnom mjestu (članak 253. stavak 4.).

2) Za prekršaj iz stavka 1. ovog članka kaznit će se novčanom kaznom
u iznosu od 3.500 do 5.000 kuna i odgovorna osoba korisnika građevine i/ili
postrojenja.

Članak 255.

1) Novčanom kaznom u iznosu od 3.500 do 5.000 kuna kaznit će se za prekršaj
fizička osoba:

1. ako pri pretakanju zapaljivih tekućina izvan pretakališta i određenih
mjesta za pretakanje ne osigura prostor od bilo kojeg izvora paljenja na
udaljenosti od 7,5 m od građevina i drugih objekata ili bilo kojih drugih
zapaljivih tvari (članak 170. stavci 1. i 2.),

2. ako zapaljive tekućine drži na nedopustivim mjestima ili u nedopustivim
količinama (članak 213. stavci 1. i 2.),

3. ako razliveno ulje za loženje odnosno diesel-gorivo sa svih mjesta
držanja, skladištenja i uporabe odmah ne očisti ili odstrani odnosno ne
spali na sigurnom mjestu (članak 253. stavak 4.).

1028. ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 256.

1) Korisnici postojećih građevina i postrojenja dužni su svoj rad uskladiti
s odredbama članaka 10., 11. i 12. ovog Pravilnika u roku od šest mjeseci
od dana stupanja na snagu ovog Pravilnika.

Članak 257.

1) Slike od 1. do 16. tiskane su uz ovaj Pravilnik i čine njegov sastavni
dio.

2) Popis normi koje se mogu koristiti tiskan je uz ovaj Pravilnik i
čini njegov sastavni dio.

Članak 258.

1) Danom stupanja na snagu ovog Pravilnika prestaje važiti Pravilnik
o izgradnji postrojenja za upaljive tekućine i o uskladištavanju i pretakanju
upaljivih tekućina i Pravilnik o smještaju i držanju ulja za loženje ("Narodne
novine", broj 53/91).

Članak 259.

1) Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u "Narodnim
novinama".

Broj: 511-01-64-75244/98.
Zagreb, 17. svibnja 1999.

Ministar
unutarnjih poslova
**mr. Ivan Penić,** v. r.

POPIS NORMI koje se mogu koristiti pri izgradnji, opremanju, održavanju i rabljenju građevina i postrojenja sukladno članku 5. stavku 2. Pravilnika o zapaljivim tekućinama

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Br.** | **NORMA** | **N A S L O V** |
| 1. | DIN 1999 Dio 1 | Separator za lake tekućine - benzinski separator, separator ulja za loženje ili gorivog ulja; građevinska načela |
| 2. | DIN 1999 Dio 2 | Separator za lake tekućine - benzinski separator, separator ulja za loženje ili gorivog ulja, dimenzioniranje, ugradnja i pogon |
| 3. | DIN 1999 Dio 3 | Separator za lake tekućine - benzinski separator, separator ulja za loženje; ispitivanja |
| 4. | DIN 3230 Dio 6 | Tehnički uvjeti isporuke za armature; armature za gorive tekućine, zahtjevi i ispitivanja |
| 5. | DIN 4119 Dio 1 | Nadzemne cilindrične građevine za spremnike ravnog poda od metalnih materijala; podloga, izvedba, ispitivanje |
| 6. | DIN 4119 Dio 2 | Nadzemne cilindrične građevine za spremnike ravnog poda od metalnih materijala; proračun |
| 7. | DIN 4755 Dio 1 | Uređaji uljnih ložišta; uljna ložišta u ogrjevnim uređajima; sigurnosno-tehnički zahtjevi |
| 8. | DIN 4755 Dio 2 | Uređaji uljnih ložišta; opskrba gorivim uljem, uređaji za opskrbu uljem za loženje ili gorivim uljem; sigurnosno-tehnički zahtjevi, ispitivanje |
| 9. | DIN 4798 Dio 1 | Oplašteni vodovi; oplašteni vodovi za ulje za loženje EL, zahtjevi, ispitivanja |
| 10. | DIN 6600 | Spremnici (tankovi) od metalnih materijala, za uskladištavanje zapaljivih tekućina; pojmovi, područje važenja, nadzor kakvoće |
| 11. | DIN 6608 Dio 1 | Ležeći spremnici (tankovi) od čelika, s jednom stijenkom, za podzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 12. | DIN 6608 Dio 2 | Ležeći spremnici (tankovi) od čelika, s dvostrukom stijenkom, za podzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 13. | DIN 6616 | Ležeći spremnici (tankovi) od čelika, s jednom stijenkom i dvostrukom stijenkom za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 14. | DIN 6618 Dio 1 | Stojeći spremnici (tankovi) od čelika, s jednom stijenkom, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 15. | DIN 6618 Dio 2 | Stojeći spremnici (tankovi) od čelika, s dvostrukom stijenkom, bez indikacija prodora tekućine, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 16. | DIN 6618 Dio 3 | Stojeći spremnici (tankovi) od čelika, s dvostrukom stijenkom, s indikacijom prodora tekućine, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 17. | DIN 6619 Dio 1 | Stojeći spremnici (tankovi) od čelika, s jednom stijenkom, za podzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 18. | DIN 6619 Dio 2 | Stojeći spremnici (tankovi) od čelika, s dvostrukom stijenkom, za podzemno uskladištenje zapaljivih tekućina |
| 19. | DIN 6620 Dio 1 | Baterijski spremnici (tankovi) od čelika, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina razreda opasnosti AIII; spremnici |
| 20. | DIN 6620 Dio 2 | Baterijski spremnici (tankovi) od čelika, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina razreda opasnosti AIII, spojni cjevovodi |
| 21. | DIN 6622 Dio 1 | Kućanski spremnici (tankovi) od čelika; zapremnine 620 litara za nadzemno uskladištenje ulja za loženje ili gorivog ulja |
| 22. | DIN 6622 Dio 2 | Kućanski spremnici (tankovi) od čelika; zapremnine 1.000 litara za nadzemno uskladištenje ulja za loženje ili gorivog ulja |
| 23. | DIN 6622 Dio 3 | Kućanski spremnici (tankovi) od čelika; za nadzemno uskladištenje ulja za loženje ili gorivog ulja; sabirne kade |
| 24. | DIN 6623 Dio 1 | Stojeći spremnici (tankovi) od čelika s manje od 1.000 litara zapremnine, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina, s jednom stijenkom |
| 25. | DIN 6623 Dio 2 | Stojeći spremnici (tankovi) od čelika s manje od 1.000 litara zapremnine, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina, s dvostrukom stijenkom |
| 26. | DIN 6624 Dio 1 | Ležeći spremnici (tankovi) od čelika, 1.000 do 50.000 litara zapremnine, s jednom stijenkom, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina razreda opasnosti A III |
| 27. | DIN 6624 Dio 2 | Ležeći spremnici (tankovi) od čelika, 1.000 do 50.000 litara zapremnine, s dvostrukom stijenkom, za nadzemno uskladištenje zapaljivih tekućina razreda opasnosti AIII |
| 28. | DIN 6625 Dio 1 | Za smjestište ili lokaciju zgotovljeni spremnici (tankovi) od čelika, za nadzemno uskladištenje ulja za loženje i diesel-goriva; načela gradnje i ispitivanja |
| 29. | DIN 6625 Dio 2 | Za smjestište ili lokaciju zgotovljeni spremnici (tankovi) od čelika, za nadzemno uskladištenje ulja za loženje i diesel-goriva; proračun |
| 30. | DIN 6626 E | Otvori od čelika za podzemno skladištenje zapaljivih tekućina |
| 31. | DIN 6627 E | Šahtovi i zazidani šaht za spremnike za podzemno skladištenje zapaljivih tekućina |
| 32. | DIN 7274 Dio 1 | Sredstva za pakiranje (posude); kanistri od čelika za nazivnu zapremninu 5, 10, 20 litara; mjere |
| 33. | DIN 7274 Dio 2 | Sredstva za pakiranje (posude); kanistri od čelika za nazivnu zapremninu 5, 10, 20 litara; sigurnosno tehnički zahtjevi i ispitivanje |
| 34. | DIN 14492 | Stacionirani vatrogasni uređaji sa sredstvom za gašenje - prah |

![](dodatni/372177.gif)
![](dodatni/372178.gif)
![](dodatni/372179.gif)
![](dodatni/372180.gif)
![](dodatni/372181.gif)
![](dodatni/372182.gif)
![](dodatni/372183.gif)
![](dodatni/372184.gif)
![](dodatni/372185.gif)
![](dodatni/372186.gif)
![](dodatni/372187.gif)
![](dodatni/372188.gif)
![](dodatni/372189.gif)
![](dodatni/372190.gif)

![](dodatni/372191.gif)
![](dodatni/372192.gif)

Pravilnik, NN 54/1999-1028
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)