## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1956/2004 od 24. siječnja 2007.

### NN 18/2007 (14.2.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-1956/2004 od 24. siječnja 2007.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

**771**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio I. T. iz K., na sjednici
održanoj 24. siječnja 2007. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se
vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Revr-1/07 u najkraćem mogućem roku,
ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave
ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe I. T. iz K., P. 3, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 13.800,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnositelj je 26. svibnja 2004. godine podnio ustavnu
tužbu smatrajući da mu je nerazumno dugim trajanjem parničnog postupka, koji se
vodi pred Općinskim sudom u Kutini pod brojem: P-167/05 (ranije P-67/96)
povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Kutini od 26. listopada 2004. godine i Vrhovnog suda Republike Hrvatske od 24.
veljače 2005. godine, te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Kutini broj:
P-167/05 (ranije P-67/96), utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za
odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Podnositelj je 29. veljače 1996. godine podnio tužbu Općinskom sudu u Kutini
protiv Republike Hrvatske, Ministarstva unutarnjih poslova, radi naknade štete.
Do 5. studenoga 1997. godine, održana su dva ročišta (6. lipnja 1996. i 10.
travnja 1997.). Na ročištu održanom 10. travnja 1997. godine glavna je rasprava
zaključena, te je sud 15. travnja 1997. godine donio presudu broj: P-67/96,
kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositelja kojim je tužio Republiku Hrvatsku
radi naknade štete zbog teških tjelesnih ozljeda koje je zadobio nesretnim
slučajem kao pripadnik specijalne policije na Velebitu.
Predmet je povodom žalbe otpremljen Županijskom sudu u Sisku koji je presudom
broj: Gž-456/97 od 29. kolovoza 1997. godine, odbio žalbu podnositelja kao
neosnovanu, te potvrdio prvostupanjsku presudu.
Nakon 5. studenoga 1997. godine, podnositelj je protiv presude Županijskog suda
u Sisku izjavio reviziju, te je spis 23. siječnja 1998. godine otpremljen
Vrhovnom sudu Republike Hrvatske.
Dopisom broj: Rev-202/98 od 29. studenoga 2000. godine, Vrhovni sud Republike
Hrvatske vratio je spis prvostupanjskom sudu radi ocjene je li nastupio prekid
postupka u skladu s člankom 184a. Zakona o dopunama Zakona o obveznim odnosima
(»Narodne novine«, broj 17/99.).
Općinski sud u Kutini ocijenio je da nema osnova za prekid postupka, te je 15.
ožujka 2001. godine vratio spis Vrhovnom sudu Republike Hrvatske, koji je
dopisom broj: Rev-623/01 od 27. studenoga 2002. godine, ponovno vratio spis
prvostupanjskom sudu utvrdivši da, u konkretnom slučaju, ima mjesta primjeni
članka 184a. Zakona o dopunama Zakona o obveznim odnosima.
Prvostupanjski je sud rješenjem broj: P-67/96 od 20. siječnja 2003. godine,
odredio prekid postupka.
Nakon prestanka razloga za prekid postupka (31. srpnja 2003. godine stupio je na
snagu Zakon o odgovornosti Republike Hrvatske za štetu uzrokovanu od pripadnika
hrvatskih oružanih i redarstvenih snaga tijekom Domovinskog rata), spis je 4.
studenoga 2004. godine otpremljen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske koji je
rješenjem broj: Revr-641/04 od 17. studenoga 2004. godine, prihvatio reviziju
podnositelja, te predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.
Ročišta su zatim održana 16. svibnja 2005., 8. lipnja 2005. i 21. lipnja 2005.
godine kada je glavna rasprava zaključena, te je objavljena presuda broj:
P-167/05 od 21. lipnja 2005. godine, kojom je odbijen tužbeni zahtjev
podnositelja.
Županijski sud u Sisku je presudom broj: Gž-1766/06 od 13. srpnja 2006. godine,
potvrdio prvostupanjsku presudu.
Protiv drugostupanjske presude podnositelj je izjavio reviziju 13. listopada
2006. godine.
Revizija je otpremljena Vrhovnom sudu Republike Hrvatske gdje se predmet sada
vodi pod brojem Revr-1/07.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.
3.1. Općinski sud u Kutini donio je rješenje o prekidu postupka na temelju
članka 1. Zakona o dopunama Zakona o obveznim odnosima, koji je propisivao:
U Zakonu o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj 53/91., 73/91., 3/94. i
7/96.) iza članka 184. dodaju se članci 184a. i 184b. koji glase:
Odgovornost Republike Hrvatske za štetu nastalu tijekom Domovinskog rata.
Članak 184a.
(1) Postupci koji se vode protiv Republike Hrvatske radi naknade štete koju su
uzrokovali pripadnici hrvatskih oružanih i redarstvenih snaga u vojnoj ili
redarstvenoj službi ili u svezi s obavljanjem vojne ili redarstvene službe
tijekom Domovinskog rata od 17. kolovoza 1990. do 30. lipnja 1996. prekidaju se.
(2) Postupci iz stavka 1. ovoga članka nastavit će se nakon donošenja posebnog
zakona kojim će se urediti odgovornost za štetu uzrokovanu od pripadnika
hrvatskih oružanih i redarstvenih snaga tijekom Domovinskog rata. (...)
3.2. Hrvatski sabor, na sjednici održanoj 14. srpnja 2003. godine, donio je
Zakon o odgovornosti Republike Hrvatske za štetu uzrokovanu od pripadnika
hrvatskih oružanih i redarstvenih snaga tijekom Domovinskog rata (»Narodne
novine«, broj 117/03.), koji je stupio na snagu 31. srpnja 2003. godine.
Člankom 4. stavkom 1. tog Zakona propisano je:
Postupci protiv Republike Hrvatske radi naknade štete iz ovoga Zakona, prekinuti
stupanjem na snagu Zakona o dopunama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne
novine«, broj 112/99.) nastavit će se stupanjem na snagu ovoga Zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

UTVRĐENJA VAŽNA ZA DONOŠENJE ODLUKE

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Podnositelj je 29. veljače 1996. godine podnio tužbu Općinskom sudu u Kutini
protiv Republike Hrvatske, Ministarstva unutarnjih poslova, radi naknade štete.
Ustavna tužba podnesena je 26. svibnja 2004. godine, a do tog dana sudski
postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu trajao ukupno osam (8) godina,
dva (2) mjeseca i dvadeset šest (26) dana.
Ustavni sud je ocijenio da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede
prava na razumnu duljinu trajanja sudskog postupka, u konkretnom slučaju, smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997., to jest od dana stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj: 1., 4., 6., 7., 11., 12. i 13. uz Konvenciju za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97.,
6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02.) do 26. svibnja 2004.
godine, to jest do dana podnošenja ustavne tužbe podnositelja, što ukupno iznosi
šest (6) godina, šest (6) mjeseci i dvadeset jedan (21) dan.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Do donošenja rješenja o prekidu postupka 20. siječnja 2003. godine
prvostupanjski je sud održao dva ročišta i donio presudu kojom je odbio tužbeni
zahtjev podnositelja, a koju je potvrdio drugostupanjski sud.
Povodom izjavljene revizije spis je dostavljen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske
koji ga je dva puta vraćao prvostupanjskom sudu radi ocjene je li nastupio
prekid postupka u skladu s odredbama članka 184a. Zakona o dopunama Zakona o
obveznim odnosima.
Donoseći rješenje o prekidu postupka prvostupanjski je sud postupio u skladu sa
zakonom, a njegovo rješenje o prekidu postupka imalo je deklaratorno značenje.
Na dan podnošenja ustavne tužbe postupak je i dalje bio u prekidu.
Prekid postupka onemogućio je nadležni sud da tijekom prekida poduzima radnje
usmjerene na rješavanje podnesenog tužbenog zahtjeva te da odluči o tom
zahtjevu.
Nakon prestanka razloga za prekid postupka spis je 4. studenoga 2004. godine
otpremljen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske koji je rješenjem broj: Revr-641/04
od 17. studenoga 2004. godine, prihvatio reviziju podnositelja, te predmet
vratio prvostupanjskom sudu na ponovni postupak koji je 21. lipnja 2005. godine
zaključio raspravu i objavio presudu koju je potvrdio drugostupanjski sud.
Protiv drugostupanjske presude podnositelj je ponovno izjavio reviziju 13.
listopada 2006. godine i predmet se sada vodi na Vrhovnom sudu Republike
Hrvatske pod brojem Revr-1/07.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda da podnositelj nije doprinio duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz spisa predmeta razvidno je da dosadašnji tijek sudskog postupka ne ukazuje da
se u konkretnom slučaju radi o osobito složenoj sudskoj stvari.

4.5. UTJECAJ ZAKONOM ODREĐENOG PREKIDA POSTUPKA NA POVREDU USTAVNOG PRAVA

U odluci, broj: U-IIIA-829/2002 od 24. ožujka 2004. godine, Ustavni sud je, u
okolnostima identičnim ovom predmetu, utvrdio da je zakonom određenim prekidom
postupka povrijeđeno člankom 29. stavkom 1. Ustava zajamčeno pravo podnositelja
da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama te da je tim zakonom određenim prekidom postupka
podnositelju povrijeđeno i pravo na pristup sudu, koji je dio prava na sud,
također zajamčenog odredbom članka 29. stavkom 1. Ustava o temeljnom ljudskom
pravu na pravično suđenje.
Ustavni sud ne nalazi razlog za odstupanje od tako izraženog stajališta u ovom
predmetu.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno kao
pod točkama I. i II. izreke odluke.
5. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
6. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.
7. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke najkasnije osam (8) dana
od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u
točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i
5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1956/2004
Zagreb, 24. siječnja 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 18/2007-771
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)