### NN 11/2016 (3.2.2016.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-4681/2013 od 19. studenoga 2015.

11 03.02.2016 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-4681/2013 od 19. studenoga 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

294

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo Arsen Mujagić iz Malog Lošinja, kojeg zastupa odvjetničko društvo Vukić, Jelušić, Šulina, Stanković, Jurcan i Jabuka iz Rijeke, na sjednici održanoj 19. studenoga 2015. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukidaju se:

– rješenje Županijskog suda u Rijeci broj: Kž-338/2013-2 od 26. lipnja 2013.

– rješenje Općinskog suda u Rijeci broj: K-24/13 od 10. svibnja 2013.

III. Predmet se vraća Općinskom sudu u Rijeci na ponovni postupak.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Dopuštenu i pravodobnu ustavnu tužbu podnio je Arsen Mujagić iz Malog Lošinja, kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa odvjetničko društvo Vukić, Jelušić, Šulina, Stanković, Jurcan i Jabuka iz Rijeke.

Podnositelj u ustavnoj tužbi tvrdi da su mu rješenjima Županijskog suda u Rijeci broj: Kž-338/2013-2 od 26. lipnja 2013. i Općinskog suda u Rijeci broj: K-24/13 od 10. svibnja 2013. povrijeđena ljudska prava i temeljne slobode zajamčene člancima 14. i 29. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), kao i članak 3. Ustava.

1.1. Osporenim rješenjima pravomoćno je odbačena privatna tužba podnositelja radi kaznenog djela klevete iz članka 200. stavka 1. Kaznenog zakona (»Narodne novine« broj 110/97., 27/98. – ispravak, 129/00., 51/01., 111/03., 105/04., 84/05., 71/06., 110/07., 152/08. i 57/11., u daljnjem tekstu: KZ) jer okrivljenik prethodno nije ispitan.

1.2. Za potrebe ustavnosudskog postupka, a na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) Ustavni sud je zatražio i izvršio uvid u spis Općinskog suda u Rijeci broj: K-24/13.

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

2. Podnositelj je 16. siječnja 2013. Općinskom sudu u Rijeci podnio privatnu tužbu protiv Rudolfa Ivkovića radi počinjenja kaznenog djela klevete iz članka 200. stavka 1. KZ-a.

Rješenjem Općinskog suda u Rijeci broj: K-24/13 od 10. svibnja 2013., na temelju članka 525. stavka 3. u vezi sa člankom 344. stavkom 1. točkom 2. i člankom 341. stavkom 3. Zakona o kaznenom postupku (»Narodne novine« broj 152/08., 76/09., 89/11. i 121/11. – pročišćeni tekst, 143/12., 56/13. i 145/13., u daljnjem tekstu: ZKP/08) odbačena je privatna tužba podnositelja s obrazloženjem da osumnjičenik nije ispitan prije podnošenja privatne tužbe, a u privatnoj tužbi nije predloženo suđenje u odsutnosti.

Žalba podnositelja odbijena je kao neosnovana osporenim rješenjem Županijskog suda u Rijeci broj: Kž-338/2013-2 od 26. lipnja 2013. koje je potvrdilo navode iz prvostupanjskog rješenja.

2.1. U obrazloženju rješenja Županijskog suda u Rijeci navedeno je:

»Žalitelj međutim očito previđa da je dana 01. siječnja 2013. godine, dakle prije podnošenja predmetne privatne tužbe, stupio na snagu Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku (Narodne novine broj 143/2012) kojim je izmijenjena odredba članka 525 stavka 3 ZKP/08 a prema kojoj će sudac pojedinac donijeti rješenje o odbacivanju privatne tužbe, između ostalog, i ako ustanovi da postoje razlozi iz članka 344 stavka 1 točke 2 ZKP/08 odnosno da je privatna tužba podignuta a da za to nisu ispunjeni zakonski uvjeti propisani za podizanje optužnice u članku 341 i članku 356 stavku 3 ZKP/08.

Kako je u stavku 3. članka 341 ZKP/08 propisano da, ukoliko nije predloženo suđenje u odsutnosti, osumnjičenik mora biti ispitan prije podizanja optužnice to se, u okolnostima kada okr. Rudolf Ivković nije ispitan a u privatnoj tužbi nije predloženo suđenje u njegovoj odsutnosti, posve pravilnom i na zakonu osnovanom ukazuje odluka suda prvog stupnja o odbacivanju privatne tužbe privatnog tužitelja Arsena Mujagića.«

III. PRIGOVORI PODNOSITELJA

3. Podnositelj u ustavnoj tužbi smatra da mu je osporenim rješenjem povrijeđeno načelo jednakosti svih pred zakonom koje garantira članak 14. Ustava te pravo na pravično suđenje iz članka 29. stavka 1. Ustava, a ujedno smatra da je došlo i do povrede ustavnog načela vladavine prava iz članka 3. Ustava.

Podnositelj u ustavnoj tužbi između ostalog navodi:

»Navedeni pravni stav tužitelj smatra posvema neosnovanim jer u skraćenom kaznenom postupku iniciranom po privatnoj tužbi privatnog tužitelja zakonodavac nije propisao da je potrebno obligatorno ranije ispitivanje okrivljenika.

Isto je, naime, potrebno samo kada je kazneni postupak iniciran na temelju optužnice nadležnog državnog odvjetništva ili oštećenika kao tužitelja, a ne i slučaju iniciranja kaznenog postupka podnošenjem privatne tužbe temeljem odredbe čl. 524/1. ZKP-a.

(...)

Naposljetku, na okolnost činjenice da ispitivanje okrivljenika nije pretpostavka bez ispunjenja koje se ne može podnijeti privatna tužba za kaznena djela protiv časti i ugleda, te okolnost eklatantnog povrjeđivanja dvaju uvodno akcentiranih zajamčenih ustavnih prava, tužitelj tužbi priklapa dva rješenja donijeta po Županijskom sudu u Puli u predmetu poslovnog broja Kir-296/13 koja dokazuju ispravnost njegovog pravnog stava o ovom procesnopravnom pitanju i nejedinstvenu primjenu procesnog prava od strane sudova iste instance na tužiteljevu štetu.«

IV. OCJENA USTAVNOG SUDA

4. U ustavnoj tužbi podnositelj sažeto ističe da je osporenim rješenjima privatna tužba podnositelja odbačena jer prethodno, prije njezina podnošenja, osumnjičenik nije bio ispitan (nije iznio svoju obranu).

Iako je podnositelj istaknuo da su mu osporenim rješenjima povrijeđena i druga ustavna prava, Ustavni sud ocjenjivao je navode ustavne tužbe na osnovi člankom 29. stavkom 1. Ustava zajamčenog, između ostalih prava, i prava na pristup sudu.

4.1. Pravo na pristup sudu važan je aspekt prava na pravično suđenje, zajamčenog navedenim člankom Ustava, koji glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni ... sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama ...

(...)«

Pravo na pristup sudu nije apsolutno. Ono je podvrgnuto ograničenjima (osobito kad je riječ o pretpostavkama koje se tiču dopuštenosti ulaganja pravnih sredstava), budući da po samoj svojoj naravi zahtijeva regulaciju države, koja u tom pitanju ima izvjesnu slobodu procjene. Ta ograničenja, međutim, ne smiju umanjiti pristup sudu na takav način ili do takve mjere da time bude narušena sama bit »prava na sud«. Način na koji se primjenjuje članak 29. stavak 1. Ustava ovisi i o posebnim obilježjima sudskog postupka o kojemu je riječ. Naime, osim što se cjelokupni postupak u kojem se odlučuje o nečijem pravu ili obvezi mora sagledavati kao jedinstvena cjelina, važno mjesto u ispitivanju prihvatljivosti nametnutih ograničenja ustavnom pravu na pristup sudu zauzimaju i posebna obilježja postupka o kojem je riječ (v. odluku Ustavnog suda U-III-4374/2005 od 25. siječnja 2011., »Narodne novine« broj 18/11.).

4.2. U ocjeni osnovanosti navoda ustavne tužbe, Ustavni sud polazi od toga da je privatna tužba specifični institut – optužni akt privatnog tužitelja u kaznenom postupku – koji sadržava zahtjev upućen sudu da, zbog počinjenja kaznenog djela za koja je kaznenim zakonom određeno da se progone (isključivo) po privatnoj tužbi, održi raspravu i počinitelja osudi za kazneno djelo. Kazneni postupak po privatnoj tužbi vodi se prema odredbama koje vrijede za skraćeni postupak (članak 524. stavak 1. ZKP-a/08).

Nakon što zaprimi privatnu tužbu, sudac pojedinac dužan je, na temelju članka 525. stavka 2. ZKP-a/08, prethodno ispitati njezinu formalnu i materijalnu ispravnost, odnosno ispitati jesu li ispunjene formalne i materijalne pretpostavke za određivanje rasprave i vođenje kaznenog postupka. Članak 525. stavak 2. ZKP-a/08 ne propisuje formalne i materijalne pretpostavke koje se odnose na privatnu tužbu već upućuje na druge odredbe ZKP-a/08 koje se odnose na optužnicu. Sudac istrage ispitat će tako, između ostalog, je li optužnicu podnio ovlašteni tužitelj (članak 344. stavak 1. točka 1.) i je li optužnica podignuta nakon što su ispunjeni zakonski uvjeti (članak 344. stavak 1. točka 2.), pri čemu je jedan od tih zakonskih uvjeta i taj da prije podizanja optužnice osumnjičenik mora biti ispitan, osim ako je u optužnici predloženo suđenje u odsutnosti (članak 341. stavak 3.). Ako utvrdi da postoje razlozi, odnosno da nisu ispunjene propisane pretpostavke, sudac pojedinac donijet će rješenje o odbacivanju privatne tužbe (članak 525. stavak 3.).

4.3. U konkretnom slučaju, podnositelj je privatnom tužbom od 16. siječnja 2013. istaknuo svoj interes za kazneni progon Rudolfa Ivkovića zbog kaznenog djela klevete, jer je o podnositelju u tisku i pred drugim osobama iznosio neistine koje su mogle naškoditi njegovoj časti i ugledu.

Općinski sud u Rijeci je privatnu tužbu podnositelja odbacio, a njegova stajališta potvrdio je Županijski sud u Rijeci kao drugostupanjski sud, iz razloga što prije njena podnošenja okrivljenik nije ispitan pred sudom.

4.4. Ustavni sud ističe da je odgovarajuća i smislena primjena formalnih i materijalnih pretpostavki za vođenje postupka po optužnici kao i razloga iz stavka 3. članka 525. ZKP-a o odbacivanju optužnice i na slučajeve privatne tužbe, razumljiva i opravdana. Zakonodavac ne mora za svaki institut posebno propisati pretpostavke za njihovu primjenu, ukoliko je zbog njihove sličnosti moguće uputiti na (odgovarajuću) primjenu pretpostavki propisanih za jedan institut (u konkretnom slučaju optužnicu). Uostalom, zadaća je, i to prije svega redovnih sudova tumačiti i primjenjivati pravne norme materijalnog i postupovnog prava. To se osobito tiče tumačenja zakonskih pravila postupovne naravi, kao što su pretpostavke za podnošenje pravnih sredstava. To tumačenje mora imati svoje racionalno i logično opravdanje i ne smije stranke lišiti biti njihovog prava na pristup sudu.

Primjenjujući navedeno na konkretan slučaj, koji se odnosi na tumačenje postupovnih pravila vezanih uz formalnu ispravnost privatne tužbe u povodu koje se vodi skraćeni kazneni postupak, Ustavni sud zaključuje da je pristup sudova u konkretnom slučaju podnositelja lišio biti njegova prava – prava na pristup sudu. Naime, u postupcima po privatnoj tužbi ne postoji procesna radnja prethodnog ispitivanja osumnjičenika (okrivljenika) iz članka 341. stavka 3. ZKP-a, odnosno ne predviđa se obveza prethodnog ispitivanja okrivljenika. Stoga inzistirati na doslovnoj primjeni svih pretpostavki propisanih za podizanje optužnice, uključujući i prethodno ispitivanje okrivljenika (članak 341. stavak 3. ZKP-a), kako to smatraju redovni sudovi u konkretnom slučaju, podnositelja, a i sve druge osobe, potencijalne privatne tužitelje, faktično onemogućava u podnošenju privatne tužbe. Oni ju stvarno nikada ne bi mogli podnijeti, jer ne ispunjavaju jednu od pretpostavki (ispitivanje osumnjičenika), iako formalno imaju pravo na podnošenje privatne tužbe.

Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelj ustavne tužbe, u svojstvu privatnog tužitelja, bio nerazmjerno onemogućen u svom ustavnom pravu na pristup sudu. Stoga je u konkretnom slučaju došlo do povrede podnositeljeva »prava na sud", a time i do povrede njegova prava na pravično suđenje, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

5. Ustavni sud opetovano ističe da je sadržaj ustavnog prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava ograničen na jamstva pravičnog suđenja. Sukladno tome, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, Ustavni sud ispituje eventualno postojanje povreda u postupcima pred sudovima i na temelju toga ocjenjuje je li postupak – razmatran kao jedinstvena cjelina – bio vođen na način koji je podnositelju osigurao pravično suđenje.

6. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je podnositelju osporenim rješenjima povrijeđeno pravo na pravično suđenje zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci.

8. Objava ove odluke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-4681/2013

Zagreb, 19. studenoga 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
dr. sc. Snježana Bagić, v. r.