## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-4075/2007 od 17. siječnja 2008.

### NN 20/2008 (15.2.2008.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-4075/2007 od 17. siječnja 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**625**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjed­nica Vijeća, te suci Marko
Babić, Mario Kos, Davor Krapac, Ivan Matija i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća,
u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo A. P. iz O., na sjednici održanoj
17. siječnja 2008. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske,
broj: Us-10394/2007-4 od 24. listopada 2007. godine, kojom je odbijena
podnositeljeva tužba podnesena protiv rješenja Vlade Republike Hrvatske, klasa:
015-01/07-02/03, urbroj: 5030106-07-1 od 12. listopada 2007.
Točkom I. tog rješenja raspušteno je Gradsko vijeće Grada Osijeka, a vijećnicima
Gradskog vijeća prestao mandat.
Točkom II. rješenja odlučeno je da će Vlada Republike Hrvatske posebnim
rješenjem imenovati povjerenika Vlade Republike Hrvatske u Gradu Osijeku.
Točkom III. rješenja odlučeno je da povjerenik Vlade Republike Hrvatske preuzima
sve ovlasti Gradskog vijeća, gradonačelnika i Gradskog poglavarstva Grada
Osijeka.
Točkom IV. rješenja određeno je da se sredstva za rad povjerenika Vlade
Republike Hrvatske osiguravaju u Gradskom proračunu.
Točkom V. rješenja utvrđeno je da je to rješenje konačno te da stupa na snagu
danom objave u »Narodnim novinama«.
2. Podnositelj ustavne tužbe je predsjednik raspuštenog Gradskog vijeća Grada
Osijeka.
Smatra da su mu osporenom presudom Upravnog suda te rješenjem Vlade Republike
Hrvatske o raspuštanju Gradskog vijeća Grada Osijeka povrijeđena ustavna prava
zajamčena člancima 132., 134., 135. i 136. Ustava Republike Hrvatske.
Obrazlažući povrede, u opširnoj ustavnoj tužbi podnositelj iznosi činjenice
koje, prema njegovom mišljenju, ukazuju na prav­nu neutemeljenost rješenja Vlade
Republike Hrvatske o raspuštanju Gradskog vijeća Grada Osijeka. Osporavajući
utvrđenje Vlade Republike Hrvatske na kojemu je utemeljeno osporeno rješenje o
raspuštanju Gradskog vijeća Grada Osijeka (učestale teže povrede zakona, drugih
propisa, te Ustava Republike Hrvatske), podnositelj ističe sljedeće:
U postupku nadzora nad zakonitošću rada Gradskog vijeća Grada Osijeka, Središnji
državni ured za upravu je odlukom od 4. travnja 2006. godine poništio 8.
sjednicu Gradskog vijeća Grada Osijeka održanu 3. ožujka 2006. godine, a
odlučivanje o dnevnom redu te sjednice oglasio ništavim.
Presudom Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Zpa-9/2006-4 od 1. lipnja 2006.
godine, uvažen je zahtjev Gradskog vijeća Grada Osijeka za zaštitu Ustavom
zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina, te je poništena odluka
Središnjeg državnog ureda za upravu od 4. travnja 2006. godine.
Odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-III-2678/2006 od 4. travnja
2007. usvojena je ustavna tužba V. B. iz O. i ukinuta presuda Upravnog suda od
1. lipnja 2006. zbog povrede ustavnog prava podnositelja na jednakost pred
zakonom, zajamčenog člankom 14. stavkom 2. Ustava i ustavnog prava na lokalnu i
područnu (regionalnu) samoupravu, zajamčenog člankom 132. Ustava, pa je odluka
Središnjeg državnog ureda za upravu od 4. travnja 2006. ostala na snazi.
Podnositelj smatra da je Ustavni sud trebao odbaciti ustavnu tužbu V. B. kao
nedopuštenu zbog neiscrpljenog dopuštenog prav­nog puta. Naime, s obzirom na
činjenicu da V. B. (podnositelj te ustavne tužbe) nije sudjelovao u postupku
pred Upravnim sudom u kojemu je donesena osporena presuda, podnositelj smatra da
je V. B. trebao tražiti obnovu upravnosudskog postupka, što je prema
podnositeljevom mišljenju, procesna pretpostavka za podnošenje ustavne tužbe.
Podnositelj, nadalje, osporava stajališta Ustavnog suda izražena u odluci od 4.
travnja 2007. te ističe da je 8. sjednica Gradskog vijeća Grada Osijeka održana
sukladno Zakonu o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi (»Narodne
novine« broj 33/01., 60/01. i 129/05.) i Poslovniku Gradskog vijeća Grada
Osijeka.
Što se tiče 23. sjednice Gradskog vijeća Grada Osijeka podnositelj ističe
sljedeće:
Odlukom od 9. listopada 2007., Središnji državni ured za upravu je poništio
odluke donesene na 23. sjednici Gradskog vijeća Grada Osijeka, održanoj 30.
rujna 2007. Podnositelj smatra da je ta odluka donesena suprotno mjerodavnim
odredbama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi i Zakona o
sustavu državne uprave (»Narodne novine« broj 75/93., 92/96. – Zakon o izmjenama
i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i državnih upravnih
organizacija, 48/99., 15/00., 127/00., 59/01., 190/03. – pročišćeni tekst,
199/03.).
Podnositelj osporava stajalište Upravnog suda, Vlade Republike Hrvatske i
Središnjeg državnog ureda za upravu, izraženo u osporenim aktima, da su na 23.
sjednici Gradskog vijeća Grada Osijeka sudjelovala dva zamjenika vijećnika iz
reda Hrvatske socijalno-liberalne stranke (u daljnjem tekstu: HSLS) čiji mandati
nisu bili na Zakonu utemeljeni. Podnositelj ističe da je Izvršni odbor Ogranka
HSLS-a u Osijeku, sukladno Statutu HSLS-a, odredio dva zamjenika vijećnika (zbog
toga što su izabrani vijećnici prihvatili obnašanje dužnosti nespojivih s
dužnošću vijećnika) te da tu činjenicu ne može promijeniti naknadno donesena
odluka HSLS-a o raspuštanju Izvrš­nog odbora Ogranka HSLS-a u Osijeku.
Ističe da su neovisno o dva vijećnika čiji su mandati bili sporni, akti pod
točkom 8.a. i b. te točkom 9.a. i b. doneseni na 23. sjednici potrebnom većinom
glasova, te da nije bilo mjesta poništavanju tih akata.
Naposljetku, podnositelj ponavlja navod iz tužbe Upravnom sudu da Središnji
državni ured za upravu, 9. listopada 2007. (na dan donošenja sporne odluke) nije
mogao izvršiti uvid u cjelokupnu dokumentaciju vezanu uz 23. sjednicu Gradskog
vijeća Grada Osijeka jer je tu dokumentaciju zaprimio 10. listopada 2007.
Predlaže usvajanje ustavne tužbe, ukidanje osporene presude i vraćanje predmeta
Upravnom sudu na ponovni postupak.
Na temelju članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon) predlaže odgodu ovrhe osporenog rješenja Vlade
Republike Hrvatske o raspuštanju Gradskog vijeća Grada Osijeka i odluke Vlade
Republike Hrvatske, klasa: 015-01/07-02/03, ur. broj: 5030109-07-6 od 25.
listopada 2007. koja nije predmet ovog ustavnosudskog postupka.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Iz mjerodavne dokumentacije sadržane u spisu predmeta i osporene presude
razvidno je sljedeće:
U postupku nadzora nad zakonitošću rada Gradskog vijeća Grada Osijeka, Središnji
državni ured za upravu je odlukom klasa: 023-01/06-01/0137, ur.broj:
515-11-06-1-3 od 4. travnja 2006. godine poništio 8. sjednicu Gradskog vijeća
Grada Osijeka održanu 3. ožujka 2006. godine, a odlučivanje o dnevnom redu te
sjednice oglasio ništavim. U postupku je utvrđeno da je na zahtjev 1/3
vijećnika, predsjednik Gradskog vijeća sazvao sjednicu Gradskog vijeća Grada
Osijeka, stavio prijedlog dnevnog reda na glasovanje, te nakon toga (budući da
dnevni red nije usvojen) zaključio sjednicu, čime je, prema ocjeni Središnjeg
državnog ureda za upravu, povrijeđen članak 34. stavak 4. Zakona o lokalnoj i
područnoj (regionalnoj) samoupravi.
Presudom Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Zpa-9/2006-4 od 1. lipnja 2006.
godine, uvažen je zahtjev Gradskog vijeća Grada Osijeka za zaštitu Ustavom
zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina, te je poništena Odluka
Središnjeg državnog ureda za upravu od 4. travnja 2006. godine.
Odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-III-2678/2006 od 4. travnja
2007. usvojena je ustavna tužba V. B. iz O. (jednog od jedanaestorice vijećnika
koji su zatražili sazivanje sjed­nice Gradskog vijeća Grada Osijeka) i ukinuta
presuda Upravnog suda od 1. lipnja 2006. zbog povrede ustavnog prava
podnositelja na jednakost pred zakonom, zajamčenog člankom 14. stavkom 2. Ustava
i ustavnog prava na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, zajamčenog
člankom 132. Ustava. Time je odluka Središnjeg državnog ureda za upravu od 4.
travnja 2006. ostala na snazi.
U postupku nadzora nad zakonitošću rada Gradskog vijeća Grada Osijeka, Središnji
državni ured za upravu je odlukom klasa: 023-01/07-01/223, ur.broj:
515-11-07-06-10 od 9. listopada 2007., poništio odluke donesene na 23. sjednici
Gradskog vijeća Grada Osijeka, održanoj 30. rujna 2007. pod točkom 5.c., te
točkama 6. do 11. dnevnog reda.
U postupku je utvrđeno da je nakon izbora gradonačelnika i zamjenika
gradonačelnika iz redova vijećnika Gradskog vijeća Grada Osijeka izabranih na
koalicijskoj listi iz reda HSLS-a, Gradsko vijeće Grada Osijeka prihvatilo
izvješće Mandatnog povjerenstva prema kojemu su kao vijećnici počeli obnašati
dužnost Ž. K. i Ž. L. koje je kao zamjenike predložio Z. B., dopisom od 13.
rujna 2007. Uvidom u dopis predsjednice HSLS-a Đ. A. od 26. rujna 2007.,
Središnji držav­ni ured za upravu je utvrdio da je raspušten Izvršni odbor
Ogranka HSLS-a Osijek, da su stavljene izvan snage sve odluke koje je donio
bivši Ogranak HSLS-a Osijek koje se odnose na zamjenike vijećnika, te da HSLS
nije odredio zamjenike vijećnika. Polazeći od navedenog, kao i činjenice da je
Gradsko vijeće prije sporne 23. sjednice bilo upoznato s pravnim shvaćanjem
Središnjeg državnog ureda za upravu prema kojemu zamjenike vijećnika može
odrediti samo predsjednica HSLS-a, Središnji državni ured za upravu je zaključio
da je Gradsko vijeće Grada Osijeka prihvatilo obnašanje dužnosti zamjenika
vijećnika određenih suprotno odluci predsjednice HSLS-a, čime je prekršilo
odredbu članka 8. stavka 3. Zakona o izboru članova predstavničkih tijela
jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave (»Narodne novine« broj
33/01., 10/02., 155/02., 45/03., 43/04., 40/05. i 44/05. – pročišćeni tekst).
Polazeći od odluke kojom je poništena 8. sjednica Gradskog vijeća Grada Osijeka,
zatim odluke kojom su poništene odluke donesene na 23. sjednici Gradskog vijeća
Grada Osijeka, te odluke Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-III-2678/2006
od 4. travnja 2007., Središnji državni ured za upravu podnio je Vladi Republike
Hrvatske prijedlog za raspuštanje Gradskog vijeća Grada Osijeka na temelju
članka 84. točke 3. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Tom
je odredbom propisano da će na prijedlog središnjeg tijela državne uprave
nadležnog za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, Vlada Republike
Hrvatske raspustiti predstavničko tijelo ako učestalo donosi opće akte suprotne
Ustavu, zakonu ili drugom propisu ili zbog učestalih, težih povreda zakona i
drugih propisa. Vlada Republike Hrvatske prihvatila je prijedlog i raspustila
Gradsko vijeće Grada Osijeka.
Odlučujući o tužbi predsjednika raspuštenog Gradskog vijeća Grada Osijeka protiv
rješenja Vlade Republike Hrvatske o raspuštanju Gradskog vijeća Grada Osijeka,
Upravni sud je u obrazloženju osporene presude, u bitnom istaknuo da iz
činjeničnog stanja utvrđenog u postupku nadzora proizlazi da je Gradsko vijeće
Grada Osijeka učestalo kršilo zakone, druge propise pa i Ustav Republike
Hrvatske, te stoga rješenjem Vlade Republike Hrvatske o raspuštanju Gradskog
vijeća Grada Osijeka nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja.
4. Za ocjenu osnovanosti ustavne tužbe mjerodavne su odredbe članka 132. stavaka
1. i 2. i članka 136. Ustava, članka 8. stavaka 1. i 3. Zakona o izboru članova
predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i
članka 84. točke 3. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi.
Članak 132. stavci 1. i 2. Ustava glase:
*(1) Građanima se jamči pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu.
(2) Pravo na samoupravu ostvaruje se preko lokalnih, odnosno područnih
(regionalnih) predstavničkih tijela koja su sastavljena od članova izabranih na
slobodnim i tajnim izborima na temelju neposrednog, jednakog i općega biračkog
prava.*
Članak 136. Ustava glasi:
*U obavljanju poslova iz svojeg djelokruga tijela jedinica lokalne i područne
(regionalne) samouprave samostalna su i podliježu samo nadzoru ustavnosti i
zakonitosti ovlaštenih državnih tijela.*Odredbe članaka 8. stavaka 1. i 3. Zakona o izboru članova predstavničkih tijela
jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave glase:
*(1) Članovi predstavničkih tijela imaju zamjenike koji obnašaju tu dužnost
ukoliko članu predstavničkog tijela mandat miruje ili prestane prije isteka
vremena na koje je izabran.
(3) Člana predstavničkog tijela izabranog na koalicijskoj listi dviju ili više
političkih stranaka zamjenjuje neizabrani kandidat s dotične liste s koje je
izabran i član, a kojeg odredi politička stranka kojoj je u trenutku izbora
pripadao član predstavničkog tijela kojem je prestao mandat.*
Članak 84. točka 3. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi
glasi:
*Na prijedlog središnjeg tijela državne uprave nadležnog za lokalnu i područnu
(regionalnu) samoupravu Vlada Republike Hrvatske raspustit će predstavničko
tijelo:
3. ako učestalo donosi opće akte suprotne Ustavu, zakonu ili drugom propisu ili
zbog učestalih, težih povreda zakona i drugih propisa.*5. U ovom ustavnosudskom postupku potrebno je odgovoriti na pitanje je li u
konkretnom slučaju ispunjena pretpostavka za raspuštanje Gradskog vijeća Grada
Osijeka propisana člankom 84. točkom 3. Zakona o lokalnoj i područnoj
(regionalnoj) samoupravi (učestale teže povrede zakona i drugih propisa).
Tražeći odgovor na postavljeno pitanje, Ustavni sud polazi od činjenice da je
rješenje Vlade Republike Hrvatske kojim je raspušteno Gradsko vijeće Grada
Osijeka utemeljeno na dvjema odlukama Središnjeg državnog ureda za upravu. Prvom
od njih poništena je 8. sjednica Gradskog vijeća Grada Osijeka a drugom su
poništene odluke donesene na 23. sjednici Gradskog vijeća Grada Osijeka stoga
što su na tim sjednicama počinjene teže povrede zakona. Rješenje o raspuštanju
Gradskog vijeća Grada Osijeka utemeljeno je i na odluci Ustavnog suda Republike
Hrvatske, broj: U-III-2678/2006 od 4. travnja 2007. kojom je utvrđena povreda
ustavnog prava jednakosti pred zakonom i ustavnog prava na lokalnu i područnu
(regionalnu) samoupravu podnositelja ustavne tužbe.
Prema ocjeni ovog Suda, u konkretnoj situaciji odlučne su tri činjenice: prva –
da je odlukom Središnjeg državnog ureda za upravu od 4. travnja 2006. poništena
8. sjednica Gradskog vijeća Grada Osijeka zbog povrede zakona i Poslovnika
Gradskog vijeća Grada Osijeka; druga – da iz odluke Ustavnog suda Republike
Hrvatske od 4. travnja 2007. proizlazi da je 8. sjednica Gradskog vijeća Grada
Osijeka provedena suprotno Ustavu i zakonu i treća – da su odlukom Središnjeg
državnog ureda za upravu od 9. listopada 2007. poništene odluke donesene na 23.
sjednici Gradskog vijeća Grada Osijeka stoga što je na toj sjednici počinjena
povreda zakona.
Budući da je odlukom Ustavnog suda broj: U-III-2678/2006 od 4. travnja 2007.
ukinuta osporena presuda Upravnog suda te je ostala na snazi odluka Središnjeg
državnog ureda za upravu kojom je poništena 8. sjednica Gradskog vijeća Grada
Osijeka, Sud smatra utvrđenim da su na 8. sjednici Gradskog vijeća Grada Osijeka
počinjene povrede Ustava i zakona.
U odnosu na odluku Središnjeg državnog ureda za upravu kojom su poništene odluke
donesene na 23. sjednici Gradskog vijeća Grada Osijeka zbog toga što su u
njihovom donošenju sudjelovali zamjenici vijećnika čiji mandati nisu bili na
zakonu utemeljeni, Ustavni sud ističe sljedeće:
Člankom 6. stavkom 1. Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica
lokalne i područne (regionalne) samouprave (u daljnjem tekstu: Zakon o izboru)
propisano je da članu predstavničkog tijela koji za vrijeme trajanja mandata
prihvati obnašanje dužnosti koja se prema odredbama tog Zakona smatra
nespojivom, za vrijeme obnašanja nespojive dužnosti mandat miruje, a za to
vrijeme zamjenjuje ga zamjenik, u skladu s odredbama toga Zakona.
Člankom 8. stavkom 3. Zakona o izboru propisano je da člana predstavničkog
tijela izabranog na koalicijskoj listi dviju ili više političkih stranaka
zamjenjuje neizabrani kandidat s liste s koje je izabran i član, a kojeg odredi
politička stranka kojoj je u trenutku izbora pripadao član predstavničkog tijela
kojem je prestao mandat.
Mandat zamjenika vijećnika započinje po sili zakona (ex lege) nakon što se
ispune tri pretpostavke:
– da je član predstavničkog tijela za vrijeme trajanja mandata prihvatio
obnašanje dužnosti koja se prema odredbama Zakona o izboru smatra nespojivom,
– da je njegov zamjenik neizabrani kandidat s liste s koje je izabran i član,
– da ga politička stranka kojoj je u trenutku izbora pripadao član
predstavničkog tijela kojem je prestao mandat odredi kao zamjenika.
U postupku koji je prethodio ustavnosudskom postupku utvrđeno je da je odluke o
imenovanju dva zamjenika vijećnika Gradskog vijeća Grada Osijeka donio Izvršni
odbor Gradskog ogranka HSLS-a Osijek 13. rujna 2007.
Odlukom HSLS-a od 14. rujna 2007. raspušten je Izvršni odbor Gradskog ogranka
HSLS-a Osijek, te su stavljene izvan snage odluke o imenovanju dva zamjenika
vijećnika Gradskog vijeća Grada Osijeka koji su članovi HSLS-a.
Dopisom od 26. rujna 2007. predsjednica HSLS-a obavijestila je Gradsko vijeće
Grada Osijeka o raspuštanju Izvršnog odbora Gradskog ogranka HSLS-a Osijek i
stavljanju izvan snage odluka o imenovanju zamjenika vijećnika, te o činjenici
da HSLS nikoga nije ovlastio za određivanje zamjenika vijećnika Gradskog vijeća
Grada Osijeka odnosno da se zamjena vijećnika ne može provesti bez odobrenja i
potpisa predsjednice HSLS-a kao osobe koja je Statutom ovlaštena za zastupanje
HSLS-a.
Polazeći od navedenih utvrđenja, Sud prihvaća stajalište Uprav­nog suda i
Središnjeg državnog ureda za upravu kojom da su na 23. sjednici Gradskog vijeća
Grada Osijeka sudjelovala dvojica vijećnika čiji mandati nisu bili na zakonu
utemeljeni.
Slijedom iznijetog, Sud ocjenjuje da su se u konkretnom slučaju ispunile
zakonske pretpostavke za raspuštanje Gradskog vijeća Grada Osijeka, te utvrđuje
da osporenim rješenjem Vlade Republike Hrvatske i presudom Upravnog suda
podnositelju nisu povrijeđena ustavna prava na koja ukazuje.
6. Stoga je na temelju članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno kao u izreci.
7. Budući da je donesena odluka kojom je odlučeno o ustavnoj tužbi, ne postoje
pretpostavke za postupanje u smislu članka 67. stavka 2. Ustavnog zakona.
8. Objava ove odluke (točka II. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1.
Ustavnog zakona.

Broj: U-III-4075/2007
Zagreb, 17. siječnja 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**Agata Račan**, v. r.

Odluka, NN 20/2008-625
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)