## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: IIIB-4757/2004 od 11. ožujka 2005.

### NN 44/2005 (5.4.2005.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: IIIB-4757/2004 od 11. ožujka 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**872**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću za
rješavanje postupovnih pretpostavki za odlučivanje o
ustavnim tužbama, u sastavu sudac Milan Vuković,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, rješavajući o ustavnoj tužbi D.
B., BiH, na sjednici održanoj dana 11. ožujka 2005. godine, jednoglasno je
donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II.
Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama.«
if !supportLineBreakNewLine
endif

```
Obrazloženje

if !supportLineBreakNewLine

endif
```

1. Ustavna tužba je podnesena temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon)
zbog povrede ustavnih prava zajamčenih odredbama članaka 3., 19., 34. i 48.
Ustava Republike Hrvatske.

2. U ustavnoj tužbi podnositelj ističe da je 1.
lipnja 2000. godine podnio zahtjev za povrat svoje nekretnine koju je napustio
za vrijeme akcije »Oluja«.

Navodi da je točkom I. rješenja Ministarstva za
javne radove, obnovu i graditeljstvo, Uprave za prognanike povratnike i
izbjeglice, klasa: 019-06/02-31/1095, urbroj:
516-11-04-02-2/004929 od 30. listopada 2002. godine, ukinuto rješenje Komisije
za privremeno preuzimanje i korištenje imovine općine/grada Plitvička Jezera,
klasa: 019-04/96-01/152, urbroj: 2198/38-96-01 od 4.
siječnja 1996. godine, kojim je imovina u vlasništvu podnositelja (pobliže
označena u izreci tog rješenja) dana privremeno u posjed i na korištenje I. Č.

Točkom II. navedenog rješenja određeno je
vraćanje obiteljske kuće iz točke I. rješenja u posjed vlasniku (podnositelju).

Točkom III. rješenja utvrđeno je da privremeni
korisnici iz točke I. rješenja ne ostvaruju pravo na stambeno zbrinjavanje po
Zakonu o područjima posebne državne skrbi (»Narodne novine«, broj 44/96.,
57/96., 124/97., 73/00., 87/00., 94/01. i 88/02.), te da su dužni odmah iseliti
iz stambenog objekta u kojem se trenutno nalaze.

Podnositelj ističe da od dana donošenja tog
rješenja, Republika Hrvatska, odnosno Općina Korenica nisu poduzele ništa kako
bi se pod­nositelj »uveo u posjed svoje kuće«. Navodi da se bezuspješno obraćao
nadležnom upravnom tijelu, Pučkom pravobranitelju i nadležnom Državnom
odvjetništvu radi iseljenja I. Č. iz sporne nekretnine.

Ističući da I. Č. koristi spornu nekretninu bez
valjane pravne osnove, da su Republika Hrvatska i Općina Korenica propustile
zaštititi pod­nositeljeva prava te postupale »krajnje neefikasno u proceduri
povrata imovine tužitelju, koja (...) još uvijek nije vraćena u posjed
tužitelju«, podnositelj smatra da su mu povrijeđena gore navedena ustavna
prava.

Podnositelj od Ustavnog suda traži da donese
odluku kojom će naložiti Republici Hrvatskoj, Općini Korenica i I. Č. da mu predaju u posjed njegove nekretnine, da mu
isplate pravičnu naknadu za korištenje nekretnina sa zakonskim zateznim
kamatama, te pravičnu naknadu zbog »odugovlačenja postupka povrata nekretnina u
posjed«.

Ne postoje pretpostavke za pokretanje
ustavnosudskog postupka.

3. Odredbom članka 62. Ustavnog zakona propisano
je da svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je
pojedinačnim aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne
(regionalne) samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno
o njegovim pravima i obvezama, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda
zajamčena Ustavom. Ako je zbog povrede ustavnih prava dopušten drugi pravni
put, ustavna tužba može se podnijeti tek nakon što je taj pravni put iscrpljen,
a u stvarima u kojima je dopušten upravni spor, odnosno revizija u parničnom
ili izvanparničnom postupku, pravni put je iscrpljen nakon što je odlučeno i o
tim pravnim sredstvima.

Odredbom članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona
propisano je da će Ustavni sud pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no
što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...)
nije u razumnom roku odlučio sud ili u slučaju kad se osporenim pojedinačnim
aktom grubo vrijeđaju ustavna prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem
ustavnosudskog postupka za podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i
nepopravljive posljedice.

4. Ustavna tužba može se podnijeti samo u
pravnoj situaciji kad postoji pojedinačni akt nadležnog tijela protiv kojega su
iscrpljena sva sredstva pravne zaštite, a podnositelj smatra da mu je tim
pojedinačnim aktom povrijeđeno neko ustavno pravo. Iznimno, ustavna tužba može
se podnijeti i prije no što je podnositelj iskoristio sva dopuštena sredstva
pravne zaštite (to jest, prije no što je iscrpio pravni put) ako su ispunjene
pretpostavke propisane člankom 63. stavkom 1. Ustavnog zakona. Primjena odredbe
članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona pretpostavlja, međutim, da je podnositelj
prethodno pokrenuo odgovarajući pravni postupak radi donošenja pojedinačnog
akta nadležnog tijela kojim će se odlučiti o njegovim pravima i obvezama.

Polazeći od činjenice (koja je razvidna iz
ustavne tužbe) da podnositelj nije pokrenuo postupak radi ostvarivanja svojih
prava i obveza, u konkretnom slučaju ne postoje pretpostavke za postupanje i
odlučivanje Ustavnog suda Republike Hrvatske u smislu odredaba članaka 62. i
63. Ustavnog zakona.

5. Slijedom iznijetog, na temelju odredbe članka
32. Ustavnog zakona, doneseno je rješenje kao pod točkom I. izreke.

6. Objava rješenja temelji se na članku 29.
stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIB-4757/2004

Zagreb, 11. ožujka 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**Milan Vuković**, v. r.

Rješenje, NN 44/2005-872