## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2553/2002 od 19. siječnja 2005.

### NN 16/2005 (2.2.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2553/2002 od 19. siječnja 2005.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

301

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi N. V. iz D., na sjednici održanoj dana 19. siječnja 2005.
godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem: P-6089/97, u najkraćem mogućem
roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon
objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. - pročišćeni
tekst), podnositelju ustavne tužbe N. V. iz D., određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 6.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1.
Podnositelj ustavne tužbe podnio je dana 4. studenoga 2002. godine, temeljem
odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02. - pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske odluke u razumnom roku. Smatra da je Općinski
sud u Zagrebu, neodlučivši o njegovim pravima i obvezama u razumnom roku u
predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: P-6089/97, povrijedio njegovo
ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u preslik spisa Općinskog suda u
Zagrebu, broj: P-6089/97 utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne
za odlučivanje o povredi ustav­nog prava podnositelja zajamčenog člankom 29.
stavkom 1. Ustava:

– podnositelj je Općinskom
sudu u Zagrebu dana 13. listopada 1997. godine podnio tužbu protiv Republičkog
fonda mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika Hrvatske, Područne službe
Zagreb, radi naknade štete koju trpi zbog toga što mu tužena nije isplaćivala
mirovinu u razdoblju od 1. veljače 1993. godine do 31. svibnja 1996. godine;

– prvo ročište glavne
rasprave održano je 22. travnja 1998. godine;

– daljnja ročišta održana su
u 2003. godini, 23. srpnja i 10. listopada, dakle nakon podnošenja ustavne tužbe.
Sud je donio rješenje 20. listopada 2003. godine kojim je odredio prekid
postupka, koje je rješenje pravomoćno. Pod točkom II. riješeno je da će se
postupak nastaviti kad se pravomoćno završi upravni postupak koji se vodi radi
utvrđivanja prava na mirovinu tužitelja u utuženom razdoblju ili kada sud
ustanovi da više ne postoje razlozi da se čeka na završetak tog postupka.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
temelju članka 69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio
od Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju,
broj: 23-Su-1771/02 od 16. srpnja 2003. godine i 28. lipnja 2004. godine iznosi
se kronologija rada na predmetu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvat­ske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim
pravima i obvezama (...).

Odredbama članka 63. Ustavnog
zakona propisano je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti
postupak po ustavnoj tužbi, i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju
kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja
ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2.
ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada
podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku.

Naknada se isplaćuje iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu
isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu
osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne
tužbe podnositelja, dostav­ljenog očitovanja Općinskog suda u Zagrebu, te uvida
u preslik spisa predmeta, Ustavni sud utvrdio je da su se u ovom slučaju
ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63.
Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud
obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak započeo je
13. listopada 1997. godine podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Zagrebu. Ustavna
tužba podnesena je dana 4. studenoga 2002. godine, a do tog dana sud­ski
postupak u prvom stupnju nije bio okončan. Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe prvostupanjski postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu
trajao ukupno pet (5) godina i dvadeset jedan (21) dan.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je
u razmatranom razdoblju, Općinski sud u Zagrebu, zakazao jedno ročište na kojem
je tražio od tuženika dostavu određenih isprava o mirovini tužitelja, koje je
tuženik u kratkom roku i dostavio.

Razmatrajući postupanje suda
tijekom vođenja postupka, Sud je utvrdio da je razdoblje potpune neaktivnosti
suda trajalo od 22. travnja 1998. godine (kada je održano prvo ročište glavne
rasprave) do podnošenja ustavne tužbe 4. studenoga 2002. godine, kao
relevantnog razdoblja za odlučivanje o podnesenoj ustavnoj tužbi, (iako je to
razdoblje nastavljeno i dalje sve do ročišta 23. svibnja 2003. godine), što
iznosi četiri (4) godine, šest (6) mjeseci i dvadeset pet (25) dana.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom
postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, svojim ponašanjem nije pridonio
duljini sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi u dosadašnjem
tijeku postupka ukazivale na složenost sudskog predmeta, a koje bi opravdale
dugotrajnost postupanja u tom predmetu.

6. Ustavni sud utvrđuje da postupak u predmetu, broj:
P-6089/02 koji se vodi pred Općinskim sudom u Zagrebu, traje preko pet godina.
Dugotrajnost postupka posljedica je okolnosti koje se mogu pripisati neučinkovitom
postupanju nadležnog suda. S obzirom na navedeno, a imajući u vidu značaj
predmetnog parničnog postupka za podnositelja ustavne tužbe (isplata neispla­ćenih
mirovina), Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.

7. Iz tih razloga, na temelju odredbi članka 63.
stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten, temeljem članka
63. stav­ka 2. Ustavnog zakona, u svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za
donošenje sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecala je i činjenica
da je Općinskom sudu u Zagrebu, temeljem točke II. izreke ove odluke, određen
kratak rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu, broj: P-6089/87
čime se na najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samog sudskog postupka.

9. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je
dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke
u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od
isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku
31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

10. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2553/2002
Zagreb, 19. siječnja 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 16/2005-301