## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-10733/2008-4 od 21. listopada 2010.

### NN 142/2010 (17.12.2010.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-10733/2008-4 od 21. listopada 2010.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3611

PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca Lidije Rostaš-Beroš kao predsjednice Vijeća, Jasminke Jenjić i mr. sc. Mirjane Juričić kao članica Vijeća, te sudske savjetnice Marije Tomas Mišetić kao zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja HT – Hrvatske telekomunikacije d.d. iz Zagreba, protiv rješenja tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, klasa: UP/I-344-01/08-01/453, urbroj: 376-08-11-16 od 12. rujna 2008. godine, radi pristupa izdvojenoj lokalnoj petlji, u nejavnoj sjednici Vijeća održanoj dana 21. listopada 2010.,

presudio je

Tužba se odbija.

Ova presuda bit će objavljena u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženog tijela naloženo je tužitelju da u roku od 5 dana od primitka rješenja izvrši spajanje kolokacijskih prostora sa svjetlovodnim kabelima Metronet telekomunikacija d.d. u prvom zdencu, te na taj način omogući tom društvu pristup izdvojenoj lokalnoj petlji na lokacijama Zadar – Borik i Trogir.

U tužbi kojom osporava rješenje tuženika, tužitelj ističe da je isto nepravilno i nezakonito zbog povreda odredaba postupka, pogrešno i nepravilno utvrđenog činjeničnog stanja, te zbog nepravilne primjene zakona. Naime, u ovom postupku tuženik je rješavao spor oko uspostave fizičke kolokacije temeljem zahtjeva trgovačkog društva Metronet telekomunikacije d.d., a budući da to društvo nije dostavilo dokaz iz kojeg bi proizlazilo da je ispunilo uvjet realizacije prijenosnog kabela to tužitelj nije mogao povezati prijenosni kabel s odgovarajućim kabelom između prvog zdenca i kolokacijske sobe ili kolokacijskog prostora u vanjskom kabinetu, jer nije imao saznanja o zakonitom postojanju prijenosnog svjetlovodnog kabela društva »Metronet« kao niti saznanja o pravnoj osnovi temeljem koje je taj prijenosni kabel uvučen u postojeću telekomunikacijsku infrastrukturu tužitelja. Tužitelj smatra da je »Metronet« prema standardnoj ponudi koju nudi tužitelj dužan valjano i zakonito položiti predmetni kabel na cijeloj trasi telekomunikacijske kanalizacije, i to od lokacije svojeg sjedišta do prvog zdenca ispred objekta gdje se nalazi glavni razdjelnik. Stoga tužitelj smatra da je tuženik bio dužan utvrditi na koji način i temeljem kojeg ovlaštenja je društvo »Metronet« položilo svjetlovodni kabel na trasi telekomunikacijske kanalizacije od sjedišta tog društva do fizičkih kolokacija Borik – Zadar i Trogir koje su bile predmet postupka pred tuženikom. Navedeno je bilo nužno zbog obveze da se u postupku pred tuženikom nesporno utvrdi pravni temelj za korištenje izgrađenom telekomunikacijskom kanalizacijom jer je njeno korištenje neophodno za polaganje prijenosnog svjetlovodnog kabela u svrhu realizacije fizičke kolokacije, a uz koje polaganje se ujedno vezuje i obveza operatora korisnika na plaćanje naknade stvarnih troškova zbog korištenja istom, a što je tuženik propustio učiniti. Neutvrđivanje potpunog činjeničnog stanja predstavlja zapreku za donošenje konačnog rješenja u ovom postupku od strane tuženika jer tužitelj smatra da je društvo »Metronet« pitanje korištenja izgrađenom telekomunikacijskom kanalizacijom trebalo riješiti podnošenjem tužitelju zahtjeva za najam slobodnog prostora na predmetnoj trasi telekomunikacijske kanalizacije, dok je tuženik, upravo suprotno bez dodatnog provjeravanja i utvrđivanja pravnog stanja stvari, kao argument za korištenje predmetnim trasama komunikacije kanalizacije od strane društva »Metronet« uzelo u obzir činjenicu da je upravo HT ispunio sve svoje obveze radi spajanja fizičkih kolokacija.

Zbog svega iznijetog tužitelj smatra osporeno rješenje nezakonitim, te konačno predlaže da se tužba uvaži i osporeno rješenje poništi.

U odgovoru na tužbu tuženo tijelo u bitnom ostaje kod navoda iz osporenog rješenja, te predlaže da se tužba kao neosnovana odbije.

Tužba nije osnovana.

Iz spisa predmeta je razvidno da je tuženo tijelo zaprimilo zahtjev trgovačkog društva Metronet telekomunikacije d.d. za donošenjem odluke kojom će tužitelja obvezati na izvršenje obveze spajanja svjetlovodnih kabela u prvom zdencu fizičkih kolokacija Trogir i Zadar – Borik.

Imajući u vidu svu dokumentaciju koja prileži spisu, Sud smatra da je činjenično stanje pravilno i potpuno utvrđeno jer je tijekom postupka tuženo tijelo utvrdilo da su »Metronet« i tužitelj izvršili sve potrebne predradnje za spajanje kolokacijskih prostora osim samog spajanja. Iz zapisnika o primopredaji kolokacijskog prostora i pripadajuće opreme na lokaciji Trogir i Zadar – Borik, utvrđeno je da je tužitelj uvukao prijenosi kabel između prvog zdenca i objekta, dok je izvršenim uviđajem na navedenim lokacijama utvrđeno postojanje kabela »Metroneta« u prvom zdencu. Ova činjenica je utvrđena izvršenim uviđajem na licu mjesta dana 20. i 21. ožujka 2008. godine, kojim su bili prisutni predstavnici obiju stranaka te stoga prigovori iznijeti u tužbi da »Metronet« nije posjedovao odgovarajući kabel je kao neosnovane valjalo odbiti.

Obzirom da je tuženo tijelo utvrdilo postojanje navedenog kabela, to su se stekli uvjeti za spajanje kolokacijskih prostora obzirom da je tužitelj izvršio radnje polaganja kabela između prvog zdenca i kolokacijske sobe.

Temeljem tako potpuno i pravilno utvrđenog činjeničnog stanja, pravilno je tuženo tijelo primijenilo odredbu članka 10. Pravilnika o pristupu izdvojenoj lokalnoj petlji (»Narodne novine«, broj 45/05 i 99/05) koja regulira pružanje kolokacijskih usluga te je točkom 6. citirane odredbe propisano da u slučaju prihvaćanja ponude za kolokaciju proglašeni operator mora ostvariti zahtijevanu kolokaciju i osigurati pružanje kolokacijskih usluga operatoru korisniku u roku od najviše 60 dana od dana zaprimanja obavijesti iz stavka 5. ovog članka.

Tuženo tijelo je utvrdilo da su ispunjeni uvjeti iz standardne ponude tužitelja kao i citirane odredbe Pravilnika o pristupu izdvojenoj lokalnoj petlji, te stoga nije bilo zapreka za donošenjem osporenog rješenja.

Temeljem iznijetog valjalo je prigovore iznijete u tužbi kao neosnovane odbiti, jer osporenim rješenjem tuženog tijela nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja, te riješiti kao u izreci ove presude primjenom odredbe članka 42. stavak 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92).

Broj: Us-10733/2008-4
Zagreb, 21. listopada 2010.

Predsjednica Vijeća
Lidija Rostaš-Beroš, v. r.

Presuda, NN 142/2010-3611