## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3622/2006 i dr. od 31. ožujka 2009.

### NN 52/2009 (29.4.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3622/2006 i dr. od 31. ožujka 2009.

52 29.04.2009 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3622/2006 i dr. od 31. ožujka 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1225

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Aldo Radolović, zamjenik predsjednice Suda, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Mario Jelušić, Mario Kos, Ivan Matija, Željko Potočnjak, Agata Račan, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, odlučujući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugog propisa s Ustavom i zakonom, na sjednici održanoj 31. ožujka 2009. godine, donio je

ODLUKU

I. Utvrđuje se da je Odluka o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Omišu (»Službeni glasnik Grada Omiša« broj 4/04. i 2/08.) u razdoblju od 11. svibnja 2004. do 29. studenog 2004., bila u suprotnosti s odredbom članka 5. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske.

II. Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom te se ukidaju odredbe članaka 13. i 16. Odluke o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Omišu (»Službeni glasnik Grada Omiša« broj 4/04. i 2/08.).

III. Na temelju članka 38. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom Republike Hrvatske i zakonom, te se ukidaju članak 11. u dijelu koji glasi: »koja povlači ugovornu kaznu« i članak 12. Odluke o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Omišu (»Službeni glasnik Grada Omiša« broj 4/04. i 2/08.)

IV. Ukinute odredbe članaka Odluke iz točaka II. i III. izreke ove odluke prestaju važiti 31. prosinca 2009. godine.

VI. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama« i »Službenom glasniku Grada Omiša«.

Obrazloženje

1. Županijski sud u Splitu podnio je Ustavnom sudu prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom Odluke o organizaciji, načinu naplate i kontrole parkiranja u Gradu Omišu (»Službeni glasnik Grada Omiša« broj 4/04. i 2/08., u daljnjem tekstu: Odluka). Predmet je pred Ustavnim sudom zaveden pod brojem U-II-4866/2008.

Predlagatelj Joso Puljić iz Splita podnio je Ustavnom sudu prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članka 13. Odluke te je predmet zaveden pod brojem U-II-1870/2008.

Predlagatelj Dragan Bučević iz Splita Ustavnom sudu također podnio je prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članka 16. Odluke, a koji je predmet zaveden pod brojem: U-II-3622/2006.

2. Županijski sud u Splitu smatra da Grad Omiš prilikom donošenja osporene Odluke nije poštivao zakonom propisani postupak. Ističu, da je Odluka donesena protivno odredbi članka 1. stavka 2. točke 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 54/96. i 59/96.) budući je donesena prije no što je Ministarstvo unutarnjih poslova, Policijska uprava Splitsko-dalmatinska, dalo suglasnost Gradu Omišu za donošenje Odluke. Zbog navedenog Županijski sud u Splitu smatra da je osporena odluka u razdoblju od 11. svibnja 2004., kada je donesena, do 29. studenog 2004., kada je nadležno upravno tijelo dalo suglasnost za donošenje, bila nezakonita.

Predlagatelj Joso Puljić nezakonitim smatra članak 13. osporene Odluke budući sadrži ugovornu kaznu za neizvršenje novčane obveze, a što da je protivno članku 270. (sada članku 350.) Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 35/05. i 41/08.).

Predlagatelj Dragan Bučević smatra nezakonitim članak 16. osporene Odluke budući da, prema mišljenju podnositelja, iz odredbi Zakona o sigurnosti prometa na cestama jasno proizlazi da je za plaćanje ugovorne kazne odgovoran vozač, a ne vlasnik vozila kako je to propisano osporenim člankom Odluke.

Predlagatelji predlažu da Ustavni sud pokrene postupak ocjene ustavnosti i zakonitosti i ukine Odluku odnosno osporene članke Odluke.

Prijedlozi su osnovani.

3. O suglasnosti zakona s Ustavom, odnosno drugih propisa s Ustavom i zakonom, odlučuje Ustavni sud Republike Hrvatske na temelju članka 128. alineja 1. i 2. Ustava, na način i u postupku koji su propisani Ustavom i Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

Budući da je predmet ustavnosudske ocjene drugi propis, koji se u pravilu donosi radi provedbe zakona, on mora biti u skladu s Ustavom i zakonom.

4. Neposredno su mjerodavne za ocjenu ustavnosti Odluke odredbe članaka 3., 5. stavka 1., 134. stavka 1. i 136. Ustava.

Članak 3. Ustava, u dijelu koji je mjerodavan u konkretnom slučaju, glasi:

(...), vladavina prava (...) najviše su vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava.

Članak 5. stavak 1. Ustava glasi:

U Republici Hrvatskoj zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom, a ostali propisi s Ustavom i zakonom.

Mjerodavni dio članka 134. stavka 1. Ustava glasi:

(1) Jedinice lokalne samouprave obavljaju poslove iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana, a osobito poslove koji se odnose na uređenje naselja i stanovanja, prostorno i urbanističko planiranje, komunalnu djelatnost (...).

(2) Jedinice područne (regionalne) samouprave obavljaju poslove od područnog (regionalnog) značenja, a osobito poslove koji se odnose na (...) promet i prometnu infrastrukturu (...).

(3) Poslovi lokalnog i područnog (regionalnog) djelokruga uređuju se zakonom (...).

Članak 136. Ustava glasi:

U obavljaju poslova iz svog djelokruga tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave samostalne su i podliježu samo nadzoru ustavnosti i zakonitosti ovlaštenih državnih tijela.

5. Za ocjenu ustavnosti i zakonitosti Odluke mjerodavna je i odredba članka 1. stavka 2. točke 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 46/96., 54/96. i 59/96.), koji je bio na snazi u vrijeme donošenja osporene Odluke, a koji je glasio:

(2) Predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave i uprave, u skladu s odredbama ovog Zakona, uz prethodnu suglasnost policijske uprave, uređuje promet na svom području tako da određuje:

(...)

6. parkirališne površine i način parkiranja, zabrane parkiranja i mjesta ograničenog parkiranja.

6. Za ocjenu zakonitosti dijela odredbe članka 11., zatim odredbi članaka 12., 13. i 16. Odluke mjerodavni su i članci 295. te 350. Zakona o obveznim odnosima, koji glase:

VII. OPĆI UVJETI UGOVORA

Pojam i obvezatnost

Članak 295.

(1) Opći uvjeti ugovora su ugovorne odredbe sastavljene za veći broj ugovora koje jedna ugovorna strana (sastavljač) prije ili u trenutku sklapanja ugovora predlaže drugoj ugovornoj strani, bilo da su sadržani u formularnom (tipskom) ugovoru, bilo da se na njih ugovor poziva.

(2) Opći uvjeti ugovora dopunjuju posebne pogodbe utvrđene među ugovarateljima u istom ugovoru, i u pravilu obvezuju kao i ove.

(3) U slučaju neslaganja općih uvjeta i posebnih pogodbi, vrijede ove posljednje.

(4) Opći uvjeti ugovora moraju se objaviti na uobičajeni način.

(5) Opći uvjeti obvezuju ugovornu stranu ako su joj bili poznati ili morali biti poznati u vrijeme sklapanja ugovora.

Članak 350.

1) Vjerovnik i dužnik mogu ugovoriti da će dužnik platiti vjerovniku određeni novčani iznos ili pribaviti neku drugu materijalnu korist ako ne ispuni svoju obvezu ili ako zakasni s njezinim ispunjenjem ili ako je neuredno ispuni.

(...)

(3) Ugovorna kazna ne može biti ugovorena za novčane obveze.

6.1. Ustavni sud napominje da je u postupku ispitivanja zakonitosti podzakonskih akata, kojima jedinice lokalne samouprave uređuju organizaciju i način naplate parkiranja vozila na javnim parkiralištima, potrebno uzeti u obzir članak 19. stavak 1. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi (»Narodne novine« broj 33/01., 60/01. – vjerodostojno tumačenje, 129/05. i 109/07.), Zakon o komunalnom gospodarstvu (»Narodne novine« broj 36/95., 70/97., 128/99., 57/00., 129/00., 59/01., 26/03. – pročišćeni tekst, 82/04. i 178/04.) i članak 5. stavke 1. točku 6., 4. i 11. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 67/08.).

7. Gradsko vijeće Grada Omiša na 27. sjednici održanoj 11. svibnja 2004., na temelju članka 1. stavka 2. točke 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 46/96., 54/96 i 59/96. – pročišćeni tekst), članka 25. Statuta Grada Omiša (»Službeni glasnik Grada Omiša« broj 8/01.) i članka 37. Poslovnika Gradskog vijeća Grada Omiša (»Službeni glasnik Grada Omiša« broj 8/01.) donijelo je osporenu Odluku.

Članci 11., 12., 13. i 16. Odluke glase:

Članak 11.

Korisnik parkirališta čini povredu ugovora o korištenju javnog parkirališta pod naplatom, koja povlači ugovornu kaznu, ako:

a) vidno ne istakne valjanu parkirnu kartu s unutarnje strane vjetrobranskog stakla vozila ili nema valjan m-parking (SMS potvrdu) na mobilnom telefonu u roku od 15 minuta od dolaska na parkiralište, ili nije korisnik valjane povlaštene parkirne karte,

b) ne koristi ispravnu parkirnu kartu;

c) prekorači dopušteno vrijeme parkiranja,

d) ne koristi parkirališno mjesto sukladno obilježenim horizontalnim oznakama.

Članak 12.

Za povredu ugovora iz članka 11. ove Odluke plaća se ugovorna kazna u iznosu od 100,00 kn osim za povredu ugovora iz točke c) istog članka u kojem slučaju se plaća ugovorna kazna u desetorostrukom iznosu cijene jednog sata parkiranja.

Dostavljanje naloga za plaćanje ugovorne kazne na način iz prethodnog stavka ovog članka smatra se urednim i kasnije oštećenje ili uništenje naloga nema utjecaj na valjanost dostavljanja te ne odgađa plaćanje ugovorne kazne.

Korisnik parkiranja dužan je postupiti po primljenom nalogu i platiti ugovornu kaznu u roku od 8 (osam) dana na način označen u nalogu.

Članak 13.

Ako korisnik parkiranja ne postupi u roku po nalogu izdanom u skladu s člankom 12. ove Odluke dužan je, pored iznosa u nalogu, u daljnjih osam dana platiti troškove opomene u iznosu od 30,00 kuna te zakonsku zateznu kamatu, na što će ga se u nalogu upozoriti.

Ako korisnik parkiranja ne izvrši plaćanje u danim rokovima, organizator parkiranja pokrenut će protiv njega, a u svoje ime i za svoj račun odgovarajući sudski postupak.

Članak 16.

Korisnikom parkirališta koji podliježe plaćanju ugovorne kazne smatra se vlasnik vozila koji je evidentiran u odgovarajućim evidencijama Ministarstva unutarnjih poslova, prema registracijskoj oznaci vozila.

8. Odlučujući o prijedlogu Županijskog suda u Splitu, Grad Omiš, Vlastiti pogon, dopisom od 2. veljače 2009. izvijestio je Ustavni sud da je Ministarstvo unutarnjih poslova Republike Hrvatske, Policijska uprava Splitsko-dalmatinska, Sektor policije, Odjel za sigurnost cestovnog prometa dopisom broj: 511-12-05-23795/04 MF, od 29. studenog 2004., dalo suglasnost na osporenu Odluku odnosno nadležno upravno tijelo se navedenim dopisom suglasilo da se organizacija naplate i kontrola naplate parkiranja u Gradu Omišu vrši sukladno osporenoj Odluci.

Osporenu Odluku Gradsko vijeće Grada Omiša donijelo je 11. svibnja 2004., dakle prije no što mu je nadležna policijska uprava prethodno dala suglasnost za njeno donošenje. Slijedom navedenog Ustavni sud utvrđuje da je pri donošenju osporene Odluke povrijeđena odredba članka 1. stavka 2. točke 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama.

Istodobno je utvrđena i povreda ustavnog načela sadržanog u odredbi članka 5. stavka 1. Ustava, prema kojem propisi u Republici Hrvatskoj moraju biti u suglasnosti s Ustavom i zakonom.

9. U odnosu na prijedlog predlagatelja Jose Puljića i Dragana Bučevića, Ustavni sud je utvrdio da je u konkretnom slučaju riječ o pravno istovjetnom pitanju kao u odluci i rješenju broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine (»Narodne novine« broj 148 od 12. prosinca 2008. godine).

Razlozi zbog kojih je Sud prihvatio prijedlog predlagatelja i utvrdio nesuglasnost odredbi članaka 13. i 16. Odluke, zatim razlozi zbog kojih je pozivom na članak 38. stavak 2. Ustavnog zakona pokrenut postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom dijela odredbe članka 11. i odredbe članka 12. Odluke postoje i u konkretnom slučaju. Stoga Ustavni sud upućuje na prihvaćeno pravno stajalište o istom pravnom pitanju izraženom u odluci broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine.

10. Na temelju članka 55. stavka 1. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama I., II. i III. izreke odluke.

11. Odluka o odgodi prestanka važenja ukinutog dijela članka 11. i odredbi članaka 12., 13. i 16. Odluke iz točke II. i III. izreke ove odluke temelji se na članku 55. stavku 2. Ustavnog zakona.

12. Odluka o objavi odluke temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-II-3622/2006

U-II-1870/2008

U-II-4866/2008

Zagreb, 31. ožujka 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Zamjenik predsjednice
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 52/2009-1225