## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-202/1998 od 8. veljače 2001.

### NN 14/2001 (21.2.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-202/1998 od 8. veljače 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

279

Ustavni sud Republike Hrvatske u Vijeću petorice za odlu­čiva­­­nje o
ustavnim tužbama, u sastavu dopredsjednik Suda Petar Klarić, kao predsjednik
Vijeća te suci Jurica Malčić, Ivan Matija, Emilija Rajić i Milan Vuković, kao članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi U. B. iz S., koje­g zastupa punomoćnica J.
K., od­vjetnica iz S., na sjednici Vijeća održanoj 8. ve­­­ljače 2001., donio
je jednoglasno s­­­ljedeću

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja te se ukida rješe­­­nje Upravnog suda
Republike Hrvatske, broj: Us-6256/1995-7 od 17. rujna 1997. godine.

II. Predmet se vraća Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovni
postupak.

```
Obrazlože­­­nje
```

1. U. B. iz S. podnio je ustavnu tužbu i dopunu u povodu rje­še­­­nja
Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-6256/1995-7 od 17. rujna 1997.
godine, kojim je odbačena podnosite­­­ljeva tužba zbog šut­­­nje
administracije, uz obrazlože­­­nje da akt o promaknuću, u smislu članka 2.
Zakona o obrani (»Narodne novine«, broj 74/93 i 57/96) nije upravni akt.

2. Podnosite­­­lj smatra da su osporenim rješe­­­njem povrijeđene
ustavne odredbe iz članaka 3., 5. stavka 2., 14., 18., 19. i 129. Ustava. U
ustavnoj tužbi navodi kako od nadležnih tijela nije tra­žio nikakvo promaknuće,
već prevođe­­­nje u čin časničkog namjes­nika Hrvatske vojske, kojoj se stavio
na raspolaga­­­nje u rujnu 1991. godine.

3. Izvršen je uvid u spis Upravnog suda Republike Hrvatske, broj:
Us-6256/1995.

*Ustavna tužba je osnovana.*

4. Dana 13. trav­­­nja 1995. godine stupio je na snagu Zakon o službi u
oružanim snagama Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 23/95). Člankom 1.
tog Zakona propisano je da se tim Zakonom uređuje sastav i popuna oružanih
snaga Republike Hrvatske; služba i činovi u oružanim snagama; dodjela činova,
promaknuća i ostala statusna pita­­­nja te prava i obveze djelatnih vojnih
osoba i drugih osoba na službi u oružanim snagama. U postupku donoše­­­nja
akata iz stavka 1. ovog članka primje­­­njuje se Zakon o općem upravnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91), ako to ovim Zakonom nije drukčije određeno.
Na djelatničke odnose, prava i obveze u službi te odgovornost vojnih osoba, službenika
i namještenika na službi u oružanim snagama, ako ovim Zakonom nije drukčije
određeno, primje­­­njivat će se odredbe propisa  o državnim službenicima i namještenicima, a u pita­­­njima koja
tim propisima nisu uređena primje­­­njivat će se opći propisi o radu.

Dana 4. studenoga 1991.
godine stupila je na snagu Uredba Predsjednika Republike Hrvatske o činovima,
dodjeli činova, promak­nućima u viši čin, te prevođe­­­nju i odorama pripadnika
oružanih snaga Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 57/91). Ta Uredba je
prestala vrijediti donoše­­­njem Odluke o oznakama činova i dužnosti u oružanim
snagama Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 39/95).

Člankom 3. navedene Uredbe,
bilo je određeno da se, pripad­nik oružanih snaga koji je stekao čin i klasu
sukladno Zakonu o službi u oružanim snagama, prevodi, u pravilu, u čin oružanih
snaga te je točno određeno koji čin bivše JNA odgovara kojem činu Hrvatske
vojske.

Na teme­­­lju ovlašte­­­nja
iz članka 10. navedene Uredbe, ministar obrane je, dana 22. siječ­­­nja 1992.
godine, donio Upute o uvjetima i postupku za prevođe­­­nje, dodjelu činova i
promak­nu­ćima u više činove u Oružanim snagama  Republike Hrvatske u ra­­t­­nom
sta­­­nju ili neposrednoj ugroženosti, neovisnosti i jedinstvenosti Republike
Hrvatske (Pravilnik ministra obrane o uvjetima i postupku za prevođe­­­nje…).

5. Dakle, u konkretnom slučaju
Ustavni sud je utvrdio da je osporenim rješe­­­njem Upravnog suda propušteno
odlučiva­­­nje o predmetu spora, a to je prevođe­­­nje vojnih činova, a ne
promak­nuće u viši vojni čin.

6. Osporenim rješe­­­njem
podnosite­­­lju ustavne tužbe, po ocjeni ovog Suda, povrijeđeno je ustavno
pravo jednakosti iz članka 14. Ustava, ustavno pravo iz članka 18. Ustava,
kojim je zajamčeno pravo na žalbu te ustavno pravo iz članka 19. stavka 2.
Ustava, kojim je zajamčena sudska kontrola zakonitosti pojedinačnih akata
upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti.

7. U odnosu pak na istaknutu povredu odredbe članka 3. Ustava, kojom su
utvrđene najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske, članka 5. stavka
2. Ustava, kojom je načelo ustavnosti i zakonitosti utvrđeno kao teme­­­ljno načelo
ustavnog poretka, navodi se da navedene odredbe sadrže najviše vrednote,
odnosno teme­­­ljna načela na kojima je uteme­­­ljen ustavni poredak Republike
Hrvatske, te ne predstav­­­ljaju samostalan teme­­­lj za područje ustavne tužbe,
kao ni odredba članka 129. Ustava (raniji članak 125.), kojom se određuje nadležnost
Ustavnog suda Re­pub­like Hrvatske.

8. Slijedom navedenog, Sud je, pozivom na odredbe članaka 69. i 70.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99), odlučio kao u izreci.

Broj: U-III-202/1998
Zagreb, 8. ve­­­ljače 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 14/2001-279