## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1864/2003 od 8. travnja 2004.

### NN 52/2004 (23.4.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-1864/2003 od 8. travnja 2004.

# Ustavni sud Republike Hrvatske

1191

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi T. T. iz I. i N. B. iz K., koje zastupa A. S.,
odvjetnica iz R., na sjednici održanoj 8. travnja 2004. godine, jednoglasno je
donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Pagu dužan je donijeti presudu u predmetu koji se vodi pred tim
sudom pod brojem: P-150/95, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst) podnositeljicama
ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz
članka 29. stav­ka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 –
pročišćeni tekst):

– T.
T., 51414 I., V.-S. g. 15, u iznosu od 5.500,00 kuna

– N.
B., 51215 K., T. 29, u iznosu od 5.500,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljica Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljice ustavne tužbe podnijele su 22. svibnja 2003. godine, temeljem
odredbe članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske odluke u razumnom roku. Smatraju da je
Općinski sud u Pagu, neodlučivši o njihovim pravima i obvezama u razumnom roku
u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: P-150/95, povrijedio njihovo
ustavno pravo zajamčeno odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Pagu broj: P-150/95, utvrdio
sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnositeljica zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– tužbu radi utvrđenja vlasništva Općinskom sudu u
Pagu 10. srpnja 1995. godine podnio je Š. T. iz P. (prednik podnositeljica);

– glavna rasprava održana je 27. rujna 1995. godine,
a 14. studenoga 1995. očevid na licu mjesta uz sudjelovanje vještaka mjernika;

– na glavnoj raspravi 20. kolovoza 1996. godine
saslušan je tužitelj u svojstvu stranke;

– podneskom od 13. rujna 1996. godine tužitelj
postupa po raspravnom rješenju i dostavlja sudu traženu dokumentaciju;

– podneskom od 11. ožujka 1997. godine tužitelj požuruje
zakazivanje rasprave;

– na glavnoj raspravi 22. svibnja 1997. godine
saslušani su drugo, treće i četvrto tuženici, a na raspravi 30. lipnja 1997.
godine petotuženik, ujedno su raspravnim rješenjem tužitelj i tuženici obvezani
dostaviti određenu dokumentaciju, a sud će pisanim putem zatražiti povijest
posjedovnog stanja za sporne čestice;

– podneskom od 20. travnja 1998. godine podnositeljice
požuruju zakazivanje rasprave;

–
glavna rasprava održana je 12. ožujka 2001. godine (tu­žitelj je umro 21.
veljače 1998. godine, a na njegovo mjesto tužitelja stupile su nasljednice T.
T. i N. B., podnositeljice ustav­ne tužbe) – prije početka raspravljanja
stranke su zajednički predložile da se zaključi sudska nagodba - rasprava je
odgođena kako bi se nasljednici trećetuženika, koji nisu bili pozvani na
raspravu, očitovali na nagodbene prijedloge podnositeljica, ujedno su
podnositeljice obvezane dostaviti određenu dokumentaciju;

– u
podnesku od 23. ožujka 2001. godine podnositeljica T. T. navodi da je sud
pogrešno protumačio da ona ima namjeru zaključiti sudsku nagodbu, ujedno
izvješćuje sud da je otkazala punomoć odvjetniku S. V.;

– na
glavnoj raspravi 27. ožujka 2001. godine o nagodbenim prijedlozima
podnositeljica očitovali su se nasljednici trećetuže­nika prihvaćajući ih; sud
utvrđuje da podnositeljice nisu dostavile traženu povijest posjedovnog stanja
niti rješenje o nasljeđivanju broj: O-84/84 pa im je dodijeljen daljnji rok od
15 dana da postupe po raspravnom rješenju;

–
podnescima od 10. i 11. travnja 2001., te 3. i 7. svibnja 2001. godine
podnositeljice mole sud da im produži rok za dostav­ljanje tražene
dokumentacije;

– uz
podnesak od 22. listopada 2001. godine podnositeljice su dostavile traženu
dokumentaciju;

–
glavna rasprava 25. siječnja 2002. godine odgođena je budući da postoji
mogućnost zaključenja nagodbe;

–
rasprava zakazana za 23. travnja 2002. godine odgođena je na prijedlog tuženika
uz suglasnost punomoćnika podnositeljica;

– podneskom od 2. svibnja 2002. godine podnositeljice
predla­žu donošenje privremene mjere te udovoljavajući raspravnom rješenju od
25. siječnja 2002. godine dostavljaju povijest posjedovnog stanja za određene
čestice;

– dopisom od 3. lipnja 2002. podnositeljice
izvješćuju sud da su otkazale punomoć odvjetniku S. B.; mole da se ne zakazuje
sljedeća rasprava dok ne nađu novog punomoćnika, te se zbog pogrešaka koje sadrži
ograđuju od navoda iz podneska od 2. svibnja 2002. godine kojeg je napisao
odvjetnik S. B.;

– glavna rasprava održana je 26. lipnja 2002. godine,
strankama je dodijeljen rok od 15 dana za očitovanje na podneske koje su
zaprimili na raspravi, a sud će pisanim putem zatražiti ostavinski spis;

– podneskom od 31. srpnja 2002. godine podnositeljice
su se očitovale na podneske treće, četvrto i peto tuženika;

– sljedeće glavne rasprave održane su 25. listopada i
13. prosinca 2002. godine, rasprava 30. siječnja 2003. godine odgođena je na
prijedlog punomoćnika tuženika;

–
podneskom od 5. veljače 2003. godine podnositeljice požu­ruju zakazivanje
rasprave;

– dana
5. svibnja 2003. godine sud je donio rješenje kojim se ne dopušta proširenje tužbe
na I. K. iz R. a što su podnositeljice predložile podneskom predanim na
raspravi 26. lipnja 2002. godine;

– dana
30. svibnja 2003. godine sud je donio rješenje kojim se tužba vraća
podnositeljicama radi preciznog postavljanja tužbenog zahtjeva;

–
podneskom od 25. srpnja 2003. godine podnositeljice su ispravile i dopunile
svoj tužbeni zahtjev;

– dana
30. svibnja 2003. godine sud je donio i rješenje kojim se dopušta zabilježba
spora a zemljišnoknjižnom odjelu Općin­skog suda nalaže se provesti zabilježbu,
točkom III. izreke rješe­nja odbija se prijedlog podnositeljica za donošenje
privremene mjere kojom se zabranjuje otuđenje, opterećenje ili kakvo drugo
raspolaganje spornim nekretninama; protiv tog rješenja podnositeljice su
podnijele žalbu;

–
Županijski sud u Zadru, rješenjem broj: Gž-801/03 od 1. listopada 2003. godine
uvažio je žalbu podnositeljica i ukinuo prvostupanjsko rješenje u točki III.
izreke, kojom je bio odbijen prijedlog podnositeljica za donošenje privremene
mjere.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U PAGU

3. Na
temelju članka 69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je 29.
rujna 2003. godine zatražio od Općinskog suda u Pagu da se izjasni o navodima
ustavne tužbe.

Općinski
sud nije Sudu dostavio očitovanje o navodima ustavne tužbe, već je dostavio
predmetni spis na uvid.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...)«.

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj
tužbi, i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i
obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku.

Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od
tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakoga
pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositeljica, te
uvida u spis predmeta, Ustavni sud utvrdio je da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak započeo je 10. srpnja 1995. godine
podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Pagu. Ustavna tužba podnesena je 22. svibnja
2003. godine, a do tog dana sudski postupak u prvom stupnju nije bio okončan.
Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe prvostupanjski
postupak pred Općinskim sudom u Pagu trajao ukupno sedam (7) godina, deset (10)
mjeseci i dvanaest (12) dana.

Ustavni sud je, u konkretnom slučaju, ocijenio da se
pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na razumnu duljinu
trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine; to
jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljud­skih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak) do
22. svibnja 2003. godine; to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe
podnositeljica, što ukupno iznosi pet (5) godina, deset (10) mjeseci i
sedamnaest (17) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud
u Pagu, od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o tužbenom
zahtjevu podnositeljica, zakazao ukupno 8 ročišta za glavnu raspravu, od čega
su 2 ročišta odgođena bez meritornog raspravljanja. Prije tog razdoblja održao
je 4 ročišta za glavnu raspravu te proveo očevid na licu mjesta uz sudjelovanje
vještaka mjernika.

Razmatrajući
postupanje suda u pravno relevantnom razdob­lju, Sud je utvrdio da je razdoblje
potpune neaktivnosti suda trajalo od 5. studenoga 1997. do 12. ožujka 2001.
godine, što iznosi tri (3) godine, četiri (4) mjeseca i sedam (7) dana.

U
prosudbi osnovanosti ustavne tužbe, Ustavni sud je u svezi s postupanjem nadležnog
suda, bitnim cijenio i činjenicu da je sud na raspravi 22. svibnja 1997.
godine, odlučio službenim putem od Odjela za katastar i geodetske poslove zatražiti
povijest posjedovnog stanja za sporne činjenice, međutim to nije učinio već je
na raspravi 12. ožujka 2001. naložio podnositeljicama da ga dostave.

5.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICA USTAVNE TUŽ­BE (TUŽITELJICA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljice
ustavne tužbe, kao tužiteljice u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda,
svojim ponašanjem nisu pridonijele duljini sudskog postupka.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Polazeći
od činjenice da se predmet neprekidno nalazi u pos­tupku pred sudom prvog
stupnja, a imajući u vidu postupanje nad­ležnog suda u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju, Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi u dosadašnjem tijeku
postupka ukazivale na složenost sudskog predmeta, a koje bi opravdale
dugotrajnost postupanja u tom predmetu.

6. Ustavni sud utvrđuje da postupak u predmetu broj:
P-150/95, koji se vodi pred Općinskim sudom u Pagu traje preko sedam godina.
Dugotrajnost postupka u najvećoj je mjeri posljedica okolnosti koje se mogu
pripisati neučinkovitom postupanju nadležnog suda. Stoga Ustavni sud utvrđuje
da je povrijeđeno ustavno pravo podnositeljica da zakonom ustanovljeni neovisni
i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njihovim pravima ili obvezama, koje
je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Repub­like Hrvatske.

7. Iz tih razloga, na temelju odredbi članka 63.
stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II.
izreke ove odluke.

8.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku
Ustavni sud, u pravilu, određuje za razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz
iznimnu moguć­nost uvažavanja nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti
suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog
pojedinog slučaja.

Pri
utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Budući
da je Ustavni sud ovlašten, temeljem članka 63. stav­ka 2. Ustavnog zakona, u
svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za donošenje sudske odluke, na visinu
naknade u konkretnom slučaju utjecala je i činjenica da je Općinskom sudu u
Pagu, temeljem točke II. izreke ove odluke, određen kratak rok u kojem je taj
sud dužan donijeti odluku u predmetu broj: P-150/95, čime se na
najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samog sudskog postupka.

9.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-1864/2003
Zagreb, 8. travnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 52/2004-1191