### NN 62/2018 (13.7.2018.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1495/2017 od 30. svibnja 2018.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1300

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji su ustavnom tužbom pokrenule Tatjana Popovac iz Zagreba i Ljiljana Mimica iz Omiša, na sjednici održanoj 30. svibnja 2018. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Splitu dužan je donijeti odluku u predmetu broj: Gž-1283/2018 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljicama ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava na razumnu duljinu postupka zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) i to:

– Tatjani Popovac u iznosu od 17.600,00 kuna i

– Ljiljani Mimica u iznosu od 17.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz Državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Tatjana Popovac iz Zagreba i Ljiljana Mimica iz Omiša (u daljnjem tekstu: podnositeljice) podnijele su 27. ožujka 2017. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) smatrajući da je trajanjem parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u Splitu pod brojem Psp-207/2016, povrijeđeno njihovo ustavno pravo na donošenje odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

Podnositeljice u ustavnoj tužbi predlažu da Ustavni sud donese odluku kojom se ustavna tužba usvaja, kao i da im se odredi primjerena novčana naknada.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljene su preslika spisa Općinskog suda u Splitu broj: Psp-1/2016 i broj: Su-Gzp I-52/2016.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Podnositeljice su 27. travnja 2010. Općinskom sudu u Splitu, Stalna služba u Omišu podnijele tužbu zbog smetanja posjeda protiv tuženika Hrvatskih cesta d. o. o. Zagreb, Ispostava Split (predmet broj: P-2213/10), tvrdeći da je izgradnjom državne ceste D8 Stobreč-Dugi Rat – Omiš tuženik smetao njihov posjed na čest. zem. 1166/1 k.o. Omiš te su zatražile posjedovnu zaštitu uz uspostavljanje ranijeg posjedovnog stanja. Zatražile su i donošenje privremene mjere.

Tuženik je dao odgovor na tužbu 30. lipnja 2010. predloživši odbijanje tužbe kao neosnovane.

Ročište za glavnu raspravu održano je 21. srpnja 2010., te je riješeno da će se sljedeća rasprava održati 20. listopada 2010. i podnositeljicama je naloženo da dostave imena svjedoka za smetanje posjeda. Podnositeljice su podneskom dale očitovanje na odgovor na tužbu te dostavile dokumentaciju kojom dokazuju svoje vlasništvo i pasivnu legitimaciju tuženika. Podneskom od 27. kolovoza 2010. podnositeljice su dostavile imena i adrese svjedoka smetanja posjeda.

Na ročištu održanom 20. listopada 2010. određeno je da će se ponovno zatražiti spis izvlaštenja od nadležnog ureda državne uprave Splitsko-dalmatinske županije u Omišu i da se sljedeće ročište zakazuje za 24. siječnja 2011. Na tom ročištu zakazan je očevid na licu mjesta s vještakom geodetske struke. Očevid je obavljen 18. travnja 2011. Vještak geodetske struke je sačinio nalaz s fotoelaboratom i dostavio ga sudu 26. kolovoza 2011.

Na ročištu održanom 22. studenoga 2011. stranke su dale svoje primjedbe u odnosu na nalaz vještaka, te je određeno da će se vještak saslušati na idućem ročištu.

Na ročište zakazano za 25. siječnja 2012. podnositeljice nisu pristupile, te je sud na prijedlog tuženika odredio mirovanje postupka. 28. svibnja 2012. podnositeljice su dale prijedlog za nastavak postupka. Sud je prijedlog prihvatio te zakazao sljedeće ročište za 20. rujna 2012. na kome su stranke razmijenile podneske, te je ostavljen rok tuženiku za očitovanje na podneske podnositeljica.

Na ročištu 22. studenoga 2012. tuženik je predložio odbačaj tužbe jer je podnesena izvan roka od 30 dana od dana smetanja, te je određeno da će se saslušati glavni nadzorni inženjer radova na nekretnini podnositeljica. On je saslušan na ročištu 7. veljače 2013., te je ujedno glavna rasprava zaključena.

4. Rješenjem od 22. veljače 2013. prvostupanjski sud je usvojio tužbu podnositeljica i utvrdio da je došlo do smetanja posjeda dijela njihovog zemljišta u k.o. Omiš od strane tuženika.

U povodu žalbi stranaka, Županijski sud u Splitu je rješenjem broj: Gž-2704/2015 od 7. prosinca 2015. ukinuo navedeno prvostupanjsko rješenje te predmet vratio na ponovni postupak jer je utvrdio da prvostupanjsko rješenje ima nedostataka zbog kojih se ne može ispitati, posebice u odnosu na odlučne činjenice u vezi aktivne legitimacije podnositeljica i točnog datuma čina smetanja.

5. Nakon toga je postupak nastavljen pred Općinskim sudom u Splitu pod brojem Psp-1/2016, a ročište je zakazano za 8. veljače 2016., te je naloženo strankama da se očituju na podneske druge stranke koji su zaprimljeni nakon donošenja drugostupanjskog rješenja.

Na ročište 8. ožujka 2016. nije pristupila nijedna od stranaka te je sljedeće ročište zakazano za 6. travnja 2016. Na tom ročištu podnositeljice su ispravile tužbeni zahtjev jer je u međuvremenu tuženik uklonio zemljani nasip i željezni stup s njihovog zemljišta. Glavna rasprava je zaključena a na ročištu održanom 20. svibnja 2016. prvostupanjski sud je djelomično usvojio tužbeni zahtjev podnositeljica. Protiv tog rješenja žalbu je podnio tuženik 30. svibnja 2016.

Podnositeljice su 23. lipnja 2016. podnijele prijedlog za povrat u prijašnje stanje zbog propuštanja roka za podnošenje žalbe. Ujedno su priložile i žalbu protiv prvostupanjskog rješenja i odgovor na žalbu tuženika.

Prvostupanjski sud je rješenjem od 1. srpnja 2016. odbio prijedlog za povrat u prijašnje stanje podnositeljica, koje su podnositeljice osporile žalbom od 20. srpnja 2016.

Županijski sud u Splitu je rješenjem broj: Gž-3131/2016 od 7. studenoga 2016. usvojio žalbu tuženika i ukinuo prvostupanjsko rješenje od 20. svibnja 2016. u dijelu u kome je bio dijelom usvojen tužbeni zahtjev, te predmet u tom dijelu vratio na ponovni postupak. Ujedno je odbacio žalbu podnositeljica kao nepravodobnu. Posebnim rješenjem od 4. studenoga 2016. isti sud je odbio žalbu podnositeljica protiv prvostupanjskog rješenja od 1. srpnja 2016.

6. Nakon toga je postupak nastavljen pod brojem Psp-207/16, te je prvo ročište održano 6. veljače 2017., na koje podnositeljice nisu pristupile, te je sljedeće zakazano za 30. ožujka 2017. Ono je održano u odsutnosti tuženika, te je određeno da će se podnesak podnositeljica koje su predale tog dana dostaviti na očitovanje tuženiku.

Na ročištu održanom 15. svibnja 2017. tuženik se očitovao na podnesak podnositeljica te je glavna rasprava zaključena. Rješenjem od 29. lipnja 2017. prvostupanjski sud je odbio tužbeni zahtjev podnositeljica za površinu od 20 m2 čest. zem. 1166/1 k.o. Omiš. Podnositeljice su to rješenje osporile žalbom od 7. srpnja 2017.

Županijski sud u Splitu je rješenjem broj: Gž-2054/2017 od 21. rujna 2017. ukinuo prvostupanjsko rješenje od 29. lipnja 2017. te predmet vratio na ponovni postupak jer je činjenično stanje i dalje ostalo nepotpuno utvrđeno.

7. Postupak je nastavljen pod brojem Psp-205/2017, a podnositeljice su podneskom od 26. listopada 2010. predložile saslušanje svjedoka u vezi posljednjeg mirnog posjeda predmetne nekretnine.

Na ročištu održanom 30. listopada 2017. tuženiku je određen rok za očitovanje na podnesak podnositeljica, a sljedeće ročište je zakazano za 1. prosinca 2017. na koje su pozvani svjedoci koje su predložile podnositeljice, na kojem su svjedoci i saslušani. Glavna rasprava je zaključena.

Rješenjem od 18. siječnja 2018. prvostupanjski sud je usvojio tužbeni zahtjev podnositeljica. Tuženik je žalbom od 29. siječnja 2018. osporio to rješenje, a podnositeljice su 6. ožujka 2018. dostavile odgovor na žalbu.

Spis je upućen na rješavanje drugostupanjskom sudu na kojem se vodi pod brojem Gž-1283/2018..

8. Podnositeljice su 1. lipnja 2016. na temelju članka 63. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15. i 82/15.), podnijele predsjedniku Općinskog suda u Splitu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku.

Rješenjem broj: Su-Gzp I-52/2016 od 18. srpnja 2016. predsjednik Općinskog suda u Splitu je odbio zahtjev podnositeljica za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. U obrazloženju rješenja kao vrijeme trajanja postupka uzeto je razdoblje u kome se vodio predmet broj: Psp-1/2016 i to u vremenu od 6. travnja 2016. do 1. srpnja 2016. Stoga je zaključeno da taj postupak okončan jer je prvostupanjski sud donio rješenje o smetanju posjeda 20. svibnja 2016. Predsjednik Županijskog suda u Splitu je rješenjem broj: Su-Gžzp I-11/2016 od 27. siječnja 2017. odbio žalbu podnositeljica i potvrdio prvostupanjsko rješenje.

III. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

9. Sukladno stajalištu Ustavnog suda zauzetom u rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.), jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

10. Podnositeljice su se obratile zahtjevom za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku iz članka 63. Zakona o sudovima, a zahtjev je pravomoćno odbijen.

Dakle, u konkretnom slučaju podnositeljice su koristile pravna sredstva koja su im bila na raspolaganju, a budući da postupak još uvijek nije okončan, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

IV. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

11. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i nadležnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

12. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak u ovoj parničnoj stvari nije okončan te je u tijeku žalbeni postupak pred nadležnim drugostupanjskim sudom u predmetu broj: Gž-1283/2018.

Ustavna tužba podnesena je 27. ožujka 2017.

13. Podnositeljice su 1. lipnja 2016. predsjedniku Općinskog suda u Splitu podnijele zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. Taj je zahtjev odbijen rješenjem broj: Su-Gzp I-52/2016 od 18. srpnja 2017., a rješenje je potvrđeno drugostupanjskim rješenjem od 27. siječnja 2017.

13.1. Ustavni sud je utvrdio da je pravno relevantno razdoblje u konkretnom slučaju trajalo od 27. travnja 2010. (od podnošenja tužbe zbog smetanja posjeda u predmetnom postupku) do donošenja odluke Ustavnog suda 30. svibnja 2018., dakle, osam (8) godina, jedan mjesec i tri dana.

2) Složenost predmeta

14. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenijem predmetu budući da je predmet tužbenog zahtjeva dio čest. zem. na kome su obavljani radovi na izgradnji državne ceste. Ujedno se radi o hitnom postupku jer se radi o smetanju posjeda.

3) Postupanje nadležnih sudova

15. Postupak se prvo vodio pred prvostupanjskim sudom pod brojem P-2213/10 od 27. travnja 2010. do 22. veljače 2013. kada je doneseno rješenje o smetanju posjeda. Ono je ukinuto rješenjem broj: Gž-2704/2015 od 7. prosinca 2015.

Potom se predmet ponovno vodio pred prvostupanjskim sudom pod brojem Psp-1/2016 od 8. veljače 2016. do 20. svibnja 2016. kada je doneseno rješenje o smetanju posjeda, koje je ukinuto drugostupanjskim rješenjem broj: Gž-3131/2016 od 7. studenoga 2016.

Predmet se po treći put vodio pred prvostupanjskim sudom pod brojem Psp-207/16 od 6. veljače 2017. do 29. lipnja 2017. kada je rješenjem odbijena tužba zbog smetanja posjeda To je rješenje ukinuto drugostupanjskim rješenjem broj: Gž – 2054/2017 od 1. rujna 2017.

Predmet se po četvrti put vodio pred prvostupanjskim sudom pod brojem Psp-205/2017 od 26. listopada 2017. do 18. siječnja 2018. kada je rješenjem utvrđeno smetanje posjeda. Spis je povodom žalbe tuženika upućen po četvrti put na drugostupanjski sud.

4) Ponašanje podnositeljica ustavne tužbe

16. Ustavni sud ocjenjuje da su podnositeljice u pravno relevantnom razdoblju pridonijele duljini trajanja postupka. Prvi put od 21. srpnja 2010. do 27. kolovoza 2010. jer nisu dostavile imena svjedoka čina smetanja. Drugi put od 25. siječnja 2012. (kada je nastupilo mirovanje postupka) do 20. rujna 2012., kada je postupak nastavljen.

No njihovo postupanje, gledajući postupak u cjelini, nije doprinijelo prekomjernom trajanju ovog parničnog postupka u pretežitijem dijelu.

V. OCJENA USTAVNOG SUDA

17. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u pravno relevantnom razdoblju (od 27. travnja 2010.) do donošenja odluke Ustavnog suda 30. svibnja 2018. trajao više od osam (8) godina te da još nije okončan. Imajući u vidu duljinu trajanja postupaka, a koja je dijelom uzrokovana nepostupanjem prvostupanjskog suda i ponašanjem podnositeljica, kao i okolnost da je postupak i dalje u tijeku, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljicama povrijeđeno ustavno pravo na pošteno suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, a koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Ocjena je Ustavnog suda da dugotrajnost postupka u konkretnom slučaju nije posljedica neaktivnosti suda, jer je nadležni sud održao veći broj ročišta za glavnu raspravu te u njegovom postupanju nije bilo razdoblja neaktivnosti, već je dugotrajnost postupka posljedica neučinkovitosti suda. Naime, ovaj predmet se po četvrti puta nalazi na drugostupanjskom sudu što ukazuje da sud postupak nije vodio učinkovito i sukladno načelu ekonomičnosti postupka. Broj održanih ročišta i ukidanja prvostupanjskih odluka ne opravdava ukupno trajanje spora preko osam (8) godina.

1) Izreka odluke

18. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Županijskog suda u Splitu dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

19. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade, zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

20. Objava ove odluke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1495/2017

Zagreb, 30. svibnja 2018.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.