### NN 76/2016 (24.8.2016.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-201/15-8 od 9. lipnja 2016 .

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1779

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Ljiljane Karlovčan-Đurović, predsjednice vijeća, Lidije Rostaš Beroš i Blanše Turić, članica vijeća, te sudske savjetnice Lidije Ravlić, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Terrakom d.o.o. Zagreb, Radnička cesta 48, kojeg zastupaju opunomoćenici Tomislav Orehovec, Irena Vinter Gregorić, Martina Šimunović, Ivan Bogdan, Ksenija Grejić i Ivan Oršolić, odvjetnici iz Odvjetničkog društva Ilić, Orehovec & partneri d.o.o. Zagreb, Smičiklasova 18, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 8, kojeg zastupa dr. sc. Dražen Lučić, predsjednik vijeća, uz sudjelovanje Optima Telekom d.d. iz Zagreba, Bani 75a, kojeg zastupa opunomoćenik Dragić Iva dipl.iur, u svojstvu zainteresirane osobe, radi inspekcijskog nadzora, dana 9. lipnja 2016.

presudio je

I. Odbija se tužbeni zahtjev koji glasi: »Poništava se rješenje Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-07/15-01/51, urbroj: 376-04/15-15 od 19. listopada 2015.«

II. Ova će se presuda objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporenim rješenjem tuženika točkom I. dispozitiva rješenja utvrđeno je da je operator Terrakom d.o.o., Radnička cesta 48, Zagreb suprotno odredbi iz članka 74. Zakona o elektroničkim komunikacijama, prenio pravo na uporabu brojeva iz Privitka 1. koji je sastavni dio ove odluke, bez prethodno pribavljene suglasnosti Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, točkom II. dispozitiva rješenja utvrđeno je da operator Terrakom d.o.o., Radnička cesta 48, Zagreb suprotno odredbi iz članka 73. Zakona o elektroničkim komunikacijama, nije upotrebljavao brojeve iz privitka 1. u skladu s Planom numeriranja, točkom III. dispozitiva utvrđeno je da operator Terrakom d.o.o., Radnička cesta 48, Zagreb suprotno odredbi iz članka 73. Zakona o elektroničkim komunikacijama nije osigurao dostupnost brojeva navedenih u dispozitivu rješenja iz svih elektroničkih komunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj, točkom IV. dispozitiva rješenja naloženo je operatoru Terrakom d.o.o., Radnička cesta 48, Zagreb da odmah po primitku ovog rješenja onemogući pružanje usluge s posebnom tarifom sa bilo kojeg broja koji nije u Planu numeriranja namijenjen pružanju usluge s posebnom tarifom, točkom V. naloženo je operatoru Terrakom d.o.o., Radnička cesta 48, Zagreb da odmah po primitku rješenja omogući dostupnost svih primarno dodijeljenih brojeva u svojoj mreži i svih elektroničkih komunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj, a točkom VI. dispozitiva rješenja navedeno je da u slučaju da Terrakom d.o.o., Radnička cesta 48, Zagreb ne započne odmah postupati prema točci IV. i V. ovog rješenja, inspektor elektroničkih komunikacija izreći će odgovornoj osobi novčanu kaznu u iznosu od 20.000,00 (dvadeset tistuća kn), a u slučaju daljnjeg neizvršenja rješenja bit će izrečena nova veća novčana kazna.

Tužitelj Terrakom d.o.o., Zagreb ističe da je tuženik pogrešno utvrdio da je tužitelj bez prethodno pribavljene suglasnosti tuženika prenio pravo na uporabu primarno dodijeljenih brojeva operatoru IT Jedan d.o.o. Naime, tužitelj je dostavio ugovor o zakupu brojeva broj: UGO-2015-125 od dana 21. travnja 2015. godine te pripadajuće Dodatke od broja 01 do broja 10, a temeljem kojeg je isti sekundarno dodijelio brojeve operatoru IT jedan d.o.o. Tužitelj je u privitku dostavio Sporazum o uvjetima i naknadama za korištenje geografskih brojeva dodijeljenih sekundarnom dodjelom od dana 25. svibnja 2015. godine sklopljenog između operatora tužitelja i operatora IT Jedan d.o.o. Ističe da je iz dikcije odredaba razvidno da se upravo radi o zemljopisnim brojevima koje je tužitelj sekundarno dodijelio operatoru IT Jedan d.o.o. Iz odredbe članka 2. stavka 1. predmetnog Ugovora i navedenog Sporazuma proizlazi da Terrakom d.o.o. ne prenosi pravo na uporabu primarno dodijeljenih brojeva Terrakomu d.o.o. od strane Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, već Terrakom d.o.o. sekundarno dodjeljuje brojeve drugom operatoru u ovom slučaju operatoru IT Jedan d.o.o. Poziva se na odredbe članka 70. stavka 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama koja se odnose na dodjelu adresa i brojeva. Osim toga ističe da je tablica brojeva iz privitka, koja prileži rješenju tuženika i čini njegov sastavni dio netočna i ne odgovara činjeničnom stanju budući da ista sadrži netočne datume te je u istom kao klijenta značajno društvo Kron d.o.o. Smatra da tuženik pogrešno utvrđuje činjenično stanje budući da tužitelj i društvo Kron d.o.o. nisu ni u kakvom poslovnom odnosu. Tužitelj ističe da je primarno dodijeljene brojeve sekundarnom dodjelom dodijelio operatoru IT Jedan d.o.o., a ne društvu Kron d.o.o., a kako je to naznačio inspektor. Ističe da je inspektor utvrdio iz dostavljene dokumentacije da tužitelj suprotno odredbama članka 73. Zakona o elektroničkim komunikacijama nije upotrebljavao brojeve u skladu s Planom numeriranja. Tužitelj smatra da je takav zaključak tuženika u potpunosti nejasan i paušalan budući da nadležni inspektor nije utvrdio činjenično stanje na koji je način tužitelj postupio protivno odredbama članka 73. navedenog Zakona. Tužitelj je podnio zahtjev za primarnom dodjelom adresa i brojeva Hrvatskoj regulatornoj agenciji za mrežne djelatnosti. Iste je zahtjeve usvojila s obzirom da je operator tužitelj ispunio oba uvjeta propisana odredbama članka 72. Zakona o elektroničkim komunikacijama, a to su da su adrese i brojevi namijenjeni planom adresiranja ili planom numeriranja u svrhe navedene u podnesenom zahtjevu i da su adrese ili brojevi raspoloživi. Tužitelj ističe da je Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti utvrdila da je prilikom primarne dodjele brojeva namjena uporabe brojeva bila u skladu s odredbama Zakona o elektroničkim komunikacijama i Planom numeriranja. Ističe da su u konkretnom slučaju bili ugovoreni zemljopisni brojevi putem kojih su pozivi bili i obavljani. Napominje da su se pozivi naplaćivali prema cijenama koje se odnose na zemljopisne brojeve, a koja je definirana u minimalnoj ponudi tužitelja. Stoga smatra da iz svega proizlazi da je tuženik pogrešno utvrdio da tužitelj nije upotrebljavao brojeve u skladu s Planom numeriranja. Operator IT Jedan d.o.o. je u svom očitovanju naveo da je prilikom pregovora i ugovaranja poslova stručnom Kron d.o.o. bilo jasno da oni svoje poslovanje orijentiraju na inozemnim tržištima slijedom čega je i očekivana velika količina inozemnih poziva. Prilikom pregovora i ugovaranja poslovanja s društvom Kron d.o.o. isti je naglasio kako zbog ograničenosti ljudskih kapaciteta prioritet zaprimanja imaju inozemni pozivi. Slijedom navedenog tužitelj ističe da je u predmetnoj pravnoj stvari pogrešno i nepotpuno utvrđeno činjenično stanje budući je tuženik pogrešno naložio tužitelju da onemogući pružanje usluge s posebnom tarifom sa bilo kojeg broja koji nije u Planu numeriranja namijenjen pružanju usluge s posebnom tarifom. Naime, operator IT Jedan d.o.o. ističe da društvo Kron d.o.o. koristi ugovorom dodijeljene geografske zemljopisne brojeve u svrhu davanja turističkih informacija, a to se koristi isključivo kao standardna telefonska usluga. Što se tiče slučajnih odabira devet brojeva koje je provjerio inspektor tužitelj ističe da su sporni brojevi na koje se tužitelj poziva primarno dodijeljeni tuženiku a ne kako to pogrešno tumači inspektor operateru IT Jedan d.o.o. Ističe da se iz tablice vidi da se radi o sekundarnoj dodjeli brojeva sukladno odredbama članka 70. Zakona o elektroničkim komunikacijama. Osim toga ističe da izreka rješenja u suprotnostima s navodima iz obrazloženja. Budući da inspektor u obrazloženju naveo da su brojevi primarno dodijeljeni operatoru IT Jedan d.o.o. nije moguće utvrditi iz kojeg razloga je izrijekom rješenja naloženo tužitelju da onemogući pružanje usluge s posebnom tarifom odnosno na koje brojeve se predmetno rješenje odnosi. Tužitelj nadalje ističe da uvidom u svoj sustav utvrdio kako je na sporne brojeve iz točke III. izreke rješenja kao i ostale brojeve obuhvaćene inspekcijskim nadzorom zaprimljena veća količina poziva od strane raznih operatora iz Republike Hrvatske od kojih su neki uspostavljeni, dok neki nisu te slijedom navedenog nikako ne stoji tvrdnja da brojevi nisu bili dostupni iz svih mreža u Republici Hrvatskoj.

Navedene brojeve je Ugovorom o zakupu brojeva broj: UGO-2015-125 od 24. travnja 2015. godine i Dodacima ugovora sekundarno dodijelio operateru IT Jedan d.o.o. Isto tako ustanovljeno je kako od strane tužitelja nisu postavljena nikakva ograničenja za pozive prema navedenim brojevima. Daljnjom provjerom utvrđeno je kako glasovna poruka: »broj koji ste birali ne odgovara molim pokušajte«, ponovo nije generirana od strane tužitelja. Tužitelj ističe da nitko od drugih operatora i krajnjih korisnika nije prijavio možebitne smetnje, nedostatke kvarove ili štete. Ističe da je Ugovorom o međusobnom povezivanju javnih komunikacijskih mreža sklopljenog između OT Optima Telekom d.d. i Voljatel d.o.o. (pravni prednik tužitelja), a koji u Prilogu 6. navedenog Ugovora koji se odnosi na upravljanje i održavanje pod točkom 1. Prijava smetnji navodi da je: »Bilo koja ugovorna strana obvezna prijaviti smetnje, nedostatke, kvarove ili štete od 0 – 24 sata bez odlaganja dojavom mjestu za smetnje druge Ugovorne strane i staviti drugoj Ugovornoj strani i na raspolaganje informacije koje su bitne za uklanjanje kvarova/smetnji«. Poziva se isto tako da se navedeno regulira i u prilogu 4. koji se odnosi na Planiranje i tehničku suradnju. Ističe da su navodi Optime Telekoma d.d. u potpunosti neosnovani i neprovjereni od strane tuženika. Naime, u obrazloženju se navodi da je zainteresirana osoba Optima Telekom d.d. dostavio dopunu zahtijeva za pokretanja inspekcijskog nadzora u kojoj obavještava tuženika kako su kolege iz Srbije provjerili dostupnost brojeva iz zahtjeva za pokretanje inspekcijskog nadzora, a sve kako bi dodatno potvrdili sve tvrdnju da brojevi u mreži Terrakoma ne zaprimaju pozive iz EU/EEA zemalja, već isključivo iz zemalja iz kojih cijena potraživanja nije regulirana te da su pozivi prema brojevima bili bezuspješni. Ističe da nije razvidno iz kojih razloga je tuženik uopće uzeo u obzir takve navode zainteresirane osobe obzirom da nije jasno o kojim osobama (kolegama je riječ) i na koji način su provjeravali brojeve niti o istome dostavlja dokaze.

Predlaže da se tužba uvaži i osporeno rješenje poništi.

Tuženik u odgovoru na tužbu ističe da tužitelj osporava rješenje u cijelosti te osporavajući točku I. rješenja tvrdi da se u konkretnom slučaju nije radilo o prijenosu prava na uporabu brojeva, već o sekundarno dodijeljenim brojevima. Tužitelj tvrdi da je predmetne brojeve sekundarno dodijelio IT Jedan d.o.o. koji je zatim dao na korištenje operatoru Kron d.o.o. Ističe da bi IT Jedan d.o.o. imao pravo na sekundarnu dodjelu brojeva on mora imati pravo na uporabu brojeva bilo temeljem osnove primarne dodjele brojeva (članak 70. i 71. Zakona o elektroničkim komunikacijama bila temeljem prijenosa prava na uporabu brojeva (članak 74. istog Zakona). Isto tako ukazuje sudu na činjenicu da ugovor o zakupu brojeva broj: UGO-2015-125 s pripadajućim dodacima koji su sklopili Terrakom d.o.o. i IT Jedan d.o.o. potpisao u ime oba operatora Igor Tatarević isto kao i ugovor o najmu geografskih brojeva UGO-2015-0101 sa svim dodacima između Krona d.o.o. i IT Jedan d.o.o. Navedeno ukazuje na povezanost Terrakoma d.o.o. i IT Jedan d.o.o. te upućuje na činjenicu da je Terrakom d.o.o. imao saznanja o postupanju IT Jedan d.o.o.

Što se tiče navoda tužitelja da tablice brojeva ne odgovaraju činjeničnom stanju tuženik dodatno pojašnjava sadržaj navedenih tablica. Naime, podaci u koloni pod nazivom »Klijent« i »Datum dodjele«, podaci su koje je dostavio operator IT Jedan d.o.o. u svom očitovanju te isti predstavljaju popis svih brojeva sekundarno dodijeljenih društvu Kron d.o.o. Podaci u kolonama pod nazivom »Operator kojim je broj primarno dodijeljen«, »Datum primarne dodjele«, »Klasa« i »Urbroj« sadrže podatke koje inspektor utvrdio uvidom u evidenciji dodjele primarnih brojeva HAKOM-a. Slijedom navedenog tablica je ispravno sastavljena temeljem činjenica utvrđenih u okvirom inspekcijskog postupka.

Vezano za uporabu brojeva suprotno Planu numeriranja tuženik se poziva na obrazloženje pod točkom b) obrazloženja rješenja, iz kojeg razloga smatra da se u konkretnom slučaju putem predmetnih brojeva pružala usluga s posebnom tarifom.

Tužitelj ističe da je izrijeka rješenja u suprotnosti s navodima iz obrazloženja budući da iz obrazloženja proizlazi da su sporni brojevi dodijeljeni operatoru IT Jedan d.o.o. Navedeno prema mišljenju tuženika nije točno. Iz obrazloženja je jasno vidljivo da se radi o brojevima koji su primarno dodijelili Terrakomu d.o.o.

Vezano za dostupnost brojeva prema kojem tužitelj osporava da brojevi iz točke III. izreke nisu bili dostupni svih mreža u Republici Hrvatskoj te da se ne može utjecati na odluku korisnika brojeva da li će se na pozive javiti ili ne tuženik ističe da nije bitna činjenica da li se korisnik broja javljao na pozive ili ne već je inspektor svoju odluku donio iz razloga jer je Kronu d.o.o. SIP signalizaciju slao krivi »release« kod: »SIP: 480 Temporarely unavailable«. Time je potvrđeno da brojevi koje zvao inspektor nisu bili dostupni iz mreže u Republici Hrvatskoj iz koje su inspektorovi pozivi bili upućeni. Činjenice da su brojevi bili dostupni iz pojedinih mreža operatora, ne dokazuje tvrdnju da su brojevi bili dostupni iz svih mreža u Republici Hrvatskoj. Ponovo se ističe da je inspektor svoju odluku donio iz razloga jer je Kron u SIP signalizaciju slao pogrešan »release«. Što se tiče navoda tužitelja da nitko od drugih operatora nije prijavio možebitne smetnje valja istači da u konkretnom slučaju Optima Telekoma d.d. nije smatrao da se radi o smetnji ili kvaru već o prijevarnom postupanju stoga su navodi tužitelja o uklanjanju smetnji i kvarova potpuno promašeni. Tuženik smatra da su prigovori tužitelja da tuženik nije provjeravao navode Optime Telekoma d.d. o pozivima koji su uputili kolege iz Srbije potpuno irelevantan obzirom da predmetni navodi tuženika nisu bili temelj za donošenje odluke što je vidljivo iz obrazloženja rješenja.

Predlaže da se tužba odbije kao neosnovana.

Zainteresirana osoba Optima Telekom d.d. u odgovoru na tužbu ističe da je rješenje tuženika u cijelosti zakonito. Ističe kako je člankom 70. stavkom 3. Zakona o elektroničkim komunikacijama jasno propisano kako se adrese i brojeve koje je Agencija, ovdje tuženik, dodijelila primarnom dodjelom operatori mogu dalje dodjeljivati sekundarnom dodjelom drugim operatorima i krajnjim korisnicima usluga. Obzirom da se operator IT Jedan d.o.o. u tijeku postupka koji je prethodio donošenju pobijanog rješenja očitovao kako su sporni brojevi iznajmljeni na korištenje klijentu društvu Kron d.o.o. to je navod tužitelja da je sekundarno dodijelio brojeve operatoru IT Jedan d.o.o. neistinit. Navod tužitelja da je tuženik pogrešno utvrdio da tužitelj nije upotrebljavao brojeve iz Privitka 1. pobijanog rješenja u skladu s Planom numeriranja jer se na zemljopisnim brojevima koje je operator IT Jedan d.o.o. dao u najam društvu Kron d.o.o. nije pružala usluga sa posebnom tarifom već standardna telefonska usluga zainteresirana osoba ističe neosnovanim budući da je uvidom u odredbe ugovora o najmu geografskih brojeva broj UGO-2015-0101 zaključenog između operatora IT Jedan d.o.o. i društva Kron d.o.o. razvidno da je IT Jedan d.o.o. dao u najam zemljopisne brojeve pružatelju sadržaja društvu Kron d.o.o. radi pružanja usluga s posebnom tarifom. Uvidom u internetsku stranicu tuženika razvidno je da je društvo Kron d.o.o. operator elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga koji je sukladno članku 32. Zakona o elektroničkim komunikacijama ovlašten na pružanje usluga s posebnom tarifom. Iz način obračuna naknade definiranog u člancima 6. i 8. navedenog Ugovora vidljivo je da se ne radi o standardnoj, javnoj telefonskoj usluzi. Naime, u predmetnom slučaju operator IT Jedan d.o.o. ne obračunava i ne naplaćuje pružatelju sadržaj operatoru Kron d.o.o. korištenje javne telefonske usluge već operator IT Jedan d.o.o. plaća pružatelju sadržaj operatoru Kron d.o.o. naknadu u iznosu od 0,30 kn/min za dolazne pozive i trećih država odnosno onih koji nisu u EU. Ovakav način obračuna tipičan je za usluge s posebnom tarifom u kojima pružatelj te usluge ostvaruje prihod u vidu određenog iznosa od ukupne cijene naplaćenog poziva, pri čemu operator koji mu tehnički omogućava pružanje ove usluge zadržava ostatak prihoda. Slijedom navedenog, a kako se sukladno Planu numeriranja usluge s posebnom tarifom mogu pružati samo na posebno određenim numeracijama evidentno je kako je pobijanim rješenjem pravilno utvrđeno da tužitelj nije upotrebljavao brojeve iz privitka 1. istog u skladu s Planom numeriranja. Što se tiče nedostupnosti navedenih brojeva zainteresirana osoba ističe da tužitelj nije priložio protudokaz, odnosno dokaz, da su predmetni brojevi bili dostupni iz svih elektroničkih komunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj.

Iz svega navedenog zainteresirana osoba predlaže da se tužba odbije.

*Tužbeni zahtjev nije osnovan.*

Prema odredbi članka 74. stavka 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« 73/08., 90/11., 133/12., 70/13. i 71/14. dalje u tekstu: ZEK) operator, koji je na temelju odluke o primarnoj dodjeli adresa ili brojeva stekao pravo na uporabu adresa ili brojeva može prenijeti to pravo na drugog operatora uz prethodno pribavljenu suglasnost Agencije.

U postupku koji je prethodio donošenju osporenog rješenja nesporno je utvrđeno da je tužitelj prenio pravo na uporabu primarno dodijeljenih brojeva operatoru IT Jedan d.o.o. bez prethodno pribavljene suglasnosti Agencije čime je postupio suprotno odredbi članka 74. stavka 1. ZEK-a što je detaljno obrazloženo u osporenom rješenju.

Tužitelj tvrdi da je sporne brojeve sekundarno dodijelio IT Jedan d.o.o. koji je zatim dao navedene brojeve na korištenje operatoru Kron d.o.o., međutim u postupku je utvrđeno da se ne radi o sekundarnoj dodjeli brojeva, već o pravu na uporabu brojeva. Kada bi se radilo o sekundarnoj dodijeli brojeva kako tvrdi tužitelj tada IT Jedan d.o.o. ne bi imao pravo na daljnje dodjelu brojeva, naime da bi IT Jedan d.o.o. imao pravo na sekundarnu dodjelu brojeva on mora imati pravo na uporabu brojeva bilo temeljem osnove primarne dodjele brojeva bilo temeljem prijenosa na uporabu brojeva za što je potrebna prethodna suglasnost Agencije koja nije pribavljena.

Isto tako je prema ocjeni ovoga Suda pravilno utvrđeno da tužitelj suprotno odredbi iz članka 73. ZEK-a nije upotrebljavao brojeve iz privitka 1. u skladu s Planom numeriranja. Odredbom članka 73. stavka 1. podstavcima 1., 2., 3., 4., 5., 6. i 7. propisano je da operatori stječu pravo na uporabu adresa ili brojeva na temelju odluke Agencije o primarnoj dodjeli adrese ili brojeva, pri čemu su obvezi pridržavati se sljedećih uvjeta uporabe: – dodijeljene adrese i brojeve moraju upotrebljavati u skladu s Planom adresiranja i Planom numeriranja, – dodijeljene adrese i brojeve moru upotrebljavati isključivo u svrhe navedene u zahtjevu za primarnu dodjelu adrese ili brojeva, – s uporabom dodijeljenih adresa i brojeva moraju započeti u roku od 6 mjeseci od dana zaprimanja odluke o primarnoj dodjeli adresa ili brojeva, – moraju redovito voditi popis adresa i brojeva dodijeljenih primarnom dodjelom, – moraju redovito voditi popis adresa i brojeva, koji su dodijelili na uporabu sekundarnom dodjelom, te ga dostaviti Agenciji na njezin zahtjev, – ne smiju prenijeti pravo na uporabu adresa i brojeva koji su im dodijeljeni primarnom dodjelom, osim u slučaju iz članka 74. ovog Zakona. Zabrana se ne odnosi na sekundarnu dodjelu adresa i brojeva u skladu sa člankom 70. stavkom 3. ovog Zakona, pri čemu operator ima pravo samo na naknadu troškova primarne dodjele za uporabu adresa i brojeva – adrese i brojevi dodijeljeni sekundarnom dodjelom drugim operatorima i krajnjim korisnicima usluga moraju biti dostupni iz svih elektroničkih komunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj.

U postupku koji je prethodio donošenju osporenog rješenja utvrđeno je nedvojbeno da je IT Jedan d.o.o. iznajmio Kronu d.o.o. zemljopisne brojeve za pružanje usluge s posebnom tarifom te time omogućio njihovu uporabu protivno Planu numeriranja. U konkretnom slučaju radi se o brojevima koji su primarno dodijeljeni tužitelju, a koji je prenio pravo na IT Jedan d.d. koji je kasnije te brojeve iznajmio Kronu d.o.o.

S obzirom na navedeno utvrđenje kako je tužitelj odgovoran za pravilnu uporabu primarno dodijeljenih brojeva pravilno je naloženo tužitelju da onemogući pružanje usluge s posebnom tarifom sa bilo kojeg broja koji nije u Planu numeriranja namijenjen pružanju usluge s posebnom tarifom.

Što se tiče dostupnosti brojeva iz elektroničkih komunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj utvrđeno je da sporni brojevi koje je zvao inspektor nisu bili dostupni iz mreže u Republici Hrvatskoj pri tome nije od utjecaja je li Kron d.o.o. slao krivi signal da je broj nedostupan ili je broj zaista bio i nedostupan.

Naime, odredbom članka 73. ZEK-a jasno je propisano da operator kojim su brojevi primarno dodijeljeni snosi odgovornost za njihovu dostupnost iz mreže u Republici Hrvatskoj te sve da je i točna tvrdnja da je Kron d.o.o. slao krivi signal tužitelj kao operator kojim su primarno dodijeljeni brojevi bio je dužan sukladno citiranoj odredbi članka 73. ZEK-a otkloniti propuste i omogućiti da pozivatelji dobiju ispravan signal zauzeća linije, ako je linija bila doista zauzeta.

Kako tužitelj nije ispunio svoju obavezu iz članka 73. ZEK-a i osigurao dostupnost primarno dodijeljenih brojeva iz elektroničkih komunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj pravilno je tužitelju naloženo da odmah po primitku rješenja omogući dostupnost svih primarno dodijeljenih brojeva u svojoj mreži iz svih elektroničkih komunikacijskih mreža u Republici Hrvatskoj.

Isto tako je pravilno točkom VI. rješenja sukladno odredbama članka 139. i 142. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« 47/09) odlučeno, da u ukoliko tužitelj ne započne odmah postupati prema navedenom rješenju izreći će se odgovornoj osobi novčana kazna u navedenom iznosu, a u slučaju daljnjih neizvršavanja bit će izrečena nova veća novčana kazna.

S obzirom na sve navedeno trebalo je temeljem odredbe čanka 57. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« 20/10., 143/12. i 152/14.) presuditi kao u izreci.

Odluka o objavi presude u »Narodnim novinama« temelji se na odredbi članka 14. stavka 8. ZEK-a.

Poslovni broj: UsII-201/15-8
Zagreb, 9. lipnja 2016.

Predsjednica vijeća
Ljiljana Karlovčan-Đurović, v. r.

76 24.08.2016 Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-201/15-8 od 9. lipnja 2016 .

76 24.08.2016 Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-201/15-8 od 9. lipnja 2016 .

76 24.08.2016 Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: UsII-201/15-8 od 9. lipnja 2016 .