## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-6099/2011 od 1. veljače 2012.

### NN 18/2012 (15.2.2012.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-6099/2011 od 1. veljače 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

518

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela A. N. iz Z., koju zastupa J. B. P., odvjetnik u Z., na sjednici održanoj 1. veljače 2012., jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Revx 579/11 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, A. N. iz Z., Č. p. 2, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 26.600,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositeljica je 5. studenoga 2010. Županijskom sudu u Zagrebu podnijela zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku zbog dugotrajnosti postupka koji se vodio pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu pod brojem: Pn-6708/93, radi naknade štete.

Županijski sud u Zagrebu je 5. rujna 2011. donio rješenje broj: Gzp-1214/10 kojim se oglasio nenadležnim za postupanje u tom predmetu te je ustupio predmet Ustavnom sudu na daljnji postupak, pozivom na članak 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07., 113/08. i 153/09., u daljnjem tekstu: ZS) budući da je utvrdio kako je predmet u povodu revizije dostavljen Vrhovnom sudu Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) na odlučivanje.

Navedeno rješenje Županijskog suda u Zagrebu, Ustavni sud zaprimio je 28. studenoga 2011.

Zahtjev podnositeljice za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku smatra se ustavnom tužbom, podnesenom na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) radi duljine parničnog postupka koji se trenutno vodi u povodu revizije pred Vrhovnim sudom pod brojem: Revx 579/11.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u presliku spisa Općinskog građanskog suda u Zagrebu, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.):

– parnični postupak pokrenut je 16. prosinca 1993. pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom podnositeljice radi naknade štete;

– na ročištu održanom 9. veljače 1994. sud je glavnu raspravu odgodio;

– podneskom od 20. svibnja 1994. podnositeljica je predložila nastavak postupka;

– na ročištu održanom 24. lipnja 1996. saslušani su svjedoci te je određeno provođenje dokaza medicinskim vještačenjem;

– nalaz i mišljenje vještaka dostavljeno je sudu 17. rujna 1996.;

– na ročištu održanom 10. lipnja 1997. provedeno je saslušanje podnositeljice te je glavna rasprava zaključena;

– rješenjem od 18. lipnja 1997. glavna rasprava je preotvorena;

– podneskom od 7. srpnja 1998. podnositeljica je predložila zakazivanje ročišta;

– na ročištu održanom 18. prosinca 1998. glavna rasprava je zaključena;

– protiv presude suda broj: Pn-6708/93 od 18. prosinca 1998. tuženik je 30. ožujka 1999. izjavio žalbu;

– rješenjem broj: Gž-4403/99 od 30. siječnja 2001. Županijski sud u Zagrebu ukinuo je prvostupanjsku presudu i predmet vratio na ponovno suđenje;

– podneskom od 14. lipnja 2001. podnositeljica je predložila nastavak postupka;

– na ročištu održanom 17. listopada 2001. glavna rasprava je odgođena;

– rješenjem od 28. ožujka 2002. određeno je provođenje dokaza vještačenjem;

– rješenjem broj: Pn-3540/99 od 23. rujna 2005. novčano je kažnjen vještak (sada pok.) B. B.;

– rješenjem od 31. listopada 2006. ponovno je određeno vještačenje;

– rješenjem od 12. prosinca 2006. ponovno je određeno vještačenje;

– podneskom od 22. siječnja 2007. tuženik je predložio prekid postupka;

– nalaz i mišljenje vještaka dostavljen je sudu 30. siječnja 2007.;

– na ročištu održanom 14. rujna 2007. glavna rasprava je odgođena;

– na ročištu održanom 21. siječnja 2008. određeno je saslušanje vještaka;

– na ročištu održanom 18. travnja 2008. glavna rasprava je odgođena;

– na ročištu održanom 16. lipnja 2008. glavna rasprava je odgođena;

– na ročištu održanom 8. rujna 2008. sud je saslušao vještaka te je glavna rasprava zaključena;

– ročište za objavu odluke suda održano je 9. rujna 2008.;

– protiv prvostupanjske presude podnositeljica je 9. listopada 2008. izjavila žalbu;

– rješenjem od 14. listopada 2008. novčano je kažnjen punomoćnik podnositeljice te je protiv navedenog rješenja punomoćnik podnositeljice 29. listopada 2008. izjavio žalbu;

– rješenjem broj: Gžn-3582/08 od 29. lipnja 2010. odbijena ja žalba punomoćnika podnositeljice;

– rješenjem od 4. listopada 2010. podnositeljica je pozvana da ispravi žalbu;

– rješenjem od 16. studenoga 2010. punomoćnik podnositeljice ponovno je novčano kažnjen te je odbačena žalba protiv prvostupanjske odluke;

– protiv navedenog rješenja podnositeljica i punomoćnik podnositeljice su 30. studenoga 2010. izjavili žalbu;

– presudom broj: Gžn-97/11 od 25. siječnja 2011. odbijena je žalba podnositeljice i potvrđena je prvostupanjska presuda od 9. rujna 2008.;

– rješenjem broj: Gžn-97/11 od 25. siječnja 2011. usvojena je žalba podnositeljice i punomoćnika podnositeljice i ukinuto je rješenje od 16. studenoga 2010.;

– protiv drugostupanjske presude podnositeljica je 21. ožujka 2011. podnijela reviziju;

– u trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi predmet se nalazio na Vrhovnom sudu na odlučivanju.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 16. prosinca 1993. pred Općinskim sudom u Zagrebu.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj: 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj: 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola br. 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Ustavna tužba podnesena je 5. studenoga 2010., a do tog dana parnični postupak nije bio okončan, već se postupak, u povodu revizije, vodio pred Vrhovnim sudom.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je do dana odluke o ustavnoj tužbi podnositeljice postupak trajao ukupno osamnaest (18) godina i dvadeset četiri (24) dana, a od stupanja Konvencije na snagu do dana odluke o ustavnoj tužbi podnositeljice postupak je trajao četrnaest (14) godina, dva (2) mjeseca i dvadeset šest (26) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se najprije vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu, koji je proveo glavnu raspravu, odlučio o tužbenom zahtjevu podnositeljice te predmet u povodu žalbe tuženika dostavio Županijskom sudu u Zagrebu na odlučivanje.

Drugostupanjski sud ukinuo je prvostupanjsku presudu te je postupak nastavljen pred prvostupanjskim sudom.

U nastavku postupka prvostupanjski sud ponovno je proveo glavnu raspravu i odlučio o biti stvari.

U povodu žalbe podnositeljice predmet je dostavljen drugostupanjskom sudu koji je žalbu odbio kao neosnovanu i potvrdio prvostupanjsku odluku.

Protiv drugostupanjske odluke podnositeljica je izjavila reviziju te se predmet, u trenutku odluke o ustavnoj tužbi, nalazio na Vrhovnom sudu.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, svojim ponašanjem nije doprinijela duljini sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ocjena je Ustavnog suda da se u konkretnom slučaju ne radi o složenoj pravnoj stvari.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju preko četrnaest (14) godina što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, neaktivnost i neučinkovitost prvostupanjskog suda, zatim činjenicu da podnositeljica svojim ponašanjem nije doprinijela duljini trajanja sudskog postupka, kao i činjenicu da predmet još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositeljice da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-6099/2011
Zagreb, 1. veljače 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 18/2012-518