### NN 30/2023 (15.3.2023.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-207/2023 od 7. ožujka 2023.

Ustavni sud Republike Hrvatske

529

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Miroslav Šeparović, predsjednik, te suci Andrej Abramović, Ingrid Antičević Marinović, Mato Arlović, Snježana Bagić, Branko Brkić, Lovorka Kušan, Josip Leko, Rajko Mlinarić, Goran Selanec i Miroslav Šumanović, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenulo trgovačko društvo InterFinance d.o.o. sa sjedištem u Zagrebu, koje zastupa Oleg Uskoković, odvjetnik u Odvjetničkom društvu Uskoković & partneri d.o.o. sa sjedištem u Varaždinu, na sjednici održanoj 7. ožujka 2023. donio je

RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Trgovačko društvo InterFinance d.o.o. (u daljnjem tekstu: podnositelj) podnijelo je po punomoćniku Olegu Uskokoviću, odvjetniku u Odvjetničkom društvu Uskoković & partneri d.o.o. sa sjedištem u Varaždinu, ustavnu tužbu u povodu presude Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske broj: Pž-3856/2022-2 od 7. studenoga 2022. Tom je presudom odbijena žalba podnositelja i potvrđena je presuda Trgovačkog suda u Zagrebu broj: P-1548/2021-93 od 11. srpnja 2022.

2. Podnositelj je istodobno s ustavnom tužbom podnio i prijedlog za dopuštenje revizije Vrhovnom sudu Republike Hrvatske.

Ustavna tužba nije dopuštena.

a) Načelna stajališta u odnosu na potrebu iscrpljivanja prethodnog pravnog puta

3. Člankom 62. stavcima 2. i 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) propisano je:

»Članak 62.

(...)

(2) Ako je zbog povrede ustavnih prava dopušten drugi pravni put, ustavna tužba može se podnijeti tek nakon što je taj pravni put iscrpljen.

(3) U stvarima u kojima je dopušten upravni spor, odnosno revizija u parničnom ili izvanparničnom postupku, pravni put je iscrpljen nakon što je odlučeno i o tim pravnim sredstvima.«

3.1. Ustavni sud ponavlja da je, u smislu navedenog članka 62. Ustavnog zakona, prije podnošenja ustavne tužbe potrebno iscrpiti prethodni pravni put pred redovnim sudovima. Svrha takvog zahtjeva je omogućavanje redovnim sudovima da spriječe ili isprave povredu ustavnih prava podnositelja (usporedi s odlukom Ustavnog suda broj: U-III-857/2008 od 1. listopada 2008., »Narodne novine« broj 123/08.; te rješenjem Ustavnog suda broj: U-III-338/2021 od 21. prosinca 2021., »Narodne novine« broj 8/22.). Kada se to ne bi zahtijevalo od podnositelja ustavne tužbe, postupalo bi se protivno volji zakonodavca i Ustavni sud bi se stavljalo u položaj da odlučuje prije redovnih sudova.

3.2. Pritom, obveza koja proizlazi iz članka 62. Ustavnog zakona ne može se tumačiti na način da su podnositelji ustavne tužbe dužni tek formalno iscrpiti raspoloživa pravna sredstva pred redovnim sudovima, nego je smisao tog pravila ostvariti načelo supsidijarnosti konkretne ustavnosudske kontrole i tako spriječiti Ustavni sud da odlučuje prije redovnih sudova, odnosno da preuzme nadležnost redovnih sudova u svojstvu »suda trećeg ili četvrtog stupnja«. Naime, na temelju članka 115. stavka 3. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) sudovi sude ne samo na temelju zakona nego i na temelju Ustava i međunarodnih ugovora.

3.3. Stoga su pojedinci, koji u ustavnoj tužbi tvrde da im je u sudskom postupku povrijeđeno neko ustavno pravo, dužni te prigovore istaknuti u onoj fazi postupka u kojoj je otklanjanje te povrede još uvijek moguće (vidi, primjerice, rješenja Ustavnog suda broj: U-III-4833/2016 od 20. svibnja 2020., www.usud.hr, te broj: U-III-338/2021 /navedeno/). Drugim riječima, prije nego podnesu ustavnu tužbu podnositelji trebaju redovnim sudovima ili drugim odgovarajućim tijelima koja odlučuju u njihovom predmetu podnijeti u bitnom iste prigovore koje iznose u ustavnoj tužbi na način da istaknu odlučne činjenice i okolnosti zbog kojih smatraju da su im njihova ustavna prava povrijeđena, u skladu sa zahtjevima primjenjivog procesnog prava (vidi mutatis mutandis odluku Ustavnog suda broj: U-III-857/2008 od 1. listopada 2008., »Narodne novine« broj 123/08.; te rješenje Ustavnog suda broj: U-III-338/2021 /navedeno/).

3.4. Pravna sredstva koja treba iscrpiti prije podnošenja ustavne tužbe moraju podnositelju dati stvarnu mogućnost utjecaja na Ustavom zajamčena prava i slobode koje on smatra povrijeđenima (v. rješenje Ustavnog suda broj: U-III-338/2021 /navedeno/; te usporedi s predmetom Europskog suda za ljudska prava Vučković protiv Srbije [Vv], br. 17153/11 i drugi, §§ 71. i 74., presuda od 25. ožujka 2014.).

3.5. Slijedom navedenoga, ustavna tužba podnositelja koji nije prije podnošenja ustavne tužbe najprije koristio takvo pravno sredstvo ili ga je koristio, ali nije u povodu odluke kojom je o njemu odlučeno podnio ustavnu tužbu, u pravilu treba biti odbačena radi neiscrpljivanja dopuštenog pravnog puta (vidi, primjerice, rješenja Ustavnog suda broj: U-III-5687/2012 od 15. travnja 2020., www.usud.hr; te broj: U-III-338/2021 /navedeno/).

b) Primjena navedenih načelnih stajališta
 na konkretan predmet

4. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 80/22.; u daljnjem tekstu: ZIDZPP) objavljen je 11. srpnja 2022. te je stupio na snagu 19. srpnja 2022. Bitne odredbe tog zakona glase:

»Članak 62.

Članak 385.a mijenja se i glasi:

‘Vrhovni sud Republike Hrvatske dopustit će reviziju ako se u povodu nje može očekivati odluka o pravnom pitanju koje su nižestupanjski sudovi u tom sporu razmatrali, a koje je važno za odluku u sporu i za osiguranje jedinstvene primjene prava i ravnopravnosti svih u njegovoj primjeni ili za razvoj prava u sudskoj praksi, osobito

– ako je riječ o pravnom pitanju o kojem odluka drugostupanjskog suda odstupa od prakse Vrhovnog suda Republike Hrvatske ili

– ako je riječ o pravnom pitanju o kojem nema prakse Vrhovnog suda Republike Hrvatske, pogotovo ako praksa viših sudova nije jedinstvena ili

– ako je riječ o pravnom pitanju o kojem praksa Vrhovnog suda Republike Hrvatske nije jedinstvena ili

– ako je o tom pitanju Vrhovni sud Republike Hrvatske već zauzeo shvaćanje i presuda se drugostupanjskoga suda temelji na tom shvaćanju, ali bi osobito uvažavajući razloge iznesene tijekom prethodnog prvostupanjskog i žalbenog postupka, zbog promjene u pravnom sustavu uvjetovane novim zakonodavstvom ili međunarodnim sporazumima te odlukom Ustavnoga suda Republike Hrvatske, Europskoga suda za ljudska prava ili Suda Europske unije trebalo preispitati sudsku praksu.

Vrhovni sud Republike Hrvatske dopustit će reviziju i ako stranka učini vjerojatnim da joj je u prvostupanjskom i drugostupanjskom postupku zbog osobito teških povreda odredaba parničnog postupka ili pogrešne primjene materijalnog prava povrijeđeno kakvo temeljno ljudsko pravo zajamčeno Ustavom Republike Hrvatske i Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i da se stranka na te povrede, ako je to bilo moguće, već pozivala u nižestupanjskom postupku.’.«

»Članak 64.

Članak 387. mijenja se i glasi:

‘Vrhovni sud Republike Hrvatske odlučuje o dopuštenosti revizije na temelju prijedloga za dopuštenje revizije.

Prijedlog za dopuštenje revizije, osim podataka koje mora sadržavati svaki podnesak, treba sadržavati:

1) oznaku presude protiv koje se podnosi,

2) određeno naznačeno pravno pitanje iz članka 385.a stavka 1. ovoga Zakona ili određeno naznačeno temeljno ljudsko pravo iz članka 385.a stavka 2. ovoga Zakona za koje stranka smatra da joj je u postupku povrijeđeno uz dokaz da je u vezi s tim stranka iscrpila dopušteni pravni put,

3) jasno naznačene razloge zbog kojih stranka smatra da joj Vrhovni sud Republike Hrvatske treba dopustiti reviziju u smislu članka 385.a stavaka 1. ili 2. ovoga Zakona uz određeno pozivanje na relevantne propise i dijelove sudskih odluka.

Prijedlogu za dopuštenje revizije, osim dokaza iz članka 91.a ovoga Zakona, treba priložiti prvostupanjsku i drugostupanjsku odluku protiv kojih se prijedlog za dopuštenje revizije podnosi, žalbu i prema potrebi druge dijelove spisa s jasnim naznakama spornih dijelova na koje se u prijedlogu za dopuštenje revizije stranka poziva. Ako se prijedlog za dopuštenje revizije podnosi zbog različite prakse viših sudova, stranka je uz prijedlog za dopuštenje revizije dužna dostaviti sudske odluke na koje se poziva ili ih određeno naznačiti.

U prijedlogu za dopuštenje revizije ne mogu se iznositi nove činjenice ni predlagati novi dokazi, osim onih koji se odnose na razloge važnosti pitanja iz članka 385.a ovoga Zakona zbog kojih se prijedlog za dopuštenje revizije podnosi.’«

»Članak 107.

Postupci pokrenuti prije stupanja na snagu ovoga Zakona dovršit će se primjenom odredbi Zakona o parničnom postupku (‘Narodne novine’, br. 53/91., 91/92., 112/99., 88/01., 117/03., 88/05., 2/07., 84/08., 96/08. – Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske., 123/08., 57/11., 148/11. – pročišćeni tekst, 25/13., 89/14. – Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske i 70/19.).

(...)

Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, odredbe članaka 58. do 73. ovoga Zakona o reviziji primjenjivat će se i na sve postupke u tijeku u kojima do stupanja na snagu ovoga Zakona nije donesena drugostupanjska odluka.

Od stupanja na snagu ovoga Zakona na reviziju propisanu posebnim zakonima primjenjivat će se odredbe ovoga Zakona o prijedlogu za dopuštenje revizije i reviziji.

(...)«

»Članak 111.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u ‘Narodnim novinama’ (...)«

4.1. Iz navedenih odredaba ZIDZPP-a proizlazi da je člankom 62., koji je stupio na snagu 19. srpnja 2022., izmijenjen članak 385.a Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01. – članak 50. Zakona o arbitraži, 117/03., 88/05. – članak 129. Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, 2/07. – odluka USRH broj: U-I-1569/2004 i dr., 84/08., 96/08. – odluka USRH broj: U-I-1569/2004 i dr., 123/08. – ispravak, 57/11., 148/11. – pročišćeni tekst, 25/13., 28/13. – članak 145. Zakona o sudovima, 89/14. – odluka USRH broj: U-I-885/2013 i 70/19.) na način da je uvedena nova pravna osnova zbog koje je Vrhovnom sudu moguće podnijeti prijedlog za dopuštenje revizije – zbog povrede temeljnih ljudskih prava zajamčenih Ustavom i Konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak, 14/02., 1/06. i 13/17.; u daljnjem tekstu: Konvencija).

4.2. Iz konačnog prijedloga ZIDZPP-a (objavljen na www.sabor.hr) proizlazi da je legitimni cilj takve odredbe da Vrhovni sud, kao najviši sud u državi koji se bavi pitanjima od posebne važnosti, odlučuje o povredama temeljnih ljudskih prava do kojih je došlo pobijanom drugostupanjskom odlukom ili u postupku koji joj je prethodio (vidi rješenje Vrhovnog suda broj: Revd-4909/22 od 3. siječnja 2023.).

4.3. U svjetlu takvih zakonodavnih izmjena i prethodno navedenih načelnih stajališta (vidi točke 3.1. – 3.5. obrazloženja rješenja) Ustavni sud ocjenjuje da su nakon stupanja na snagu ZIDZPP-a, zbog povreda temeljnih ljudskih prava zajamčenih Ustavom odnosno Konvencijom, podnositelji ustavnih tužbi dužni koristiti raspoloživa pravna sredstva pred redovnim sudovima, dakle u konkretnom slučaju, prije podnošenja ustavne tužbe prigovore o povredi temeljnih ustavnih i konvencijskih prava iznijeti pred Vrhovni sud u smislu članaka 385.a i 387. Zakona o parničnom postupku.

4.4. U protivnom, kada bi Ustavni sud omogućavao podnošenje ustavnih tužbi bez zahtijevanja od stranke da najprije zatraži od Vrhovnog suda dopuštenje revizije zbog povrede temeljnih ljudskih prava zajamčenih Ustavom odnosno Konvencijom, zaobišla bi se volja zakonodavca koji je propisao to pravno sredstvo, te volja zakonodavca da na takve prigovore najprije odgovori Vrhovni sud. Bez davanja mogućnosti Vrhovnom sudu da se očituje o prigovorima zbog kojih se može podnijeti prijedlog za dopuštenje revizije, Ustavni sud oduzeo bi Vrhovnom sudu ulogu koju mu je namijenio zakonodavac.

4.5. U konkretnom predmetu drugostupanjska presuda koju podnositelj osporava ustavnom tužbom donesena je 7. studenoga 2022., dakle, nakon stupanja na snagu ZIDZPP-a, te se u odnosu na osporenu presudu primjenjuju i (izmijenjene) odredbe o reviziji (članak 111. u vezi s člankom 107. stavkom 5. ZIDZPP-a).

4.6. S obzirom na to da je podnositelj istodobno s podnošenjem ustavne tužbe Ustavnom sudu podnio i prijedlog za dopuštenje revizije Vrhovnom sudu, ustavna tužba je preuranjena jer (još) nije iscrpljen pravni put. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba nedopuštena.

4.7. Pritom Ustavni sud napominje da se podnositelj po okončanju postupka pred Vrhovnim sudom može, poštujući zahtjeve iz članaka 62., 64. i 65. Ustavnog zakona, obratiti Ustavnom sudu bude li smatrao da je i dalje žrtva povrede ustavnog prava.

5. Slijedom navedenog, na temelju članka 72., a u vezi s člankom 62. Ustavnog zakona, riješeno je kao u izreci.

6. Rješenje o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka II. izreke).

Broj: U-III-207/2023

Zagreb, 7. ožujka 2023.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
 dr. sc. Miroslav Šeparović, v. r.