## Zakon o državnim službenicima

### NN 92/2005 (27.7.2005.), Zakon o državnim službenicima

# HRVATSKI SABOR

**1831**

Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske,
donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA

Proglašavam Zakon o državnim službenicima,
kojega je Hrvatski sabor donio na sjednici 15. srpnja 2005. godine.

Broj: 01-081-05-2489/2

Zagreb, 20. srpnja 2005.

Predsjednik

Republike Hrvatske

**Stjepan Mesić**, v. r.

## ZAKON

### O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA

1. Dio

UVODNE ODREDBE

1. Odjeljak

SADRŽAJ I PRIMJENA

Predmet Zakona

Članak 1.

Ovim se Zakonom uređuje ravnopravni odnos između
držav­nih službenika i
države kao poslodavca, jedinstvena pravila koja reguliraju prijam u državnu
službu, klasifikaciju radnih mjesta državnih službenika, stručno
osposobljavanje i usavršavanje državnih službenika, napredovanje u službi kao i
druga pitanja od značaja za ostvarivanje prava i obveza državnih službenika te
određena pitanja od značaja za uređivanje i ostvarivanje prava, obveza i
odgovornosti namještenika.

Primjena Zakona

Članak 2.

Odredbe ovoga Zakona primjenjuju se na državne
službenike u tijelima državne uprave, pravosudnim tijelima, kaznenim tijelima,
stručnoj službi Hrvatskoga sabora, Ureda predsjednika Republike Hrvatske,
stručnoj službi i uredima Vlade Republike Hrvatske, stručnoj službi Ustavnog
suda Republike Hrvatske, stručnoj službi pučkog pravobranitelja, stručnoj
službi pravobranitelja za djecu, stručnoj službi pravobranitelja za
ravnopravnost spolova, Državnom uredu za reviziju i u drugim tijelima koja se
osnivaju za obavljanje državne službe (u daljnjem tekstu: državna tijela).

Državni službenici i
namještenici

Članak 3.

(1) Poslove u državnim tijelima obavljaju
državni službenici i namještenici.

(2) Državni službenici su osobe koje u državnim
tijelima kao redovito zanimanje obavljaju poslove iz djelokruga tih tijela
utvrđene Ustavom, zakonom ili drugim propisima donesenim na temelju Ustava i
zakona.

(3) Državni službenici su i osobe koje u
državnim tijelima obav­ljaju
informatičke poslove, opće i administrativne poslove, planske,
materijalno-financijske i računovodstvene poslove i slične poslove.

(4) Namještenici su osobe koje u državnim
tijelima rade na pomoćno-tehničkim poslovima i ostalim poslovima čije je
obavljanje potrebno radi pravodobnog i kvalitetnog obavljanja poslova iz
djelokruga državnih tijela.

Prava, obveze i
odgovornosti državnih službenika

Članak 4.

(1) Prava, obveze i odgovornosti državnih
službenika uređuju se zakonom i na temelju zakona donesenim propisima.

(2) Na pitanja koja nisu uređena ovim ili
posebnim zakonom, uredbama Vlade Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vlada)
ili drugim propisima donesenim na temelju Ustava i zakona ili kolektiv­nim ugovorom, primjenjuju se opći propisi o radu.

2. Odjeljak

NAČELA

Načelo zakonitosti i
pravne sigurnosti

Članak 5.

Državni službenici u obavljanju državne službe
postupaju na temelju zakona i drugih propisa donesenih na temelju zakona.

Načelo zabrane
diskriminacije i povlašćivanja

Članak 6.

Državni službenici u svojem postupanju ne smiju
diskriminirati ili povlašćivati građane po osnovi dobi, nacionalnosti, etničke
i teritorijalne pripadnosti, jezičnog i rasnog podrijetla, političkih ili
vjerskih uvjerenja ili sklonosti, invalidnosti, obrazovanja, socijalnog
položaja, spola, bračnog ili obiteljskog statusa, spolne orijentacije ili nekih
drugih razloga suprotnih Ustavom i zakonima utvrđenim pravima i slobodama.

Načelo hijerarhijske
podređenosti

Članak 7.

(1) Državni službenici dužni su izvršavati
naloge čelnika tijela i nadređenih državnih službenika, osim ako ovim ili
drugim zakonom nije drukčije propisano.

(2) Ovlasti i odgovornosti u državnoj službi
odgovaraju propisanom hijerarhijskom redu, prema kojem svakoj hijerarhijskoj
razini pripada određeni stupanj ovlasti i odgovornosti.

Načelo odgovornosti za
rezultate

Članak 8.

Državni službenici dužni su ostvariti
postavljene ciljeve i odgovaraju za svoje postupke i rezultate rada.

2. Dio

PRAVA I DUŽNOSTI
DRŽAVNIH SLUŽBENIKA

I. Poglavlje

TEMELJNA PRAVA

Pravo na rad u
prikladnim uvjetima

Članak 9.

(1) Državnom službeniku moraju biti osigurani
potrebni organizacijski i tehnički uvjeti u kojima će moći obavljati zadatke u skladu
s načelima i standardima rada koji se zahtijevaju u državnoj službi.

(2) Državnom službeniku moraju biti osigurani
zdravi uvjeti rada, bez izlaganja okolnostima koje bi mogle ugroziti njegovo
zdrav­lje ili sigurnost.

(3) Državni službenik ima pravo na zaštitu
fizičkog i moralnog integriteta tijekom obavljanja službenih dužnosti.

Pravo na plaću i druga
materijalna prava

Članak 10.

(1) Državni službenici za svoj rad imaju pravo
na plaću.

(2) Državni službenici imaju pravo na jednaku
plaću za jednak rad, odnosno rad jednake vrijednosti, neovisno o tome jesu li u
državnoj službi na neodređeno vrijeme ili određeno vrijeme, odnosno jesu li na
probnom radu.

(3) Plaće i druga materijalna prava državnih
službenika uređuju se posebnim zakonom.

(4) Kolektivnim ugovorom mogu se urediti
materijalna i druga prava državnih službenika.

Pravo na jednako
postupanje i jednake mogućnosti napredovanja

Članak 11.

(1) Čelnik državnog tijela i nadređeni službenici
dužni su pravedno i jednako postupati prema svim državnim službenicima, bez
obzira na njihovu rasnu pripadnost, političko uvjerenje, spol, bračni ili
obiteljski status, spolnu orijentaciju, osobne uvjete, dob ili etničko
podrijetlo, te im omogućiti jednake uvjete za napredovanje, nagrađivanje i
pravnu zaštitu.

(2) Čelnik državnog tijela i nadređeni
službenici moraju poštivati dostojanstvo državnog službenika.

(3) Državni službenik ima pravo na napredovanje
i stručno usavršavanje kroz izobrazbu i druge načine usavršavanja.

Pravo na zaštitu od
neopravdanog premještaja ili udaljenja s radnog mjesta

Članak 12.

(1) Državnom službeniku jamči se zaštita od
svakoga neoprav­danog ili nepotrebnog premještaja ili
udaljenja s radnog mjesta.

(2) U slučajevima korištenja posebnih dopusta
određenih ovim ili drugim zakonom ili kolektivnim ugovorom, državni službenik
ima se pravo vratiti na iste ili druge poslove slične onima na kojima je
prethodno radio.

Pravo na kandidiranje na
izborima

Članak 13.

(1) Državni službenik ima se pravo kandidirati
na državnim i lokalnim izborima.

(2) Izbor i političko mišljenje izraženo tijekom
izborne kampanje, nakon izbora ne smiju utjecati na status i napredovanje u
državnoj službi.

(3) Političko opredjeljenje državnog službenika
ne smije utjecati na uredno obavljanje poslova na kojima radi i ne može biti
razlog za nepoštivanje propisa i izvršavanje zakonitih naloga i uputa
nadređenih državnih službenika.

Pravo na predstavku

Članak 14.

Državni službenik ima pravo davati prijedloge u
vezi s ostvarivanjem prava iz državne službe, uputiti predstavku i pritužbu te
dobiti na njih odgovor.

II. Poglavlje

DUŽNOSTI DRŽAVNIH
SLUŽBENIKA

1. Odjeljak

NAČELA PONAŠANJA
DRŽAVNIH SLUŽBENIKA

Obavljanje dužnosti i
obveza postupanja u skladu sa zakonima

Članak 15.

Državni službenik obvezan je svoje dužnosti
predviđene opisom poslova radnog mjesta obavljati ispravno, na vrijeme,
savjesno, stručno, ne koristeći ih radi osobnog probitka, u skladu s načelom
javnosti, poštujući pri tome ustavni i pravni poredak Republike Hrvatske.

Zabrana zlouporabe
ovlasti

Članak 16.

Državni službenik obvezan je pri obavljanju
svojih dužnosti postupati u skladu s načelom zakonitosti i zaštite javnog
interesa i zabranjuje mu se zlouporaba ovlasti u postupanju prema strankama i
suradnicima radi postizanja vlastitog interesa ili interesa druge fizičke ili
pravne osobe.

Dužnost odbijanja
ponuđenih darova

Članak 17.

Državnom službeniku je zabranjeno zahtijevati
ili primati darove za osobnu korist, korist obitelji ili organizacije, radi
povoljnog rješenja predmeta upravnog ili drugog postupka.

Zabrana neopravdanog
nagrađivanja drugih državnih službenika

Članak 18.

Državni službenik ne smije nuditi ni davati
darove ili druge koristi drugom državnom službeniku, njegovom srodniku ili
bračnom, odnosno izvanbračnom drugu, radi ostvarivanja vlastite koristi.

Dužnost pružanja
informacija i obrazloženja o upravnim poslovima

Članak 19.

(1) Državni službenik obvezan je pružiti
javnosti sve potrebne informacije o obavljenim poslovima, sukladno propisima
kojima se uređuje pravo na pristup informacijama.

(2) Dužnost je državnog službenika osigurati
obrazloženje o svim provedenim postupcima i odlukama donesenim tijekom obav­ljanja dužnosti.

Dužnost pravodobnog i
učinkovitog izvršavanja poslova

Članak 20.

Državni službenik je dužan obavljati poslove
učinkovito i pravodobno te u skladu sa zakonom pružiti pravnu pomoć
izbjegavajući neopravdano složene i teško provedive postupke i sprječavajući situacije
koje mogu dovesti do postupanja štetnog za očuvanje pravnog interesa stranaka
ili države.

Dužnost čuvanja službene
tajne i poštivanja privatnosti

Članak 21.

(1) Državni službenik je dužan čuvati kao tajnu
sve podatke koje je doznao u tijeku postupka o strankama i njihovim pravima,
obvezama i pravnim interesima, sukladno zakonu.

(2) Državni službenik je dužan čuvati službenu
ili drugu tajnu utvrđenu zakonom ili drugim propisom. Obveza čuvanja službene
ili druge tajne traje i po prestanku službe, a najduže pet godina od prestanka
službe, ako posebnim zakonom nije drukčije određeno.

(3) Čelnik državnog tijela može službenika
osloboditi obveze čuvanja službene ili druge tajne u sudskom ili upravnom
postupku, ako se radi o podacima bez kojih u tom postupku nije moguće utvrditi
činjenično stanje i donijeti zakonitu odluku.

Dužnost stručnog
postupanja

Članak 22.

(1) Državni službenik je dužan osigurati visoku
kvalitetu stručnosti svoga rada, unaprjeđujući stručne sposobnosti i sudjelujući
u stručnom usavršavanju potrebnom za osobno napredovanje i povećanje
učinkovitosti državne uprave.

(2) Državna tijela dužna su trajno se brinuti o
stručnom usavršavanju državnih službenika kroz organiziranje radionica, vježbi,
seminara, tečajeva i sl.

Dužnost prisutnosti na
radnom mjestu

Članak 23.

(1) Državni službenik dužan je poštivati
propisano radno vrijeme tijela u kojem je zaposlen i koristiti ga za obavljanje
dodijeljenih dužnosti, te mora biti prisutan na radnom mjestu u skladu s uvjetima
službe.

(2) Državni službenik se za vrijeme radnog
vremena ne smije bez odobrenja nadređenog državnog službenika udaljavati iz
radnih prostorija, osim radi korištenja dnevnog odmora, a u slučaju hitnog
razloga svoje udaljavanje mora opravdati odmah po povratku.

(3) U slučaju spriječenosti dolaska na rad
državni službenik je dužan obavijestiti nadređenog o razlozima spriječenosti
najkasnije u roku od 24 sata od njihova nastanka, osim ako to nije moguće
učiniti iz objektivnih razloga ili više sile, u kom je slučaju dužan
obavijestiti nadređenog službenika odmah po prestanku razloga koji su
onemogućili ranije obavješćivanje. Državni službenik nema pravo na plaću za
vrijeme neopravdane odsutnosti s rada.

(4) Mogućnost rada na izdvojenim mjestima (»rad
na daljinu«) i rada s nepunim radnim vremenom uređuje Vlada uredbom.

Uporaba povjerene
imovine

Članak 24.

Državni službenik obvezan je s dužnom pažnjom
koristiti se imovinom koja mu je povjerena u svrhu obavljanja njegovih dužnosti
i ne smije je koristiti za postizanje osobnog interesa ili druge nezakonite
aktivnosti.

Osobno ponašanje

Članak 25.

(1) Državni službenik se mora ponašati tako da
ne umanji svoj ugled i ugled državne službe, te ne dovede u pitanje svoju
nepristranost u postupanju.

(2) Pravila ponašanja državnih službenika
uređuje etičkim kodeksom Vlada.

2. Odjeljak

NALOZI

Dužnost izvršavanja
naloga

Članak 26.

Državni službenik dužan je povjerene poslove
obavljati u skladu sa zakonom, drugim propisima i pravilima struke te
izvršavati naloge čelnika tijela i nadređenoga državnog službenika koji se
odnose na državnu službu, te bez posebnog naloga obavljati zadatke radnog
mjesta na koje je raspoređen.

Dužnost odbijanja naloga

Članak 27.

(1) Državni službenik je dužan odbiti izvršenje naloga
koji je nezakonit ili čije bi izvršenje bilo protivno pravilima struke i
etičkom kodeksu, odnosno čije bi izvršenje moglo izazvati veću štetu ili naloga
čije bi izvršenje predstavljalo kazneno djelo, te o tome obavijestiti
nadređenog službenika ili čelnika tijela.

(2) Državni službenik kome je naređeno izvršenje
naloga s obilježjima iz stavka 1. ovoga članka, dužan je postupiti na sljedeći
način:

a) upozoriti davatelja naloga da je nalog
nezakonit, da bi izvršenje naloga bilo protivno pravilima struke i etičkom
kodeksu, da bi izvršenje naloga moglo izazvati veću štetu ili da bi izvršenje
naloga predstavljalo kazneno djelo,

b) u slučaju ponovljenog naloga, zahtijevati od
davatelja naloga pisanu potvrdu o ponavljanju naloga s preciznim sadržajem
naloga i s njegovim potpisom,

c) ako nalog bude potvrđen, državni službenik će
o tome obavijestiti osobu neposredno nadređenu davatelju naloga i, ako nalog ne
zahtijeva počinjenje kaznenog djela, izvršiti nalog. Ako je nalog potpisao
ministar ili drugi čelnik središnjeg tijela državne uprave, službenik će o
nalogu pisano obavijestiti Vladu.

(3) Državni službenik ne odgovara za štetu koja
nastane izvršenjem naloga, ako je postupio u skladu sa stavkom 2. ovoga članka.

(4) Državni službenik ne smije biti pozvan na odgovornost
zbog primjedbe stavljene sukladno stavku 2. ovoga članka.

(5) Državni službenik ne smije izvršiti nalog
čije bi izvršenje predstavljalo kazneno djelo, iako je nalog ponovljen i
potvrđen sukladno stavku 2. ovoga članka, jer u protivnom odgovara zajedno s
nadređenim službenikom ili čelnikom tijela koji je nalog izdao.

Mogućnost odbijanja
naloga

Članak 28.

(1) Državni službenik može odbiti izvršenje
naloga ili provođenje odluka koje bi:

a) uključivale nanošenje štete njegovim
legitimnim pravima i interesima,

b) predstavljale opasnost za njegovo zdravlje,

c) tražile viši stupanj stručnog znanja od onog
kojeg ima držav­ni službenik, kojem je nalog upućen.

(2) Odbijanje izvršenja zadataka koji bi mogli
predstavljati prijetnju zdravlju nije dopušteno u onim poslovima koji
podrazumijevaju izlaganje opasnosti za zdravlje i za koje su zakonom utvrđeni
posebni uvjeti rada.

Izvršavanje poslova koji
nisu u opisu radnog mjesta državnog službenika

Članak 29.

Od državnog se službenika može zatražiti da u
iznimnim ili hitnim slučajevima, a najduže 30 dana neprekidno, sukladno svojim
stručnim sposobnostima i vještinama, obavlja poslove koji nisu u opisu poslova
radnog mjesta na koje je raspoređen.

Dužnost zamjene odsutnog
državnog službenika

Članak 30.

Državni je službenik dužan po nalogu nadređenog,
sukladno svojim sposobnostima, u interesu službe zamijeniti privremeno odsutnog
državnog službenika.

Zabrana postupanja izvan
ovlasti

Članak 31.

(1) Državni službenik ne smije obavljati poslove
koji prelaze ovlasti koje su mu dane sukladno radnom mjestu na koje je
raspoređen.

(2) U slučaju nužde državni službenik može biti
privremeno ovlašten da djeluje izvan svojih redovitih ovlasti, ali samo uz
izričito odobrenje nadređenog službenika.

3. Odjeljak

SUKOB INTERESA

Zabrana otvaranja obrta
ili osnivanja pravne osobe

Članak 32.

Državnom službeniku nije dozvoljeno otvaranje
obrta ili osnivanje trgovačkog društva ili druge pravne osobe u području
djelatnosti na kojem je zaposlen kao državni službenik, odnosno u području djelatnosti
koje je povezano sa poslovima iz djelokruga tijela u kojem je zaposlen.

Mogućnost obavljanja
dodatnog posla

Članak 33.

(1) Državni službenik može izvan redovitoga
radnog vremena, po prethodno pribavljenom odobrenju čelnika državnog tijela, obavljati
poslove ili pružati usluge pravnoj ili fizičkoj osobi, samo ako nad tim
djelatnostima, odnosno nad radom te fizičke ili pravne osobe, državno tijelo u
kojemu je u službi ne obavlja nadzor ili ako takav rad nije zabranjen posebnim
zakonom, te ne predstavlja sukob interesa ili prepreku za uredno obavljanje
redovitih zadataka niti šteti ugledu državne službe.

(2) Odobrenje iz stavka 1. ovoga članka nije
potrebno za objav­ljivanje
stručnih članaka i drugih autorskih publikacija, odnosno obavljanje poslova
povremenog predavača na stručnim seminarima i savjetovanjima.

(3) O zahtjevu državnog službenika za davanje
odobrenja iz stavka 1. ovoga članka čelnik državnog tijela odlučuje rješenjem.

Dužnost prijavljivanja
mogućeg sukoba interesa

Članak 34.

(1) Državni službenik je dužan pisanim putem
obavijestiti nadređenog državnog službenika o financijskom ili drugom interesu
koji on, njegov bračni ili izvanbračni drug, dijete ili roditelj može imati u
odlukama tijela u kojem radi.

(2) Državni službenik je dužan pisanim putem
obavijestiti nadređenog službenika o fizičkim i pravnim osobama s kojima je bio
u poslovnom odnosu u razdoblju od dvije godine prije prijma u državnu službu, a
prema kojima tijelo u kojem radi obavlja upravne poslove.

(3) Državni službenik je dužan pisanim putem
obavijestiti nadređenog službenika o vlasništvu dionica i obveznica ili
financijskim i drugim interesima u trgovačkim društvima prema kojima tijelo u
kojem radi obavlja upravne poslove, a što bi moglo predstavljati uzrok sukobu
interesa.

(4) Na dan stupanja na dužnost državni službenik
je dužan pisanim putem obavijestiti nadređenoga državnog službenika je li
njegov bračni ili izvanbračni drug, dijete ili roditelj obavlja najviše
dužnosti u političkoj stranci, strukovnom udruženju, trgovačkom društvu ili
drugoj pravnoj osobi koja je u poslovnom odnosu sa tijelom u kojem državni
službenik preuzima dužnost ili ono nad njima obavlja nadzor.

(5) Nadređeni službenik ispitat će okolnosti
navedene u pisanoj obavijesti iz stavka 1. – 4. ovoga članka i o tome
obavijestiti čelnika državnog tijela. Ako te okolnosti dovode ili mogu dovesti
do sukoba interesa, čelnik tijela donijet će odluku o izuzimanju državnog služ­benika od rada na određenim
poslovima.

(6) Podaci o mogućem sukobu interesa te odluka
čelnika držav­nog tijela o
izuzimanju državnog službenika od rada na određenim poslovima zbog mogućeg
sukoba interesa unose se u osobni očevid­nik državnog
službenika.

Sudjelovanje u radu
trgovačkog društva ili drugih pravnih osoba

Članak 35.

(1) Državni službenik ne smije biti član
upravnog ili nadzornog tijela trgovačkog društva ili druge pravne osobe, ako
nad njim tijelo u kojem je zaposlen obavlja nadzor.

(2) U okviru obavljanja službenih dužnosti,
državni službenik ne smije provoditi nadzor nad trgovačkim društvom ili drugom
prav­nom osobom u čijem radu sudjeluje.

Zabrana poticanja na
političko organiziranje

Članak 36.

Državni službenik za vrijeme radnog vremena ne
smije poticati ostale državne službenike da se uključe u rad političke stranke.

Zabrana donošenja
pojedinih odluka

Članak 37.

Državni službenik ne smije donositi odluke,
odnosno sudjelovati u donošenju odluka koje utječu na financijski ili drugi
interes:

a) njegovoga bračnog ili izvanbračnog druga,
djeteta ili roditelja,

b) fizičkih, odnosno pravnih osoba s kojima
ostvaruje ili je ostvarivao službene ili poslovne kontakte u posljednje dvije
godine,

c) fizičkih, odnosno pravnih osoba koje su u
posljednjih pet godina financirale njegovu izbornu kampanju,

d) trgovačkog društva, ustanove ili druge pravne
osobe u kojoj se državni službenik namjerava zaposliti,

e) udruženja ili pravne osobe u kojoj je na
mjestu upravitelja ili člana upravnog odbora,

f) fizičke ili pravne osobe čiji je predstavnik,
zakonski zastupnik ili stečajni upravitelj ili

g) fizičke ili pravne osobe s kojima je državni
službenik, njegov bračni drug, dijete ili roditelj u sporu ili je njihov
dužnik.

3. Dio

UPRAVLJANJE U DRŽAVNOJ
SLUŽBI

Središnje tijelo državne
uprave nadležno za službeničke odnose

Članak 38.

Središnje tijelo državne uprave nadležno za
službeničke odnose odgovorno je za provedbu ovoga Zakona, prati stanje i
predlaže mjere za razvoj državne službe i obavlja nadzor nad provedbom Zakona.

Ustrojstvene jedinice
nadležne za razvoj i upravljanje kadrovima

Članak 39.

(1) Državna tijela u kojima je zaposleno 50 ili
više službenika i namještenika, ustrojavaju unutarnje ustrojstvene jedinice
nadležne za razvoj i upravljanje kadrovima (u daljnjem tekstu: jedinica za služ­beničke odnose).

(2) Jedinica za službeničke odnose:

a) brine o upravljanju kadrovima i njihovom
razvoju,

b) daje mišljenja o pitanjima koja se odnose na
državnu službu,

c) priprema prijedloge planova prijma u državnu
službu usklađujući raspored državnih službenika s planovima središnjeg tijela
državne uprave nadležnog za službeničke odnose,

d) sudjeluje u izradi strategija, programa i
planova izobrazbe za državno tijelo u čijem se sastavu nalazi,

e) vodi osobne očevidnike službenika i
namještenika redovito dostavljajući nove podatke u središnji popis državnih
službenika,

f) provodi postupak prijma u državnu službu u
suradnji sa središnjim tijelom državne uprave nadležnim za službeničke odnose.

(3) Za državna tijela s manje od 50 zaposlenih,
poslove iz stavka 2. ovoga članka obavlja središnje tijelo državne uprave
nadležno za službeničke odnose, ako obavljanje tih poslova posebnim propisom
nije drukčije uređeno.

4. Dio

PRIJAM U DRŽAVNU SLUŽBU
I POPUNJAVANJE RADNIH MJESTA

1. Odjeljak

PRETPOSTAVKE ZA PRIJAM U
DRŽAVNU SLUŽBU

Utvrđivanje radnih
mjesta

Članak 40.

(1) Radna mjesta mogu se popunjavati samo u
skladu s pravilnikom o unutarnjem redu i prema usvojenom planu prijma u službu.

(2) Pravilnikom o unutarnjem redu utvrđuju se
radna mjesta u državnom tijelu, potreban broj državnih službenika na svakom
radnom mjestu i uvjeti za raspored te druga pitanja od značaja za organizaciju
i način rada u državnom tijelu sukladno zakonu.

(3) Tijela državne uprave te stručna služba i
uredi Vlade obvezno dostavljaju prijedlog pravilnika o unutarnjem redu na
prethodnu suglasnost središnjem tijelu državne uprave nadležnom za službeničke
odnose, a pravosudna tijela središnjem tijelu državne uprave nadležnom za
poslove pravosuđa.

(4) Stručne službe Hrvatskoga sabora, Ureda
predsjednika Republike Hrvatske, Ustavnog suda Republike Hrvatske, pučkog
pravobranitelja, služba pravobranitelja za djecu, pravobranitelja za
ravnopravnost spolova, Državni ured za reviziju te stručne službe drugih tijela
koja se osnivaju za obavljanje državne službe dužni su dostaviti pravilnik o
unutarnjem redu središnjem tijelu državne uprave nadležnom za službeničke
odnose.

Obveznost planiranja

Članak 41.

Postupak prijma u državnu službu može se
provesti samo u skladu s planom prijma u državnu službu utvrđenim u skladu s
odredbama ovoga Zakona, osim u slučaju potrebe prijma u državnu službu na
određeno vrijeme.

2. Odjeljak

PLAN PRIJMA U DRŽAVNU
SLUŽBU

Plan prijma u službu

Članak 42.

(1) Planom prijma u državnu službu utvrđuje se
stvarno stanje popunjenosti radnih mjesta u državnom tijelu, potreban broj državnih
službenika na neodređeno vrijeme za razdoblje za koje se donosi plan, planira
se broj vježbenika i prijam u državnu službu na određeno vrijeme zbog povećanog
opsega posla.

(2) Planom prijma u državnu službu utvrđuje se i
popunjenost radnih mjesta u državnom tijelu pripadnicima nacionalnih manjina i
planira zapošljavanje potrebnog broja državnih službenika pripad­nika nacionalnih manjina radi ostvarivanja zastupljenosti
sukladno Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina i zakonu kojim se
uređuje sustav državne uprave.

Priprema i donošenje
plana

Članak 43.

(1) Jedinice za službeničke odnose pripremaju
prijedloge planova prijma u državnu službu u vrijeme kada se priprema nacrt
državnog proračuna za sljedeću kalendarsku godinu, i to tako da s njim bude
usklađen.

(2) Na temelju prikupljenih prijedloga planova
iz stavka 1. ovoga članka, uz prethodnu suglasnost Ministarstva financija, a
vodeći računa o potrebama državnih tijela i raspoloživim financijskim
sredstvima utvrđuju se planovi prijma u državnu službu, i to:

a) središnje tijelo državne uprave nadležno za
službeničke odnose utvrđuje planove prijma u državnu službu za tijela državne
uprave i stručne službe i urede Vlade,

b) središnje tijelo državne uprave nadležno za
poslove pravosuđa utvrđuje planove prijma u državnu službu za pravosudna
tijela,

c) čelnici ostalih državnih tijela utvrđuju
planove prijma u državnu službu za ta tijela.

(3) Plan prijma u državnu službu iz stavka 2.
ovoga članka utvrđuje se u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu državnog
proračuna za kalendarsku godinu na koju se plan odnosi.

(4) Osim donošenja plana prijma u državnu službu
za kalendarsku godinu (kratkoročni plan), može se donositi srednjoročni plan
(za razdoblje od dvije godine) i dugoročni plan (za razdoblje od četiri
godine).

Objava plana o prijamu u državnu službu

Članak 44.

Plan prijma u državnu službu objavljuje se u
»Narodnim novinama«, najmanje jednom dnevnom listu koji se prodaje na cijelom
području Republike Hrvatske i na web stranici središnjeg tijela državne uprave
nadležnog za službeničke odnose.

3. Odjeljak

NAČINI POPUNJAVANJA
RADNIH MJESTA

Popunjavanje radnih
mjesta

Članak 45.

(1) Slobodna radna mjesta u državnim tijelima
popunjavaju se putem javnog natječaja.

(2) Prije raspisivanja javnog natječaja, slobodno
radno mjesto može se popuniti iz reda državnih službenika raspisivanjem
internog oglasa ili premještajem.

(3) Kandidat koji ima pravo prednosti kod prijma
u državnu službu prema posebnom zakonu, dužan je u prijavi na natječaj pozvati
se na to pravo i ima prednost u odnosu na ostale kandidate samo pod jednakim
uvjetima.

(4) Izbor kandidata kojima će se popuniti
slobodna radna mjesta sukladno stavku 1. i 2. ovoga članka obavlja se na
temelju njihovih stručnih sposobnosti, vještina, stečenog radnog iskustva u
struci, rezultata ostvarenih u njihovom dosadašnjem radu te rezultata pokazanih
na testiranju.

(5) Postupak prijma u državnu službu obustavit
će se u slučaju kada se u roku određenom natječajem nije prijavio dovoljan broj
kandidata ili prijavljeni kandidati ne ispunjavaju formalne uvjete za prijam u
državnu službu ili nisu postigli zadovoljavajuće rezultate na provedenim
testiranjima.

(6) Postupak i način raspisivanja i provedbe
javnog natječaja i internog oglasa uređuje uredbom Vlada.

Raspored službenika
izabranog putem javnog natječaja ili internog oglasa

Članak 46.

(1) Za kandidata izabranog putem javnog
natječaja ili internog oglasa, koji je državni službenik u tijelu koje je
raspisalo natječaj ili oglas, donosi se rješenje o rasporedu na radno mjesto.

(2) Ako je putem javnog natječaja ili internog
oglasa izabran kandidat koji radi u drugom državnom tijelu, o tome će se
obavijestiti čelnik tijela u kojem taj kandidat radi i zatražiti pisana
suglasnost za premještaj službenika. Ako čelnik tijela u kojem službenik radi
ne odgovori u roku od osam dana, smatra se da je suglasan s premještajem
službenika u drugo državno tijelo.

(3) Po dobivanju suglasnosti za premještaj iz
stavka 2. ovoga članka, čelnik tijela koje je provelo javni natječaj ili
interni oglas donosi rješenje o rasporedu službenika na radno mjesto.

(4) Ako se radno mjesto popunjava kandidatom
prijavljenim na javni natječaj, koji nije u državnoj službi, donosi se rješenje
o prijamu u državnu službu, a po konačnosti toga
rješenja donosi se rješenje o rasporedu na radno mjesto.

4. Odjeljak

POSTUPAK PRIJAMA U
DRŽAVNU SLUŽBU

Redoviti i izvanredni
postupak

Članak 47.

(1) Postupak prijma u državnu službu može biti
redovit ili izvanredan.

(2) Redovit postupak prijma provodi se
periodično, za prijam u državnu službu osoba sa završenim obrazovanjem određene
stručne spreme i struke, bez radnog iskustva (vježbenici).

(3) Izvanredni postupak prijma primjenjuje se
kad u državnoj službi postoji potreba prijma stručnih osoba s odgovarajućim
iskustvom na radna mjesta utvrđena pravilnikom o unutarnjem redu.

(4) Prijam u državnu službu moguć je samo ako su
osigurana sredstva u državnom proračunu.

Uvjeti za prijam u
državnu službu

Članak 48.

(1) Osoba koja se prima u državnu službu mora
imati:

a) odgovarajući stupanj obrazovanja,

b) odgovarajuće stručno znanje i iskustvo, osim
u slučaju prijma vježbenika,

c) zdravstvenu sposobnost za obavljanje poslova
radnog mjesta na koje se prima,

d) hrvatsko državljanstvo.

(2) Za prijam u državnu službu osobe koja je
strani državljanin ili osobe bez državljanstva, pored ispunjavanja uvjeta
propisanih posebnim zakonom, potrebno je prethodno odobrenje središnjeg tijela
državne uprave nadležnog za službeničke odnose.

(3) Osim uvjeta iz stavka 1. ovoga članka
posebnim zakonom, uredbom ili pravilnikom o unutarnjem redu državnog tijela
mogu se propisati i drugi uvjeti za prijam u državnu službu.

Zapreke za prijam u
državnu službu

Članak 49.

U državnu službu ne mogu biti primljene osobe:

a) protiv kojih se vodi kazneni postupak ili
koje su osuđene za kaznena djela za koje je propisana kazna od najmanje dvije
godine zatvora prema domaćem ili međunarodnom pravu za kaznena djela protiv
života i tijela, čovječnosti, morala, javnog ili privatnog vlasništva, javne
uprave i javnog interesa ili zbog pronevjere u jav­nom sektoru, osim ako je nastupila rehabilitacija prema
posebnom zakonu,

b) kojima je prestala državna služba zbog teške
povrede služ­bene dužnosti, u razdoblju od četiri
godine od prestanka državne službe,

c) kojima je prestala državna služba zbog toga
što nisu zadovoljile na probnom radu, u razdoblju od četiri godine od prestanka
državne službe.

Zabrana rasporeda
državnih dužnosnika na radna mjesta državnih službenika

Članak 50.

Državni dužnosnici ne mogu biti raspoređeni na
radna mjesta državnih službenika bez postupka prijma u državnu službu putem
javnog natječaja i u tom postupku ne smiju imati povlašteni položaj, ako ovim
ili posebnim zakonom nije drukčije propisano.

Utvrđivanje liste
kandidata i testiranje

Članak 51.

(1) Listu kandidata prijavljenih na javni
natječaj, koji ispunjavaju formalne uvjete propisane natječajem, utvrđuje
komisija za provedbu natječaja, koju imenuje čelnik tijela. U komisiji obvezno mora
biti predstavnik središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke
odnose.

(2) Kandidate sa liste iz stavka 1. ovoga članka
komisija za provedbu natječaja upućuje na testiranje radi provjere njihovih stručnih
sposobnosti, vještina i stečenog radnog iskustva u struci. Izbor kandidata s
liste iz stavka 1. ovoga članka obavlja se na temelju pokazanih rezultata na
testiranju.

(3) U slučaju kada nijedan kandidat nije
postigao zadovoljavajuće rezultate na provedenom testiranju, postupak prijma se
obustavlja. Prije pokretanja novog postupka prijma u državnu službu za ista
radna mjesta preispitat će se sadržaj testiranja i imenovati nova komisija za
provedbu natječaja.

Rješenje o prijamu u državnu službu i rasporedu na radno mjesto

Članak 52.

(1) Izabrani kandidati primaju se u državnu
službu rješenjem čelnika tijela.

(2) Rješenje iz stavka 1. ovoga članka upravni
je akt.

(3) Žalba protiv rješenja iz stavka 1. ovoga
članka podnosi se Odboru za državnu službu, u roku od 15 dana od dana primitka
rješenja. Žalba odgađa izvršenje rješenja.

(4) Po konačnosti rješenja iz stavka 1. ovoga
članka, za osobu primljenu u državnu službu donosi se rješenje o rasporedu na
radno mjesto.

(5) Osoba primljena u državnu službu postaje
državni službenik danom početka rada. Dan početka rada utvrđen rješenjem o
rasporedu na radno mjesto može se iz opravdanih razloga odgoditi za najviše 60
dana, o čemu se donosi posebno rješenje.

(6) Ako osoba primljena u državnu službu ne
počne raditi određenog dana, čelnik tijela proglasit
će ništavim rješenje o prijamu u državnu službu i
rješenje o rasporedu na radno mjesto te osobe. U tom slučaju može se ponovno
raspisati natječaj za popunjavanje istoga radnog mjesta.

5. Odjeljak

PROBNI RAD

Obveza probnoga rada

Članak 53.

(1) Osobe se u pravilu primaju u državnu službu
na neodređeno vrijeme i to uz obvezni probni rad.

(2) Za osobe primljene u državnu službu
redovitim postupkom (vježbenici) probni rad (vježbenički staž) traje 12
mjeseci.

(3) Za osobe primljene u državnu službu
izvanrednim postup­kom probni rad traje 6 mjeseci.

(4) Ako se radno mjesto popunjava napredovanjem
ili premještajem državnog službenika, ne primjenjuju se odredbe stavka 1. i 2.
ovoga članka o probnom radu.

Obavljanje probnog rada

Članak 54.

(1) Državni službenik primljen redovitim
postupkom (vježbenik) za vrijeme probnoga rada osposobljava se za samostalni
rad, pri čemu sudjeluje u posebnom programu osposobljavanja za obavljanje
poslova određenoga radnog mjesta, a može se radi osposobljavanja uputiti i na
rad u različite ustrojstvene jedinice istog ili drugog državnog tijela.

(2) Ako je službenik iz stavka 1. ovoga članka
upućen na rad u drugo državno tijelo, prava iz službe ostvaruje u državnom
tijelu u kojem je primljen u službu.

(3) Čelnik tijela imenuje komisiju koja prati i
ocjenjuje rad državnog službenika iz stavka 1. ovoga članka.

(4) Državni službenik primljen izvanrednim
postupkom obav­lja probni
rad na radnom mjestu na koje je raspoređen. Njegov rad prati i ocjenjuje neposredno
nadređeni službenik.

Ocjenjivanje službenika
na probnom radu

Članak 55.

(1) Na kraju probnog rada državnog službenika se
ocjenjuje ocjenom:

a) »zadovoljava«, kada se na osnovi rada i
pokazanog znanja i učinkovitosti službenika može očekivati da će službenik i
dalje uspješno izvršavati poslove radnoga mjesta,

b) »ne zadovoljava«, kada se na osnovi rada i
pokazanog znanja i učinkovitosti službenika ne može očekivati da će službenik
uspješno izvršavati poslove radnoga mjesta.

(2) Službeniku koji na probnom radu nije
zadovoljio, otkazuje se državna služba, o čemu se donosi rješenje najkasnije u
roku od osam dana od dana isteka probnog rada.

(3) Ukoliko se rješenje o prestanku državne službe
otkazom ne donese u roku iz stavka 2. ovoga članka, smatra se da je službenik
zadovoljio na probnom radu.

6. Odjeljak

DRŽAVNI STRUČNI ISPIT

Obveza polaganja

Članak 56.

(1) Državni službenik koji je zadovoljio na
probnom radu dužan je najkasnije u roku od šest mjeseci od isteka probnog rada
položiti državni stručni ispit.

(2) Državni stručni ispit nije dužan polagati
državni službenik koji ima položen pravosudni ispit.

(3) Posebni dio državnoga stručnog ispita nije
dužan polagati državni službenik koji ima akademsko zvanje doktora ili magistra
znanosti stečeno u području koje je povezano s poslovima iz djelokruga državnog
tijela u kojem je zaposlen.

Opći i posebni dio
državnog stručnog ispita

Članak 57.

(1) Državni stručni ispit sastoji se od općeg i
posebnog dijela.

(2) Postupak i način polaganja te program
državnoga stručnog ispita propisuje Vlada uredbom.

Državna ispitna komisija

Članak 58.

(1) Državni stručni ispit polaže se pred
državnom ispitnom komisijom koja se ustrojava pri središnjem tijelu državne
uprave nadležnom za službeničke odnose.

(2) Članove državne ispitne komisije koji
ispituju opći dio držav­nog
stručnog ispita imenuje čelnik tijela državne uprave nadležnog za službeničke
odnose, a članove ispitne komisije koji ispituju posebni dio imenuje čelnik
središnjeg tijela državne uprave, odnosno drugog državnog tijela nadležnog za
pojedino upravno područje.

Troškovi polaganja
ispita

Članak 59.

Troškovi prvog polaganja državnoga stručnog
ispita terete držav­no tijelo koje službenika upućuje
na polaganje ispita.

Neizvršenje obveze
polaganja državnog stručnog ispita u propisanom roku

Članak 60.

(1) Službeniku koji ne položi državni stručni
ispit u roku iz članka 56. ovoga Zakona, prestaje državna služba istekom posljed­njeg dana roka za
polaganje ispita.

(2) Ako je prijava za polaganje državnoga
stručnog ispita pravodobno podnesena, a službenik nije u roku iz stavka 1.
ovoga članka bio pozvan na polaganje, taj se rok može produžiti do dana kada
službenik bude pozvan na polaganje ispita.

(3) U slučaju privremene spriječenosti za rad
zbog bolovanja ili porodnog dopusta, odnosno drugog opravdanog razloga, rok iz
stavka 1. i 2. ovoga članka može se produžiti za onoliko vremena koliko je
trajala privremena spriječenost za rad, odnosno drugi opravdani razlozi.

(4) O produženju državne službe i roka za
polaganje državnog stručnog ispita iz stavka 2. i 3. ovoga članka donosi se
posebno rješenje.

7. Odjeljak

DRŽAVNA SLUŽBA NA
ODREĐENO VRIJEME I POVJERAVANJE POSLOVA NA TEMELJU UGOVORA O DJELU

Državna služba na određeno
vrijeme

Članak 61.

(1) Za obavljanje privremenih poslova ili
poslova čiji se opseg privremeno povećao, a koji nisu trajnijega karaktera, kao
i radi zamjene duže vrijeme odsutnoga službenika, osobe se mogu primiti u
državnu službu na određeno vrijeme dok traju privremeni poslovi, odnosno do
povratka odsutnoga službenika.

(2) Za prijam u državnu službu na određeno
vrijeme potrebno je prethodno odobrenje Ministarstva financija.

(3) U slučaju predvidivog trajanja službe na određeno
vrijeme od najmanje šest mjeseci, osobe se primaju uz obvezni probni rad u
trajanju od dva mjeseca.

(4) Državna služba na određeno vrijeme za
obavljanje privremenih poslova može trajati šest mjeseci i može se produžiti,
ali najviše za još šest mjeseci.

(5) Osobe se u državnu službu na određeno
vrijeme primaju putem oglasa, koji se objavljuje putem nadležne službe za
zapošljavanje. Rok za podnošenje prijave na oglas je osam dana.

(6) Za slobodno radno mjesto na određeno vrijeme
oglas se ne mora objaviti ako u državnom tijelu ima službenika primljenih u
državnu službu na određeno vrijeme koji ispunjavaju uvjete za to radno mjesto.

(7) Državna služba na određeno vrijeme ne može
postati držav­na služba na neodređeno vrijeme.

Povjeravanje poslova

Članak 62.

(1) Pojedini poslovi koji se obavljaju u
državnom tijelu, osim poslova koje obavljaju državni službenici iz članka 3.
stavka 2. ovoga Zakona, mogu se na temelju ugovora o djelu povjeriti
pružateljima stručnih usluga izvan državne službe. Na odnos pružatelja usluga i
državnog tijela primjenjuju se propisi kojima se uređuju obveznopravni
odnosi.

(2) Izdaci za pružatelje usluga iz stavka 1.
ovoga članka ne smiju prelaziti 2% ukupnog iznosa sredstava za osnovne plaće s
doprinosima u tekućoj godini osiguranim za to tijelo.

(3) Pružatelji stručnih usluga na temelju
ugovora o djelu ne mogu postati državni službenici bez provođenja postupka
prijma u državnu službu prema pravilima redovitog ili izvanrednog postupka.

8. Odjeljak

ODLUČIVANJE O PRAVIMA,
OBVEZAMA I ODGOVORNOSTI DRŽAVNIH SLUŽBENIKA

Rješenja

Članak 63.

(1) O rasporedu na radno mjesto te o drugim
pravima i obvezama službenika kao i o prestanku državne službe odlučuje
rješenjem čelnik tijela ili osoba koju on za to pisano ovlasti.

(2) Ovlaštenje za donošenje rješenja iz stavka
1. ovoga članka može se odnositi na donošenje svih ili samo nekih rješenja.

(3) Rješenja iz stavka 1. ovoga članka upravni
su akti.

(4) Konačna rješenja o prijamu
u državnu službu, rasporedu na radno mjesto, premještaju, stavljanju na
raspolaganje i prestanku državne službe dostavljaju se središnjem tijelu
državne uprave nadležnom za službeničke odnose.

Žalba

Članak 64.

Protiv rješenja iz članka 63. stavka 1. ovoga
Zakona može se podnijeti žalba Odboru za državnu službu.

9. Odjeljak

ODLUČIVANJE O ŽALBAMA

Odbor za državnu službu

Članak 65.

(1) Odbor za državnu službu se osniva kao
neovisno tijelo za rješavanje žalbi sukladno odredbama ovoga Zakona.

(2) Sjedište Odbora je pri središnjem tijelu
državne uprave nad­ležnom za službeničke odnose.

(3) U obavljanju svojih poslova Odbor za državnu
službu koristi pečat s grbom Republike Hrvatske.

(4) Na sadržaj zaglavlja akata Odbora za državnu
službu primjenjuju se propisi kojima se uređuje sadržaj zaglavlja akata tijela
državne uprave.

(5) Uredske i druge administrativne poslove za
Odbor za državnu službu obavlja središnje tijelo državne uprave nadležno za
službeničke odnose.

Imenovanje članova
Odbora za državnu službu

Članak 66.

(1) Predsjednika i članove Odbora za državnu
službu imenuje Vlada na temelju internog oglasa, iz reda državnih službenika,
na vrijeme od pet godina, uz mogućnost ponovnog izbora. Svi članovi Odbora
moraju biti diplomirani pravnici, a predsjednik Odbora mora imati pravosudni
ispit.

(2) O raspisanom internom oglasu iz stavka 1.
ovoga članka obavještava se sindikat, koji ima pravo uvida u prijave na oglas i
ostalu potrebnu dokumentaciju te može predlagati članove Odbora.

(3) Predsjednik i članovi Odbora za državnu
službu neovisni su i svoje zadaće obavljaju nepristrano i u skladu sa zakonom.

(4) Predsjednika i članove Odbora za državnu
službu Vlada može razriješiti prije isteka vremena na koje su imenovani na
njihov osobni zahtjev ili zbog njihovog nezakonitog, nesavjesnog ili nemarnog
rada.

(5) Predsjednik i članovi Odbora za vrijeme
trajanja mandata ne smiju obavljati nikakve druge dužnosti, a za svoj rad u
Odboru imaju pravo na plaću prema odluci Vlade.

(6) Predsjednik i članovi Odbora imaju položaj
državnih službenika, a prava i obveze iz državne službe ostvaruju u središnjem
tijelu državne uprave nadležnom za službeničke odnose.

(7) Predsjedniku i članovima Odbora za vrijeme
trajanja mandata miruju prava i obveze iz službe u državnom tijelu u kojem su
bili u službi prije imenovanja, a po isteku mandata imaju pravo povratka na
odgovarajuće poslove u to državno tijelo. Zahtjev za povratak podnosi se
najkasnije u roku od 30 dana od dana isteka mandata.

(8) Vlada uredbom pobliže propisuje broj
članova, ustrojstvo i način rada Odbora za državnu službu.

Odlučivanje o žalbama

Članak 67.

(1) Odbor za državnu službu odlučuje o žalbama
protiv rješenja o prijamu u državnu službu i rješenja
kojima se odlučuje o pravima i obvezama državnih službenika.

(2) Odbor za državnu službu dužan je odlučiti o
žalbi u roku od 30 dana od dana njezina primitka.

(3) Protiv rješenja Odbora za državnu službu
državno tijelo i državni službenik imaju pravo pokretanja upravnog spora u roku
od 30 dana od dana primitka rješenja.

10. Odjeljak

POSREDOVANJE U DRŽAVNOJ
SLUŽBI

Posredovanje

Članak 68.

(1) Posredovanje je razrješenje nastalih spornih
odnosa između službenika putem posrednika u državnoj službi.

(2) Posredovanje se odnosi na sljedeće sporne
odnose:

a) sporne odnose između nadređenog i podređenog
državnog službenika koji se odnose na izradu planova rada, raspodjelu zadataka
i tereta rada,

b) pobijanje prijedloga ocjene rada i
učinkovitosti, koju je dao nadređeni službenik,

c) pritužbe na slučajeve osobnog uznemiravanja,
diskriminacije, zlouporaba položaja od strane nadređenih i lošeg ili
nepravilnog izvršavanja nadzornih funkcija,

d) pritužbe na rad i ponašanje državnih
službenika prije podnošenja prijedloga čelniku tijela za pokretanje postupka
zbog lake povrede službene dužnosti,

e) i druge sporne odnose koji nastanu između
službenika.

Izbor posrednika

Članak 69.

(1) U svakom državnom tijelu službenici između
sebe biraju jednog ili više posrednika u državnoj službi (u daljnjem tekstu:
posrednik) i to jednog posrednika na svakih 100 zaposlenih službenika. U
državnom tijelu koje ima manje od 100 zaposlenih službenika, bira se jedan
posrednik.

(2) Za posrednika ne može biti biran službenik
koji radi na poslovima planiranja i upravljanja kadrovima ili sličnim
poslovima.

(3) Državnog službenika koji je dobio najviše
glasova čelnik tijela imenovat će posrednikom na vrijeme od najviše tri godine.

(4) Ukoliko posrednik ne bude izabran, čelnik
tijela odredit će osobu koja će privremeno obavljati dužnost posrednika.

Obavljanje zadaća

Članak 70.

(1) Posrednik, nakon što prihvati dužnost,
obavlja povjerene zadaće samo u tijelu u kojem je zaposlen i izabran za
posrednika.

(2) Zadaću posredovanja posrednik obavlja uz
redovite poslove radnog mjesta na koje je raspoređen.

Naknada za rad

Članak 71.

Posrednik ima pravo na posebnu naknadu, čiju
visinu utvrđuje čelnik središnjeg tijela državne uprave nadležnog za
službeničke odnose.

Razrješenje dužnosti

Članak 72.

(1) Čelnik tijela može razriješiti posrednika i prije
isteka vremena na koje je izabran, ako svoju dužnost ne obavlja savjesno i
pravodobno.

(2) Posrednika se može razriješiti i na vlastiti
zahtjev, na prijed­log sindikata, odnosno najmanje 15
državnih službenika.

Pokretanje i završetak
posredovanja

Članak 73.

(1) Postupak pred posrednikom pokreće se na
prijedlog ili pritužbu državnog službenika koji ima interes za razrješenje
spornog odnosa.

(2) Posredovanje završava pisanim izvješćem
posrednika o mirnom rješenju spornog odnosa, ili pisanim izvješćem s prijedlogom
za razrješenje spornog odnosa, koje se dostavlja čelniku tijela i službenicima
u spornom odnosu.

(3) Posrednik je dužan završiti posredovanje u
roku od 30 dana od dana podnošenja prijedloga ili pritužbe iz stavka 1. ovoga
članka.

5. Dio

KLASIFIKACIJA RADNIH
MJESTA U DRŽAVNOJ SLUŽBI

Klasifikacija radnih
mjesta

Članak 74.

(1) Radna mjesta se klasificiraju prema
standardnim mjerilima za sva državna tijela, a to su: potrebno stručno znanje,
složenost poslova, samostalnost u radu, stupanj suradnje s drugim državnim
tijelima i komunikacije sa strankama, stupanj odgovornosti i utjecaj na
donošenje odluka.

(2) Klasifikacija radnih mjesta predstavlja
osnovu za uređivanje sustava plaća u državnoj službi.

(3) Sustav klasifikacije radnih mjesta osigurava
izvršenje uprav­ljačkih i izvršnih poslova kroz
sljedeće kategorije:

a) radna mjesta rukovodećih državnih službenika,

b) radna mjesta viših državnih službenika,

c) radna mjesta nižih državnih službenika.

(4) Unutar svake kategorije utvrđuju se radna
mjesta u skladu s mjerilima iz stavka 1. ovoga članka.

(5) U kategoriji radnih mjesta rukovodećih
službenika, na rad­na mjesta tajnika ministarstva, ravnatelja (direktora) u
ministarstvu, zamjenika tajnika Vlade, predstojnika ureda Vlade, zamjenika držav­nog tajnika središnjeg
državnog ureda, zamjenika i pomoćnika rav­natelja državne upravne organizacije te predstojnika ureda
državne uprave u jedinici područne (regionalne) samouprave, službenici se
imenuju na temelju javnog natječaja.

(6) Detaljnu razradu radnih mjesta unutar svake
kategorije utvrđuje Vlada uredbom.

Nazivi i opisi radnih
mjesta

Članak 75.

(1) Jedinstvene standarde i mjerila za
određivanje naziva i opisa pojedinih radnih mjesta u državnoj službi uređuje pravilnikom
čelnik središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke odnose.

(2) Nazive i opise radnih mjesta u državnom
tijelu utvrđuje pravilnikom o unutarnjem redu čelnik tijela uz prethodno
odobrenje središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke odnose, ako
ovim Zakonom nije drukčije određeno.

6. Dio

PREMJEŠTAJI

Premještaj državnih
službenika

Članak 76.

(1) Državni službenik može po potrebi službe
biti premješten na drugo radno mjesto u istom ili drugom državnom tijelu, u
istom ili drugom mjestu rada, ali samo na radno mjesto unutar iste kategorije,
iste ili približne složenosti poslova.

(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka,
službenika se uz njegov pristanak može premjestiti na radno mjesto niže
složenosti poslova, za koje ispunjava propisane uvjete.

(3) Službenika se ne može premjestiti iz jednog
u drugo mjesto rada bez njegove suglasnosti ako ima više od 20 godina radnog
staža ili ako bi se premještajem bitno pogoršale njegove obiteljske prilike.

Osiguranje smještaja u
slučaju premještaja

Članak 77.

(1) Državnom službeniku koji se premješta u
drugo radno mjesto koje je udaljeno više od 100 kilometara od mjesta njegovog
stanovanja mora se, najduže u roku od šest mjeseci, osigurati odgovarajući
smještaj za njega i njegovu obitelj, ako posebnim zakonom nije drukčije
određeno. Troškovi smještaja terete državno tijelo.

(2) Do osiguravanja uvjeta za smještaj njega i
obitelji, službenik ima pravo na naknadu povećanih troškova zbog odvojenog
života od obitelji, kao i naknadu troškova putovanja u mjesto stanovanja
obitelji u vrijeme tjednog odmora, državnih blagdana i neradnih dana, sukladno
uredbi Vlade ili odredbama kolektivnog ugovora. Službenik za preseljenje ima
pravo na naknadu stvarnih troškova preseljenja.

Premještaj u drugo državno
tijelo

Članak 78.

Ako se državni službenik premješta po potrebi
službe iz jednog u drugo državno tijelo potreban je prethodni pisani sporazum
čelnika tijela iz kojeg se službenik premješta i čelnika tijela u koje se
službenik premješta.

Premještaj na zahtjev
službenika

Članak 79.

(1) Službenika se može na njegov zahtjev
premjestiti na drugo radno mjesto samo ako je popunjavanje tog radnog mjesta
predviđeno planom.

(2) Ako popunjavanje radnog mjesta nije
predviđeno planom, službenika se može premjestiti zbog:

a) zdravstvenih razloga, na temelju liječničkog
mišljenja o potrebi promjene radnog mjesta,

b) obiteljskih razloga.

Trajni i privremeni
premještaj

Članak 80.

(1) Službenika se premješta po potrebi službe u
pravilu na neodređeno vrijeme (trajni premještaj).

(2) Službenika se po potrebi službe može
privremeno premjestiti najduže šest mjeseci, odnosno do povratka odsutnog
službenika kojeg premješteni službenik zamjenjuje.

(3) Kod premještaja iz stavka 2. ovoga članka službenik
ima pravo na plaću koja je za njega povoljnija.

(4) Službenik koji je privremeno premješten u
drugo državno tijelo ostvaruje sva prava iz državne službe u državnom tijelu iz
kojeg je premješten.

Upućivanje na rad izvan
državne službe

Članak 81.

(1) Radi obavljanja privremenih poslova koji
zahtijevaju poseb­ne vještine i stručno iskustvo
državni službenik može se uputiti na rad izvan državne službe, u upravna tijela
jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, međunarodne organizacije,
pravne osobe s javnim ovlastima u Republici Hrvatskoj.

(2) Državnom službeniku za vrijeme obavljanja
privremenih poslova iz stavka 1. ovoga članka miruju prava i obveze iz državne
službe, ali se to vrijeme priznaje kao neprekidni rad u državnoj služ­bi i kao stečeno radno iskustvo u struci.

(3) Upućivanje na rad izvan državne službe
pobliže uređuje Vlada uredbom.

7. Dio

OCJENJIVANJE RADA I
UČINKOVITOSTI DRŽAVNIH SLUŽBENIKA

Ocjenjivanje rada i
učinkovitosti

Članak 82.

(1) Ocjenjivanje rada i učinkovitosti službenika
provodi se svake godine za prethodnu kalendarsku godinu.

(2) Ne ocjenjuju se službenici koji su u
prethodnoj kalendarskoj godini radili manje od šest mjeseci, bez obzira na
razloge.

Svrha ocjenjivanja

Članak 83.

Svrha ocjenjivanja rada i učinkovitosti je:

a) poticanje državnih službenika na učinkovito
izvršavanje zadaća,

b) utvrđivanje doprinosa državnog službenika u
obavljanju poslova kao kriterija za nagrađivanje i napredovanje u državnoj
službi.

Faze ocjenjivanja

Članak 84.

(1) Postupak ocjenjivanja rada i učinkovitosti
službenika provodi se kroz tri glavne faze:

a) planiranje poslova koje državni službenik
treba obaviti, pri čemu službenik i njegov nadređeni dogovorno utvrđuju plan
rada, postavljajući ciljeve koje podređeni službenik treba ostvariti,

b) kontrola rada i učinkovitosti, pri čemu
službenik i njegov nadređeni periodično obavljaju pregled onoga što je do tada
ostvareno te po potrebi prilagođavaju dogovoreni plan rada,

c) ocjenjivanje rada i učinkovitosti, pri čemu
cjelokupni rad državnog službenika ocjenjuje nadređeni službenik prema postig­nutim rezultatima.

(2) U različitim fazama postupka ocjenjivanja
rada i učinkovitosti službenika koristi se poseban izvještaj o ocjeni rada i
učinkovitosti, čiji sadržaj pravilnikom propisuje čelnik središnjeg tijela
državne uprave nadležnog za službeničke odnose.

Utjecaj ocjene rada i
učinkovitosti

Članak 85.

(1) Ocjena rada i učinkovitosti uzima se u obzir
kod utvrđivanja:

a) potrebe izobrazbe pojedinih državnih
službenika ili grupe državnih službenika,

b) ispunjavanja uvjeta za napredovanje,

c) postojanja uvjeta za nastavak rada državnih
službenika na probnom radu ili prestanak službe,

d) postojanja uvjeta za upućivanje državnog
službenika na rad izvan državne službe,

e) postojanja uvjeta za korištenje plaćenog
studijskog dopusta.

(2) Ocjena rada i učinkovitosti službenika uzima
se u obzir prilikom izricanja kazni za povrede službene dužnosti.

Postupak ocjenjivanja

Članak 86.

(1) Rad i učinkovitost državnog službenika ocjenjuje
neposredno nadređeni službenik, pri čemu utvrđuje njegovu učinkovitost
uspoređivanjem rezultata izvršenih poslova s rezultatima utvrđenim u opisu
njegovog radnog mjesta i radnim planovima.

(2) Ako službenik nije zadovoljan predloženom
ocjenom, ima pravo dati primjedbu nadređenom službeniku, koji je dužan tu
primjedbu razmotriti zajedno sa službenikom.

(3) Pravilnost predložene ocjene kontrolira
službenik koji je neposredno nadređen službeniku koji je predložio ocjenu te
prijedlog ocjene zajedno sa svojim mišljenjem dostavlja čelniku tijela.

(4) Čelnik tijela donosi rješenje o ocjeni.

Ocjena rada i
učinkovitosti

Članak 87.

Rad i učinkovitost državnog službenika
ocjenjivat će se ocjenama:

a) »izvanredan« – ukoliko je rad i učinkovitost
državnog služ­benika
najviše kvalitete i osigurava najbolje i jedinstveno izvršavanje službe,

b) »odličan« – ukoliko je rad i učinkovitost
državnog službenika naročito dobar i osigurava prvorazredno izvršavanje službe,

c) »dobar« – ukoliko je rad i učinkovitost
državnog službenika prosječne kvalitete osiguravajući pouzdano obavljanje
službe,

d) »zadovoljava« – ukoliko rad i učinkovitost
državnog služ­benika
osigurava najmanju moguću mjeru prihvatljivih standarda kvalitete i preciznosti
u obavljanju službe,

e) »ne zadovoljava« – ukoliko je rad i
učinkovitost državnog službenika ispod minimuma standarda kvalitete, te nije
dovoljan da osigura pouzdano i prihvatljivo obavljanje službe.

Negativna ocjena rada i
učinkovitosti

Članak 88.

(1) Državnog službenika koji je ocijenjen ocjenom
»ne zadovoljava«, upućuje se na dodatno stručno osposobljavanje ili se
premješta na drugo radno mjesto.

(2) Državnom službeniku koji je dva puta
uzastopce ocijenjen ocjenom »ne zadovoljava« prestaje po sili zakona državna
služba, danom konačnosti rješenja o ocjenjivanju.

Unošenje ocjene rada i
učinkovitosti u osobni očevidnik

Članak 89.

Ocjena rada i učinkovitosti unosi se u osobni
očevidnik držav­nog
službenika.

8. Dio

NAPREDOVANJE U SLUŽBI

Napredovanje

Članak 90.

(1) Napredovanje u državnoj službi ostvaruje se
rasporedom državnog službenika na više radno mjesto unutar iste kategorije ili
prelaskom u višu kategoriju radnog mjesta.

(2) Državni službenik može biti unaprijeđen ako
je:

a) njegov rad najmanje dva puta uzastopno
ocijenjen kao »izvanredan« odnosno »odličan«,

b) raspisan interni natječaj za popunu radnog
mjesta, na koje bi službenik nakon unaprjeđenja bio raspoređen,

c) javio se na raspisani natječaj za popunu
radnog mjesta i ispunjava formalne uvjete za raspored,

d) postigao zadovoljavajuće rezultate na
testiranjima, na kojima je pokazao stručnu osposobljenost, vještine i znanje.

(3) Službenik ne može biti unaprijeđen ako ne
postoji slobodno radno mjesto propisano pravilnikom o unutarnjem redu, na koje
se službenik nakon unaprjeđenja može rasporediti.

(4) Načini i uvjeti napredovanja se pobliže
uređuju uredbom Vlade.

Promicanje

Članak 91.

(1) Državni službenik promiče se u okviru istog
radnog mjesta dobivanjem odgovarajućih povišica plaće.

(2) Načini i uvjeti promicanja uređuju se
posebnim zakonom kojim će se urediti plaće i druga materijalna prava državnih služ­benika.

9. Dio

IZOBRAZBA DRŽAVNIH
SLUŽBENIKA

Izobrazba državnih
službenika

Članak 92.

(1) Svi državni službenici dužni su trajno se
osposobljavati za poslove radnog mjesta i usavršavati stručne sposobnosti i
vještine u organiziranim programima izobrazbe.

(2) Državnim službenicima može se dopustiti da
sudjeluju u specijaliziranim obrazovnim programima izvan državne službe kako bi
usavršili svoje stručne sposobnosti značajne za obavljanje poslova u državnoj
službi.

Programi izobrazbe

Članak 93.

(1) Programi izobrazbe u državnoj službi
uključuju:

a) godišnje programe stručnog osposobljavanja i
usavršavanja službenika u pojedinim državnim tijelima ili pojedinim ustrojstvenim
cjelinama,

b) programe osobnog usavršavanja državnih
službenika,

c) programe usavršavanja u strateškom
upravljanju, namijenjene državnim službenicima u kategoriji rukovodećih
državnih službenika ili državnim službenicima koji žele napredovati iz kategorije
viših državnih službenika u kategoriju rukovodećih državnih službenika,

d) specijalizirana izobrazba namijenjena
pojedinim grupama državnih službenika.

(2) Opće programe izobrazbe organizira posebna
ustrojstvena jedinica u središnjem tijelu državne uprave nadležnom za
službeničke odnose, a posebne specijalističke programe organiziraju resorna
središnja tijela državne uprave.

(3) Oblici, način i uvjeti izobrazbe državnih
službenika uređuju se uredbom Vlade.

Sudjelovanje u programu
izobrazbe i financiranje

Članak 94.

(1) Sudjelovanje u programu izobrazbe smatra se
dijelom obveza državnih službenika, a nadređeni državni službenici obvezni su
svojim podređenima omogućiti pohađanje izobrazbe.

(2) Troškovi izobrazbe u državnoj službi
pokrivaju se iz držav­nog
proračuna.

(3) U iznimnim slučajevima državnim službenicima
mogu u cijelosti ili djelomično biti nadoknađeni troškovi sudjelovanja u
programima izobrazbe koji nisu namijenjeni državnoj službi.

Studijski dopust za
osposobljavanje ili usavršavanje

Članak 95.

(1) Državni službenik nakon odrađenog probnog
rada u državnoj službi ima pravo podnijeti zahtjev za plaćeni ili neplaćeni
studijski dopust za osposobljavanje ili usavršavanje u trajanju od, u pravilu,
najviše jedne akademske godine.

(2) Program studijskog dopusta odobrava
središnje tijelo držav­ne uprave nadležno za
službeničke odnose.

(3) Program studijskog dopusta mora odgovarati
području rada, a svrha programa mora biti poboljšanje stručnosti državnog
službenika.

(4) Tijekom plaćenog studijskog dopusta, državni
službenik ima pravo na naknadu plaće u visini osnovne plaće radnog mjesta na
koje je raspoređen, bez dodataka. Troškovi osposobljavanja ili usavršavanja
podmiruju se iz državnog proračuna.

(5) Nakon isteka studijskog dopusta za osposobljavanje
ili usavršavanje državni se službenik ima pravo vratiti na isto ili drugo
odgovarajuće radno mjesto u državnom tijelu.

(6) Po završetku plaćenog studijskog dopusta
državni službenik je dužan ostati u službi najmanje dvostruko vremena od
vremena koliko je trajalo stručno osposobljavanje ili usavršavanje na koje je
upućen. Ako službenik u tom razdoblju bude upućen na novo stručno
osposobljavanje ili usavršavanje, razdoblje novoga stručnog osposobljavanja ili
usavršavanja ne uračunava se u vrijeme koje je službenik dužan ostati u službi.

(7) Ako državni službenik po završetku stručnog
osposobljavanja ili usavršavanja ne ostane u službi u vremenu utvrđenom u
stavku 6. ovoga članka, dužan je vratiti cjelokupni iznos sredstava utrošen za
njegovo stručno osposobljavanje ili usavršavanje.

(8) Ako državni službenik ne završi program
stručnog osposob­ljavanja
ili usavršavanja na koji je upućen, dužan je vratiti cjelokupan iznos sredstava
utrošen za njegovo stručno osposobljavanje ili usavršavanje.

10. Dio

ODGOVORNOST ZA POVREDE
SLUŽBENE DUŽNOSTI

1. OdjeljakODGOVORNOST
ZA POVREDE SLUŽBENE DUŽNOSTI

Odgovornost za povrede

Članak 96.

(1) Državni službenici odgovaraju za povredu
službene dužnosti ako povjerene poslove ne obavljaju savjesno, stručno i u predviđenim
rokovima, ako se ne pridržavaju Ustava, zakona i drugih propisa ili pravila o
ponašanju za vrijeme službe ili u vezi sa službom.

(2) Kaznena odgovornost ne isključuje
odgovornost za povredu službene dužnosti, ako djelo koje je predmet kaznenoga postupka
ujedno predstavlja i povredu službene dužnosti.

(3) Oslobođenje od kaznene odgovornosti ne
pretpostavlja oslobađanje od odgovornosti za povredu službene dužnosti ako je
izvršeno djelo propisano kao povreda službene dužnosti.

Vrste povreda službene dužnosti

Članak 97.

(1) Povrede službene dužnosti mogu biti lake i
teške.

(2) Teške povrede službene dužnosti propisuju se
zakonom, a lake povrede zakonom, uredbom Vlade i pravilnikom o unutarnjem redu.

Lake povrede službene
dužnosti

Članak 98.

Lake povrede službene dužnosti su:

a) učestalo zakašnjavanje na posao ili raniji
odlazak s posla,

b) napuštanje radnih prostorija tijekom radnog
vremena bez odobrenja ili iz neopravdanih razloga,

c) neuredno čuvanje spisa, podataka ili druge
povjerene dokumentacije,

d) neopravdan izostanak s posla jedan dan,

e) neobavješćivanje nadređenog službenika o
spriječenosti dolaska na posao u roku od 24 sata bez opravdanih razloga,

f) druge lake povrede službene dužnosti koje su
propisane zakonom, uredbom Vlade ili pravilnikom čelnika tijela.

Teške povrede službene
dužnosti

Članak 99.

Teške povrede službene dužnosti su:

d) neizvršavanje, nesavjesno, nepravodobno ili
nemarno izvršavanje službenih obveza,

e) nezakoniti rad ili propuštanje poduzimanja mjera
ili radnji na koje je službenik ovlašten radi sprječavanja nezakonitosti,

f) davanje netočnih podataka kojima se utječe na
donošenje odluka nadležnih tijela ili time nastaju druge štetne posljedice,

g) zlouporaba položaja ili prekoračenje ovlasti
u službi,

h) odbijanje izvršenja zadaće ako za to ne
postoje opravdani razlozi,

i) neovlaštena posluga sredstvima povjerenima za
izvršavanje poslova,

j) odavanje službene ili druge tajne u vezi s
obavljanjem držav­ne službe,

k) obavljanje djelatnosti koja je u suprotnosti
s poslovima radnog mjesta ili bez prethodnog odobrenja čelnika tijela,

l) onemogućavanje građana ili pravnih osoba u
ostvarivanju prava na podnošenje zahtjeva, žalbi, prigovora i predstavki ili
drugih zakonskih prava,

m) uporaba nevjerodostojne isprave u cilju
ostvarivanja prava u službi,

n) ponašanje suprotno etičkom kodeksu koje
nanosi štetu ugledu službe,

o) nedoličan odnos prema strankama i iskazivanje
bilo kakvog oblika netrpeljivosti prema ljudima,

p) neopravdan izostanak s posla od dva do četiri
dana uzastopno,

q) ponašanje radi kojega je tri puta izrečena
kazna za laku povredu službene dužnosti,

r) druge povrede službene dužnosti koje su kao
teške propisane posebnim zakonom.

2. Odjeljak

TIJELA ZA VOĐENJE
POSTUPKA ZBOG POVREDE SLUŽBENE DUŽNOSTI

Tijela za vođenje
postupka

Članak 100.

(1) O lakim povredama službene dužnosti odlučuje
čelnik tijela, ako posebnim zakonom za službenike pojedinih državnih tijela
nije drukčije određeno.

(2) O teškim povredama službene dužnosti u prvom
stupnju odlučuje službenički sud, a u drugom stupnju viši službenički sud, ako
posebnim zakonom za službenike pojedinih državnih tijela nije drukčije
određeno.

(3) Službeničke sudove i viši službenički sud
ustrojava Vlada. Službenički sudovi ustrojavaju se za pojedino ili više
državnih tijela.

Sastav službeničkog suda

Članak 101.

(1) Službenički sud ima predsjednika i najmanje
deset članova, od kojih se predsjednik i najmanje jedan član imenuju iz reda
sudaca.

(2) Viši službenički sud ima predsjednika i
najmanje deset članova, od kojih se predsjednik i najmanje dva člana imenuju iz
reda sudaca.

(3) Predsjednike i članove službeničkih sudova i
višega službeničkog suda imenuje Vlada.

(4) Službenički sud i viši službenički sud odlučuju
u vijeću od tri člana koje imenuje predsjednik za svaki pojedini slučaj. Vijeću
uvijek predsjeda član imenovan iz reda sudaca.

(5) Odlukom kojom se ustrojava službenički sud
utvrđuje se tijelo državne uprave koje će za potrebe službeničkog suda obavljati
uredske i druge poslove. Uredske i druge poslove za viši službenički sud
obavlja središnje tijelo državne uprave nadležno za službeničke odnose.

3. Odjeljak

POSTUPAK ZBOG POVREDE
SLUŽBENE DUŽNOSTI

Primjena zakona kojim se
uređuje opći upravni postupak

Članak 102.

(1) Na postupak zbog povrede službene dužnosti
primjenjuju se odredbe zakona kojim se uređuje opći upravni postupak, ako ovim
ili posebnim zakonom nije drukčije određeno.

(2) Postupak zbog povrede službene dužnosti je
hitan.

(3) U postupku zbog povrede službene dužnosti ne
plaćaju se pristojbe.

Javnost i pravo na
branitelja

Članak 103.

(1) Postupak zbog povrede službene dužnosti je
javan. Odlukom tijela koje vodi postupak može se iznimno isključiti javnost,
ako to zahtijeva potreba čuvanja službene ili druge zakonom propisane tajne ili
drugih opravdanih razloga.

(2) Državni službenik u postupku zbog povrede
službene duž­nosti ima pravo na branitelja, koji u
tom postupku ima položaj opunomoćenika.

(3) Tijelo koje vodi postupak zbog povrede službene
dužnosti dužno je, na zahtjev službenika protiv kojeg se vodi postupak,
omogućiti sudjelovanje sindikata čiji je član, koji u tom postupku ima položaj
izjednačen s položajem branitelja.

Pokretanje postupka

Članak 104.

(1) Postupak zbog lake povrede službene dužnosti
pokreće zaključkom čelnik tijela, na vlastiti poticaj ili na pisani prijedlog
nadređenog službenika.

(2) Postupak zbog teške povrede službene
dužnosti pokreće čelnik tijela ili osoba koju on za to ovlasti, danom predaje
zahtjeva za pokretanje postupka nadležnom službeničkom sudu.

Zahtjev za pokretanje
postupka zbog teške povrede službene dužnosti

Članak 105.

Zahtjev za pokretanje postupka zbog teške
povrede službene dužnosti sadrži:

– naziv nadležnog službeničkog suda,

– podatke o podnositelju zahtjeva (naziv i
sjedište državnog tijela te ime, prezime i dužnost osobe koja je ovlaštena za
podnošenje zahtjeva),

– podatke o službeniku protiv kojeg se pokreće
postupak (osob­ni podaci o službeniku, naziv i
sjedište tijela i ustrojstvene jedinice u kojoj je službenik zaposlen, naziv
radnog mjesta na koje je službenik raspoređen),

– činjenični opis povrede službene dužnosti
(način, vrijeme i mjesto počinjenja povrede, te ostale okolnosti iz kojih
proistječu zakonska obilježja teške povrede službene dužnosti),

– zakonski naziv teške povrede službene dužnosti
i odredbu Zakona kojom je ta povreda propisana,

– dokaze, čije se izvođenje predlaže,

– potpis podnositelja zahtjeva i pečat državnog
tijela.

Odgovor na zahtjev za
pokretanje postupka

Članak 106.

(1) Zahtjev za pokretanje postupka zbog teške
povrede službene dužnosti dostavlja se službeniku, koji može podnijeti odgovor
na zahtjev u roku od osam dana od dana primitka zahtjeva.

(2) U odgovoru na zahtjev za pokretanje postupka
službenik, njegov branitelj ili sindikat čiji je član, ukoliko ga službenik
ovlasti za zastupanje, ima pravo predložiti izvođenje dokaza važnih za
donošenje odluke.

Posebne odredbe o
postupku zbog teške povrede službene dužnosti

Članak 107.

(1) U postupku zbog teške povrede službene
dužnosti mora se provesti usmena rasprava, a službenik protiv kojega je
pokrenut postupak mora biti saslušan.

(2) Iznimno, rasprava se može održati i bez
nazočnosti službenika protiv kojega se vodi postupak ako je službenik uredno
pozvan i očitovao se o zahtjevu, a postoje opravdani razlozi da se rasprava
održi.

(3) Rasprava se može održati bez nazočnosti
službenika protiv kojega se vodi postupak i u slučaju kada se službenik nije
očitovao o zahtjevu, ako je tri puta uzastopno uredno pozvan, a pozivu se nije
odazvao niti je opravdao nedolazak te je očito da službenik namjerno izbjegava
sudjelovanje u postupku i odugovlači postupak.

(4) Ako su na temelju usmene rasprave, održane
sukladno stavku 1. – 3. ovoga članka, utvrđene sve činjenice bitne za odlučivanje,
službenički sud donijet će odluku o zahtjevu.

Odluke u postupku zbog
povrede službene dužnosti

Članak 108.

(1) U postupku zbog povrede službene dužnosti o
odgovornosti službenika odlučuje se rješenjem, a o pitanjima postupka
zaključkom.

(2) Protiv odluke čelnika tijela u postupku zbog
lake povrede službene dužnosti može se podnijeti žalba nadležnom službeničkom
sudu u roku od osam dana od dana primitka odluke.

(3) Protiv odluke službeničkog suda u postupku
zbog teške povrede službene dužnosti može se podnijeti žalba Višem službeničkom
sudu u roku od osam dana od dana primitka odluke.

(4) Odluka o žalbi iz stavka 2. i 3. ovoga
članka je konačna i izvršna.

(5) Protiv drugostupanjske odluke u postupku
zbog povrede službene dužnosti može se pokrenuti upravni spor.

Zastara pokretanja i
vođenja postupka

Članak 109.

(1) Pravo na pokretanje postupka zbog lake
povrede službene dužnosti zastarijeva u roku od tri mjeseca od dana saznanja za
počinjenu povredu i počinitelja, a najkasnije u roku šest mjeseci od dana kada
je povreda počinjena. Ako u roku od šest mjeseci od dana pokretanja postupka ne
bude donesena konačna odluka, postupak će se obustaviti zbog zastare vođenja
postupka.

(2) Pravo na pokretanje postupka zbog teške povrede
službene dužnosti zastarijeva u roku od godine dana od dana saznanja za
počinjenu povredu i počinitelja, a najkasnije u roku od dvije godine od dana
kada je povreda počinjena. Ako u roku od dvije godine od dana pokretanja
postupka ne bude donesena konačna odluka, postupak će se obustaviti zbog
zastare vođenja postupka.

4. Odjeljak

KAZNE ZA POVREDE
SLUŽBENE DUŽNOSTI

Vrste kazni

Članak 110.

(1) Za lake povrede službene dužnosti mogu se
izreći sljedeće kazne:

a) usmena opomena,

b) pisana opomena,

c) pisana opomena s upisom u osobni očevidnik
državnog služ­benika,

d) novčana kazna u visini do 10% plaće
službenika isplaćene u mjesecu kad je kazna izrečena.

(2) Za teške povrede službene dužnosti mogu se
izreći sljedeće kazne:

a) novčana kazna na vrijeme od jednog do šest
mjeseci, u mjesečnom iznosu do 20% ukupne plaće isplaćene službeniku u mjesecu
u kojem je kazna izrečena,

b) zabrana promicanja u trajanju od dvije do
četiri godine,

c) zabrana napredovanja u trajanju od dvije do
četiri godine,

d) premještaj na drugo radno mjesto niže
složenosti poslova,

e) uvjetna kazna prestanka državne službe,

f) prestanak državne službe.

(3) Uvjetna kazna prestanka državne službe iz
stavka 3. točke e) ovoga članka izriče se kao kazna prestanka državne službe uz
rok kušnje od jedne godine, s tim da se kazna neće izvršiti pod uvjetom da
službenik u tom roku ne počini novu tešku povredu službene dužnosti.

(4) Zbroj novčanih kazni izrečenih u jednom
mjesecu za lake i teške povrede službene dužnosti ne može iznositi više od 30% ukup­ne plaće isplaćene službeniku u tom mjesecu.

(5) Kazna premještaja na drugo radno mjesto niže
složenosti poslova može se izreći samo ako postoji slobodno radno mjesto u
državnom tijelu.

(6) Kazne izrečene u postupku zbog povrede
službene dužnosti izvršava čelnik tijela ili osoba koju on za to pisano
ovlasti.

Određivanje i izvršenje
kazne

Članak 111.

(1) Pri određivanju vrste kazne uzimaju se u
obzir težina počinjene povrede i nastale posljedice, stupanj odgovornosti
državnog službenika, okolnosti u kojima je povreda počinjena, te olakotne i
otegotne okolnosti na strani državnog službenika.

(2) Izvršenje kazne za laku povredu službene
dužnosti zastarijeva u roku od jedne godine, a za tešku povredu službene
dužnosti u roku od dvije godine od konačnosti rješenja kojim je kazna izrečena.

(3) Protekom roka od dvije godine nakon
pravomoćnosti izrečene kazne za laku povredu službene dužnosti, izrečena kazna
briše se pod uvjetom da službenik nije počinio novu povredu službene dužnosti
od pravomoćnosti izrečene kazne.

(4) Protekom roka od četiri godine nakon
pravomoćnosti izrečene kazne za tešku povredu službene dužnosti, izrečena kazna
briše se pod uvjetom da službenik nije počinio novu povredu službene dužnosti
od pravomoćnosti izrečene kazne.

5. Odjeljak

UDALJENJE IZ SLUŽBE

Slučajevi udaljenja

Članak 112.

(1) Rješenjem čelnika tijela službenika se može
udaljiti iz služ­be ako je
protiv njega pokrenut kazneni postupak ili postupak zbog teške povrede službene
dužnosti, a povreda je takve prirode da bi ostanak u službi, dok traje taj
postupak, mogao štetiti interesima službe.

(2) Smatra se da je udaljen iz službe službenik
protiv kojega je pokrenut istražni postupak i određen pritvor, o čemu se donosi
rješenje.

(3) Udaljenje iz službe traje do okončanja
kaznenog postupka ili postupka zbog teške povrede službene dužnosti, a u
slučaju iz stavka 2. ovoga članka, do isteka pritvora.

Žalba protiv rješenja o
udaljenju

Članak 113.

(1) Protiv rješenja o udaljenju iz službe
službenik može uložiti žalbu nadležnom službeničkom sudu u roku od osam dana od
primitka rješenja.

(2) Žalba ne odgađa izvršenje rješenja.

(3) Službenički sud dužan je odlučiti o žalbi
najkasnije u roku od 15 dana od primitka žalbe.

(4) Odluka službeničkog suda o žalbi je konačna
i protiv nje se može pokrenuti upravni spor.

Naknada plaće

Članak 114.

(1) Za vrijeme udaljenja iz službe službeniku
pripada naknada plaće u iznosu od 60%, a ako uzdržava obitelj, 80% plaće
isplaćene u mjesecu koji je prethodio udaljenju iz službe.

(2) Puna plaća pripada službeniku od dana
vraćanja u službu.

(3) Službeniku se vraća obustavljeni dio plaće
od prvoga dana udaljenja, u sljedećim slučajevima:

a) ako službenički sud uvaži njegovu žalbu
protiv rješenja o udaljenju iz službe,

b) ako je pravomoćnim rješenjem obustavljen
kazneni, odnosno postupak zbog teške povrede službene dužnosti, osim zbog
zastare vođenja postupka,

c) ako je pravomoćnom presudom u kaznenom,
odnosno pravomoćnim rješenjem u postupku zbog teške povrede službene duž­nosti oslobođen od odgovornosti.

Mirovanje prava iz
državne službe za vrijeme izdržavanja kazne zatvora

Članak 115.

(1) Službeniku koji izdržava kaznu zatvora do 6
mjeseci, za vrijeme trajanja izdržavanja kazne zatvora, prava iz državne službe
miruju.

(2) O mirovanju prava službenika iz stavka 1.
ovoga članka donosi se rješenje u roku od 15 dana od nastupanja okolnosti koje
predstavljaju razlog za mirovanje prava.

11. Dio

ODGOVORNOST ZA ŠTETU

Dužnost naknade štete

Članak 116.

(1) Državni službenik je dužan naknaditi štetu
koju u službi ili u svezi sa službom namjerno ili iz krajnje nepažnje nanese
državnom tijelu.

(2) Štetom iz stavka 1. ovoga članka smatra se i
šteta koju je državno tijelo imalo naknađujući fizičkim i pravnim osobama štetu
koju su pretrpjeli namjerom ili krajnjom nepažnjom službenika.

(3) Propisima za pojedine službe mogu se
propisati i poseb­ni slučajevi odgovornosti za štetu
nanesenu u službi ili u svezi sa službom, ali se odgovornost mora temeljiti na
namjeri ili krajnjoj nepažnji.

Utvrđivanje okolnosti
pod kojima je nastala šteta

Članak 117.

(1) Nastanak štete, njenu visinu i okolnosti pod
kojima je nastala utvrđuje čelnik tijela, odnosno osoba koju on ovlasti,
rješenjem koje nije upravni akt.

(2) Prije donošenja rješenja čelnik tijela dužan
je saslušati služ­benika.

Primjena općih propisa
obveznog prava

Članak 118.

Ako službenik odbije nadoknaditi štetu, šteta se
nadoknađuje po općim propisima obveznog prava.

Pisani sporazum

Članak 119.

(1) O visini i načinu naknade štete čelnik
tijela i državni služ­benik
mogu zaključiti pisani sporazum.

(2) Pisani sporazum predstavlja ovršni naslov.

(3) Ako bi utvrđivanje visine štete prouzročilo
nerazmjerne troškove, naknada štete može se odrediti u paušalnom iznosu.

Rok za naknadu štete

Članak 120.

Rok za naknadu štete ne može isteći prije dana u
koji se isplaćuje plaća za obračunsko razdoblje u kojemu je donijeto rješenje.
Prema visini štete, a po zamolbi službenika, može se rješenjem dopustiti
plaćanje u obrocima.

Uspostava prijašnjeg
stanja

Članak 121.

(1) Za naknadu štete na stvari može se po
zahtjevu službenika dopustiti uspostava prijašnjeg stanja o njegovom trošku u
primjerenom roku. O tome se zaključuje pisani sporazum.

(2) Ako službenik ne dovede stvar u prijašnje
stanje o svom trošku u roku koji mu je za to ostavljen, donijet će se rješenje
o naknadi štete sukladno odredbama ovoga Zakona.

Naknada štete nastale
državnom tijelu povredom službene dužnosti

Članak 122.

(1) U postupku zbog povrede službene dužnosti
može se odlučivati i o naknadi štete nastale državnom tijelu povredom službene
dužnosti.

(2) Ako se do okončanja postupka ne može
utvrditi visina štete, odlučivat će se samo o odgovornosti zbog povrede
službene dužnosti te će se o naknadi štete odlučivati u postupku za naknadu
štete prema odredbama ovoga Zakona.

(3) Na temelju pravomoćnog rješenja o naknadi
štete može se tražiti donošenje rješenja o ovrsi pred nadležnim sudom.

Oslobođenje od
odgovornosti za štetu

Članak 123.

Ako je do štete došlo postupanjem po nalogu
nadređenog služ­benika, a
službenik je prethodno stavio pisano upozorenje nadređenom da bi izvršenjem
naloga mogla nastati šteta, službenika će se u cijelosti osloboditi od
odgovornosti za štetu.

12. Dio

RASPOLAGANJE

Ukidanje državnog tijela
uz preuzimanje poslova tog tijela u drugo državno tijelo

Članak 124.

(1) Kad se ukine državno tijelo, službenike
ukinutog tijela preuzima ono državno tijelo koje preuzima i obavljanje poslova
ukinutog tijela, ako posebnim zakonom nije drukčije određeno.

(2) Do donošenja pravilnika o unutarnjem redu i
rasporedu na radna mjesta prema tom pravilniku, preuzeti službenici iz stavka
1. ovoga članka obavljaju poslove koje su obavljali u ukinutom državnom tijelu,
odnosno druge poslove po nalogu čelnika tijela, a pravo na plaću i ostala prava
iz službe ostvaruju prema dotadašnjim rješenjima.

(3) Preuzeti državni službenici koji se po
donošenju pravilnika o unutarnjem redu ne mogu rasporediti, jer nema slobodnih
radnih mjesta za koje ispunjavaju stručne i druge uvjete za raspored, stav­ljaju se na raspolaganje Vladi.

(4) Rješenja o rasporedu na radna mjesta ili
rješenja o stavljanju na raspolaganje Vladi donose se najkasnije u roku od dva
mjeseca od preuzimanja službenika.

Ukidanje državnog tijela
i svih poslova tog tijela

Članak 125.

(1) Kad se ukine državno tijelo, a poslove tog
tijela ne preuzima neko drugo državno tijelo, službenike ukinutog tijela
preuzima središnje tijelo državne uprave nadležno za službeničke odnose, ako
posebnim zakonom nije drukčije određeno.

(2) Preuzeti službenici iz stavka 1. ovoga
članka, stavljaju se na raspolaganje Vladi rješenjem čelnika tijela koje ih je
preuzelo.

(3) Rješenja o stavljanju na raspolaganje donose
se najkasnije u roku od mjesec dana od preuzimanja.

Promjena djelokruga
državnog tijela

Članak 126.

(1) Ako dio poslova državnog tijela prelazi u
djelokrug drugog državnog tijela, to tijelo preuzima i službenike koji su
zatečeni na preuzetim poslovima.

(2) Na preuzete službenike iz stavka 1. ovoga članka
primjenjuju se odredbe ovoga Zakona koje se odnose na ukidanje državnog tijela
čije poslove preuzima drugo državno tijelo.

Donošenje pravilnika o
unutarnjem redu

Članak 127.

(1) Kad se donese pravilnik o unutarnjem redu,
službenici se raspoređuju na radna mjesta, sukladno tom pravilniku, vodeći
računa o poslovima koje su do tada obavljali.

(2) Ako se u skladu s uredbom o unutarnjem
ustrojstvu državnog tijela ukidaju pojedine ustrojstvene jedinice tog tijela,
pojedina radna mjesta u državnom tijelu ili se smanjuje potreban broj
izvršitelja na pojedinim radnim mjestima, službenici koji su do tada bili
raspoređeni na ta radna mjesta, odnosno u ustrojstvene jedinice koje se
ukidaju, raspoređuju se na druga radna mjesta za koja ispunjavaju uvjete.
Prednost kod rasporeda na radno mjesto ima državni službenik koji ima bolje
ocjene dosadašnjeg rada i učinkovitosti.

(3) Ako nema odgovarajućeg radnog mjesta na koje
se držav­ni službenik može rasporediti, donosi se
rješenje o stavljanju na raspolaganje.

(4) Rješenje o rasporedu na radno mjesto odnosno
rješenje o stavljanju na raspolaganje Vladi, sukladno odredbama stavka 1. – 3.
ovoga članka, donosi se u roku od dva mjeseca od stupanja na snagu novog
pravilnika o unutarnjem redu.

(5) Do donošenja rješenja iz stavka 4. ovoga
članka, službenici nastavljaju obavljati poslove koje su obavljali na
dotadašnjim radnim mjestima, odnosno druge poslove po nalogu čelnika tijela, a
pravo na plaću i ostala prava iz službe ostvaruju prema dotadašnjim rješenjima.

Trajanje raspolaganja

Članak 128.

(1) Na dužinu i tijek roka raspolaganja Vladi iz
članka 124. – 127. ovoga Zakona, primjenjuju se opći propisi o radu koji se
odnose na dužinu i tijek otkaznog roka.

(2) Za određivanje dužine raspolaganja računa se
neprekidni radni staž u državnim tijelima Republike Hrvatske.

Pravo na naknadu plaće

Članak 129.

(1) Za vrijeme trajanja raspolaganja državni
službenik ostvaruje pravo na naknadu plaće u visini plaće isplaćene u mjesecu
koji je prethodio stavljanju na raspolaganje.

(2) Državni službenici stavljeni na raspolaganje
ostvaruju pravo na naknadu plaće i druga prava iz državne službe u državnom
tijelu u kojem je doneseno rješenje o stavljanju na raspolaganje.

Premještaj za vrijeme
raspolaganja

Članak 130.

(1) Za vrijeme trajanja raspolaganja, državnog
službenika se može trajno premjestiti na radno mjesto u okviru njegove stručne
spreme, u bilo koje državno tijelo koje nije udaljeno više od 50 kilometara od
mjesta njegova stanovanja.

(2) Za vrijeme trajanja raspolaganja državnog
službenika se može uz njegov pristanak premjestiti u bilo koje državno tijelo
koje je udaljeno više od 50 kilometara od mjesta njegova stanovanja.

(3) Ako državni službenik odbije premještaj iz
stavka 1. ovoga članka, prestaje mu državna služba na dan kada je trebao početi
raditi na novom radnom mjestu.

Prestanak službe i pravo
na otpremninu

Članak 131.

(1) Istekom roka raspolaganja državnim
službenicima prestaje služba po sili zakona.

(2) Službenici iz stavka 1. ovoga članka imaju
pravo na otprem­ninu najmanje u visini utvrđenoj općim propisima o radu.

(3) Za određivanje visine otpremnine računa se
neprekidni rad­ni staž u državnim tijelima Republike Hrvatske.

13. Dio

PRESTANAK DRŽAVNE SLUŽBE

Prestanak državne službe

Članak 132.

(1) Državna služba prestaje:

a) sporazumom,

b) istekom roka,

c) otkazom,

d) po sili zakona i

e) na drugi način propisan zakonom.

(2) Opći propisi o zabrani prestanka rada
pojedinim kategorijama zaposlenih ne primjenjuju se na državne službenike
kojima državna služba prestaje jer nisu zadovoljili na probnom radu ili kojima
državna služba prestaje po sili zakona.

Rješenje o prestanku
državne službe

Članak 133.

(1) O prestanku državne službe donosi se
rješenje.

(2) Rješenje iz stavka 1. ovoga članka donosi se
u roku od osam dana od nastupa okolnosti koje su razlog za prestanak službe.

Prestanak državne službe
na određeno vrijeme

Članak 134.

Državna služba na određeno vrijeme prestaje
istekom roka ako ne prestane ranije na drugi način propisan zakonom.

Sporazumni prestanak
službe

Članak 135.

Državna služba može prestati na temelju pisanoga
sporazuma državnog službenika i čelnika tijela, kojim se utvrđuje dan prestanka
službe.

Otkaz državne službe

Članak 136.

(1) Državnom službeniku se otkazuje državna služba
ako nije zadovoljio na probnom radu, a služba mu prestaje danom konačnosti
rješenja o prestanku službe otkazom.

(2) Državna služba može prestati i na temelju
pisanoga otkaza kojeg tijelu podnese državni službenik.

Prestanak državne službe
po sili zakona

Članak 137.

Državnom službeniku prestaje državna služba po
sili zakona:

a) smrću,

b) utvrđivanjem prava na mirovinu zbog opće
nesposobnosti za rad – danom pravomoćnosti rješenja,

c) kad navrši 65 godina života i najmanje 20
godina mirovinskog staža – posljednjeg dana godine u kojoj su ostvareni ti
uvjeti,

d) kad je osuđen na bezuvjetnu kaznu zatvora u
trajanju dužem od 6 mjeseci – danom pravomoćnosti presude,

e) kad je osuđen za kazneno djelo iz članka 49.
stavka 1. točke a) ovoga Zakona – danom pravomoćnosti presude,

f) kad neopravdano izostane s rada pet radnih
dana uzastop­ce – danom napuštanja službe, odnosno
prvog dana odsutnosti s rada,

g) ako ne položi državni stručni ispit u propisanom
roku – istekom roka u kojem je bio obvezan položiti državni stručni ispit,

h) ako se sazna da u vrijeme prijma u državnu
službu nije ispunjavao uvjete za prijam u državnu službu propisane ovim Zakonom
– danom saznanja za to,

i) kad se sazna da je u vrijeme prijma u državnu
službu postojala zapreka za prijam u državnu službu propisana ovim Zakonom –
danom saznanja za to,

j) kad mu je izrečena kazna prestanka službe u
postupku zbog teške povrede službene dužnosti – danom konačnosti odluke služ­beničkog suda,

k) ako se po premještaju neopravdano ne javi na
dužnost u zakonskom roku – danom kojim se morao javiti na dužnost,

l) ako je dva puta uzastopce ocijenjen ocjenom
»ne zadovoljava« – danom konačnosti posljednjeg rješenja o ocjenjivanju,

m) u drugim slučajevima utvrđenim zakonom.

14. Dio

NAMJEŠTENICI

Propisi

Članak 138.

Na prava, obveze i odgovornosti namještenika
primjenjuju se opći propisi o radu i u skladu s njima sklopljeni kolektivni
ugovori, ako odredbama ovoga Zakona nije drukčije određeno.

Klasifikacija radnih
mjesta i plaće namještenika

Članak 139.

Klasifikaciju radnih mjesta i plaće namještenika
uređuje ured­bom Vlada.

15. Dio

OSOBNI OČEVIDNICI I
SREDIŠNJI POPIS DRŽAVNIH SLUŽBENIKA I NAMJEŠTENIKA

Osobni očevidnici i
središnji popis

Članak 140.

(1) Svako državno tijelo vodi osobne očevidnike
državnih služ­benika i
namještenika koji su zaposleni u njemu.

(2) Središnje tijelo državne uprave nadležno za
službeničke odnose vodi za potrebe državnih tijela središnji popis državnih služ­benika i namještenika.

(3) O davanju podataka iz osobnih očevidnika i
središnjeg popisa državnih službenika i namještenika odlučuju čelnici državnih
tijela u kojima se ti popisi vode.

Podaci iz osobnih
očevidnika

Članak 141.

(1) Podaci iz osobnih očevidnika i središnjeg
popisa službenika i namještenika predstavljaju službenu tajnu. Službenik i
namještenik ima pravo uvida u podatke iz svoga osobnog očevidnika i podatke iz
središnjeg popisa koji se na njega odnose.

(2) Sadržaj i način vođenja osobnih očevidnika i
središnjeg popisa službenika i namještenika propisuje uredbom Vlada.

16. Dio

NADZOR

Upravni i inspekcijski
nadzor

Članak 142.

(1) Upravni nadzor nad primjenom ovoga Zakona
kao i propisa donesenih na temelju ovoga Zakona provodi središnje tijelo
državne uprave nadležno za službeničke odnose.

(2) Inspekcijski nadzor nad provedbom ovoga
Zakona, te drugih zakona i propisa koji se primjenjuju na službenike te njihova
prava iz državne službe, provodi upravna inspekcija središnjeg tijela državne uprave
nadležnog za službeničke odnose.

(3) U obavljanju inspekcijskog nadzora upravni
inspektor ovlašten je:

a) izvršiti uvid u akt o unutarnjem ustrojstvu,
pravilnik o unutarnjem redu, osobne očevidnike državnih službenika i središnji
popis državnih službenika i namještenika, te drugu dokumentaciju koja se odnosi
na radnopravni status državnih službenika,

b) tražiti podatke koji se odnose na radnopravni status držav­nih službenika i od drugih pravnih i fizičkih osoba,

c) izvršiti kontrolu postupka prijma u državnu
službu,

d) izvršiti kontrolu zakonitosti rješenja o
rasporedu na radno mjesto, premještaju, stavljanju na raspolaganje, prestanku
državne službe i o drugim pravima i obvezama iz državne službe.

Prijedlog za ukidanje
ili poništenje nezakonitog upravnog akta

Članak 143.

(1) Ako upravni inspektor prilikom nadzora
utvrdi nezakonitosti ili nepravilnosti rješenja o prijamu
u državnu službu i rješenja kojima se odlučuje o pravima i obvezama državnih
službenika, sačinit će zapisnik kojim će narediti otklanjanje utvrđenih
nezakonitosti i nepravilnosti. Zapisnik se dostavlja čelniku tijela najkasnije
u roku od 30 dana od dana obavljenog inspekcijskog nadzora.

(2) Ako čelnik tijela u roku ostavljenom u zapisniku
ne otkloni utvrđene nezakonitosti i nepravilnosti iz stavka 1. ovoga članka,
upravni inspektor predložit će Odboru za državnu službu ukidanje nezakonitog
upravnog akta, ako je prilikom donošenja toga akta izvršena očita povreda ovoga
Zakona, odnosno poništenje akta, ako ocijeni postojanje pretpostavki za tu
upravnu mjeru

(3) Odbor za državnu službu može poništiti ili
ukinuti upravni akt iz stavka 2. ovoga članka u roku od pet godina od dana konač­nosti rješenja.

17. Dio

PRIJELAZNE I ZAVRŠNE
ODREDBE

Prestanak važenja
propisa

Članak 144.

(1) Danom stupanja na snagu ovoga Zakona,

a) u odnosu na državne službenike prestaje
važiti Zakon o državnim službenicima i namještenicima (»Narodne novine«, br. 27/01.) i na temelju njega doneseni provedbeni propisi,
osim odredaba kojima su uređene njihove plaće, koje ostaju na snazi do dana
početka primjene posebnog zakona kojim će se urediti plaće i druga materijalna
prava državnih službenika,

b) u odnosu na namještenike prestaje važiti
Zakon o državnim službenicima i namještenicima (»Narodne novine«, br. 27/01.) i na temelju njega doneseni provedbeni propisi,
osim odredaba kojima su uređene njihove plaće, koje ostaju na snazi do dana
početka primjene propisa kojima će se urediti klasifikacija radnih mjesta i
plaće namještenika.

(2) Do dana stupanja na snagu posebnog zakona
kojima će se urediti plaće i druga materijalna prava državnih službenika i
uredbi kojima će se urediti klasifikacija radnih mjesta i plaće namještenika
ostaju na snazi odredbe članka 108 – 112. Zakona o državnim služ­benicima i namještenicima i provedbeni propisi:

a) Uredba o nazivima radnih mjesta i
koeficijentima složenosti poslova u državnoj službi (»Narodne novine«, br. 37/01., 38/01. – isp.,
71/01., 89/01., 112/01., 7/02. – isp., 17/03., 197/03.,
21/04. i 25/04. – isp.),

b) Uredba o poslovima i posebnim uvjetima rada
(»Narodne novine«, br. 74/02.).

(3) U odnosu na službenike i namještenike u
upravnim odjelima i službama jedinica lokalne i jedinica područne (regionalne)
samouprave Zakon o državnim službenicima i namještenicima (»Narodne novine«, br. 27/01.) ostaje na snazi do stupanja na snagu posebnog
zakona kojim će se urediti njihova prava, obveze i odgovornosti.

Uredbe i etički kodeks

Članak 145.

Vlada će donijeti, najkasnije u roku od šest mjeseci
od stupanja na snagu ovoga Zakona:

1. uredbu iz članka 23. stavka 4., kojom se
uređuje mogućnost rada na izdvojenim mjestima i rada s nepunim radnim vremenom,

2. etički kodeks iz članka 25. stavka 2., kojim
se uređuju pravila ponašanja državnih službenika,

3. uredbu iz članka 45. stavka 6., kojom se
uređuje postupak i način raspisivanja i provedbe javnog natječaja i internog
oglasa,

4. uredbu iz članka 57. stavka 2., kojom se
propisuje postupak i način polaganja te program državnoga stručnog ispita,

5. uredbu iz članka 66. stavka 8., kojom se
pobliže propisuje broj članova, ustrojstvo i način rada Odbora za državnu
službu,

6. uredbu iz članka 74. stavka 6., kojom se
detaljno razrađuju radna mjesta unutar svake kategorije,

7. uredbu iz članka 81. stavka 3., kojom se
uređuje upućivanje državnog službenika na rad izvan državne službe,

8. uredbu iz članka 90. stavka 4., kojom se
uređuju načini i uvjeti napredovanja,

9. uredbu iz članka 93. stavka 3., kojom se
uređuju oblici, način i uvjeti izobrazbe državnih službenika,

10. uredbu iz članka 139., o klasifikaciji
radnih mjesta i plaćama namještenika,

11. uredbu iz članka 141. stavka 2., kojom se
uređuje sadržaj i način vođenja osobnih očevidnika i središnjeg popisa državnih
služ­benika i namještenika.

Pravilnici čelnika
središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke odnose

Članak 146.

(1) Čelnik središnjeg tijela državne uprave
nadležnog za službeničke odnose najkasnije u roku od šest mjeseci od stupanja
na snagu ovoga Zakona donijet će pravilnik iz članka 75. stavka 1., kojim će
urediti jedinstvene standarde i mjerila za određivanje naziva i opisa radnih
mjesta u državnoj službi.

(2) Čelnik središnjeg tijela državne uprave
nadležnog za službeničke odnose najkasnije do stupanja na snagu ovoga Zakona
donijet će pravilnik iz članka 84. stavka 2., kojim se propisuje sadržaj poseb­nog izvještaja o ocjeni
rada i učinkovitosti državnih službenika.

Propisi o unutarnjem
ustrojstvu i unutarnjem redu državnih tijela

Članak 147.

(1) Vlada će najkasnije u roku od šest mjeseci
od dana stupanja na snagu ovoga Zakona uskladiti uredbe o unutarnjem ustrojstvu
državnih tijela s odredbama ovoga Zakona.

(2) Čelnici državnih tijela najkasnije u roku od
60 dana od dana stupanja na snagu uredbi iz stavka 1. ovoga članka uskladit će
pravilnike o unutarnjem redu s odredbama ovoga Zakona.

Akti o ustrojavanju i
imenovanju

Članak 148.

(1) Vlada će najkasnije u roku od tri mjeseca od
dana stupanja na snagu ovoga Zakona:

1. imenovat predsjednika i članove Odbora za
državnu službu (članak 66. stavak 1.),

2. ustrojiti službeničke sudove i Viši
službenički sud (članak 100. stavak 3.),

3. imenovati članove službeničkih sudova i Višeg
službeničkog suda (101. stavak 3.).

(2) Do ustrojavanja novih službeničkih sudova i
Višega služ­beničkog suda i
imenovanja njihovih članova na temelju ovoga Zakona, postupke zbog teških
povreda službene dužnosti provodit će dotadašnji službenički sudovi i Viši
službenički sud, ustrojeni na temelju dotadašnjih propisa.

Kolektivni pregovori

Članak 149.

Vlada će u roku od šest mjeseci od stupanja na
snagu ovoga Zakona pozvati sindikate državnih službenika da započnu s
pregovorima o usklađivanju važećeg Kolektivnog ugovora za državne službenike i
namještenike s odredbama ovoga Zakona.

Prava stečena prema
ranijim propisima

Članak 150.

Državni službenici i namještenici zatečeni u
državnoj službi na dan stupanja na snagu ovoga Zakona nastavljaju raditi na
svojim dotadašnjim radnim mjestima te zadržavaju plaće i druga prava prema
dotadašnjim rješenjima, do donošenja rješenja o rasporedu na radna mjesta u
skladu s propisima o unutarnjem ustrojstvu i unutarnjem redu državnog tijela
usklađenim s odredbama ovoga Zakona.

Promjena statusa
pojedinih državnih dužnosnika

Članak 151.

(1) Na dan stupanja na dužnost Vlade nakon prvih
parlamentarnih izbora položaji tajnika ministarstva, ravnatelja (direktora) u
ministarstvu, zamjenika tajnika Vlade, predstojnika ureda Vlade, zamjenika
državnog tajnika središnjeg državnog ureda te zamjenika i pomoćnika ravnatelja
državne upravne organizacije, postaju radna mjesta državnih službenika, a
dosadašnji položaji pomoćnika ministara ukidaju se.

(2) Osobe zatečene na položajima iz stavka 1.
ovoga članka nastavljaju obavljati dotadašnje poslove i imaju pravo na plaću
prema dotadašnjim rješenjima do imenovanja službenika na ta radna mjesta na
temelju natječaja sukladno odredbama ovoga Zakona, a nakon toga, ako ne budu
ponovno imenovani, Vlada će donijeti odluku o njihovom razrješenju od dužnosti.

(3) Natječaj za imenovanje na radna mjesta iz
stavka 1. ovoga članka raspisat će se najkasnije u roku od 60 dana od dana
stupanja na dužnost Vlade nakon prvih parlamentarnih izbora nakon počet­ka
primjene ovoga Zakona.

(4) Razriješeni dužnosnik iz stavka 2. ovoga
članka, koji je prije imenovanja na dužnost bio državni službenik, ima pravo
rasporeda, bez natječaja, u državno tijelo u kojem je bio u državnoj službi
prije imenovanja na dužnost ili u drugo državno tijelo, ukoliko postoji
slobodno radno mjesto za koje ispunjava propisane stručne uvjete. Zahtjev za
raspored razriješeni dužnosnik mora podnijeti najkasnije u roku od 30 dana od
dana razrješenja, čelniku tijela u kojem je bio u službi prije imenovanja.

(5) Razriješeni dužnosnik iz stavka 2. ovoga
članka, koji prije imenovanja na dužnost nije bio državni službenik, kao i
razriješeni dužnosnik iz stavka 4. ovoga članka, koji ne podnese zahtjev za
raspored u državno tijelo u kojem je bio u državnoj službi prije imenovanja na
dužnost, ostvaruju pravo na naknadu sukladno zakonu kojim se uređuju obveze i
prava državnih dužnosnika.

Postupci započeti prije
stupanja na snagu ovoga Zakona

Članak 152.

Postupci u predmetima iz službeničkih i radnih
odnosa koji ne budu dovršeni do stupanja na snagu ovoga Zakona, nastavit će se
i dovršiti prema dosadašnjim propisima.

Stupanje na snagu

Članak 153.

Ovaj Zakon stupa na snagu 1. siječnja 2006.,
osim odredaba članka 23. stavka 4., članaka 25. stavka 2., članka 45. stavka
6., članka 57. stavka 2., članka 66. stavka 8., članka 74. stavka 6., članka
75. stavka 1., članka 81. stavka 3., članka 84. stavka 2., članka 90. stavka
4., članka 93. stavka 3., članka 139., članka 141. stavka 2. i članaka 144. –
153., koje stupaju na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 023-03/04-01/16

Zagreb, 15. srpnja 2005.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik

Hrvatskoga sabora

**Vladimir Šeks**, v. r.

Zakon, NN 92/2005-1831