### NN 46/2015 (24.4.2015.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-7673/2014 od 14. travnja 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

921

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Ivan Matija, Antun Palarić, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, rješavajući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugog propisa s Ustavom Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) i zakonom, na sjednici održanoj 14. travnja 2015. donio je

RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom točke 5. Pravila o postupanju elektroničkih medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj tijekom izborne promidžbe (»Narodne novine« broj 118/14.).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Pravila o postupanju elektroničkih medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj tijekom izborne promidžbe (u daljnjem tekstu: Pravila) donio je Hrvatski sabor na sjednici održanoj 26. rujna 2014., na temelju članka 30. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor (»Narodne novine« broj 116/99., 109/00., 53/03., 167/03., 44/06., 19/07., 20/09., 145/10., 24/11., 93/11. i 120/11.; u daljnjem tekstu: ZoIZHS). Pravila su stupila na snagu osmog dana od dana objave u »Narodnim novinama«, 11. listopada 2014.

2. Agencija za elektroničke medije, koju zastupa Mirjana Rakić, ravnateljica (u daljnjem tekstu: predlagateljica) podnijela je Ustavnom sudu prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom točke 5. Pravila.

2.1. Tijekom postupka zatraženo je i dobiveno očitovanje o prijedlogu Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora (klasa: 012-12/14-10/14, ur. broj: 6521-1-15-02 od 15. siječnja 2015., u daljnjem tekstu: očitovanje Odbora za Ustav).

II. PREDMET OSPORAVANJA

3. Točka 5. Pravila sadržana je u glavi I. pod naslovom OSNOVNE ODREDBE, u odjeljku d) pod naslovom Oglašavanje izborne promidžbe i glasi:

»d) Oglašavanje izborne promidžbe

5. Svim sudionicima u izborima nakladnici će pod jednakim uvjetima omogućiti objavljivanje plaćenih oglasa izborne promidžbe. Nakladnici će osigurati da takva oglašavanja budu jasno odvojena od preostalog programa tako da javnost može razlučiti kako je riječ o plaćenim oglasima izborne promidžbe.

Oglašavanje u smislu ovih Pravila ne ubraja se u trajanje spotova za oglašavanje sukladno odredbi članka 32. stavka 1. Zakona o elektroničkim medijima ('Narodne novine', br. 153/09., 84/11., 94/13. i 136/13.) te odredbama članaka 4. i 37. stavcima 1. i 2. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji ('Narodne novine', br. 137/10. i 76/12.).«

III. PRIGOVORI PREDLAGATELJICE

4. Predlagateljica smatra da je osporena točka 5. Pravila nesuglasna s člankom 5. stavkom 1. Ustava, kao i s člankom 32. stavkom 1. Zakona o elektroničkim medijima (»Narodne novine« broj 153/09., 84/11., 94/13. i 136/13., u daljnjem tekstu: ZoEM) i člankom 37. stavcima 1. i 2. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji (»Narodne novine« broj 137/10. i 76/12., u daljnjem tekstu: ZoHRT).

U prijedlogu navodi:

»... citiranim odredbama Zakona o elektroničkim medijima propisano je ograničenje oglašavanja svim nakladnicima televizije koji imaju koncesiju za obavljanje djelatnosti televizije te sklopljen Ugovor o koncesiji bez obzira na razinu koncesije koja sukladno članku 75. stavku 1. Zakona o elektroničkim medijima može biti na državnoj, regionalnoj, županijskoj, gradskoj, općinskoj ili drugoj razini utvrđenoj posebnim propisom.

Isto tako valja istaknuti da Hrvatska radiotelevizija, sukladno članku 38. stavku 1. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji, stječe javne i komercijalne prihode u skladu s odredbama Zakona. Javni prihodi HRT-a su izravni i neizravni prihodi vezani uz obavljanje djelatnosti pružanja javnih usluga utvrđenih Zakonom, a obuhvaćaju sredstva mjesečne pristojbe i sredstva iz fondova Europske unije. Komercijalni prihodi HRT-a obuhvaćaju sredstva ostvarena obavljanjem komercijalne djelatnosti te svih drugih djelatnosti koje ne spadaju u sadržaj javnih usluga. Sredstva mjesečne pristojbe državna su potpora.

Članak 40. stavak 1. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji propisuje da će HRT komercijalnu djelatnost obavljati u skladu s propisima o zaštiti tržišnog natjecanja.

V. Također je bitno ukazati na činjenicu da je u tijeku pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji bilo potrebno uskladiti zakonodavstvo Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije te su u Zakon o elektroničkim medijima implementirane i odredbe Direktiva 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2010. o usklađivanju određenih odredbi propisanih zakonima i drugim propisima u državama članicama glede pružanja audio-vizualnih medijskih usluga (SL L 95, 15. 4. 2010.) kojom je propisana gornja granica za emitiranje oglašavanja od 20% u tijeku jednog sata, što je 12 minuta na koje imaju pravo nakladnici televizije sukladno Zakonu o elektroničkim medijima.

Pravilima se dozvoljava odstupanje samo i isključivo nakladnicima televizije na nacionalnoj razini, a zanemaruju se nakladnici televizije na regionalnoj i lokalnoj razini što dovodi u neravnopravan tržišni položaj nakladnike samo i isključivo temeljem razine koncesije što je suprotno Ustavu Republike Hrvatske.

VI. Iz pisane korespondencije s Odborom za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora nesporna je činjenica da je Zakon o izboru zastupnika u Hrvatski sabor organski zakon no upitno je tumačenje da organski zakoni imaju mogućnost derogiranja odredbi drugih zakonskih propisa, a osobito Pravila koja su nižeg pravnog ranga od zakona te time dovode u neravnopravni položaj televizijske nakladnike koji djeluju na razinama nižim od nacionalne.«

IV. OČITOVANJE ODBORA ZA USTAV

5. U očitovanju Odbora za Ustav predlaže se neprihvaćanje prijedloga predlagateljice, uz sljedeće obrazloženje:

»2.1. Predmetnom Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća broj 2010/13/EU od 10. ožujka 2010. godine o koordinaciji određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama o pružanju audiovizualnih medijskih usluga (Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama) (Službeni list Europske unije, broj L95/1 od 15. travnja 2010. godine, u daljnjem tekstu: Direktiva) uređen je dio pitanja koji se odnosi na pružanje audiovizualnih medijskih usluga.

... člankom 23. Direktive propisano: '1. Udio kratkih TV reklama za televizijsko oglašavanje i teletrgovinu u određenom satu ne prelazi 20%. 2. Stavak 1. ne primjenjuje se na najave snimljene od strane televizijskih kuća u vezi s njihovim vlastitim programima i pratećim proizvodima koji su izravno dobiveni iz tih programa, pokroviteljskim najavama i plasmanima proizvoda'.

2.2. Međutim, područje koje je uređeno predmetnim Pravilima ne potpada u doseg Direktive.

Naime, člankom 1. Direktive dana su objašnjenja pojmova za potrebe primjene navedene Direktive pa je tako člankom 1., stavkom 1., točkom i. televizijsko oglašavanje definirano kao: 'bilo koji oblik objave emitiran u zamjenu za plaćanje ili za sličnu naknadu ili emisiju u svrhu vlastitog promicanja od strane javnog ili privatnog poduzeća ili fizičke osobe u vezi s trgovinom, poduzetništvom, obrtništvom ili strukom kako bi se promicala ponuda robe ili usluga, uključujući nepokretnu imovinu, prava i obveze, u zamjenu za plaćanje.'

(...)

Predmetna Pravila ne reguliraju promicanje roba i usluga u zamjenu za plaćanje (to je pitanje uređeno citiranim ZOEM-om i ZHRT-om) već reguliraju posebnu vrstu promidžbe – predizbornu promidžbu. Pitanje izbora, izbornog sustava pa onda i promidžbe ne samo da nije u dosegu predmetne Direktive – jer političke stranke ne bi smjele nuditi robe ili usluge u zamjenu za plaćanje – već generalno nije u dosegu pravnog poretka Europske unije i prepušteno je državama članicama da ga same uređuju ... Uostalom, takva je razlika vidljiva već i na razini izričaja, budući predmetna Pravila govore o 'oglasu političke promidžbe', a ZOEM, ZHRT i Direktiva o 'oglašavanju'.

2.3. Predmetna Pravila donijeta su u sklopu obveze Hrvatskog sabora, koja proizlazi iz odredbi članka 30. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor (...)

Dakle, predmetna Pravila donijeta su u skladu s odredbama relevantnog zakona ... koji je Hrvatskom saboru izrijekom propisao što se njima mora urediti na način da se predmetnim Pravilima, u kontekstu onog što je predmet preispitivanja u ovom postupku, uređuju: 'oblici i vrijeme praćenja izborne promidžbe političkih stranaka' i 'utvrditi ukupno vrijeme svih emisija (telopi, spotovi, snimke sa skupova, posebne emisije i slično) koje putem elektronskih medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj u jednakom trajanju mogu zakupiti većinska politička stranka i koalicija i oporbene političke stranke ili koalicije, vodeći računa da će se jednako vrijeme obračunavati po pojedinačnoj listi koja sudjeluje na izborima'.

(...)

Donoseći predmetna Pravila, Hrvatski sabor je, sukladno odredbama Zakona o izborima zastupnika, jasno propisao pod kojim se uvjetima provodi plaćena predizborna promidžba ('pod jednakim uvjetima'), da takva promidžba mora biti 'jasno odvojena od preostalog programa tako da javnost može razlučiti kako je riječ o plaćenim oglasima izborne promidžbe' te je određeno vrijeme trajanja takve promidžbe na način da 'Oglašavanje u smislu ovih Pravila ne ubraja se u trajanje spotova za oglašavanje sukladno odredbi članka 32. stavka 1. Zakona o elektroničkim medijima ... te odredbama članaka 4. i 37. stavcima 1. i 2. Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji ...'

Ratio ovakvog rješenja leži u činjenici da se medijsko oglašavanje planira mjesecima unaprijed i da mediji često imaju unaprijed rezervirane termine za medijsko oglašavanje. S obzirom da se vrijeme kada će se odvijati kampanja unaprijed ne zna, da je kampanja strogo (zakonom) vremenski određena te da njen cilj nije prodaja proizvoda već, prije svega upoznavanje građana s kandidatima na izborima i njihovim programima te da nitko ne može očekivati da će mediji (pogotovo komercijalni) kampanju u dovoljnoj mjeri prihvatiti besplatno, kroz svoj informativni program, bilo je nužno omogućiti sudionicima u kampanji i medijsko oglašavanje. Kako trajanje tog oglašavanja ne bi bilo nepotrebno ograničeno kroz činjenicu da su najbolji termini uglavnom zakupljeni mjesecima unaprijed, pokazalo se nužnim omogućiti nakladnicima i sudionicima kampanje oglašavanje izvan termina propisanih ZOEM-om i ZHRT-om (već je istaknuto da se ne radi o dosegu prava Europske unije, već o pravu koje države članice samostalno uređuju).

(...)

Ovaj Odbor smatra da je apsolutni interes javnosti tijekom kampanje upoznati kandidate te dobiti potpunu informaciju o tome za što se oni zalažu. U tom se kontekstu predmetnim Pravilima ne derogiraju odredbe ZOEM-a i ZHRT-a, već se za točno određeno, ograničeno vremensko razdoblje utvrđuju posebna pravila za poseban vid plaćene promidžbe, što nije u suprotnosti niti s jednom odredbom citiranih propisa – odredbe koje se tiču televizijskog oglašavanja iz članka 1. stavka 1. točke i) Direktive se ni na koji način ne mijenjaju niti vrijeđaju predmetnom odredbom točke 5. Pravila.

2.4. U pogledu prigovora koji se odnosi na neravnopravan položaj nakladnika s nacionalnom i lokalnom koncesijom, Odbor ukazuje da takva razlika suštinski proizlazi iz odgovarajući odredbi Zakona o izborima zastupnika i to članka 30. stavka 1. koji propisuje da će 'Sabor ... donijeti u roku od 15 dana od stupanja na snagu ovog Zakona pravila o postupanju elektronskim medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj tijekom izborne promidžbe.' Dakle, a kao što je već iznijeto, upravo su odredbe Zakona o izborima zastupnika, koje su temelj za donošenje ovih Pravila, utvrdile i njihov doseg, a to su elektronički mediji s nacionalnom koncesijom pa se ovim Pravilima upravo medijima s nacionalnom koncesijom propisane i određene obveze ...

(...)

Odbor je mišljenja da se u predmetnom slučaju radi o neravnopravnosti ... koja je opravdana upravo činjenicom da se radi o izborima koji se na jednaki način odnose na sve građane Republike Hrvatske na čitavom njenom teritoriju te je u provođenju tih izbora potrebno osigurati da svi građani dobiju jednaku mogućnost pristupa informacijama, što se čini putem utvrđivanja pravila o postupanju elektroničkih medija s nacionalnom koncesijom. Posebno se ističe da je primjena predmetnih Pravila vremenski ograničena – ona se primjenjuju isključivo za vrijeme trajanja predizborne kampanje, a njeni adresati su sudionici u izborima i elektronički mediji s nacionalnom koncesijom koji će pratiti aktivnosti sudionika u izborima. Notorna je činjenica da su elektronički mediji s nacionalnom koncesijom (a pogotovo nacionalne televizije) najutjecajniji mediji, koji najviše utječu na stvaranje javnog mišljenja te je jasno da oni moraju biti posebno regulirani ...«

V. MJERODAVNO PRAVO

6. Za ocjenu osnovanosti prigovora predlagateljice Ustavni sud mjerodavnim smatra članak 30. ZoIZHS-a, članak 32. stavak 1. ZoEM-a i članak 37. stavke 1. i 2. ZoHRT-a.

Članak 30. ZoIZHS-a glasi:

»Članak 30.

Radi ostvarenja jednakosti svih političkih stranaka koje su istakle liste i jednake mogućnosti predstavljanja programa i promidžbe političkih stranaka, Sabor će donijeti u roku od 15 dana od stupanja na snagu ovoga Zakona pravila o postupanju elektronskih medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj tijekom izborne promidžbe.

Pravilima iz stavka 1. ovoga članka razradit će se i utvrditi oblici i vrijeme praćenja izborne promidžbe političkih stranaka, način predstavljanja programa političkih stranaka, kandidata na stranačkim i na neovisnim listama, kandidata za zastupnike pripadnika nacionalnih manjina, stranačkih dužnosnika, te pravila za emisije sa sučeljavanjima nositelja izbornih lista.

Pravilima iz stavka 1. ovoga članka također će se utvrditi ukupno vrijeme svih emisija (telopi, spotovi, snimke sa skupova, posebne emisije i slično) koje putem elektronskih medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj u jednakom trajanju mogu zakupiti većinska politička stranka i koalicija i oporbene političke stranke ili koalicije, vodeći računa da će se jednako vrijeme obračunavati po pojedinačnoj listi koja sudjeluje na izborima.«

Članak 32. stavak 1. ZoEM-a glasi:

»Članak 32.

(1) Trajanje kratkih televizijskih oglasa i kratkih oglasa za teletrgovinu unutar pojedinog sata, uz izuzeće za televizijske programske kanale koji su isključivo posvećeni oglašavanju i teletrgovini te za televizijske programske kanale koji su isključivo posvećeni samopromidžbi iz članka 34. stavka 2. ovoga Zakona, ne smije prijeći 12 minuta.«

Članak 37. stavci 1. i 2. ZoHRT-a glase:

»Članak 37.

(1) Trajanje promidžbenih poruka u svakom programu HRT-a u radijskim programskim kanalima ne smije biti dulje od 9 minuta u jednom satu programa.

(2) Trajanje promidžbenih poruka u svakom programu HRT-a u općim televizijskim programskim kanalima ne smije biti dulje od 9 minuta u jednom satu programa, dok u vremenu od 18 do 22 sata ne smije biti dulje od 4 minute u jednom satu programa."

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

7. Članak 125. alineja 2. Ustava glasi:

»Članak 125.

Ustavni sud Republike Hrvatske:

(...)

– odlučuje o suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom,

(...)«

Pod »drugim propisom«, u smislu članka 125. alineje 2. Ustava, razumijeva se eksterni općenormativni i pravno obvezujući akt koji je donijelo tijelo državne vlasti radi uređenja pojedinih pitanja, izvršenja i provedbe zakona odnosno radi provedbe drugog propisa više pravne snage, koji uređuje odnose na općenit način i koji djeluje prema svima koji se nađu u pravnoj situaciji da se na njih dotični akt ima primijeniti.

Kada je predmet ustavnosudske ocjene drugi propis koji se u pravilu donosi radi provedbe zakona, Ustavni sud ocjenjuje je li ga donijelo ovlašteno tijelo, je li donesen na temelju Ustava i u granicama dane ovlasti.

8. S obzirom na značenje izbora predstavnika preko kojih narod u Republici Hrvatskoj, kao zajednica slobodnih i ravnopravnih državljana, ostvaruje vlast (članak 1. Ustava) te društvenu važnost ostvarivanja biračkog prava koje se ostvaruje na neposrednim izborima (članak 45. stavak 1. Ustava), a imajući u vidu ulogu političkih stranaka u ostvarivanju tog prava te demokratski višestranački sustav kao jednu od najviših vrednota ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava (članak 3. Ustava), Zakon o izborima zastupnika u Hrvatski sabor utvrđuje pravo svih političkih stranaka (koje su predložile kandidatske liste) na iznošenje i obrazlaganje svojih izbornih programa (pod jednakim uvjetima), te istodobno utvrđuje dužnost svih sredstava javnog priopćavanja da osiguraju ostvarivanje tog prava političkih stranaka (pod jednakim uvjetima).

Polazeći od zakonima propisane obveze nakladnicima da u vrijeme izborne promidžbe omoguće svim političkim strankama promidžbu pod jednakim uvjetima te ovlaštenja Hrvatskog sabora da Pravilima razradi način praćenja izborne promidžbe, razrada obveza nakladnika elektroničkih medija tijekom izborne promidžbe kako je propisana osporenim dijelom Pravila, prema ocjeni Ustavnog suda, nije u nesuglasnosti s člankom 5. stavkom 1. Ustava, niti s člankom 32. stavkom 1. ZoEM-a i člankom 37. stavcima 1. i 2. ZoHRT-a.

Pri tome, kao što je razvidno iz naprijed navedenih osporenih odredbi, Pravila čine razliku između javne i privatnih televizija. To pokazuje da je donositelj Pravila vodio računa o specifičnom, drugačijem položaju komercijalnih elektroničkih medija u odnosu na javnu televiziju.

8.1. Pravila je donio Hrvatski sabor na temelju ovlasti propisane člankom 30. ZoIZHS-a.

Pravilima su razrađeni oblici i vrijeme praćenja izborne promidžbe političkih stranaka, način predstavljanja programa političkih stranaka, kandidata na stranačkim i na neovisnim listama, kandidata za zastupnike pripadnika nacionalnih manjina, stranačkih dužnosnika, kao i pravila za emisije sa sučeljavanjima nositelja izbornih lista.

Točke 1. i 2. Pravila (OSNOVNE ODREDBE, a) Pravni izvori i načela postupanja nakladnika elektroničkih medija) glase:

»1. Sukladno odredbama Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor ('Narodne novine', br. 116/99., 109/00., 53/03., 167/03., 44/06., 19/07., 20/09., 145/10., 24/11., 93/11. i 120/11. – pročišćeni tekst), Zakona o elektroničkim medijima ('Narodne novine', br. 153/09., 84/11., 94/13. i 136/13.) te utvrđenim programskim načelima i obvezama Hrvatske radiotelevizije sukladno odredbama Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji ('Narodne novine', br. 137/10. i 76/12.), Hrvatska radiotelevizija i drugi elektronički mediji s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj u razdoblju izborne promidžbe za izbore zastupnika u Hrvatski sabor, počevši od dana objave zbirnih lista izbornih jedinica pa do 24 sata prije dana održavanja izbora, omogućit će političkim strankama, odnosno stranačkim i neovisnim listama te kandidatima za zastupnike pripadnike nacionalnih manjina (u daljnjem tekstu: sudionici u izborima) njihovo predstavljanje i predstavljanje njihovih programa u emisijama nakladnika elektroničkih medija.

2. Nakladnici elektroničkih medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj (u daljnjem tekstu: nakladnici) u predstavljanju izbornih aktivnosti u svojim programima jamče novinarsku neovisnost, profesionalnost i stručnost, dosljedno poštivanje novinarskoga kodeksa te posebno temeljnog načela slobode izražavanja koje je propisano odredbama Ustava Republike Hrvatske, Konvencije o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda i Povelje Europske unije o temeljnim pravima vodeći se pri tome interesima javnosti.«

Slijedom svega navedenog, Ustavni sud utvrđuje da su Pravila donesena od ovlaštenog tijela, u skladu sa zakonom i u granicama dane ovlasti.

9. Za predlagateljicu sporna je točka 5. Pravila, njezina primjena u kojoj nalazi »mogućnost derogacije odredbi drugih zakonskih propisa«, osobito članka 32. stavka 1. ZoEM-a i članka 37. stavaka 1. i 2. ZoHRT-a

Na navode predlagateljice u odnosu na osporeni članak 5. Pravila jasno se i argumentirano očitovao nadležni odbor Hrvatskog sabora. Stoga se već i iz samog očitovanja može zaključiti da ne postoje ustavnopravno opravdani razlozi za utvrđenje da članak 5. Pravila nije u suglasnosti s Ustavom i zakonom. Slijedom navedenog, Ustavnom sudu ne preostaje drugo nego ponoviti da su Pravila donesena na temelju članka 30. ZoIZHS-a, kao pravne osnove kojom su propisana opća pravila posebne promidžbe – izborne promidžbe, kao smjernice za donošenje Pravila. Proizlazi, stoga, da je njihova detaljnija razrada u zadanim zakonskim okvirima prepuštena Pravilima. U skladu s člankom 30. ZoIZHS-a obveza je svih nakladnika (na nacionalnoj razini) utvrditi oblike i vrijeme praćenja izborne promidžbe političkih stranaka i utvrditi ukupno vrijeme trajanja svih emisija pod jednakim uvjetima. Dakle, već iz sadržaja osporenog članka 30. ZoIZHS-a (citiranog u točki 6. obrazloženja ovog rješenja), nedvojbeno proizlazi da se na izbornu promidžbu, u odnosu na ukupno vrijeme svih emisija (stavak 3. članka 30. ZoIZHS-a), ne odnose odredbe drugih zakona (ZoEM-a i ZoHRT-a) kojima je uređena promidžba i trajanje promidžbenih poruka u druge, komercijalne svrhe. Prema tome, ni osporenim člankom 5. Pravila ne derogiraju se odredbe tih zakona.

U odnosu na navode predlagateljice da se osporeni članak 5. Pravila odnosi samo na nakladnike na nacionalnoj razini pa se time stavljaju u nejednak položaj ostali nakladnici (na regionalnoj i lokalnoj razini), Ustavni sud ističe da se zakonska odredba na temelju koje su donesena Pravila odnosi samo na elektroničke medije s nacionalnom koncesijom. Ustavni sud upućuje i na stajalište izraženo o tome u rješenju broj: U-II-3432/2003 od 11. srpnja 2007. (objavljeno na internetskim stranicama Ustavnog suda), kojim nije prihvaćen prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom glave II. odjeljka b. točke 1. i 2. Pravila o postupanju elektroničkih medija s nacionalnom koncesijom u Republici Hrvatskoj tijekom izborne promidžbe (»Narodne novine« broj 165/03.).

Uz navedeno, Ustavni sud primjećuje da se u ocjeni ustavnosti i zakonitosti drugog propisa donesenog za provedbu (određenog) zakona, ne ocjenjuje njegova suglasnost s drugim zakonima, već je li on donesen na temelju i u granicama ovlasti iz tog zakona.

10. Stoga je na temelju članka 43. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst) riješeno kao u izreci (točka I.).

11. Rješenje o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (točka II. izreke).

Broj: U-II-7673/2014

Zagreb, 14. travnja 2015.

Predsjednica

dr. sc. Jasna Omejec, v. r.