### NN 75/2016 (17.8.2016.), Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 7 UsI-1414/13-11 od 14. ožujka 2016.

75 17.08.2016 Presuda Upravnog suda u Rijeci broj: 7 UsI-1414/13-11 od 14. ožujka 2016.

UPRAVNI SUD U RIJECI

1765

PRESUDA

Upravni sud u Rijeci, po sucu Antunu Žagaru, dipl. iur., uz sudjelovanje zapisničarke Danijele Romanik Bacanović, u upravnom sporu tužiteljice Sare Štrljić iz Crikvenice, Hrusta 7b, koju zastupa opunomoćenik Boris Marohnić, odvjetnik u Rijeci, A. Starčevića 4, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti (ranije Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije), Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, uz sudjelovanje zainteresirane osobe Tele 2 d.o.o. Zagreb, Ulica grada Vukovara 269 D, radi reklamacije računa, 14. ožujka 2016.,

presudio je

I. Poništava se rješenje Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije klasa: UP/I-344-08/13-01/700, urbroj: 376-05/MB2-13-4 (DB) od 15. srpnja 2013. godine.

II. Predmet se vraća tuženiku na ponovni postupak.

III. Odbija se zahtjev tužiteljice za naknadu troškova spora.

Obrazloženje

Rješenjem Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije klasa: UP/I-344-08/13-01/700, urbroj: 376-05/MB2-13-4 (DB) od 15. srpnja 2013. godine odbijen je zahtjev korisnice Sare Štrljić, ovdje tužiteljice, kojim u postupku mirnog rješavanja spora operatoru Tele2 d.o.o. Zagreb, ovdje zainteresirane osobe, osporava iznos računa za mjesec veljaču 2013. godine, za uslugu Tele2 Carnet L paketa.

Tužiteljica je protiv tuženika pravodobno ovom Sudu podnijela tužbu kojom osporava zakonitost navedenog rješenja. U opširnoj tužbi i kasnijim podnescima uvodno navodi da je korisnica Tele2 Carnet L paketa koji uključuje 10 GB prometa mjesečno. Nastavno u bitnom navodi da je 28. veljače 2013. godine u 20:16 sati operatoru poslala SMS poruku provjere potrošenog prometa te da je dobila povratnu poruku da je istog dana do 16:20 sati potrošeno 3765,2 MB prometa, nadalje, da se potom odjavila s mreže i ponovno prijavila u 22:36 sati te ponovno dobila povratnu poruku da je do 19:58 potrošen isti iznos od 3765,2 MB. Nadalje navodi da je potom »downloadala« torrnent veličine 1,37 GB, da bi joj na računu za veljaču 2013. godine bilo obračunato 13,5 GB prometa, odnosno dodatnih 3,2 GB povrh ugovorenog paketa. S tim u svezi nastavno navodi da iz navedenog proizlazi da je od 1. veljače do 27. veljače potrošila ukupno 3,7 GB a 28. veljače 9,53 GB podatkovnog prometa. Nastavno pojašnjava da to znači da bi da je tog dana stalno, od 0-24 sata, bila na mreži ostvarena prosječna brzina od 115 Kb/s, a kad ne bi bila stalno na mreži i veća brzina, dok ona u pravilu file od 359 MB skida tri sata, dakle uz prosječnu brzinu od 34,04 KB/s, tako da je nemoguće da je 28. veljače ostvarila brzinu od 115 KB/s i promet od 9,53 GB, a što bi se, navodi, moglo jednostavno utvrditi provjerom brzine mreže operatora. Posebno ističe da se u SMS poruci operatora o podatkovnom prometu navodi točan datum, vrijeme i potrošeni iznos do tog vremena te da su stoga neutemeljeni i promašeni navodi iz očitovanja zainteresirane osobe kako su SMS poruke samo informativnog karaktera. Dodaje da k tome u porukama nema napomene da su one samo informativne, te da je time tužiteljica dovedena u klasičnu zabludu, pa čak i prevaru, jer je osnovano vjerovala da operator za nju vrši kontrolu prometa i da je to sastavni dio usluge, a da bi, da nije dobivala poruke od operatora, sama vršila kontrolu prometa putem jednostavnih i pristupačnih programa. S tim u svezi navodi i da ju je operator propustio pravovremeno obavijestiti o prekoračenom prometu. Smatra da je stoga dužna za taj mjesec platiti samo iznos od 95,00 kn, koji je kako navodi platila, dok joj je iznos od 656,12 kn neosnovano obračunat. Predlaže da Sud provede dokazni postupak uvidom u dokumentaciju koja se nalazi u spisu predmeta upravnog postupka i po potrebi vještačenjem pa da po provedenom postupku poništi osporeno rješenje.

Tuženik se u odgovoru na tužbu poziva na navode iz obrazloženja osporenog rješenja i predlaže da Sud tužbeni zahtjev odbije. Ističe da je tužiteljica prekoračila podatkovni promet jednim kontinuiranim pristupom internetu koji je započeo spajanjem 28. veljače 2013. godine u 22:36 satima, pa da joj je, kako se radi o zadnjim satima posljednjeg dana obračunskog razdoblja za mjesec veljaču, operator iz opravdanih razloga omaškom propustio poslati SMS poruku o stanju trenutne potrošnje.

Sud je održao ročišta za raspravu 9. studenog i 18. prosinca 2015. godine i 4. ožujka 2016. godine.

Tužiteljica i tuženik su na ročištima u bitnom ponovili navode iz dotadašnjeg dijela postupka.

Nakon drugog ročišta Sud je pozvao operatora Tele2 d.o.o. Zagreb da u svojstvu zainteresirane osobe sudjeluje sporu, ali on na poziv Suda nije dostavio odgovor na tužbu niti pristupio ročištu.

Među strankama u ovome sporu je sporno je li potrošnja podatkovnog prometa za mjesec veljaču 2013. godine tužiteljici pravilno obračunata te je li zainteresirana osoba tužiteljicu pravovremeno i pravilno obavijestila o potrošnji.

Sud je izveo dokaze uvidom u dokumentaciju koja se nalazi u spisu ovoga upravnog spora te spisu predmeta upravnog postupka koji je ovom sporu prethodio.

Na temelju razmatranja svih činjeničnih i pravnih pitanja, Sud je utvrdio da je tužbeni zahtjev osnovan.

Odredbom članka 24. stavka 1. točke 1. Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (»Narodne novine« broj 154/11) propisano je da operatori javnih komunikacijskih usluga, u svrhu zaštite krajnjeg korisnika svojih usluga, moraju nadzirati uobičajeno ponašanje krajnjih korisnika prigodom uporabe javnih komunikacijskih usluga, te ih u najkraćem mogućem roku upozoriti o svakom neuobičajenom i iznenadnom povećanju troška korištenja javnih komunikacijskih usluga tijekom svakog pojedinačnog obračunskog razdoblja, a upozorenje krajnjem korisniku uslijedit će ako je trošak korištenja javnih komunikacijskih usluga dvostruko veći od prosječnog iznosa računa za javne komunikacijske usluge u prethodna tri (3) mjeseca, osim ako nije drugačije utvrđeno odlukom Agencije.

U prvom redu, iz navedenog Sud nije našao da bi se citirana odredba mogla tumačiti da su SMS poruke operatora o podatkovnom prometu samo informativnog karaktera, već da korisnik opravdano može očekivati da su poruke o stanju prometa istinite i točne.

Nadalje, citiranom odredbom je propisano da je operator korisnika o neuobičajenom trošku dužan upozoriti u najkraćem mogućem roku, stoga Sud prihvaća obrazloženje tuženika da je, ukoliko je do prekomjernog prometa došlo spajanjem u 22:36 sati posljednjeg dana obračunskog razdoblja, operator iz opravdanih razloga propustio poslati SMS poruku o stanju trenutne potrošnje, odnosno da se ne radi o prekoračenju najkraćeg mogućeg roka u smislu citirane odredbe.

Međutim, uvidom u spis predmeta upravnog postupka Sud je utvrdio da je tužiteljica već u upravnom postupku detaljno objasnila svoju tvrdnju, koju je ponovno iznijela i u tužbi u ovome sporu, kako je nemoguće da je obzirom na brzinu podatkovnog prometa 28. veljače ostvarila promet od 9,53 GB, a koje navode tuženik u osporenom rješenju nije obrazložio.

Prema članku 51. stavku 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« broj 73/08, 90/11, 133/12, 80/13, dalje: Zakon o elektroničkim komunikacijama) odluka tuženika kojom odlučuje o sporu između krajnjeg korisnika usluga i operatora javnih komunikacijskih usluga mora biti podrobno obrazložena.

Slijedom navedenog, na temelju članka 58. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 20/10 i 143/12, 152/14 dalje: Zakon o upravnim sporovima) tužbeni zahtjev valjalo je usvojiti i predmet vratiti tuženiku na ponovni postupak.

U ponovnom postupku tuženik će sukladno svemu navedenom preispitati i valjano obrazložiti je li tužiteljica i kada ostvarila podatkovni promet kako joj obračunat od strane zainteresirane osobe.

Sukladno članku 81. Zakona o upravnim sporovima u ponovnom postupku tuženik je vezan pravnim shvaćanjem i primjedbama ovoga Suda.

Tužiteljica je postavio zahtjev za naknadu troškova spora u nespecificiranom iznosu, međutim, kako je odredbom članka 79. Zakona o upravnim sporovima propisano da u upravnom sporu svaka stranka snosi svoje troškove, zahtjev mu je odbijen kao neosnovan.

Budući da tužba nije odbačena niti je tužbeni zahtjev odbijen, sukladno članku 5. stavku 1. Zakona o sudskim pristojbama (»Narodne novine«, broj 74/95, 57/96, 137/02, 26/03, 125/11, 112/12, 157/13, 110/15) tužiteljica nije u obvezi plaćanja sudske pristojbe.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude žalba nije dopuštena.

Broj: 7 UsI-1414/13-11

Rijeka, 14. ožujka 2016.

Sudac
Antun Žagar, dipl. iur., v. r.