## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-I-1354/2004 od 29. lipnja 2005.

### NN 84/2005 (11.7.2005.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske brojU-I-1354/2004 od 29. lipnja 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1639**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić,
Jasna Omejec, Agata Račan, Nevenka
Šernhorst, Vice Vukojević i Milan Vuković, rješavajući
o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti zakona s Ustavom, na
sjednici održanoj dana 29. lipnja 2005. godine, donio je

## RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje
postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 42. Zakona o deviznom
poslovanju (»Narodne novine«, broj 96/03.).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. A.R.M.A.C.O.M. d.o.o.
iz Crikvenice, kojeg zastupa direktor Željko Bazina,
podnijelo je prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom članka 42. Zakona o
deviznom poslovanju (»Narodne novine«, broj 96/03.).

Članak 42. Zakona o
deviznom poslovanju glasi:

»1) Tržište stranih
sredstava plaćanja, u smislu ovoga Zakona, obuhvaća sve poslove kupnje i
prodaje stranih sredstava plaćanja.

(2) Banke ugovaraju
poslove kupnje i prodaje stranih sredstava plaćanja u svoje ime i za svoj račun
te u svoje ime a za tuđi račun, a druge osobe u svoje ime i za svoj račun.

(3) Rezidenti i nerezidenti obavljaju kupoprodaju stranih sredstava
plaćanja u bankama. Ministarstvo financija obavlja kupoprodaju stranih
sredstava plaćanja i u Hrvatskoj narodnoj banci.

(4) Rezidenti iz članka
2. stavka 1. točke 4. i 5. ovoga Zakona te fizičke osobe nerezidenti
mogu kupoprodaju stranih sredstava plaćanja obavljati i kod ovlaštenih
mjenjača.

(5) Rezidenti i nerezidenti koji nisu navedeni u stavku 4. ovoga članka ne
smiju kupoprodaju stranih sredstava plaćanja obavljati kod ovlaštenih
mjenjača.«

2. Predlagatelj smatra
da je odredbama članka 42. Zakona o deviznom poslovanju onemogućena sloboda
deviznog tržišta u korist privilegiranih banaka kojima je dan monopol u
kupoprodaji deviza za pravne osobe, te da im je na taj način omogućeno
stjecanje ekstra profita. Dalje predlagatelj navodi da se osporenim odredbama
štite jedino interesi hrvatskih banaka u stranom vlasništvu na teritioriju Republike Hrvatske.

Stoga predlagatelj
smatra da osporene odredbe članka 42. Zakona o deviznom poslovanju nisu u
suglasnosti s člankom 49. stavcima 1. i 2. Ustava Republike Hrvatske.

3. Na temelju članka 25.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), zatraženo je i dobiveno očitovanje
Ministarstva financija i Hrvatske narodne banke.

*Prijedlog nije osnovan*.

4. Razmatranjem prijedloga
predlagatelja i osporenih odredaba članka 42. Zakona o deviznom poslovanju,
Ustavni sud je utvrdio da navodi predlagatelja ne daju osnove za sumnju u
nesuglasje osporenih odredaba članka 42. Zakona o deviznom poslovanju s
odredbama članka 49. stavaka 1. i 2. Ustava Republike Hrvatske.

Članak 49. stavci 1. i
2. Ustava glase:

»Poduzetnička i tržišna
sloboda temelj su gospodarskog ustroja Republike Hrvatske.

Država osigurava svim
poduzetnicima jednak pravni položaj na tržištu. Zabranjena je zlouporaba
monopolskog položaja određenog zakonom.«

5. Odredbom članka 1.
Zakona o deviznom poslovanju propisano je da se, između ostalog, tim zakonom
uređuje poslovanje između rezidenata i nerezidenata u
stranim sredstvima plaćanja i u kunama, te poslovanje između rezidenata u
stranim sredstvima plaćanja.

Člankom 2. Zakona o
deviznom poslovanju propisano je koje se osobe smatraju rezidentima i koje se
osobe smatraju nerezidentima, i ta odredba glasi:

»(1) U smislu ovoga
Zakona rezidentima se smatraju:

1. pravne osobe sa
sjedištem u Republici Hrvatskoj, osim njihovih podružnica u inozemstvu,

2. podružnice stranih
trgovačkih društava i trgovaca pojedinaca upisane u registar koji se vodi kod
nadležnog tijela državne vlasti ili uprave u Republici Hrvatskoj,

3. trgovci pojedinci,
obrtnici i druge fizičke osobe sa sjedištem odnosno prebivalištem u Republici
Hrvatskoj koje samostalnim radom obavljaju gospodarsku djelatnost za koju su
registrirane (u daljnjem tekstu: poduzetnici pojedinci),

4. fizičke osobe s prebivalištem
u Republici Hrvatskoj,

5. fizičke osobe koje u
Republici Hrvatskoj borave na osnovi važeće dozvole boravka u trajanju najmanje
183 dana,

6. diplomatska,
konzularna i druga predstavništva Republike Hrvatske u inozemstvu koja se
financiraju iz proračuna te hrvatski državljani zaposleni u tim
predstavništvima i članovi njihovih obitelji.

(2) Sve druge osobe koje
nisu navedene u stavku 1. ovoga članka smatraju se nerezidentima.«

6. Pravni položaj banke
propisan je odredbama Zakona o bankama (»Narodne novine«, broj 84/02.) i
Zakonom o trgovačkim društvima (»Narodne novine«, broj 111/93., 34/99.,
121/99., 52/00. i 118/03.).

Prema odredbi članka 2.
Zakona o bankama banka je financijska institucija koja je od Hrvatske narodne
banke dobila odobrenje za rad i koja je osnovana kao dioničko društvo sa
sjedištem u Republici Hrvatskoj (stavak 1.). Banka se ne može upisati u sudski
registar prije dobivanja odobrenja za rad Hrvatske narodne banke (stavak 2.).

Poslovanje banke kao
dioničkog društva uređeno je Zakonom o bankama, uvjetima i ograničenjima
određenim u rješenju o odobrenju za njezin rad, te propisima koje je na temelju
zakona donijela Hrvatska narodna banka, koja je prema članku 53. stavku 1.
Ustava Republike Hrvatske središnja banka Republike Hrvatske.

Prema odredbi članka 6.
Zakona o bankama banka i podružnica strane banke, osim bankovnih usluga, može
pružati i druge financijske usluge, između ostalog, i trgovanje u svoje ime i
za svoj račun ili u svoje ime i za račun klijenta stranim sredstvima plaćanja
uključujući mjenjačke poslove. Za pružanje bankovnih
usluga i ostalih financijskih usluga banka (nakon što je upisana u sudski
registar) mora dobiti odobrenje za pružanje tih usluga od Hrvatske narodne
banke koja obavlja i nadzor poslovanja banke sukladno Zakonu o bankama, drugim
zakonima i međudržavnim sporazumima.

7. Zakonom o deviznom
poslovanju uređeni su poslovi kupnje i prodaje stranih sredstava plaćanja.

Osporenim odredbama
članka 42. Zakona o deviznom poslovanju uređeno je tržište stranih sredstava
plaćanja. Banke kao sudionice tržišta stranih sredstava plaćanja ovlaštene su
ugovarati poslove kupnje i prodaje stranih sredstava plaćanja u svoje ime i za
svoj račun te u svoje ime a za tuđi račun. Pravne osobe rezidenti i pravne
osobe nerezidenti, koje su utvrđene člankom 2. Zakona
o deviznom poslovanju, obavljaju kupoprodaju stranih sredstava plaćanja u
bankama.

Stavkom 4. osporene
odredbe članka 42. Zakona o deviznom poslovanju propisano je da samo fizičke
osobe rezidenti (fizičke osobe s prebivalištem u Republici Hrvatskoj i fizičke
osobe koje u Republici Hrvatskoj borave u trajanju od najmanje 183 dana) i
fizičke osobe nerezidenti mogu kupoprodaju stranih
sredstava plaćanja obavljati i kod ovlaštenih mjenjača.

Prema odredbi članka 46.
Zakona o deviznom poslovanju mjenjački poslovi su
poslovi kupnje i prodaje strane gotovine te poslovi otkupa čekova koji glase na
stranu valutu i u njima su unovčivi (stavak 1.).
Stavkom 2. navedenog članka propisano je da mjenjačko
poslovanje mogu obavljati rezidenti sa statusom pravne osobe i poduzetnici
pojedinci koji u svom radu koriste zaštićeni računalni program za obavljanje mjenjačkih poslova, koji imaju ugovor s bankom te koji su
registrirani za obavljanje mjenjačkih poslova
(ovlašteni mjenjači).

Hrvatska narodna banka
donijela je Odluku o uvjetima i načinu poslovanja ovlaštenih mjenjača (»Narodne
novine«, broj 111/03.).

8. Analizom odredaba
Zakona o deviznom poslovanju i Zakona o bankama, koji uređuju pravni položaj
banaka, Ustavni sud ocjenjuje da obavljanje određenih poslova propisanih
Zakonom o deviznom poslovanju (kao i posebnim zakonima i drugim propisima) ima
za cilj da se kroz poslovanje banaka i kontrolu njihova poslovanja osiguraju i
štite javnopravni interesi u provođenju monetarne i devizne politike Republike
Hrvatske.

9. Ustavni sud ocjenjuje
da osporene odredbe članka 42. Zakona o deviznom poslovanju, kojima je uređeno
tržište stranih sredstava plaćanja, kao dio monetarne i devizne politike
Republike Hrvatske, nisu u nesuglasju s odredbama članka 49. stavaka 1. i 2.
Ustava. Po ocjeni Ustavnog suda ovlaštenje je zakonodavca da odlučuje o
uređivanju gospodarskih odnosa u Republici Hrvatskoj u skladu s Ustavom i
zakonom (članak 2. stavak 4. alineja 1. Ustava) uvažavajući pri tome zahtjeve
koje pred njega postavlja Ustav, a osobito one koji proizlaze iz načela
vladavine prava i one kojim se štite određena ustavna dobra i vrednote.
Zakonodavac osporenom odredbom nije prekoračio svoje ustavne ovlasti.

10. Slijedom navedenog,
temeljem odredbe članka 43. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske,
riješeno je kao u izreci. Točka II. temelji se prema odredbi članka 29.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-1354/2004

Zagreb, 29. lipnja 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Suda

**dr****. sc. Petar Klarić**,
v. r.

Rješenje, NN 84/2005-1639