## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-707/2000 od 28. lipnja 2001.

### NN 63/2001 (13.7.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-707/2000 od 28. lipnja 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

1046

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću petorice za odlučiva­nje o
ustavnim tužbama, u sastavu sudac Petar Klarić, predsjednik Vijeća, te suci
Jurica Malčić, Ivan Matija, Agata Račan i Milan Vuković, članovi Vijeća odlučujući
o ustavnoj tužbi S. L. iz Š., na sjednici Vijeća održanoj 28. lip­nja 2001.
godine, jednoglasno je donio s­ljedeću

if !supportEmptyParas endif

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se presuda Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj:
Rev-532/1999-2, Gzz-16/1999-2 od 2. prosinca 1999. godine i predmet se vraća
Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. Pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu podnosite­ljica je podnijela
protiv presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: Rev-532/1999-2,
Gzz-16/1999-2 od 2. prosinca 1999. godine, kojom je usvojena revizija
Ministarstva obrane Republike Hrvatske i zahtjev za zaštitu zakonitosti Državnog
odvjetnika Republike Hrvatske i preinačene su presuda Županijskog suda u Š.,
broj: Gž-357/98 od 12. listopada 1998. godine i presuda Općinskog suda u Š.,
broj: P-1780/97 od 7. srp­nja 1998. godine.

Osporenom presudom, Vrhovni
sud Republike Hrvatske meritorno je odlučio i odbio tužbeni zahtjev podnosite­ljice
za utvrđe­nje ništavosti ugovora o prodaji stana, zak­ljučenog dana 23. trav­nja
1996. godine, pod brojem: 18587, između podnosite­ljice, kao kupca i
Ministarstva obrane Republike Hrvatske, kao prodavaoca stana u Š., u dijelu točke
1. članka 3. kojim je utvrđena cijena stana.

2. Podnosite­ljica, pozivajući
se na odluku Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj: U-I-697/1995 od 29. siječ­nja
1997. godine (»Narodne novine«, broj 11/97), kojom su, između ostalih, ukinute
odredbe članka 20.a i članka 8. stavka 4. Zakona o prodaji stanova na kojima
postoji stanarsko pravo (»Narodne novine«, broj 58/95, u da­lj­njem tekstu:
Zakon o prodaji stanova), navodi da je pred nižestupa­njskim sudovima zatražila
utvrđe­nje ništavosti naznačenog ugovora o prodaji stana, u dijelu kojim se
određuje cijena predmetnog stana.

Općinski sud u Š. usvojio je
tužbeni zahtjev podnosite­ljice, a Županijski sud u Š. odbio je žalbu tuženog
Ministarstva obrane Republike Hrvatske i potvrdio prvostupa­njsku presudu.

Odlučujući o reviziji
Ministarstva obrane i o zahtjevu za zaštitu zakonitosti Državnog odvjetnika
Republike Hrvatske, Vrhovni sud Republike Hrvatske se upušta u meritornu
prosudbu tužbenog zahtjeva podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice i, smatra podnosite­­­­­­­­­­­­­ljica,
pogreš­no tumači navedenu odluku Ustavnog suda Republike Hrvatske, broj:
U-I-697/1995 od 29. siječ­­­­­­­­­­­­­nja 1997. godine.

Osporenom presudom Vrhovnog
suda Republike Hrvatske, kojom je odbijen tužbeni zahtjev podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice
za utvrđe­­­­­­­­­­­­­nje predmetnog ugovora ništavim, u smislu odredbe članka
105., u svezi s člankom 103. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine«, broj
53/91, 73/91, 111/93, 107/95, 7/96 i 91/96), podnosite­­­­­­­­­­­­­ljica smatra
da su povrijeđene odredbe članka 3. i članka 14. Ustava Republike Hrvatske.

*Ustavna tužba je osnovana.*

3. Odlukom broj: U-I-697/1995 od 29. siječ­­­­­­­­­­­­­nja 1997. godine
(»Narodne novine«, broj 11/97), Ustavni sud Republike Hrvatske, između ostalih
odredbi, ukinuo je odredbu članka 9., koja se odnosila na članak 20.a Zakona o
prodaji stanova. Ukinutom odredbom članka 20.a bilo je propisano da, ako je državni
stan veći od odgovarajuće­g stana iz članka 8. stavka 4. Zakona o prodaji
stanova (također ukinutog tom odlukom Suda), višak u površini soba otkup­­­­­­­­­­­­­ljuje
se prema cijeni koja odgovara građevinskoj vrijednosti etalonskog objekta, uvećanoj
za vrijednost koja proizlazi iz položajne pogodnosti stana.

4. Prilikom ocjene suglasnosti s Ustavom navedenih odredbi Zakona o
prodaji stanova, ovaj Sud vodio se či­­­­­­­­­­­­­njenicom da propisi o prodaji
stanova na kojima postoji stanarsko pravo predstav­­­­­­­­­­­­­ljaju prijelazne
propise putem kojih država, obzirom da je dužna uskladiti zakone s Ustavom koji
ne poznaje društveno vlasništvo i stanarsko pravo, provodi privatizaciju tog
vlasništva.

Međutim, propisujući povo­­­­­­­­­­­­­ljnije uvjete za kup­­­­­­­­­­­­­nju
stana ne­go što su tržišni, država ne smije istovremeno uzrokovati različiti
položaj stanara međusobno i nekima od ­­­­­­­­­­­­­njih onemogućavati ili bitno
otežavati kup­­­­­­­­­­­­­nju ­­­­­­­­­­­­­njihovih stanova.

5. Ustavni sud Republike Hrvatske, u navedenoj odluci, zauzeo je stajalište
da nema ustavnog teme­­­­­­­­­­­­­lja za stav zakonodavca kojim državu, kao
pravnu osobu javnog prava koja prodaje jednaku stvar kao i drugi prodavate­­­­­­­­­­­­­lji
(stanove opterećene stanarskim pravom), stav­­­­­­­­­­­­­lja u položaj bitno
različit od položaja drugih prodavate­­­­­­­­­­­­­lja stanova, ovisno o osnovi
stjeca­­­­­­­­­­­­­nja.

Također, nema ustavnog teme­­­­­­­­­­­­­lja za istovremeno stav­­­­­­­­­­­­­lja­­­­­­­­­­­­­nje
kupaca tih stanova u bitno različit položaj ovisno od toga tko je prodavate­­­­­­­­­­­­­lj.

Ustavni sud ostaje kod tog stajališta prilikom odlučiva­­­­­­­­­­­­­nja
o ustavnim tužbama, kakva je i tužba podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice u ovom
predmetu.

6. Stajalište suprotno obrazlože­­­­­­­­­­­­­nju osporene presude
Vrhovnog suda Republike Hrvatske, da se zaštita ustavnih prava podnosite­­­­­­­­­­­­­ljici
ne može uskratiti samo zbog toga što je pravni propis (ustavnost koje­g je
dovedena u sum­­­­­­­­­­­­­nju) prestao važiti, bez obzira kada je propis
ukinut, Ustavni sud zauzeo je već odlukom broj: U-III-731/1994 od 22. trav­­­­­­­­­­­­­nja
1997. godine (»Narodne novine«, broj 53/97), kao i Sud u ovom sazivu, odlukom
broj: U-III-213/2000 od 27. ožujka 2000. godine (»Narodne novine«, broj
58/2000).

7. Nada­­­­­­­­­­­­­lje, stajalište da ugovor o kupoprodaji stana na
kojem postoji stanarsko pravo nije pojedinačni akt iz članka 23. tada važeće­g
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, odnosno članka 56. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99, u da­­­­­­­­­­­­­lj­­­­­­­­­­­­­njem
tekstu: Ustavni zakon), kao i to da takav ugovor predstav­­­­­­­­­­­­­lja
ugovor gra­đan­skog prava na koji se, uz odredbe Zakona o prodaji stanova,
primje­­­­­­­­­­­­­njuju i odredbe Zakona o obveznim odnosima, Ustavni sud
izrazio je u rješe­­­­­­­­­­­­­nju broj: U-VIII-1057/1997 (»Narodne novine«,
broj 2/98).

8. U konkretnom slučaju, miš­­­­­­­­­­­­­lje­­­­­­­­­­­­­nje
je ovog Suda da je način utvrđiva­­­­­­­­­­­­­nja cijene iz ugovora o prodaji
stana, sklop­­­­­­­­­­­­­ljenog između podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice i
Ministarstva obrane Republike Hrvatske, teme­­­­­­­­­­­­­ljem odredaba Zakona o
prodaji stanova bio propisan zakonskim odredbama koje su od stupa­­­­­­­­­­­­­nja
na snagu bile u nesuglasju s Ustavom Republike Hrvatske.

Teme­­­­­­­­­­­­­ljem takvog
sta­­­­­­­­­­­­­nja stvari, potrebno je istaknuti da, u smislu odredbe članka
463. Zakona o obveznim odnosima, kada je ugovorena cijena veća od propisane,
kupac duguje samo iznos propisane cijene, a ukoliko je isplatio ugovorenu
cijenu, ima pravo zahtijevati da mu se razlika vrati.

9. U slučaju podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice radi se o građanskopravnom
sporu gdje se podnosite­­­­­­­­­­­­­ljica radi zaštite svojih prava obratila
nadležnom općinskom sudu.

U smislu odredbe članka 53. stavka 2. Ustavnog zakona, ukinuti zakon,
odnosno ukinuta zakonska odredba prestaje važiti danom objave odluke Ustavnog
suda u »Narodnim novinama« ako Ustavni sud ne odredi drugi rok.

Neosporno je, međutim, da su zakonske odredbe, teme­­­­­­­­­­­­­ljem
kojih je određena prodajna cijena stana podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice, bile
protivne Ustavu i u vrijeme prije ­­­­­­­­­­­­­njihova ukida­­­­­­­­­­­­­nja
kada je podnosite­­­­­­­­­­­­­ljica i sklopila predmetni ugovor o prodaji
stana.

Naprijed navedenom odredbom
Ustavnog zakona propisan je samo vremenski trenutak prestanka važe­­­­­­­­­­­­­nja
ukinutog zakona, odnosno zakonskih odredbi, a koji je i ranije bilo protivan
Ustavu.

10. Također, ocjena je ovog
Suda da je Vrhovni sud Repub­like Hrvatske, odlučujući o reviziji i zahtjevu za
zaštitu zakonitosti i donoseći osporenu presudu, postupio protivno odredbi članka
30. stavka 1. Ustavnog zakona, kojom je propisano da su odluke i rješe­­­­­­­­­­­­­nja
Ustavnog suda obvezatni i da ih je dužna poštivati svaka fizička i pravna
osoba.

Slijedom navedenog, Sud
smatra da je osporenom presudom, u slučaju podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice povrijeđeno
pravo propisano odredbom članka 14. stavka 2. Ustava (svi su pred zakonom
jednaki).

11. Pozivom na razloge koje
Sud smatra odlučujućim u pred­metu podnosite­­­­­­­­­­­­­ljice i koji su
izneseni tekstom obrazlože­­­­­­­­­­­­­nja ove odluke, a u smislu odredaba članaka
69. i 71. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci.

Broj: U-III-707/2000
Zagreb, 28. lip­­­­­­­­­­­­­nja 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 63/2001-1046