## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-410/1996 od 10. srpnja 1996.

### NN 61/1996 (19.7.1996.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-410/1996 od 10. srpnja 1996.

# USTAVNISUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Zdravko Bartovčak, dopredsjednik
Suda te suci dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi vijećnika
Gradske skupštine Grada Z., na sjednici Suda održanoj dana 10. srpnja 1996.
godine, donio je slijedeće

## **RJEŠENJE**

1. Ustavna tužba se odbacuje.

2. Ovo će rješenje biti objavljeno u "Narodnim novinama".

#### Obrazloženje

M.Z., M.O., D.N., S.M., I.H., L.K., R.M., G.F., G.K., Lj.Š., D.O., A.C.,
V.V., V.V., P.R., D.Z., Š.D. i E.K., vijećnici Gradske skupštine Grada
Z. podnijeli su zajedničku ustavnu tužbu tražeći od Ustavnog suda zaštitu
ustavnih prava izabranih vijećnika i građana koji su ih birali, a označenih
u članku 1. stavak 3. i članku 3. Ustava Republike Hrvatske.

Razlozi ustavne tužbe sadržani su u navodima podnositelja o nepostupanju
imenovane gradonačelnice Grada Z. nepodnošenjem ostavke nakon izglasanog
nepovjerenja te nepostupanju Vlade Republike Hrvatske u postupku nadzora,
a unatoč učestalom kršenju ustavnosti, odnosno zakonitosti od strane imenovane
gradonačelnice.

Ovlaštenje na podnošenje ustavne tužbe podnositelji temelje na odredbama
članka 125. Ustava koje odredbe, prema navodima podnositelja treba tumačiti
ekstenzivno te pružiti zaštitu ustavnih sloboda i prava i bez opstojnosti
akta kojim su ista povrijeđena, dakle, i u slučaju neizvršenja određene
radnje.

Ustavna tužba nije dopuštena.

Člankom 125. Ustava utvrđena je nadležnost Ustavnog suda, a uređena
je Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodnim novine",
broj 13/1991, nastavno: Ustavni zakon) kao i Poslovnikom Ustavnog suda
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/1994).

Nadležnost Ustavnog suda za zaštitu ustavnih sloboda i prava čovjeka
i građanina, utvrđena člankom 125. Ustava, ostvaruje se kroz institut ustavne
tužbe, uređen odredbama Ustavnog zakona.

Prema odredbi članka 28. stavka 1. Ustavnog zakona, pretpostavka ustavnoj
tužbi je postojanje odluke sudbene, upravne vlasti ili drugih tijela koja
imaju javne ovlasti, kojima je došlo do povrede ustavnih sloboda i prava.

Iz sadržaja podnijete tužbe nedvojbeno proizlazi da odluka, koja bi
bila predmet ustavnosudskog postupka, ne postoji te ustavnopravna zaštita
nije dopuštena.

Interpretacija članka 125. Ustava i odgovarajućih odredbi Ustavnog zakona
na način da bi, zbog nepostojanja drugog pravnog puta zaštite, Ustavni
sud mora pružiti zaštitu i u slučaju kakav je predmetni, nije moguće prihvatiti
budući takva interpretacija nema uporišta ni u odredbama Ustava niti u
odredbama Ustavnog zakona.

Uostalom, primjera radi, odredbama članka 66. i 67. Zakona o upravnim
sporovima ("Narodne novine", broj 53/1991, 9/1992 i 77/1992), u slučaju
kad nije osigurana druga sudska zaštita, a radi se o zahtjevu te o postupku
za zaštitu ustavom zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina (ako
je takva sloboda ili pravo povrijeđeno konačnim pojedinačnim aktom ili
nezakonitom radnjom službene ili ovlaštene osobe) propisan je pravni put
zaštite. Dakako, da li je i koja zaštita predviđena u situaciji kakvu izlažu
podnositelji ustavne tužbe, nije predmet ovog ustavnosudskog postupka.

Stoga, jer nisu ispunjene pretpostavke iz članka 28. Ustavnog zakona
a glede dopustivosti ustavne tužbe valjalo je, na temelju odredbe članka
26. Ustavnog zakona, ustavnu tužbu odbaciti te riješiti kao u točki 1.
izreke.

Odluka o objavi temelji se na odredbi članaka 20. stavak 1. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-410/1996
Zagreb, 10. srpnja 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik
**Zdravko Bartovčak,** v. r.

Rješenje, NN 61/1996-1217