### NN 54/2023 (23.5.2023.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2814/2022 od 13. travnja 2023.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

942

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo X iz Y., kojeg zastupa Tomislav Strniščak, odvjetnik u Čakovcu, na sjednici održanoj 13. travnja 2023. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja u odnosu na povredu prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu pod brojem Gž-Ob-137/2023 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe X. iz Y., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske u iznosu od 1.168,00 EUR.

IV. Naknadu iz točke III. izreke ove odluke isplaćuje Državni proračun u roku od tri (3) mjeseca od podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

i

RJEŠENJE

Ustavna tužba se odbacuje u odnosu na rješenje Županijskog suda u Puli – Pola broj: Gž Ob-130/2021-2 od 24. svibnja 2021.

Obrazloženje odluke

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. X. iz Y. (u daljnjem tekstu: podnositelj) podnio je 4. svibnja 2022. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u K. pod brojem P Ob-20/2019. Predlaže da Ustavni sud donese odluku kojom se ustavna tužba usvaja i da mu se odredi primjerena naknada za utvrđenu povredu prava na suđenje u razumnom roku.

Podnositelj potražuje i trošak sastava ustavne tužbe.

1.1. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Općinskog suda u K., te izvješće uređujućeg suca u tom predmetu od 19. listopada 2022.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

2. X2 kao tužiteljica je Općinskom sudu u K. (u daljnjem tekstu: sud) 24. siječnja 2019. predala tužbu protiv podnositelja radi razvoda braka, donošenja odluke o roditeljskoj skrbi susreta i druženja s maloljetnim djetetom (kćeri) stranaka i radi plaćanja uzdržavanja za dijete.

Tužba je 19. veljače 2019. dostavljena podnositelju na odgovor te je zakazana rasprava za 7. ožujka 2019. na kojoj je podnositelj dao odgovor na tužbu s prijedlogom za donošenje privremene mjere kojim traži da kćer stranaka stanuje s njim do okončanja postupka odnosno, ako to sud ocijeni, da se odredi da kćer stranaka boravi naizmjenično sa svakim roditeljem po tjedan dana.

Rješenjem od 11. ožujka 2019. imenovan je poseban skrbnik mlt. kćeri stranaka – zaposlenik Centra za posebno skrbništvo u Z.

Tužiteljica je 26. ožujka 2019. dostavila podnesak kojim se očituje na prijedlog podnositelja.

Na raspravi održanoj 10. travnja 2019. riješeno je da će se pribaviti mišljenje o roditeljskim kompetencijama stranaka i o održavanju osobnih odnosa s djetetom s roditeljem s kojim ne živi od Centra za socijalnu skrb K.

Podnositelj 17. svibnja 2019. dostavlja u spis Nalaz i mišljenje Poliklinike za zaštitu djece i mladih grada Zagreba.

Dana 14. lipnja 2019. u spis je zaprimljeno mišljenje sa zaključkom stručnog tima Centra za socijalnu skrb K. s prijedlogom da se provede psihijatrijsko-psihološko vještačenje roditelja i djeteta.

Podneskom od 11. srpnja 2019. podnositelj je zatražio hitno upućivanje predmeta na vještačenje, a spis je 28. kolovoza 2019. dostavljen na vještačenje Klinici za zaštitu djece Grada Zagreba.

2.1. Rješenjem od 30. kolovoza 2019. sud je dopustio tužiteljici da dijete upiše u dječji vrtić u mjestu stanovanja. Na to se rješenje podnositelj žalio 9. rujna 2019. Rješenjem Županijskog suda u P. (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) broj: Gž – Ob-165/2020-2 od 15. lipnja 2020. žalba je odbijena.

Dopisom od 5. rujna 2019. Poliklinika za zaštitu djece i mladih Grada Zagreba je izvijestila sud da ne može zaprimiti predmet na vještačenje zbog preopterećenosti.

Podnositelj je 25. studenoga 2019. požurio dostavu spisa na vještačenje, a rješenjem od 4. prosinca 2019. sud je odredio provođenje vještačenja po sudskom vještaku dr. sc. Josipu Podobniku, te mu je spis istoga dana dostavljen na vještačenje.

Podnescima od 9. prosinca 2019. i 9. siječnja 2020. podnositelj je ponovno predložio kombinirano vještačenje po Poliklinici za zaštitu djece Grada Zagreba.

Tužiteljica je 22. siječnja 2020. predložila donošenje privremene mjere o privremenom uređenju odnosa između roditelja i djeteta, te susreta i druženja prema mišljenju Centra za socijalnu skrb K.

Zbog smrti uređujuće sutkinje spis je 31. siječnja 2020. dodijeljen u rad u referadu sutkinje G.

3. Dana 11. ožujka 2020. u spis je zaprimljen nalaz vještaka dr. sc. P. s prijedlogom za donošenje mjera u odnosu na podnositelja.

Centar za socijalnu skrb K. dostavio je 13. ožujka 2020. podnesak kojim traži donošenje privremene mjere u odnosu na podnositelja kako je to predložio sudski vještak, a isto je predložila i tužiteljica podneskom od 17. ožujka 2020.

Podnositelj je podneskom od 23. ožujka 2020. zatražio hitno donošenje rješenja o održavanju osobnog odnosa s djetetom do okončanja spora.

Sud je rješenjem od 25. ožujka 2020. donio privremenu mjeru kojom je privremeno uredio mjesto stanovanja djeteta stranaka, osobne odnose između djeteta i podnositelja te način ostvarenja roditeljske skrbi tužiteljice. Ročište zakazano za 10. travnja 2020. je otkazano. Na to se rješenje podnositelj žalio 6. travnja 2020. Rješenjem drugostupanjskog suda broj: Gž Ob-166/2020-2 od 15. lipnja 2020. žalba je djelomično prihvaćena u odnosu na način i mjesto održavanja osobnih kontakata djeteta i podnositelja.

Podneskom od 27. srpnja 2020. podnositelj je izvijestio sud da nije ostvario nijedan susret s djetetom te predlaže da se susreti održavaju u Centru za socijalnu skrb Đ. Podnositelj je osobno sudu dostavio podnesak 12. lipnja 2020. kojim osporava vještački nalaz i mišljenje te ističe probleme u odnosima su suprugom i održavanju susreta s djetetom.

Dana 8. rujna 2020. zaprimljena je obavijest punomoćnice podnositelja da je potvrđena optužnica protiv tužiteljice zbog kaznenog djela iz članka 177. stavka 2. (»Narodne novine« broj 125/11., 144/12., 56/15., 61/15., 101/17. i 118/18.; u daljnjem tekstu: KZ/11).

4. Dana 21. listopada 2020. održana je rasprava na kojem su raspravljeni dokazni prijedlozi stranaka, donesena je odluka koji će se dokazi izvesti u nastavku postupka te je zatraženo izvješće voditelja mjera nadzora radi izvršavanja roditeljske skrbi za tužiteljicu i podnositelja. Na raspravi je Centar za socijalnu skrb K dostavio mišljenje od 12. listopada 2020. s prijedlogom da se podnositelju zabrani održavanje osobnih odnosa s djetetom.

Prigovori podnositelja na nalaz vještaka dostavljeni su vještaku 22. listopada 2020. na očitovanje. Istoga dana sud je zatražio dostavu mišljenja o roditeljskim kompetencijama podnositelja od Centra za socijalnu skrb Đ.

Podnositelj se 3. studenoga 2020. očitovao na mišljenje Centra za socijalnu skrb K., a vještak dr. sc. P. je 10. studenoga 2020. dostavio svoj odgovor na prigovore podnositelja na vještačenje.

Podneskom od 24. studenog 2020. podnositelj je izvijestio o promjeni punomoćnika, a Centar za socijalnu skrb Đ. dostavio je mišljenje o roditeljskim kompetencijama podnositelja.

Dana 9. prosinca 2020. dostavljena su izvješća o provođenju mjere stručne pomoći roditeljima u ovom postupku od socijalnih radnika, a 21. prosinca 2020. Centar za socijalnu skrb K. dostavio je dopunu svog ranijeg mišljenja te predložio zabranu ostvarivanja osobnih odnosa podnositelja s djetetom.

Podnositelj je 8. siječnja 2021. zatražio donošenje privremene mjere kojom bi se dijete povjerilo na skrb podnositelju, a ako to sud ne bi prihvatio predlaže da se dijete povjeri na skrb baki Z. Kao treću mogućnost predlaže donošenje rješenja o osobnim susretima njega s djetetom bez nadzora.

Dana 29. siječnja 2021. podnositelj je dostavio očitovanje na dopunu mišljenja Centra za socijalnu skrb K. od 17. prosinca 2020.

5. Na raspravi održanoj 2. veljače 2021. raspravljanje je započelo ispočetka zbog izmjene raspravnog suca, stranke su ponovile svoje zahtjeve, prigovore i prijedloge, te su saslušani tužiteljica i podnositelj. Riješeno je da se tužiteljica očituje o potrebi kombiniranog vještačenja po Poliklinici za zaštitu djece Grada Zagreba.

Podnositelj je u podnesku od 9. veljače 2021. iznio prigovore protiv voditeljice mjere stručne pomoći i potpore roditelja na čijim se nalazima temelje mišljenja Centra za socijalnu skrb K., a 11. veljače 2021. dostavio je potvrđenu optužnicu protiv podnositeljice za kazneno djelo iz članka 139. stavka 1. KZ-1/11 na njegovu štetu.

Požurnicom od 18. veljače 2021. podnositelj je požurio donošenje odluke, a 26. veljače 2021. osobno je dostavio podnesak sudu u kojem navodi da su dijete i on bili zlostavljani u braku.

Posebni skrbnik djeteta dao je 8. ožujka 2021. očitovanje na dosadašnji tijek postupka te predlaže da se podnositelju zabrane susreti s djetetom.

6. Prvostupanjski sud je 9. ožujka 2021. rješenjem zabranio ostvarivanje osobnih odnosa podnositelja i djeteta, te je naložio podnositelju plaćanje uzdržavanja djeteta od 24. siječnja 2019. pa nadalje do okončanja tog postupka.

Rješenjem od 9. ožujka 2021. određeno je provođenje kombiniranog vještačenja – psihijatrijsko i psihologijsko vještačenje po Poliklinici za zaštitu djece i mladih osoba grada Zagreba.

Podneskom od 18. ožujka 2021. podnositelj je predložio donošenje dopunskog rješenja o privremenoj mjeri koju je zatražio, te je posebnim podneskom podnio žalbu protiv rješenja od 9. ožujka 2021.

7. Rješenjem od 30. ožujka 2021. sud je odbio donošenje rješenja o privremenim mjerama po prijedlogu podnositelja, na što je on podnio žalbu 14. travnja 2021.

Dopunskim rješenjem od 22. travnja 2021. sud je vještacima odredio rok od 45. dana za dostavu kombiniranog nalaza i mišljenja.

Poliklinika za zaštitu djece i mladih grada Zagreba je dopisom od 21. svibnja 2021. izvijestila sud da je potrebno uplatiti 16.200,00 kuna za provođenje vještačenja, te da će započeti s vještačenjem nakon uplate. Ujedno su izvijestili da je potrebno za vještake imenovati točno određene stručnjake iz te ustanove, što je sud učinio dopunskim rješenjem od 9. lipnja 2021.

7.1. Drugostupanjski sud je rješenjem broj: Gž Ob-130/2021-2 od 24. svibnja 2021. dijelom potvrdio (u odnosu na zabranu osobnih kontakata) a dijelom preinačio rješenje od 9. ožujka 2021. u odnosu na uzdržavanje djeteta (početak uzdržavanja pomaknut je na 9. ožujka 2021.). Rješenjem broj: Gž Ob-131/2021-2 od 24. svibnja 2021. potvrđeno je rješenje od 30. ožujka 2021. kojim su odbijeni prijedlozi podnositelja za donošenje privremenih mjera.

Dopisom od 8. lipnja 2021. pozvan je podnositelj na uplatu iznosa od 6.200,00 kuna za potrebe izrade kombiniranog vještačenja (jer je ranije već uplatio dio troška vještačenja), što je podnositelj uplatio 8. lipnja 2021. i o tome izvijestio sud.

7.2. Podnositelj je 15. rujna 2021. predložio donošenje rješenja kojim bi se ukinulo ranije doneseno rješenje od 9. ožujka 2021. i da se dijete povjeri njemu na skrb i brigu, s tim da tužiteljica plaća uzdržavanje i povremeno viđa dijete. Podredno je predložio da se umjesto navedenog rješenja donese privremena mjera kojim bi mu se omogućilo ostvarivanje osobnih odnosa s djetetom.

Vještaci K. i T. su 20. rujna 2021. od suda zatražili da se omogući interakcija podnositelja s djetetom kako bi mogli provesti vještačenje. Sud je dopisom od 21. rujna 2021. izvijestio vještake da je moguća interakciju djeteta s ocem uz njihov nadzor.

Podneskom od 25. listopada 2021. podnositelj je izvijestio sud da nije vidio dijete od 15. prosinca 2020. te da je ostankom djeteta u obitelji majke ugrožen svaki aspekt njegovog razvoja.

7.3. Dana 23. studenoga 2021. zaprimljen je kombinirani vještački nalaz i mišljenje, s preporukom kontrolnog vještačenja za godinu dana.

Podnositelj je dao očitovanje na taj nalaz podneskom od 10. prosinca 2021. te je predložio da se dijete dodijeli njemu na odgoj i skrb. Tužiteljica je očitovanje na nalaz i mišljenje dala 11. siječnja 2022. i istaknula da je tuženik medijskim istupima i kaznenim prijavama nanio štetu njoj i djetetu te je predložila da se dijete dodijeli njoj.

Centar za socijalnu skrb K. dostavio je svoje očitovanje 17. siječnja 2022. uz koje je dostavljena cjelokupna dokumentacija te ustanove vezana uz predmetnu obitelj i dijete.

Podnositelj je podneskom od 21. siječnja 2022. zatražio donošenje predložene privremene mjere, a podneskom od 19. siječnja 2022. očitovao se na očitovanje tužiteljice na kombinirani nalaz i mišljenje vještaka.

Centar za socijalnu skrb Đ. podneskom od 31. siječnja 2022. izvijestio je sud da nije u mogućnosti dati očitovanje jer nije mjesno nadležan.

Tužiteljica je 10. veljače 2022. dala očitovanje na podnositeljev prijedlog za određivanje privremene mjere.

Vještaci K. i T. su 16. veljače 2022. dostavili dopunu svog mišljenja, koja je dostavljena na očitovanje strankama i nadležnom Centru rješenjem od 23. veljače 2022.

Podnositelj je 18. veljače 2022. podneskom dao očitovanje na podnesak tužiteljice od 10. veljače 2022., a podneskom od 1. ožujka 2022. očitovanje na dopunski nalaz vještaka s prijedlogom da se vještaci saslušaju na sudu.

Tužiteljica je 7. ožujka 2022. dostavila očitovanje na dopunski nalaz vještaka te predložila saslušanje dr. sc. P.

Centar za socijalnu skrb K. je 10. ožujka 2022. dostavio očitovanje na dopunski nalaz vještaka i prijedlog podnositelja za određivanje nove privremene mjere. Na taj dopis podnositelj se očitovao podneskom od 29. ožujka 2022.

Podnositelj je podneskom od 28. travnja 2022. požurio postupanje suda, i izvijestio o navodnim zlouporabama u nadležnom Centru te je dostavio opsežnu dokumentaciju.

7.4. Naredbom predsjednice Općinskog suda u K. od 10. svibnja 2022. predmetni spis je određen za ponovljenu automatsku dodjelu jer je dotadašnja sutkinja privremeno premještena na rad u Općinski sud u Š. Od tada predmet vodi sudac R.

7.5. Na raspravi održanoj 10. lipnja 2022. izveden je dokaz saslušanjem tužiteljice i podnositelja jer je glavna rasprava započeta iznova zbog izmijenjenog sastava suda.

Rješenjem od 25. srpnja 2022. odbijen je podnositeljev prijedlog za ukidanje privremene mjere određene rješenjima od 25. ožujka 2020. i od 9. ožujka 2021. te je odbačen podnositeljev prijedlog za određivanje privremene mjere od 14. rujna 2021. Rješenjem od 15. rujna 2022. odbijen je podnositeljev prijedlog za donošenje dopunske odluke.

Na ročištu za glavnu raspravu održanu 23. rujna 2022. izveden je dokaz saslušanjem tri vještaka, glavna rasprava je zaključena, a ročište za objavu i uručenje presude određeno je za 14. listopada 2022.

Presuda poslovni broj P Ob-20/2019-172 donesena je i objavljena 14. listopada 2022., a istog je dana i otpremljena. Navedena presuda ispravljena je rješenjem od 17. listopada 2022. jer su u presudi mjesečni iznos dosuđen za uzdržavanje maloljetnog djeteta i troškovi parničnog postupka iskazani samo u valuti HRK, umjesto dvojnog iskazivanja HRK/EUR.

Rješenjem od 18. listopada 2022. izmijenjena je privremena mjera određena točkom I izreke rješenja od 9. ožujka 2021., na način da je sud odlučio o ostvarivanju osobnih odnosa podnositelja s maloljetnom kćeri.

Podnositelj se žalio na te odluke 31. listopada i 4. studenoga 2022., a žalbu je 21. studenoga 2022. izjavila i tuženica. Predmet je dostavljen na odlučivanje Županijskom sudu u Z. gdje se od 15. ožujka 2023. vodi pod brojem Gž-Ob-137/2023.

Prije toga, 9. prosinca 2022. odbijen je zahtjev za izuzeće uređujućeg suca i 17. siječnja 2023. odbijen zahtjev za donošenje dopunske presude. Podnositelj se na ta rješenja žalio 7. veljače 2023.

Sve žalbe su zajedno dostavljene na odlučivanje drugostupanjskom sudu 7. ožujka 2023.

III. MJERODAVNO PRAVO

8. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi i drukčiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.),

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.),

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.),

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.),

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 21/22.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70.) nisu mijenjane.

9. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. (stupanja na snagu ZoSud-a/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

10. U rješenju broj: U-IIIA-1527/2013 (»Narodne novine« broj 29/17) Ustavni sud je, u odnosu na dopuštenost ustavne tužbe, zauzeo sljedeće stajalište:

»2.1. Nadalje, Ustavni sud primjećuje da je ustavna tužba podnesena nakon stupanja na snagu Zakona o sudovima (‘Narodne novine’ 28/13. i 33/15.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13) koji u glavi VI. naslova ‘Zaštita prava na suđenje u razumnom roku’ propisuje novi, drugačiji, model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na razdoblje prije njegova stupanja na snagu (14. ožujka 2013.).

Novi model uređenja ustavnog prava na suđenje u razumnom roku obuhvaća dva pravna sredstva zaštite: zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku i zahtjev za isplatu primjerene naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku (članak 64. stavak 1. točke 1. i 2. ZoSud-a/13.).

Člankom 65. stavkom 1. ZoSud-a/13 propisano je da se zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku podnosi sudu pred kojim se postupak vodi, dok o zahtjevu odlučuje predsjednik suda odnosno njegov zamjenik (stavak 2. članka 65. ZoSud-a/13).

Iz ustavne tužbe ne proizlazi da su podnositelji iskoristili pravna sredstva iz članka 64. Zakona o sudovima (‘Narodne novine’ broj 28/13., 33/15. i 82/15.).

3. Ustavni sud podsjeća na svoje stajalište izraženo u rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (‘Narodne novine’ broj 8/15.) prema kojem je, pored općih postupovnih pretpostavki koje mora ispunjavati svaka ustavna tužba, pretpostavka za odlučivanje o ustavnoj tužbi u kojoj je istaknuta povreda ustavnog prava na suđenje u razumnom roku na temelju članka 63. Ustavnog zakona, u pravilu i ta da je podnositelj koristio sva dopuštena pravna sredstva protiv nerazumne duljine postupka.«

10.1. Sukladno citiranom stajalištu Ustavnog suda, jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona je prethodno korištenje dopuštenog pravnog sredstva protiv nerazumne duljine postupka.

10.2. Podnositelj je koristio raspoloživo sredstvo za ubrzavanje postupka po Zakonu o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16., 67/18. i 21/22.).

Tako je rješenjem predsjednice Općinskog suda u K. broj: Su-Gzp I-4/2020 od 19. travnja 2021. odbijen zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. To je rješenje potvrđeno rješenjem predsjednika Županijskog suda u V. broj: Su-Gžzp I-1/2021-4 od 15. lipnja 2021.

Potom je rješenjem predsjednice Općinskog suda u K. broj: Su-Gzp I-2/2022 od 7. veljače 2022. odbijen zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. To je rješenje potvrđeno rješenjem predsjednika Županijskog suda u V. broj: Su-Gžzp I-1/2022-2 od 31. ožujka 2022.

10.3. Budući da je podnositelj koristio pravno sredstvo koje mu je bilo na raspolaganju, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

11. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i nadležnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

12. Postupak je pokrenut pred Općinskim sudom u K. tužbom tuženice od 24. siječnja 2019. (radi razvoda braka, odlučivanja o roditeljskoj skrbi i uzdržavanja djeteta), koja je podnositelju kao tuženiku dostavljena na odgovor 19. veljače 2019., od kada je za njega započeo postupak.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak se vodi pred drugostupanjskim sudom po treći put (prethodna dva puta bio je na drugostupanjskom sudu radi odlučivanja o žalbi na privremene mjere).

Ustavna tužba podnesena je 4. svibnja 2022.

Ustavni sud utvrđuje da se postupak u razmatranom razdoblju vodio od 19. veljače 2019. (kada je podnositelj dobio tužbu na odgovor) do donošenja ove odluke 13. travnja 2023. u trajanju od četiri (4) godine, jedan mjesec i 25 dana i nije dovršen.

2) Složenost predmeta

12.1. Ustavni sud ocjenjuje da je u konkretnom slučaju riječ o složenijem predmetu jer se radi o odnosima bivših bračnih drugova prema zajedničkom djetetu, u kojem postupku je provedeno više vještačenja u vezi roditeljskih prava stranaka.

3) Postupanje nadležnih sudova

13. Postupak se vodi pod brojem P Ob-20/2019 od 24. siječnja 2019. pred prvostupanjskim sudom, koji je u razdoblju od preko tri godine održao pet ročišta, saslušao stranke, te su provedena dva vještačenja u vezi odlučivanja s kojim roditeljem će dijete živjeti nakon razvoda braka.

U tom razdoblju prvostupanjski sud je donio rješenje o dozvoli upisa djeteta u vrtić po prebivalištu majke, privremenu mjeru od 25. ožujka 2020. kojom je odlučio da će dijete živjeti s majkom do okončanja postupka, te način ostvarenja osobnih odnosa između djeteta i podnositelja.

Doneseno je i rješenje od 9. ožujka 2021. kojim je podnositelju zabranjeno ostvarivanje osobnih odnosa s djetetom do okončanja postupka, uz obvezu plaćanja uzdržavanja djeteta.

Sva tri rješenja su potvrđena (osim što je posljednje izmijenjeno u manjem dijelu uzdržavanja) po drugostupanjskom sudu.

Tijekom postupka na predmetu su se izmijenila tri uređujuća suca.

Dana 14. listopada 2022. donesena je presuda kojom je odlučeno o razvodu braka, uzdržavanju i roditeljskom pravu stranaka u odnosu na zajedničko malodobno dijete. Ta je presuda, nakon odlučivanja o zahtjevima podnositelja za izuzeće uređujućeg suca i donošenju dopunske presude, u ožujku 2023. dostavljena na odlučivanje drugostupanjskom sudu, koji još nije donio odluku.

13.1. U razmatranom razdoblju prvostupanjski sud je imao više neaktivnih razdoblja. Od 10. travnja 2019. do 30. kolovoza 2019. te od 4. prosinca 2019. do 25. ožujka 2020. sud nije donosio odluke.

Kombinirano vještačenje po stručnjacima Poliklinike za zaštitu djece i mladih grada Zagreba trajalo je od 9. ožujka 2021. do 23. studenoga 2021. iako je zakonski rok za takvo vještačenje 45 dana. Jedan od problema (u vezi izrade nalaza i mišljenja) na koji je upozorila Poliklinika jest i činjenica da je podnositelju zabranjeno viđanje djeteta rješenjem suda od 9. ožujka 2021.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

14. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelj nije pridonio duljini trajanja postupka te da je u nekoliko navrata požurivao sud u zakazivanju ročišta i donošenju rješenja o predloženim privremenim mjerama.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

15. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju trajao dulje od 4 godine. Imajući u vidu duljinu trajanja postupka i povremene neaktivnosti prvostupanjskog suda i da su u tom razdoblju u predmetu donesena tri rješenja o roditeljskoj skrbi i uzdržavanju djeteta stranaka, kao i značaj predmeta za podnositelja, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo na pošteno suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

VII. IZREKA ODLUKE I NALOG SUDU

16. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Županijskog suda u Z. dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

17. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

18. Objava ove odluke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka VI. izreke).

Troškovi ustavnosudskog postupka

19. U odnosu na zatraženi trošak ustavnosudskog postupka, Ustavni sud ističe da u skladu s člankom 23. Ustavnog zakona u ustavnosudskom postupku svaki sudionik snosi svoje troškove, ako Ustavni sud ne odluči drukčije.

Ustavni sud nije utvrdio razloge za drukčije postupanje s obzirom na to da u konkretnom slučaju podnositelj prigovara duljini postupka i neaktivnosti sudova u parničnom postupku, te se stoga prema ocjeni Ustavnog suda ne radi o složenom predmetu.

Obrazloženje rješenja

20. Podnositelj je podnio ustavnu tužbu i protiv rješenja Županijskog suda u P. broj: Gž Ob-130/2021-2 od 24. svibnja 2021. (u daljnjem tekstu: osporeno drugostupanjsko rješenje) kojim je dijelom odbijena kao neosnovana njegova žalba i potvrđeno rješenje prvostupanjskog suda broj: P Ob-20/2019-81 od 9. ožujka 2021., a dijelom je to rješenje preinačeno u odnosu na plaćanje uzdržavanja djeteta.

Prvostupanjski sud je rješenjem zabranio ostvarivanje osobnih odnosa podnositelja i djeteta, te je odredio plaćanje podnositelju uzdržavanja djeteta od 24. siječnja 2019. pa nadalje do okončanja tog postupka. Drugostupanjski sud je odredio da se uzdržavanje plaća od 9. ožujka 2021. do okončanja postupka.

21. Članak 62. stavak 1. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 62.

(1) Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo).

(...)«

Članak 64. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 64.

Ustavna se tužba može podnijeti u roku do 30 dana računajući od dana primitka odluke.«

22. Podnositelj je osporeno drugostupanjsko rješenje primio putem punomoćnika 24. svibnja 2021., a ustavna tužba je podnesena 4. svibnja 2022. dakle nakon proteka 30 dana od dana primitka osporene odluke.

23. Slijedom navedenog, na temelju članka 72. Ustavnog zakona riješeno je kao u izreci rješenja.

Broj: U-IIIA-2814/2022
 Zagreb, 13. travnja 2023.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.