## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3297/2002. od 24. studenoga 2004.

### NN 175/2004 (13.12.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3297/2002. od 24. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3039

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi Š. K. iz Z., koju zastupa M. K. iz Z., na sjednici održanoj
dana 24. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Trgovački sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u pred­metu koji se vodi pred
tim sudom, pod brojem: P-18665/92 (Iv-880/92) u najkraćemu mogućem roku, ali ne
duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na
temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst) podnositeljici
ustavne tužbe Š. K. iz Z., S. B. 13, određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narod­ne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 5.150,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```

Obrazloženje
```

1.
Ustavna tužba podnesena je 30. prosinca 2002. godine, temeljem članka 63.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Repub­like Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog nedonošenja
odluke suda u razumnom roku u predmetu koji se vodi pred Trgovačkim sudom u
Zagrebu, pod brojem: P-18665/92 (Iv-880/92).

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda i privitaka ustavne tužbe, očitovanja Općinskog
suda u Zagrebu od 14. ožujka 2003. i 5. rujna 2003. godine, očitovanja Trgovačkog
suda u Zagrebu od 9. svibnja 2003. i 27. listopada 2003. godine utvrdio sljedeće
činjenice koje su pravno relevantne za odlu­čivanje o povredi ustavnog prava
podnositeljice zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

–
podnositeljica je kao vlasnik E. servisa Trgovačkom sudu u Zagrebu 12. veljače
1992. godine podnijela prijedlog za izvršenje na temelju vjerodostojnih isprava
radi isplate iznosa od 622 HRD;

– 19.
kolovoza 1992. sud je donio rješenje o izvršenju, broj: Iv-880/92, po prigovoru
ovrhovoditelja spis je dobio oznaku P-18665/92, a 8. lipnja 1994. godine
ustupljen je Općinskom sudu u Zagrebu na daljnje rješavanje;

– u Općinskom
sudu u Zagrebu spis je zaprimljen pod brojem: P-6918/94, nakon čega je prenesen
na ovrhu i dobio broj: Iv-268/95, spis je ponovo ustupljen Građanskom odjelu
gdje je dobio broj: P-655/96, a nakon toga ponovo na ovrhu gdje se vodio pod
brojem: Iv-4826/96;

– Općinski
sud je spis ustupio dana 22. studenoga 1999. godine Trgovačkom sudu u Zagrebu
jer je utvrdio da rješenje o izvršenju nije pravomoćno, da spisu ne prileži
dostavnica za rješenje o izvršenju za vjerovnika niti dopis kojim se predmet
ustupa Općinskom sudu na provedbu, ali prileži podnesak Grad­sko-stambeno
komunalnog gospodarstva i odgovor podnositeljice na taj podnesak; zadnji put je
predmet vraćen Trgovačkom sudu dana 1. veljače 2000. godine koji je kod Trgovačkog
suda zaprimljen 4. veljače 2000. godine;

– na
Trgovačkom sudu spis, broj: P-18665/92 je 17. travnja 2000. godine proslijeđen
sudskom savjetniku u čijoj referadi pred­met nije pronađen.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakoga pojedinog slučaja.

Razmatranjem
razloga ustavne tužbe podnositeljice i dostav­ljenih očitovanja Općinskog suda
u Zagrebu i Trgovačkog suda u Zagrebu, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom
slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
postupak započeo je 12. veljače 1992. godine podnošenjem prijedloga za izvršenje
Trgovačkom sudu u Zagrebu. Ustavna tužba podnesena je dana 30. prosinca 2002.
godine, a do tog dana sudski postupak nije bio okončan. Ustavni sud utvrđuje da
je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak pred Trgovačkim sudom u Zagrebu i
Općinskim sudom u Zagrebu trajao ukupno deset (10) godina i osamnaest (18)
dana.

Ustavni sud je ocijenio da se pravno relevantnim
razdobljem, s aspekta povrede prava na razumnu duljinu trajanja sudskog
postupka, u konkretnom slučaju, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine,
to jest od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljud­skih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni
ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) do 30. prosinca 2002. godine, to jest
do dana podnošenja ustavne tužbe podnositeljice, što ukupno iznosi pet (5)
godina, jedan (1) mjesec i dvadeset pet (25) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNIH SUDOVA

Analizirajući
postupanje Trgovačkog suda u Zagrebu i Op­ćinskog suda u Zagrebu u pravno
relevantnom razdoblju, Ustav­ni sud je utvrdio da ti sudovi, osim nekoliko ustupanja
pred­meta jedan drugom, nisu učinili niti jednu od radnji relevantnih za meri­torno
odlučivanje o pravima i obvezama stranaka u tom pos­tupku. Stoga se može
konstatirati da je čitavo razmatrano prav­no relevantno razdoblje, razdoblje
potpune neaktivnosti sudova.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE
U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica
ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog
suda, nije pridonijela duljini sudskog postupka. Dapače, podnositeljica je višekratno
požurivala postupanje po predmetu i kod Trgovačkog i kod Općinskog suda.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud nije našao okolnosti koje bi u dosadašnjem tijeku postupka ukazivale na složenost
sudskog predmeta, a koje bi opravdale dugotrajnost postupanja u tom predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Slijedom utvrđenja Suda opisanih u točki 4. obrazloženja ove odluke, Ustavni
sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju ne postoje prihvatljivi razlozi koji bi
opravdali trajanje parničnog postupka u prvom stupnju dulje od 10 godina. Imajući
u vidu ukupno trajanje parničnog postupka, te postupanje sudova u razmatranom
pravno relevantnom razdoblju, Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju
podnositeljici povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Iako je
u konkretnom slučaju bilo nekoliko ustupanja predmeta između Općinskog i Trgovačkog
suda, te se ne može govoriti samo o potpunoj neaktivnosti Trgovačkog suda,
kojem je ovom odlukom naloženo donijeti odluku u roku od šest (6) mjeseci,
Ustavni sud napominje da je Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda
izrijekom utvrdio da su države-ugovornice obvezne organizirati svoje pravne
poretke na način koji omo­gućava sudovima da ispune zahtjeve propisane člankom
6. stav­kom 1. Europske konvencije, opetovano ističući naročitu važnost tog
zahtjeva za pravilno i uredno vođenje sudskih postupaka (v., primjerice,
presude Europskog suda u predmetima *Bucholoz protiv Njemačke* od 6.
svibnja 1981., *Guincho protiv Portugala* od 10. srpnja 1984., *Union
Alimentaria Sanders SA* od 7. srpnja 1989., *Brigandi protiv Italije*
od 19. veljače 1991. i dr.).

6. Iz
tih razloga, na temelju odredbi članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona,
donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama
III. i IV. izreke ove odluke.

Pri
utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

8.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-3297/2002
Zagreb, 24. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 175/2004-3039