## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2507/2009 od 8. srpnja 2009.

### NN 89/2009 (24.7.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2507/2009 od 8. srpnja 2009.

89 24.07.2009 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2507/2009 od 8. srpnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2267

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Aldo Radolović, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio G. d.o.o. Z., koji zastupa direktor, J. G., na sjednici održanoj 8. srpnja 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem Rev-16/09, u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, G.-u d.o.o., zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 41/01. – pročišćeni tekst) određuje se primjerena naknada u visini od 13.300,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnositelj je 25. kolovoza 2008. godine podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku koji sadržajno predstavlja ustavnu tužbu radi nedonošenja odluke. Smatra da u parničnom postupku koji se vodio od 2001. godine pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem P-14232/01, a pred Županijskim sudom u Zagrebu pod brojem Gž-4617/06, nije donesena odluka u razumnom roku, čime je povrijeđeno njegovo pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je, u predmetu ustupljenom od Vrhovnog suda Republike Hrvatske, na temelju navoda iz ustavne tužbe, te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Zagrebu broj: P-14232/01, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– parnični postupak pokrenut je 28. prosinca 2001. godine pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom tužitelja M. P. protiv podnositelja radi isplate,

– podnositelj je odgovor na tužbu podnio 29. siječnja 2002. godine kojim se usprotivio u cijelosti navodima tužbe, a koji podnesak je dostavljen tužitelju 20. veljače 2002. godine,

– tužitelj je rješenjima suda od 18. ožujka 2002. i 7. svibnja 2002. godine pozvan da se očituje na odgovor na tužbu i predloži dokaze čemu je isti udovoljio podneskom od 8. svibnja 2002. godine,

– podnesak podnositelja od 20. siječnja 2003. godine dostavljen je na očitovanje tužitelju 23. siječnja 2003. godine, a prvo ročište je zakazano za 20. veljače 2003. godine,

– na ročištu održanom 20. veljače 2003. godine sud je donio rješenje kojim se nalaže podnositelju da se u roku od 15 dana očituje na podnesak tužitelja, kao i na obračun zahtjeva za isplatu mjesečne zakupnine. Sljedeće ročište zakazano je za 18. studenoga 2003. godine,

– podnositelj je 3. ožujka 2003. godine dostavio sudu podnesak kojim se očituje na podnesak tužitelja od 20. veljače 2003. godine,

– rješenjem od 7. svibnja 2003. godine naloženo je tužitelju dostaviti u spis primjerak ugovora o zakupu čemu je tužitelj udovoljio 10. srpnja 2003. godine,

– podnositelj je 30. svibnja 2003. godine dostavio podnesak sudu kojim se očitovao na podnesak tužitelja od 21. ožujka 2003. godine,

– na ročištu održanom 18. studenoga 2003. godine tužitelju je naloženo dostaviti u spis zemljišnoknjižni izvadak, odnosno relevantnu dokumentaciju na okolnost kvalitete i površine prostora, te je određeno provođenje dokaza financijskim vještačenjem, a tužitelju je naložena uplata predujma. Sljedeće ročište zakazano je za 21. rujna 2004. godine,

– podnositelj je dostavio podnesak sudu kojim je obavijestio sud o promjeni adrese te je predložio da sud odustane od izvođenja dokaza financijskim vještačenjem, s obzirom da tužitelj nije predujmio troškove vještačenja,

– tužitelj nije udovoljio rješenju suda od 18. studenoga 2003. godine, pa je ročište od 21. rujna 2004. odgođeno za 2. lipnja 2005. godine, na trošak tužitelja bez obzira na uspjeh u sporu, dok je spis dostavljen vještaku radi izrade nalaza i mišljenja,

– vještak I. T. dostavio je nalaz i mišljenje 18. siječnja 2005. godine u skladu s kojim je tužitelj podneskom od 16. veljače 2005. godine specificirao tužbeni zahtjev,

– podnositelj je sudu dostavio podnesak kojim se očituje na nalaz vještaka i na podnesak tužitelja od 16. veljače 2005. godine,

– ročište zakazano za 2. lipnja 2005. godine odgođeno je zbog bolesti suca, a na ročištu zakazanom za 13. ožujka 2006. godine glavna rasprava je zaključena,

– Općinski sud u Zagrebu, presudom broj: P-14232/01 od 28. ožujka 2006. godine, djelomično je prihvatio, a djelomično odbio zahtjev tužitelja,

– na prvostupanjsku presudu tužitelj je 8. svibnja 2006. godine uložio žalbu koja je odbijena presudom Županijskog suda u Zagrebu broj: Gž-4617/06 od 24. lipnja 2008. godine, te je potvrđena prvostupanjska presuda u pobijanom odbijajućem dijelu izreke,

– drugostupanjska presuda dostavljena je strankama 9. listopada 2008. godine,

– protiv drugostupanjske presude tužitelj je 21. listopada 2008. godine izjavio reviziju te se predmet trenutno nalazi pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske u povodu odlučivanja o reviziji (pod brojem Rev-16/09).

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 28. prosinca 2001. godine pred Općinskim sudom u Zagrebu tužbom tužitelja M. P. protiv podnositelja radi isplate.

U trenutku donošenja odluke Ustavnog suda, parnični postupak se u povodu revizije podnositelja vodi pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske pod brojem Rev-16/09.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da se postupak od trenutka pokretanja parničnog postupka do donošenja odluke Ustavnog suda, vodio u trajanju od sedam (7) godina, šest (6) mjeseci i deset (10) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak je pokrenut pred Općinskim sudom u Zagrebu gdje se vodio u razdoblju više od četiri godine, a unutar kojeg razdoblja je sud održao tri (3) ročišta za glavnu raspravu.

Općinski sud u Zagrebu je presudom broj: P-14232/01 od 28. ožujka 2006. godine djelomično prihvatio, a djelomično odbio zahtjev tužitelja.

Na prvostupanjsku presudu tužitelj je uložio žalbu 8. svibnja 2006. godine, koja je odbijena presudom Županijskog suda u Zagrebu broj: Gž-4617/06-2 od 24. lipnja 2008. godine te je potvrđena prvostupanjska presuda u pobijanom odbijajućem dijelu izreke.

U trenutku donošenja odluke Ustavnog suda predmet se vodi pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske, koji o reviziji nije odlučio.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽENIKA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tuženik u sudskom postupku, prema ocjeni Ustavnog suda, nije doprinio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o osobito složenoj pravnoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju više od sedam godina te je još uvijek u tijeku. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti, posebno uzimajući u obzir neučinkovito postupanje suda, Ustavni sud utvrdio je da je dugim trajanjem parničnog postupka podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda Republike Hrvatske dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2507/2009

Zagreb, 8. srpnja 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 89/2009-2267