## Odluka Ustavnog suda Hrvatske broj U/I-241/1988 od 27. prosinca 1989.

### NN 4/1990 (6.2.1990.), Odluka Ustavnog suda Hrvatske broj U/I-241/1988 od 27. prosinca 1989.

# USTAVNI SUD HRVATSKE

Ustavni sud Hrvatske, na sjednici 27. prosinca 1989. godine. donio je
ovu

## ODLUKU

1. Ukida se odredba člana 7. Programa subvencioniranja dijela stanarine
određenim kategorijama stanara za 1989. godinu, što ga je Skupština Samoupravne
interesne zajednice stambeno-komunalne djelatnosti općine Vinkovci donijela
29. ožujka 1985. godine, i ujedno utvrđuje da je odredba člana 7. istoimenog
programa za 1988. godinu, u vrijeme dok je bila na snazi, bila suprotna
zakonu.

2. Utvrđuje se da su suprotne zakonu odredbe članova 19. 20. i 21. Samoupravnog
sporazuma o ostvarivanju solidarnosti u izgradnji i korištenju stanova
i o udruživanju sredstava za izgradnju stambene infrastrukture na području
općine Vinkovci ("Službeni vjesnik" općine Vinkovci. br. 5/81)
u dijelu kojim se pod nosiocima prava na subvenciju podrazumijevaju samo
stanari, a ne i podstanari.

3. Ova će se odluka Objaviti u "Narodnim novinama" i u "službenom
vjesniku" općine Vinkovci.

Obrazloženje:

Odredbama člana 7. u izreci navedenih programa razrađeni su, u šest
točaka, uvjeti što ih mora ispunjavati korisnik subvencije. Ustavni sud
Hrvatske u povodu inicijativa, podnesenih u vezi s eliminacijskim kriterijima
za priznavanje prava na subvencioniranje dijela stanarine pokrenuo je postupak
za ocjenu tih odredaba polazeći od ovih razloga: Članom 51. Zakona o stambenim
odnosima ("Narodne novine", broj 51/85, 42/86) predviđeno je
pravo na subvencioniranje dijela stanarine prema odredbama posebnog zakona.
U ovom slučaju to je Zakon o izdvajanju i raspoređivanju sredstava za zadovoljavanje
stambenih potreba ("Narodne novine", br. 32/77, 54/80, prečišćen
tekst u br. 13/81). Ujedno je sam Zakon o stambenim odnosima, takoder u
članu 51. predvidio kao eliminacijske kriterije slučaj kad stanar stanuje
u stanu većem od odgovarajućeg i kad on, ili netko od članova njegova porodičnog
domaćinstva, ima u vlasništvu obiteljsku kuću ili stan kao poseban dio
zgrade, ili kuću za odmor bez obzira u kojem mjestu. Zakon o izdvajanju
i raspoređivanju sredstava za zadovoljavanje stambenih potreba ne sadrži
eliminacijske kriterije u vezi s priznavanjem prava na subvencioniranje
dijela stanarine. U članu 7. predviđeno je da se sredstva za stambene potrebe,
što se izdvajaju temeljem tog Zakona, koriste, izmedu ostalog, za subvencioniranje
dijela stanarine za određene kategorije stanara, utvrđene samoupravnim
sporazumom. Prema tome uvjeti za priznavanje prava na subvenciju dijela
stanarine i eliminacijski kriteriji s tim u vezi nisu mogli biti uvedeni
aktom Skupštine Samoupravne interesne zajednice stambeno-komunalne djelatnosti,
niti je ta skupština imala ovlaštenje da svojim aktom mijenja odredbe samoupravnog
sporazuma članova zajednice. U vezi s odredbama članova 19, 20. i 21. u
izreci navedenog Samoupravnog sporazuma, Sud je utvrdio da se one odnose
na stanare kao nosice prava na subvenciju, što je suprotno odredbi člana
51. stav 3. Zakona o stambenim odnosima jer je Zakon utvrdio pravo na subvencioniranje
dijela stanarine i radniku koji je podstanar. U skladu s iznijetim odlučeno
je kao u izreci.

Broj: U/I-241/1988

Zagreb, 27. prosinca 1989.

USTAVNI SUD HRVATSKE

Predsjednik

**Milivoj Županić, v. r.**

Odluka, NN 4/1990-43