## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1992/2003 od 30. lipnja 2004.

### NN 98/2004 (16.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-1992/2003 od 30. lipnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1871

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi Lj. S. iz D. M.,
koju zastupa B. P., odvjetnica iz O., na sjednici održanoj dana 30. lipnja
2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je
donijeti presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom u povodu revizije
izjavljene protiv presude Županijskog suda u Osijeku, broj: Gž-518/2003-2 od
18. rujna 2003. godine, u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od jedne (1)
godine, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 49/02. - pročišćeni tekst), zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. - pročišćeni
tekst) određuje se podnositeljici ustavne tužbe, Lj. S. iz D. M., primjerena
naknada u iznosu od 8.450,00 kuna.

IV. Naknada iz točke
III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri
mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija
Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

O b r a z l o ž e n j e

1. Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02.-pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela je dana
3. lipnja 2003. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka koji se
vodio pred Općinskim sudom u Donjem Miholjcu, pod brojem: P-358/00 (prije
P-143/92), smatrajući da je time povrijeđeno njezino ustavno pravo na suđenje u
razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u
Valpovu, broj: P-358/00, utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje
o povredi ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1.
Ustava Republike Hrvatske.

Dana 3. studenoga 1992. godine podnositeljica je
Općinskom sudu u Donjem Miholjcu podnijela tužbu protiv tuženika Općinske
uprave društvenih prihoda Donji Miholjac radi poništenja rješenja kojim se
podnositeljica ustavne tužbe stavlja na raspolaganje Izvršnom vijeću Skupštine
općine Donji Miholjac.

U razdoblju do 5.
studenoga 1997. godine Općinski sud u Donjem Miholjcu donio je prvostupanjsku
presudu, broj: P-143/92 od 11. prosinca 1992, koja je ukinuta rješenjem Županijskog
suda u Osijeku, broj: Gž-768/93-2 od 16. rujna 1993. godine, potom je 22.
prosinca 1993. godine donesena prvostupanjska presuda, broj: P-176/93, kojom se
usvaja tužbeni zahtjev podnositeljice ustavne tužbe, a koja je potvrđena
presudom Županijskog suda u Osijeku, broj: Gž-447/94 od 9. lipnja 1994. godine.
Reviziju protiv drugostupanjske presude izjavljene od strane tuženika 29.
srpnja 1994. godine, prvostupanjski sud dostavlja Vrhovnom sudu koji vraća spis
Općinskom sudu u Donjem Miholjcu, dana 6. lipnja 1996. godine, a kako bi se
riješilo pitanje tko je pravni sljednik Općine Donji Miholjac. Prvostupanjski
sud održava ročište 1. listopada 1996. godine, te potom reviziju tuženika
dostavlja Vrhovnom sudu Republike Hrvatske 9. listopada 1996. godine. Vrhovni
sud ponovno vraća spis prvostupanjskom sudu dana 5. prosinca 1997. godine, jer
nalazi da nisu ispunjeni uvjeti za nastavak postupka.

Prvostupanjski sud održava
ročište 23. prosinca 1997. godine.

Nakon toga se 3. veljače
1998. godine revizija po treći put dostavlja Vrhovnom sudu na odlučivanje.

Rješenjem od 19.
travnja 2000. godine, broj: Rev 295/1998-2 Vrhovni sud prihvaća reviziju tuženika
i ukida nižestupanjske presude, te predmet vraća sudu prvog stupnja na ponovno
suđenje.

Revizijska odluka
dostavljena je Općinskom sudu u Donjem Miholjcu 30. kolovoza 2000. godine.

Rješenjem od 5. rujna
2000. godine Općinski sud u Donjem Miholjcu oglašava se stvarno i mjesno
nenadležnim i predmet ustupa Općinskom sudu u Valpovu.

Općinski sud u Valpovu održava ročišta 30. siječnja
2001. godine i 13. veljače 2001. godine.

Podnescima od 25. svibnja 2001., te od 6.
lipnja, 2001., 7. rujna 2001., 22. listopada 2001., 9. siječnja 2002. i 30.
siječnja 2002. godine sud traži dostavu podataka o plaći podnositeljice ustavne
tužbe od Ministarstva financija.

Podneskom od 27. ožujka 2002. godine traži
podatke o iznosu isplaćene mirovine od Hrvatskog zavoda za mirovinsko
osiguranje, odnosno o iznosima isplaćene naknade za nezaposlenost od Hrvatskog
zavoda za zapošljavanje.

Rješenjem od 12. travnja 2002. godine određeno
je provođenje knjigovodstveno - financijskog vještačenja.

Dana 3. svibnja 2002.
godine vještak je dostavio nalaz i mišljenje.

Podneskom od 15.
svibnja 2002. godine podnositeljica traži izradu dopunskog nalaza i mišljenja.

Na ročištu održanom 21.
svibnja 2002. godine donosi se rješenje o provođenju dopunskog vještačenja.

Ministarstvo financija
dostavlja podatke o plaći podnositeljice ustavne tužbe.

Rješenjem od 27.
kolovoza 2002. određuje se dopunsko vještačenje.

Dana 13. rujna 2002.
godine dostavlja se dopunsko vještačenje.

Potom su održana ročišta
24. listopada 2002. i 19. studenoga 2002. kada je zaključena rasprava i
donesena presuda o usvajanju tužbenog zahtjeva podnositeljice, broj: P-358/00
od 19. studenoga 2002. godine.

Dana 6. prosinca 2002.
godine tuženik ulaže žalbu koja se dostavlja drugostupanjskom sudu 7. veljače
2003. godine.

Županijski sud u
Osijeku presudom, broj: Gž-518/03 od 18. rujna 2003. godine, potvrđuje
prvostupanjsku presudu.

Protiv drugostupanjske
presude tuženik je dana 13. studenoga 2003. godine izjavio reviziju koja je
dostavljena Vrhovnom sudu Republike Hrvatske dana 11. ožujka 2004. godine.

OČITOVANJE ŽUPANIJSKOG SUDA U OSIJEKU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je zatražio od Županijskog suda u Osijeku kod koga se je
nalazio spis u trenutku podnošenja ustavne tužbe da se izjasni o navodima
ustavne tužbe.

U očitovanju od 4. rujna 2003. godine Županijski
sud u Osijeku navodi da dugotrajnost tog postupka nije posljedica neaktivnosti
suda, već da proizlazi iz problema vezanih za pasivnu legitimaciju tuženika, a
koje je podnositeljici ustavne tužbe dobro poznato.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Za ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su
odredbe članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i članka 63. Ustavnog
zakona.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku, Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti
svakoga pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe
podnositeljice, dostavljenog očitovanja Županijskog suda u Osijeku, te uvida u
spis predmeta, Ustavni sud utvrdio je da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 3.
studenoga 1992. godine, tužbom podnositeljice protiv tuženika Općinske uprave
društvenih prihoda Donji Miholjac radi poništenja rješenja kojim se
podnositeljica ustavne tužbe stavlja na raspolaganje.

Ustavna tužba podnesena je dana 3. lipnja 2003.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno deset (10) godina, sedam (7) mjeseci.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« - Međunarodni
ugovori, broj 18/97., 6/99. - pročišćeni tekst i 8/99. - ispravak, u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga
1997. godine.

Od dana stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska
konvencija) čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske
konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje«, koja između ostalog
propisuje:

Radi utvrđivanja svojih
prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5.
studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku je
ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja
Promjena Ustava). Ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5.
studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih
postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom
poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio
da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava
na donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga
1997. godine (to jest od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 3. lipnja 2003. godine (to jest do dana podnošenja ustavne tužbe),
što ukupno iznosi četiri (4) godine, šest (6) mjeseci i dvadeset osam (28)
dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju, u povodu revizije izjavljene još tijekom 1996.
godine protiv presude Županijskog suda u Osijeku, broj: Gž-447/94 od 6. lipnja
1996. godine, Vrhovni sud odlučio na sjednici održanoj 19. travnja 2000.
godine. Tim revizijskim rješenjem Vrhovnog suda, nakon gotovo 8 godina vođenja
postupka, ukinute su presude nižestupanjskih sudova zbog bitne povrede odredbi Zakona
o parničnom postupku, kao i zbog nedovoljno utvrđenog činjeničnog stanja. Nakon
toga održana su četiri ročišta i financij­sko-knjigovodstveno vještačenje, te
dopuna vještačenja, te je do­ne­sena prvostupanjska presuda po treći put.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE
U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u
sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, nije doprinijela duljini
trajanja sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema utvrđenju Ustavnog suda, radi se o donekle
činjenično i pravno složenom predmetu, a budući da je tijekom postupka tuženik
prestao postojati kao pravna osoba, te da je trebalo utvrditi njegovog pravnog
slijednika, kao i da je bilo potrebno utvrditi je su li postojale određene
okolnosti, a posebno obzirom na ratne prilike u vrijeme donošenja osporenih rješenja
kojim se je podnositeljica stavila na raspolaganje Izvršnom vijeću Skupštine općine
Donji Miholjac.

POSEBNE OKOLNOSTI SLUČAJA

6. Županijski sud u
Osijeku je u konkretnom predmetu donio odluku o žalbi i izradio presudu 18.
rujna 2003. godine, protiv koje je izjavljena revizija, te se spis dana 11. ožujka
2004. godine dostavlja Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na rješavanje. Prema
stajalištu Ustavnog suda dugotrajnost postupka u najvećoj je mjeri posljedica
okolnosti koje se mogu pripisati neučinkovitom postupanju nadležnog
prvostupanjskog suda. Ovdje je potrebno istaknuti da Vrhovni sud Republike
Hrvatske, obzirom na okolnost da je predmet povodom izjavljene revizije njemu
dostavljen tek 2004. godine, nije doprinio duljini sudskog postupka, međutim
ocjenjujući da predmetni postupak u cjelini traje preko deset godina, te da je
riječ o radnom sporu, Ustavni sud smatra potrebnim odrediti rok u kojem će se
meritorno odlučiti o pravima i obvezama podnositeljice ustavne tužbe. Slijedom
navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju povrijeđeno ustavno
pravo podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7. Iz tih razloga, na
temelju odredbi članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donesena je odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove
odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni sud ovlašten, temeljem članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, u svakom pojedinom slučaju odrediti i rok za
donošenje sudske odluke, na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecala je i činjenica
da je Vrhovnom sudu Republike Hrvatske, temeljem točke II. izreke ove odluke,
određen kratak rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u povodu izjavljene
revizije čime se na najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samog sudskog
postupka.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-1992/2003

Zagreb, 30. lipnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 98/2004-1871