## Pravilnik o postupku homologacije određenih sastav­nih dijelova i značajki motornih vozila na dva ili tri kotača TPV 212 - Dio 5.: mjere protiv onečišćavanja zraka koje prouzrokuju motornih vozila na dva ili tri kotača

### NN 12/2007 (1.2.2007.), Pravilnik o postupku homologacije određenih sastav­nih dijelova i značajki motornih vozila na dva ili tri kotača TPV 212 - Dio 5.: mjere protiv onečišćavanja zraka koje prouzrokuju motornih vozila na dva ili tri kotača

# DRŽAVNI ZAVOD ZA MJERITELJSTVO

**537**

Temeljem članka 275. stavak 3. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne
novine« broj 105/04) ravnatelj Državnog zavoda za mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O POSTUPKU HOMOLOGACIJE ODREĐENIH SASTAVNIH DIJELOVA I ZNAČAJKI MOTORNIH VOZILA NA DVA ILI TRI KOTAČATPV 212 (IZDANJE 00) (\*)

**DIO 5.: mjere protiv onečišćavanja zraka koje prouzrokuju motorna vozila na dva
ili tri kotača (vidi u prilogu) (\*\*)**

Članak 1.

Ovim Pravilnikom uređuje se postupak homologacije motornih vozila na dva ili tri
kotača kategorije L (1) s obzirom na mjere protiv onečišćavanja zraka koje
prouzrokuju takva vozila.

Članak 2.

Tehnički zahtjevi u postupku homologacije navedeni su u Prilozima I., II. i
III., a postupak homologacije u člancima 7. – 9. Pravilnika o homologaciji tipa
motornih vozila na dva ili tri kotača. Prilozi I. do VI. čine sastavni dio ovog
Pravilnika.

Članak 3.

Tijelo nadležno za homologaciju motornih vozila na dva ili tri kotača s obzirom
na mjere protiv onečišćavanja zraka koje prouzrokuju takva vozila, u smislu
odredaba ovoga Pravilnika je Državni zavod za mjeriteljstvo (u daljnjemu tekstu:
Zavod).

Članak 4.

Zavod će dodijeliti certifikat o homologaciji tipu motorna vozila na dva ili tri
kotača s obzirom na mjere protiv onečišćavanja zraka, ako zadovoljavaju zahtjeve
sadržane u ovome Pravilniku.
Obrazac certifikata o homologaciji prikazan je u Prilogu VI.

Članak 5.

Nova vozila na dva ili tri kotača s obzirom s obzirom na mjere protiv
onečišćavanja zraka mogu se homologirati te uvoziti i stavljati na tržište ako
zadovoljavaju zahtjeve ovoga Pravilnika.

Članak 6.

Zavod može ovlastiti pravnu ili fizičku osobu za obavljanje poslova tehničke
službe ako ispunjava sljedeće uvjete:
– da zadovoljava zahtjeve norme HRN EN ISO/IEC 17025 za osposobljenost ispitnih
laboratorija za područje ispitivanja prema zahtjevima ovoga Pravilnika,
– da može dokazati poznavanje metoda i postupaka ispitivanja sadržanih u
Prilozima I. II. i III. ovoga Pravilnika,
– da ima najmanje jednog djelatnika školske spreme VII/1 strojarskoga smjera.

Članak 7.

Odredbe članka 5. ovoga Pravilnika primjenjivat će se od 1. listopada 2007.
godine za sva nova vozila koja se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj, u
skladu s graničnim vrijednostima za emisiju iz ispušnog sustava koje su dane:
– u točki 2.2.1.1.3. Priloga I., za mopede i lake četverocikle,
– u redovima A(2003) tablice u točki 2.2.1.5 Priloga II., za motocikle, tricikle
i četverocikle
– u Dodatku 3. Priloga III., za motorna vozila na dva ili tri kotača opremljena
motorom s kompresijskim paljenjem.
Odredbe članka 5. ovoga Pravilnika iznimno će se primjenjivati od 1. travnja
2007. godine i za rabljena vozila koja se prvi put registriraju u Republici
Hrvatskoj, s učinkom do dana prijema RH u punopravno članstvo Europske unije. Za
takva vozila primjenjivat će se sljedeće granične vrijednosti:
– za mopede: CO 6 (g/km) i HC + NOx 3 (g/km), odnosno mopede na tri kotača i
lake četverocikle: CO 12 (g/km) i HC + NOx 6 (g/km
– za dvotaktne motocikle: CO = 8 g/km i HC = 4 g/km, NOx = 0,1 g/km, odnosno
dvotaktne tricikle i četverocikle: CO = 12 g/km, HC = 6 g/km i NOx = 0,15 g/km,
– za četverotaktne motocikle: CO = 13 g/km, HC = 3 g/km i NOx = 0,3 g/km,
odnosno tricikle i četverocikle: CO = 19,5 g/km, HC = 4,5 g/km NOx = 0,45 g/km.
Granične vrijednosti navedene u prethodnom stavku primjenjivat će se do 1.
listopada 2007. godine i za nova vozila.
Do 1. travnja 2007. godine, za mopede prihvaćaju se homologacije izdane prema
Pravilniku ECE R 47.00 i za motocikle Pravilniku ECE R 40.01.

Članak 8.

Stupanjem na snagu ovoga Pravilnika prestaju važiti »Naredba o homologaciji
mopeda s oto-motorom što se tiče ispuštanja štetnih sastojaka iz motora
(»Narodne novine« br. 53/91) i Naredba o homologaciji motocikala s oto-motorom
što se tiče ispuštanja štetnih sastojaka iz motora (»Narodne novine« br. 53/91).

Članak 9.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od njegove objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 011-02/06-03/18
Urbroj: 558-04/4-06-1-AD
Zagreb, 27. prosinca 2006.

Ravnatelj
Državnog zavoda za mjeriteljstvo
**Mirko Vuković, dipl. ing**., v. r.

PRILOG I.

ODREDBE O MJERAMA PROTIV ONEČIŠĆAVANJA ZRAKA KOJE PROUZROKUJU MOPEDI

1. DEFINICIJE
Za potrebe ovoga Pravilnika:
1.1. »Tip vozila s obzirom na emisiju plinovitih štetnih sastojaka iz motora«
označava mopede koji se ne razlikuju prema sljedećim bitnim značajkama:
1.1.1. po ekvivalentnoj inerciji određenoj u ovisnosti o referentnoj masi, kao
što je propisano u točki 5.2. Dodatka 1.;
1.1.2. po značajkama motora i mopeda koje su određene u Prilogu V.;
1.2. »Referentna masa« označava masu mopeda u voznome stanju, uvećanu za
jediničnu masu 75 kg. Masa mopeda masu mopeda u voznome stanju ukupna
neopterećena masa s svim posudama napunjenim 90 % najvećeg njihovog obujma;
1.3. »Plinoviti štetni spojevi« označava ugljični monoksid, ugljikovodike i
dušikove okside izražene kao ekvivalentni dušikov dioksid (NO)
2. SPECIFIKACIJE ISPITIVANJA
2.1. Općenito
Sastavni dijelovi koji mogu utjecati na emisiju plinovitih štetnih sastojaka
moraju biti konstruirani, izrađeni i sastavljeni tako, da moped pri uobičajenoj
usprkos vibracijama, kojima može biti izložen zadovoljava zahtjeve ovoga
Priloga.
2.2. Opis ispitivanja
2.2.1. Moped mora biti povrgnut ispitivanjima tipa I.i II., koja su niže
određena:
2.2.1.1. Ispitivanje tipa I. (provjeravanje prosječnih emisija plinovitih
štetnih sastojaka u gradskom području s gustim prometom)
2.2.1.1.1. Vozilo treba postaviti na dinamometar, opremljen kočnicom i
zamašnjakom. Ispitivanje, koje u cijelosti traje 448 sekunda i sastoji se od
četiri ciklusa, obavlja se bez prekidanja.
Svaki se ciklus sastoji od sedam faza (prazni hod, ubrzavanje, ustaljena brzina,
usporavanje itd.). Tijekom ispitivanja ispušni plinovi se razrjeđuju sa zrakom
tako, da obujamski protok smjese ostane stalan. Za vrijeme ispitivanja:
– stalni protok uzoraka smjese mora se uvoditi u jednu vreću tako, da se
redoslijedom odrede koncentracije (prosječne ispitne vrijednosti) ugljikovog
monoksida, neizgorenih ugljikovodika i dušikovih oksida;
– mjeri s ukupni obujam smjese.
Na kraju ispitivanja zabilježi se duljina stvarno prijeđenog puta iz ukupnog
pokazivanja na ugrađenom brojilu okretaja koji pogoni valjak.
2.2.1.1.2. Ispitivanje se provodi po postupku opisanom u Dodatku 1. Metode koje
se upotrebljavaju za sakupljanje i analizu plinova su propisane.
2.2.1.1.3. Uzimajući u obzir odredbe točke 2.2.1.1.4. ispitivanje se provodi tri
puta. Masa ugljikovog monoksida, ugljikovodika i dušikovih oksida dobivena u
svakom ispitivanju mora biti manja od graničnih vrijednosti navedenih u
sljedećoj tablici.

|  |  |
| --- | --- |
| Homologacija tipa sastavnog dijela i sukladnost  proiz­vodnje | |
| CO  (g/km)  L1 | HC +NOx  (g/km)  L2 |
| 1 (1) | 1.2 |
| (1)Granična vrijednost za masu CO je 3,5 g/km za mopede na tri kotača i lake četverocikle. | |

2.2.1.1.3.1. Međutim, za svaki od gore navedenih štetnih
sastojaka, jedan od tri dobivena rezultata može prekoračiti propisanu graničnu
vrijednost za odgovarajući moped najviše 10%, pod uvjetom da aritmetička sredina
triju rezultata bude manja od propisane granične vrijednosti. Kad više od jednog
štetnog sastojka prekoračuje propisane granične vrijednosti, nije bitno je li se
to dogodilo u istom ili različitim ispitivanjima.
2.2.1.1.4. Broj ispitivanja propisanih u točki 2.2.1.1.3. smanjuje se pod niže
opisanim uvjetima, gdje je V1 rezultat prvoga ispitivanja i V2 rezultat drugoga
ispitivanja, za svaki štetni sastojak naveden točki u 2.2.1.1.3.
2.2.1.1.4.1. Potrebno je samo jedno ispitivanje ako je za svaki od odgovarajućih
štetnih sastojaka V1 0,70 L.
2.2.1.4.2. Potrebna su samo dva ispitivanja ako je za svaki od odgovarajućih
štetnih sastojaka V1 0,85 i ako je barem i za jedan štetni sastojak V1 > 0,70 L.
Dodatno, za svaki od odgovarajućih štetnih sastojaka V2 mora biti takav, da V1 +
V2 < 1,70 L i V2 < L.
2.2.1.2. Ispitivanje tipa II (ispitivanje emisije ugljikovog monoksida i
neizgorenih ugljikovodika pri brzini vrtnje na praznom hodu)
2.2.1.2.1. Emitirana masa ugljikovog monoksida i neizgorenih ugljikovodika iz
motora pri brzini vrtnje na praznom hodu mjeri se jednu minutu.
2.2.1.2.2. To se ispitivanje mora obavljati sukladno postupku opisanom u Dodatku
2.
3. SUKLADNOST PROIZVODNJE
3.1. Za provjeravanje sukladnosti proizvodnje primjenjuju se odredbe točke 1.
Priloga VI. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri
kotača.
3.1.1. Međutim, kod provjere sukladnosti s obzirom na ispitivanje tipa I. mora
se primijeniti sljedeći postupak:
3.1.1.1. vozilo se uzme s proizvodne linije i podvrgne ispitivanju opisanom u
točki 2.2.1.1. Propisane granične vrijednosti treba uzeti iz tablice u točki
2.2.1.1.3.
3.1.2 Kad vozilo koje je uzeto s proizvodne linije ne zadovoljava zahtjeve točke
3.1.1., njegov proizvođač može zahtijevati da se obave mjerenja na uzorku vozila
s proizvodne linije koji uključuje i prvobitno izbrano vozilo. Na proizvođaču je
da odluči o broju n vozila u uzorku. Nakon toga određuju se aritmetička srednja
vrijednost rezultata dobivenih na uzorku i standardno odstupanje S (1) uzorka za
emisiju ugljikovog monoksida i ukupnih emisija ugljikovodika i dušikovih oksida.
Smatra se da je serijska proizvodnja sukladna ako je zadovoljen sljedeći uvjet:

![](dodatni/350687.gif)

gdje je:
L: granična vrijednost propisana u tablici u točki 2.2.1.1.3. za emisiju
ugljikovog monoksida i ukupnih emisija ugljikovodika i dušikovih oksida;
k: statistički faktor koji ovisi od n i određen je u sljedećoj tablici:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| n | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 8 | 9 | 10 |
| k | 0,973 | 0,613 | 0,489 | 0,421 | 0,376 | 0,342 | 0,317 | 0,296 | 0,279 |
| n | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| k | 0,265 | er"> style="font-size:11.0pt">0,253 | 0,242 | 0,233 | 0,224 | 0,216 | 0,210 | 0,203 | 0,198 |

u kojoj je za
![](dodatni/350688.gif)

\_\_\_\_\_
(1)![](dodatni/350689.gif)

gdje je x1 bilo koji od pojedinačnih rezultata
dobivenih u uzorku n, a

![](dodatni/350690.gif)

4. PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE
4.1. Tipovi vozila s različitim referentnim masama
Homologacija se može proširiti na tipove vozila koji se razlikuju od
homologiranoga tipa samo po referentnoj masi, pod uvjetom da referentna masa
tipa vozila za koji je zatraženo proširenje homologacije jedino kao posljedicu
ima uporabu sljedeće više ili niže istovrijedne inercijske mase.
4.2. Tipovi vozila sa različitim ukupnim prijenosnim omjerima
4.2.1. Homologacija tipa vozila može se proširiti pod sljedećim uvjetima na
takve tipove vozila koji se razlikuju od homologiranoga tipa samo po ukupnih
prijenosnim omjerima.
4.2.1.1. Za svaki stupanj prijenosa upotrijebljen pri ispitivanjima tipa I. mora
se odrediti omjer:
gdje su V1 i V2 brzine, koje odgovaraju brzini vrtnje motora od 1000 o/min,
homologiranog tipa vozila i tipa vozila za koji je zatraženo proširenje
homologacije.
4.2.2. Ako se omjer E 8% primjenjuje za svaki stupanj prijenosa, proširenje se
mora odobriti bez ponavljanja ispitivanja tipa I.
4.2.3. Ako je omjer E 8% barem u jednom stupnju prijenosa i E 13% u svim
stupnjevima, ispitivanja tipa I. moraju se ponoviti; međutim, ona se obaviti u
laboratoriju koji izbere sam proizvođač i odobri tijelo nadležno za homologaciju
sastavnog dijela. Izvještaj o ispitivanju mora se dostaviti tehničkoj službi.
4.3. Tipovi vozila s različitim referentnim masama i različitim ukupnim
prijenosnim omjerima
Homologacija tipa vozila može se proširiti na tipove vozila koji se od
homologiranoga tipa razlikuju samo u referentnoj masi i ukupnim prijenosnim
omjerima ako zadovoljavaju zahtjeve točaka 4.1. i 4.2.
4.4. Mopedi na tri kotača i laki četverocikli
Homologacija dodijeljena za mopede na tri kotača može se proširiti na mopede na
tri kotača i lake četverocikle ako oni imaju isti motor, isti ispušni sustav i
isti prijenosnik snage koji se razlikuje samo u prijenosnom omjeru, pod uvjetom
da referentna masa tipa vozila za koji je zatraženo proširenje homologacije kao
posljedicu jedino ima uporabu sljedeće više ili niže istovrijedne inercijske
mase.
4.5. Nije dopušteno daljnje proširivanje homologacija za proširenja koja su
dodijeljena sukladno točkama 4.1. do 4.4.

Dodatak 1.

Ispitivanje tipa I.

(provjeravanje prosječne emisije štetnih sastojaka u gradskom području s gustim
prometom)

1. UVOD
Postupak za ispitivanje tipa I. propisan je u točki 2.2.1.1. Priloga I.
2. RADNI CIKLUS NA DINAMOMETRU
2.1. Opis ciklusa
Radni ciklus na dinamometru je prikazan u sljedećoj tablici u shematski u
Poddodatku 1.
Radni ciklus na dinamometru

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Faza | Radna operacija | Ubrzavanje | Brzina | Trajanje | Ukupno vrijeme |
| m/s2 | pt"> km/h | s | s |
| 1. | Prazni hod | – | – | 8 | 8 |
| 2. | Ubrzavanje | zaklopka za snagu u krajnjem položaju | 0-max | 57 | – |
| 3. | Ustaljena brzina | zaklopka za snagu u krajnjem položaju | max | – |
| 4. | Usporavanje | – 0,56 | max–20 | 65 |
| 5. | Ustaljena brzina | – | 20 | 36 | 101 |
| 6. | Usporavanje | – 0,93 | 20–0 | 6 | 107 |
| 7. | Prazni hod | – | – | 5 | 112 |

2.2. Opći uvjeti za obavljanje ciklusa
Prethodno se moraju obaviti ispitni ciklusi radi određivanja kako je najbolje
aktivirati papučici za snagu i, po potrebi, stupnjeve prijenosa i kočnicu.
2.3. Uporaba mjenjača
Mjenjač se mora upotrebljavati u skladu s proizvođačevim uputama. Ako
proizvođačeve upute ne postoje, primjenjuju se sljedeća pravila:
2.3.1. Ručni mjenjač
Pri Ustaljenoj brzini 20 km/h, brzina vrtnje motora mora čim dulje ostati između
50% i 90% brzine vrtnje pri najvećoj snazi. Ako se ta brzina postiže s više od
jednog stupnja prijenosa, moped se ispituje u najvećem stupnju prijenosa.
Tijekom ubrzavanja, moped se ispituje u onom stupnju prijenosa koji omogućava
najveće ubrzavanje. Sljedeće viši stupanj prijenosa mora se uključiti najkasnije
kad brzina vrtnje motora dosegne 110% brzine vrtnje pri najvećoj snazi. Tijekom
usporavanja, sljedeći niži stupanj prijenosa mora se uključiti prije nego motor
počne nemirno raditi, a najkasnije kad brzina vrtnje motora padne na 30% brzine
vrtnje pri najvećoj snazi. Tijekom usporavanja ne smije se uključivati prvi
stupanj prijenosa.
2.3.2. Automatski mjenjač i pretvarač zakretnog momenta
Treba upotrijebiti položaj »Drive«.
2.4. Dopuštena odstupanja
2.4.1. U svim fazama ispitivanja dopušta se odstupanje 1 km/h od teorijske
brzine, naviše i naniže.
Veća odstupanja od propisanih dopuštena su pri prijelazu iz jedne faze u drugu,
pod uvjetom da trajanje tih odstupanja nikada ne prekorači 0,5 s.
Ako moped usporava brže od očekivanog bez uporabe kočnica, primjenjuje se
postupak koji je propisan u točki 6.2.6.3.
2.4.2. Dopuštena su odstupanja od propisanih ± 0,5 s naviše ili naniže od
teorijskih vremena.
2.4.3. Odstupanja od brzine i vremena se moraju se kombinirati, kao što je
prikazano u Poddodatku 1.
3. MOPED I GORIVO
3.1. Ispitivani moped
3.1.1. Moped mora biti dostavljen u dobrom mehaničkom stanju. Prije ispitivanja
on mora biti izvožen i imati najmanje 250 prevezenih km.
3.1.2. Ispušni uređaj ne smije propuštati ništa što bi moglo smanjiti količina
sakupljenih ispušnih plinova, koja mora biti jednaka količini plinova koji
izlaze iz motora.
3.1.3. Nepropusnost usisnog sustava treba provjeriti radi osiguravanja da na
miješanje goriva i zraka ne utječe dodatni dotok zraka.
3.1.4. Namještanja motora i upravljačke elementi mopeda moraju biti oni koje je
propisao proizvođač. To se također primjenjuje, dodatno, za namještanje praznog
hoda (brzina vrtnje i sadržaj ugljikovog monoksida u ispušnim plinovima),
automatski čok i sustav za pročišćavanje ispušnih plinova.
3.1.5. Laboratorij može provjeriti da li moped postiže radne značajke koje je
propisao proizvođač,zvođač, može li se upotreblja uobičajenu vožnju, a posebno
je li ga moguće pokrenuti kad je hladan ili vruć i može li raditi na praznom
hodu bez gašenja.
3.2. Gorivo
Za ispitivanje mora se upotrebljavati referentno gorivo za koje su specifikacije
navedene u Prilogu IV. Ako se motor podmazuje s mješavinom, kvaliteta i količina
ulja koje se dodaje referentnom gorivu mora zadovoljavati preporuke proizvođača.
4. ISPITNANA OPREMA
4.1. Dinamometar
Glavne značajke dinamometra su sljedeće:
– jednadžba krivulje opterećenja: na dinamometru mora biti moguće reproducirati,
s dopuštenim odstupanjem ± 15%, od početne brzine 12 km/h, snagu koju razvija
motor kad moped vozi po ravni cesti, pri brzini vjetra koja ne praktično nula.
U protivnom, snaga koju apsorbiraju kočnice i unutarnje trenje dinamometra (PA),
mora biti:
pri brzini 0 < V £12 km/h:
0 £ PA£ kV312 + 5% kV312 + 5% PV50
(1)
pri brzini V > 12 km/h:
PA = kV3 ± 5% kV3 ± 5% PV50 (1)
i ne može biti negativna (postupak umjeravanja mora zadovoljavati odredbe
Poddodatka 4.)
– osnovna inercijska masa: 100 kg
– dodatne inercijske mase (2): od 10 kg i po 10 kg
– valjak mora imati brojilo obrtaja koje se može namjestiti na ništicu, tako da
omogući mjerenje stvarno prevožene udaljenosti.
4.2. Oprema za sakupljanje ispušnih plinova
Oprema za sakupljanje ispušnih plinova mora se sastojati od sljedećih elemenata
(vidi Poddodatke 2. i 3.):
4.2.1. Uređaj za sakupljanje ispušnih plinova proizvedenih tijekom ispitivanja,
uz održavanje atmosferskoga tlaka na ispušnom (ispušnim) otvoru (otvorima)
mopeda.
4.2.2. Cijev koja povezuje opremu za sakupljanje ispušnih plinova i sustav
uzorkovanja ispušnih plinova. Ta spojna cijev i oprema za sakupljanje ispušnih
plinova moraju biti izrađeni iz nehrđajućeg čelika ili drugoga materijala koji
ne utječe na sastav sakupljenih plinova i otporan je na njihovu temperaturu.
4.2.3. Uređaj za usisavanje razrijeđenih plinova. Taj uređaj mora osiguravati
stalan protok dovoljno velik da omogućava usisavanje svih ispušnih plinova.
4.2.4. Sonda za uzorkovanje koja je pričvršćena na vanjskoj strani uređaja za
sakupljanje plinova, koja može tijekom trajanja ispitivanja zahvaćati stalni
uzorak razrijeđenog zraka uporabom pumpe, filtra i mjerila protoka.
4.2.5. Sonda za uzorkovanje koja je usmjerena protiv toka razrijeđenih plinova
za uzorkovanje smjese tijekom ispitivanja, pri stalnom protoku, po potrebi s
uporabom filtra, mjerila protoka i pumpe. Najmanja veličina protoka plinova u
oba naviše opisana sustava za uzorkovanje mora biti barem 150 l/h.
4.2.6. Trokraki ventili na naviše opisanim krugovima uzorkovanja, za
usmjeravanje toka uzoraka u atmosferu ili u vreće za odgovarajuće uzorkovanje
tijekom ispitivanje.
4.2.7. Nepropusne vreće za uzorkovanje za sakupljanje razrijeđenog zraka i
smjese razrijeđenih plinova. Te vreće za uzorkovanje moraju imati naprave za
automatsko brtvljenje koje na kraju ispitivanja mogu brzo i nepropusno
zatvoriti, i na krugu za uzorkovanje ili krugu za analiziranje.
4.2.8. Mora postojati metoda mjerenja ukupnog obujma razrijeđenih plinova koji
prolaze kroz uređaj za uzorkovanje tijekom ispitivanja.
4.3. Analitička oprema
4.3.1. Sonda za uzorkovanje može se sastojati od cijevi za uzorkovanje koja vodi
u sabirne vreće ili cijevi za pražnjenje vreće. Sonda mora biti izrađena iz
nehrđajućeg čelika ili drugoga materijala koji ne utječe na sastav plinova.
Sonda za uzorkovanje i cijev koja je spaja na analizator mora biti na
temperaturi.
4.3.2. Analizatori moraju biti sljedećih tipova:
– nedisperzijski infracrveni apsorpcijski za ugljikov monok­sid,
– jonizacijski u plamenu za ugljikovodike,
– kemiluminiscentni za dušikove okside.
4.4. Točnost mjerne opreme i mjerenja
4.4.1. Kad se kočnica umjeri u posebnom ispitivanju (točka 5.1), nije potrebno
navoditi točnosti dinamometra. Ukupna inercija rotirajućih masa, uključujući
mase valjaka i rotirajućih dijelova kočnice (vidi točku 4.1), mora biti dana s
točnošću ± 5 kg.
4.4.2. Duljina koju prevozi moped određuje se iz broja obrtaja koje napravi
valjak, s točnošću ± 10 m.
4.4.3. Brzina mopeda mjeri se preko brzine vrtnje valjaka. Ona se mora moći
izmjeriti s točnošću s ± 1 km/h pri brzinama iznad 10 km/h.
4.4.4. Temperatura okoline mora se moći izmjeriti s točnošću ± 2 °C.
4.4.5. Atmosferski tlak mora se moći izmjeriti s točnošću ± 0,2 kPa.
4.4.6. Relativna vlažnost okolnoga zraka mora se moći mjeriti s točnošću ± 5%.
4.4.7. Bez obzira na točnost s kojom se određuju uzorkovani plinovi, zahtijevana
točnost pri mjerenju sadržaja različitih štetnih sastojaka mora biti ± 3%.
Ukupno vrijeme odziva kruga analiziranja mora biti manje od jedne minute.
4.4.8. Sadržaj etalon plinova (za umjeravanje) ne smije se razlikovati više od ±
2% od referentne vrijednosti svakoga plina. Ugljikov monoksid i dušikovi oksidi
se razrjeđuju s dušikom i ugljikovodici (propan) sa zrakom.
4.4.9. Brzina rashladnog zraka mora se izmjeriti s točnošću ± 5 km/h.
4.4.10. Dopušteno odstupanje trajanja ciklusa i operacija uzorkovanja plina je ±
1 s. Ta se vremena moraju izmjeriti s točnošću 0,1 s.
4.4.11. Ukupni obujam razrijeđenih plinova mora se izmjeriti s točnošću ± 3%.
4.4.12 Ukupni protok i protok uzorkovanja mora biti stalan unutar ± 5%.
\_\_\_\_\_\_\_
(1) Za jedan valjak promjera 400 mm
(2) Te dodatne mase mogu se kad je prikladno zamijeniti elektroničkim
uređajem pod uvjetom da se dokaže istovrijednost rezultata.

5. PRIPREMA ISPITIVANJA
5.1. Namještanje kočnice dinamometra
Kočnica se mora namjestiti tako, da je brzina mopeda na dinamometru sa zaklopkom
za snagu u krajnjem položaju jednaka najvećoj brzini koju može postići na cesti,
s dopuštenim odstupanjem ± 1 km/h. Ta najveća brzina se ne smije se razlikovati
za više od ± 2 km/h od predviđene najveće brzine koju je odredio proizvođač. Ako
je moped opremljen s ograničivačem najveće brzine na cesti, učinak takvog
uređaja mora se uzeti u obzir.
Kočnica se može namjestiti s drukčijom metodom ako proizvođač dokaže njezinu
istovrijednost.
5.2. Određivanje inercijskih masa koje su istovrijedne inercijskim masama mopeda
u pravocrtnom gibanju.
Jedan ili više zamašnjaka upotrebljava se da se omogući postizanje ukupne
inercijske mase rotirajućih dijelova koja je proporcionalna referentnoj masi
mopeda u sljedećim granicama:

|  |  |
| --- | --- |
| Referentna masa mopeda  RM (kg) | Istovrijedna inercijska masa  (kg) |
| RM ≤ 105  105 < RM ≤ 115  115 < RM ≤ 125  125 < RM ≤ 135  135 < RM ≤ 145  145 < RM ≤ 165  165 < RM ≤ 185  185 < RM ≤ 205  205 < RM ≤ 225  225 < RM ≤ 245  245 < RM ≤ 270  270 < RM ≤ 300  300 < RM ≤ 330  330 < RM ≤ 360  360 < RM ≤ 395  395 < RM ≤ 435  435 < RM ≤ 475 | 100  110  120  130  140  150  170  190  210  230  260  280  310  340  380  410  – |

5.3. Hlađenje mopeda
5.3.1. Tijekom ispitivanja, ispred mopeda treba biti postavljen pomoćni uređaj
za prinudno hlađenje tako, da se struja rashladnog zraka usmjeri na motor.
Brzina zračnoga toka je 25 ± 5 km/h. Presjek izlaznog otvora za zrak na
ventilatoru mora biti najmanje 0,2 m2, u njegovoj ravnini koja je okomita na
uzdužnu os mopeda, i on mora biti postavljen između 30 i 45 cm ispred prednjeg
kotača mopeda. Uređaj za mjerenje linearne brzine rashladnog zraka mora biti
postavljen u središtu zračnog toka 20 cm od izlaznog otvora za zrak. Brzina
zraka mora biti što više stalna po cijelom presjeku izlaznog otvora.
5.3.2. Moped se također može hladiti uporabom niže opisane metode. Zračni tok s
promjenjivom brzinom treba usmjeriti na moped. Regulator se mora regulirati
tako, da je u radnom području od 10 do uključivo 45 km/h linearna brzina u
otvoru ventilatora jednaka odgovarajućoj brzini valjka s točnošću ± 5 km/h. Na
odgovarajućoj brzini valjka koja je manja od 10 km/h, je zraka za prinudno
hlađenje može biti ništica. Presjek otvora ventilatora mora biti najmanje 0,2 m2
i njegov donji rub između 15 i 20 cm iznad razine tla. Ravnina otvora mora biti
okomita na uzdužnu os mopeda i biti postavljen između 30 i 45 cm ispred
pred­njeg kotača mopeda.
5.4. Kondicioniranje mopeda
5.4.1. Izravno prije početka prvog ispitnog ciklusa, za zagrijavanje motora na
mopedu se moraju obaviti četiri uzastopna ispitna ciklusa, od kojih svaki traje
112 sekunda.
5.4.2. Tlak u gumama mora biti onaj koji je odredio proizvođač za uobičajenu
cestovnu uporabu. Međutim, ako je promjer valjaka manji od 500 mm, tlak u gumama
može se povećati za 30 – 50%.
5.4.3. Opterećenje na pogonskom kotaču: opterećenje na pogonskom kotaču mora
odgovarati opterećenju s točnošću ± 3 kg na mopedu pri uobičajenoj cestovnoj
uporabi s vozačem mase 75 kg ± 5 kg koji sjedi u uspravnom položaju.
5.5 Provjeravanje protutlaka
5.5.1 Tijekom prethodnih ispitivanja mora se provjeriti da se protutlak koji
prouzrokuje uređaj za uzorkovanje ne razlikuje od atmosferskoga za više od ±
0,75 kPa.
5.6. Umjeravanje analitičke opreme
5.6.1. Umjeravanje analizatora
Količina plina na tlaku koji je namješten da odgovara ispravnom funkcioniranju
opreme uvodi se u analizator s pomoću mjerila potoka i regulatora tlaka koji je
ugrađen na svakoj boci.
Oprema se mora namjestiti tako, da kao konstantnu vrijednost pokazuje onu
vrijednost koja je navedena na boci s etalon plinom. Polazeći od namještanja s
bocom s najvišim sadržajem, treba crtati krivulju odstupanja analizatora kao
funkciju sadržaja upotrijebljenih različitih boca s etalon plinom.
5.6.2. Ukupno vrijeme odziva opreme
Plin iz boce s najvećim sadržajem uvodi se u kraj sonde za uzorkovanje. Provjera
se mora obaviti da se osigura da li je pokazana vrijednost koja odgovara
najvećem odstupanju postignuta u manje od jedne minute. Ako ta vrijednost nije
postignuta, krug analizatora mora se provjeriti na nepropusnost od jednog do
drugog kraja.
6. POSTUPAK ISPITIVANJA NA DINAMOMETRU
6.1. Posebni uvjeti za obavljanje ciklusa
6.1.1. Temperatura u prostoru u kojem je postavljen dinamometar tijekom
ispitivanja mora biti između 20 i 30 °C.
6.1.2. Tijekom ispitivanja moped mora biti postavljen što je više moguće
vodoravno da bi se spriječila neuobičajena razdioba goriva ili motornog ulja.
6.1.3. Tijekom ispitivanja brzina se grafički prikazuje u ovisnosti od vremena
tako, da se može ocijeniti ispravnost izvođenja ciklusa.
6.2. Pokretanje motora
6.2.1. Pošto se obave prethodne operacije na opremi za sakupljanje,
razrjeđivanje, analiziranje i mjerenje plinova (vidi točku 7.1.). motor treba
pokrenuti s pomoću uređaja predviđenih za tu svrhu, kao što je zaklopka za
snagu, startni ventil, itd., u sladu s uputama proizvođača.
6.2.2. Uzimanje uzoraka i mjerenje protoka kroz usisni uređaj mora početi na
početku prvoga ciklusa.
6.2.3. Prazni hod
6.2.3.1. Ručni mjenjač:
Da bi se omogućilo ubrzavanje u skladu s uobičajenom ciklusom, vozilo mora biti
u prvom stupnju prijenosa, s isključenom spojkom, pet sekunda prije početka
ubrzavanja nakon odgovarajućeg perioda praznog hoda.
6.2.3.2. Automatski mjenjač i pretvarač zakretnog momenta:
Birač treba upotrijebiti na početku ispitivanja. Ako postoje dva položaja –
»grad« i »cesta« – mora se upotrijebiti položaj »cesta«.
6.2.4. Ubrzavanja
Na kraju perioda svakog praznog hoda ubrzavanje se mora provesti dovođenjem u
krajnji položaj zaklopke za snagu i, po potrebi, uporabom mjenjača tako, da se
čim prije dosegne najveća brzina.
6.2.5. Ustaljena brzina
Najveća Ustaljena brzina mora se postići držeći zaklopke za snagu u krajnjem
položaju dok ne počne faza ubrzavanja. Tijekom faze u kojoj se drži Ustaljena
brzina 20 km/h, položaj zaklopke za snagu mora se držati nepromijenjenim koliko
je to moguće.
6.2.6. Usporavanja
6.2.6.1. Sva usporavanja treba postići potpunim zatvaranjem zaklopke za snagu, s
uključenom spojkom. Motor se mora odspojiti ručno pri brzini od 10 km/h, bez
pomicanja ručice mjenjača.
6.2.6.2. Ako je period usporavanja dulji od propisanoga za odgovarajuću fazu,
treba uporabiti kočnice na mopedu da se zadovolji ciklus.
6.2.6.3. Ako je period usporavanja kraći od propisanoga za odgovarajuću fazu,
sukladnost s vremenskim trajanjem teoretskog ciklusa postiže se dodavanjem
perioda praznog hoda sljedećoj fazi praznog hoda. U tom se slučaju ne
primjenjuje točka 2.4.3.
6.2.6.4. Na koncu drugog perioda usporavanja (zaustavljanje mopeda na valjku)
mjenjač se postavlja u neutralni položaj i spojka uključi.
7. POSTUPAK UZORKOVANJA I ANALIZE
7.1. Uzorkovanje
7.1.1. Uzorkovanje počinje čim počne ispitivanje navedeno u točki 6.2.2.
7.1.2. Vreće se moraju nepropusno zatvoriti čim se napune.
7.1.3. Na kraju završnog ciklusa uređaj za sakupljanje razrijeđenih ispušnih
plinova i zraka za razrjeđivanje mora se zatvoriti i ispušni plinovi iz motora
pa preusmjeriti u atmosferu.
7.2. Analiza
7.2.1. Plinovi koji su sakupljeni u vrećama moraju se analizirati čim prije, a
najkasnije 20 minuta nakon početka punjenja vreća.
7.2.2. Ako sonda za uzorkovanje nije stalno u vrećama, mora se spriječiti ulazak
zraka u vreće tijekom uvlačenja sonde i izlazak plinova iz vreća tijekom
izvlačenja sonde.
7.2.3. Analizator mora pokazivati ustaljenu vrijednost jednu minutu nakon što se
spoji s vrećom.
7.2.4. Koncentracije HC, CO i NOx u uzorcima razrijeđenih ispušnih plinova i u
vrećama sa sakupljenim zrakom za razrjeđivanje određuju se iz vrijednosti koje
su prikazane ili zapisane na mjernoj opremi primjenprimjenjujući odgovarajuće u
krivulje.
7.2.5. Vrijednost koja se uzima kao sadržaj plinovitih štetnih sastojaka je
vrijednost očitana nakon stabiliziranja mjernoga instrumenta.
8. ODREĐIVANJE KOLIČINE EMISIJE PLINOVITIH ŠTETNIH SASTOJAKA
8.1. Masa emitiranoga ugljikovoga monoksida tijekom ispitivanja određuje se s
pomoću formule:

![](dodatni/350692.gif)

u kojoj je:
8.1.1. COM masa ugljikovoga monoksida, emitiranoga tijekom ispitivanja, izražena
u g/km,
8.1.2. S stvarno prijeđeni put izražena u km, koja se dobije s množenjem s
opsegom valjka ukupnog broja obrtaja prikazanog na brojilu okretaja;
8.1.3. dCO gustoća ugljikovog monoksida pri temperaturi 0 °C i tlaku 101,33 kPa
(= 1,250 kg/m3),
8.1.4. COc obujamska koncentracija ugljikovog monoksida u razrijeđenim
plinovima, izražena u ppm i ispravljena da se uzme u obzir onečišćenje
razrijeđenog zraka:

![](dodatni/350693.gif)

pri čemu je:
8.1.4.1. COe koncentracija ugljikovog monoksida, izmjerena u ppm i, u uzorku
razrijeđenim plinova sakupljenih u vreći Sa,
8.1.4.2. COd koncentracija ugljikovog monoksida, izmjerena u ppm, u uzorku
razrijeđenog zraka sakupljenog u vreći Sb,
8.1.4.3. DF koeficijent koji je određen u točki 8.4,
8.1.5. V ukupni obujam, izražena u m3/ispitivanje, razrijeđenih plinova na
referentnoj temperaturi 0 °C (273 K) i referentnom tlaku 101,33 kPa:

![](dodatni/350694.gif)

pri čemu je:
8.1.5.1. Vo dobavljena količina plina po jednom okretaju pumpe P1,. izražena u
m3/okretaj. Ta je količina ovisna od razlike tlakova između ulaznog i izlaznog
dijela same pumpe.
8.1.5.2. N broj okretaja pumpe P1 obavljenih tijekom četiri ispitna ciklusa,
8.1.5.3. Pa atmosferski tlak izražen u kPa,
8.1.5.4. Pi srednja vrijednost pada tlaka na ulaznom dijelu pumpe P1 tijekom
izvođenja četiriju ciklusa, izražena u kPa,
8.1.5.5. Tp vrijednost temperature razrijeđenih plinova na ulaznom dijelu pumpe
P1 tijekom izvođenja četiriju ciklusa.
8.2. Masa neizgorenih ugljikovodika emitiranih kroz ispuh mopeda tijekom
ispitivanja izračunava se s pomoću formule:
![](dodatni/350693.gif)
u kojoj je:
8.2.1. HCM masa ugljikovodika, emitiranih tijekom mjerenje, izražena u g/min;
8.2.2. S razdaljina, određena u točki 8.1.2.;
8.2.3. dHC gustoća ugljikovodika pri temperaturi 0 °C i tlaku 101,33 kPa (za
prosječni omjer ugljik/vodik od 1 : 1,85)(= 0,619 kg/m3),
8.2.4. HCc koncentracija razrijeđenih plinova, izražena u ppm ekvivalenta
ugljika (na primjer: koncentracija propana pomnožena s 3) i ispravljena s
uzimanjem u obzir zraka za razrjeđivanje:

![](dodatni/350695.gif)

gdje je:
8.2.4.1. HCe koncentracija ugljikovodika u uzorku razrijeđenih plinova
sakupljenih u vreći Sa, izražena u ppm ekvivalenta ugljika;
8.2.4.2. HCd koncentracija ugljikovodika u uzorku razrijeđenih plinova
sakupljenih u vreći Sb, izražena u ppm ekvivalenta ugljika;
8.2.4.3. DF koeficijent, određen u točki 8.4.;
8.2.5. V ukupni obujam (vidi točku 8.1.5.).
8.3. Masa dušikovih oksida, emitiranih kozi ispuh mopeda, izračuna se s pomoću
sljedeće formule:

![](dodatni/350696.gif)

u kojoj je:
8.3.1. NOxM masa dušikovih oksida emitiranih tijekom ispitivanja, izražena u
g/km,
8.3.2. S duljina, određena u točki 8.1.2.;
8.3.3. dNO2 gustoća dušikovih oksida u ispušnim plinovima, izražena kao
ekvivalent NO2, pri temperaturi 0 °C i tlaku 101,33 kPa (= 2,05 kg/m3);
8.3.4. NOxc koncentracija dušikovih oksida u razrijeđenim plinovima, izražena u
ppm i ispravljena da se uzme u obzir zrak za razrjeđivanje:

![](dodatni/350697.gif)

gdje je:
8.3.4.1. NOxe koncentracija dušikovih oksida, izražena u ppm, u uzorku
razrijeđenih plinova sakupljenih u vreći Sa;
8.3.4.2. NOxd koncentracija dušikovih oksida, izražena u ppm, u uzorku zraka za
razrjeđivanje sakupljenoga u vreći Sb;
8.3.4.3. DF koeficijent, određen u točki 8.4.;
8.3.5. Kh je faktor ispravka za vlažnost

![](dodatni/350698.gif)

gdje je:
8.3.5.1. H apsolutna vlažnost u gramima vode na kg suhoga zraka
![](dodatni/350699.gif)

gdje je:
8.3.5.1.1. U sadržaj vlage izražen u postocima;
8.3.5.1.2. Pd tlak zasićene vodne pare, izražen u kPa, pri ispitnoj temperaturi;
8.3.5.1.3. Pa je atmosferski tlak u kPa.
8.4. DF je koeficijent, izražen s pomoću formule:

![](dodatni/350700.gif)

u kojoj su:
8.4.1. CO, CO2 i HC koncentracije ugljikovog monoksida, ugljikovog dioksida i
ugljikovodika izražene kao postotak uzorka razrijeđenih plinova sakupljenih u
vreći Sa;
9. PRIKAZIVANJE REZULTATA
Rezultati se izražavaju o g/km:
HC u g/km = HC masa/S
CO u g/km = CO masa/S
NOx u g/km = NOx masa/S
gdje je:
masa HC: vidi definiciju u točki 8.2.
masa CO: vidi definiciju u točki 8.1.
masa NOx: vidi definiciju u točki 8.3.
S: put koji stvarno prijeđe moped tijekom ispitivanja.

Poddodatak 1.

RADNI CIKLUS NA DINAMOMETRU
(ISPITIVANJE TIPA I.)

![](dodatni/350701.gif)

Poddodatak 2.

*Primjer br. 1*ZA SUSTAV SAKUPLJANJA ISPUŠNIH PLINOVA

![](dodatni/350702.gif)

Poddodatak 3.

*Primjer br. 2*za sustav sakupljanja ispušnih
plinova

![](dodatni/350703.gif)

Poddodatak 4.

Metoda za umjeravanje dinamometra

1. SVRHA
Ovaj Poddodatak opisuje metodu koja se upotrebljava za provjeru da li se
krivulja snage koju apsorbira dinamometar podudara s krivuljom apsorbirane snage
propisane u točki 4.1. Dodatka 1.
Izmjerena apsorbirana snaga uključuje snagu koja se apsorbira radi trenja i
snagu koju apsorbira kočnica dinamometra, ali ne uključuje snagu koja se troši
na savladavanje trenja između gume i valjka.
2. TEMELJNO NAČELO METODE
Ova metoda omogućava izračunavanje apsorbirane snage mjerenjem usporavanja
valjka. Kinetičku energiju uređaja troši kočnica i trenje dinamometra. Ova
metoda ne uzima u obzir promjene unutarnjeg trenja valjka koje nastaju radi mase
mopeda.
3. POSTUPAK
3.1. Treba uključiti sustav za simulaciju inercije koji odgovara masi mopeda
koji se ispituje.
3.2. Kočnicu treba namjestiti u skladu s točkom 5.1. Dodatka 1.
3.3. Valjak treba zavrtjeti s brzinom v + 10 km/h.
3.4. Pogonski sustav valjka treba isključiti i omogućiti da se valjak slobodno
usporava.
3.5. Zapisati vrijeme koje je bila potrebno za usporavanja valjka od brzine v +
0,1 v na brzinu v – 0,1 v.
3.6. Apsorbirana snaga se izračunava s pomoću formule:

![](dodatni/350704.gif)

u kojoj je:
PA: snaga koju apsorbira dinamometar, izražena v kW
M: ekvivalentna inercijska masa, izražen u kg
v: ispitna brzina propisana u točki 3.3., izražena u m/s
t: vrijeme, izraženo i sekundama, koje je potrebno za usporavanja valjka od
brzine v + 0,1 v na brzinu v – 0,1 v.
3.7. Faze opisane u točkama 3.3. d 3.3. do 3.6. ponavljaju se da pokriju područje
brzina od 10 do 50 km/h, stupnjevano po 10 km/h.
3.8. Treba nacrtati krapsorbirane snage u ovisnosti o brzini.
3.9. Mora se provjeriti da li se krivulja nalazi unutar dopuštenih odstupanja
navedenih u točki 4.1. Dodatka 1.

![](dodatni/350705.gif)

dodatak 2.

Ispitivanje tipa II.
(mjerenje emisija ugljikovog monoksida i ugljikovodika na brzini vrtnje praznog
hoda)

1. UVOD
Postupak za ispitivanje tipa II. je određen u točki 2.2.1.2. Priloga I.
2. UVJETI MJERENJA
2.1. Gorivo je propisano u točki 3.2. Dodatka 1.
2.2. Upotrijebljeno sredstvo za podmazivanje također mora biti u skladu s
odredbama točke 3.2. Dodatka 1.
2.3. Masa emitiranoga ugljikovog monoksida i ugljikovodika mora se izmjeriti
odmah nakon ispitivanja tipa I. koje je opisano u točki 2.1. Dodatka 1., na
praznom hodu motora kad se vrijednosti stabiliziraju.
2.4. U slučaju mopeda s ručnim mjenjačima, ispitivanje se obavlja s ručicom
mjenjača u »neutralnom« položaju i uključenom spojkom.
2.5. U slučaju mopeda s automatskim mjenjačima, ispitivanje se obavlja s
uključenom spojkom i blokiranim pogonskim kotačem.
2.6. Brzina vrtnje motora na praznom hodu tijekom praznog hoda mora biti
namještena sukladno proizvođačevim uputama.
3. UZORKOVANJE I ANALIZA ISPUŠNIH OLINOVA
3.1. Elektromagnetski ventili moraju se postaviti u položaj ta izravnu analizu
razrijeđenih plinova i zraka za razrjeđivanje.
3.2. Analizator mora pokazivati ustaljenu vrijednost jednu minutu nakon što se
spoji s vrećom.
3.3. Koncentracije HC i CO u uzorcima razrijeđenih ispušnih plinova i u zraku za
razrjeđivanje određuju se iz vrijednosti koje su prikazane ili zapisane na
mjernoj opremi primjenjujući odgovarajuće umjerne krivulje.
3.4. Vrijednost koja se uzima kao sadržaj plinovitih štetnih sastojaka u
analiziranim plinovima je vrijednost očitana nakon stabiliziranja mjernoga
instrumenta.
4. ODREĐIVANJE KOLIČINE EMITIRANIH PLINOVITIH ŠTETNIH SASTOJAKA
4.1. Masa ugljikovoga monoksida emitiranoga tijekom ispitivanja određuje se
pomoću formule:

![](dodatni/350706.gif)

u kojoj je:
4.1.1. COM masa ugljikovoga monoksida, emitiranoga tijekom ispitivanja, izražena
u g/km;
4.1.2. dCO gustoća ugljikovog monoksida pri temperaturi 0 °C i tlaku 101,33 kPa
(= 1,250 kg/m3);
4.1.3. COc koncentracija ugljikovog monoksida u uzorku razrijeđenih plinova,
izražena u ppm i ispravljena da se uzme u obzir onečišćenje zraka za
razrjeđivanje:

![](dodatni/350707.gif)

gdje je:
4.1.3.1. COc koncentracija ugljikovog monoksida u uzorku razrijeđenih plinova,
mjerena u ppm;
4.1.3.2. COd koncentracija ugljikovog monoksida u uzorku zraka za razrjeđivanje
izmjerena u ppm,;
4.1.3.3. DF koeficijent koji je određen u točki 4.3.;
4.1.4. V ukupni obujam, izražen u m3/min, razrijeđenih plinova na referentnoj
temperaturi 0 °C (273 K) i referentnom tlaku 101,33 kPa:

![](dodatni/350708.gif)

gdje je:
4.1.4.1. Vo dobavljeni obujam plina po jednom okretaju pumpe P1,.izražen u
m3/okretaj. Taj je obujam ovisan od razlike tlakova između ulaznog i izlaznog
dijela same pumpe;
4.1.4.2. N broj okretaja koji pumpa P1 učini tijekom ispitivanja na praznom hodu
podijeljen s vremenom u minutama;
4.1.4.3. Pa atmosferski tlak izražen u kPa,
4.1.4.4. Pi srednja vrijednost pada tlaka na ulaznom dijelu pumpe P1 tijekom
ispitivanja, izražena u kPa,
4.1.4.5. Tp temperatura razrijeđenih plinova mjerena na ulaznom dijelu pumpe P
tijekom izvođenja četiriju ciklusa.
4.2. Masa neizgorenih ugljikovodika emitiranih kroz ispuh mopeda tijekom
ispitivanja izračunava se pomoću formule:

![](dodatni/350709.gif)

u kojoj je:
4.2.1. HCM masa ugljikovodika, emitiranih tijekom ispitivanja, izražena u g/min;
4.2.2. dHC gustoća ugljikovodika pri temperaturi 0 °C i tlaku 101,33kPa (za
prosječni omjer ugljik/vodik od 1:1,85) (= 0,619 kg/m3),
4.2.4. HCc koncentracija razrijeđenih plinova, izražena u ppm ekvivalenta
ugljika (na primjer: koncentracija propana pomnožena s 3 i ispravljena s
uzimanjem u obzir zraka za razrjeđivanje:

![](dodatni/350710.gif)

gdje je:
4.2.3.1. HCe koncentracija ugljikovodika izražena u ppm ekvivalenta ugljika u
uzorku razrijeđenih plinova;
4.2.3.2. HCd koncentracija ugljikovodika izražena u ppm ekvivalenta ugljika u
uzorku razrijeđenih plinova;
4.2.3.3. DF koeficijent, određen u točki 4.3.;
4.2.4. V ukupni obujam (vidi točku 8.1.5.).
4.3. DF je koeficijent, izražen s pomoću formule:

![](dodatni/350711.gif)

u kojoj su:
4.3.1. CO, CO2 i HC koncentracije ugljikovog monoksida, ugljikovog dioksida i
ugljikovodika izražene kao postotak uzorka razrijeđenih plinova.

**PRILOG II.**
ODREDBE KOJE SE ODNOSE NA MJERE PROTIV ONEČIŠĆAVANJA ZRAKA KOJE PROUZROKUJU
MOTOCIKLI I MOTORNI TRICIKLI

1. DEFINICIJE
Za svrhu ovoga Pravilnika:
1.1. »Tip vozila s obzirom na ograničenje emisije plinovitih štetnih sastojaka
iz motora« označava motocikle i motorne tricikle koji se ne razlikuju prema
sljedećim bitnim značajkama:
1.1.1. po ekvivalentnoj inerciji određenoj u ovisnosti o referentnoj masi, kako
je propisano u točki 5.2. Dodatka 1.;
1.1.2. po značajkama motora i vozila koje su određene u Prilogu V.;
1.2. »Referentna masa« označava masu vozila u voznome stanju, uvećanu za
jediničnu masu od 75 kg. Masa motocikla i motornih tricikla u voznome stanju je
njihova ukupna masa u neopterećenom stanju sa svim posudama napunjenim s
najmanje do 90% najvećeg njihovog obujma;
1.3. »Kućište koljenastog vratila« označava prostore unutar ili izvan motora,
povezanim uljnim koritom s unutarnjim ili vanjskim kanalima, kroz koje mogu
izlaziti plinovi i pare;
1.4. »Plinoviti štetni sastojci« označava emisiju u ispušnom plinu ugljikovog
monoksida, dušikovih oksida izraženo kao ekvivalentni dušikov dioksid (NO) i
ugljikovodika izraženo u omjeru:
– CH1,85 za benzin;
– CH1,86 za dizelsko gorivo.
1.5. »Poremećajni uređaj« (»defeat device«) označava uređaj koji mjeri,
ustanovljava ili reagira na radne varijable (npr. brzinu vozila, brzinu vrtnje
motora, upotrijebljeni stupanj prijenosa, temperaturu, tlak u usisnom vodu ili
neki drugi parametar) za potrebe aktiviranja, modulacije, usporavanja ili
deaktiviranja funkcije nekog dijela ili funkcije u sustavu za smanjene štetne
emisije pri čemu se smanjuje učinkovitost sustava za smanjene štetne emisije, u
uvjetima koji mogu nastupiti pri uobičajenoj uporabi vozila, osim ako je uporaba
takvog uređaja bitno uključena u postupak ispitivanja koji je primijenjen u
homologaciji emisije.
1.6. »Iracionalna strategija za nadzor emisije« označava svaku strategiju ili
mjeru koja, pri radu vozila pod uobičajenim uvjetima uporabe, smanjuje
učinkovitost sustava za smanjene štetne emisije ispod one koja je očekivana u
primijenjenom postupku ispitivanja emisije.
2. SPECIFIKACIJE ISPITIVANJA
2.1. Općenito
Sastavni dijelovi koji mogu utjecati na emisiju plinovitih štetnih sastojaka
moraju biti konstruirani, izrađeni i sastavljeni tako, da motocikl ili motorni
tricikli pri uobičajenoj uporabi, usprkos vibracijama kojima mogu biti izloženi,
zadovoljavaju zahtjeve ovoga Prioga Priloga.
2.2. Opis ispitivanja
2.2.1. Motocikl ili motorni tricikl, ovisno o njihovoj kategoriji koja je niže
objašnjena, mora biti povrgnut niže određenim ispima tipa I.i II.:
2.2.1.1. Ispitivanje tipa I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava u
gradskom području s gustim prometom).
2.2.1.1.1. Ispitivanje treba obaviti po postupku opisanomu Dodatku 1. Za
sakupljanje i analizu plinova upotrebljavaju se niže propisane metode.
2.2.1.1.2. Na slici 1.2.1. shematski su prikazane različite mogućnosti za
ispitivanje tipa I.
2.2.1.1.3. Vozilo treba postaviti na dinamometar s valjcima opremljen napravama
za simulaciju opterećenja i inercije.
2.2.1.1.4. Tijekom ispitivanja ispušni plinovi se razrjeđuju i njihov
proporcionalni dio sakuplja u jednu ili više vreća. Ispušni plinovi ispitivanog
vozila se razrjeđuju, uzorkuju i analiziraju prema niže opisanom postupku te se
mjeri ukupna količina razrijeđenog ispušnog plina.

*Slika 1.2.2.*DIJAGRAM TOKA ZA ISPITIVANJE TIPA I.

![](dodatni/350712.gif)

2.2.1.1.5. Uzimajući u obzir zahtjeve iz točke 2.2.1.1.6.,
ispitivanje se mora ponoviti tri puta. Mase plinovitih emisija koje se dobiju
pri svakom ispitivanju moraju biti manje od graničnih vrijednosti navedenih u
donjoj tablici (redovi A za 2003. i redovi B za 2006.):

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Razred | Masa ugljikovog monoksida (CO) | | Masa ugljikovodika (HC) | Masa dušikovih oksida (NOx) |
|  | L1 (g/km) | | L2 (g/km) | L3 (g/km) |
| Granične vrijednosti za motocikle (na dva kotača) za homologaciju tipa i sukladnost proizvodnje | | | | | |
| A (2003) | I (< 150 cm3) | 5,5 | | 1,2 | 0,3 |
| II (≥ 150 cm3) |/td> 5,5 | | 1,0 | 0,3 |
| B (2006) | I < 150 cm3)  (UDC hlađen) (1) | 2,0 | | 0,8 | 0,15 |
| II (≥ 150 cm3) (UDC + EUD hlađen) (2) | 2,0 | | 0,3 | 0,15 |
| Granične vrijednosti za tricikle i četverocikle za homologaciju tipa i sukladnost proizvodnje (vanjski izvor paljenja) | | | | | |
| A (2003) | svi | | 7,0 | 1,5 | 0,4 |
| Granične vrijednosti za tricikle i četverocikle za homologaciju tipa i sukladnost proizvodnje (kompresijsko paljenje) | | | | | |
| A   (2003) | svi | 2,0 | 1,0 | 0,65 |
| (1) Ispitni ciklus: ECE R 40 (s mjerenjem emisija u svih šest faza ispitivanja – početak uzimanja uzorka je pri T = 0).  (2) Ispitni ciklus: ECE R 40 + EUDC (s mjerenjem emisija u svih šest faza ispitivanja – početak uzimanja uzorka je pri T = 0), s najvećom brzinom 120 km/h. | | | | | |
|  |  |  |  |  |  |

2.2.1.1.5.1. Bez obzira na zahtjeve iz točke 2.2.1.1.5., za
svaki štetni sastojak ili kombinaciju štetnih sastojaka, jedna od tri dobivene
mase može prekoračiti propisanu graničnu vrijednosti najviše za 10%, pod uvjetom
da aritmetička sredina triju rezultata bude ispod propisane granične
vrijednosti. Kad su propisane granice prekoračene za više štetnih spojeva, nije
bitno događa li se to u istom ili različitim ispitivanjima.
2.2.1.1.5.2. Pri ispitivanjima za provjeru sukladnosti s graničnim vrijednostima
u redovima B za 2006. za motocikle čija je najveća dopuštena brzina 110 km/h,
najveća brzina u izvangradskom ciklusu vožnje ograničena je na 90 km/h.
2.2.1.1.6. Broj ispitivanja propisanih u točki 2.2.1.1.5. smanjuje se pod niže
određenim uvjetima, kad je V1 rezultat prvoga ispitivanja i V2 rezultat drugoga
ispitivanja za svaki štetni sastojak.
2.2.1.1.6.1. Samo jedno ispitivanje se obavlja ako je rezultat dobiven za svaki
štetni sastojak manji od 0,70 L, ili jednak (tj. V1 0,70 L)
2.2.1.1.6.2. Ako nije zadovoljen zahtjev iz točke 2.2.1.1.6.1., obavljaju se
samo dva ispitivanja ako su za svaki štetni sastojak zadovoljeni ovi zahtjevi:
V1£ 0,85 L i V1 + V2£ 1,7 L i V2
£L.
2.2.1.2. Ispitivanje tipa II. (ispitivanje emisije ugljikovog monoksida pri
brzini vrtnje na praznom hodu) i podaci o emisijama koji su potrebni za tehnički
pregled.
2.2.1.2.1. Ovaj se zahtjev primjenjuje za sva vozila pogonjena motorom s
vanjskim izvorom za koja je zatražena EZ homologacija tipa sukladno ovom
Pravilniku.
2.2.1.2.2. Pri ispitivanju sukladno Dodatku 2. (ispitivanje tipa II.) na
uobičajenoj brzini vrtnje na praznom hodu:
– treba zapisati obujamski sadržaj ugljikovog monoksida u ispušnim plinovima;
– treba zapisivati brzinu vrtnje motora tijekom ispitivanja, s dopuštenim
odstupanjima.
2.2.1.2.3. Pri ispitivanju na ‘povišenoj brzini vrtnje na praznom hodu’ (npr. >
2 000 min-1):
– treba zapisati obujamski sadržaj ugljikovog monoksida u ispušnim plinovima;
– treba zapisivati brzinu vrtnje motora tijekom ispitivanja, s dopuštenim
odstupanjima.
2.2.1.2.4. Temperatura ulja motora za vrijeme ispitivanja mora se mjeriti i
zapisivati.
2.2.1.2.5. Sa zapisanim podacima treba popuniti odgovarajuće točke dokumenta,
navedenoga u Prilogu VII. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila na dva
ili tri kotača.
2.3. Zabranjena je uporaba poremećajnog uređaja i/ili iracionalne strategije za
smanjenje štetnih emisija.
2.3.1. Uređaj, funkcija, sustav ili mjera za smanjenje štetne emisije može se
ugraditi u vozilo pod uvjetom:
– da se aktivira samo radi zaštite motora, pokretanja hladnog motora ili
zagrijavanja, ili
– se aktivira samo radi sigurnog djelovanja motor ili strategija sigurnog i
prinudnoga pogona vozila.
2.3.2. Uporaba uređaja, funkcije, sustava ili mjere za upravljanje motorom koja
bi kao posljedicu imala uporabu strategije za upravljanje motorom koja se
razlikuje i preinačena je u odnosu na onu koja se uobičajeno upotrebljava
tijekom primijenjenih ciklusa ispitivanja, dopušta se ako se sukladno zahtjevima
iz točke 2.3.3. u cijelost dokaže da ta mjera ne smanjuje učinkovitost sustava
za smanjenje štetne emisije. U svim drugim slučajevima takvi uređaji smatraju se
poremećajnim uređajem.
2.3.3. Proizvođač mora osigurati opisnu dokumentaciju koja omogućava
sagledavanje osnovne konstrukcije sustava i načina za upravljanje njegovim
izlaznim promjenjivim veličinama, bez obzira je li je to upravljanje izravno ili
neizravno.
(a) Službena opisna dokumentacija koja se prilaže tehničkoj službi zajedno s
podnošenjem zahtjeva za homologaciju, treba sadržavati potpuni opis sustava.
Dokumentacija može biti u sažetom obliku pod uvjetom da predstavlja dokaz da su
bili identificirani svi izlazni podaci koje dopušta matrica dobivena za područje
upravljanja ulaznim podacima za pojedinačne jedinice.
Dokumentacija također treba sadržavati opravdanje uporabe svakog uređaja,
funkcije, sustava ili mjere za upravljanje motorom i uključivati dodatnu
dokumentaciju i podatke o ispitivanju za dokazivanje učinka na emisije ispušnih
plinova ugrađenih takvih naprava u vozilo. Takve podatke treba priložiti uz
dokumentaciju koja se zahtijeva u Prilogu V.
(b) Dodatnu dokumentaciju koja prikazuje parametre koje su uređaj, funkcija,
sustav ili mjera za upravljanje motorom promijenili i granične uvjete u kojima
takve mjere djeluju. Dodatna dokumentacija mora sadržavati opis logike
upravljanja sustavom za gorivo, strategije o određivanju točke početka izgaranja
i dodirne točke tijekom svih načina djelovanja. Taj podatak treba ostati potpuno
povjerljiv i proizvođač ga treba čuvati, ali mora biti dostupan za provjeru u
postupku homologacije.
3. SUKLADNOST PROIZVODNJE
3.1. Za provjeravanje sukladnoskladnosti proizvodnje primjenjuju se odredbe točke 1.
Priloga VI. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri
kotača.
3.1.1. Ispitivanja opisana u točki 2.obavljaju se na vozilu izbranom iz
serije. Granične vrijednosti za provjeravanje sukladnosti proizvodnje su
navedene u tablici u točki 2.2.1.1.5.
3.1.2. Međutim, ako masa ugljikovog monoksida, ugljikovodika i dušikovog oksida
koje proizvodi vozilo izabrano s proizvodne linije prekoračuje granične
vrijednosti navedene u tablici u točki 2.2.1.1.5., proizvođač može zahtijevati
da se obave mjerenja na uzorku serijski proizvedenih vozila koji uključuje i
prvobitno izbrano vozilo. Proizvođač mora odrediti broj n vozila u uzorku. Nakon
toga određuju se aritmetička srednja vrijednost x rezultata dobivenih na uzorku
i standardno odstupanje S (1) uzorka za svaki štetni plinoviti sastojak. Smatra
se da je serijska proizvodnja sukladna ako je zadovoljen sljedeći uvjet:
x + k·S £ L(1),
gdje je:
L: granične vrijednosti propisane u tablici u točki 2.2.1.1.5. pod naslovom
‘sukladnost proizvodnje’ za svaki od odgovarajućih plinovitih štetnih sastojak;
k: statistički faktor koji ovisi od n i određen je u sljedećoj tablici:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| n | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| k | 0,973 | 0,613 | 0,489 | 0,421 | 0,376 | 0,342 | 0,317 |

0,296 0,279 |

| n | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| k | 0,265 | 0,253 | 0,242 | 0,233 | 0,224 | 0,216 | 0,210 | 0,203 | 0,198 |

u kojoj je za n ³20, k =
![](dodatni/350713.gif)
4. PROŠIRENJE PODRUČJA PRIMJENE HOMOLOGACIJE
4.1. Tipovi vozila s različitim referentnim masama
Homologacija se može proširiti na tipove vozila koji se razlikuju od
homologiranoga tipa samo po referentnoj masi, pod uvjetom da referentna masa
tipa vozila za koji je zatraženo proširenje homologacije jedino kao posljedicu
ima uporabu sljedeće veće ili manje istovrijedne inercijske mase.
4.2. Tipovi vozila s različitim ukupnim prijenosnim omjerima
4.2.1. Homologacija tipa vozila može se proširiti pod sljedećim uvjetima na
takve tipove vozila koji se razlikuju od homologiranoga tipa samo po ukupnih
prijenosnim omjerima.
4.2.1.1. Za svaki stupanj prijenosa upotrijebljen pri ispitivanjima tipa I. mora
se odrediti omjer:

![](dodatni/350714.gif)
gdje su V1 i V2 brzine, koje odgovaraju brzini vrtnje motora
od 1000 o/min, homologiranog tipa vozila i tipa vozila za koji je zatraženo
proširenje homologacije.
4.2.2. Ako se omjer E £ 8% primjenjuje za svaki stupanj prijenosa, proširenje se
mora odobriti bez ponavljanja ispitivanja tipa I.
4.2.3. Ako je omjer E > 8% najmanje u jednom stupnju prijenosa i E
£13% u svim
stupnjevima, ispitivanja tipa I. moraju se ponoviti; međutim, ona se mogu
obaviti u laboratoriju koji izbere sam proizvođač i odobri tijelo nadležno za homologaciju sastavnog dijela. Izvještaj o ispitivanju mora se dostaviti
tehničkoj službi.
4.3. Tipovi vozila sa različitim referentnim masama i različitim ukupnim
prijenosnim omjerima
Homologacija tipa vozila može se proširiti na tipove vozila koji se od
homologiranoga tipa razlikuju samo u referentnoj masi i ukupnim prijenosnim
omjerima ako zadovoljavaju zahtjeve točaka 4.1. i 4.2.
4.4. Tricikli i četverocikli osim lakih četverocikala
Homologacija dodijeljena za mopede na dva kotača može se proširiti na tricikle i
četverocikle, osim lakih četverocikala, ako oni imaju isti motor, isti ispušni
sustav i isti prijenosnik snage koji se razlikuje samo u prijenosnom omjeru, pod
uvjetom da referentna masa tipa vozila za koji je zatraženo proširenje
homologacije kao posljedicu jedino ima uporabu sljedeće veće ili manje
istovrijedne inercijske mase.
4.5. Ograničenja
Nije dopušteno daljnje proširivanje homologacija za proširenja koja su
dodijeljena sukladno točkama 4.1. do 4.4.
\_\_\_\_\_\_
(1)![](dodatni/350715.gif)

gdje je x1 bilo koji od pojedinačnih rezultata dobivenih u uzorku n i
![](dodatni/350716.gif)

Dodatak 1.

 Ispitivanje tipa I.

(provjeravanje prosječne emisije štetnih sastojaka gradskom području s gustim
prometom)

1. UVOD
Postupak za ispitivanje tipa I. propisano u točki 2.2.1.1. Priloga I.
1.1. Motocikl ili motorni tricikl treba postaviti na dinamometar opremljen
kočnicom i zamašnjakom. Ispitivanje traje ukupno 23 minuta i sastoji se od
četiri ciklusa koja se obavljaju bez prekida. Tijekom ispitivanja ispušni
plinovi se razrjeđuju sa zrakom tako, da se obujamski protok smjese ostane
konstantan. Za vrijeme ispitivanja neprekinuti protok uzoraka smjese mora se
uvoditi u vreću tako, da se koncentracije (prosječne ispitne vrijednosti)
ugljikovog monoksida, neizgorenih ugljikovodika, dušikovih oksida i ugljikovog
dioksida mogu redoslijedom određivati.
2. RADNI CIKLUS NA DINAMOMETRU
2.1. Opis ciklusa
Radni ciklus na dinamometru je prikazan u sljedećoj tablici i shematski u
Poddodtku 1.
2.2. Opći uvjeti za obavljanje ciklusa
Prethodno se moraju obaviti ispitni ciklusi radi određivanja kako je najbolje
aktivirati papučici za snagu i, po potrebi, stupnjeve prijenosa i kočnicu.
2.3. Uporaba mjenjača
2.3.1. Propisana je uporaba mjenjača prema sljedećem:
2.3.1.1. Pri stalnoj brzini, brzina vrtnje motora mora čim dulje ostati između
50% i 90% brzine vrtnje pri najvećoj snazi. Ako se ta brzina postiže s više od
jednog stupnja prijenosa, motor se ispituje u najvišem stupnju prijenosa.
2.3.1.2. Tijekom ubrzavanja, motor se mora ispitati u onom stupnju prijenosa
koji omogućava najveće ubrzavanje. Sljedeći viši stupanj prijenosa mora se
uključiti najkasnije kad brzina vrtnje motora dosegne 110% brzine vrtnje pri
najvećoj snazi. Ako motocikl ili motorni tricikl doseže brzinu od 20 km/h u
prvom stupnju prijenosa ili 35 km/h u drugom, pri tim brzinama mora se uključiti
sljedeći viši stupanj prijenosa.
U tim slučajevima nije dopušteno uključivanje viših stupnjeva prijenosa. Ako se
tijekom faze ubrzavanja mijenjaju stupnjevi prijenosa na određenim brzinama
motocikla ili motornog tricikla, sljedeća faza ustaljene brzine mora se provesti
u istom stupnju prijenosa u kojem motocikl ili motorni tricikl počinje fazu
ustaljene brzine, bez obzira na brzinu vrtnje motora.
2.3.1.3. Tijekom usporavanja, sljedeće niži stupanj prijenosa mora se uključiti
prije nego motor dosegne očekivanu brzinu vrtnje praznog hoda i najkasnije kad
se brzina vrtnje motora smanji na 30% brzine vrtnje pri najvećoj snazi, ovisno
što se prije dogodi. Tijekom usporavanja ne smije se uključivati prvi stupanj
prijenosa.
2.3.2. Motocikli ili motorni tricikli koji su opremljeni s automatskim
mjenjačima trebaju se ispitati s uključenim najvišim stupnjem prijenosa
(»drive«). Papučica za snagu mora se aktivirati tako, da se postigne što je
moguće ravnomjernije ubrzavanje i da se stupnjevi prijenosa u prijenosniku snage
uključuju po uobičajenom redoslijedu. Primjenjuju se dopuštena odstupanja
navedena u točki 2.4
2.4. Dopuštena odstupanja
2.4.1. U svim fazama ispitivanja dopušta se odstupanje 1 km/h od teorijske
brzine, naviše i naniže. Veća odstupanja od propisanih dopuštena su pri
prijelazu iz jedne faze u drugu, pod uvjetom da trajanje tih odstupanja nije
dulje od 0,5 s, u svim slučajevima na koje se odnose odredbe u točkama 6.5.2. i
6.6.3.
2.4.2. Mora se dopustiti odstupanje ± 0,5 s naviše ili naniže od teorijskih
vremena
2.4.3. Dopuštena odstupanja za brzinu i vrijeme moraju se kombinirati kao što je
prikazano u Poddodatku 1.
2.4.4. Prijeđeni put tijekom ciklusa mora se mjeriti s dopuštenim odstupanjem ±
2%.

RADNI CIKLUS NA DINAMOMETRU

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Broj operacije | Radna operacija | Faza | Ubrzavanje (m/s2) | Brzina (km/h) | Trajanje svake | | Ukupno vrijeme (s) | Trajanje uporabe stupnja prijenosa u slučaju ručnog mjenjača |
| operacije (s) | faze (s) |
| 1. | Prazni hod | 1 |  |  | 11 | 11 | 11 | 6 s PM/5 s K (1) |
| 2. | Ubrzavanje | 2 | 1,04 | 0-15 | 4 | 4 | 15 | vidi 2.3. |
| 3. | Ustaljena brzina | 3  4 |  | 15 | 8 | 8 | 23 |
| 4. | Usporavanje | -0, 69 | 15-10 | 2 | 5 | 25 |
| 5. | Usporavanje s isključenom spojkom |  | – 0,92 | 10-0 | 3 | 28 | K |
| 6. | Prazni hod | 5 |  |  | 21 | 21 | 49 | 16 s PM/5 s K (1) |
| 7. | Ubrzavanje | 6 | 0.74 | 0-32 | 12 | 12 | 61 | vidi 2.3. |
| 8. | Ustaljena brzina | 7 |  | 32 | 24 | 24 | 85 |
| 9. | Usporavanje | 8 | – 0,75 | 32-10 | 8 | 11 | 93 |
| 10. | Usporavanje s isključenom spojkom | – 0,92 | 10-0 | 3 | 96 |  |
| 11. | Prazni hod | 9 |  |  | 21 | 21 | 117 | 16 s PM/5 s K (1) |
| 12. | Ubrzavanje | 10 | 0,53 | 0-50 | 26 | 26 | 143 |  |
| 13. | Ustaljena brzina | 11 |  | 50 | 12 | 12 | 155 | vidi 2.3. |
| 14. | Usporavanje | 12 | – 0,52 | 50-35 | 8 | 8 | 163 |
| 15. | Ustaljena brzina | 13 |  | 35 | 13 | 13 | 176 |
| 16. | Usporavanje | 14 | – 0,68 | 35-10 | 9 | 12 | 185 |  |
| 17. | Usporavanje s isključenom spojkom | – 0,92 | 10-0 | 3 | 188 | K |
| 18. | Prazni hod | 15 |  |  | 7 | 7 | 195 | 7 s PM |
| (1)PM: Mjenjač u neutralnom položaju, uključena spojka.  K: Isključena spojka | | | | | | | | |

\_\_\_\_\_\_
(1) Te dodatne mase mogu se kad je prikladno
zamijeniti elektroničkim uređajem pod uvjetom da se dokaće istovrijednost
rezultata.

3. MOTOCIKL ILI MOTORNI TRICIKL I GORIVO
3.1. Ispitivani motocikl ili motorni tricikl
3.1.1. Motocikl ili motorni tricikl mora biti dostavljen u dobrom mehaničkom
stanju. Prije ispitivanja on mora biti razrađen i vožen najmanje 1 000 km.
Laboratorij može odlučiti da li se može prihvatiti motocikl ili motorni tricikl
koji je provezao manje od 1 000 km.
3.1.2. Ispušni uređaj ne smije propuštati ništa što bi moglo smanjiti količina
sakupljenih ispušnih plinova, koja mora biti jednaka količini plinova koji
izlaze iz motora.
3.1.3. Nepropusnost usisnog sustava može se provjeriti radi osiguravanja da na
miješanje goriva i zraka ne utječe dodatni dotok zraka.
3.1.4. Namještanja motocikla ili motornog tricikla moraju biti ona koje je
propisao proizvođač.
3.1.5. Laboratorij može provjeriti da li motocikl ili motorni tricikl postiže
radne značajke koje je propisao proizvođač, može li se upotrebljavati za
uobičajenu vožnju i, posebno, je li ga moguće pokrenuti kad je hladan ili vruć.
3.2. Gorivo
Za ispitivanje mora se upotrebljavati referentno gorivo za koje su specifikacije
navedene u Prilogu IV. Ako se motor podmazuje s mješavinom, kvaliteta i količina
ulja koje se dodaje referentnom gorivu mora zadovoljavati preporuke proizvođača.
4. ISPITNA OPREMA
4.1. Dinamometar
Glavne značajke dinamometra su sljedeće:
Dodir između valjka i gume na pogonskim kotačima:
– promjer valjka 400 mm;
– jednadžba krivulje apsorpcije snage: od početne brzine 12 km/h, na dinamometru
mora biti moguće reproducirati snagu koju razvija motor kad motocikl ili motorni
tricikl vozi po ravnoj cesti, s dopuštenim odstupanjem ± 15%, pri brzini vjetra
koja je praktično zanemariva. Snaga koju apsorbiraju kočnice i unutarnje trenje
dinamometra mora se izračunati u skladu s odredbama točke 11. Pododatka 4.
Dodatka 1., ili snaga koju apsorbiraju kočnice i unutarnje trenje dinamometra
treba biti:
KV3 ± 5% od KV3 ± 5% od PV50
– dodatne inercijske mase: od 10 kg i po 10 kg (1).
4.1.1. Stvarno prijeđeni put mjeri se s brojilom okretaja koje pogoni valjak
koji pogoni kočnicu i zamašnjake.
4.2. Oprema za uzorkovanje ispušnih plinova i mjerenje njihovog obujma
Poddodaci 2. i 3. sadrže shemu koja prikazuje postupak sakupljanja,
razrjeđivanja, uzorkovanja i mjerenja obujma ispušnih plinova tijekom
ispitivanju.
4.2.2. U sljedećim točkama opisani su sastavni dijelovi ispitne opreme (uz svaki
sastavni dio dana je skraćenica koja se upotrebljava na shemi u Poddodacima 2. i
3). Tehnička služba može odobriti uporabu drukčije opreme pod uvjetom da daje
istovrijedne rezultate:
4.2.2.1. uređaj za sakupljanje svih ispušnih plinova proizvedenih tijekom
ispitivanja; općenito to je neki otvoreni uređaj koji održava atmosferski tlak
na izlazu ispušne (ispušnih) cijevi. Također, može se upotrebljavati zatvoreni
sustav, ali moraju biti zadovoljeni uvjeti za protutlak (unutar ± 1,25 kPa).
Plinovi se moraju sakupljati tako, da se ne smije pojaviti kondenzacija koja bi
značajno utjecala na prirodu ispušnih plinova na ispitnoj temperaturi;
4.2.2.2. cijev (Tu) koja povezuje opremu za sakupljanje ispušnih plinova i
sustav uzorkovanja ispušnih plinova. Ta spojna cijev i oprema za sakupljanje
ispušnih plinova moraju biti izrađeni iz nehrđajućeg čelika ili drugoga
materijala koji ne utječe na sastav sakupljenih plinova i otporan je na njihovu
temperaturu;
4.2.2.3. izmjenjivač topline (Sc), koji tijekom trajanja ispitivanja može
ograničiti promjene temperature razrijeđenih plinova na ulazu pumpe na ± 5 °C.
Taj izmjenjivač mora biti opremljen sa sustavom za predgrijavanje koji može
dovesti plinove na svoju radnu temperaturu (s dopuštenim odstupanjem ± 5 °C);
4.2.2.4. dobavna pumpa (P) za usisavanje razrijeđenih plinova koju pogoni motor
koji može djelovati pri različitim pot­puno stalnim brzinama. Pumpa mora
osiguravati stalan protok dovoljno velik da omogućava usisavanje svih ispušnih
plinova. Može se također upotrijebiti uređaj, koji djeluje s pomoću Venturijeve
cijevi s kritičnim protokom;
4.2.2.5. uređaj koji može stalno zapisivati temperaturu razrijeđenih plinova
koji ulaze u pumpu;
4.2.2.6. sonda za uzorkovanje (S3), pričvršćena na vanjskoj strani uređaja za
sakupljanje plinova, kojom se tijekom trajanja ispitivanja može sakupljati
stalni uzorak razrijeđenog zraka uporabom pumpe, filtra i mjerila protoka;
4.2.2.7. sonda za uzorkovanje (S2), postavljena ispred dobavne pumpe i usmjerena
protiv toka razrijeđenih plinova, koja omogućava uzimanje uzorka pri stalnom
protoku smjese razrijeđenih plinova tijekom ispitivanja, po potrebi s uporabom
filtra, mjerila protoka i pumpe. Najmanja veličina protoka plinova u oba naviše
opisana sustava za uzorkovanje mora biti barem 150 l/h;
4.2.2.8. dva filtra (F2 i F3), postavljena redom redom iza sonda S2 i S3, namijenjena
za filtriranje tvrdih čestica koje su raspršene u uzorku sakupljenom u vrećama.
Posebno se mora paziti da one ne promijene koncentracije plinovitijaka u
uzorcima;
4.2.2.9. dvije pumpe (P2 i P3) za uzimanje uzoraka redoslijedom s pomoću sonda S2 i S3 i punjenje vreća Sa i Sb;
4.2.2.10. dva ventila s ručnim namještanjem (V2 i V3), serijski ugrađena iza
odgovarajućih pumpa P2 i P3 za reguliranje protoka uzorka koji se doprema u
vreće;
4.2.2.11. dva mjerila protoka (R2 i R3), serijski ugrađena na vodovima »sonda,
filtar, pumpa, ventil, vreća« (S2, F2, P2, V2, Sa, odnosno S3, F3, P3, V3, Sb)
tako, da se izravno vizualno može provjeriti trenutnu protok uzorka;
4.2.2.12. nepropusne vreće za uzorkovanje za sakupljanje zraka za razrjeđivanje
i smjese razrijeđenih plinova koje su dovoljno velike, da ne prekidaju normalni
protok uzorkovanja. Te vreće za uzorkovanje moraju imati naprave za automatsko
zatvaranje, sa strane, koje se mogu na kraju ispitivanja brzo i nepropusno
zatvoriti ili na krugu za uzorkovanje ili na krugu za analiziranje.
4.2.2.13. dva diferencijalna mjerila tlaka (g1 i g2) koja su ugrađena:
g1: ispred pumpe P1 za mjerenje razlika tlakova između smjese ispušnih plinova i
zraka za razrjeđivanje i atmosfere;
g2: ispred i iza pumpe P1 za mjerenje porasta koji se javlja u toku plinova;
4.2.2.14. brojilo okretaja za brojanje okretaja rotacione dobavne pumpe P1;
4.2.2.15. trokraki ventili u prije opisanim krugovima uzorkovanja za izravno
umjeravanje toka uzoraka u atmosferu ili u njihove odgovarajuće vreće za
uzorkovanje tijekom ispitivanja. Moraju se upotrebljavati brzodjelujući ventili.
Oni moraju biti izrađeni iz materijala koji ne utječu na sastav plinova; također
moraju imati prolazne otvore i oblike takve da smanjuju na najmanju tehnički
moguću mjeru otpore strujanja.
4.3. Analitička oprema
4.3.1. Mjerenje koncentracije ugljikovodika
4.3.1.1. Jonizacijski analizator u plamenu upotrebljava se za mjerenje
koncentracije neizgorenih ugljikovodika u uzorcima sakupljenim tijekom
ispitivanja u vrećama Sa i Sb.
4.3.2. Mjerenje koncentracije CO i CO2
4.3.2.1. Nedisperzijski infracrveni apsorpcijski analizator upotrebljava se za
mjerenje koncentracije ugljikovoga monoksida CO i ugljikovog dioksida CO2 u
uzorcima sakupljenim tijekom ispitivanja u vrećama Sa i Sb.
4.3.3. Mjerenje koncentracije NOx
4.3.3.1. Kemiluminiscentni analizator upotrebljava se za mjerenje koncentracije
dušikovih oksida (NOx) u uzorcima sakupljenim tijekom ispitivanja u vrećama Sa i Sb.
4.4. Točnost mjerne opreme i mjerenja
4.4.1. Kad se kočnica umjeri u posebnom ispitivanju, nije potrebno navoditi
točnosti dinamometra. Ukupna inercija rotirajućih masa, uključujući mase valjaka
i rotirajućih dijelova kočnice (vidi točku 5.2.), mora biti dana s točnošću ±
2%.
4.4.2. Brzina motocikla ili motornog tricikla mjeri se preko brzine vrtnje
valjaka koji su spojeni na kočnicu i zamašnjake. Ona se mora moći izmjeriti s
točnošću s ± 2 km/h pri brzinama od 0 do 10 km/h i s točnošću s ± 1 km/h pri
brzinama iznad 10 km/h.
4.4.3. Temperatura koja se navodi u točki 4.2.2.5. mora biti izmjerena s
točnošću ± 1 °C, a temperatura koja se navodi u točki 6.1. s točnošću ± 2 °C.
4.4.4. Atmosferski tlak mora se moći izmjeriti s točnošću± 0,133 kPa.
4.4.5. Smanjenje tlaka u smjesi razrijeđenih plinova koji ulaze u pumpu P (vidi
točku 4.2.2.13.), u odnosu na atmosferski tlak, mora se moći izmjeriti s
točnošću ± 0,4 kPa. Razlika u tlakovima razrijeđenih plinova na ulaznom i
izlaznom otvoru pumpe P (vidi točku 4.2.2.13.) mora se moći izmjeriti s točnošću
± 0,4 kPa.
4.4.6. Dobavljeni obujam po jednom punom okretaju pumpe P i dobavljeni obujam
pri najmanjoj mogućoj brzini pumpe koju pokaže brojilo okretaja mora omogućiti
određivanje ukupnog obujma smjese ispušnih plinova i zraka za razrjeđivanje koji
dobavi pumpa P tijekom ispitivanja, s točnošću ± 2%.
4.4.7. Mjerno područje analizatora mora biti spojivo sa zahtijevanom točnošću
pri mjerenju sadržaja različitih štetnih sastojaka s točnošću ± 3%, bez obzira
na točnost etalon plinova.
Analizator s ionizacijom u plamenu s kojim se mjeri koncentracija ugljikovodika
mora moći dosegnuti 90% punoga opsega ljestvice za manje od jedne sekunde.
4.4.8. Sadržaj etalon plinova (za umjeravanje) ne smije se razlikovati više od ±
2% od referentne vrijednosti svakoga plina. Dušik se mora upotrijebiti za
razrjeđivanje.
5. PRIPREMA ISPITIVANJA
5.1. Namještanje kočnice dinamometra
5.1.1. Kočnica se mora namjestiti tako, da je brzina motocikla ili motornog
tricikla tijekom faze ustaljene brzine na ravnoj suhoj cesti između 45 km/h i 55
km/h.
5.1.2. Kočnica se namješta na sljedeći način:
5.1.2.1. U uređaj za dovod goriva treba ugraditi namjestivi graničnik s kojim se
može držati najveća brzina između 45 km/h i 55 km/h. Brzina motocikla ili
motornog tricikla se mjeri s preciznim tahometrom ili se utvrdi iz izmjerenog
vremena na poznatoj razdaljini na ravnoj suhoj cesti u oba smjera s uključenim
graničnikom.
Mjerenja se moraju ponoviti najmanje tri puta oba smjera i obaviti na razdaljini
najmanje 200 m, s dovoljno dugom razdaljinom za ubrzavanje. Izračunava se
prosječna brzina.
5.1.2.2. Drugi se sustavi mogu upotrebljavati za mjerenje snage koja je potrebna
za pogon vozila (npr. mjerenjem zakretnog momenta na prijenosniku snage,
mjerenjem usporavanja, itd.)
5.1.2.3. Motocikl ili motorni tricikl mora se nakon toga postaviti na
dinamometar i kočnica namjesti tako, da se postigne ista brzina kao ona koja se
postigne pri ispitivanju na cesti (s uključenim graničnikom za reguliranje
dotoka goriva i uključenim istim stupnjem prijenosa). Takvo namještanje kočnice
mora se zadržati tijekom cijelog ispitivanja. Kad se kočnica jednom namjesti,
namjestivi graničnik za reguliranje dotoka goriva treba ukloniti.
5.1.2.4. Namještanje kočnice temeljem cestovnih ispitivanja dopušteno je jedino
ako razlika barometarskoga tlaka na cesti i u prostoru u kojem je dinamometar ne
prelazi ± 1,33 kPa i razlika u temperaturi zraka nije veća od ± 8 °C.
5.1.3. Ako se gornja metoda ne može primijeniti, dinamometar treba nastaviti u
skladu s vrijednostima u tablici iz točke 5.2. Tablica prikazuje vrijednosti
snage u ovisnosti od referentne mase pri brzini 50 km/h. Ta se snaga određuje s
metodom opisanom u Poddodatku 4.
5.2. Prilagođavanje inercijskih masa istovrijednim inercijskim masama motocikla
ili motornog tricikla u pravocrtnom gibanju.
Jedan ili više zamašnjaka upotrebljava se da se omogući postizanje ukupne
inercijske mase rotirajućih dijelova koja je proporcionalna referentnoj masi
motocikla ili motornog tricikla u sljedećim granicama:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Referentna masa RM  (u kg) | Istovrijedna inercijska masa  (u kg) | Apsorbirana snaga  (u kW) |
| RM ≤   105  105 < RM ≤   115  115 < RM ≤   125  125 < RM ≤   135  135 < RM ≤   150  150 < RM ≤   165  165 < RM ≤   185  185 < RM ≤   205  205 < RM ≤   225  225 < RM ≤   245  245 < RM ≤   270  270 < RM ≤   300  300 < RM ≤   330  330 < RM ≤   360  360 < RM ≤   395  395 < RM ≤   435  435 < RM ≤   480  480 < RM ≤   540  540 < RM ≤   600  600 < RM ≤   650  650 < RM ≤   710  710 < RM ≤   770  770 < RM ≤   820  820 < RM ≤   880 | 100  110  120  130  140  150  170  190  210  230  260  280  310  340  380  410  450  510  570  620  680  740  800  850 | 0,88  0,90  0,91  0,93  0,94  0,96  0,99  1,02  1,05  1,09  1,14  1,17  1,21  1,26  1,33  1,37  1,44  1,50  1,56  1,61  1,67  1,74  1,81  1,89 |
| 880 < RM ≤   940  940 < RM ≤   990  990 < RM ≤ 1050  1050 < RM ≤ 1110  1110 < RM ≤ 1160  1160 < RM ≤ 1220  1220 < RM ≤ 1280  1280 < RM ≤ 1330  1330 < RM ≤ 1390  1390 < RM ≤ 1450  1450 < RM ≤ 1500  1500 < RM ≤ 1560  1560 < RM ≤ 1620  1620 < RM ≤ 1670  1670 < RM ≤ 1730  1730 < RM ≤ 1790  1790 < RM ≤ 1870  1870 < RM ≤ 1980  1980 < RM ≤ 2100  2100 < RM ≤ 2210  2210 < RM ≤ 2320  2320 < RM ≤ 2440  2440 < RM | 910  960  1020  1080  1130  1190  1250  1300  1360  1420  1470  1530  1590  1640  1700  1760  1810  1930  2040  2150  2270  2380  2490 | 1,99  2,05  2,11  2,18  2,24  2,30  2,37  2,42  2,49  2,54  2,57  2,62  2,67  2,72  2,77  2,83  2,88  2,97  3,06  3,13  3,20  3,34  3,48 |

5.3. Kondicioniranje motocikla ili motornog tricikla
5.3.1. Prije ispitivanja, motocikl ili motorni tricikl mora biti u prostoru s
relativno stalnom temperaturom između 20 °C i 30 °C. To kondicioniranje mora
trajati dok temperature motornog ulja i rashladnog sredstva, ako postoji, ne
budu unutar ± 2 K od temperature tog prostora. Prije sakupljanja ispušnih
plinova treba napraviti dva potpuna ciklusa predkondicioniranja.
5.3.2. Tlak u gumama mora biti onaj koji je odredio proizvođač za obavljanje
prethodnog cestovnog ispitivanja radi namještanja kočnice. Međutim, ako je
promjer valjaka manji od 500 mm, tlak u gumama može se povećati za 30% – 50%.
5.3.3. Masa na pogonskom kotaču je ista kao za motocikl ili motorni tricikl kad
se upotrebljava u uobičajenim uvjetima vožnje s vozačem težine 75 kg.
5.4. Umjeravanje analitičke opreme
5.4.1. Umjeravanje analizatora
Količina plina na tlaku koji je namješten da odgovara ispravnom funkcioniranju
opreme uvodi se u analizator s pomoću mjerila potoka i mjerila tlaka koji je
ugrađen na svakoj boci. Oprema se mora namjestiti tako, da kao konstantnu
vrijednost pokazuje onu vrijednost koja je navedena na boci s etalon plinom.
Polazeći od namještanja s bocom s najvišim sadržajem, treba crtati krivulju
odstupanja analizatora kao funkciju sadržaja upotrijebljenih različitih boca s
etalon plinom. Za ispravno umjeravanje jonizacijskog analizatora u plamenu, koje
treba obavljati jedan put mjesečno, upotrebljavaju se smjese zraka i propana
(ili heksana) s nazivnim koncentracijama ugljikovodika, koje su jednake 50% i
90% cijelog mjernog područja. Za ispravno umjeravanje nedisperzivnih
infracrvenih analizatora, upotrebljavaju se smjese dušika s CO i CO2 mjerenjem
redoslijedom s nazivnim koncentracijama 10%, 40%, 60%, 85% i 90% cijelog mjernog
područja. Za umjeravanje kemiluminescentnog NOx analizatora, upotrebljavaju se
smjese dušikova oksida (N2O) koji je razrijeđen u dušiku s nazivnom
koncentracijom 50% i 90% cijelog mjernog područja. Za provjeru umjeravanja, koja
se mora obaviti prije svakog niza ispitivanja, potrebno je za sva tri tipa
analizatora upotrebljavati smjese od plinova koje treba mjeriti na koncentraciji
koja je jednaka 80% cijelog mjernog podrog područja. Za razrjeđivanje plina za
umjeravanje od koncentracije 100% na zahtijevanu, može se upotrebljavati uređaj
za razrjeđivanje.
6. POSTUPAK ISPITIVANJA NA DINAMOMETRU
6.1. Posebni uvjeti ljanje ciklusa
6.1.1. Temperatura u prostoru u kojem je postavljen dinamometar tijekom
ispitivanja mora biti između 20 °C i 30 °C i mora biti što je moguće bliža
temperaturi prostora u kojem je motocikl ili motorni tricikl kondicioniran.
6.1.2. Tijekom ispitivanja motocikl ili motorni tricikl mora biti postavljen što
je više moguće vodoravno da bi se spriječila neuobičajena razdioba goriva ili
motornog ulja.
6.1.3. Prije početka prvoga ciklusa predkondicioniranja treba usmjeriti tok
zraka s promjenjivom brzinom na motocikl ili motorni tricikl. Nakon toga slijede
dva potpuna ciklusa tijekom kojih se ne sakupljaju ispušni plinovi.
Ventilacijski sustav mora imati ugrađen mehanizam kojim se upravljan preko
brzine valjka dinamometra tako, da je u području od 10 km/h do 50 km/h linearna
brzina zraka na izlazu iz ventilatora jednaka relativnoj brzini valjka s
točnošću ± 10%. Brzina zraka može biti ništica za brzine valjaka manje od 10
km/h Presjek izlaznog otvora ventilatoru mora imati sljedeće značajke:
(i) površinu presjeka najmanje 0,4 m2;
(ii) donji rub između 0,15 i 0,20 m iznad razine tla;
(iii) udaljenost od prednjeg ruba motocikla ili motornog tricikla između 0,3 i
0,45 m.
6.1.4. Tijekom ispitivanja brzina se grafički prikazuje u ovisnosti od vremena
tako, da se može ocijeniti ispravnost izvođenja ciklusa.
6.1.5. Temperatura rashladne vode i ulja u kućištu koljenastog vratila može se
zapisivati.
6.2. Pokretanje motora
6.2.1. Pošto se obave prethodne radne operacije na opremi za sakupljanje,
razrjeđivanje, analiziranje i mjerenje plinova (vidi točku 7.1.). motor treba
pokrenuti s pomoću uređaja predviđenih za tu svrhu, kao što je čok,
dekompresijski ventil, itd., u sladu s uputama proizvođača.
6.2.2. Početak prvoga ciklusa podudara se s početkom uzimanja uzoraka i mjerenja
okretaja pumpe.’
6.3. Uporaba ručnog čoka
Čok se mora isključiti što je prije moguće, a u načelu prije ubrzavanja od 0 do
50 km/h. Ako se taj zahtjev ne može ispuniti, mora se navesti trenutak stvarnog
isključivanja. Čok se mora namjestiti u skladu s proizvođačevim uputama.
6.4. Prazni hod
6.4.1. Ručni mjenjač:
6.4.1.1. U razdobljima praznog hoda spojka mora biti uključena i mjenjač u
neutralnom položaju.
6.4.1.2. Da bi se omogućilo obavljanje ubrzavanja u skladu s uobičajenom
ciklusom, vozilo mora biti u prvom stupnju prijenosa, s isključenom spojkom, pet
sekunda prije početka ubrzavanja nakon odgovarajućeg perioda praznog hoda.
6.4.1.3. Prvo razdoblje praznog hoda na početku ciklusa sastoji se od šest
sekunda u neutralnom položaju s uključenom spojkom i pet sekunda u prvom stupnju
prijenosa s isključenom spojkom.
6.4.1.4. U razdobljima praznog hoda tijekom svakog ciklusa, odgovarajuća vremena
su 16 sekunda u neutralnom položaju i pet sekunda u prvom stupnju prijenosa s
isključenom spojkom
6.4.1.5. Posljednji prazni hod u ciklusu sastoji se od sedam sekunda u
neutralnom položaju s isključenom spojkom
6.4.2. Poluautomatski mjenjači:
Mora se postupiti po proizvođačevim uputama za vožnju u gradu, ili ako ne
postoje takve upute, uputama koje se primjenjuju za ručne mjenjače.
6.4.3. Automatski mjenjači:
Birač se ne smije pomicati tijekom cijelog ispitivanja, osim ako proizvođač ne
odluči drukčije. U ovom drugom slučaju primjenjuje se postupak za ručne
mjenjače.
6.5. Ubrzavanja
6.5.1. Ubrzavanja se moraju izvesti tako da se osigura što je više moguće
jednoliko ubrzanje tijekom te radne operacije.
6.5.2. Ako su mogućnosti ubrzavanja motocikla ili motornog tricikla nedovoljne
za obavljanje ciklusa ubrzavanja unutar propisanih dopuštenih odstupanja,
motocikl ili motorni tricikla mora se ubrzavati s potpuno otvorenom zaklopkom za
snagu dok se ne dosegne brzina koja je propisana za ciklus; nakon toga ciklus se
može nastaviti uobičajeno.
6.6. Usporavanja
6.6.1. Sva usporavanja moraju se postići potpunim zatvaranjem zaklopke za snagu,
s uključenom spojkom. Motor se mora odspojiti ručno pri brzini od 10 km/h.
6.6.2. Ako je period usporavanja dulji od propisanoga za odgovarajuću fazu,
treba uporabiti kočnice na vozilu da se zadovolji ciklus.
6.6.3. Ako je period usporavanja kraći od propisanoga za odgovarajuću fazu,
sukladnost s vremenskim trajanjem teoretskog ciklusa postiže se dodavanjem
perioda ustaljene brzine ili praznog hoda sljedećoj fazi ustaljene brzine ili
praznog hoda. U tom se slučaju ne primjenjuje točka 2.4.3.
6.6.4. Na kraju perioda usporavanja (zaustavljanje motocikla ili motornog
tricikla na valjcima) mjenjač se postavlja u neutralni položaj i spojka uključi.
6.7. Ustaljene brzine
6.7.1. Pri prijelazu od ubrzavanja na ustaljenu brzinu koja slijedi mora se
izbjeći »pumpanje« ili zatvaranje zaklopke za snagu.
6.7.2. Razdoblja ustaljene brzine moraju se postići držanjem zaklopke za snagu u
određenom položaju.
7. POSTUPAK UZORKOVANJA, ANALIZE I MJERJENJA EMITIRANIH KOLIČINA
7.1. Radnje koje treba obaviti prije pokretanja motocikla ili motornog tricikla.
7.1.1. Vreće za sabiranje uzoraka Sa i Sb treba isprazniti i nepropusno
zatvoriti.
7.1.2. Rotacijska dobavna pumpa P1 treba se uključiti bez uključivanja brojila
okretaja.
7.1.3. Pumpe P2 i P3 za uzimanje uzoraka uključuju se s ventilima koji su
namješteni da proizvedene ispuštaju plinove u atmosferu; protok kroz ventile V2
i V3 se regulira.
7.1.4. Uključuju se naprave za zapisivanje temperature T i tlakova g1 i g2.
7.1.5. Brojilo okretaja CT i brojilo okretaja valjka treba se namjestiti na
ništicu.
7.2. Početak uzorkovanja i mjerenja obujma
7.2.1. Nakon dva ciklusa predkondicioniranja (početni trenutak prvoga ciklusa),
istodobno se obavljaju radnje navedene i točkama 7.2.2. do 7.2.5.
7.2.2. Usmjeravajući ventili trebaju se namjestiti tako da kontinuirano
sakupljaju uzorke, koje su prethodno usmjeravali u atmosferu, kroz sonde S2 i S3
u vreće Sa i Sb.
7.2.3. Trenutak početka ispitivanja treba biti označen je na analognim zapisima
koji zapisuju rezultate iz mjerila temperature i mjerila diferencijalnog tlaka
g1 i g2.
7.2.4. Uključuje se uređaj koji bilježi ukupni broj okretaja pumpe P, naveden u
točki 6.1.3.. koji usmjerava tok zraka na motocikl ili motorni tricikl.
7.2.5. Uključuje se uređaj, naveden u točki 6.1.3. koji usmjerava tok zraka na
motocikl ili motorni tricikl.
7.3. Završetak uzorkovanja i mjerenja obujma
7.3.1. Na kraju četvrtoga ispitnog ciklusa radnje opisane u točkama 7.3.2. do
7.3.5. odvijaju se istodobno.
7.3.2. Usmjeravajući ventili trebaju se namjestiti tako, da zatvore vreće Sa i Sb te ispuste u atmosferu uzorke koje su kroz sonde S2 i S3 usisale pumpe P2 i
P3.
7.3.3. Trenutak završetka ispitivanja treba biti označen na analognim zapisima
navedenim u točki 7.2.3.
7.3.4. Brojilo okretaja pumpe P1 treba isključiti.
7.3.5. Isključuje se uređaj, naveden u točki 6.1.3.. koji usmjerava tok zraka na
motocikl ili motorni tricikl.
7.4. Analiza
7.4.1. Ispušni plinovi sakupljeni u vreći moraju se analizirati čim prije, a u
svakom slučaju najkasnije 20 minuta nakon završetka ispitnog ciklusa.
7.4.2. Prije svake analize uzorka mjerno se područje analizatora, koje se
upotrebljava za svaki štetni sastojak, mora s pomoću odgovarajućeg nultog plina
namjestiti u položaj ništice.
7.4.3. Analizatori se nakon toga namještaju na umjerne krivulje s pomoću
referencijskih plinova nazivnih koncentracijatracija između 70 i 100% mjerenog
područja.
7.4.4. Ponovno treba provjeriti položaje ništice analizatora. Ako se očitana
vrijednost razlikuje više od 2% mjernog opsega od namještanja određenog u točki ., postupak se ponavlja.
7.4.5. Nakon toga se uzorci analiziraju.
7.4.6. Po završenoj analizi, ponovno se provjeravaju položaji ništica i
referentnih točaka uporabom istih plinova. Analiza se smatra prihvatljivom ako
se rezultati ponovnih provjera ne razlikuje više od 2% od onih iz točke 7.4.3.
7.4.7. U svim fazama opisanim u ovoj točki, protok i tlak različitih plinova
moraju biti jednaki onima koji su upotrijebljeni pri umjeravanju analizatora.
7.4.8. Broj koji se prihvaća kao koncentracija svakoga štetnog sastojka
izmjerenog u plinovima, vrijednost je očitana nakon stabilizacije na mjernom
uređaju.
7.5. Mjerenje prijeđenog puta
Duljina stvarno prijeđenog puta S, izražena u km, određuje se množenjem ukupnog
broja okretaja koji je prikazan na brojilu okretaja s opsegom valjka (vidi točku
4.1.1).
8. ODREĐIVANJE KOLIČINE EMISIJE PLINOVITIH ŠTETNIH SASTOJAKA
8.1. Masa emitiranoga ugljikovoga monoksida tijekom ispitivanja određuje se s
pomoću formule:

![](dodatni/350717.gif)

u kojoj je:
8.1.1. COM masa ugljikovoga monoksida, emitiranoga tijekom ispitivanja, izražena
u g/km;
8.1.2. S duljina određena u točki 7.5.;
8.1.3. dCO gustoća ugljikovog monoksida pri temperaturi 0 °C i tlaku 101,33 kPa
(= 1,250 kg/m3);
8.1.4. COc je obujamska koncentracija ugljikovog monoksida u razrijeđenim
plinovima, izražena u ppm i ispravljena da se uzme u obzir onečišćenje
razrijeđenog zraka:

![](dodatni/350718.gif)

gdje je:
8.1.4.1. COe koncentracija ugljikovog monoksida, izmjerena u ppm, u uzorku
razrijeđenih plinova sakupljenih u vreći Sb;
8.1.4.2. COd koncentracija ugljikovog monoksida, izmjerena u ppm, u uzorku zraka
za razrjeđivanje sakupljenog u vreći Sa;
8.1.4.3. DF koeficijent koji je određen u točki 8.4.
8.1.5. V ukupni obujam, izražena u m3/ispitivanje, razrijeđenih plinova na
referentnoj temperaturi 0 °C (273 K) i referentnom tlaku 101,33 kPa:

![](dodatni/350719.gif)

gdje je:
8.1.5.1. Vo dobavljena količina plina po jednom okretaju pumpe P1,.izražena u m3/okretaj. Taj je obujam ovisan od razlike tlakova između ulaznog i izlaznog
otvora same pumpe.
8.1.5.2. N broj okretaja pumpe P1 obavljenih tijekom četiri ispitna ciklusa;
8.1.5.3. Pa atmosferski tlak izražen u kPa;
8.1.5.4. Pi srednja vrijednost smanjenja tlaka na ulaznom dijelu pumpe P1
tijekom izvođenja četiriju ciklusa, izražena u kPa;
8.1.5.5. Tp vrijednost temperature razrijeđenih plinova na ulaznom dijelu pumpe
P1 tijekom izvođenja četiriju ciklusa.
8.2. Masa neizgorenih ugljikovodika emitiranih kroz ispuh mopeda tijekom
ispitivanja izračunava se s pomoću formule:

![](dodatni/350720.gif)

u kojoj je:
8.2.1. HCM masa ugljikovodika emitiranih tijekom ispitivanja, izražena u g/km;
8.2.2. S duljina, određena u točki 7,5.;
8.2.3. dHC gustoća ugljikovodika pri temperaturi 0 °C i tlaku101,33 kPa (za
prosječni omjer ugljik/vodik od 1:1,85)(= 0,619 kg/m3);
8.2.4. HCc koncentracija razrijeđenih plinova, izražena u ppm ekvivalenta
ugljika (na primjer: koncentracija propana pomnožena s 3) i ispravljena s
uzimanjem u obzir zraka za razrjeđivanje:

![](dodatni/350721.gif)

gdje je:
8.2.4.1. HCe koncentracija ugljikovodika u uzorku razrijeđenih plinova
sakupljenih u vreći Sb, izražena u ppm ekvivalenta ugljika;
8.2.4.2. HCd koncentracija ugljikovodika u uzorku razrijeđenih plinova
sakupljenih u vreći Sb, izražena u ppm ekvivalenta ugljika;
8.2.4.3. DF koeficijent, određen u točki 8.4.;
8.2.5. V ukupni obujam (vidi točku 8.1.5.).
8.3. Masa dušikovih oksida, emitiranih kroz ispuh motocikla ili motornog
tricikla tijekom ispitivanja, izračunava se s pomoću sljedeće formule:

![](dodatni/350722.gif)

u kojoj je:
8.3.1. NOxM masa dušikovih oksida emitiranih tijekom ispitivanja, izražena u
g/km;
8.3.2. S duljina, određena u točki 7.5.;
8.3.3. gustoća dušikovih oksida u ispušnim plinovima, izražena kao ekvivalent
NO, pri temperaturi 0 °C i tlaku 101,33 kPa (= 2,05 kg/m3);
8.3.4. NOxc koncentracija dušikovih oksida u razrijeđenim plinovima, izražena u
ppm i ispravljena da se uzme u obzir zrak za razrjeđivanje:

![](dodatni/350723.gif)

gdje je:
8.3.4.1. NOxe koncentracija dušikovih oksida, izražena u ppm, u uzorku
razrijeđenih plinova sakupljenih u vreći Sa;
8.3.4.2. NOxd koncentracija dušikovih oksida, izražena u ppm, u uzorku zraka za
razrjeđivanje sakupljenoga u vreći Sb;
8.3.4.3. DF koeficijent, određen u točki 8.4.
8.3.5. Kh je faktor ispravka za vlažnost

![](dodatni/350724.gif)

gdje je:
8.3.5.1. H apsolutna vlažnost u gramima vode na kg suhoga zraka

![](dodatni/350725.gif)

gdje je:
8.3.5.1.1. U sadržaj vlage izražen u postocima;
8.3.5.1.2. Pd tlak zasićene vodene pare, izražen u kPa, pri ispitnoj
temperaturi;
8.3.5.1.3. Pa je atmosferski tlak u kPa.
8.4. DF je koeficijent, izražen s pomoću formule:

![](dodatni/350726.gif)

u kojoj su:
8.4.1. CO, CO2 i HC koncentracije ugljikovog monoksida, ugljikovog dioksida i
ugljikovodika izražene kao postotak uzorka razrijeđenih plinova sakupljenih u
vreći Sa;

PODODATAK 1.
RADNI CIKLUS MOTORA KOD ISPITIVANJA TIPA i.

![](dodatni/350727.gif)

PODODATAK 2.
*Primjer br. 1*. za sustav
sakupljanja ispušnih plinova

![](dodatni/350728.gif)

PODODATAK 3.
*Primjer 2.* ZA SUSTAV SAKUPLJANJA ISPUŠNIH PLINOVA

![](dodatni/350729.gif)

Pododatak 4.

 Metoda umjeravanja apsorpcije snage na cesti pomoću dinamometra
za motocikle ili motorne tricikle

Ovaj Poddodatak opisuje metodu koja se upotrebljava za određivanje apsorpcije
snage na cesti pomoću dinamometra.
Izmjerena apsorbirana snaga na cesti uključuje snagu koja se apsorbira trenjem i
snagu koju apsorbira uređaj za apsorpciju snage. Dinamometar se pokreće brzinom
koja je veća od najveće ispitne brzine. Uređaj koji se upotrebljava za
pokretanje dinamometra nakon toga se odvaja od dinamometra i brzina vrtnje
valjka (valjaka) smanjuje.
Kinetička energija uređaja troši se u uređaju dinamometra za apsorpciju snage i
na trenje dinamometra. Ta metoda ne uzima u obzir promjene unutrašnjeg trenja
valjka prouzročene rotirajućim masama motocikla ili motornog tricikla. Razlika
između vremena zaustavljanja stražnjeg valjka koji se slobodno okreće i valjka s
motornim pogonom može se zanemariti u slučaju dinamometra s dva valjka.
Postupci su sljedeći:
1. Treba izmjeriti brzinu vrtnje valjka ako to nije već obavljeno. Dodatni
mjerni kotač, brojilo okretaja ili druga metoda mogu se upotrijebiti.
2. Postaviti motocikl ili motorni tricikl na dinamometar ili upotrijebiti neku
drugu metodu za pokretanje dinamometra.
.
3. Upotrijebiti zamašnjak ili bilo koji drugi sustav za simulaciju inercije,
koji se uobičajeno upotrebljava na dinamometru, za određenu kategoriju mase
motocikla ili motornog tricikla
4. Dovesti dinamometar na brzinu 50 km/h.
5. Zapisati apsorbiranu snagu.
6. Dovesti dinamoa brzinu 60 km/h.
7. Odvojiti uređaj koji se upotrebljava za pokretanje dinamometra.
8. Zapisati vrijeme koje je bila potrebno za usporavanja dinamometra od brzine
55 km/h na brzinu 45 km/h.
9. Namjestiti uređaj za apsorpciju snage na drugu vrijednost.
10. Postupci opisani u točkama 4. do 9. ponavljaju se koliko je potrebno da
pokriju područje upotrijebljenih snaga na cesti.
11. Apsorbirana snaga se izračunava s pomoću formule:

![](dodatni/350730.gif)

u kojoj je:
Pd = snaga u kW
M = istovrijedna inercijska masa u kg
V1= početna brzina u m/s (55 km/h = 15,28 m/s)
V1 = krajnja brzina u m/s (45 km/h = 12,50 m/s)
t = vrijeme koje je potrebno za usporavanja valjka od brzine 55 km/h na brzinu
45 km/h
12. Dijagram koji prikazuje snagu koju apsorbira dinamometar u odnosu na
pokazanu snagu za ispitivanje brzinom 50 km/h navedenoj u točki 4.
![](dodatni/350731.gif)

Dodatak 2.

 Ispitivanje tipa II.
(mjerenje emisija ugljikovog monoksida na brzini vrtnje praznog hoda)

1. UVOD
Postupak za ispitivanje tipa II. je određen u točki 2.2.1.2. Priloga II.
2. UVJETI MJERENJA
2.1. Gorivo je propisano u Prilogu IV.
2.2. Ispitivanje tipa II. određeno u točki 2.2.1.2. Priloga II. mora se
obavljati izravno nakon ispitivanja tipa I., s motorom pri uobičajenoj i
povišenoj brzini vrtnje na praznom hodu.
2.3. U slučaju motocikala ili motornih tricikla s ručnim ili poluautomatskim
mjenjačima, ispitivanje se obavlja s ručicom mjenjača u »neutralnom« položaju i
uključenom spojkom.
2.4. U slučaju motocikala ili motornih tricikla s automatskim mjenjačima,
ispitivanje se obavlja s biračem u »neutralnom« ili »parkirnom« položaju.
3. UZORKOVANJE PLINOVA
3.1. Ispušni otvor mora biti opremljen s dovoljno nepropusnim produžetkom, tako
da se sonda za uzorkovanje ispušnih plinova može uvući barem 60 cm duboko bez
povećavanja protutlaka za više od 1,25 kPa i bez utjecaja na rad motocikla ili
motornog tricikla. K tomu, oblik toga produžetka mora biti takav, da nije moguće
značajno razrjeđivanje ispušnih plinova zrakom u točki sonde za uzorkovanje. Ako
motocikla ili motornog tricikla ima više od jednog ispušnog otvora, ti otvori
moraju biti spojeni na zajedničku cijev ili se koncentracije ugljikovog
monoksida moraju ispitivati na svakom otvoru, uzimajući za rezultate mjerenja
srednju aritmetičku vrijednost tih koncentracija.
3.2. Koncentracije CO(CCO) i CO2(CCO2) određuju se iz vrijednosti koje su
prikazane na mjernoj opremi ili pisačima i primjenjujući odgovarajuće tablice za
umjeravanje.
3.3. Ispravna koncentracija ugljikovog monoksida kod dvotaktnih motora je:

![](dodatni/350732.gif)

3.4. Ispravna koncentracija ugljikovog monoksida kod
četverotaktnih motora je:

![](dodatni/350733.gif)

3.5. Koncentracije CCO (točka 3.2) izmjerene prema formuli iz
točke 3.3. ili 3.4. nije potrebno ispravljati ako je zbir izmjerenih
koncentracija (CCO + CCO2) 10 ili veći za dvotaktne motore, odnosno 15 ili veći
za četverotaktne motore.

**PRILOG III.**
ODREDBE KOJE SE ODNOSE NA MJERE PROTIV VIDLJIVOG ONEČIŠĆAVANJA ZRAKA KOJE
PROUZROKUJU MOTORNA VOZILA NA DVA ILI TRI KOTAČA OPREMLJENA MOTOROM S
KOMPRESIJSKIM PALJENJEM

1. DEFINICIJE
Za svrhu ovoga Pravilnika:
1.1. »Tip vozila« označava motorna vozila koji se ne bitno s obzirom na značajke
vozila i motora prema definiciji u Prilogu V.
2. SPECIFIKACIJE ISPITIVANJA
2.1. Općenito
Sastavni dijelovi koji mogu utjecati na emisiju plinovitih štetnih sastojaka
moraju biti konstruirani, izrađeni i sastavljeni tako, da vozilo pri uobičajenoj
uporabi, usprkos vibracijama kojima može biti izložen, zadovoljava zahtjeve
ovoga Priloga.
2.2. Zahtjevi za uređaj za pokretanje hladnog motora
2.2.1. Uređaj za pokretanje hladnog motora moraju biti konstruiran i proizveden
tako, da može nastaviti djelovati ili početi djelovati dok motor uobičajeno
radi.
2.2.2. Odredbe točke 2.2.1. ne primjenjuju se ako je ispunjen jedan od sljedećih
uvjeta:
2.2.2.1. Dok uređaj za pokretanje hladnog motora djeluje, koeficijent apsorpcije
svjetlosti plinova iz motora, pri radu u ustaljenim uvjetima te mjerenju
postupkom propisanim u Dodatku 1., mora ostati unutar granica popisanih u
Dodatku 3.
2.2.2.2. Nastavljanje djelovanja uređaja za pokretanje hladnog motora
prouzrokuje isključivanje motora nakon razumnog raz­doblja.
2.3. Zahtjevi za emisije vidljivih štetnih sastojaka
2.3.1. Emisije vidljivih štetnih sastojaka iz tipa vozila za koji je podnesen
zahtjev za homologaciju mjere se porabom dviju metoda opisanih u Dodacima 1. i
2., koji opisuju odgovarajuća ispitivanja u radnoj operaciji ustaljene brzine i
ispitivanja slobodnim ubrzavanjem.
2.3.2. Emisije vidljivih štetnih sastojaka izmjerene u sladu s metodom opisanom
u Dodatku 1. ne smiju prekoračiti granice navedene u Dodatku 3.
2.3.3. U slučaju motora s kompresorom, koeficijent apsorpcije u neutralnom
položaju mjenjača ne smiju prekoračiti granicu navedenu u Dodatku 3. za
vrijednost nazivnog protoka, koja odgovara najvećem koeficijentu apsorpcije pri
ispitivanju u radnoj operaciji stalne brzine, za više od 0,5 m-1.
2.3.4. Uporaba istovrijedne mjerne opreme je dopuštena. Ako se upotrebljava
oprema koja se razlikuje od opisane u Dodatku 4., njezina istovrijednost mora se
dokazati za odgovarajući tip motora.
3. SUKLADNOST PROIZVODNJE
3.1. Za provjeravanje sukladnosti proizvodnje primjenjuju se zahtjevi točke 1.
Priloga VI. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri
kotača.
3.2. Za provjeravanje sukladnosti koje je propisano u točki 3.1. uzima se
serijski proizvedeno vozilo.
3.3. Sukladnost vozila s homologiranim tipom provjerava se temeljem opisa
priloženog uz certifikat o homologaciji. Dodatno se obavljaju kao provjere
ispitivanja u sljedećim uvjetima:
3.3.1. Vozilo nije razrađeno podvrgava se ispitivanju slobodnim ubrzavanjem koje
je propisano u Dodatku 2.
Smatra se da je vozilo sukladno s homologiranim tipom ako određeni koeficijent
apsorpcije ne prelazi više od 0,5 m-1 ispravljenu vrijednost koeficijenta
apsorpcije navedena u certifikatu o homologaciji. Na zahtjev proizvođača, može
se upotrijebiti gorivo dostupno na tržištu umjesto referentnog goriva. U slučaju
spora, mora se upotrijebiti referentno gorivo.
3.3.2. Ako vrijednost određena u ispitivanju navedenom u točki 3.3.1. ne prelazi
više od 0,5 m-1 vrijednost navedenu u certifikatu o homologaciji, motor vozila
podvrgava se ispitivanju sa stalnim brzinama u području cijele krivulje punog
opterećenja, kako je propisano u Dodatku 1. Razine vidljive emisije ne smiju
prekoračiti granice propisane u Dodatku 3.

Dodatak 1.

 Ispitivanje u uvjetima ustaljenog rada na krivulji punog
opterećenja

1. UVOD
1.1. Postupak za određivanje emisija vidljivih štetnih sastojaka na krivulji
punog opterećenja.
1.2. Ispi2. Ispitivanje mora biti provedeno na motoru ili vozilu.
2. NAČELO MERJENJA
2.1. Zacrnjenje ispušnih plinova iz motora mjeri se pri punom opterećenju u
uvjetima ustaljenog djelovanja.
2.2. Treba obaviti najmanje šest mjerenja raspoređenih od najveće nazivne brzine
vrtnje do najmanje. Krajnje točke mjerenja na na dva kraja gore određenog
intervala i jedna točka mjerenja mora se podudarati s brzinom vrtnje na kojoj
motor razvija najveću snagu i s brzinom vrtnje na kojoj razvija najveći zakretni
moment.
3. UVJETI MJERENJA
3.1. Motorno vozilo
3.1.1. Motor ili vozilo mora biti u dobrom mehaničkom stanju. Motor mora biti
razrađen.
3.1.2. Motor se ispituje s opremom navedenom u Prilogu V.
3.1.3. Pri ispitivanju motora mjeri se njegova snaga u skladnu s Pravilnikom TPV
211, uzimajući u obzir dopuštena odstupanja propisana u točki 3.1.4. Kad se
ispituje vozilo, mora se provjeriti da protok goriva nije manji od onog koji je
propisao proizvođač.
3.1.4. Što se tiče snage motora, izmjerene na dinamometru pri ustaljenim
uvjetima rada na krivulji punog opterećenja, dopuštena su sljedeća odstupanja u
odnosu na snagu koju je naveo proizvođač:
– za najveću snagu: ± 2%
– na drugim točkama mjerenja: + 6%/ 2%.
3.1.5. Na ispušnom sustavu ne smije biti bilo kakvih koji propuštanja koja mogu
razrijediti plinove koje ispušta motor. Ako motor ima više od jednog ispušnog
otvora, oni se moraju spojiti na jedan otvor na kojem se mjeri zacrnjenje.
3.1.6. Namještanja motora moraju biti takva, kakve propiše proizvođač za
uobičajenu uporabu. Dodatno, rashladna voda i ulje moraju biti na uobičajenim
temperaturama, kakve je propisao proizvođač.
3.2. Gorivo
Za ispitivanje upotrebljava se referentno dizelsko gorivo u skladu sa
specifikacijama navedenim u Prilogu IV.
3.3. Ispitni laboratorij
3.3.1. Apsolutna temperatura zraka T, izražena u K, koji se dovodi u motor mjeri
se najviše 15 cm ispred ulaza zraka u zračni filtar ili, ako nema zračnog
filtra, 15 cm ispred usisnog otvora za zrak. Atmosferski tlak suhog zraka ps,
izražen u kPa, također treba mjeriti i odrediti atmosferski faktor fa u skladu
sa sljedećim odredbama:

![](dodatni/350734.gif)

gdje je:
ps = pb pµ
pb = barometarski tlak
pµ = tlak vodne pare
3.3.2. Da bi se ispitivanje smatralo valjanim, parametar fa mora biti takav da
je 0,98 < fa < 1,02.
3.4. Oprema za uzorkovanje i mjerenje
Koeficijent apsorpcije svjetlosti u ispušnim plinovima mjeri se s uređajem za
mjerenje zacrnjenja koji ispunjava zahtjeve Dodatka 4. i ugrađen je u skladu sa
zahtjevima Dodatka 5.
4. OCJENA KOEFICIJENTA APSORPCIJE SVJETLOSTI
4.1. Nazivni protok plina izračunava se za svaku brinu vrtnje na kojoj se mjeri
apsorpcijski koeficijent u skladu s točkom 2.2. s pomoću sljedeće formule:

– za dvotaktne motore:
![](dodatni/350735.gif)

– za četverotaktne motore:
![](dodatni/350736.gif)
u kojoj je:
G = nazivni protok plina u litrama u sekundi (l/s)
V = radni obujam motora izražen u litrama (l)
n = brzina vrtnje izražena u okretajima u minuti.
4.2. Ako se vrijednost nazivnog protoka ne podudara ni s jednom od vrijednosti
iz tablice u Dodatku 3., upotrebljava se granična vrijednost koja se određuje
umetanjem proporcionalne vrijednosti.

Dodatak 2

 Ispitivanje slobodnim ubrzavanjem

1. UVJETI ISPITIVANJA
1.1. Ispitivanja se obavljaju na motoru ugrađenom na dinamometar ili vozilo.
1.1.1. Ako se motor ispituje na dinamometru, to se ispitivanje mora obaviti što
je prije moguće nakon ispitivanja provjerom zacrnjenja pri punom opterećenju u
ustaljenim uvjetima. Dodatno, rashladna voda i ulje moraju biti na uobičajenim
temperaturama, kakve je propisao proizvođač.
1.1.2. Ako se motor ispituje na vozilu koje miruje, motor prethodno mora raditi
u uobičajenom uvjetima na cesti ili s dinamičkim ispitivanjem. Ispitivanje
mjerenjem mora se obaviti što je prije moguće nakon tog završetka perioda
zagrijavanja.
1.2. Prostor izgaranja ne smije se na praznom hodu previše ohladiti ili
zaprljati.
1.3. Za ispitivanje primjenjuju se uvjeti navedeni su točkama 3.1., 3.2. i 3.3.
Dodatka 1.
1.4. Za opremu za uzorkovanje i mjerenje primjenjuju se uvjeti navedeni u točki
3.4. Dodatka 1.
2. POSTUPAK POSTUPAK ISPITIVANJA
2.1. Kad se ispitivanje obavlja na dinamometru, motor se odspoji od kočnice koja
se zamijeni s pogonjenim rotirajućim dijelovima kad je mjenjač u neutralnom
položaju ili s inercijskom masom koja je približno istovrijedna tim dijelovima.
2.2. Kad se ispitivanje obavlja na vozilu, ručica mjenjača mora biti u
neutralnom položaju i spojka uključena.
2.3. Upravljačka naprava za snagu se pri praznom hodu aktivira brzo, ali ne
grubo, kako bi se dobio najveći protok iz pumpe za ubrizgavanje. U tom se
položaju zadrži dok se ne dosegne najveća brzina vrtnje motora i uključi
regulator. Čim se dosegne ta brzina, upravljačka naprava za snagu se otpušta dok
se motor ne vrati na brzina vrtnje praznog hoda i uređaj za mjerenje zacrnjenja
ponovno počne bilježiti odgovarajuće vrijednosti.
2.4. Postupak, opisan u točki 2.3., se ponavlja najmanje šest puta da se očisti
ispušni sustav i, po potrebi, mjerna oprema vrati u početni položaj. Najveće
vrijednosti zacrnjenja dobivene pri svakom uzastopnom ubrzavanju zapisuju se dok
se ne dobije ustaljena vrijednost. Vrijednosti koje se bilježe tijekom perioda
praznog hoda nakon svakog ubrzavanja ne uzimanju se u obzir. Smatra se da su se
vrijednosti ustalile kad se četiri uzastopne vrijednosti nalaze u pojasu čija
širina ne prelazi 0,25 m1 i ne čine padajući niz. Zapisani koeficijent
apsorpcije XM je aritmetička sredina tih četiriju vrijednosti.
2.5. Za motore koji su opremljeni kompresorom trebaju se, kad je primjenjivo,
primjenjuju se sljedeći posebni uvjeti:
2.5.1. u slučaju motora opremljenih s kompresorom koji se motorom pogoni preko
spojke ili mehanički i može se odspojiti, obavljaju se dva puna ciklusa mjerenja
s prethodnim ubrzavanjem, od kojih je kompresor u jednom spojen, a u drugom
odspojen. Prihvaća se veći od ta dva rezultata mjerenja;
2.5.2. ako motor ima više od jednog ispušnog otvora, ispitivanja se provode
povezivanjem svih otvora u jedan prikladni uređaj koji osigurava miješanje
plinova i njihovo ispuštanje samo kroz jedan otvor; međutim, ispitivanja pri
slobodnom ubrzavanju mogu se obaviti na svakom od otvora, u kojem je slučaju
vrijednost upotrijebljena za izračunavanje ispravljenog koeficijenta apsorpcije
aritmetička sredina vrijednosti izmjerenih na svakom otvoru i ispitivanje se
smatra valjanim samo ako se najviše izmjerene vrijednosti ne razlikuju za više
od 0,15 m1.
3. ODREĐIVANJE ISPRAVLJENE VRIJEDNOSTI APSORP­CIJSKOG KOEFICJIENTA
Ove se odredbe primjenjuju ako je apsorpcijski koeficijent u ustaljenim uvjetima
rada ako je apsorpcijski koeficijent stvarno određen na istoj izvedbi tipa
motora.
3.1. Oznake
XM = apsorpcijski koeficijent stvarno pri ubrzavanju u neutralnom položaju,
izmjeren kako je određeno u točki 2.4.;
XL = ispravljena vrijednost apsorpcijskog koeficijenta pri slobodnom ubrzavanju;
SM = vrijednost apsorpcijskog koeficijenta izmjerenog u ustaljenim uvjetima
(vidi točku 2.1. Dodatka 1.) koja je bliža propisanoj granici i koja odgovara
istom nazivnom protoku;
SL = vrijednost apsorpcijskog koeficijenta koja je propisana točki 4.2. Dodatka
1. izmjerenog u ustaljenim uvjetima (vidi točku 2.1. Dodatka 1.) za nazivni
protok koji odgovara mjernoj točki koja je dala vrijednost SM.
3.2. Kad su apsorpcijski koeficijenti izraženi u m1, u m1, ispravljena vrijednost XL
je manja od dobivenih iz sljedećih dviju jednadžbi:

![](dodatni/350737.gif)

ili

XL = XM + 0,5

Dodatak 3.

 Granične
vrijednosti koje se primjenjuju u ispitivanjima u ustaljenim uvjetima rada

|  |  |
| --- | --- |
| Nazivni protok G  (litara/sekunda) | Apsorpcijski koeficijent k  (m–1) |
| < 42  45  50 | 2,26  2,19  2,08 |
| 55  60  65  70 | 1,985  1,90  1,84  1,775 |
| 75  80  85 | 1,72  1,665  1,62 |
| 90    95  100 | 1,575  1,535  1,495 |
| 105  110  115 | 1,465  1,425  1,395 |
| 120  125  130 | 1,37  1,345  1,32 |
| 135  140  145 | 1,30  1,27  1,25 |
| 150  155  160 | 1,225  1,205  1,19 |
| 165  170  175 | 1,17  1,155  1,14 |
| 180  185  190 | 1,125  1,11  1,095 |
| 195  > 200 | 1,08  1,065 |

*Napomena:* Iako su gornje vrijednosti zaokružene na niži 0,01
ili 0,005, to ne znači da se mjerenja ne moraju obaviti s tim stupnjem točnosti.

Dodatak 4.

 Zahtjevi za uređaje za mjerenje zacrnjenja

1. SVRHA
U ovom su Dodatku određeni uvjeti koje moraju zadovoljavati uređaji za mjerenje
zacrnjenja koji se upotrebljavaju u ispitivanjima opisanim u Dodacima 1. i 2.
2. OSNOVNI ZAHTJEVI ZA UREĐAJE ZA MJERENJE ZACRNJENJA
2.1. Plin koji treba mjeriti mora biti u komori s unutrašnjom površinom koja ne
reflektira svjetlost.
2.2. Stvarna duljina puta svjetlosnih zraka kroz plin mjereni plin određuje se
uzimanjem u obzir mogući učinak dijelova za zaštitu izvora svjetlosti i
fotoelektrične ćelije. Ta duljina mora biti navedena na uređaju.
2.3. Pokazivač mjerenih vrijednosti na uređaju za mjerenje zacrnjenja mora imati
dvije ljestvice, jednu u apsolutnim jedinicama apsorpcije svjetlosti od 0 do
(m-1) i drugu s linearnom podjelom od 0 do 100; na obje ljestvice 0 pokazuje
ukupnu propuštanje svjetlosti i najveća vrijednost potpuno zatamnjenje.
3. ZAHTEVI ZA PROIZVODNJU
3.1. Općenito
Uređaj za mjerenje zacrnjenja mora biti takav, da se dimna komora pri ustaljenim
radnim uvjetima napuni dimom ujednačenog zacrnjenja.
3.2. Dimna komora i kućište uređaja za mjerenje zacrnjenja
3.2.1. Mogućnost neželjene svjetlosti koja doseže fotoelektričnu ćeliju kao
posljedica unutarnje refleksije ili učinka difuzije mora se svesti na najmanju
mjeru (npr. s bojenjem unutrašnjih površina zagasito crno i njihovom prikladnom
rasporedom).
3.2.2. Optičke značajke moraju biti takve, da zajednički učinak difuzije i
refleksije ne prelazi jednu jedinicu na linearnoj ljestvici kad je dimna komora
puna dima čiji apsorpcijski koeficijent približno 1,7 m1.
3.3. Izvor svjetlosti
Izvor svjetlosti mora biti žarulja sa žarnom niti s temperaturom boje između
2800 i 3250 K.
3.4. Prijamnik
3.4.1. Prijamnik se sastoji od fotoelektrične ćelije s krivuljom spektralnoga
odziva sličnoj fotooptičkoj krivulji ljudskog oka (najviši odziv u području 550/
570 nm, manji od 4% od tog najvišeg odziva ispod 430 nm i iznad 680 nm).
3.4.2. Izrada električnog kruga koji sadrži pokazni uređaj mora biti takva, da
je izlazna struja linearna funkcija primljene svjetlosne jakosti u području
radnih temperatura fotoelektrične ćelije.
3.5. Mjerna ljestvica
3.5.1. Koeficijent apsorpcije svjetlosti se izračunava s pomoću formule
Ø =
Øo·e-KL, u kojoj je L stvarna duljina puta svjetlosti kroz plin koji se mjeri,
Øo
je upadni svjetlosni tok i Ø odbijeni. Kad se stvarna duljina L tipa uređaja za
mjerenje zacrnjenja ne može ocijeniti izravno iz njegove geometrije, stvarna
duljina L određuje se:
– s metodom opisanom u točki 4., ili
– usporedbom s drugim tipom uređaja za mjerenje zacrnjenja za koji je poznata
stvarna duljina.
3.5.2. Odnos između linearne ljestvice od 0 do 100 i apsorpcijskog koeficijenta
određen je sljedećom formulom:

![](dodatni/350738.gif)

u kojoj je N očitanje na linearnoj ljestvici i k odgovarajuća
vrijednost apsorpcijskog koeficijenta.
3.5.3. Pokazni uređaj na uređaju za mjerenje zacrnjenja mora omogućavati
očitanje apsorpcijskog koeficijenta 1,7 m1 s točnošću 0,025 m1.
3.6. Namještanje i ispitivanje mjerne opreme
3.6.1. Električni krug foto električne ćelije i indikatora mora se moći
namještati tako, da se kazaljka može postaviti na ništicu kad svjetlosni tok
prolazi kroz dimnu komoru napunjenu s čistim zrakom ili komoru s istim
značajkama.
3.6.2. S ugašenom žaruljom i otvorenim ili kratko spojenim mjernim krugom,
očitanje na ljestvici apsorpcijskog koeficijenta je i očitana vrijednost s
ponovno spojenim mjernim krugom mora ostati .
3.6.3. Međuispitivanje treba se obaviti tako, da se u dimnu komoru postavi
filtar koji predstavlja plin s apsorpcijskim koeficijentom k, izmjerenim kako je
opisano u točki 3.5.1, za koji je poznato da je između 1,6 m1 i 1,8 m1.
Vrijednost k mora biti poznata s točnošću 0,025 m1. Cilj te provjere je utvrditi
da se ta vrijednost ne razlikuje za više od 0,05 m1 od očitanja na pokaznom
uređaju kad se između izvora svjetlosti i fotoelektrične ćelije postavi filtar.
3.7. Odziv uređaja za mjerenje zacrnjenja
3.7.1. Vrijeme odziva mjernog električnog kruga, koje predstavlja vrijeme
potrebno da indikator dosegne otklon od 90% pune ljestvice kad se prekrije
zaslonom koji potpuno zatamni foto električnu ćeliju, mora biti između 0,9 i 1,1
sekunde.
3.7.2. Prigušenje mjernog električnog kruga mora biti tako, da početno
prekoračenje konačne ustaljene vrijednosti nakon trenutnih promjena ulazne
vrijednosti (npr. provjerni filtar) nije veće od 4% te vrijednosti u jedinicama
na linearnoj ljestvici.
3.7.3. Vrijeme odziva uređaja za mjerenje zacrnjenja na fizičke pojave u dimnoj
komori, koje predstavlja vrijeme koje protekne od početka ulaska plinova u
mjerni uređaj i potpunog ispunjenja dimne komore, ne smije biti veće od 0,4
sekunda.
3.7.4. Ove se primjenjuju samo za uređaje za mjerenje zacrnjenja koji se
upotrebljavaju za mjerenje zacrnjenja ispušnih plinova pri slobodnom ubrzavanju.
3.8. Tlak plinova koje treba mjeriti i tlak zraka za ispiranje
3.8.1. Tlak ispušnih plinova u dimnoj komori ne smije se razlikovati od okolnoga
zraka za više od 0,75 kPa.
3.8.2. Promjene tlaka mjerenih plinova i zraka za ispiranje ne smiju prouzročiti
promjene apsorpcijskog koeficijenta za više od 0,05 m1 za plin koji odgovara
apsorpcijskom koeficijentu 1,7 m1.
3.8.3. Uređaj za mjerenje zacrnjenja mora biti opremljen s uređajima prikladnim
za mjerenje tlaka u dimnoj komori.
3.8.4. Proizvođač uređaja mora navesti grasti granične vrijednosti za promjenu tlaka
plina i zraka za ispiranje u dimnoj komori.
3.9. Temperatura mjerenih plinova
3.9.1. U svakoj točki dimne komore, temperatura plina u trenutku mjerenja mora
biti između 70 °C i najviše temperature koju je naveo proizvođač uređaja za
mjerenje zacrnjenja, tako da se očitanja izvan tog područja temperatura u
razlikovati za više od 0,1 m1 kad je dimna komora ispunjena s plinom s
apsorpcijskim koeficijentom 1,7 m1.
3.9.2. Uređaj za mjerenje zacrnjenja mora biti opremljen s uređajima prikladnim
za mjerenje temperature u dimnoj komori.
4. STVARNA DULJINA »L« UREĐAJA ZA MJERENJE ZACRNJENJA
4.1. Općenito
4.1.1. U nekim tipovima uređaja za mjerenje zacrnjenja, plinovi između izvora
svjetlosti i foto električne ćelije, ili između prozirnih sastavnih dijelova
koji štite izvor svjetlosti i foto električnu ćeliju, nemaju konstantno
zacrnjenje. U takvim slučajevima stvarna duljina L odgovara stupcu plina s
jednolikim zacrnjenjem koji je rezultat iste apsorpcije svjetlosti koja se opaža
kad plinovi uobičajeno prolaze kroz uređaj za mjerenje zacrnjenja.
4.1.2. Stvarna duljina puta svjetlosti određuje se očitanja N na normalno
djelujućem uređaju za mjerenje zacrnjenja s očitanjem No, dobivenim s uređajem
za mjerenje zacrnjenja koji j preinačen tako, da ispitni plin ispuni točno
određenu duljinu Lo.
4.1.3. Usporedna očitanja treba obaviti brzo jedno za drugim radi određivanja
ispravnog položaja ništice.
4.2. Postupak određivanja L
4.2.1. Ispitivani plinovi su ispušni plinovi s stalnim zacrnjenjem ili
apsorbirajući plinovi s gustoćom reda one od ispušnih plinova.
4.2.2. Stupac Lo uređaja za mjerenje zacrnjenja koji se može jednoliko s
ispuniti s ispitnim plinovima i čija su osnovice manje ili više okomite na smjer
svjetlosnih zraka mora se točno odrediti. Ta duljina Lo mora biti približno
jednaka pretpostavljenoj stvarnoj duljini uređaja za mjerenje zacrnjenja.
4.2.3. Mjeri se prosječna temperatura ispitnih plinova u dimnoj komori.
4.2.4. Po potrebi, ekspanzijska posuda s dovoljnim kapacitetom za neutralizaciju
pulsiranja i kompaktnog oblika može se ugraditi u vodu za uzorkovanje, što je
moguće bliže sondi. Također se može ugraditi rashladni uređaj. Dodavanje
ekspanzijske posude i rashladnog uređaja ne smije pretjerano utjecati na sastav
ispušnih plinova.
4.2.5. Ispitivanje za određivanje stvarnog duljine sastoji se od propuštanja
uzorka ispitnog plina izmjenično kroz uobičajeno djelujući uređaj za mjerenje
zacrnjenja i kroz isti uređaj koji je preinačen kako je opisano u točki 4.1.2.
4.2.5.1. Očitanja na uređaju za mjerenje zacrnjenja zapisuju se kontinuirano
tijekom ispitivanja s pisačem čije je vrijeme odziva što je više moguće jednako
vremenu odziva uređaja za mjerenje zacrnjenja.
4.2.5.2. Pri uobičajenom djelovanju uređaja za mjerenje zacrnjenja, očitanje na
linearnoj ljestvici je N i prosječne temperature plinova izražene u kelvinima,
T.
4.2.5.3. Za poznatu duljinu Lo napunjenu s istim ispitnim plinom, očitanje na
linearnoj ljestvici je No i prosječne temperature plinova izražene u kelvinima,
To.
4.2.6. Stvarna duljina je:
4.2.7. Ispitivanje treba ponoviti najmanje s trima ispitnim plinovima, da se
dobiju jednoliko raspoređena očitanja od 20 do 80 uzduž linearne ljestvice.

![](dodatni/350739.gif)

4.2.8. Stvarna duljina L uređaja za mjerenje zacrnjenja je
aritmetička sredina stvarnih duljina, dobivenih kako je određeno u točki 4.2.6.
za svaki od ispitnih plinova.

Dodatak 5.

 Ugradba i uporaba uređaja za mjerenje zacrnjenja

1. PODRUČJE PRIMJENE
Ovaj Dodatak sadrži zahtjeve za ugradbu i uporabu uređaja za mjerenje zacrnjenja
konstruiranih za uporabu u ispitivanjima opisanim u Dodacima 1. i 2.
2. UREĐAJ ZA MJERENJE ZACRNJENJA ZA UZORKOVANJE
2.1. Ugradba za ispitivanje u ustaljenim uvjetima
2.1.1. Omjer između veličine površine poprečnog presjeka sonde i one od ispušne
cijevi mora biti najmanje 0,05. Protutlak u ispušnoj cijevi, mjeren na ulazu
sonde, ne smije prelaziti 0,75 kPa.
2.1.2. Sonda je cijev s naprijed usmjerenim otvorenim dijelom, postavljena u osi
ispušne cijevi, ili njezina produžetka ako se upotrebljava. Ona se postavlja na
dijelu u kojem je razdioba plina približno jednolika. Da se to postigne, sonda
se mora postaviti čim dublje uzvodno u ispušnu cijev, ili u produžetku, ako se
upotrebljava, tako da je, ako je D promjer ispušne cijevi na izlaznom otvoru,
kraj sonde postavljen u pravocrtnom dijelu duljine najmanje 6 D uzvodno od točke
uzorkovanja i 3 D nizvodno. Ako se upotrebljava produžetak, zrak ne smije moći
ulaziti na spojnom mjestu.
2.1.3. Tlak u ispušnoj cijevi i značajka smanjivanja tlaka u vodu za uzorkovanje
mora biti takva, da sonda sakupi uzorak koji je zapravo istovrijedan onomu koji
bi se dobio s izokinetičkim uzorkovanjem.
2.1.4. Po potrebi, ekspanzijska posuda s dovoljnim kapacitetom za neutralizaciju
pulsiranja i kompaktnog oblika može se ugraditi u vodu za uzorkovanje, što je
moguće bliže sondi. Također se može ugraditi rashladni uređaj. Ekspanzijska
posude i rashladni uređaj moraju biti konstruirani tako, da ne utječu pretjerano
na sastav ispušnih plinova.
2.1.5. Prigušni ventil, ili drugo sredstvo za povećavanje tlaka pri uzorkovanju,
može se ugraditi ispušnu cijev najmanje 3 D nizvodno od sonde za uzorkovanje.
2.1.6. Cijevi između sonde, rashladnog uređaja, ekspanzijske posude (ako se
upotrebljava) i uređaja za mjerenje zacrnjenja moraju biti što je moguće kraće,
uz zadovoljavanje zahtjeva za tlak i temperaturu koji su određeni u točkama 3.8.
i 3.9. Dodatka 4. Cijevi moraju od točke uzorkovanja do uređaja za mjerenje
zacrnjenja biti s nagibom prema gore i ne smiju imati oštrih pregiba u kojima se
može nakupljati čađa. Preusmjerni ventil se ugrađuje uzvodno ako nije uključen u
uređaj za mjerenje zacrnjenja.
2.1.7. Tijekom ispitivanja moraju se obaviti provjere da li su zadovoljene
odredbe točke 3.8. Dodatka 4. za tlak i točke 3.9. za temperaturu u mjernoj
komori.
2.2. Ugradba za ispitivanje s slobodnim ubrzavanjem
2.2.1. Omjer između veličine površine poprečnog presjeka sonde i one od ispušne
cijevi mora biti najmanje 0,05. Protutlak u ispušnoj cijevi, mjeren na ulazu
sonde, ne smije prelaziti 0,75 kPa.
2.2.2. Sonda je cijev s naprijed usmjerenim otvorenim dijelom, postavljena u osi
ispušne cijevi, ili produžetka ako se upotrebljava. Ona se postavlja na dijelu u
kojem je razdioba plina približno jednolika. Da se to postigne, sonda se mora
postaviti čim dublje uzvodno u ispušnu cijev, ili u produžetku, ako se
upotrebljava, tako da je, ako je D promjer ispušne cijevi na izlaznom otvoru,
kraj sonde postavljen u pravocrtnom dijelu duljine najmanje 6 D uzvodno od točke
uzorkovanja i 3D nizvodno. Ako se upotrebljava produžetak, zrak ne smije moći
ulaziti na spojnom mjestu.
2.2.3. Sustav uzorkovanja mora biti takav, da je pri svim brzinama vrtnje motora
tlak uzorka u uređaju za mjerenje zacrnjenja unutar granica određenih u točki
3.8.2. Dodatka 4. To se može provjeriti sa zapisivanjem tlaka uzorka na brzini
vrtnje praznog hoda i pri najvećoj brini vrtnje bez opterećenja. Ovisno od tipa
uređaja za mjerenje zacrnjenja, tlak uzorka može se regulirati ugradbom
prigušnice ili prigušnog ventila u ispušnu cijev ili produžetak. Kakva god se
metoda upotrijebi, protutlak izmjeren u ispušnoj cijevi na ulaznom dijelu sonde
ne smije prelaziti 0,75 kPa.
2.2.4. Cijevi koje su spojene s uređajem za mjerenje zacrnjenja moraju biti što
je moguće kraće, Cijevi moraju od točke uzorkovanja do uređaja za mjerenje
zacrnjenja biti s nagibom prema gore i ne smiju imati oštrih pregiba u kojima se
može nakupljati čađa. Preusmjerni ventil može se ugradi ugraditi ispred uređaja za
mjerenje zacrnjenja da se preusmjere ispušni plinovi kad se ne obavljaju
mjerenja.
3. UREĐAJ ZA MJERENJE ZACRNJENJA S PUNIM PROTOKOM
Pri ispitivanjima u ustaljenim uvjetima i sa slobodnim ubrzavanjem jedino se
treba pridržavati sljedećih općih mjera predostrožnosti:
3.1. Cijevi koje povezuju ispušni sustav i uređaj za mjzacrnjenja moraju
biti takve da nije moguće ulaženje vanjskog zraka.
3.2. Cijevi koje su spojene s uređajem za mjerenje zacrnjenja moraju biti što je
moguće kraće, kao kod uređaja za mjerenje zacrnjenja s uzorkovanjem. Cijevi
moraju od ispušne cijevi do uređaja za mjerenje zacrnjenja biti s nagibom prema
gore i ne smiju imati oštrih pregiba u kojima se može nakupljati čađa.
Preusmjerni ventil može se ugraditi ispred uređaja za mjerenje zacrnjenja da se
preusmjere ispušni plinovi kad se ne obavljaju mjerenja.
3.3. Rashladni uređaj uzvodno od uređaja za mjerenje zacrnjenja također može
biti potreban.

**PRILOG IV.**
SPECIFIKACIJE ZA REFRENTNO GORIVO (BENZIN)

Referentno gorivo je gorivo koje je opisano u točki 1. Priloga IX. Pravilnika
TPV 102 (1).
SPECIFIKACIJE ZA REFERENTNO GORIVO (DIZELSKO GORIVO)
Referentno gorivo je gorivo koje je opisano u točki 2. Priloga IX. Pravilnika
TPV 102 (1).

**PRILOG V.**
OPISNI DOKUMENT KOJI SE ODNOSI NA MJERE PROTIV ONEČIŠĆENJA ZRAKA KOJE
PROUZROKUJE TIP MOTORNOG VOZILA NA DVA ILI TRI KOTAČA
(treba priložiti uz zahtjev za homologaciju tipa sastavnog dijela kad je
podnesen odvojeno od zahtjeva za homologaciju tipa vozila)

Broj narudžbe (određuje podnositelj zahtjeva):………………….

Zahtjev za homologaciju tipa sastavnog dijela s obzirom na
mjere protiv onečišćenje zraka koje prouzrokuje tip motornog vozila na dva ili
tri kotača mora sadržavati podatke navedene u Dijelu A Prilogu II. Pravilnika o
homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri kotača, u točkama:
0.1,
0.2,
0.4. do 0.6,
2. do 2.3.2,
3. do 3.2.2,
3.2.4. do 3.2.6.7,
3.2.7. do 3.2.13,
3.5. do 3.6.3.2,
4. do 4.6.
\_\_\_\_\_\_
(1) U pripremi

**PRILOG VI.**
CERTIFIKAT O HOMOLOGACIJI TIPA SASTAVNOG DIJELA KOJI SE ODNOSI NA MJERE PROTIV
ONEČIŠĆENJA ZRAKA KOJE PROUZROKUJE TIP VOZILA NA DVA ILI TRI KOTAČA

Naziv tijela nadležnog za homologaciju

Izvještaj o ispitivanju br.: .............. Tehničke službe:
.............. Datum: .....................

Homologacija tipa sastavnog dijela br.:
...............................................
Proširenje br.: ....................................................................................
1. Marka ili trgovačka oznaka vozila:
..................................................
2. Tip vozila:
......................................................................................
3. Naziv i adresa proizvođača:
............................................................
4. Ako je potrebno, ime i adresa ovlaštenoga predstavnika proizvođača

......................................................................................................
5. Vozilo dostavljeno na ispitivanje
dana:............................................
6. Homologacija tipa sastavnog dijela je dodijeljena/odbijena (1).........
7. Mjesto:
.........................................................................................
8. Datum:
.........................................................................................
9. Potpis:
.........................................................................................
\_\_\_\_\_\_
(1) Prekriži što se ne primjenjuje

Pravilnik, NN 12/2007-537
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)