## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4972/2005 od 12. prosinca 2006.

### NN 9/2007 (24.1.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-4972/2005 od 12. prosinca 2006.

# ustavni sud republike hrvatske

**433**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Petar Klarić, predsjednik Suda, te
suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Jasna Omejec,
Željko Potočnjak, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst,
Vice Vukojević i Milan Vuković, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio M. R.
iz B., kojeg zastupa odvjetnik M. M. iz Odvjetničkog društva N. – M. iz Z., na
sjednici održanoj 12. prosinca 2006. godine, donio je

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.
II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom, pod poslovnim brojem: Pn-4980/03 (ranije: Pn-3075/95) u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od osam (8) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana
nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine« , broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst),
pod­nositelju ustavne tužbe, M. R. iz B., B. 35, određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine« , broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 18.400,00 kuna
(osamnaest tisuća i četiristo kuna).
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva pod­nositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.
V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine« , broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), pod­nositelj je podnio dana 15. prosinca 2005. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 11. travnja 1995. godine pod­nositelj je podnio tužbu Općinskom sudu u
Zagrebu, protiv tuženika, Republike Hrvatske, radi naknade štete, koja je
nastala na njegovoj vikendici 15. travnja 1992. godine uslijed podmetnutog
požara.
Na ročištu 10. svibnja 1996. tužena je predložila prekid postupka.
Rješenjem suda broj: Pn-3075/95 od 14. svibnja 1996. određen je prekid postupka,
te je riješeno da će se postupak nastaviti nakon što se donese poseban propis
kojim će se urediti odgovornost za štetu nastalu zbog terorističkih akata.
Rješenjem suda broj: Pn-4980/03-6 od 13. lipnja 2005. određen je nastavak
postupka.
Nakon toga održano je ročište 12. srpnja 2006. Spis je u kalendaru do 20.
siječnja 2007.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Podnositelj je pokrenuo postupak pred Općinskim sudom u Zagrebu temeljem
članka 180. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« , broj 53/91., 73/91. i
3/94.), koji je glasio:
»Članak 180.
*Za štetu nastalu smrću, tjelesnom povredom ili oštećenjem odnosno uništenjem
imovine fizičke osobe uslijed akata nasilja ili terora te prilikom javnih
demonstracija i manifestacija odgovara društveno-politička zajednica čiji su
organi po važećim propisima bili dužni spriječiti takvu štetu.«.
Zakonom o izmjeni Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« , broj 7/96.),
koji je stupio na snagu 3. veljače 1996. godine, bilo je propisano:*

*»Članak 1.*

*U Zakonu o obveznim odnosima (»Narodne novine« , br. 53/91., 73/91. i 3/94.)
članak 180. briše se.«.*

*Članak 2.*

*Postupci za naknadu štete pokrenuti po odredbama članka 180. Zakona o obveznim
odnosima, prekidaju se.
Postupci iz stavka 1. ovoga članka nastavit će se nakon što se donese poseban
propis kojim će se urediti odgovornost za štetu nastalu uslijed terorističkih
akata.«.
Zakonom o dopunama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« , broj 112/99.)
koji je stupio na snagu 6. studenoga 1999. godine, bilo je propisano:*

*»Članak 2.*

*Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da posebne zakone iz članka 1. (članka
184.a. stavka 2. i 184.b. stavka 2.) ovoga Zakona, te članka 2. stavka 2. Zakona
o izmjeni Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« , br. 7/96.) podnese radi
donošenja najkasnije u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga
Zakona.«.*
3.1. Hrvatski sabor, na sjednici održanoj 14. srpnja 2003. godine, donio je
Zakon o odgovornosti za štetu nastalu uslijed terorističkih akata i javnih
demonstracija (»Narodne novine« , broj 117/03.), koji je stupio na snagu 31.
srpnja 2003. godine, a kojim je propisano:

*»Članak 10.*

*Sudski postupci radi naknade štete prekinuti stupanjem na snagu Zakona o izmjeni
Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« , br. 7/96.) nastavit će se po
odredbama ovoga Zakona.«.*Iz navedenog slijedi da je Zakonom o izmjeni Zakona o obveznim odnosima određen
prekid postupaka u kojima je odlučivano o naknadi štete nastale uslijed
terorističkih akata i javnih demonstracija do stupanja na snagu Zakona o
odgovornosti za štetu nastalu uslijed terorističkih akata i javnih
demonstracija, odnosno da je navedenim Zakonom bilo određeno da se spomenuta
vrsta postupaka mora prekinuti tijekom razdoblja od sedam (7) godina, pet (5)
mjeseci i dvadeset pet (25) dana.
3.2. Podnositelj je podnio ustavnu tužbu temeljem članka 63. Ustavnog zakona
zbog povrede ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku,
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Članak 29. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske propisuje:

*»Članak 29.*

*Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u
razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.
Članak 63. Ustavnog zakona propisuje:*

*»Članak 63.*

*(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je
iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u
razumnom roku odlučio sud (...).
(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz
stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadlež­nom sudu odrediti rok za donošenje
akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...)
pod­nositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave
odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.
(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu
naknadu koja pripada pod­nositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je
sud učinio kada o pravima i obvezama pod­nositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«.

Ustavna tužba je osnovana.*
4. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.
Razmatrajući navode ustavne tužbe i dokumentaciju koja prileži tužbi, Ustavni
sud je utvrdio da su u konkretnom slučaju ispunjene pretpostavke za postupanje u
smislu odredbi članka 63. Ustavnog zakona.

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 11. travnja 1995. godine tužbom
pod­nositelja Općinskom sudu u Zagrebu radi nak­nade štete.
Međutim, duljina postupka ne uzima se u razmatranje od tog dana već od 5.
studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije
za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7, 11,
12 i 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne
novine – Međunarodni ugovori« , broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. –
ispravak i 14/02. u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja
Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u
razumnom roku.
Ustavna tužba podnijeta je dana 15. prosinca 2005. godine, a do toga dana
postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana
podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno deset (10) godina, osam (8)
mjeseci i četiri (4) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao osam (8)
godina, jedan (1) mjesec i deset (10) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema članku 117. stavku 3. Ustava Republike Hrvatske, sudovi sude na temelju
Ustava i zakona.
Prekid parničnog postupka radi naknade štete pokrenutog tužbom pod­nositelja
nastupio je po sili zakona (ex lege) 3. veljače 1996. godine, stupanjem na snagu
Zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima.
Donoseći rješenje o prekidu postupka 14. svibnja 1996. godine, nadležni Općinski
sud u Zagrebu postupio je u skladu sa zakonom, a njegovo rješenje o prekidu
postupka imalo je deklaratorno značenje.
Tim Zakonom određeni prekid postupka, do donošenja novog propisa, onemogućio je
nadležni sud da tijekom prekida poduzima radnje usmjerene na rješavanje
podnesenog tužbenog zahtjeva te da odluči o tom zahtjevu.

4.3. UTJECAJ ZAKONOM ODREĐENOG PREKIDA POSTUPKA NA POVREDU USTAVNOG PRAVA

U odluci broj: U-IIIA/829/2002 od 24. ožujka 2004. godine, Ustavni sud je, u
okolnostima identičnim ovom predmetu, utvrdio da je zakonom određenim prekidom
postupka povrijeđeno člankom 29. stavkom 1. Ustava zajamčeno pravo pod­nositelja
da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njegovim pravima i obvezama te da je tim zakonom određenim prekidom postupka
pod­nositelju povrijeđeno i pravo na pristup sudu, koji je dio prava na sud,
također zajamčenog odredbom članka 29. stavka 1. Ustava o temeljnom ljudskom
pravu na pravično suđenje.
Ustavni sud ne nalazi razloga za odstupanje od tako izraženog stajališta u ovom
predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Slijedom utvrđenja Suda, opisanih u točki 4. obrazloženja ove odluke,
posebice u svezi s postupanjem nadležnog suda, te utjecajem zakonom određenog
prekida postupka na povredu ustavnog prava, Ustavni sud ocjenjuje da je u
konkretnom slučaju, povrijeđeno ustavno pravo pod­nositelja zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava.
Iz tih razloga je, na temelju odredbi članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog
zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Pri utvrđivanju visine naknade temeljem odredbe članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je uzeo u obzir sve okolnosti slučaja.
7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. stavka
1. Ustavnog zakona.
8. Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.

Broj: U-IIIA-4972/2005
Zagreb, 12. prosinca 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik
**dr. sc. Petar Klarić**, v. r.

Odluka, NN 9/2007-433
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)