## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2939/2003 od 20. travnja 2005.

### NN 59/2005 (9.5.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-IIIA-2939/2003 od 20. travnja 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1146**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić i Vice
Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj
tužbi Č. T. iz K., na sjednici održanoj 20. travnja 2005. godine, jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Karlovcu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-2908/04
(ranije: P-306/95-1, P-210/00-54, P-1339/00-86) u najkraćem mogućem roku, ali
ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, Č. T. iz K.,
I. M. 12, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. –
pročišćeni tekst) u iznosu od 6.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnio je 13. rujna 2003. godine ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 14. veljače 1995. godine podnositelj
ustavne tužbe podnio je tužbu Općinskom sudu u Karlovcu protiv »F. c.« d.d.,
radi isplate razlike plaće.

Do 5. studenoga 1997. održano je jedno ročište
(6. travnja 1995). Podnescima od 1. listopada 1996. i 12. prosinca 1996. godine
podnositelj je požurivao izradu i dostavu nalaza i mišljenja vještaka. Vještak
je dostavio nalaz i mišljenje 21. svibnja 1997. godine, koji je podnositelj u
cijelosti prihvatio.

Podneskom od 19. veljače 1998. godine tuženik je
prigovorio nalazu i mišljenju vještaka.

Na ročištu održanom 24. veljače 1998. godine
naloženo je podnositelju da specificira tužbeni zahtjev, a što je i učinio
podneskom od 9. ožujka 1998. godine.

Na ročištu održanom 5. svibnja 1998. godine
tuženi je predložio nadvještačenje te je na ročištu
održanom 17. veljače 1999. godine riješeno da se na sljedeće ročište pozove
sudski vještak, uz obvezu da se očituje na prigovor tuženika.

Na ročištu održanom 9. ožujka 1999. godine
glavna rasprava je zaključena i donijeta je presuda, kojom je usvojen zahtjev
podnositelja.

Dana 28. svibnja 1999. godine tuženik je podnio
žalbu protiv presude te dopunu žalbe 7. lipnja 1999. godine.

Predmet je otpremljen Županijskom sudu u
Karlovcu 18. kolovoza 1999. godine.

Županijski sud u Karlovcu presudom i rješenjem
broj: Gž-776/99-2 od 5. listopada 1999. godine djelomično
je potvrdio, a djelomično ukinuo presudu Općinskog suda u Karlovcu te predmet
vratio 16. veljače 2000. godine prvostupanjskom sudu na ponovno postupanje.

Na ročištu održanom 18. travnja 2000. godine
zaključena je glavna rasprava i donijeta presuda.

Dana 9. lipnja 2000. godine tuženik je podnio
žalbu protiv presude, na koju se je podnositelj očitovao podneskom od 12.
srpnja 2000. godine.

Predmet je otpremljen Županijskom sudu u
Karlovcu 17. kolovoza 2000. godine.

Rješenjem Županijskog suda u Karlovcu broj: Gž-793/00-2 od 27. rujna 2000. godine ukinuta je
prvostupanjska presuda i predmet vraćen 4. listopada 2000. godine
prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Na ročištu održanom 13. veljače 2001. godine
naloženo je tuženiku da dostavi podatke o visini plaće za radno mjesto koje bi
odgovaralo stručnoj spremi, znanju i sposobnostima podnositelja u trenutku kad
je raspoređen na poslove nižeg radnog mjesta.

Podneskom od 14. ožujka 2001. godine tuženik je
dostavio tražene podatke o visini plaće te ponovno 24. travnja 2001. godine na
traženje suda u mjesečnim iznosima.

Na ročištu održanom 12. lipnja 2001. godine
naloženo je tuženiku da dostavi podatke o svim zaposlenicima koji su radili kod
tuženika tijekom utuženog razdoblja.

Podneskom od 19. lipnja 2001. godine podnositelj
je udovoljio traženju suda.

Na ročištu održanom 2. listopada 2001. godine
saslušani su svjedoci (zaposlenici tuženika) te je sud podnositelju na njegov
prijedlog dodijelio rok za dostavu prijedloga nagodbe.

Podnositelj je podneskom od 7. prosinca 2001.
godine obavijestio sud da nagodba između stranaka nije uspjela te je predložio
novo knjigovodstveno vještačenje.

Na ročištu održanom 11. lipnja 2002. godine
podnositelj je predložio nadvještačenje.

Na ročištu održanom 4. prosinca 2002. godine
podnositelj je saslušan kao stranka te je riješeno da podnositelj uplati
predujam za vještačenje, a što je i učinio podneskom od 9. prosinca 2002.
godine.

Rješenjem suda od 10. veljače 2003. godine
određeno je vještačenje i pozvan vještak da preuzme spis.

Nalaz i mišljenje vještak je dostavio sudu 31.
ožujka 2003. godine.

Na ročištu održanom 11. studenoga 2003. godine
zaključena je glavna rasprava i donijeta presuda.

Podnositelj je dana 21. travnja 2004. godine
podnio žalbu protiv presude.

Dana 4. kolovoza 2004. godine predmet je
otpremljen Županijskom sudu u Karlovcu.

Rješenjem Županijskog suda u Karlovcu broj: Gž-1157/04-2 od 22. rujna 2004. godine ukinuta je
prvostupanjska presuda i predmet vraćen prvostupanjskom sudu na ponovni
postupak.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske propisano je:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).«.

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka,
Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud
meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje
akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim
novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu.«.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Karlovcu podnijeta 14.
veljače 1995. godine.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine, kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1,
4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
(»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst
i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja
Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u
razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 13. rujna 2003.
godine, a do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje
da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno osam (8) godina i
šest (6) mjeseci, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa
do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao pet (5) godina, deset (10)
mjeseci i sedam (7) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Prema stanju spisa, u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju, donijete su dvije prvostupanjske i dvije drugostupanjske
odluke. Nakon podnošenja ustavne tužbe donijeta je jedna prvostupanjska i jedna
drugostupanjska odluka te se predmet ponovo nalazi pred prvostupanjskim sudom.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE
TUŽBE(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u
parničnom postupku, nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da u predmetu ima elemenata
složenosti.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Parnični postupak po tužbi podnositelja, koji
se vodi pred Općinskim sudom u Karlovcu, traje osam godina i šest mjeseci.

U postupanju sudova nije bilo značajnih
razdoblja neaktivnosti. Međutim, imajući u vidu činjenicu da postupak još
uvijek nije pravomoćno okončan te da se i dalje vodi pred sudom prvog stupnja,
po ocjeni Ustavnog suda, u postupku se nije postupalo učinkovito.

Stoga, Ustavni sud nalazi da vođenje postupka ne
udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku te utvrđuje da je povrijeđeno pravo
podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku
odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih
gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Općinskog suda u Karlovcu dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8)
dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji
se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2939/2003

Zagreb, 20. travnja 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 59/2005-1146