## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5131/2005 od 19. travnja 2007

### NN 48/2007 (14.5.2007.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5131/2005 od 19. travnja 2007

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1655**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan
Matija, Agata Račan, Emilija Rajić, Smiljko Sokol i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Đ. D. iz S. (R. S.), na
sjednici održanoj 19. travnja 2007. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba u odnosu na postupak koji se pred Općinskim sudom u Šibeniku
vodi pod poslovnim brojem: P-279/02 se usvaja.
II. Općinski sud u Šibeniku dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi
pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-279/02 u najkraćem mogućem roku, ali ne
duljem od jedne (1) godine, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove
odluke u »Narodnim novinama«.
III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst)
određuje se podnositelju ustavne tužbe Đ. D. iz S. (R. S.), JNA C-4/2,
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 4.500,00 kn.
IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

### i RJEŠENJE

Ustavna tužba u odnosu na postupak koji se pred Općinskim sudom u Šibeniku vodi
pod poslovnim brojem: P-161/98 nije dopuštena.
Ova odluka i rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositelj je, na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio 21. prosinca 2005. godine
ustavnu tužbu radi duljine dva parnična postupka koji se vode pred Općinskim
sudom u Šibeniku pod brojevima: P-279/02 i P-161/98, smatrajući da mu je
povrijeđeno ustavno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku.
*Ustavna tužba u odnosu na postupak koji se pred Općinskim sudom u Šibeniku vodi
pod poslovnim brojem: P-279/02 je osnovana.*

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, očitovanja Općinskog suda u
Šibeniku te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Šibeniku broj: P-279/02,
utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.
Podnositelj je 6. veljače 2002. godine podnio tužbu Općinskom sudu u Šibeniku
protiv H. R. Š. iz V. kao prvotuženog, A. S. iz Z. kao drugotužene, K. S. iz Z.
kao trećetuženog i V. S. iz Z. kao četvrtotuženog, radi utvrđenja nepostojanja
ugovornog odnosa temeljem Ugovora o zamjeni nekretnina od 12. siječnja 1992.
godine između podnositelja i I. S. odnosno njegovih pravnih sljednika, ovdje
drugotužene, trećetuženog i četvrtotuženog. Istovremeno podnositelj je predložio
određivanje privremene mjere.
Na pripremnom ročištu 19. veljače 2002. godine punomoćnik podnositelja je
zatražio određivanje privremene mjere. Za tužene nije pristupio nitko. Naime,
dostava poziva za njih nije iskazana.
Na ročištu 7. ožujka 2002. godine za tužene ponovno nije pristupio nitko, a
budući da se dostava poziva za prvotuženog vratila s naznakom »umro«, sud je
pozvao punomoćnika podnositelja da u roku od 30 dana uredi tužbu na pasivnoj
strani u odnosu na prvotuženog.
Sud je rješenjem od 13. ožujka 2002. godine odbio prijedlog za određivanje
privremene mjere zabrane otuđenja i opterećenja spornih nekretnina.
Podneskom od 22. ožujka 2002. godine punomoćnik podnositelja je uredio tužbu na
način da je kao prvotuženu označio V. Š. iz S. (B. i H.).
Punomoćnik podnositelja je 17. travnja 2002. godine izjavio žalbu protiv
rješenja od 13. ožujka 2002. godine.
U međuvremenu je umrla drugotužena pa je podneskom od 28. kolovoza 2002. godine
podnositelj uredio tužbu na način da je trećetuženog označio kao drugotuženog, a
četvrtotuženog kao trećetuženog.
Ročište zakazano za 5. lipnja 2003. godine odgođeno je zbog nepostojanja
procesnih pretpostavki za njegovo održavanje. Naime, nije bilo dokaza da je
dostava diplomatskim putem izvršena za prvotuženu, a i za trećetuženog nije
pristupio nitko.
Ministarstvo pravosuđa, uprave i lokalne samouprave je 5. lipnja 2003. godine
izvijestilo sud da je prvotuženoj izvršena dostava tužbe i poziva za glavnu
raspravu diplomatskim putem.
Na ročištu 20. siječnja 2004. godine za prvotuženu je pristupio punomoćnik, dok
za drugotuženog i trećetuženog nije pristupio nitko, a dostava poziva za obojicu
je vraćena s naznakom »obaviješteni nije podigao pošiljku«. Sud je riješio, na
prijedlog punomoćnika podnositelja, dostavu poziva za drugotuženog i
trećetuženog izvršiti putem dostavljača suda.
Ročišta su održana 25. ožujka 2004. godine kada za drugotuženog i trećetuženog
nije pristupio nitko iako je dostava poziva bila uredna i 15. travnja 2004.
godine kada je riješeno pribaviti spis suda broj: P-340/95, te drugostupanjskom
sudu dostaviti spis radi odlučivanja o žalbi podnositelja na rješenje suda od
13. ožujka 2002. godine budući da su drugotuženi i trećetuženi primili rješenje
suda od 13. ožujka 2002. i žalbu podnositelja.
Županijski sud u Šibeniku je rješenjem, broj: Gž-744/04 od 26. travnja 2004.
godine ukinuo rješenje Općinskog suda u Šibeniku od 13. ožujka 2002. godine i
predmet 3. svibnja 2004. godine vratio tom sudu na ponovno suđenje.
Na ročište 7. travnja 2005. godine za podnositelja nije pristupio nitko, za
drugotuženog i trećetuženog također nitko iako je dostava putem sudskog
dostavljača uredna, pa je sud, na prijedlog punomoćnika prvotužene, rješenjem
utvrdio mirovanje postupka.
Podneskom od 8. srpnja 2005. godine punomoćnik podnositelja je predložio
nastavak postupka.
Na ročište 5. listopada 2006. godine za drugotuženog i trećetuženog nije
pristupio nitko, pa je punomoćnik podnositelja predložio da sud ponovno zakaže
ročište te da im pozive dostavi putem sudskog dostavljača. Sud je ročište
odgodio za 15. studenoga 2006. godine.
Na ročište zakazano za 15. studenoga 2006. godine za drugotuženog i trećetuženog
ponovno nije pristupio nitko (dostava poziva bila je za trećetuženog uredno
iskazana, a za drugotuženog nije). Punomoćnik podnositelja je predložio da sud
još jednom pozove drugotuženog putem sudskog dostavljača, pa je sud ročište
odgodio za 25. siječnja 2007. godine.
Ročište zakazano za 25. siječnja 2007. godine je odgođeno, a sljedeće ročište do
sada nije zakazano.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.
4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Šibeniku podnijeta 6. veljače 2002. godine.
Ustavna tužba podnijeta je 21. prosinca 2005. godine, a do tog dana postupak
nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak trajao tri (3) godina, deset (10) mjeseci i petnaest (15) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u pravno relevantnom razdoblju prvo vodio pred Općinskim sudom u
Šibeniku koji je održao dva ročišta te 13. ožujka 2002. godine donio rješenje
kojim je odbio prijedlog za određivanje privremene mjere.
Zatim se postupak povodom žalbe na rješenje vodio pred Županijskim sudom u
Šibeniku koji je nakon desetak dana donio rješenje kojim je ukinuo rješenje
Općinskog suda u Šibeniku i predmet vratio tom sudu na ponovno suđenje.
Nakon toga, sud je održao jedno, a odgodio tri ročišta.
Razvidno je da Općinski sud u Šibeniku do sada nije nijednom meritorno odlučio o
tužbenom zahtjevu, iako je od podnošenja tužbe u parničnom postupku do sada
proteklo više od pet godina.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe, kao tužitelj u parničnom postupku, nije bitno
doprinio duljini trajanja postupka time što je uslijed nepristupa na jedno
ročište utvrđeno mirovanje postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka proizlazi da se u konkretnom slučaju ne radi o
osobito složenoj sudskoj stvari.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio pred
prvostupanjskim i drugostupanjskim sudom u trajanju od tri godine, deset mjeseci
i petnaest dana, te da je još u tijeku. Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka,
neučinkovito postupanje Općinskog suda u Šibeniku, te posebno okolnost da do
sada nije nijednom meritorno odlučeno o tužbenom zahtjevu, Ustavni sud ocjenjuje
da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.
Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka
kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.
6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.
Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.
7. Predsjednik Općinskog suda u Šibeniku dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog
zakona.
Ustavna tužba u odnosu na postupak koji se pred Općinskim sudom u Šibeniku vodi
pod poslovnim brojem: P-161/98 nije dopuštena.
8. U tijeku ustavnosudskog postupka od Općinskog suda u Šibeniku pribavljeno je
očitovanje i preslika spisa broj: P-161/98 iz kojih je razvidno da podnositelj
ustavne tužbe nije stranka u postupku na koji se odnosi ustavna tužba.
9. Prema odredbi članka 72. Ustavnog zakona, Ustavni sud će rješenjem odbaciti
ustavnu tužbu ako nije nadležan, ako je ustavna tužba nepravodobna, nepotpuna,
nerazumljiva ili nedopuštena. Tužba je nedopuštena, između ostaloga, ako ju je
podnijela osoba koja nije ovlaštena za njezino podnošenje.
10. Budući da podnositelj nije stranka u postupku na koji se odnosi ustavna
tužba, to on nije ovlašten za podnošenje ustavne tužbe u smislu odredbe članka
62., u svezi sa člankom 63. Ustavnog zakona.
Slijedom navedenoga, na temelju odredbe članka 72. Ustavnog zakona riješeno je
kao u izreci.
11. Objava odluke i rješenja temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-5131/2005
Zagreb, 19. travnja 2007.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 48/2007-1655
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)