## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-226/1998. od 30. rujna 1998.

### NN 144/1998 (4.11.1998.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-226/1998. od 30. rujna 1998.

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan
Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj tužbi O. K. iz
P., zastupanog po L. Š., odvjetnici iz P., na sjednici održanoj dana 30.
rujna 1998. godine, donio je

## **ODLUKU**

I. Ustavna tužba se usvaja, te se ukidaju:

- presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-6606/1996-4 od
25. rujna 1997. godine i

- rješenje Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske, broj:
511-01-42-UP/I-2/10149/3-94 od 10. srpnja 1996. godine.

II. Predmet se vraća Ministarstvu unutarnjih poslova Republike Hrvatske
na ponovni postupak.

III. Ova odluka objavit će se u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

O. K. iz P. podnio je putem punomoćnika L. Š., odvjetnice iz P., ustavnu
tužbu povodom presude Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-6606/1996-4
od 25. rujna 1997. godine i rješenja Ministarstva unutarnjih poslova Republike
Hrvatske, broj: 511-01-42-UP/I-2/10149/3-94 od 10. srpnja 1996. godine,
jer smatra da su odluke donesene suprotno članku 3., članku 14. stavak
2., članku 19. i članku 26. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositelj ustavne tužbe odbijen je sa zahtjevom za primitak u hrvatsko
državljanstvo. Upravni sud Republike Hrvatske odbio je njegovu tužbu kojom
osporava rješenje o odbijanju zahtjeva kao neosnovanu.

Ustavna tužba je osnovana.

Podnositelj je kao državljanin Republike Crne Gore, podnio Ministarstvu
unutarnjih poslova Republike Hrvatske, zahtjev za prijam u hrvatsko državljanstvo
na temelju prirođenja.

Odbijajući zahtjev podnositelja, Ministarstvo unutarnjih poslova Republike
Hrvatske, u obrazloženju svojeg rješenja navodi kako je isti neosnovan
iz razloga nepostojanja zakonskih uvjeta za prijam u hrvatsko državljanstvo,
propisanih člankom 8. stavak 1. točka 5. Zakona o hrvatskom državljanstvu
("Narodne novine", broj 53/91 i 28/92), odnosno da se na temelju utvrđenih
činjenica, u postupku nije moglo zaključiti kako podnositelj poštuje pravni
poredak Republike Hrvatske.

U tužbi Upravnom sudu podnositelj navodi kako u P. ima prijavljeno prebivalište
i da tu živi od 9. rujna 1974. godine, da nikada nije kazneno ni prekršajno
kažnjavan, da je u braku s državljankom Republike Hrvatske, da su mu djeca
državljani Republike Hrvatske, te da se i on osjeća hrvatskim državljaninom.
Na temelju iznesenih činjenica, podnositelj smatra pogrešnom ocjenu upravnog
tijela prema kojoj on ne bi poštivao pravni poredak Republike Hrvatske,
a naročito stoga što u obrazloženju rješenja upravnog tijela nisu navedeni
konkretni razlozi odbijanja podnositeljevog zahtjeva u smislu članka 209.
stavak 2. preuzetog Zakona o općem upravnom postupku ("Narodne novine",
broj 53/91).

Naime, prema odredbi članka 28. Ustava: "Svatko je nedužan i nitko ga
ne može smatrati krivim za kazneno djelo dok mu se pravomoćnom sudskom
presudom ne utvrdi krivnja."

U konkretnom predmetu nema dvojbe da u vrijeme kada je odlučivano pred
nadležnim tijelima i Upravnim sudom takva pravomoćna sudska presuda u odnosu
na iznijetu sumnju da je podnositelj ustavne tužbe počinio kazneno djelo
služenja u neprijateljskoj vojsci iz članka 119. stavak 1. tada važećeg
Krivičnog zakona Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 53/91, 39/92,
91/92 te Osnovni krivični zakon Republike Hrvatske "Narodne novine", broj
31/93 - pročišćeni tekst), nije postojala. Samo pokretanje istražnog postupka
(pa i nepravomoćna prvostupanjska presuda) ne mogu poslužiti za zaključak
ni o postojanju kaznenog djela iz članka 119. stavak 1. tada važećeg navedenog
Zakona ni o krivnji podnositelja ustavne tužbe za to djelo. Stoga postoji
ustavna pretpostavka (okrivljenikove) nevinosti. Dosljedno iznijetom, samo
vođenje kaznenog postupka ne može biti temelj ocjeni i zaključku ni upravnog
tijela ni Upravnog suda da podnositelj ustavne tužbe nije poštivao pravni
poredak Republike Hrvatske, a upravo na tome se zasniva osporena presuda
Upravnog suda i odluka Ministarstva unutarnjih poslova.

Upravni sud Republike Hrvatske, odbijajući tužbu podnositelja kao neosnovanu,
u obrazloženju osporavane presude navodi kako je zaključak o nepoštivanju
pravnog poretka Republike Hrvatske od strane podnositelja izveden na temelju
podnesene kaznene prijave Policijske uprave P. dana 27. svibnja 1992. godine,
pod brojem: 511-08-02-51/169/92, a zbog osnovane sumnje da je počinio kazneno
djelo služenja neprijateljskoj vojsci iz članka 119. stavak 1. tada važećeg
Krivičnog zakona Republike Hrvatske.

Uvidom u spise predmeta, utvrđeno je da podnositelj nije pravomoćno
osuđen za gore citirano kazneno djelo. Slijedom navedenog, Ustavni sud
Republike Hrvatske utvrdio je da je osporenim upravnim aktom kao i presudom
Upravnog suda povrijeđeno podnositelju ustavne tužbe pravo iz odredbe članka
28. Ustava.

Iz navedenih razloga niti osporeni upravni akt, niti presuda Upravnog
suda nisu utemeljeni na zakonu, pa je time došlo do povrede odredbe članka
19. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske, prema kojoj pojedinačni akti državne
uprave i tijela koja imaju javne ovlasti moraju biti utemeljeni na zakonu.

Nezakonitim aktom tijela državne uprave kao i presudom suda povrijeđeno
je podnositelju ustavne tužbe pravo iz odredbe članka 14. stavka 2. Ustava,
koje jamči jednakost svih pred zakonom, kao i pravo iz odredbe članka 26.
Ustava, koje jamči jednakost svih građana i stranaca pred sudom i drugim
državnim tijelima.

Iz navedenih ustavnih jamstava proizlazi i pravo stranaka na saznanje
o razlozima odlučivanja u konkretnom slučaju. Nepoznavanje razloga za donošenje
nekog upravnog akta dovodi osobu o čijem se pravu ili obvezi tim aktom
odlučuje u nepovoljniji položaj u odnosu na druge osobe kojima su ti razlozi
bili poznati.

Slijedom iznijetih razloga, osporenim odlukama povrijeđena su ustavna
prava iz članaka 14. stavak 2., 19. stavak 1., 26. i 28. Ustava u svezi
s najvišim vrednotama iz članka 3. Ustava Republike Hrvatske.

Slijedom navedenog, Sud je temeljem članka 19. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91), u svezi s člankom
59. i člankom 60. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske ("Narodne
novine", broj 29/94), odlučio kao u izreci.

Odluka o objavi ove odluke temelji se na odredbi članka 20. stavak 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-226/1998
Zagreb, 30. rujna 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 144/1998-1794