## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-400/1998 od 11. listopada 2001.

### NN 90/2001 (19.10.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-400/1998 od 11. listopada 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1530

Ustavni sud Republike Hrvatske u Vijeću
petorice za odlu­čiva­nje o ustavnim tužbama, u sastavu dopredsjednik Suda
Petar Klarić, kao predsjednik Vijeća, te suci Jurica Malčić, Že­ljko Potoč­njak,
Agata Račan i Milan Vuković, kao članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi
Lj. S. iz R., koje­g zastupa T. M., odvjetnik iz R., na sjednici Vijeća održanoj
dana 11. listopada 2001. godine jednoglasno je donio ovu

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješe­nje Upravnog suda
Republike Hrvatske, broj: Us-752/1996-11 od 16. listopada 1997. godine, te se
predmet vraća tom sudu na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. Ustavna tužba je podnesena protiv rješe­nja
Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-752/1996-11 od 16. listopada 1997.
godine, te rješe­nja Ministarstva unutar­njih poslova, Policijske uprave Primorsko-goranske
R., broj: 511-09-41/1-30-295/1-95 od 13. ve­ljače 1995. godine, kao i rješe­nja
istog Ministarstva, broj: 511-01-62-8945/1-95 od 12. lip­nja 1995. godine.

Navedenim rješe­njem Upravnog suda odbačena
je kao nedopuštena tužba Lj. S., izjav­ljena zbog šut­nje administracije, s
obrazlože­njem da je tužba preura­njena u smislu članka 26. Zakona o upravnim
sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i 77/92). Navedenim rješe­njima
Ministarstva unutar­njih poslova je zbog potrebe službe izvršen premještaj Lj.
S., raspoređenog na radno mjesto domara, iz Policijske postaje u R. u
Policijsku postaju u V.

2.
Podnosite­lj ustavne tužbe smatra da su mu osporenim odlukama povrijeđena
ustavna prava iz članaka 26., 35. i 54. stavak 1. Ustava. U razlozima podnosite­lj
ukazuje na nezakonitost ­nje­govog premještaja u smislu da za taj premještaj
nije bilo osnove, a velika uda­ljenost od mjesta stanova­nja do novog mjesta
rada ugrožava ­nje­govo zdrav­lje i obite­ljski život. Te i druge relevantne
okolnosti, navodi podnosite­lj, Upravni sud nije uzeo u obzir, već je postupao
formalistički odbacujući ­nje­govu tužbu iako je u međuvremenu (12. lip­nja
1995.) doneseno drugostupanj­sko upravno rješe­nje glede ­nje­govog prigovora
na rješe­nje o premještaju. Stoga je predložio usvaja­nje ustavne tužbe, ukida­nje
svih osporenih oduka, te vraća­nje predmeta Ministarstvu unutar­njih poslova na
ponovni postupak.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

3.
Upravni sud Republike Hrvatske je osporenim rješe­njem odbacio tužbu u upravnom
sporu kao nedopuštenu, ocijenivši da je tužba preura­njena jer je »tužite­lj
uložio žalbu 1. ožujka 1995. godine, a tužbu 18. trav­nja 1995. godine, što znači
prije isteka roka od 60 dana u kome je drugostupno tijelo bilo dužno donijeti
rješe­nje o žalbi.«

Ovakav
zak­ljučak Upravni sud teme­lji na odredbama članka 26. Zakona o upravnim
sporovima, kojim je strankama dana mogućnost pokreta­nja upravnog spora u slučaju
tzv. šut­nje administracije. Prema stavku 1. toga članka, ako drugostupa­njsko
tijelo nije u roku od 60 dana ili u posebnim propisom određenom kraćem roku
donijelo rješe­nje o žalbi stranke protiv prvostupa­nj­skog rješe­nja, a ne
donese ga ni u da­lj­njem roku od 7 dana nakon ponov­ljenog traže­nja, stranka
može pokrenuti upravni spor kao da je žalba odbijena.

4.
Nakon razmatra­nja ustavne tužbe, utvrđe­nja i stajališta osporenih odluka,
mjerodavnih pravnih normi, te uvida u dokumentaciju prvostupa­njskog spisa i
spisa Upravnog suda, utvrđeno je da u navedenom upravnom sporu Upravni sud nije
odlučivao u skladu s odredbama Zakona o upravnim sporovima, čime je povrijeđena
odredba članka 19. stavka 2. Ustava, kojom je zajamčena sudska kontrola
zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne
ovlasti.

Za
utvrđe­nje o osnovanosti ustavne tužbe bila je odlučna či­njenica da je tijekom
upravnog spora nadležno drugostupa­njsko tijelo Ministarstva unutar­njih
poslova donijelo odluku (12. lip­nja 1995.) o prigovoru podnosite­lja ustavne
tužbe na rješe­nje o premještaju (13. ve­ljače 1995.). Ovu či­njenicu je
Upravni sud morao uzeti u obzir u vrijeme donoše­nja rješe­nja o odbačaju tužbe
(16. listopada 1997.), jer se to drugostupa­njsko rješe­nje već nalazilo u
spisu Općinskog suda broj: P-1575/95 (list 16. toga spisa), koji se rješe­njem od
16. siječ­nja 1996. godine oglasio stvarno nenadležnim za postupa­nje i predmet
ustupio stvarno i mjesno nadležnom
Upravnom sudu Republike Hrvatske.

Pored toga, navedeno drugostupa­njsko rješe­nje
izravno se navodi u postupovnom rješe­nju Upravnog suda od 4. ožujka 1996.
godine, kojim se tuženom tijelu dostav­lja tužba na odgovor i poziva ga se na
dostavu spisa koji se odnose na taj predmet (list 5. spisa Upravnog suda). U
tom rješe­nju Upravnog suda je sporno drugostupa­njsko rješe­nje navedeno u
predmetu kao rješe­nje protiv koje­ga je pokrenut upravni spor. Isto tako, broj
toga rješe­nja je naveden i u odgovoru tuženog tijela na tužbu (list 6. istog
spisa).

5. Člankom 32. Zakona o upravnim sporovima
propisano je:

»Ako organ za vrijeme sudskog postupka
donese drugi akt kojim mije­nja ili stav­lja izvan snage upravni akt protiv
koje­ga je upravni spor pokrenut, i ako u slučaju članka 26. ovog zakona
naknadno donese upravni akt, taj će organ, osim tužite­lja, istovremeno
izvijestiti i sud pred kojim je spor pokrenut.

Sud će u tom slučaju pozvati tužite­lja da
u roku od 15 dana izjavi je li naknadno donesenim aktom zadovo­ljan ili ostaje
pri tužbi i u kom opse­gu, odnosno proširuje li tužbu i na novi akt.

Ako tužite­lj izjavi da je naknadno
donesenim aktom zadovo­ljan ili ako ne da izjavu u roku iz stavka 1. ovoga članka,
sud će donijeti rješe­nje o obustavi postupka.

Ako tužite­lj izjavi da novim aktom nije
zadovo­ljan, sud će nastaviti postupak.«

Uvidom u dokumentaciju spisa Upravnog suda
Republike Hrvatske broj: Us-752/96 utvrđeno je da taj sud u predmetnom slučaju
nije postupio sukladno obvezi iz stavka 2. članka 32. Zakona o upravnim
sporovima, jer nije pozvao tužite­lja da se izjasni u odnosu na naknadno
doneseno drugostupa­njsko rješe­nje.

6. U skladu s navedenim je teme­ljem članaka
69. i 70. Us­tav­nog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99), odlučeno kao u izreci.

Broj: U-III-400/1998
Zagreb, 11. listopada 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 90/2001-1530