## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-928/1995 od 2. studenoga 2000.

### NN 119/2000 (29.11.2000.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-928/1995 od 2. studenoga 2000.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2281

Ustavni sud Republike Hrvatske u Vijeću petorice za odlučiva­­­­­­nje o
ustavnim tužbama, u sastavu sudac Petar Klarić, kao predsjednik Vijeća te suci
Jurica Malčić, Ivan Matija, Emilija Rajić i Milan Vuković, kao članovi Vijeća,
u povodu ustavne tužbe N. M. iz S., na sjednici Vijeća održanoj 2. studenoga
2000. godine, donio je jednoglasno

## ODLUKU

1. Ustavna tužba se usvaja te se ukida rješe­­­­­­nje Upravnog suda
Republike Hrvatske, broj Us-2544/1994 od 9. kolovoza 1995. godine.

2. Predmet se vraća Upravnom sudu Republike Hrvatske na ponovni
postupak.

Obrazlože­­­­­­nje

1. Ustavna tužba je podnijeta u povodu rješe­­­­­­nja Upravnog suda
Republike Hrvatske, broj: Us-2544/94 od 9. kolovoza 1995. godine, kojim je odbačena
podnosite­­­­­­ljeva tužba u upravnom sporu zbog prevođe­­­­­­nja u čin satnika
oružanih snaga Republike Hrvat­ske. Tužba je podnijeta protiv rješe­­­­­­nja
Ministarstva obrane, Personalne uprave, klasa: pov-119-01/94-01/01, ur. broj:
512-20-07-94-100 od 10. ožujka 1994. godine. Tim rješe­­­­­­njem odbijen je
podnosite­­­­­­ljev zahtjev za prevođe­­­­­­nje u čin satnika oružanih snaga
Republike Hrvatske.

2. Podnosite­­­­­­lj smatra da su mu navedenim rješe­­­­­­njima povrijeđena
ustavna prava iz članaka 18. stavka 1. i 19. stavka 2. Ustava Republike
Hrvatske.

U obrazlože­­­­­­nju ustavne tužbe podnosite­­­­­­lj navodi da je
onemogućen u ostvariva­­­­­­nju prava na žalbu te da u konkretnom predmetu nije
omogućena sudska kontrola zakonitosti poje­di­načnih pravnih akata upravnih
vlasti. Miš­­­­­­lje­­­­­­nja je da je pita­­­­­­nje odgovarajuće­g čina u oružanim
snagama za vojnu osobu najvažnije statusno pita­­­­­­nje te da je tako pogrešan
stav Upravnog suda da se ne radi o upravnom aktu.

3. Rješe­­­­­­njem Personalne uprave, Ministarstva obrane odbijen je
podnosite­­­­­­ljev zahtjev za prevođe­­­­­­nje u čin satnika oružanih snaga
Republike Hrvatske uz obrazlože­­­­­­nje da je podnosite­­­­­­lj primjenom
odredbe članka 4. Pravilnika ministra obrane o uvjetima i postupku za prevođe­­­­­­nje,
dodjelu činova i promaknućima u više činove u Oružanim snagama Republike
Hrvatske u ratnom sta­­­­­­nju ili neposrednoj ugroženosti neovisnosti i
jedinstvenosti Republike Hrvatske, preveden u neposredno niži čin od čina u
koji bi bio preveden da je kao bivši pripadnik JNA stupio u Oružane snage
Republike Hrvatske do 10. studenoga 1991. godine.

U navedenom rješe­­­­­­nju tijela uprave dana je uputa o pravnom lijeku:
da protiv tog rješe­­­­­­nja nije dopuštena žalba, ali da se može pokrenuti
upravni spor pred Upravnim sudom Republike Hrvat­ske.

Upravni sud Republike Hrvatske je odbacio tužbu podnosite­lja uz obrazlože­nje
da se ne radi o upravnom aktu. To pojaš­njava navodeći što je upravni akt prema
odredbama Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91, 9/92 i
77/92, u nastavku: ZUS) te tko ima ovlašte­nje za donoše­nje ukaza o prevođe­nju
u činove.

*4. Ustavna tužba je osnovana.*

Zakonom o preuzima­nju saveznih zakona iz područja obrane koji se u
Republici Hrvatskoj primje­njuju kao republički propisi (»Narodne novine«, broj
52/91) preuzet je i Zakon o službi u oružanim snagama (»Službeni list SFRJ«,
br. 7/85, 20/89, 40/89 i 26/98), koji je bio na snazi u vrijeme rješava­nja o
podnosite­ljevom zahtjevu pred tijelom uprave.

Prema odredbi članka 499. Zakona o službi (iz 1985. g.) ako vojna osoba
odnosno građanska osoba smatra da joj je konačnim aktom kojim je odlučeno o ­njezinim
pravima i dužnostima iz odnosa u službi povrijeđeno pravo, može radi ostvariva­nja
tog prava, pokrenuti upravni spor pred Vrhovnih vojnim sudom, ako ovim zakonom
nije drugačije određeno. Člankom 3. Zakona o preuzima­nju navedenog Zakona,
ovlašte­nja saveznih tijela za izvršenje i primjenu preuzetih zakona postaju
ovlašte­nja republičkih tijela u okviru ­njihovih ovlasti utvrđenih zakonom.
Zakon o vojnim sudovima (»Službeni list«, 4/77, 23/77 i 13/82), na kojem se
teme­lji nadležnost Vrhovnog vojnog suda iz citiranog članka 499., stav­ljen je
izvan snage donoše­njem Zakona o stav­lja­nju izvan snage u Republici Hrvatskoj
Zakona o vojnim sudovima i vojnom tužite­ljstvu (»Narodne novine«, broj 53/91).

Dana 13. trav­nja 1995. godine stupio je na snagu Zakon o službi u oružanim
snagama Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 23/95). Člankom 1. tog
Zakona propisano je da se tim Zakonom uređuje sastav i popuna oružanih snaga
Republike Hrvatske; služba i činovi u oružanim snagama; dodjela činova,
promaknuća i ostala statusna pita­nja te prava i obveze djelatnih vojnih osoba
i drugih osoba na službi u oružanim snagama. U postupku donoše­nja akata iz
stavka 1. ovog članka primje­njuje se Zakon o općem upravnom postupku (»Narodne
novine«, broj 53/91), ako to ovim Zakonom nije drukčije određeno. Na djelatničke
odnose, prava i obveze u službi te odgovornost vojnih osoba, službenika i namještenika
na službi u oružanim snagama, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno, primje­njivat
će se odredbe propisa o državnim službenicima i namještenicima, a u pita­njima
koja tim propisima nisu uređena primje­njivat će se opći propisi o radu.

Člankom 10. istog Zakona propisano je da su akti kojima se re­gulira
status djelatnih vojnih osoba, službenika i namještenika u službi upravni akti.
Protiv konačnih upravnih akata iz stavka 1., ako to nije zakonom drukčije određeno,
može se pokrenuti upravni spor pred Upravnim sudom Republike Hrvatske.

Dana 4. studenoga 1991. godine stupila je na snagu Uredba Predsjednika
Republike Hrvatske o činovima, dodjeli činova, promaknućima u viši čin, te
prevođe­nju i odorama pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 57/91). Ta Uredba je prestala vrijediti donoše­njem Odluke o
oznakama činova i dužnosti u oružanim snagama Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 39/95). Člankom 3. navedene Uredbe, koja je bila na snazi u
vrijeme rješava­nja podnosite­ljevog zahtjeva pred tijelom uprave, bilo je određeno
da se, pripadnik oružanih snaga koji je stekao čin i klasu sukladno Zakonu o
službi u oružanim snagama, prevodi, u pravilu, u čin oružanih snaga te je točno
određeno koji čin bivše JNA odgovara kojem činu Hrvatske vojske.

Na teme­lju ovlašte­nja iz članka
10. navedene Uredbe, ministar obrane je, dana 22. siječ­nja 1992. godine, donio
Upute o uvjetima i postupku za prevođe­nje, dodjelu činova i pro­mak­nućima u
više činove u Oružanim snagama Republike Hrvatske u ratnom sta­nju ili
neposrednoj ugroženosti, neovisnosti i jedinstvenosti Republike Hrvatske
(Pravilnik ministra obrane o uvjetima i postupku za prevođe­nje...).

Slijedom iznijete kronologije
propisa kojima je bila i kojima je sada uređena predmetna materija, zak­ljučak
je Ustavnog suda Republike Hrvatske da je pogrešno riješio Upravni sud Republike
Hrvatske kada je odbacio tužbu podnosite­lja, navodeći da osporavani akt nije
upravni akt.

Naime, u vrijeme kada je
Upravni sud odlučivao o tužbi podnosite­lja na snazi je bio Zakon o službi u
oružanim snagama Republike Hrvatske. Iz već citiranog članka 10. tog Zakona
proizlazi da se u konkretnom slučaju radi o upravnom aktu.

Odredbom članka 6. stavka 1.
ZUS-a propisano je da se upravni spor može voditi samo protiv upravnog akta.
Prema odredbi stavka 2. citiranog članka, upravni akt je akt kojim državni
organ ili organizacija u obav­lja­nju javnih ovlasti rješava o stanovitom pravu
ili obvezi određenog pojedinca ili organizacije u kakvoj upravnoj stvari.

Iz navedenih propisa te iz či­njenice
da se ovdje radi o aktu kojim se re­gulira status podnosite­lja u oružanim
snagama, pod­nosite­lju je navedenim rješe­njem Upravnog suda Republike Hr­va­t­ske
povrijeđeno pravo iz članka 18. Ustava, kojim je zajamčeno pravo na žalbu te
ustavno pravo iz članka 19. stavka 2., kojim je zajamčena sudska kontrola
zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne
ovlasti.

5. Slijedom iznijetog, na teme­lju odredaba članaka 69. i 72. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/1999),
odlučeno je kao u izreci.

Broj: U-III-928/1995
Zagreb, 2. studenoga 2000.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća **dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

**if !supportEmptyParas endif**

Odluka, NN 119/2000-2281