## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-120/2009 od 5. veljače 2009.

### NN 18/2009 (11.2.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-120/2009 od 5. veljače 2009.

**USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

416

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Agata Račan, predsjednica Vijeća, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Mario Jelušić, Ivan Matija i Željko Potočnjak, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo D. S. iz Z., kojeg zastupa Zajednički odvjetnički ured iz Z. J. M. i V. A., na sjednici održanoj 5. veljače 2009. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Općinskog kaznenog suda u Zagrebu broj: Kvm-505/08 (II-Kmp-234/08/) od 30. prosinca 2008. godine, te se predmet vraća Općinskom kaznenom sudu u Zagrebu na ponovno odlučivanje.

III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv rješenja Općinskog kaznenog suda u Zagrebu (Odjel za mladež) broj: Kvm-505/08 (II-Kmp-234/08) od 30. prosinca 2008., kojim je odbijena žalba podnositelja ustavne tužbe izjavljena protiv rješenja Općinskog kaznenog suda u Zagrebu (Odjel za mladež) broj: II-Kmp-234/08 od 23. prosinca 2008.

Navedenim prvostupanjskim rješenjem, donesenim nakon izrečene presude suda prvog stupnja broj: Kmp-234/08 od 23. prosinca 2008., kojom je podnositelj ustavne tužbe proglašen krivim za kazneno djelo nanošenja teške tjelesne ozljede iz članka 99. stavka 1. Kaznenog zakona (»Narodne novine« broj 110/97., 27/98., 129/00., 51/01. i 115/04., u daljnjem tekstu: KZ) te mu je izrečena kazna zatvora u trajanju od osam (8) mjeseci, podnositelju je produljen pritvor po osnovi iz članka 102. stavka 1. točke 3. Zakona o kaznenom postupku (»Narodne novine« broj 110/97., 27/98. – ispravak, 58/99., 112/99., 58/02., 143/02. – ispravak., 63/03. – pročišćeni tekst i 115/06., u daljnjem tekstu: ZKP).

Podnositelj se nalazi u pritvoru od 27. listopada 2008. na temelju rješenja istražnog suca Županijskog suda u Zagrebu broj: Kir-4450/08 od 28. listopada 2008., produljenog rješenjem Općinskog kaznenog suda u Zagrebu broj Kvm-450/08 od 21. studenoga 2008.

2. Podnositelj smatra da su mu osporenim rješenjima povrijeđena ustavna prava propisana člancima 14. stavkom 2., 18. stavkom 1., 22. stavcima 1. i 2. te članak 29. stavak 1. Ustava Republike Hrvatske.

Povredu navedenih ustavnih prava obrazlaže, između ostalog, tvrdnjom da su sudovi nedovoljno »obrazložili relevantne i dostatne razloge na temelju kojih bi se svako daljnje produljenje pritvora ocijenilo nužnim« te da je »ista osoba sudjelovala u donošenju odluke o žalbi izjavljenoj na rješenje koje je sama donijela što ukazuje na bitnu povredu odredaba Zakona o kaznenom postupku«.

Podnositelj predlaže Ustavnom sudu usvajanje ustavne tužbe, ukidanje osporenog rješenja i vraćanje predmeta na ponovni postupak.

Ustavna tužba je osnovana.

3. U postupku pokrenutom ustavnom tužbom na temelju odredbe članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela povrijeđeno podnositelju ustavno pravo, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o povredi ustavnog prava.

4. Mjerodavne odredbe Zakona o kaznenom postupku:

Članak 367. stavak 1. točka 2. ZKP propisuje da bitna povreda odredaba kaznenog postupka uvijek postoji, ako je u donošenju presude sudjelovao sudac koji se po zakonu mora izuzeti (članak 36. stavak 1.)

Člankom 36. stavkom 1. točkom 5. ZKP propisano je da sudac ne može obavljati sudačku dužnost, ako je u istom predmetu sudjelovao u postupku pred nižim sudom ili pred kojim drugim tijelom.

5. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava jamči se ustavno pravo na pravično suđenje.

Sadržaj ustavnog prava na pravično suđenje ograničen je na postupovna jamstva pravičnog suđenja pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje postupovnih povreda u postupcima pred sudovima i na temelju toga ocjenjuje je li postupak bio vođen na način koji je podnositelju osiguravao pravično suđenje.

Osim toga, Ustavni sud ističe da nepristranost suda kao dio ustavnog prava na pravično suđenje podrazumijeva da sud kao takav i njegov sastav jamče dovoljno sigurnosti kojom isključuju svaku opravdanu sumnju u nepristranost suda. Sudovi upravo time što nastupaju kao nepristrani pridonose povjerenju javnosti koje je nužno u demokratskom društvu.

Nadalje, nepridržavanje utvrđenih procesnih pravila tijekom sudskog postupka (zajamčenih kroz načelo zakonitosti) dovodi u pitanje poštivanje drugih načela kao što su jednakost stranaka pred sudom i zakonom te pravna sigurnost, čime se također ugrožava i vladavina prava kao jedno od osnovnih vrednota pravnog poretka zajamčenog Ustavom Republike Hrvatske.

U konkretnom slučaju sutkinja J. K. sudjelovala je, kao sudac za mladež u donošenju rješenja o produljenju pritvora Općinskog suda u Zagrebu broj: II-Kmp-234/08 od 23. prosinca 2008. Navedeno rješenje potvrđeno je rješenjem Općinskog kaznenog suda u Zagrebu broj: Kvm-505/08 (II-Kmp-234/08/) od 30. prosinca 2008., čiji član vijeća je bila, ranije spomenuta, sutkinja J. K.

Polazeći od činjenice da je ista sutkinja sudjelovala u postupku pred sudom prvog stupnja, a kasnije je bila i članica žalbenog vijeća koje je odlučivalo o istom predmetu, Ustavni sud ocjenjuje da u postupku donošenja osporenog drugostupanjskog rješenja Općinskog kaznenog suda u Zagrebu nisu primijenjene odredbe mjerodavnog postupovnog prava čime je dovedena u ozbiljnu sumnju objektivna nepristranost suda.

Stoga, imajući u vidu sve navedene okolnosti, Ustavni sud utvrđuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično odluči o njegovim pravima i obvezama, propisano odredbom članka 29. stavka 1. Ustava.

6. S obzirom da je utvrđena povreda članka 29. stavka 1. Ustava, Ustavni sud nije razmatrao eventualnu povredu članaka 14. stavka 2., 18. i 22. Ustava.

7. Ustavni sud ističe da je stajalište izraženo u točki 5. ove Odluke, mutatis mutandis, izraženo npr. u odluci Europskog suda za ljudska prava u Strasbourgu M. protiv Hrvatske, zahtjev br. 71615/01, presuda od 15. srpnja 2005., § 27.

8. Temeljem odredaba članaka 73. i 76. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama I. i II. izreke ove odluke, a točka III. izreke temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-120/2009

Zagreb, 5. veljače 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Agata Račan, v. r.

Odluka, NN 18/2009-416