## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3583/2011 od 12. ožujka 2014.

### NN 38/2014 (26.3.2014.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3583/2011 od 12. ožujka 2014.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

684

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Aldo Radolović i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela stečajna masa M. v. d. d. iz Č., koju zastupa M. Lj., odvjetnik u odvjetničkom društvu Lj. i p. iz Z., na sjednici održanoj 12. ožujka 2014. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Trgovački sud u Varaždinu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-214/13 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon nastavka parničnog postupka kojeg je prekid utvrđen rješenjem broj: P-214/13-57 od 3. rujna 2013.

III. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu povodom revizije podnesene protiv presude Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske broj: Pž-1290/13-4 od 7. svibnja 2013. u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od dana dostave spisa predmeta Trgovačkog suda u Varaždinu broj: P-214/13.

IV. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst) podnositeljici ustavne tužbe, stečajnoj masi M. v. d. d. iz Č., A. S. 19, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 11.400,00 kn.

V. Naknada iz točke III. izreke ove odluke biti će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

VI. Ova odluka objaviti će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. M. v. d. d. u stečaju (u daljnjem tekstu: podnositeljica) je 3. srpnja 2008. podnijela zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku Visokom trgovačkom sudu Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud), koji se rješenjem broj: Pzp-204/10-12 od 21. travnja 2011. oglasio nenadležnim i predmet ustupio »nadležnom« Ustavnom sudu Republike Hrvatske na daljnji postupak.

Naime, u trenutku odlučivanja o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku predmet se u vezi podnesene revizije (evidentirane pod brojem: Revt-237/10) nalazio na Vrhovnom sudu Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud).

Navedeno rješenje drugostupanjskog suda zaprimljeno je kod Ustavnog suda 8. srpnja 2011.

Zahtjev podnositeljice za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku smatra se ustavnom tužbom, podnesenom na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), zbog duljine parničnog postupka, koji se je nakon podnošenja zahtjeva vodio pred Vrhovnim sudom pod brojem: Revt-237/10, povodom podnesene revizije.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud, u postupku pokrenutom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida tijekom ustavnosudskog postupka u pribavljeni spis predmeta Trgovačkog suda u Varaždinu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) broj: P-214/13 (ranije P-377/08, P-127/06 i P-19/03), utvrdio je pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Vrhovni sud je rješenjem broj: Gzp-447/07-7 od 31. prosinca 2007. prihvatio podnositeljičin zahtjev podnesen 10. srpnja 2007. radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku, naložio drugostupanjskom sudu da u roku od tri (3) mjeseca donese odluku u predmetu koji se je pred tim sudom vodio pod brojem: Pž-5619/06 i odredio podnositeljici primjerenu naknadu zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku u iznosu od 15.000,00 kn.

U navedenom rješenju Vrhovni sud je kao pravno relevantno razmotrio razdoblje od 6. studenoga 1997. do 31. prosinca 2007.

Drugostupanjski sud je rješenjem broj: Pž-5619/06-7 od 1. travnja 2008. ukinuo presudu prvostupanjskog suda broj: P-127/06-64 od 27. travnja 2006. i predmet vratio tom sudu na ponovno suđenje.

Prvostupanjski sud je potom održao četiri (4) ročišta: 7. srpnja 2008., 17. rujna 2008., 2. prosinca 2008., 6. veljače 2009., te je rješenjem broj: P-377/08-105 od 17. veljače 2009. odredio da se na rok od 30 dana u postupku odgađa daljnje poduzimanje radnji jer su stranke predložile da se provede postupak mirenja.

Nakon što je postupak mirenja obustavljen prvostupanjski sud je održao ročište 29. svibnja 2009. – na kojem je donio i objavio presudu broj: P-377/08.

Protiv navedene presude tuženik je 27. srpnja 2009. podnio žalbu, a 30. srpnja 2009. dopunu žalbe. Podnositeljica je 25. rujna 2009. dala odgovor na žalbu tuženika.

Drugostupanjski sud je presudom i rješenjem broj: Pž-5628/09-5 od 30. ožujka 2010. djelomično preinačio odnosno djelomično ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 29. svibnja 2009.

Protiv navedene presude drugostupanjskog suda podnositeljica je 31. svibnja 2010. podnijela reviziju.

Vrhovni sud je rješenjem broj: Revt-237/10-2 od 21. ožujka 2012. ukinuo presudu drugostupanjskog suda od 30. ožujka 2010. i predmet je vratio drugostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Prvostupanjski sud je rješenjem broj: P-377/08-146 od 11. svibnja 2012. utvrdio da je nastupio prekid postupka, jer je podnositeljica (po zaključenju stečajnog postupka) brisana iz sudskog registra.

Podneskom od 29. svibnja 2012. podnositeljica je predložila nastavak postupka, jer se nakon zaključenja stečajnog postupka započeti sporovi mogu voditi u ime i za račun stečajne mase.

Prvostupanjski sud je rješenjem broj: P-377/08-151 od 5. lipnja 2012. odredio da se postupak nastavlja te je spis predmeta dostavio drugostupanjskom sudu.

Potom je drugostupanjski sud presudom i rješenjem broj: Pž-1290/13-4 od 7. svibnja 2013. djelomično odbio žalbu tuženika i potvrdio presudu prvostupanjskog suda od 29. svibnja 2009. i djelomično prihvatio žalbu tuženika i ukinuo navedenu presudu prvostupanjskog suda te je u ukinutom dijelu vratio predmet prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Protiv navedene presude drugostupanjskog suda reviziju su podnijeli: podnositeljica 11. srpnja 2013. i tuženik 15. srpnja 2013.

Prvostupanjski sud je rješenjem broj: P-214/13-57 od 3. rujna 2013. utvrdio prekid postupka, jer je nad tuženikom otvoren postupak predstečajne nagodbe.

Do donošenja odluke Ustavnog suda parnični postupak nije dovršen.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

Članak 63. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud …

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u 'Narodnim novinama'.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja ili o sumnji ili optužbi zbog njegova kažnjivog djela nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Sudski postupak započeo je 21. prosinca 1995. kada je podnositeljica podnijela Trgovačkom sudu u Zagrebu prijedlog za ovrhu protiv ovršenika I. d. d.

Zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, uzrokovane duljinom parničnog postupka, podnositeljica je 10. srpnja 2007. podnijela Vrhovnom sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, koji je taj sud prihvatio rješenjem broj: Gzp-447/07-7 od 31. prosinca 2007.

U navedenom rješenju Vrhovni sud je kao pravno relevantno razmotrio razdoblje od 5. studenoga 1997. kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Konvencija), do donošenja rješenja broj: Gzp-447/07-7 od 31. prosinca 2007. u ukupnom trajanju od deset (10) godina, jedan (1) mjesec i dvadesetpet (25) dana.

Budući da je o povredi prava podnositeljice na suđenje u razumnom roku Vrhovni sud već prethodno donio odluku u ovom ustavnosudskom postupku Ustavni sud je kao pravno relevantno uzeo u razmatranje razdoblje od donošenja rješenja broj: Gzp-447/07-7 odnosno od 31. prosinca 2007. do donošenja odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom postupku.

Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je u razmatranom pravno relevantnom razdoblju parnični postupak trajao ukupno šest (6) godina, jedan (1) mjesec i dvadesettri (23) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrdio je da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama podnositeljice, prvostupanjski sud održao pet (5) ročišta: 7. srpnja 2008., 17. rujna 2008., 2. prosinca 2008., 6. veljače 2009. i 29. svibnja 2009., te donio presudu broj: P-377/08 od 29. svibnja 2009.

Drugostupanjski sud je: rješenjem broj: Pž-5619/06-7 od 1. travnja 2008. ukinuo presudu prvostupanjskog suda broj: P-127/06-64 od 27. travnja 2006. i predmet vratio tom sudu na ponovno suđenje, presudom i rješenjem broj: Pž-5628/09-5 od 30. ožujka 2010. djelomično preinačio odnosno djelomično ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 29. svibnja 2009., te je presudom i rješenjem broj: Pž-1290/13-4 od 7. svibnja 2013. djelomično odbio žalbu tuženika i potvrdio presudu prvostupanjskog suda od 29. svibnja 2009. i djelomično prihvatio žalbu tuženika i ukinuo navedenu presudu prvostupanjskog suda.

Vrhovni sud je: rješenjem broj: Revt-237/10-2 od 21. ožujka 2012. ukinuo presudu drugostupanjskog suda broj: Pž-5628/09-5 od 30. ožujka 2010. i predmet je vratio drugostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Do donošenja odluke Ustavnog suda u ovom ustavnosudskom predmetu parnični postupak nije dovršen.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE

(OVRHOVODITELJICE I TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Ustavni sud ocjenjuje da podnositeljica ustavne tužbe svojim ponašanjem nije pridonijela duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o činjenično složenijem predmetu, međutim, ta činjenica ne može opravdati dugotrajnost postupka u konkretnom predmetu.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da je u pravnoj stvari podnositeljice ustavne tužbe (u pravno relevantnom razdoblju) parnični postupak, u pravno relevantnom razdoblju ukupno trajao preko šest (6) godina.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositeljici povrijeđeno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I., II. i III. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama IV. i V. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka VI. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-3583/2011

Zagreb, 12. ožujka 2014.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik vijeća

Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 38/2014-684