## Pravilnik o sigurnosnim zahtjevima za pirotehnička sredstva te uvjetima za njihovu podjelu

### NN 135/2008 (21.11.2008.), Pravilnik o sigurnosnim zahtjevima za pirotehnička sredstva te uvjetima za njihovu podjelu

MINISTARSTVO UNUTARNJIH POSLOVA

3826

Na temelju članka 28. Zakona o eksplozivnim tvarima (»Narodne novine«, broj: 178/04., 109/07. i 67/08.) ministar unutarnjih poslova donosi

PRAVILNIK

O SIGURNOSNIM ZAHTJEVIMA ZA PIROTEHNIČKA SREDSTVA TE UVJETIMA ZA NJIHOVU PODJELU

I. OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim Pravilnikom propisuju se sigurnosni zahtjevi koje moraju ispuniti pirotehnička sredstva glede mase, kemijskog sastava, vrste materijala, jačine zvuka, dometa, vremena aktiviranja, učinkovitosti i drugih značajki te uvjeti za njihovu podjelu.

Članak 2.

Pojmovi koji se koriste u ovom Pravilniku imaju sljedeće značenje:

– promet pirotehničkih sredstava je uvoz, prodaja i ustupanje radi daljnje prodaje te skladištenje pirotehničkih sredstava. U smislu ovog Pravilnika ne smatra se prometom prodaja na malo pirotehničkih sredstava za zabavu razreda I, II, III, T1 i P1;

– jedinično pirotehničko sredstvo je pirotehničko sredstvo koje je zadovoljilo ispitivanja i na propisan način obilježeno, a svojim djelovanjem može stvarati učinak bljeska, svjetla, dima, vatre, zvuka, potiska (za rotaciju, gibanje po tlu ili zraku) ili ima vremenski učinak (kašnjenje);

– jedinično pakiranje je više pojedinih pirotehničkih sredstava zapakiranih u originalnu ambalažu namijenjenih za maloprodaju i koji su označeni sukladno odredbama Pravilnika o načinu označavanja eksplozivnih tvari;

– maloprodaja pirotehničkih sredstava je prodaja jediničnog pirotehničkog sredstva ili jediničnog pakiranja kupcu u prodavaonicama, štandovima, pokretnim radnjama i drugim prodavaonicama koje prema Zakonu o eksplozivnim tvarima mogu prodavati pirotehnička sredstva;

– vrijeme kašnjenja prilikom aktiviranja pirotehničkog sredstva je vrijeme koje protekne od trenutka paljenja inicijalne smjese do trenutka pojave prvog efekta-svjetla, dima eksplozije, pokretanja ili polijetanja pirotehničkog sredstva;

– inicijalna smjesa je pirotehnička smjesa koja izgaranjem izaziva paljenje pirotehničke smjese koja aktivira sredstvo;

– pirotehničke smjesa – kemijska mješavina koja po izgaranju i bez eksplozije proizvodi učinak bljeska, svjetla, dima, vatre i zvuka ili ima vremenski učinak (kašnjenje).

II. SIGURNOSNI ZAHTJEVI ZA PIROTEHNIČKA SREDSTVA

Članak 3.

Pirotehnička sredstva moraju zadovoljavati temeljne i posebne sigurnosne zahtjeve.

Proizvođač pirotehničkog sredstva mora jamčiti usklađenost pirotehničkih sredstava s odredbama ovog Pravilnika.

Ukoliko pirotehničko sredstvo nije proizvedeno u Republici Hrvatskoj, fizička ili pravna osoba koja uvozi pirotehničko sredstvo u Republiku Hrvatsku mora jamčiti da je proizvođač ispunio svoje obveze sukladno odredbama ovog Pravilnika ili mora preuzeti sve obveze proizvođača.

Usklađenost se utvrđuje ispitivanjem sredstava prema odgovarajućoj normi, a ukoliko takva norma ne postoji ili iz opravdanih razloga nije u primjeni, prema posebnim propisima ili tehničkim zahtjevima u skladu s tehničkom i stručnom praksom.

Ovlaštena osoba koja ispituje sukladnost pirotehničkog sredstva dužna je mjerodavne dokumente (izvješće o ispitivanju i potvrdu o sukladnosti-atest) dostaviti nadležnom ministarstvu u roku od 15 dana od završetka ispitivanja.

a) Temeljni sigurnosni zahtjevi za pirotehnička sredstva

Članak 4.

Svako pirotehničko sredstvo mora:

– postići učinkovitost koju je proizvođač naveo za pojedinačno pirotehničko sredstvo prijavljenom tijelu kako bi se zajamčila najveća sigurnost i pouzdanost,

– biti oblikovano i proizvedeno tako da ga se poslije uporabe može sigurno odložiti prikladnim postupkom s najmanjim utjecajem na okoliš,

– ispravno djelovati pri namjenskoj uporabi, do datuma isteka roka valjanosti koji je naveo proizvođač.

Pirotehničko sredstvo pri ispravnoj uporabi ne smije prouzročiti opasnost po materijalna dobra i osobe.

Pirotehnička sredstva trebaju biti izrađena od materijala koji ne smiju pri neispravnom radu ugrožavati sigurnost (ne smiju sadržavati metalne elemente konstrukcije, namotaje žice, tvrdu neoslabljenu plastiku i drugo, što može predstavljati opasne leteće fragmente).

Konstrukcija i izvedba pirotehničkog sredstva mora onemogućiti gubitak pirotehničkog sadržaja izvan kućišta, odnosno migraciju pirotehničkog sadržaja unutar kućišta.

Pirotehnička sredstva s pucajućim učinkom ne smiju stvarati goreće i tinjajuće rasprsne krhotine.

Rakete, vatrometne bombe, efekti iz mnogocijevnih kutija, rimske svijeće te drugi pirotehnički predmeti koji lete, ne smiju se kretati na nepravilan i nepredvidiv način, ne smiju letjeti u visinu više od dopuštene, eksplodirati ili izgorjeti ispod visine od 20 m, niti njihovi zapaljeni ostaci smiju padati na tlo. Pojedinačne krhotine moraju biti bezopasne i ne smiju biti teže od 60 g, a letvica za stabilizaciju leta rakete treba padati što je moguće više položeno.

Članak 5.

Svako pirotehničko sredstvo mora biti ispitano u stvarnim uvjetima. Ako to nije moguće u laboratoriju, ispitivanja se moraju izvršiti u uvjetima u kojima se koristi pirotehničko sredstvo.

Za svako pirotehničko sredstvo moraju se definirati liste neispravnosti. Kritične neispravnosti (koje ugrožavaju sigurnost, npr. eksplozija, nepredviđeno zapaljenje, izostanak ili djelomična funkcija) nisu dopuštene. Manje neispravnosti ne smiju se utvrditi u postotku većem od 20% ispitivanih sredstava.

Članak 6.

Sljedeći podaci i svojstva pirotehničkih sredstava moraju se razmotriti ili ispitati:

(a) svojstva oblikovanja, izrade i karakteristike, uključujući podrobni kemijski sastav (masa i postotak korištenih tvari) i dimenzije,

(b) fizička i kemijska stabilnost pirotehničkog sredstva u svim normalnim, predvidivim okolnim uvjetima,

(c) osjetljivost na normalno, predvidivo rukovanje i prijevoz,

(d) usklađenost svih komponenti u pogledu njihove kemijske stabilnosti,

(e) otpornost pirotehničkog sredstva na vlagu u slučaju kada je namijenjeno za uporabu u vlažnim ili mokrim uvjetima i kada vlaga može nepovoljno utjecati na njegovu sigurnost i pouzdanost,

(f) otpornost na niske i visoke temperature, u slučaju kada je pirotehničko sredstvo namijenjeno za držanje ili čuvanje pri takvim temperaturama i kada hlađenje ili zagrijavanje komponente ili pirotehničkog sredstva kao cjeline može nepovoljno utjecati na njegovu sigurnost i pouzdanost,

(g) sigurnosna svojstva koja sprječavaju nepravovremeno ili nehotično pokretanje ili zapaljenje,

(h) odgovarajuće upute,

(i) otpornost pirotehničkog sredstva, njegovog omota ili drugih sastavnih dijelova na oštećenja u normalnim, predvidivim uvjetima skladištenja,

(j) specifikacija svih potrebnih uređaja i pribora i upute za uporabu u cilju sigurnog funkcioniranja pirotehničkog proizvoda.

Članak 7.

Odstupanja sastava pirotehničke mase moraju biti manja od ± 20% svake komponente u sadržaju manjem od ± 25%, odnosno ± 10% svake komponente u sadržaju većem od ± 25%.

Odstupanja mase pirotehničkog punjenja moraju se nalaziti unutar ± 25% za deklariranu masu pirotehničkog punjenja manju od 10 g, odnosno ± 10% za deklariranu masu veću ili jednaku 10 g.

Odstupanja oblika i dimenzija ne smiju biti takva da utječu na funkcionalnost sredstava i veća od ± 25% od deklaracije proizvođača (izuzevši karakteristike koje se posebno propisuju).

Svojstva se utvrđuju delaboracijom sredstva i odgovarajućim ispitivanjima ili razmatranjima.

Članak 8.

Ispitivanjem fizičke i kemijske stabilnosti pirotehničkog sredstva u svim normalnim, predvidivim okolnim uvjetima potrebno je utvrditi da ne nastupaju promjene kakvoće proizvoda koje utječu na funkciju ili sigurnost uporabe, do datuma isteka roka valjanosti koji je naveo proizvođač.

Pirotehničko sredstvo se ispituje sukladno normama ili uvjetima utvrđenim drugim propisima.

Članak 9.

Pirotehničko sredstvo mora biti otporno i zaštićeno originalnom ambalažom proizvođača koja treba biti dostatno čvrsta da podnese udarce i opterećenja, do kakvih uobičajeno dolazi za vrijeme prijevoza i rukovanja.

U uobičajenim uvjetima prijevoza, zbog vibracija ili promjena temperature, vlažnosti ili tlaka zraka (primjerice, zbog nadmorske visine) ne smije doći do promjene svojstava pirotehničkih sredstava.

Pirotehnička sredstva ne smiju sadržavati pirotehničku masu (punjenje) koja bi sadržavala sastojke koji bi je činili nestabilnom ili suviše osjetljivom za uvjete normalnog rukovanja i transporta.

Konstrukcija i kvaliteta izrade pirotehničkog sredstva treba biti takva da u normalnim uvjetima ne dolazi do oštećenja koja mogu utjecati na sigurnosti i funkciju.

Pirotehnička sredstva oštećena u rukovanju ili transportu ne smiju se upotrebljavati.

Članak 10.

Pirotehnička masa ugrađena u pirotehnička sredstva ne smije biti samozapaljiva (tijekom zagrijavanja pirotehničkog sredstva, u trajanju od 72 sata pri temperaturi od 75 ºC svojstva pirotehničke mase i međusobna interakcija sastojaka pirotehničke mase ne smiju dovesti do samozapaljenja ili neke druge opasnosti, odnosno utjecaja na samu funkciju sredstva).

Članak 11.

Kod ispitivanja otpornosti pirotehničkog sredstva na vlagu, pirotehničko sredstvo ispituje se u vlažnoj komori, zamatanjem u vlažne krpe ili na drugi odgovarajući način.

Članak 12.

Kod ispitivanja otpornosti pirotehničkog sredstva na niske i visoke temperature, pouzdanost sredstva utvrđuje se izlaganjem sredstva u termo komori, kroz dovoljno dugi interval temperiranja i propisane temperature.

Članak 13.

Vrsta paljenja pirotehničkog sredstva mora biti jasna iz oznaka ili uputa, a mjesto paljenja mora biti jasno vidljivo ili naznačeno oznakom ili uputama.

Pirotehničko sredstvo mora biti osigurano od neželjenog zapaljenja odgovarajućim načinom i oblikom pakiranja ili odgovarajućom konstrukcijom proizvoda. Ovaj se zahtjev smatra ispunjenim ako se pirotehnička sredstva prodaju u jediničnom pakiranju.

Pirotehnička sredstva s električnim paljenjem trebaju, tijekom transporta i skladištenja, imati osiguran kratki spoj kontakata, sve do uporabe.

Pirotehničko sredstvo mora biti oblikovano tako da se, u slučaju nehotičnog zapaljenja, opasnost od krhotina svede na najmanju moguću mjeru.

Članak 14.

Odgovarajuće upute, oznake u vezi sa sigurnim rukovanjem, skladištenjem, uporabom (uključujući sigurne udaljenosti) moraju biti na hrvatskom jeziku.

Proizvođač pirotehničkih sredstava odnosno uvoznik treba dati odgovarajuću uputu o postupanju s pirotehničkim sredstvom u slučaju otkaza ili djelomične funkcije.

Članak 15.

Ograničenja u sadržaju pirotehničkih sredstava su sljedeća:

(a) ne smiju sadržavati komercijalna eksplozivna sredstva, osim baruta ili sastava za stvaranje bljeska;

(b) ne smiju sadržavati vojne eksplozive;

(c) ne smiju sadržavati amonijeve soli i amine zajedno s kloratima te metale, antimon (III)-sulfid ili kalijev(II) heksacijanoferat zajedno s kloratima, osim ako dopuštena primjena amonijevih soli i amina zajedno sa kloratima u smjesama za dobivanje dima prilikom slaganja bude postojana. Ako neko pirotehničko sredstvo sadrži više dopuštenih punjenja, punjenja moraju biti poredana tako da ne nastanu smjese prethodno imenovanih vrsta;

(d) u punjenjima koja sadrže klorate, udio klorata ne smije premašivati 70%. U svjetlećim punjenjima na bazi barijevog klorata, u pištavim spojevima i u smjesama za čepove-praskavce, kapslima i vrpcama za paljenje (amorces) sadržaj klorata se smije povisiti do 80% težine smjese;

(e) pirotehnička smjesa ne smije biti mehanički ili kemijski onečišćena, ne smije pokazivati kisele reakcije, ne smije sadržavati sumpor sa slobodnom kiselinom ili s više od 0,1% nesagorivih sastojaka, sumporni cvijet, bijeli (žuti) fosfor i kalijev klorat s više od 0,15% sadržaja bromata;

(f) u praskavim punjenjima dopušteni su crni barut, druge nitratne mješavine, nitroceluloza sa sadržajem dušika od maksimalno 12,6% i perkloratne mješavine.

Ograničenja navedena u podstavku (a) i (b) stavka 1. ovoga članka ne odnose se na pirotehnička sredstva P2 i T2.

b) Posebni zahtjevi za pirotehnička sredstva

Članak 16.

Posebni zahtjevi za pirotehnička sredstva I. razreda su:

1. Sigurna udaljenost mora biti najmanje 1 m, međutim, prema potrebi i ovisno o sredstvu sigurna udaljenost može biti manja;

2. Zajednička masa pirotehničke smjese (paljenje i punjenje za proizvodnju učinka) u pojedinom pirotehničkom sredstvu ne smije prelaziti 3 g, osim prskalice 10 g i male fontane 5 g. Kod amorcesa, praskavo punjenje ne smije sadržavati olovne spojeve. Mala petarda smije sadržavati najviše 0,3 grama pirotehničke smjese za izazivanje zvučnog učinka. Ukupno može imati do tri učinka. Vanjski promjer male petarde može biti do 5 mm +/– 20%, a dužina može biti do 50 mm;

3. U pojedinom proizvodu, osim amorces za dječje pištolje i naboje koji eksplodiraju pod nogama (nagazna praskalica), pucajuća smjesa smije sadržavati najviše 0,5 grama nitroceluloze u obliku kolodijeve vune (vate) sa sadržajem dušika od najviše 12,6% ili najviše 2,5 miligrama srebrnog fulminata;

4. Pucajuće smjese amorcesa za dječje pištolje i nagazna praskalica mogu sadržavati spojeve s kloratnim ili perkloratnim udjelom, a količina pucajuće smjese ne smije biti veća od 7,5 miligrama po amorcesu ili nagaznoj praskalici. Srebrni fulminat i slične tvari nisu dopuštene u ovim pirotehničkim sredstvima;

5. Aktiviranje pirotehničkog sredstva paljenjem ili struganjem, a koje ima pucajući ili gibajući učinak, smije nastupiti od tri do šest (3 – 6) sekundi od trenutka paljenja inicijalne smjese, odnosno fitilja;

6. Kod plastičnih amorcesa pucajuća smjesa u kapicama mora biti podložena i pokrivena pogodnim materijalom;

7. Kod pirotehničkih sredstava s pucajućim učinkom jakost zvuka ne smije prelaziti 120 dB mjereno na udaljenosti 1, m od mjesta eksplozije, na visini 1 m od poda, dok se ispitivani uzorak nalazi na podu;

8. Redenik ne smije sadržavati više od 7,5 g ukupnog eksplozivnog sadržaja, a svaki pojedinačni pirotehnički element ne smije imati više od 0,8 g eksplozivnog sadržaja;

9. Petarde za bacanje ne smiju sadržavati više od 2,5 mg srebrnog fulminata.

Pirotehnička sredstva I. razreda ne smiju uključivati rakete, petarde s eksplozivnim učinkom, baterije za takve petarde, petarde s učinkom bljeska i baterije za takve petarde.

Članak 17.

Posebni zahtjevi za pirotehnička sredstva II. razreda su:

1. Sigurna udaljenost mora biti najmanje 8 m, međutim, prema potrebi i ovisno o sredstvu sigurna udaljenost može biti manja;

2. Zajednička količina svih pirotehničkih smjesa u pirotehničkom sredstvu je najviše 50 g, osim:

a) u mnogocijevnim vatrometnim kutijama količina pirotehničke smjese u jednoj cijevi može biti najviše 20 grama, a ukupna količina pirotehničke smjese najviše 500 grama. Unutarnji promjer cijevi kod mnogocijevnih vatrometnih kutija može biti do 30 mm;

b) ukupna količina pirotehničke smjese u pirotehničkom sredstvu naziva »fontana« može biti najviše 250 grama;

c) ukupna količina pirotehničke smjese u pirotehničkom sredstvu naziva »vulkan« može biti najviše 500 grama;

d) ukupna količina pirotehničke smjese bengalski prašak može biti najviše 2 500 g;

3. U raketama ukupna količina pirotehničke smjese može biti najviše 75 grama;

4. U jednom pirotehničkom sredstvu, pirotehnička smjesa za pucajuće efekte može sadržavati:

a) petarde do 6 g pirotehničke smjese,

b) žabice do 5 g pirotehničke smjese,

c) redenike do 25 g pirotehničke smjese, odnosno 6 g po elementu, ali za nitratno-metalne smjese do 1 g i perkloratno-metalne smjese do 0,5 g po elementu,

d) konfeti za sobnu uporabu (Party Knaller) može imati do 0,1 g perkloratno-metalne pirotehničke smjese;

5. Ako je obloga petardi i sličnih pucajućih tijela izrađena od lijepljenog papira, stjenke smiju biti debele najviše 3,5 mm, a ako je od drugog materijala, učinci ne smiju biti opasniji nego od navedenog lijepljenog papira navedene debljine;

6. Vrijeme kašnjenja:

a) pirotehničkog sredstva, osim mnogocijevnih vatrometnih kutija, fontana, vulkana i raketa, iznosi tri do šest (3 – 6) sekundi, osim kod proizvoda kod kojih vremenski pomak nije potreban,

b) mnogocijevnih vatrometnih kutija, fontana, vulkana i raketa iznosi pet do trinaest (5 – 13) sekundi;

7. Rakete, vatrometne bombe, efekti iz mnogocijevnih kutija, rimskih svijeća te drugi pirotehnički predmeti koji lete, ne smiju letjeti u visinu više od 120 m;

8. Pirotehnička sredstva s pucajućim učinkom, pri propisanoj uporabi, ne smiju stvarati krhotine koje lete više od 8 m od mjesta eksplozije;

9. Pirotehnička sredstva s pucajućim učinkom – jakost zvuka ne smije prelaziti 120 dB mjereno na udaljenosti od 8 od mjesta eksplozije na visini od 1 m od zemlje, dok se ispitivani uzorak nalazi na zemlji, odnosno u zraku;

10. Pirotehničko sredstvo »zmijica« ne smije se dignuti u zrak više od 1 m, a »dvobojci« moraju biti tako napravljeni da mogu letjeti samo usmjereno.

Članak 18.

Posebni zahtjevi za pirotehnička sredstva III. razreda su:

1. Sigurna udaljenost mora biti najmanje 15 m, međutim, prema potrebi, ovisno o sredstvu sigurna udaljenost može biti manja;

2. Količina pirotehničke smjese jednog pirotehničkog sredstva smije iznositi:

– za rakete do 300 g pirotehničke smjese,

– za fontane do 750 g pirotehničke smjese,

– za višecjevne vatrometne kutije do 3 000 g pirotehničke smjese, s maksimalnim punjenjem po cijevi do 40 g.,

– za petarde do 10 g pirotehničke smjese,

– za vodopade do 1 200 g pirotehničke smjese,

– za redenike do 250 g, odnosno do 10 g po elementu,

– petarde s bljeskom do 10 g nitratno-metalne smjese, odnosno do 5 g perklorat-metalne smjese,

– za rimske svijeće do 2.000 g pirotehničke smijese, odnosno maksimaslno 200 g po efektu (pucnju);

3. Vrijeme kašnjenja iznosi pet do trinaest (5 – 13) sekundi;

4. Složeno pirotehničko sredstvo, osim »svjetleće slike«, ne smije sadržavati više od 12 pojedinačnih dijelova;

5. Praskava pirotehnička smjesa jednog pirotehničkog sredstva ne smije sadržavati više od 100 grama crnog baruta ili 50 grama neke druge nitratne smjese;

6. U pojedinačnom dijelu složenog pirotehničkog sredstva ne smije, u pucajućoj smjesi, biti sadržano više od 15 grama baruta ili 6 grama nitratnog pucajućeg punjenja (ili 10 g nitratno-metalne smjese ili 5 g perikloratno-metalne smjese);

7. U pucajućoj smjesi rakete ne smije biti više od 40 grama baruta ili 20 grama nitratne pucajuće smjese;

8. Bljeskajuće pucajuće bombe ne smiju, osim pogonske pirotehničke smjese, sadržavati više od 50 grama smjese nitrat-sumpor-aluminij;

9. Pirotehnička sredstva s pucajućim učinkom, osim raketa, pri propisnoj uporabi, ne smiju stvarati krhotine koje lete više od 15 m od mjesta eksplozije;

10. Rakete, vatrometne bombe, efekti iz mnogocijevnih kutija, rimskih svijeća te drugi pirotehnički predmeti koji lete, ne smiju letjeti u visinu više od 180 m;

11. »Dvobojci« moraju biti ustrojeni tako da lete samo usmjereno;

12. Pirotehnička sredstva s pucajućim učinkom – jakost zvuka ne smije prelaziti 120 dB mjereno na udaljenosti od 15 m od mjesta eksplozije na visini od 1 m od zemlje, dok se ispitivani uzorak nalazi na zemlji, odnosno u zraku.

Članak 19.

Posebni zahtjevi za pirotehnička sredstva IV. razreda su:

1. Količina pirotehničke smjese jednog pirotehničkog sredstva smije iznositi:

– za rakete do 500 g pirotehničke smjese,

– za fontane do 1 000 g pirotehničke smjese,

– za mnogocijevne vatrometne kutije do 10.000 g pirotehničke smjese,

– za vodopade do 1 500 g pirotehničke smjese,

– za petarde s bljeskom do 15 g nitratno-metalne smjese, odnosno do 10 g perklorat-metalne smjese;

2. Vrijeme kašnjenja iznosi pet do trinaest (5 – 13) sekundi;

3. U pucajućoj smjesi rakete ne smije biti više od 50 g baruta ili 30 g nitratne pucajuće smjese;

4. Rakete, vatrometne bombe, efekti iz mnogocijevnih kutija, rimskih svijeća te drugi pirotehnički predmeti koji lete, ne smiju letjeti u visinu više od 250 m;

5. Pirotehnička sredstva za vatromete IV. razreda moraju biti zaštićena od nehotičnog zapaljenja metodama koje je naveo proizvođač.

Članak 20.

Posebni zahtjevi za pirotehnička sredstva (razred T1 i T2, P1 i P2) su:

1. Pirotehnička sredstva namijenjena za proizvodnju dima ili magle ne smiju sadržavati:

a) više od 1 kg punjenja,

b) punjenja za dim i maglu čije vrijeme gorenja iznosi manje od 60 sekundi za 0,1 kg;

2. Pirotehnička svjetla i baklje koje služe za osvjetljavanje kao signalna sredstva ne smiju sadržavati:

a) više od 0,5 kg punjenja,

b) svjetleća punjenja čije vrijeme izgaranja iznosi manje od 60 sekundi za 0,1 kg;

3. Pirotehnička sredstva za proizvodnju zvučnih efekata ne smiju, kao praskavo punjenje, sadržavati više od 10 g crnog baruta ili 0,8 g praskavog kalijevog perklorat-aluminija;

4. Pirotehnička sredstva namijenjena za borbu protiv štetnika i zaštitu bilja ne smiju sadržavati:

a) praskavo punjenje i ne više od 1 kg aktivne supstance

b) aktivne supstance čije vrijeme izgaranja iznosi manje od 60 sekundi za 0,1 kg;

5. Rakete ne smiju sadržavati više od 60 g pogonskog punjenja;

6. Pirotehnička sredstva s toplinskim učinkom ili predmeti koji služe za paljenje ne smiju sadržavati više od 10 g te ne smiju eksplodirati pod utjecajem udarca ili požara;

7. Za pirotehnička sredstva »čepove-praskavce« vrijede sljedeći zahtjevi:

a) smiju se sastojati samo od prirodnog pluta ili od mase slične prirodnom plutu;

b) ova tijela moraju biti visoka 15 mm ± 1 mm, na dnu moraju imati promjer 16 mm, na gornjoj površini promjer od 14 mm kao i centrično smješteno cilindrično udubljenje od 7,5 mm ± 1 mm te od 7 mm promjera za prihvat kartonske čašice;

c) praskavo punjenje smije se sastojati samo od kalijevog klorata, fosfora, krede i vezivnog sredstva. Vezivno sredstvo mora reagirati neutralno te biti tako naneseno da se ne kruni. Njegov slog mora prilikom ispaljivanja osigurati razlaganje tijela;

d) »čep-praskavac« smije sadržavati od 0,04 g do 0,06 g praskavog punjenja;

e) slobodan prostor, u kojem se nalazi praskavo punjenje, mora biti prekriven pokrovnim listićima od otpornog papira.

Članak 21.

Posebni zahtjevi za pirotehnička sredstva za vatromete na pozornicama-razred T1 su, uz zahtjeve navedene u članku 20., sljedeći:

1. Pirotehnička sredstva namijenjena za proizvodnju dima ili magle ne smiju:

a) razvijati visokootrovne ili jako nagrizajuće tvari,

b) sadržavati tvari koje stvaraju čađu,

c) se spaljivati na mekoj i labavoj podlozi;

2. Pirotehnička svjetleća sredstva ne smiju:

a) razvijati visokootrovne ili jako nagrizajuće tvari,

b) sadržavati tvari koje stvaraju čađu,

c) stvarati opasne iskre ili kapave mrlje kad se drže u ruci

d) držati se u ruci ako nije osigurano bezopasno rukovanje pomoću ručke;

3. Pirotehnička sredstva koja rasipaju iskre ne smiju:

a) stvarati opasne krhotine prilikom nenamjerne eksplozije,

b) imati doseg iskre dalji od 5 m i trajanje gorenja iskre dulji od 20 sekundi,

c) sadržavati pirotehničko punjenje veće od 50 g,

d) sadržavati eksplozivne smjese od barijevog nitrata, sumpora i aluminija;

4. Pirotehnička sredstva od nitroceluloze (maksimalno 12,6% N), posebice prerađena u vunu (vatu), papir i vrpce ne smiju biti originalno pakirana teže od 50 g (odnosi se na suhe tvari);

5. Pirotehnička sredstva sa zvučnim djelovanjem:

a) koja se pale, moraju posjedovati odgođeno paljenje koje može odstupati maksimalno 1 sekundu od srednje vrijednosti,

b) ne smiju stvarati opasne krhotine koje se ne smiju raspršiti više od 8 m od mjesta eksplozije,

c) jačina zvuka prilikom eksplozije ne smije prelaziti 120 dB na udaljenosti od 8 m, na visini 1 m od podloge na kojoj je eksplodiralo pirotehničko sredstvo;

6. Pirotehnička sredstva za stvaranje bljeska:

a) moraju se paliti samo električno,

b) ne smiju sadržavati više od 15 g eksplozivnog punjenja.

Druga pirotehnička sredstva koja se koriste za vatromete na pozornicama ne smiju imati dijelove koji bi ih svojim učinkom činili opasnijim od sredstava navedenih u stavku 1. ovog članka.

Članak 22.

Signalna pirotehnička sredstva s pogonom na eksplozivno punjenje, pirotehničko punjenje za primjenu u uređajima za jednokratno ispaljivanje i pirotehnička sredstva koja se koriste za vatromete na pozornicama, a koja predstavljaju visok rizik i kojima mogu rukovati samo osobe sa stručnim znanjem te su opasnija od sredstava razvrstanih u razred T1, razvrstavaju se u razred T2.

Osim temeljnih i posebnih sigurnosnih zahtjeva propisanih ovim Pravilnikom, pirotehnička sredstva razreda P1 i P2 moraju ispunjavati i druge zahtjeve kada je to definirano posebnim normama, propisima, ili zahtjevima koji proizlaze iz njihove namjene odnosno pravilima tehničke i stručne praksa u Republike Hrvatske odnosno zemlje proizvođača.

c) Zahtjevi za uređaje i sredstva za paljenje pirotehničkih sredstava

Članak 23.

Uređaji za paljenje moraju biti pouzdani i dovoljne sposobnosti paljenja u svim normalnim, predvidivim uvjetima uporabe, zaštićeni od elektrostatičkog pražnjenja u normalnim, predvidivim uvjetima skladištenja i uporabe.

Žice električnih upaljača moraju biti dovoljno izolirane, imati dovoljnu mehaničku snagu, uključujući čvrstoću veze s upaljačem, vodeći računa o njihovoj predviđenoj namjeni.

Članak 24.

Zahtjevi za upaljače za pirotehnička sredstva su sljedeći:

a) prilikom propisane uporabe moraju biti sigurni za rukovanje,

b) moraju biti otporni i originalnim pakiranjem proizvođača tako zaštićeni da se prilikom rukovanja ili prometa ne smanji sigurnost rukovanja,

c) uskladištenjem, pri temperaturi od 75 °C na eksplozivnom punjenju i samom upaljaču ne smiju nastati promjene koje ukazuju na povećanu opasnost. Kod električnih upaljača ne smije doći do promjena mehaničkih i električnih svojstava,

d) sastavni dijelovi različitih eksplozivnih punjenja ne smiju stupiti u međusobnu reakciju koja bi dovela do samozapaljenja ili izazvala povećanje opasnosti.

Električni upaljači moraju biti zaštićeni od elektromagnetnih polja u normalnim, predvidivim uvjetima skladištenja i uporabe.

Električna svojstva (npr. struja koja ne služi za paljenje, otpornost itd.) električnih upaljača moraju biti navedena uz proizvod.

Članak 25.

Zahtjevi za štapin za pirotehnička sredstva su sljedeći:

a) vrijeme gorenja štapina za vatromete, prilikom isporuke te nakon dvotjednog ili četverotjednog skladištenja, smije odstupati od srednje vrijednosti za ± 5%,

b) prosječno vrijeme gorenja štapina za vatromete smije, nakon 48-satnog uskladištenja pri temperaturi od 75 °C, odstupati od prosječnog vremena gorenja za ± 5%, koja se dobiju prilikom ispitivanja koja se provode kako je definirano u točki a.) ovog stavka,

c) prosječno vrijeme gorenja vodootpornih štapina smije, nakon 24-satnog stajanja pod vodom, odstupati od prosječnog vremena gorenja za ± 5%, koje se dobije prilikom ispitivanja koja se provode kako je definirano u točki a) ovog stavka,

d) mora biti otporan na uobičajeno mehaničko rukovanje,

e) mora biti pouzdano upaljiv,

f) vrijeme gorenja štapina mora odgovarati zahtjevima propisanim točkama a) i b) ovoga stavka.

Zaštitna obloga štapina mora biti odgovarajuće mehaničke snage te na odgovarajući način zaštititi eksplozivno punjenje kada je izloženo normalnim, predvidivim mehaničkim silama.

Parametri vremena gorenja štapina moraju biti navedeni uz proizvod.

Članak 26.

Zahtjevi za gorive svijeće za pirotehničke svrhe i pirotehničke šibice su sljedeći:

a) moraju biti pouzdano upaljive, jednakomjerno izgarati te pouzdano pripaljivati fitilje za vatromet ili pirotehničke, termitne i druge mase,

b) prilikom propisne uporabe ne smiju stvarati opasne krhotine te moraju udovoljavati zahtjevu iz članka 24. stavka 1., točka b) ovoga Pravilnika.

Članak 27.

Zahtjevi za udarne upaljače i upaljače na trenje za pirotehničke svrhe su sljedeći:

a) prilikom paljenja, lančić za paljenje se mora besprijekorno upaliti, a čahura za paljenje mora biti s lančićem čvrsto povezana,

b) vrijeme sagorijevanja lančića za paljenje udarnih upaljača ili upaljača na trenje smiju međusobno odstupati za ± 5%,

c) lančić za paljenje mora propisno izgarati i imati mogućnosti paljenja pirotehničke smjese.

d) Zahtjevi za pirotehničke smjese za tehničke i druge svrhe

Članak 28.

Zahtjevi za eksplozivne smjese namijenjene za tehničke, znanstvene, analitičke, medicinske i druge svrhe kao i tvari koje se koriste kao pomoćne tvari pri proizvodnji kemijskih proizvoda, su:

1. Mješavine moraju biti homogene, dok se tekući sastojci smiju koristiti samo ako ravnomjerno ovlažuju čvrsto tijelo;

2. Ttvari ne smiju biti sklone samozapaljenju. Za vrijeme sedmodnevnog uskladištenja pri temperaturi od 50 ºC pod uvjetima gomilanja topline, čiji stupanj utjecaja na tvar odgovara utjecaju prilikom rukovanja ili prijevoza, u uskladištenom probnom uzorku ne smije doći do samozagrijavanja većeg od 3 ºC. Ukoliko se tvari podvrgavaju oštrijim uvjetima, onda se pokusni uvjeti glede temperature i vremena uskladištenja moraju odgovarajuće odabrati;

3. Ako eksplozivna tvar ne zadovoljava zahtjeve iz točke 2. ovoga članka, onda se prilikom rukovanja i prijevoza mora osigurati održanje temperature pri kojoj ne može doći do samozapaljenja.

Članak 29.

Zahtjevi za pogonska goriva pirotehničkih sredstava (rakete, sredstva s potisnim učinkom, razred T1, T2, P1, P2) su:

1. Raketno gorivo treba biti proizvedeno s karakteristikama sukladno odgovarajućoj normi ili drugom odgovarajućem dokumentu/specifikaciji;

2. Mehanička i termodinamička svojstva goriva ne smiju pokazivati neogovarajuće promjene kvalitete u intervalu uporabe definiranom od proizvođača;

3. U normalnim uvjetima eksploatacije (skladištenje, rukovanje i transport) ne smiju nastati promjene kvalitete koje ugrožavaju funkciju sredstva i sigurnost.

III. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 30.

Pirotehnička sredstva, s identifikacijskim brojem (UN broj) i klasom opasnosti, na koja se primjenjuju odredbe ovog Pravilnika definirana su Europskim sporazumom o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR).

Pirotehnička sredstva koja nisu definirana ADR-om, a po svojstvima odgovaraju pirotehničkim tvarima odnosno sredstvima, karakteriziraju se prema istovrsnoj ili najsličnijoj eksplozivnoj/pirotehničkoj tvari (neovisno o komercijalnom nazivu pirotehničke tvari, proizvođačkoj specifikaciji, kompoziciji ili mješavini eksplozivnih tvari).

Članak 31.

Danom stupanja na snagu ovoga Pravilnika prestaje važiti Pravilnik o tehničkim zahtjevima za pirotehnička sredstva za zabavu i tehničku namjenu (»Narodne novine«, broj 146/05.).

Članak 32.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Broj: 511-01-152-67642/4-08

Zagreb, 17. studenoga 2008.

Ministar
Tomislav Karamarko, v. r.

Pravilnik, NN 135/2008-3826