## Zakon o porezu na dobit

### NN 177/2004 (15.12.2004.), Zakon o porezu na dobit

# Hrvatski sabor

3067

Na teme­lju
članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O POREZU NA DOBIT

Proglašavam
Zakon o porezu na dobit, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 3. prosinca
2004. godine.

Broj:
01-081-04-3741/2
Zagreb, 10. prosinca 2004.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

## ZAKON

### O POREZU NA DOBIT

I.
TEMELJNE ODREDBE

Članak
1.

(1)
Porez na dobit utvrđuje se i plaća prema odredbama ovoga Zakona.

(2)
Raspodjela i pripadnost prihoda od poreza na dobit uređuje se posebnim zakonom.

II.
POREZNI OBVEZNIK

1.
Opće odredbe

Članak
2.

(1)
Porezni obveznik je trgovačko društvo i druga pravna i fizička osoba rezident
Republike Hrvatske koja gospodarsku djelatnost obavlja samostalno, trajno i
radi ostvarivanja dobiti, dohotka ili prihoda ili drugih gospodarskih
procjenjivih koristi.

(2)
Porezni obveznik je i tuzemna poslovna jedinica inozemnog poduzetnika
(nerezident).

(3)
Porezni obveznik je i fizička osoba, koja ostvaruje dohodak prema propisima o
oporezivanju dohotka, ako izjavi da će plaćati porez na dobit umjesto poreza na
dohodak.

(4)
Porezni obveznik je i poduzetnik fizička osoba koja ostvaruje dohodak od obrta
i s obrtom izjednačenih djelatnosti:

1. ako
je u prethodnom poreznom razdoblju ostvario ukupni primitak veći od
2.000.000,00 kuna, ili

2. ako
je u prethodnom poreznom razdoblju ostvario dohodak veći od 400.000,00 kuna,
ili

3. ako
ima dugotrajnu imovinu u vrijednosti većoj od 2.000.000,00 kuna, ili

4. ako
u prethodnom poreznom razdoblju prosječno zapoš­ljava više od 15 radnika.

(5)
Tijela državne uprave, tijela područne (regionalne) samouprave, tijela lokalne
samouprave i Hrvatska narodna bankanisu obveznici poreza na dobit, osim
ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

(6) Državne ustanove, ustanove jedinica područne
(regionalne) samouprave, ustanove jedinica lokalne samouprave, državni zavodi,
vjerske zajednice, političke stranke, sindikati, komore, udruge, umjetničke
udruge, dobrovoljna vatrogasna društva, zajednice tehničke kulture, turističke
zajednice, sportski klubovi, sportska društva i savezi, zaklade i fundacije
nisu obveznici poreza na dobit.

(7) Iznimno ako osobe iz stavka 5. i 6. ovoga članka
obav­ljaju gospodarstvenu djelatnost, a neoporezivanje te djelatnosti bi dovelo
do stjecanja neopravdanih povlastica na tržištu, Porezna uprava će na vlastitu
inicijativu ili na prijedlog drugih poreznih obveznika ili druge zainteresirane
osobe, rješenjem utvrditi da su navedene osobe obveznici poreza na dobit za tu
djelatnost.

(8)
Otvoreni investicijski fondovi koji su osnovani i posluju u skladu sa zakonom
po kojemu su osnovani, nisu obveznici poreza na dobit.

(9)
Porezni obveznik je i svaki onaj poduzetnik koji ne potpada pod odredbe stavka
od 1. do 8. ovoga članka, a koji nije obveznik poreza na dohodak prema
propisima o oporezivanju dohotka i čija se dobit ne oporezuje drugdje.

2.
Rezident i nerezident

Članak
3.

(1)
Rezidenti su u smislu članka 2. stavka 1. ovoga Zakona pravne i fizičke osobe čije
je sjedište upisano u sudski ili drugi registar ili upisnik u Republici
Hrvatskoj ili kojima se mjesto stvarne uprave i nadzor poslovanja nalazi u
Republici Hrvatskoj. Rezidenti su i poduzetnici fizičke osobe s prebivalištem
ili uobičajenim boravištem u Republici Hrvatskoj čija je djelatnost upisana u
registar ili upisnik.

(2)
Nerezident je osoba koja ne ispunjava jedan od uvjeta iz stavka 1. ovoga članka.

3.
Poslovna jedinica nerezidenta

Članak
4.

(1)
Poslovna jedinica nerezidenta iz članka 2. stavka 2. ovoga Zakona označava
stalno mjesto poslovanja putem kojega inozemni poduzetnik nerezident obavlja
djelatnost u Republici Hrvat­skoj u cijelosti ili djelomično.

(2)
Poslovnom jedinicom inozemnog poduzetnika, nerezidenta, smatra se osobito:

1.
sjedište uprave,

2.
podružnica,

3.
poslovnica,

4.
tvornica,

5.
radionica,

6.
rudnik, naftni ili plinski izvor, kamenolom ili bilo koje drugo mjesto iskorištavanja
prirodnih bogatstava,

7.
gradilište odnosno građevinski ili montažni projekt koji čine stalnu poslovnu jedinicu
samo ako traju dulje od šest mjeseci.

(3)
Poslovnom jedinicom inozemnog poduzetnika, nerezidenta, smatra se i zastupnik
koji djeluje u njegovo ime u svezi s bilo kojom aktivnošću:

1. ako
ima i uobičajeno se koristi ovlastima za sklapanje ugovora u ime inozemnog
poduzetnika, osim ako su aktivnosti zastupnika ograničene na one iz stavka 5.
ovoga članka, zbog čega se to mjesto poslovanja ne smatra poslovnom jedinicom,
ili

2. ako
nema ovlasti iz prethodne točke, ali uobičajeno drži zalihe proizvoda ili
trgovačke robe iz kojih redovito obavlja isporuke u ime inozemnog poduzetnika.

(4)
Poslovnom jedinicom inozemnog poduzetnika, nerezidenta, smatra se i obavljanje
usluga, uključujući savjetodavne ili poslovne usluge, ako za isti ili povezani
projekt obavljanje usluga traje dulje od tri mjeseca zaredom u bilo kojem
razdoblju od 12 mjeseci zaredom.

(5)
Stalnom poslovnom jedinicom inozemnog poduzetnika, nerezidenta, ne smatra se
obavljanje poslovanja preko posrednika, glavnog ili drugog zastupnika sa
samostalnim statusom koji poslove inozemnog poduzetnika, nerezidenta, obavlja u
okviru svoje redovite poslovne djelatnosti.

(6)
Poslovnom jedinicom ne smatra se mjesto poslovanja inozemnog poduzetnika,
nerezidenta, koji u tuzemstvu:

1.
koristi prostore samo za skladištenje, rastavljanje ili dostavu proizvoda ili
robe,

2. drži
zalihe proizvoda ili robe samo radi skladištenja, rastav­ljanja ili dostave,

3. drži
zalihe proizvoda ili robe samo radi prerade od strane druge osobe,

4. drži
mjesto poslovanja samo radi nabave proizvoda ili robe odnosno prikupljanja
informacija za sebe,

5. drži
mjesto poslovanja samo za svoje pripremne ili pomoćne aktivnosti,

6. drži
mjesto poslovanja za bilo koju kombinaciju aktivnosti određenih u točkama od 1.
do 5. ovoga stavka, pod uvjetom da opća aktivnost mjesta poslovanja, koja je
posljedica te kombinacije, ima pripremni ili pomoćni značaj.

III.
POREZNA OSNOVICA

1.
Opće odredbe

Članak
5.

(1)
Porezna osnovica je dobit koja se utvrđuje prema računovodstvenim propisimakao
razlika prihoda i rashoda prije obračuna poreza na dobit, uvećana i umanjena
prema odredbama ovoga Zakona.

(2)
Poreznu osnovicu poreznog obveznika rezidenta čini dobit ostvarena u tuzemstvu
i inozemstvu.

(3)
Poreznu osnovicu nerezidenta čini samo dobit ostvarena u tuzemstvu, a utvrđuje
se prema odredbama ovoga Zakona.

(4) U
poreznu osnovicu ulazi i dobit od likvidacije, prodaje, promjene pravnog oblika
i podjele poreznog obveznika, a porezna osnovica utvrđuje se prema tržišnoj
vrijednosti imovine, ako ovim Zakonom nije drukčije određeno.

2.
Smanjenje porezne osnovice

Članak
6.

(1)
Porezna osnovica iz članka 5. ovoga Zakona smanjuje se:

1. za
prihode od dividendi i udjela u dobiti,

2. za
prihode od vrijednosnih usklađenja dionica i udjela (nerealizirani dobici) ako
su bili uključeni u poreznu osnovicu,

3. za prihode od naplaćenih otpisanih potraživanja
koja su u prethodnim poreznim razdobljima bila uključena u poreznu osnovicu, a
nisu isključena iz porezne osnovice kao porezno priznati rashod,

4. za svotu amortizacije koja nije bila porezno
priznata u ranijim razdobljima do vrijednosti propisane u članku 12. ovoga
Zakona,

5. za svotu plaća i doprinosa na plaću novih zaposlenika
za razdoblje za koje se utvrđuje porez, a koja je isplaćena do dana podnošenja
porezne prijave,

6. za svotu troškova nastalih za istraživanje i
razvoj,

7. za svotu troškova nastalih za školovanje i stručno
usavršavanje zaposlenika.

(2) Porezna osnovica iz članka 5. ovoga Zakona može
se smanjiti za rashode ranijih razdoblja koji su bili uključeni u poreznu
osnovicu.

(3) Za svote iz stavka 1. ovoga članka može se
iskazati porezni gubitak, odnosno gubitak se može povećati.

3.
Povećanje porezne osnovice

Članak
7.

(1)
Porezna osnovica iz članka 5. ovoga Zakona povećava se:

 1.
za rashode od vrijednosnih usklađenja dionica i udjela (nerealizirani gubici),
ako su bili iskazani u rashodima,

 2.
za svotu amortizacije iznad svota propisanih u članku 12**.** ovoga Zakona,

 3.
za 70% troškova reprezentacije (ugošćenja, darova sa ili bez utisnutog znaka
tvrtke ili proizvoda, troškova odmora, športa, rekreacije i razonode, zakupa
automobila, plovila, zrakoplova, kuća za odmor), u visini troškova nastalih iz
poslovnog odnosa s poslovnim partnerom,

 4.
za 30% troškova, osim troškova osiguranja i kamata, nastalih u svezi s
vlastitim ili unajmljenim mo­tornim vozilima i drugim sredstvima za osobni
prijevoz (osobni automobil, plovilo, helikopter, zrakoplov i sl.) poslovodnih,
rukovodnih i drugih zaposlenih osoba, ako se na osnovi korištenja sredstava za
osobni prijevoz ne utvrđuje plaća,

 5.
za troškove koji se odnose na privatni život dioničara i članova društva
(izuzimanja) te zaposlenika (za zabavu, odmor, sport i rekreaciju), uključujući
i pripadajući porez na dodanu vrijednost,

 6.
za skrivene isplate dobiti,

 7.
za troškove prisilne naplate poreza ili drugih davanja,

 8.
za kazne koje izriče mjerodavno tijelo,

 9.
za zatezne kamate između povezanih osoba,

10. za
povlastice i druge oblike imovinskih koristi danih fizičkim ili pravnim osobama
da nastane, odnosno ne nastane određeni događaj, tj. da se određena radnja
obavi, primjerice, bolje ili brže nego inače ili da se propusti obaviti,

11. za
darovanja iznad svote iz stavka 7. i 8. ovoga članka.

12. za
kamate koje nisu porezno priznati rashod prema odred­bama ovoga Zakona,

13. za
sve druge rashode koji nisu izravno u svezi s ostvarivanjem dobiti i druge svote
povećanja porezne osnovice na koji nisu bili uključeni u poreznu osnovicu.

(2) Za
rashode navedene u stavku 1. ovoga članka ne povećava se porezna osnovica ako
se oporezuju porezom na dohodak.

(3) U
troškove iz stavka 1. točke 4. ovoga članka spadaju troškovi s pripadajućim
porezom na dodanu vrijednost, prema statusu pojedinog sredstva:

1. za
sredstva u vlasništvu poreznog obveznika troškovi goriva i ulja, održavanja i
popravaka, registracije i amortizacije,

2. za
rent-a-car usluge zaračunana naknada uvećana za troškove goriva,

3. za
vozila u najmu trošak naknade po ugovoru, trošak goriva i održavanja te svi
drugi troškovi koje po ugovoru o najmu snosi korisnik najma, a kod financijskog
najma trošak amortizacije.

(4) Troškovi
iz stavka 1. točke 5. ovoga članka jesu:

1. troškovi
koji se odnose na privatni život dioničara ili člana društva ili s njima
povezanim osobama, uključujući troškove uporabe dobara u vlasništvu ili najmu
obveznika,

2. troškovi
koji se odnose na privatni život drugih osoba, uključujući troškove dobara u
vlasništvu ili najmu obveznika,

3. troškovi
pogodnosti koje radnicima određuje poslodavac.

(5)
Skrivenim isplatama dobitka iz stavka 1. točke 6. ovoga članka smatraju se
posebice:

1.
davanje određenih koristi dioničaru ili članu društva ili s njima povezanim
osobama uz naknadu nižu od tržišne, uklju­čujući i povoljniju kamatu,

2. plaćanje
veće naknade dioničaru ili članu društva ili s njima povezanim osobama za dobra
ili usluge od vrijednosti dobara, usluga ili učinaka odnosno koristi koje je
dioničar ili član društva ili s njima povezana osoba dala društvu,

3.
davanje dobara ili usluga dioničaru ili članu društva ili s njima povezanim
osobama u vrijednosti većoj od vrijednosti dobara, usluga ili učinaka odnosno
koristi koje je dioničar ili član društva ili s njima povezana osoba dala društvu,

4.
omogućavanje dioničaru ili članu društva ili s njima povezanim osobama drugih
koristi za koje nema pravne osnove,

5.
manjkovi na imovini iznad visine utvrđene odlukom Hrvat­ske gospodarske komore,
odnosno Hrvatske obrtničke komore, u smislu propisa o porezu na dodanu
vrijednost, po kojoj osnovi se ne plaća porez na dohodak.

(6)
Iznimno od stavka 1. točke 3. ovoga članka, ne smatraju se reprezentacijom
proizvodi i roba iz asortimana poreznog obveznika prilagođeni za te svrhe s
oznakom »nije za prodaju«, te drugi reklamni predmeti s nazivom tvrtke,
proizvoda i drugog oblika reklame (čaše, pepeljare, stolnjaci, podmetači,
olovke, rokovnici, upaljači, privjesci i slično) dani za uporabu u prodajnom
prostoru kupca, a ako se daju potrošačima, ne smatraju se reprezentacijom do
80,00 kuna pojedinačne vrijednosti.

(7)
Darovanjima iz stavka 1. točke 11. ovoga članka smatraju se darovanja u naravi
ili novcu, učinjena u tuzemstvu za kulturne, znanstvene, odgojno-obrazovne,
zdravstvene, humanitarne, sportske, vjerske, ekološke i druge općekorisne svrhe
udrugama i drugim osobama koje navedene djelatnosti obavljaju u skladu s
posebnim propisima, ako su veća od 2% prihoda ostvarenog u prethodnoj godini.
Iznimno, svota može biti i veća od 2% prihoda prethodne godine ako je dana
prema odlukama nadležnih ministarstva o provedbi financiranja posebnih programa
i akcija.

(8) U
darovanja iz stavka 7. ovoga članka spada i plaćanje troškova za zdravstvene
potrebe fizičkih osoba (operativne zahvate, liječenja, nabavu lijekova i
ortopedskih pomagala i dr.) koji nisu pokriveni osnovnim, dopunskim i privatnim
zdravstvenim osiguranjem, odnosno plaćanje troškova koje snose same fizičke
osobe, pod uvjetom da je plaćeno na račun primatelja dara, zdrav­stvene
ustanove a ako je darovani lijek, ortopedsko ili drugo medicinsko pomagalo uz
vjerodostojnu ispravu.

(9)
Porezna osnovica povećava se za privremeno nepriznate rashode.

4.1.
Kamate na zajmove dioničara i članova društva

Članak
8.

(1) U
kamate iz članka 7. stavka 1. točke 12. ovoga Zakona spadaju i kamate na
zajmove koji su primljeni od dioničara odnosno člana društva koji drži najmanje
25% dionica ili udjela u kapitalu ili glasačkih prava u poreznom obvezniku, ako
bilo kada u poreznom razdoblju ti zajmovi premaše četverostruku svotu udjela
toga dioničara odnosno člana društva u kapitalu ili glasačkom pravu, utvrđenu u
odnosu na svotu i razdoblje trajanja zajmova u poreznom razdoblju, osim kamate
po kreditima od financijskih organizacija.

(2)
Zajmovima dioničara, odnosno člana društva, prema stav­ku 1. ovoga članka,
smatraju se i zajmovi trećih osoba za koje jamči dioničar odnosno član društva.

(3)
Svota udjela dioničara odnosno člana društva u kapitalu korisnika kredita određuje
se za porezno razdoblje kao prosjek uplaćenog kapitala, zadržane dobiti i
rezervi*,* zadnji dan svakog mjeseca poreznog razdoblja.

4.2.
Vrijednosno usklađenje i otpis potraživanja

Članak
9.

(1)
Vrijednosna usklađenja po osnovi ispravka vrijednosti potraživanja od kupaca za
isporučena dobra i obavljene usluge, priznaju se kao rashod ako je od dospijeća
potraživanja do kraja poreznog razdoblja proteklo više od 120 dana, a ista nisu
naplaćena do petnaestog dana prije dana podnošenja porezne prijave. Svote
vrijednosnih usklađenja potraživanja od kupaca iskazane u prethodnim poreznim
razdobljima kao porezno priznati rashod uključuju se u prihode, ako do trenutka
nastupa zastare prava na naplatu nije postupljeno na način propisan u stavku 2.
ovoga članka.

(2)
Vrijednosno usklađenje potraživanja priznaje se ako je potraživanje
evidentirano u poslovnim knjigama kao prihod i ako su obavljene sve radnje za
osiguranje naplate duga, pažnjom dobroga gospodarstvenika.

(3)
Smatra se da su obavljene radnje iz stavka 2. ovoga članka ako su potraživanja
utužena ili se zbog njih vodi ovršni postupak, ako su prijavljena u stečajnom
postupku nad dužnikom ili ako je postignuta nagodba s dužnikom, koji nije fizička
osoba ili povezana osoba, u postupku sanacije ili stečaja.

(4)
Iznimno od odredbe stavka 3. ovoga članka, priznaje se otpis potraživanja, koja
su zastarjela i koja u svakom pojedinom poreznom razdoblju ne prelaze 5.000,00
kuna po pojedinom dužniku koji nije fizička osoba.

4.3.
Vrijednosno usklađenje zaliha i financijske imovine

Članak
10.

(1)
Rashodi smanjenja vrijednosti zaliha i financijske imovine priznaju se u
razdoblju u kojemu je imovina prodana ili na drugi način uporabljena.

(2)
Rashodi zaliha po osnovi manjkova zaliha priznaju se u visini utvrđenoj odlukom
Hrvatske gospodarske komore, odnosno Hrvat­ske obrtničke komore, u smislu
propisa o porezu na dodanu vrijednost.

4.4. Rezerviranja

Članak
11.

(1) Pri
utvrđivanju porezne osnovice ne priznaju se rezerviranja, osim za namjene
propisane u ovomu članku.

(2)
Priznaju se kao rashod rezerviranja za rizike i troškove na temelju zakona ili
drugog propisa i rezerviranja koja su uvjetovana ugovorima (rezerviranja za
otpremnine, rezerviranja za troš­kove obnavljanja prirodnih bogatstava,
rezerviranja za troškove u jamstvenim rokovima i rezerviranja za troškove po
započetim sudskim sporovima).

(3)
Rezerviranja kod banaka za rizike od potencijalnih gubitaka priznaju se kao
rashod u obračunanoj svoti, ali najviše do visine koju određuju propisi
Hrvatske narodne banke.

(4)
Rezerviranja kod osiguravajućih društava koja se obvezatno formiraju u skladu
sa zakonom koji uređuje osiguranje, priznaju se osiguravajućem društvu kao
rashod u obračunanim svotama, ali najviše do visine ili gornje granice u skladu
sa zakonom koji uređuje osiguranje.

(5)
Ukidanje ili uporaba rezervacija priznaje se na način da se prihodi izuzmu i
rashodi priznaju tako da u poreznu osnovicu nisu ponovno uključeni prihodi i
rashodi koji su prethodno povećavali ili smanjivali poreznu osnovicu, osim ako
ovim Zakonom nije drukčije određeno.

4.5.
Amortizacija

Članak
12.

(1)
Amortizacija dugotrajne materijalne i nematerijalne imovine priznaje se kao
rashod u svoti obračunanoj na trošak nabave po linearnoj metodi primjenom godišnjih
amortizacijskih stopa iz stavka 5. ovoga članka.

(2)
Amortizacija se obračunava pojedinačno.

(3)
Dugotrajnom materijalnom i nematerijalnom imovinom smatraju se stvari i prava čiji
je pojedinačni trošak nabave veći od 2.000,00 kuna i vijek trajanja duži od
godinu dana.

(4)
Amortizaciji ne podliježe zemljište, šuma i slična obnov­ljiva prirodna
bogatstva, financijska imovina, spomenici kulture te umjetnička djela.

(5)
Godišnje amortizacijske stope utvrđuju se prema amortizacijskom vijeku za svrhe
oporezivanja, za pojedine su grupe dugotrajne imovine:

1. za
građevinske objekte i brodove veće od 1000 BRT, (20 godina), 5%,

2. za
osnovno stado, osobne automobile (5 godina), 20%,

3. za
nematerijalnu imovinu, opremu, vozila, osim za osobne automobile, te za
mehanizaciju (4 godine), 25%,

4. za
računala, računalnu opremu i programe, mobilne telefone i opremu za računalne
mreže (2 godine), 50%,

5. za
ostalu nespomenutu imovinu (10 godina), 10%.

(6)
Godišnje amortizacijske stope iz stavka 5. ovoga članka mogu se podvostručiti.

(7) Ako
porezni obveznik obračunava amortizaciju u svoti nižoj od porezno dopustive,
tako obračunana amortizacija smatra se i porezno priznatim rashodom.

(8) Trošak
amortizacije predmeta dugotrajne imovine priznaje se u porezni rashod od prvoga
dana mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je dugotrajna imovina stavljena
u upotrebu.

(9) Trošak amortizacije za prodanu, darovanu, na
drugi način otuđenu ili uništenu dugotrajnu imovinu priznaje se u porezni
rashod do kraja mjeseca u kojem je dugotrajna imovina bila u upotrebi.

(10) Neamortizirani trošak nabave dugotrajne imovine
priznaje se u porezni rashod u poreznom razdoblju u kojemu je dugotrajna
imovina prodana, darovana, na drugi način otuđena ili uništena.

(11) Iznimno od odredbe stavka 10. ovoga članka, ako
je trošak nabave iskazan u revaloriziranoj svoti, u porezni rashod priznaje se
neamortizirani trošak nabave umanjen za revaloriziranu svotu koja je do
trenutka prodaje, darovanja, otuđenja na drugi način i uništenja uključena u
prihode.

(12) Ne
priznaje se kao porezni rashod amortizacija obra­čunana na otpisanu dugotrajnu
imovinu.

(13)
Amortizacija za osobne automobile i druga sredstva za osobni prijevoz priznaje
se do 400.000,00 kuna troška nabave po jednom sredstvu. Ako trošak nabave premašuje
navedenu svotu, amortizacija iznad navedene svote priznaje se samo ako sredstvo
služi isključivo za registriranu djelatnost najma ili prijevoza.

(14)
Dugotrajna se imovina, i nakon što je u cijelosti otpisana, zadržava u
evidenciji i iskazuje u bilanci do trenutka prodaje, darovanja, drugog načina
otuđenja ili uništenja.

5.
Porezna osnovica u poslovanju između povezanih osoba rezidenta i nerezidenta

Članak
13.

(1) Ako
se između povezanih osoba u njihovim poslovnim odnosima ugovore takve cijene
ili drugi uvjeti koji se razlikuju od cijena ili drugih uvjeta koji bi se
ugovorili između nepovezanih osoba, tada se sva dobit u svoti u kojoj bi bila
ostvarena, kad bi se radilo o odnosima između nepovezanih osoba, uključuje u
poreznu osnovicu povezanih osoba.

(2) Povezanim osobama iz stavka 1. ovoga članka
smatraju se osobe kod kojih jedna osoba sudjeluje izravno ili neizravno u
upravi, nadzoru ili kapitalu druge osobe, ili iste osobe sudjeluju izravno ili
neizravno u upravi, nadzoru ili kapitalu društva.

(3) Pri utvrđivanju i procjeni jesu li poslovni odnosi
između povezanih osoba iz stavka 2. ovoga članka ugovoreni po tržišnim cijenama
može se koristiti jedna od sljedećih metoda:

(a) Metoda usporedivih nekontroliranih cijena po
kojoj se cijene za prodane proizvode, robu ili usluge u kontroliranim poslovima
uspoređuju s onima u nekontroliranim poslovima i usporedivim okolnostima. Kad
je moguće provesti odgovarajuće usporedne analize, ova metoda ima prednost pred
ostalim metodama navedenim u ovom članku.

(b) Metoda trgovačkih cijena po kojoj se utvrđuje
cijena po kojoj se roba nabavljena od povezanih osoba prodaje nepovezanim
osobama. Tako utvrđena cijena umanjuje se za odgovarajuću bruto trgovačku maržu
koja se može postići u postojećim tržišnim uvjetima. Dobiveni ostatak je cijena
po kojoj je roba mogla biti nabavljena od nepovezanih osoba.

(c) Metoda dodavanja bruto dobiti na troškove po
kojoj se prvo utvrđuju troškovi proizvoda, poluproizvoda ili usluga koje je
imala osoba koja je proizvode, poluproizvode ili usluge prodala drugoj
povezanoj osobi. Na tako utvrđene troškove dodaje se odgovarajuća bruto dobit
koja se može postići u postojećim tržišnim uvjetima. Tako dobiveni iznos je
cijena po kojoj su proizvodi, poluproizvodi ili usluge mogli biti nabavljeni od
nepovezanih osoba.

(d) Metoda podjele dobiti po kojoj se eliminira učinak
posebnih uvjeta na dobit u poslovima između povezanih osoba. Ova eliminacija
provodi se utvrđivanjem podjele dobiti koju bi nepovezane osobe očekivale
sudjelovanjem u jednom ili više poslova. Po metodi podjele dobiti, najprije se utvrđuje
podjela dobiti između povezanih osoba u jednom ili više poslova u kojima te
osobe sudjeluju. Nakon toga procjenjuje se podjela dobiti do koje bi došlo da
su u poslu u postojećim tržišnim uvjetima sudjelovale nepovezane osobe te se
tako utvrđeni udjeli u dobiti raspoređuju na povezane osobe.

(e) Metoda neto dobitka po kojoj se ispituje
ostvarena netodobit u odnosu na neku osnovu kao što su ukupni troškovi, prihodi
od prodaje, imovina ili vlastiti kapital koju jedna osoba ostvaruje u poslovima
s jednom ili više povezanih osoba. Tako ostvarena neto dobit uspoređuje se s
neto dobitkom sličnih osoba u sličnim okolnostima.

(4) Poslovni odnosi između povezanih osoba priznat će
se samo ako porezni obveznik posjeduje i na zahtjev Porezne uprave pruži
podatke i informacije o povezanim osobama i poslovnim odnosima s tim osobama,
metodama kojima se koristi za utvr­đi­vanje usporedivih tržišnih cijena i
razlozima za odabiranje kon­kretnih metoda.

(5)
Podrobniju razradu i upute u svezi s primjenom odredaba ovoga članka donosi
ministar financija.

5.1.
Kamate između povezanih osoba

Članak
14.

(1) Pri
utvrđivanju prihoda od kamata na dane zajmove kod povezanih osoba obračunava se
kamata najmanje do visine kamatne stope koja bi se ostvarila između nepovezanih
osoba u trenutku odobrenja zajma.

(2) Pri
utvrđivanju rashoda od kamata na primljene zajmove kod povezanih osoba,
priznaju se obračunane kamate najviše do visine kamatne stope koja bi se
ostvarila između nepovezanih osoba u trenutku odobrenja zajma.

(3)
Kamatnu stopu iz stavka 1. i 2. ovoga članka određuje i objavljuje ministar
financija, prije početka poreznog razdoblja u kojem će se koristiti, vodeći
pritom računa da se radi o kamatnoj stopi koja se ostvaruje u usporedivim
okolnostima ili koja bi se ostvarila između nepovezanih osoba.

*6.
Porezna osnovica poslovnih jedinica nerezidenata*

Članak
15.

(1)
Porezna osnovica poslovnih jedinica nerezidenata jest dobit utvrđena prema ovom
Zakonu koja se može pripisati poslov­noj jedinici u Republici Hrvatskoj.

(2) Pri
utvrđivanju porezne osnovice, dobit poslovne jedinice mora odgovarati onoj
dobiti koju bi ostvarila poslovna jedinica kad bi bila zasebno i nezavisno društvo
koje se bavi istim ili sličnim poslovanjem pod istim ili sličnim okolnostima,
te kad bi poslovala potpuno samostalno s društvom čija je poslovna jedinica.

(3) Pri
utvrđivanju dobiti poslovne jedinice priznaju se rashodi nastali za potrebe
stalne poslovne jedinice, uključujući opće upravne i administrativne rashode,
bilo da su nastali u tuzemstvu ili inozemstvu.

*7.
Promjena metode utvrđivanja porezne osnovice*

Članak
16.

(1)
Obveznik poreza na dohodak koji postaje obveznikom poreza na dobit mora na prvi
dan poreznog razdoblja za koje utvrđuje porez na dobit sastaviti početnu
bilancu i nastaviti voditi poslovne knjige prema propisima o računovodstvu.

(2) Na kraju prvoga poreznog razdoblja za koje utvrđuje
osnovicu poreza na dobit, utvrđena dobit uvećava se (+) i umanjuje se (-) za u
nastavku navedene pozicije iz početne bilance:

+ vrijednost zatečenih zaliha

+ dani predujmovi za robu i usluge

+ potraživanja od kupaca za robu i usluge

+ potraživanja od kupaca za prodane predmete
dugotrajne imovine iz popisa dugotrajne imovine

+ aktivna vremenska razgraničenja

+ zahtjevi za povrat poreza na promet i istovrsnih
poreza

– obveze prema dobavljačima za robu i usluge

– obveze za primljene predujmove od kupaca za robu i
usluge

– pasivna vremenska razgraničenja

–
dugoročna rezerviranja

–
obveze za porez na promet i istovrsne poreze.

(3) Početnu
bilancu iz stavka 1. ovoga članka obveznik dostavlja uz prijavu poreza na dobit
Poreznoj upravi.

*8.
Porezni gubitak*

Članak
17.

(1) Ako
se u postupku utvrđivanja porezne osnovice utvrdi negativna osnovica, porezni
obveznik ima porezni gubitak.

(2)
Porezni gubitak prenosi se i nadoknađuje umanjivanjem porezne osnovice u sljedećih
pet godina, ako Zakon ne određuje drukčije.

(3) Ako
se prenosi pravo za nadoknadu gubitka pri spajanjima, pripajanjima i podjelama
na pravne sljednike tijekom poreznog razdoblja, pravo na prijenos gubitka počinje
teći istekom razdoblja u kojemu je pravni sljednik stekao pravo na prijenos
gubitka.

(4) Pri
smanjenju porezne osnovice zbog gubitka iz prethodnih poreznih razdoblja,
porezna se osnovica smanjuje najprije za gubitke starijega datuma.

*9.
Preoblikovanje društva i likvidacija*

Članak
18.

(1) Ako
se porezni obveznik preoblikuje (mijenja pravni oblik), pri čemu se nastavljaju
knjigovodstvene vrijednosti imovine i obveza, promjena ne utječe na
oporezivanje.

(2) Ako se u slučaju iz stavka 1. ovoga članka ne
nastavljaju knjigovodstvene vrijednosti, razlika kapitala koja iz promjene
proizlazi smatra se oporezivom dobiti.

(3) Ako se porezni obveznik likvidira, dobit ili
gubitak utvr­đuje se u razdoblju likvidacije koje se nastavlja na posljednje
porezno razdoblje. Početna bilanca za razdoblje likvidacije istovjetna je
bilanci na kraju prethodnoga poreznog razdoblja. Ako takva konačna bilanca ne
postoji, vrijednost imovine i obveze utvrđuju se procjenom. Završna bilanca
razdoblja likvidacije pokazuje imovinu koja će se raspodijeliti, na
likvidacijsku dobit ili likvidacijski gubitak.

(4) Imovina se na kraju razdoblja likvidacije
procjenjuje po tržišnoj vrijednosti.

(5) Ako se pri promjeni pravnog oblika ili
likvidaciji iz imovine izuzimaju stvari i prava ili se ta imovina koristi za
ulaganja, primjenjuju se odredbe članka 7. ovoga Zakona.

(6) U slučaju stečaja, primjenjuju se odredbe stavaka
od 1. do 5. ovoga članka.

*10.
Spajanje, pripajanje i podjela*

Članak
19.

(1)
Spajanje je transakcija kojom prestaju, bez postupka likvidacije, jedno ili više
društava (u daljnjem tekstu: preneseno društvo) prijenosom sve imovine i obveza
na novo društvo (u daljnjem tekstu: društvo preuzimatelj), u skladu s propisima
koji uređuju to područje.

(2) Pripajanje je transakcija kojom nestaju, bez
postupka likvidacije, jedno ili više društava (u daljnjem tekstu: preneseno društvo)
prijenosom sve imovine i obveza na drugo postojeće društvo (u daljnjem tekstu:
društvo preuzimatelj), u skladu s propisima koji uređuju to područje.

(3) Podjela je transakcija koja obuhvaća razdvajanje
i odvajanje:

1. pri razdvajanju društva (u daljnjem tekstu:
preneseno društvo), društvo nestaje, bez postupka likvidacije, prijenosom sve
imovine i obveza na dva ili više novoosnovanih ili postojećih društava (u
daljnjem tekstu: društvo preuzimatelj) u skladu s propisima koji uređuju to
područje.

2. pri odvajanju društvo (u daljnjem tekstu:
preneseno društvo) prenosi jednu ili više djelatnosti na jedno ili više druš­tava
koja se osnivaju ili na jedno ili više postojećih društava (u daljnjem tekstu:
društvo preuzimatelja), u skladu s propisima koji uređuju to područje.
Prijenosom djelatnosti se smatra prijenos cjelokupne imovine i obveza koje se
pripisuju dijelu društva koje organizacijski čini zasebno poslovanje.

(4)
Prava i obveze spojenih, pripojenih ili podijeljenih poreznih obveznika iz
poreznopravnog odnosa preuzima pravni sljednik.

(5)
Porezni obveznici koji se spajaju, pripajaju ili dijele dostav­ljaju Poreznoj
upravi financijska izvješća i poreznu prijavu s nadnev­kom koji prethodi
nadnevku spajanja, pripajanja ili podjele.

*11.
Stjecanje i vrednovanje prava pri spajanju, pripajanju i podjeli*

Članak
20.

(1) Ako
pri spajanju, pripajanju ili podjeli prema članku 19. ovoga Zakona postoji
kontinuitet u oporezivanju, smatra se da porezni obveznik nastavlja djelatnost,
te to nema utjecaja na oporezivanje.

(2)
Kontinuitet u oporezivanju prema stavku 1. ovoga članka postoji ako pri
prijenosu na društvo preuzimatelja ne dolazi do promjena u procjeni predmeta
imovine i obveza.

(3)
Stavci 1. i 2. ovoga članka primjenjuju se neovisno o tome radi li se o jednom
ili više prenesenih društava, odnosno društava preuzimatelja.

IV.
POREZNE OLAKŠICE, OSLOBOĐENJA I POTICAJI

*1.
Olakšice i oslobođenja za porezne obveznike na područjima posebne državne skrbi*

Članak
21.

(1)
Porezni obveznici koji obavljaju djelatnost na području posebne državne skrbi i
zapošljavaju više od pet zaposlenika u radnom odnosu na neodređeno vrijeme, pri
čemu više od 50% zaposlenika ima prebivalište i boravište na području posebne
državne skrbi najmanje devet mjeseci, plaćaju porez na dobit deset godina od početka
primjene ovoga Zakona kako slijedi:

1. ne plaćaju porez na dobit na području prve skupine

2. plaćaju 25% od propisane porezne stope na području
druge skupine

3. plaćaju 75% od propisane porezne stope na području
treće skupine.

(2) Smatra se da porezni obveznik iz stavka 1. ovoga članka
zapošljava na neodređeno vrijeme zaposlenika s područja posebne državne skrbi
ako je zaposlenik proveo u radnom odnosu kod poreznog obveznika te imao prebivalište
i boravište na području posebne državne skrbi najmanje devet mjeseci u poreznom
razdoblju.

*2.
Oslobođenja za porezne obveznike na području Grada Vukovara*

Članak
22.

(1)
Porezni obveznici koji obavljaju djelatnost na području Grada Vukovara i zapošljavaju
više od pet zaposlenika u radnom odnosu na neodređeno vrijeme, pri čemu više od
50% zaposlenika ima prebivalište i boravište na području Grada Vukovara ili
brdsko-planinskom području ili području posebne državne skrbi, oslobođeni su od
plaćanja poreza na dobit u razdoblju od deset godina nakon početka primjene
ovoga Zakona.

(2)
Smatra se da porezni obveznik iz stavka 1. ovoga članka, zapošljava na neodređeno
vrijeme zaposlenika s područja Grada Vukovara, ako je zaposlenik proveo u
radnom odnosu kod poreznog obveznika i imao prebivalište i boravio na području
Grada Vukovara najmanje devet mjeseci u poreznom razdoblju.

*3.
Olakšice za porezne obveznike na brdsko-planinskim područjima*

Članak
23.

(1)
Porezni obveznici koji obavljaju djelatnost na brdsko-planinskom području i
zapošljavaju više od pet zaposlenika na neodređeno vrijeme, pri čemu više od
50% zaposlenika ima prebivalište i boravište na brdsko-planinskom području ili
području posebne državne skrbi, plaćaju porez na dobit u visini 75% od propisane
porezne stope.

(2)
Smatra se da porezni obveznik iz stavka 1. ovoga članka zapošljava zaposlenika
na neodređeno vrijeme ako je zaposlenik proveo u radnom odnosu kod poreznog
obveznika i imao pre­bivalište i boravište na brdsko-planinskom području ili
pod­ručju posebne državne skrbi najmanje devet mjeseci u poslovnoj godini.

*4.
Olakšice i oslobođenja za porezne obveznike u slobodnim zonama*

Članak
24.

(1)
Korisnici slobodne zone iz Zakona o slobodnim zonama plaćaju porez na dobit u
visini 50% od propisane stope.

(2)
Korisnik slobodne zone koji u zoni gradi ili sudjeluje u gradnji objekata
ulaganjem više od 1.000.000,00 kuna, nakon što uloži ta sredstva, u godini
ulaganja i idućih pet godina poslovanja u zoni oslobođen je od plaćanja poreza
na dobit, ali najviše do visine uloženih sredstava.

(3) Iznimno, Vlada Republike Hrvatske može, ako se
utvrdi gospodarski interes Republike Hrvatske za pojedine zone ili za
obavljanje određenih djelatnosti u zoni, povećati porezne olakšice iz stavka 1.
i 2. ovoga članka.

(4) Olakšice iz stavka 3. ovoga članka Vlada određuje
odlu­kom na prijedlog ministra gospodarstva.

(5) Za obavljanje djelatnosti u slobodnim zonama na
pod­ručju Vukovarsko-srijemske županije neće se plaćati porez na dobit deset
godina od početka primjene ovoga Zakona.

*5.
Oslobođenja za porezne obveznike koji su registrirani i obavljaju isključivo
istraži­vačko-razvojnu djelatnost*

Članak
25.

Porezni
obveznici koji su registrirani i obavljaju isključivo istraži­vačko-razvojnu
djelatnost ne plaćaju porez na dobit.

*6.
Poticaji ulaganja*

Članak
26.

(1) Na
dobit ostvarenu od ulaganja u iznosu najmanje 4 milijuna kuna, porez na dobit
plaćat će se po stopi od 10% deset godina od godine početka ulaganja, uz uvjet
da se u tom razdoblju osigura zapošljavanje najmanje 10 zaposlenika, počevši od
isteka prve godine ulaganja.

(2) Na
dobit ostvarenu od ulaganja u iznosu najmanje 10 milijuna kuna, porez na dobit
plaćat će se po stopi od 7% deset godina od godine početka ulaganja, uz uvjet
da se u tom razdoblju osigura zapošljavanje najmanje 30 zaposlenika, počevši od
isteka prve godine ulaganja.

(3) Na dobit ostvarenu od ulaganja u iznosu najmanje
20 milijuna kuna, porez na dobit plaćat će se po stopi od 3% deset godina od
godine početka ulaganja, uz uvjet da se u tom razdoblju osigura zapošljavanje
najmanje 50 zaposlenika, počevši od isteka prve godine ulaganja.

(4) Na dobit ostvarenu od ulaganja u iznosu najmanje
60 milijuna kuna, porez na dobit plaćat će se po stopi od 0% deset godina od
godine početka ulaganja, uz uvjet da se u tom razdoblju osigura zapošljavanje
najmanje 75 zaposlenika, počevši od prve godine ulaganja.

(5) Ukupna porezna povlastica koju ulagatelj može
iskoristiti tijekom trajanja roka plaćanja povlaštene stope poreza na dobit, ne
može prelaziti iznos samog ulaganja. Iznos porezne povlastice utvrđuje se kao
razlika poreza na dobit izračunana primjenom propisane stope i stopa iz ovoga članka.

(6) Ako porezni obveznik nositelj poreznih povlastica
smanji broj zaposlenika utvrđen odredbama ovoga članka, prestaje mu pravo korištenja
tih povlastica za cijelo razdoblje za koje su odobrene, uz obvezu povrata
sredstava ostvarenih korištenjem odobrenih povlastica uvećanih za svotu
zakonske zatezne kamate.

(7) Poreznom obvezniku nositelju poreznih povlastica
ko­jemu je ukinuto pravo njihova korištenja, ne mogu se ponovo odobriti porezne
povlastice.

(8) U iznos ulaganja iz stavka 1., 2., 3. i 4. ovoga članka
ne uračunava se vrijednost zemljišta i građevina starijih od jedne godine te
ranije korištena oprema, unesena kao ulog.

(9) Porezne povlastice mogu koristiti samo nositelji
poticajnih mjera iz Zakona o poticanju ulaganja.

(10) Trgovačka društva koja su registrirana i
obavljaju brodarsku djelatnost, ne plaćaju porez na dobit koju ostvare od
iskorištavanja brodova u međunarodnoj plovidbi.

*7.
Poticaj poreznim obveznicima osnovanima u svrhu profesionalne rehabilitacije i
zapošljavanja osoba s invaliditetom*

Članak
27.

 Porezni obveznik osnovan po posebnim
propisima u svrhu obavljanja profesionalne rehabilitacije i zapošljavanja osoba
s invaliditetom, plaća porez na dobit u visini 25% od propisane stope.

V.
POREZNA STOPA

Članak
28.

Porez
na dobit plaća se po stopi 20% na utvrđenu poreznu osnovicu.

VI.
RAZDOBLJE UTVRĐIVANJA POREZNE OBVEZE

Članak
29.

(1)
Porez na dobit utvrđuje se za porezno razdoblje koje je u pravilu kalendarska
godina.

(2)
Iznimno od stavka 1. ovoga članka, Porezna uprava može na zahtjev poreznog
obveznika odo­briti da se porezno razdoblje i kalendarska godina razlikuju, pri
čemu porezno razdoblje ne smije prelaziti razdoblje od 12 mjeseci. Izabrano
porezno razdob­lje porezni obveznik ne može mijenjati pet godina.

(3)
Porezno razdoblje čini dio poslovne godine ako je:

1.
razdoblje od početka poslovanja poreznog obveznika do kraja te poslovne godine,

2.
razdoblje od premještaja sjedišta ili upravljanja poslovima iz inozemstva u
tuzemstvo do kraja te poslovne godine,

3.
razdoblje koje se nastavlja na posljednju poslovnu godinu do premještaja sjedišta
ili upravljanja poslovima iz tuzemstva u inozemstvo,

4.
razdoblje koje se nastavlja na posljednju poslovnu godinu do dana spajanja ili
podjele,

5.
razdoblje koje se nastavlja na posljednju poslovnu godinu do otvaranja
likvidacije ili stečaja,

6.
razdoblje koje se nastavlja od otvaranja stečaja do kraja poslovne godine,

7.
razdoblje koje se nastavlja od otvaranja do okončanja postupka likvidacije.

(4)
Porezno razdoblje i obveza plaćanja poreza na dobit i vođenja poslovnih knjiga,
prema propisima o računovodstvu za poduzetnike fizičke osobe iz članka 2.
stavka 3. i 4. ovoga Zakona, počinje od početka poreznog razdoblja koje slijedi
nakon poreznog razdoblja u kojemu su ispunjeni propisani uvjeti. Obveze
prestaju završetkom poslovne godine za koju Porezna uprava donese rješenje o
prestanku obveza plaćanja poreza na dobit i vođenja poslovnih knjiga po
propisima o računovodstvu, ali ne prije isteka roka od 5 godina. U opravdanim
slučajevima taj rok može biti i kraći.

VII.
URAČUNAVANJE POREZA PLAĆENOG U INOZEMSTVU

Članak
30.

(1) Ako
je porezni obveznik ostvario prihode ili dobit u inozemstvu (izravno ili putem
poslovne jedinice) na koju je platio porez na dobit ili njemu istovrsni porez,
plaćeni porez u inozemstvu može uračunati u tuzemni porez najviše do iznosa
poreza na dobit koji bi za tako ostvarenu dobit ili prihode platio u tuzemstvu.

(2)
Iznos poreza na dobit iz stavka 1. ovoga članka utvrđuje se tako da se na dobit
ili prihode ostvarene u inozemstvu primijeni stopa za uračunavanje. Stopa za
uračunavanje izraču­nava se tako da se stavi u odnos ukupna porezna obveza utvrđena
prije dodatnih umanjenja porezne osnovice i ukupno ostvarena dobit samo iz
tuzemnog poslovanja.

(3) U
svrhu uračunavanja plaćenog poreza u inozemstvu iz stavka 1. ovoga članka
porezni obveznik je dužan Poreznoj upravi predočiti dokaz o plaćenom porezu u
inozemstvu.

VIII.
POREZ PO ODBITKU

Članak
31.

(1)
Porez po odbitku u smislu ovoga Zakona jest porez kojim se oporezuje dobit koju
ostvari nerezident u Republici Hrvatskoj.

(2)
Porezni obveznik poreza po odbitku je isplatitelj.

(3)
Porezna osnovica poreza po odbitku je bruto iznos naknade koju tuzemni
isplatitelj plaća nerezidentu – inozemnom primatelju.

(4)
Porez po odbitku iz stavka 1. ovoga članka plaća se na kamate te na autorska
prava i druga prava intelektualnog vlas­ništva (prava na reprodukciju, patente,
licencije, zaštitni znak, dizajn ili model, proizvodni postupak, proizvodne
formule, nacrt, plan, industrijsko ili znanstveno iskustvo i druga slična
prava) koje se plaćaju inozemnim osobama koje nisu fizičke osobe.

(5)
Iznimno od odredaba stavka 4. ovoga članka, porez po odbitku ne plaća se na
kamate isplaćene:

1. na
robne kredite za kupnju dobara koja obvezniku služe za obavljanje djelatnosti,

2. na
kredite koje daje inozemna banka ili druga financijska institucija,

3.
imateljima obveznica, državnih i korporativnih, inozemnim pravnim osobama.

(6)
Porez po odbitku plaća se i na usluge istraživanja tržišta, poreznog i
poslovnog savjetovanja i revizorske usluge, plaćene inozemnim osobama.

(7)
Porez po odbitku plaća se po stopi od 15%.

(8)
Porez po odbitku plaćaju i poslovne jedinice inozemnog poduzetnika kada plaćaju
naknade iz stavka 4. ovoga članka matičnom poduzeću.

(9)
Iznimno od stavka 8. ovoga članka, ako se naknada pripisuje kao prihod tuzemnoj
poslovnoj jedinici inozemnog poduzetnika, ne plaća se porez po odbitku.

IX.
OBRAČUNAVANJE I PLAĆANJE POREZA

*1.
Obveza obračunavanja i plaćanja poreza*

Članak
32.

(1)
Porez na dobit utvrđuje se za porezno razdoblje, prema poreznoj osnovici utvrđenoj
za porezno razdoblje i propisanoj stopi u skladu s odredbama ovoga Zakona

(2)
Porezni obveznik dužan je utvrditi poreznu obvezu i platiti porez s danom podnošenja
porezne prijave.

*2.
Poslovne knjige i financijskih izvješća*

Članak
33.

(1)
Porezna osnovica utvrđuje se na temelju podataka evidentiranih u poslovnim
knjigama koje se vode u skladu s propisima o računovodstvu i financijskim izvješćima
koja se sastavljaju na temelju tih propisa (bilanca, račun dobiti i gubitka),
ako ovaj Zakon ne određuje drukčije.

(2) Porezni obveznici koji koriste oslobođenja i olakšice
članaka 21., 22., 23., 24., 25. i 27. ovoga Zakona obvezni su osigurati posebno
knjigovodstveno praćenje poslovnih događaja i obračun dobiti za djelatnost za
koju koriste oslobođenje ili olakšicu.

*3.
Obveza plaćanja predujma poreza na dobit*

Članak
34.

(1)
Porezni obveznik plaća predujam poreza na osnovi porezne prijave za prethodno
porezno razdoblje. Predujam se plaća mjesečno do kraja mjeseca za protekli
mjesec, u svoti koja se dobije kada se porezna obveza za prethodno porezno
razdoblje podijeli s brojem mjeseci istoga razdoblja.

(2) Porezna uprava može, na temelju obavljenog
nadzora ili na temelju drugih raspoloživih podataka o poslovanju poreznog
obveznika, te na zahtjev poreznog obveznika, rješenjem izmijeniti visinu mjesečnih
predujmova poreza na dobit.

(3)
Porezni obveznik koji počinje obavljati djelatnost ne plaća predujmove do prve
porezne prijave.

(4)
Poreznom obvezniku kojemu je prestala mogućnost prenošenja gubitka, visinu
predujma do prvog podnošenja porezne prijave određuje Porezna uprava na temelju
procijenjene mogućnosti ostvarenja dobiti. Procjena predujma utvrđuje se prema
postignutom rezultatu poslovanja po isteku tri mjeseca.

*4.
Porezna prijava*

Članak
35.

(1)
Porezni obveznik podnosi prijavu poreza na dobit za porezno razdoblje i plaća
porez na dobit u roku u kojemu podnosi poreznu prijavu.

(2)
Prijava poreza na dobit podnosi se Poreznoj upravi najkasnije četiri mjeseca
nakon isteka razdoblja za koje se utvrđuje porez na dobit.

(3)
Obveza za plaćanje poreza utvrđenog u poreznoj prijavi za pojedino porezno
razdoblje smanjuje se za plaćeni predujam poreza na dobit.

(4) Više
plaćeni predujam poreza od obveze na osnovi porezne prijave vraća se poreznom
obvezniku na njegov zahtjev ili se uračunava u sljedeće razdoblje.

(5) Uz
prijavu poreza na dobit podnosi se i bilanca te račun dobiti i gubitka.

(6)
Obrazac prijave poreza na dobit propisuje ministar financija.

X.
PRIMJENA DRUGIH PROPISA

Članak
36.

Na utvrđivanje,
naplatu i povrat poreza, žalbeni postupak, zastaru, prekršajni postupak i druge
mjere glede poreza na dobit na odgovarajući način primjenjuje se Opći porezni
zakon i Zakon o prekršajima.

XI.
OVLASTI

Članak
37.

Ministar
financija će provedbene propise na čije donošenje je ovlašten odredbama članaka
6., 7., 8., 13., 14., 20., 30., 31. i 35. ovoga Zakona donijeti u roku od 6
mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

XII.
KAZNENE ODREDBE

Članak
38.

(1) Novčanom
kaznom od 1.000,00 do 200.000,00 kuna kaznit će za prekršaj:

1. porezni obveznik koji nakon isteka razdoblja utvrđivanja
poreza ne utvrdi poreznu obvezu u skladu s odredbama ovoga Zakona ili ne uplati
porez po utvrđenoj svoti i u propisanom roku (članak 5. i 32.),

2. porezni obveznik koji ne izvijesti Poreznu upravu
o promjenama u statusu (članak 18. i 19.),

3. porezni obveznik koji u propisanom roku ne utvrdi
poreznu obvezu poreza po odbitku u skladu s odredbama ovoga Zakona ili ga ne
uplati u utvrđenoj svoti (članak 31.),

4. porezni obveznik koji ne uplati u propisanom roku
predujam poreza (članak 34.).

(2) Za
prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se i odgovorna osoba kod poreznog
obveznika novčanom kaznom od 500,00 do 20.000,00 kuna.

XIII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak
39.

(1)
Porezni obveznik kod kojeg je nastala jedna od promjena iz članka 18. i 19.
ovoga Zakona obvezatno o tome pisano izvješćuje Poreznu upravu u roku od osam
dana od dana nastanka promjene. Na zahtjev Porezne uprave porezni obveznik je
dužan dostaviti i dodatne ispraveo provedenoj promjeni iz
stavka.

(2) Rok
za korištenje oslobođenja i olakšica iz članka 21. i 22. ovoga Zakona, odnosi
se na sve porezne obveznike, uključivo i postojeće korisnike oslobođenja i olakšica.

(3) Na
dividende iz dobiti koja je ostvarena do početka primjene ovoga Zakona a isplaćuju
se od dana početka njegove primjene, ne primjenjuju se odredbe o plaćanju
poreza po odbitku iz članka 31. ovoga Zakona.

(4)
Odredbe članka 2. stavak 4. ovoga Zakona primjenjuju se od 1. siječnja 2006. na
temelju ostvarenih kriterija po poreznoj prijavi poreza na dohodak za 2005.
godinu i o tome pisano izvijestiti Poreznu upravu najkasnije do kraja 2005.
godine.

Članak
40.

Na dan
stupanja na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Zakon o porezu na dobit
(»Narodne novine«, br. 127/00. i 163/03.).

Članak
41.

Ovaj
Zakon objavit će se u »Narodnim novinama« a stupa na snagu 1. siječnja 2005.

Klasa:
410-01/04-01/11

Zagreb,
3. prosinca 2004.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Vladimir Šeks,** v. r.

Zakon, NN 177/2004-3067
![](/files/_web/nakladnicki-oglasi/Ekonomska-biblioteka/Osnove%20porezne%20pismenosti.jpg)

[Osnove porezne pismenosti](https://www.nn.hr/hr/nakladnistvo/knjige-u-izdanju-nn-a/osnove-porezne-pismenosti%2C159.html)

Nika Šimurina, Ivana Dražić Lutilsky, Dajana Barbić, Martina Dragija Kostić

travanj 2018.