## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-133/1998 od 11. ožujka 1998.

### NN 41/1998 (24.3.1998.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-133/1998 od 11. ožujka 1998.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, odlučujući o ustavnoj
tužbi D. N. M. iz Z., zastupanog od odvjetnika u Z., V. G., na sjednici
održanoj dana 11. ožujka 1998. godine, donio je

## **ODLUKU**

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Ova će se odluka objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje

Ustavna tužba podnijeta je u povodu presude Upravnog suda Republike
Hrvatske, broj: Us-1166/1996-4 od 15. listopada 1997. godine, donijete
u postupku radi rušenja građevine, kojom je odbijena podnositeljeva tužba
u upravnom sporu protiv rješenja tuženog Ministarstva prostornog uređenja,
graditeljstva i stanovanja Republike Hrvatske, Uprave za upravno-pravne
poslove prostornog uređenja, graditeljstva i stanovanja, Odjel za postupak
drugog stupnja, klasa: UP/II-362-02/95-04/576, ur. broj: 531-05/2-96-2
od 15. siječnja 1996. godine.

Navedenim pak drugostupanjskim rješenjem odbijena je podnositeljeva
žalba protiv rješenja Županije s.-d., Ureda za prostorno uređenje, stambeno-komunalne
poslove, graditeljstvo i zaštitu okoliša, Ispostave S., klasa: UP/I-362-02/95-01/03,
ur. broj: 2181-04/6-95-1 od 16. veljače 1995. godine, kojim je podnositelju
kao investitoru naređeno da ukloni - poruši građevinu građenu na k.č. br.
291/1 k.o. S. u ulici Put Šumarije u S., kao i da ukloni materijal nakon
rušenja u roku od 15 dana od dana primitka osporenog rješenja.

Prema ostalim točkama izreke uklanjanje - rušenje mora se izvesti stručno,
uz sve mjere opreza, bez opasnosti po život i zdravlje ljudi, promet i
susjedne građevine; ako investitor ne postupi po naredbi iz točke 1. rješenja
bit će na izvršenje prisiljen upravnom mjerom u visini desetorostrukog
prosječnog osobnog dohotka u Republici Hrvatskoj u proteklom tromjesečju,
s tim da se svaka kasnija upravna mjera izriče u istom iznosu, a ukoliko
investitor i nakon tri izrečene upravne mjere ne provede naredbu o uklanjanju
- rušenju građevine i ne ukloni materijal nakon rušenja, rješenje će se
izvršiti putem druge osobe na trošak i odgovornost investitora. Prema petoj
točki izreke izjavljena žalba protiv rješenja ne odgađa njegovo izvršenje.

Osporenom presudom Upravnog suda Republike Hrvatske, kao što je već
spomenuto, odbijena je podnositeljeva tužba u upravnom sporu.

Podnositelj ustavne tužbe smatra da mu je presudom Upravnog suda, kao
i rješenjima u svezi s kojima je ona donijeta, povrijeđeno pravo iz odredbe
članka 26. Ustava, to jest pravo jednakosti svih građana i stranaca pred
sudovima i drugim državnim i inim tijelima koja imaju javne ovlasti.

Pobliže je povreda ustavnog prava obrazlagana time da su vlasnici svih
okolnih parcela na njima izgradili građevine istovjetne njegovoj, a prema
nijednom od njih nije nadležno upravno tijelo donijelo "... bilo kakav
upravni pojedinačni akt sadržaja makar sličnog osporenom.".

Zatim se u ustavnoj tužbi navodi da su predmetni objekt koristili jedna
siromašna obitelj te prognanici i izbjeglice iz V., da mu se prijeti mjerom
koja je jednaka iznosu njegove jednoipolgodišnje mirovine, te da su upravna
tijela primjenjivala stari Provedbeni urbanistički plan za Općinu S., koji
je sadržavao cijeli niz nelogičnosti.

Podnositelj je ujedno podnio i prijedlog za privremenu obustavu izvršenja
temeljem članka 18. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/91); kako je riječ o ustavnoj tužbi odgovarajuća
je norma u stvari članak 53. stavak 2. Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94).

Ustavna tužba nije osnovana.

Prvostupanjsko i drugostupanjsko rješenje, kao i osporena presuda Upravnog
suda Republike Hrvatske u ovom predmetu, polaze od odredaba članaka 33.
i 58. Zakona o građenju ("Narodne novine", broj 77/82, 82/92 - 26/93 -
i 33/95) koje reguliraju zahtjev za građevnu dozvolu za jednostavnu građevinu,
što mu treba priložiti, kao i što se smatra jednostavnom građevinom prema
tom Zakonu, te polaze od utvrđene činjenice da je tužitelj izveo gradnju
jednostavne građevine bez građevne dozvole. Prema Zakonu građevinski inspektor
ima pravo i dužnost narediti da se građevina ili njezin dio ukloni - pored
ostalog - ako se gradi ili je izgrađena bez građevne dozvole.

Budući da je osporena presuda, kao i rješenja koja su joj prethodila,
utemeljena na Zakonu, ovaj Sud je utvrdio da podnositelj neosnovano upućuje
na povredu ustavnog prava jer se odluka suda, donijeta sukladno zakonskim
odredbama, ne može uzeti za temelj povrede tog prava. Osim toga, podnositelj
vlastite propuste u ime ustavne jednakosti ne može opravdavati eventualnim
propustima drugih.

U skladu s iznijetim odlučeno je kao u izreci.

Prema odredbi članka 53. stavak 2. Poslovnika Ustavnog suda Republike
Hrvatske na prijedlog podnositelja ustavne tužbe Sud može odgoditi izvršenje
do donošenja odluke. Kako je ovim odluka donijeta, nisu postojale procesne
pretpostavke za odlučivanje o prijedlogu za obustavu izvršenja.

Ova se odluka temelji na odredbama članka 19. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske te na odredbama članaka 59. i 61. Poslovnika Ustavnog
suda Republike Hrvatske, a njezina objava na odredbi članka 20. stavak
1. navedenog Ustavnog zakona.

Broj: U-III-133/1998
Zagreb, 11. ožujka 1998.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Odluka, NN 41/1998-506