## Uredba o osiguranju izvoza

### NN 61/2007 (13.6.2007.), Uredba o osiguranju izvoza

# VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

**1903**

Na temelju članka 10. stavka 6. Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak
(»Narodne novine«, broj 138/2006), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici
održanoj 5. lipnja 2007. godine donijela

## UREDBU

### O OSIGURANJU IZVOZA

I. OPĆE ODREDBE

*Predmet Uredbe*
Članak 1.

(1) Ovom Uredbom uređuju se uvjeti pod kojima se osiguravaju tražbine od
neutrživih (netržišnih) rizika nastale prilikom izvoza roba i usluga hrvatskog
podrijetla i ulaganja u inozemstvo (u daljnjem tekstu: poslovi osiguranja
izvoza).
(2) Ovom Uredbom uređuje se sustav poslova osiguranja izvoza u ime i za račun
Republike Hrvatske, u svrhu sigurnosti i konkurentnosti hrvatskog gospodarstva
na stranim tržištima po međunarodno dogovorenim pravilima i uvjetima.
(3) Ova Uredba ne primjenjuje se na osiguranje ponudbenih i avansnih jamstava,
jamstava za dobro izvršenje posla, jamstava za zadržana plaćanja, niti na
osiguranje rizika vezanih uz građevinsku opremu i materijal, kada se koriste u
zemlji kupca radi izvršenja izvoznog ugovora.

*Značenje pojmova*
Članak 2.

Pojedini pojmovi u smislu ove Uredbe imaju sljedeća značenja:
»*Insolventnost*« je de jure ili de facto nesposobnost za plaćanje privatnog
dužnika odnosno njegovog jamca po izvoznom ugovoru ili ugovoru o kreditu/zajmu;
»*Povreda ugovornih obveza*« je povreda ugovornih obveza po izvoznom ugovoru,
ugovoru o kreditu/zajmu od strane dužnika ili njegova jamca;
»*Svojevoljno odbijanje izvršenj*a« je odluka kupca iz kredita dobavljača o
raskidu ili otkazu izvoznog ugovora odnosno odbijanju prihvaćanja robe i/ili
usluga, a da na to nema pravo;
»*Odluka treće zemlje*« je mjera ili odluka vlade zemlje, uključujući mjere i
odluke javnih vlasti koje se smatraju vladinim intervencijama, osim Vlade
Republike Hrvatske ili vlade zemlje nositelja police, koja sprječava izvršavanje
ugovora o kreditu/zajmu, izvoznog ugovora, odnosno ugovora o ulaganju u
inozemstvo;
»*Moratorij*« je opći moratorij koji je proglasila zemlja dužnika ili treća zemlja
kroz koju se ima izvršiti plaćanje po ugovoru o kreditu/zajmu, izvoznom ugovoru,
odnosno ugovoru o ulaganju u inozemstvo;
»*Sprječavanje*« ili »*odgoda prijenosa novčanih sredstava*« su politički događaji,
gospodarske poteškoće ili zakonodavne ili administrativne mjere koje nastanu ili
koje su poduzete izvan Republike Hrvatske, a kojima se sprječava ili odgađa
prijenos sredstava plaćenih u vezi s ugovorom o kreditu/zajmu, izvoznim
ugovorom, odnosno ugovorom o ulaganju u inozemstvo;
»*Propisi zemlje dužnika*« su pravni propisi usvojeni u zemlji dužnika kojima se
plaćanje dužnika u valuti zemlje dužnika proglašava valjanim ispunjenjem duga,
iako to plaćanje na dan prijenosa sredstava, zbog promjene tečaja valute zemlje
dužnika, ne pokriva iznos duga u valuti sukladno izvoznom ugovoru, ugovoru o
kreditu/zajmu, odnosno ugovoru o ulaganju u inozemstvo;
»*Odluke Republike Hrvatske ili zemlje nositelja police*« su mjere ili odluke
Vlade Republike Hrvatske ili vlade zemlje nositelja police, uključujući mjere i
odluke Europske zajednice, koje se odnose na trgovinu između Republike Hrvatske
i trećih zemalja, kao što je zabrana izvoza, ukoliko Vlada Republike Hrvatske
odnosno vlada te zemlje na drugi način ne pokrije učinke te mjere ili odluke;
»*Viša sila*« je slučaj više sile nastao izvan Republike Hrvatske koji može
uključivati rat, građanski rat, revoluciju, prosvjed, javni nemir, oluju,
poplavu, potres, erupciju vulkana, plimni val i nuklearnu nezgodu, osim ako
vlada te zemlje nije pokrila štetne učinke na drugi način;
»*Dužnik*« je kupac ili korisnik kredita/zajmoprimac ili njihov jamac;
»*Izvoz*« je:
– prodaja robe hrvatskog podrijetla kupcu u inozemstvu,
– izvršavanje radova i usluga za inozemnog naručitelja,
– ulaganje imovine hrvatskog trgovačkog društva u trgovačka društva i podružnice
u inozemstvu,
– davanje stranim osobama u zakup imovine u vlasništvu izvoznika ili u
vlasništvu (strane ili mješovite) pravne osobe u kojoj izvoznik izravno ili
neizravno ima većinski udjel ili prevladavajući utjecaj,
– zajednički poslovni pothvat u inozemstvu izvoznika i strane pravne ili fizičke
osobe,
– plaćanje predujma i polaganje drugih osiguranja u inozemstvu u vezi sa
sudjelovanjem izvoznika u postupcima prodaje robe, izvršenja radova i/ili usluga
u inozemstvu,
– svaki drugi pravni posao kojemu je krajnja svrha izvoz robe, izvršenje radova
i/ili usluga, a koji je od posebne važnosti za hrvatsko gospodarstvo te
trgovinsku politiku Republike Hrvatske;
»*Izvozni ugovor*« je trgovački ugovor, odnosno pisana isprava o ugovoru o izvozu
zaključenom između izvoznika i dužnika;
»*Izvoznik*« je hrvatska pravna ili fizička osoba koja izvozi;
»*Javnopravni dužnik*« je subjekt koji, u bilo kojem pravnom obliku, sam
predstavlja javnu vlast i koji ne može, sudski ili administrativno, biti
proglašen insolventnim.
»*Privatni dužnik*« je onaj koji se, u smislu ove Uredbe, ne smatra javnopravnim
dužnikom.
»*Komercijalni rizik za privatne dužnike*« je insolventnost, povreda ugovornih
obveza ili svojevoljno odbijanje izvršenja obveza.
»*Kredit dobavljača*« je kupoprodaja s obročnom otplatom cijene, odnosno izvozni
ugovor o izvozu robe i/ili usluga koje potječu iz Republike Hrvatske, a koji je
sklopljen između jednog ili više dobavljača i jednog ili više kupaca, kojim se
kupac ili kupci obvezuju platiti dobavljaču odnosno dobavljačima ugovorni iznos
u gotovini ili kreditom, pod uvjetom da se odredbe o pokriću primjenjuju kad se
pokriće odnosi na poduzeća osnovana u Republici Hrvatskoj;
»*Kreditni rizik*« je štetni događaj koji nastaje kada nositelj police niti tri
mjeseca nakon dospijeća nije u mogućnosti naplatiti neki iznos koji mu je
dugovan po izvoznom ugovoru, ugovoru o kreditu/zajmu, odnosno po ugovoru o
ulaganju u inozemstvo, pod uvjetom da je neplaćanje izravna i isključiva
posljedica komercijalnog ili političkog rizika za privatne, odnosno javnopravne
dužnike;
»*Kredit kupcu*« je ugovor o kreditu/zajmu između jedne ili više financijskih
institucija i jednog ili više korisnika kredita/zajmoprimaca kojim se financira
izvozni ugovor, temeljem kojeg jedan ili više zajmodavaca/davatelja kredita u
ime jednog ili više kupaca, odnosno korisnika kredita/zajmoprimaca preuzima
obvezu plaćanja dobavljaču ili dobavljačima u gotovu novcu sukladno uvjetima
osnovnog posla, a kupac ili kupci, odnosno korisnici kredita/zajmoprimci
preuzimaju obvezu povrata sredstava kredita zajmodavcu/davatelju kredita;
»*Najmanji domaći udio*« je najmanji postotak vrijednosti domaćeg udjela u izvozu,
podoban za osiguranje u skladu s ovom Uredbom, a koji određuje Hrvatska banka za
obnovu i razvitak;
»*Osiguratelj*« je Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR);
»*Nositelj police*« je pravna ili fizička osoba sa sjedištem, odnosno
prebivalištem u Republici Hrvatskoj koja je ovlaštenik police ili ugovora o
osiguranju, sklopljenog s osigurateljem;
»*Podizvođački ugovor*« je ugovor koji je glavni izvođač sklopio s podizvođačem
temeljem kojeg je ugovoreno da će u izvršenju drugog ugovora, koji je sklopljen
između glavnog izvođača i kupca, podizvođač dostaviti robu ili izvršiti usluge
koje glavni izvođač mora uključiti ili koristiti u isporuci predmeta koje je
kupac od njega naručio, pod uvjetom da:
– podizvođač nije supotpisnik ugovora koji su sklopili glavni izvođač i kupac te
da je kupcu jedino glavni izvođač odgovoran za izvršenje ugovornih obveza i
snosi sve rizike za koje se eventualno jamči po tom ugovoru;
– se isporuke podizvođača odnose na robu (osim sirovina ili polugotovih
proizvoda) i/ili usluge koje su bitne za izvršenje ugovora kupcu od strane
glavnog izvođača;
»*Politički rizik za privatne dužnike*« je odluka treće zemlje, moratorij,
sprječavanje ili odgoda prijenosa sredstava, propisi zemlje dužnika, odluka
Republike Hrvatske ili zemlje nositelja police ili viša sila;
»*Politički rizik za javnopravne dužnike*« je svaki od rizika obuhvaćenih pojmom
političkog rizika za privatne dužnike, te povreda ugovornih obveza ili
svojevoljno odbijanje izvršenja;
»*Rizik proizvodnje*« je štetni događaj koji nastaje kada je izvršenje ugovornih
obveza nositelja police ili proizvođača naručene robe obustavljeno neprekidno na
razdoblje od šest mjeseci te ako je obustava izravna i isključiva posljedica
komercijalnog ili političkog rizika za privatne, odnosno za javnopravne dužnike;
»*Ugovor o osiguranju*« i »*polica*« su pisane isprave o ugovoru o osiguranju
izvoza, koje izdaje osiguratelj, a ovlaštenik kojih je nositelj police;
»*Utrživi (tržišni) rizici*« su komercijalni i politički rizici javnopravnih i
privatnih dužnika sa sjedištem, odnosno prebivalištem u državi članici Europske
unije ili na području Australije, Islanda, Japana, Kanade, Novog Zelanda,
Norveške, Sjedinjenih Američkih Država ili Švicarske, a čije trajanje
uključujući razdoblje proizvodnje ne prelazi dvije godine;
»*Neutrživi (netržišni) rizici*« su rizici koji se, u smislu ove Uredbe, ne
smatraju utrživim (tržišnim) rizicima.

II. OSIGURANJE IZVOZA

*Provedba poslova osiguranja izvoza*
Članak 3.

(1) Poslove osiguranja izvoza u ime i za račun Republike Hrvatske obavlja HBOR.
(2) Za obavljanje poslova osiguranja izvoza, HBOR je dužan donijeti:
1. opće uvjete osiguranja izvoza,
2. premijske sustave,
3. klasifikaciju zemalja po rizičnosti.

*Poslovi osiguranja izvoza*
Članak 4.

(1) Poslovima osiguranja izvoza, u smislu ove Uredbe, smatra se osiguranje
neutrživih rizika.
(2) Razdoblje trajanja rizika iz stavka 1. ovoga članka predstavlja dvije ili
više godina uključujući razdoblje proizvodnje i razdoblje otplate.

*Naplata predujma*
Članak 5.

Za poslove osiguranja izvoza izvoznik je dužan temeljem izvoznog ugovora
naplatiti predujam te pribaviti instrumente osiguranja naplate svojih
potraživanja sukladno ugovoru o osiguranju.

*Domaći udio i zabrana ponovnog izvoza*
Članak 6.

(1) Ugovorom o osiguranju, u smislu ove Uredbe, ne mogu se osiguravati tražbine
po osnovi izvoza koji nema najmanji domaći udio.
(2) Ugovorom o osiguranju, u smislu ove Uredbe, ne mogu se osigurati tranzit ili
ponovni izvoz.

*Odgovornost i isključenje odgovornosti osiguratelja*
Članak 7.

(1) Osiguratelj je odgovoran za štete koje su izravna i isključiva posljedica
komercijalnog rizika ili političkog rizika za privatne, odnosno za javnopravne
dužnike.
(2) Osiguratelj može odbiti odgovornost za štete koje su izravna ili neizravna
posljedica:
– radnje ili propusta nositelja police ili osobe koja djeluje u njegovo ime,
– bilo koje odredbe kojom se ograničavaju prava nositelja police, a koja je
sadržana u ugovoru o kreditu/zajmu, izvoznom ugovoru, odnosno ugovoru o ulaganju
u inozemstvo ili bilo kojem drugom mjerodavnom dokumentu, uključujući i
dokumente koji se odnose na jamstva ili sporazume o osiguranju,
– sporazuma nositelja police i dužnika, sklopljenog nakon zaključenja ugovora o
kreditu/zajmu, izvoznog ugovora, odnosno ugovora o ulaganju u inozemstvo, kojim
se sprječava ili odgađa plaćanje duga ili
– u slučaju kredita dobavljača, bilo kojeg propusta poddobavljača, sudobavljača
ili drugih dobavljača u izvršenju njihovih obveza, pod uvjetom da njihov propust
nije posljedica: odluke treće zemlje, moratorija, sprječavanja ili odgode
prijenosa sredstava, propisa zemlje dužnika, odluke Republike Hrvatske ili
zemlje nositelja police ili više sile.

*Osigurani rizici*
Članak 8.

Osiguranje, u smislu ove Uredbe, odnosi se na štete koje mogu nastati kao
posljedica ostvarenja rizika proizvodnje i/ili kreditnog rizika.

*Opseg pokrića*
Članak 9.

(1) Pokriće rizika proizvodnje obuhvaća, u granicama ugovornog iznosa, trošak
koji je nositelj police pretrpio u vezi s ispunjenjem svojih ugovornih obveza
i/ili u proizvodnji ugovorenih dobara, ako su ti troškovi nastali radi izvršenja
ugovora.
(2) Pokriće rizika proizvodnje ne obuhvaća:
– troškove nastale u vezi s robom i/ili uslugama za koje je pokriće kreditnog
rizika već počelo,
– iznose koje je nositelj police platio po pozivu za isplatu po jamstvu izdanom
u vezi s ugovorom koji je predmet pokrića, što ne sprječava osiguratelja da
neovisno o odredbama ove Uredbe pod tržišnim uvjetima osigura te rizike,
– iznose koji se odnose na penale i odštetu koje je nositelj police platio
dužniku.
(3) Pokriće kreditnog rizika obuhvaća iznos (glavnicu i kamate) koje kupac
duguje po izvoznom ugovoru, odnosno korisnik kredita/zajmoprimac po ugovoru o
kreditu/zajmu, uključujući i kamate koje nastaju danom dospijeća.
(4) Ako je plaćanje ili financiranje osiguranih poslova ugovoreno u jednoj ili
više stranih valuta, ugovor o osiguranju može biti sklopljen u stranoj valuti.

*Postotak pokrića*
Članak 10.

(1) Ugovor o osiguranju mora sadržavati odredbe o postotku pokrića i osnovici za
utvrđivanje najvišeg iznosa odštete.
(2) Ako osiguratelj odobri postotak pokrića veći od 95%, dužan je o tome kao i o
razlozima odstupanja od navedenog pokrića izvijestiti Europsku komisiju i ostale
osiguratelje u roku od sedam radnih dana prije donošenja takve odluke.

*Pokriće podizvođačkih ugovora*
Članak 11.

(1) Podizvođački ugovori sklopljeni s ugovornim stranama iz jedne ili više
država članica Europske unije ili iz trećih zemalja uključeni su u pokriće koje
se odobrava glavnom izvođaču i to kada je iznos podizvođačkih ugovora manji ili
jednak:
– 40% vrijednosti izvoznog ugovora, kod izvoznih ugovora čija je vrijednost
manja od 54.750.000,00 kuna;
– 21.900.000,00 kuna, kod izvoznih ugovora čija je vrijednost između
54.750.000,00 kuna i 73.000.000,00 kuna;
– 30% vrijednosti izvoznog ugovora, kod izvoznih ugovora čija je vrijednost veća
od 73.000.000,00 kuna.
(2) Osiguratelj je dužan, pod jednakim uvjetima, odobriti pokriće neovisno da li
je podizvođački ugovor sklopljen s podizvođačem čije je sjedište u Republici
Hrvatskoj, državi članici Europske unije ili trećoj zemlji.

*Početak pokrića*
Članak 12.

(1) Kod kredita kupcu pokriće počinje teći od dana stupanja na snagu ugovora o
kreditu/zajmu, ako su ispunjeni svi preduvjeti iz police osiguranja i ugovora o
kreditu/zajmu.
(2) Kod kredita dobavljača pokriće rizika proizvodnje počinje teći od dana
stupanja na snagu izvoznog ugovora, ako su ispunjeni svi preduvjeti iz police
osiguranja i izvoznog ugovora.
(3) Pokriće kreditnog rizika počinje teći od dana kada je nositelj police
ovlašten primiti plaćanje, nakon što je u cijelosti ispunio ugovorne obveze i
ako su ispunjeni svi preduvjeti iz police osiguranja i izvoznog ugovora.
(4) Iznimno od odredbe stavka 3. ovoga članka, pokriće kreditnog rizika može
započeti od dana svake djelomične isporuke, ako je nositelj police ovlašten
primiti plaćanje fiksnog i konačnog iznosa koji odgovara vrijednosti isporučene
robe i/ili usluga, u skladu s uvjetima ugovora.

*Podnošenje odštetnog zahtjeva*
Članak 13.

(1) Nositelj police može podnijeti odštetni zahtjev tek istekom razdoblja
potrebnog za ostvarenje osiguranog rizika proizvodnje i kreditnog rizika.
(2) Iznimno od odredbe stavka 1. ovoga članka, nositelj police može odmah
podnijeti odštetni zahtjev i to u slučajevima:
– insolventnosti privatnih dužnika,
– bilateralnog međuvladinog sporazuma o restrukturiranju duga.

*Pravo na odštetu i prijenos prava*
Članak 14.

(1) Nositelj police stječe pravo na odštetu istekom razdoblja iz članka 13.
stavka 1. ove Uredbe ako su ispunjeni svi preduvjeti iz ugovora o osiguranju i
uvjeti za isplatu odštete, ako je zahtjev pravno utemeljen te ako je nositelj
police upravljao rizikom s dužnom pažnjom.
(2) Osiguratelj je, prije isplate odštete, ovlašten prenijeti na sebe prava
nositelja police po ugovoru o kreditu/zajmu, izvoznom ugovoru, odnosno ugovoru o
ulaganju u inozemstvo.

*Obveze osigurane drugim instrumentima osiguranja*
Članak 15.

Ako su dužnikove obveze prema nositelju police osigurane jamstvom ili drugim
instrumentom osiguranja, nositelj police mora poduzeti sve mjere propisane
policom osiguranja kako bi utvrdio valjanost i naplativost jamstva i/ili drugog
instrumenta osiguranja te kako bi se po istima i naplatio.

*Izračun odštete*
Članak 16.

Prilikom isplate odštete osiguratelj ne smije nositelju police isplatiti iznos
veći od stvarne štete, odnosno iznosa koji je nositelj police stvarno ovlašten
primiti od dužnika po ugovoru o kreditu/zajmu, odnosno od kupca po izvoznom
ugovoru ili ugovoru o ulaganju u inozemstvo.

*Isplata odštete*
Članak 17.

(1) Osiguratelj mora isplatiti odštetu odmah, a najkasnije u roku mjesec dana od
isteka razdoblja iz članka 13. stavka 1. ove Uredbe ako je o odštetnom zahtjevu
bio pravodobno obaviješten te je pravodobno zaprimio sve potrebne informacije,
dokumente i dokaze radi utvrđivanja utemeljenosti odštetnog zahtjeva.
(2) U slučaju pokrića rizika proizvodnje osiguratelj odštetu mora isplatiti u
roku od mjesec dana od isteka razdoblja iz članka 13. stavka 1. ove Uredbe ili
od dana primitka stručnog izvješća kada je isto potrebno ili od dana sporazuma
nositelja police i osiguratelja o iznosu odštetnog zahtjeva, ovisno o tome što
je kasnije.

*Sporovi u vezi odštetnog zahtjeva*
Članak 18.

(1) Ako se štete iskazane u odštetnom zahtjevu nositelja police odnose na sporna
prava, osiguratelj može odgoditi isplatu odštete do trenutka rješavanja spora u
korist nositelja police.
(2) Sporovi iz stavka 1. ovoga članka rješavaju se pred sudom ili arbitražom,
ovisno o tome čija je nadležnost ugovorena ugovorom o kreditu/zajmu, izvoznim
ugovorom, odnosno ugovorom o ulaganju u inozemstvo.

*Bilateralni međuvladini sporazumi o restrukturiranju duga*
Članak 19.

(1) Kada je osigurani ugovor o kreditu/zajmu, izvozni ugovor ili ugovor o
ulaganju u inozemstvo predmet bilateralnog međuvladinog sporazuma o
restrukturiranju duga, nositelj police mora poštivati uvjete utvrđene tim
sporazumom i to u dijelu koji određuje osigurani i neosigurani dio tog ugovora.
(2) Nositelj police dužan je pružiti svu potrebnu pomoć osiguratelju u izvršenju
sporazuma o restrukturiranju duga.

*Dodatni troškovi*
Članak 20.

(1) Dodatni troškovi nastali uslijed radnji za umanjenje ili izbjegavanje
nastanka štete pokrit će se razmjerno postotku pokrića koji je utvrđen policom
osiguranja, ako je te troškove osiguratelj prethodno odobrio.
(2) Dodatni troškovi odnose se na troškove sudskih postupaka i ostalih pravnih
troškova radi smanjenja, odnosno izbjegavanja štete, ali se isti ne odnose na
troškove utvrđenja utemeljenosti odštetnog zahtjeva.
(3) Ako dodatni troškovi uključuju i iznose ili dospijeća koja osiguratelj nije
osigurao, isti će se razmjerno rasporediti na osigurane i neosigurane iznose ili
dospijeća.

*Načela za utvrđivanje premije*
Članak 21.

(1) Premija koja se naplaćuje za osiguranje izvoza mora:
– biti razmjerna osiguranom riziku (rizik zemlje, suvereni rizik, javni i/ili
privatni rizik),
– odgovarajuće odražavati opseg i kvalitetu odobrenog osiguranja,
– biti dovoljna za pokriće dugoročnih poslovnih troškova i gubitaka.
(2) Prilikom utvrđivanja kvalitete pokrića osiguratelj mora voditi računa o
postotku pokrića, uvjetima pokrića i drugim čimbenicima koji utječu na kvalitetu
osiguranja.
(3) Iznos premije za pojedinu zemlju ili kategoriju zemlje ovisi o klasifikaciji
zemalja po rizičnosti.
(4) Prilikom utvrđivanju premijskih stopa osiguratelj mora voditi računa o
sljedećim uvjetima:
– kreditnoj sposobnosti dužnika,
– statusu dužnika (javnopravni dužnik ili privatni dužnik),
– ukupnom trajanju rizika,
– načinu otplate i iznosu kamate.
(5) Prilikom ocjene statusa dužnika osiguratelj mora voditi računa o:
– pravnom statusu dužnika,
– stvarnom učinku pravnih radnji protiv dužnika,
– dužnikovim izvorima financiranja i prihoda,
– stupnju kontrole ili utjecaja države nad dužnikom.
(6) Osnovica za izračun premije osiguranja kreditnog rizika utvrđuje se najmanje
u visini iznosa glavnice kredita/zajma ili (re)financiranog udjela izvoznog
ugovora, a za izračun premije osiguranja rizika proizvodnje najviše u visini
ukupne vrijednosti ugovora umanjenog za predujam.
(7) Premija dospijeva na dan sklapanja ugovora o osiguranju osim ako nije
drukčije ugovoreno.
(8) Iznimno od stavaka 6. i 7. ovoga članka, plaćanje premije može biti
ugovoreno obročno pri čemu se premija utvrđuje u većem iznosu, ali na način da
je sadašnja vrijednost tog iznosa jednaka premiji iz stavka 7. ovoga članka.

*Politika osiguranja rizika zemlje*
Članak 22.

(1) Osiguratelj je dužan politiku osiguranja rizika zemlje temeljiti na ocjeni
rizika i ukupnoj izloženosti po pojedinoj zemlji te strukturi portfelja rizika.
(2) Prilikom utvrđivanja politike osiguranja rizika zemlje osiguratelj je dužan
voditi računa o klasifikaciji zemlje svakog dužnika.
(3) Neovisno o klasifikaciji pojedine zemlje, osiguratelj može u svakom trenutku
ograničiti ili prestati osiguravati poslove s pojedinom zemljom.

*Ukupna izloženost i rizik zemlje*
Članak 23.

(1) Ukupna izloženost utvrđuje se sukladno postotku pokrića izvoza iz članka 10.
ove Uredbe.
(2) Osiguratelj, za pojedine zemlje, može osiguravati poslove iz razloga
bilateralne politike, nacionalnog interesa ili ako dužnik raspolaže dostatnom
količinom slobodno konvertibilne strane valute za taj posao.
(3) Kod osiguranja tražbina iz pojedinih zemalja, osiguratelj može postavljati
sljedeća ograničenja:
– ograničenje ukupne izloženosti po pojedinoj zemlji, i/ili
– ograničenje ukupnog iznosa osiguranja, i/ili
– ograničenje iznosa novoodobrenih osiguranja, i/ili
– ograničenje najvišeg iznosa pokrića po transakciji.
(4) Pored ograničenja iz stavka 3. ovoga članka, kod osiguranja tražbina iz
pojedinih zemalja osiguratelj može povećati iznos premije.
(5) Neovisno o kategoriji zemlje, osiguratelj može za pojedinu zemlju tražiti i
ispunjenje dodatnih uvjeta osiguranja kao što su:
– jamstvo za plaćanje i/ili prijenos od centralne banke ili ministarstva
financija pojedine zemlje,
– neopozivi akreditiv ili bankarsko jamstvo,
– produljenje roka isplate odštete utvrđenog člankom 17. ove Uredbe,
– umanjenje postotka osiguranja,
– ograničenje pokrića za pojedine sektore ili pojedine vrste projekata.

*Reosiguranje i suosiguranje*
Članak 24.

(1) Kada izvozni ugovor predstavlja zajednički posao izvoznika i strane osobe,
osiguratelj može, pod uvjetima iz ove Uredbe:
– reosigurati tražbinu izvoznika u dijelu koji se, sukladno ovoj Uredbi, smatra
izvozom, ali samo ako se cijeli takav zajednički posao može osigurati ili je
osigurao drugi osiguratelj,
– osigurati cijeli posao pod uvjetom reosiguranja udjela koji se odnosi na
stranu osobu, ili
– posao suosigurati s institucijama ili javnim službama drugih država članica
Europske unije (u daljnjem tekstu: izvozno – kreditnim agencijama).
(2) U slučaju iz stavka 1. podstavka 3. ovoga članka, suosiguranje mora biti
sukladno odredbama članaka 25. do 30. ove Uredbe.
(3) Osiguratelj može reosigurati preuzete rizike kod reosiguratelja sa sjedištem
u Republici Hrvatskoj ili drugoj državi članici Europske unije.

*Ugovor o suosiguranju*
Članak 25.

Ugovor o suosiguranju, u smislu ove Uredbe, je ugovor između osiguratelja i
jedne ili više izvozno – kreditnih agencija država članica Europske unije u
slučajevima kada:
– glavni izvođač povjeri jednom ili više podizvođača iz jedne ili više država
članica Europske unije izvozni ugovor koji je glavni izvođač, kao jedini
izvođač, sklopio s kupcem iz zemlje koja nije država članica Europske unije,
odnosno iz države članice Europske unije koja je različita od zemlje glavnog
izvođača ili podizvođača;
– se glavni izvođač obvezao prepustiti podizvođaču ili podizvođačima dio koji im
je dugovan iz iznosa koje je kupac platio glavnom izvođaču, te provesti sve
formalnosti koje su potrebne za prijenos tog dijela kupčevih plaćanja koja se
duguju podizvođaču ili podizvođačima;
– ne postoje nikakve pravne veze između podizvođača i kupca;
– su izvozno – kreditna agencija glavnog izvođača (u daljnjem tekstu: glavni
osiguratelj) i izvozno – kreditna agencija ili agencije podizvođača (u daljnjem
tekstu: suosiguratelji) spremne osigurati dio posla izvršen u njenoj zemlji od
rizika koje su definirani u svakom pojedinom ugovoru.

*Obveze glavnog osiguratelja*
Članak 26.

Glavni osiguratelj, kao isključivi nositelj rizika (uključujući i podizvođačima
povjeren dio) mora se obvezati na sljedeće:
– osigurati glavnog izvođača od rizika utvrđenih ugovorom i to dio koji se
odnosi na glavnog izvođača;
– ne prihvaćati izmjene uvjeta izvršenja ugovora (npr. iznos, isporuku, plaćanje
itd.), niti izmjene o izvršenju ugovora između glavnog izvođača i podizvođača,
osim ako to nije uzajamno dogovoreno sa suosigurateljima;
– ne isključivati svoju odgovornost po ugovoru s glavnim izvođačem zbog njegova
kršenja odredaba ugovora, bez izvještavanja suosiguratelja;
– ne izjavljivati da je valjanost ugovora istekla bez izvještavanja
suosiguratelja o istome;
– u slučaju štete ili prijetnje nastankom štete, izvijestiti suosiguratelja ili
suosiguratelje o svim činjenicama za koje sazna, a koje bi mogle izmijeniti
prirodu ili opseg rizika, odnosno dovesti do štete;
– u slučaju štete ili prijetnje nastankom štete, konzultirati suosiguratelja ili
suosiguratelje o mjerama koje treba poduzeti, pri čemu će odluke o priznavanju
štete ukoliko je to moguće biti donesene uzajamnom suglasnošću, a iznos i metoda
plaćanja utvrđeni u skladu s odredbama pojedinačnih ugovora;
– u slučaju štete, poduzeti potrebne mjere ili zatražiti od glavnog izvođača
poduzimanje potrebnih mjera za naplatu neplaćenih iznosa i povrat suosiguratelju;
troškove glavnog izvođača pri naplati tih iznosa osiguratelji će podijeliti
razmjerno udjelu u osiguranom ugovoru;
– u slučaju otkazivanja osiguranja odobrenog glavnom izvođaču, uložiti najveće
napore kako bi izvršio obveze iz ovog članka.

*Obveze suosiguratelja*
Članak 27.

Svaki od suosiguratelja mora se obvezati na sljedeće:
– osigurati podizvođača od rizika utvrđenih ugovorom i to dio koji se odnosi na
izvršenje posla podizvođača u svojoj zemlji;
– ne prihvaćati izmjene ugovora zaključenog između glavnog izvođača i
podizvođača o izvršavanju ugovora zaključenog s kupcem, osim u uzajamnoj
suglasnosti s glavnim osigurateljem;
– ne isključivati svoju odgovornost po ugovoru s podizvođačem zbog njegova
kršenja odredaba ugovora, bez izvještavanja glavnog osiguratelja;
– ne izjavljivati da je valjanost ugovora istekla bez izvještavanja glavnog
osiguratelja o istome;
– izvijestiti glavnog osiguratelja o svim činjenicama za koje sazna, a koje bi
mogle izmijeniti prirodu ili opseg rizika, odnosno dovesti do štete;
– u slučaju otkazivanja osiguranja odobrenog podizvođaču, uložiti najveće napore
kako bi izvršio obveze iz ovog članka.

*Konsolidacija*
Članak 28.

U slučaju sporazuma o konsolidaciji duga zemlje kupca, glavni osiguratelj i
suosiguratelj, odnosno suosiguratelji, konzultirat će se o načinima i sredstvima
rješavanja specifičnih problema koji nastaju zbog sporazuma o konsolidaciji.

*Poslovi kreditiranja kupaca*
Članak 29.

Izvozno – kreditne agencije država članica Europske unije, mogu se dodatno
sporazumjeti o osiguranju pojedinog kredita kupcu za cijelu vrijednost ugovora,
uz odgovarajuću primjenu članaka 25. do 28. ove Uredbe.

*Arbitraža*
Članak 30.

(1) Sporove nastale po Ugovoru iz članka 25. ove Uredbe rješavat će arbitražni
sud u sastavu od tri arbitra.
(2) Svaka strana imenuje jednog arbitra, a trećeg arbitra imenuje predsjednik
Suda Europskih zajednica. Tako imenovani treći arbitar bit će predsjedavajući
arbitražnog suda.
(3) Sporovi iz stavka 1. ovog članka vodit će se sukladno Pravilima mirenja i
arbitraže Međunarodne trgovačke komore.

III. SREDSTVA ZA OBAVLJANJE POSLOVA OSIGURANJA IZVOZA

*Sredstva za obavljanje poslova osiguranja izvoza*
Članak 31.

(1) HBOR je dužan sredstva za obavljanje poslova osiguranja izvoza voditi na
posebnom računu, odvojenom od sredstava namijenjenih obavljanju ostalih
djelatnosti HBOR-a.
(2) Sredstva za obavljanje poslova osiguranja izvoza služe za isplatu odšteta,
pokriće troškova sprječavanja nastanka štete i za pokriće ostalih troškova
osiguratelja u provedbi osiguranja izvoza.
(3) Sredstva iz stavka 2. ovoga članka sastoje se od:
– iznosa naplaćene premije,
– regresno naplaćenih sredstva.
(4) HBOR je ovlašten plasirati slobodna sredstva za obavljanje poslova
osiguranja izvoza, a prihodi ostvareni po toj osnovi pribrajaju se tim
sredstvima.
(5) Ako je ukupni iznos odštete veći od ukupnog iznosa sredstava za obavljanje
poslova osiguranja izvoza, Republika Hrvatska dužna je, prije dospijeća odštete,
razliku iznosa uplatiti HBOR-u.

*Najviši iznos potencijalnih obveza iz ugovora o osiguranju*
Članak 32.

Iznos svih preuzetih obveza po poslovima osiguranja izvoza ne smije prelaziti
iznos službeno utvrđene vrijednosti godišnjeg izvoza roba i usluga u Republici
Hrvatskoj za posljednju godinu, a novopreuzete obveze u pojedinoj kalendarskoj
godini ne smiju prelaziti iznos od 30% izvoza iz Republike Hrvatske u prethodnoj
godini.

IV. OBVEZE IZVJEŠĆIVANJA

*Izvješćivanje*
Članak 33.

Osiguratelj je dužan Ministarstvu financija i Državnom uredu za reviziju
tromjesečno podnositi izvješće o obavljenim poslovima osiguranja izvoza sukladno
ovoj Uredbi.

*Izvješćivanje Europske komisije*
Članak 34.

(1) Osiguratelj je, do 30. travnja tekuće godine, dužan Europskoj komisiji i
ostalim osigurateljima dostaviti godišnje izvješće za proteklu godinu, a koje po
pojedinoj državi obuhvaća podatke o ukupnom iznosu pokrića, ukupnoj izloženosti,
zarađenoj premiji, iznosu isplaćenih odšteta i iznosu ostvarene regresne
naplate.
(2) Osiguratelj je dužan, najkasnije do 31. siječnja svake godine, izvijestiti
Europsku komisiju i ostale osiguratelje o svojoj politici pokrića, uključujući
vrstu i visinu najviših iznosa, kao i o uvjetima koje namjerava primjenjivati na
pokriće u toj godini.

*Izvješćivanje radi odlučivanja*
Članak 35.

(1) U slučaju konkurentskih ponuda izvoznika ili banaka s područja država
članica Europske unije, osiguratelj je, na upit drugog osiguratelja o statusu
pojedinog dužnika, dužan dostaviti odgovor bez odgode.
(2) U slučaju nesuglasja o statusu dužnika, osiguratelji su dužni međusobno
razmijeniti informacije te ponudu za postizanje dogovora o sporazumnom utvrđenju
statusa dužnika.
(3) Ako se osiguratelji ne mogu sporazumjeti o statusu dužnika u roku od deset
radnih dana od podnošenja zahtjeva za dostavu informacija, osiguratelj je dužan
predmet s relevantnim informacijama dostaviti Europskoj komisiji.

*Prethodno izvješćivanje radi dostave obavijesti*
Članak 36.

(1) Ako osiguratelj odluči odobriti povoljnije uvjete pokrića za pojedini posao
ili skup poslova, za pojedini sektor ili sektore, za pojedinu državu ili države
ili za cjelokupni sustav, odnosno ako namjerava odstupiti od odredaba ove
Uredbe, dužan je o svojoj namjeri i premiji koju će naplaćivati izvijestiti
ostale osiguratelje i Europsku komisiju najmanje sedam radnih dana prije
stupanja takve odluke na snagu uz navođenje razloga za odstupanje.
(2) Ako osiguratelj odluči naplatiti premiju nižu od one iskazane u njegovom
godišnjem izvješću, dužan je o svojoj namjeri izvijestiti ostale osiguratelje i
Europsku komisiju najmanje sedam radnih dana prije stupanja takve odluke na
snagu.
(3) Ako osiguratelj temeljem izvješća drugog osiguratelja podnesenog sukladno
stavcima 1. i 2. ovog članka namjerava odobriti povoljnije uvjete, dužan je o
svojoj namjeri i premiji koju namjerava naplaćivati izvijestiti ostale
osiguratelje i Europsku komisiju najmanje sedam radnih dana prije stupanja takve
odluke na snagu.
(4) Ako osiguratelj namjerava osigurati poslove s dužnicima iz zemalja za koje
nije utvrdio postotak pokrića, ukupnu izloženost i rizik, dužan je izvijestiti
ostale osiguratelje i Europsku komisiju o svojoj namjeri i premiji koju
namjerava naplaćivati najmanje sedam radnih dana prije stupanja takve odluke na
snagu.

*Naknadno izvješćivanje radi informiranja*
Članak 37.

(1) Ako osiguratelj odluči odstupiti od odredaba ove Uredbe odobravanjem manje
povoljnih uvjeta pokrića za pojedini posao ili skup poslova, za pojedini sektor
ili sektore, za pojedinu državu ili države ili cjelokupni sustav, dužan je
najkasnije do 31. siječnja o tome izvijestiti ostale osiguratelje i Europsku
komisiju za prethodnu kalendarsku godinu.
(2) Ako osiguratelj odluči prilagoditi jedan ili više elemenata politike pokrića
zemlje utvrđenih njegovim godišnjim izvješćem, dužan je o tome bez odgode
izvijestiti ostale osiguravatelje i Europsku komisiju.
(3) Ako osiguratelj slijedom izvješća drugog osiguratelja, podnesenog sukladno
stavcima 1. i 2. ovog članka, odluči odobriti jednake uvjete kao drugi
osiguratelj, dužan je o tome bez odgode izvijestiti ostale osiguratelje i
Europsku komisiju.
(4) Osiguratelj je dužan bez odgode odgovoriti na svaki zahtjev za pojašnjenjem
ili dostavom podataka o svojim aktivnostima postavljen od drugog osiguratelja
ili Europske komisije.

V. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

*Postupci s važećim ugovorima*
Članak 38.

Svi ugovori o osiguranju izvoza koje je HBOR sklopio do dana stupanja na snagu
ove Uredbe vrijede do njihova isteka.

*Stupanje na snagu*
Članak 39.

Ova Uredba stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«, osim
odredbe članka 10. stavka 2. i odredbi članka 34. do 37. ove Uredbe koji stupaju
na snagu danom prijema Republike Hrvatske u članstvo u Europskoj uniji.

Klasa: 331-02/07-01/02
Urbroj: 5030120-07-1
Zagreb, 5. lipnja 2007.

Predsjednik
**dr. sc. Ivo Sanader**, v. r.

Uredba, NN 61/2007-1903
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)