## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-362/1992. od 5. srpnja 1994.

### NN 57/1994 (29.7.1994.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-362/1992. od 5. srpnja 1994.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić, mr.
Vojislav Kučeković, Ivan Marijan Severinac i Mladen Žuvela, na sjednici
5. srpnja 1994. godine, donio je ovo

## RJEŠENJE

I.

Pokreće se postupak za ocjenu ustavnosti odredbe članka 2. Zakona o
izmjeni i dopuni Zakona o utvrđivanju plaće i drugih primanja dužnosnika
("Narodne novine", broj 75/92).

II.

Ovo će se rješenje objaviti u "Narodnim novinama".

Obrazloženje:

Goran Mikuličić iz Zagreba, zastupan od odvjetnika Srđana Joke iz Zagreba,
podnio je ovom Sudu prijedlog za -pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti
odredbe članka 2. Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o utvrđivanju plaće
i drugih primanja dužnosnika ("Narodne novine", broj 75/92).
Osporena odredba članka 2. tog Zakona određuje da će se izmijenjena odredba
članka 7. stavak 2. istog Zakona primjenjivati ne od dana njegova stupanja
na snagu (5. studenoga 1992.), nego unatrag, tj. od 9. listopada 1992.
godine kada je stupio na snagu izvorni Zakon o utvrđivanju plaće dužnosnika
("Narodne novine", broj 60/92). U prijedlogu se navodi da cijeli
Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o utvrđivanju plaće i drugih primanja dužnosnika
ima povratno djelovanje iako je prema odredbi članka 90. stavak 2. Ustava,
dozvoljeno samo povratno djelovanje pojedinih odredaba zakona. Podnositelj
prijedloga posebno ističe da je (16. listopada 1992.) - u vrijeme kada
je bio na snazi članak 7. Zakona o utvrđivanju plaće i drugih primanja
dužnosnika ("Narodne novine", broj 60/92 - razriješen na vlastiti
zahtjev dužnosti okružnog javnog tužitelja. Na podnošenje tog zahtjeva
odlučio se iz razloga što je članak 7. navedenog Zakona između ostaloga,
predviđao da dužnosnik, nakon prestanka dužnosti, ima pravo primati plaću
kroz vrijeme od šest mjeseci pod uvjetom da se u tom razdoblju ne steknu
pretpostavke iz stavka 2. tog članka. Izmijenjenom odredbom članka 7. stavak
2, koja ima povratno djelovanje, sadržanom u Zakonu o izmjeni i dopuni
Zakona o utvrđivanju plaće i drugih primanja dužnosnika ("Narodne
novine", broj 75/92), prošireni su razlozi zbog kojih dužnosnik nakon
prestanka dužnosti ne može ostvarivati pravo na plaću u razdoblju od šest
mjeseci. Tom odredbom, između ostalog, je određeno da to pravo ne može
koristiti dužnosnik koji je razriješen dužnosti na vlastiti zahtjev. Izvornim
Zakonom o utvrđivanju plaće dužnosnika ("Narodne novine", broj
60/92) takav razlog nije bio određen člankom 7. stavak 2. Zakona, te stoga
predlagatelj smatra da mu je retroaktivnom primjenom zakona povrijeđeno
stečeno pravo. Ovaj Sud nalazeći osnove za sumnju u ustavnost odredbe članka
2. Zakona navedenog u izreci ovog rješenja, prihvatio je prijedlog i pokrenuo
postupak za ocjenu njegove suglasnosti sa Ustavom Republike Hrvatske. Odredbom
članka 90. stavak 2. Ustava Republike Hrvatske određeno je da zakon stupa
na snagu najranije osmi dan od dana njegove objave, osim ako nije zbog
osobito opravdanih razloga zakonom drugačije određeno, te da samo pojedine
odredbe zakona mogu imati povratno djelovanje. Prema Ustavu je dakle moguće
povratno djelovanje pojedinih odredaba zakona, ali samo kad za to postoje
osobito opravdani razlozi. Postavlja se pitanje - u odnosu na konkretan
slučaj - ispunjenja spomenutih pretpostavki. Sumnja se javlja, prije svega,
glede prosudbe da je riječ o retroaktivnom djelovanju pojedinih odredaba
Zakona. Materijalnopravno gledajući doista se može govoriti o jednom zakonu:
izvornom ("Narodne novine", broj 60/92) i izmijenjenom odnosno
dopunjenom ("Narodne novine", broj 75/92) s ukupno 10 članaka
i većim brojem normi (stavaka). U odnosu na taj broj članaka, povratno
djelovanje odredbe članka 7. stavak 2. Zakona može se osnovano tretirati
kao Ustavom dozvoljeno povratno djelovanje "pojedinih odredaba zakona".
Međutim, gledajući ustavnopravno, zakon o izmjenama i dopunama nekog zakona
predstavlja samostalni zakon. Taho gledajući, javlja se sumnja da se u
konkretnom slučaju radi o povratnom djelovanju pojedinih odredaba Zakona,
odnosno nameće se zaključak da se radi o povratnom djelovanju cijelog Zakona,
a to Ustav ne dozvoljava. Naime, Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o utvrđivanju
plaće i drugih primanja dužnosnika ("Narodne novine", broj 75/92)
ima samo dva članka: članak 1. u kojem je sadržana izmjena odredbe članka
7. stavak 2. i članak 2. koji određuje povratno djelovanje članka 1. tj.
odredbe članka 7. stavak 2. Iz navedenih je razloga ovaj Sud odlučio kao
u izreci ovog rješenja. Ovo rješenje objavit će se temeljem članka 20.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
broj 13/91).

Broj : U-I-362/1992.

Zagreb, 5. srpnja 1994.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik

**Jadranko Crnić, v. r.**

Rješenje, NN 57/1994-1059