### NN 32/2023 (22.3.2023.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3317/2022 od 2. ožujka 2023.

Ustavni sud Republike Hrvatske

574

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća te suci Mato Arlović, Mario Jelušić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Nikola Žužić iz Lukinić Brda, kojeg zastupa Nada Cipetić, odvjetnica u Zagrebu, na sjednici održanoj 2. ožujka 2023. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Velikoj Gorici, Stalna služba u Ivanić Gradu, dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem Ovr-46/2020 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02.) podnositelju ustavne tužbe Nikoli Žužiću iz Lukinić Brda, Lukinić Brdo 38, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 2.920,00 eura.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Zahtjev podnositelja za naknadu troškova ustavnosudskog postupka se odbija.

VI. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Nikola Žužić iz Lukinić Brda (u daljnjem tekstu: podnositelj), kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Nada Cipetić, odvjetnica u Zagrebu, podnio je 1. lipnja 2022. Ustavnom sudu ustavnu tužbu smatrajući da mu je zbog dugotrajnosti postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u Velikoj Gorici, Stalnoj službi u Ivanić Gradu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem Ovr-46/2020 povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

1.1. U ustavnoj tužbi podnositelj je istaknuo da se ovršni postupak (radi namirenja novčane tražbine) vodi više od devet (9) godina što je nerazumno dugo, bez obzira na određeni rok od šest (6) mjeseci za rješavanje predmeta. Također, smatra da su sudovi neosnovano odbacili njegov zahtjev za isplatu primjerene naknade.

1.2. S obzirom na razloge i navode ustavne tužbe, Ustavni sud ocjenjuje da je ustavna tužba podnesena na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, povrijeđenog nerazumno dugim trajanjem ovršnog postupka koji se u trenutku podnošenja ustavne tužbe vodio pred Općinskim sudom u Velikoj Gorici, Stalnoj službi u Ivanić Gradu pod brojem Ovr-46/2020.

2. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljena je preslika sudskog spisa broj: Ovr-46/2020.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

3. Radi namirenja novčane tražbine, podnositelj je na temelju pravomoćne ovršne isprave sudu 22. veljače 2013. podnio prijedlog za ovrhu na novčanim sredstvima ovršenika.

3.1. U nastavku, Ustavni sud će iznijeti kronološki prikaz radnji poduzetih u postupku, mjerodavnih za ocjenu povrede prava podnositelja na suđenje u razumnom roku.

U postupku su poduzete sljedeće radnje:

– zaključkom suda od 20. kolovoza 2013. podnositelj je pozvan da dopuni prijedlog za ovrhu;

– podneskom od 2. listopada 2013. podnositelj je izvijestio sud da ne može postupiti po nalogu suda te je zatražio produljenje ostavljenog roka i predložio pribavu ostavinskog spisa Općinskog suda u Samoboru broj: O-602/07, UPP-OS-VG-365/07;

– dopisom od 11. rujna 2014. sud je od Općinskog suda u Samoboru požurio dostavu zatraženog spisa;

– podneskom od 31. listopada 2014. podnositelj je predložio postupanje u predmetu;

– podneskom od 21. srpnja 2015. podnositelj je izvijestio sud o završetku ostavinskog postupka koji se vodi pred sudom pod brojem O-121/15 te je predložio nastavak postupka ovrhe;

– rješenjem broj: Ovr-202/2013 od 2. rujna 2015. sud je odredio predloženu ovrhu;

– protiv rješenja o ovrsi prvoovršenik i drugoovršenica su 8. rujna 2015. izjavili žalbu;

– zaključkom od 21. rujna 2015. podnositelj je pozvan da sudu dostavi točnu adresu za drugoovršenicu, s obzirom na to da se pismeno vratilo s naznakom »odselio«;

– podneskom od 2. listopada 2015. podnositelj je dostavio zatraženu adresu te predložio ispravak rješenja o ovrsi (u prijedlogu za ovrhu pogrešno upisan broj OIB-a drugoovršenice);

– zaključkom od 21. travnja 2016. sud je pozvao podnositelja na uplatu zatraženog iznosa na ime troškova sudskog dostavljača s obzirom na to da drugoovršenica nije preuzela prijedlog i rješenje o ovrsi, a kojem pozivu je podnositelj udovoljio podneskom od 12. svibnja 2016. dostavljajući potvrdu o uplaćenom iznosu troškova;

– sudski dostavljač izvješćem od 3. lipnja 2016. izvijestio je sud da je dostava pismena drugoovršenici ostala bezuspješna te je pismeno vraćeno sudu na daljnje postupanje;

– rješenjem broj: Ovr-202/2013 od 15. lipnja 2016. prvoovršenik i drugoovršenica upućeni su da protiv rješenja o ovrsi pokrenu parnicu radi proglašenja ovrhe nedopuštenom;

– protiv navedenog rješenja prvoovršenik i drugoovršenica izjavili su žalbu;

– zaključkom suda od 19. prosinca 2016. podnositelj je pozvan da uplati iznos troškova sudskog dostavljača radi dostave pismena prvoovršeniku;

– podneskom od 30. prosinca 2016. podnositelj je sudu dostavio dokaz o uplati iznosa troškova sudskog dostavljača;

– izvješćem od 19. siječnja 2017. sudski dostavljač izvijestio je sud o urednoj dostavi pismena prvoovršeniku;

– rješenjem broj: Gž Ovr-287/2017-3 od 19. ožujka 2019. uvažene su žalbe ovršenika te je ukinuto rješenje o ovrsi i rješenje kojim su ovršenici upućeni u parnicu;

– zaključkom suda od 30. travnja 2019. podnositelj je pozvan da sudu dostavi dokaz o prijenosu tražbine, podredno ispravi prijedlog za ovrhu;

– podnositelj je 15. svibnja 2019. sudu podnio novi prijedlog za ovrhu;

– zaključkom suda od 3. srpnja 2019. sud je ponovo pozvao podnositelja na ispravak prijedloga za ovrhu, kojem nalogu je podnositelj udovoljio podneskom od 9. srpnja 2019.;

– dopisom od 22. srpnja 2019. Financijska agencija, Regionalni centar Split, Podružnica Šibenik, Odsjek za provedbu ovrha, izvijestila je sud da je izvršena naplata duga s računa ovršenika;

– zaključkom od 14. studenoga 2019. sud je pozvao podnositelja da se očituje je li mu novčana tražbina namirena;

– podneskom od 22. studenoga 2019. podnositelj je izvijestio sud da dug nije podmiren te da je zatražio specifikaciju nepodmirenog duga zbog čega je predložio sudu produljenje roka radi daljnjeg očitovanja;

– produljenje roka sud je dopustio zaključkom od 29. studenoga 2019.;

– podneskom (nečitak datum zaprimanja) podnositelj je zatražio novo produljenje roka iz razloga što mu je dostavljena nepotpuna odnosno nejasna specifikacija nepodmirenog duga, te je predloženo da sud, službenim putem, od nadležnog tijela pribavi potrebne podatke;

– dopisom od 13. prosinca 2019. sud je od nadležnog tijela zatražio očitovanje o preostalom dugu podnositelja;

– dopisom od 4. veljače 2020. sud je nadležno tijelo požurio na dostavu traženih podataka;

– zatraženo očitovanje nadležno tijelo dostavilo je dopisom od 17. veljače 2020.;

– rješenjem broj: Ovr-46/20 od 11. ožujka 2020. sud je odredio ovrhu;

– protiv navedenog rješenja ovršenici su izjavili žalbu;

– zaključkom od 21. travnja 2020. sud je podnositelju dostavio dopis nadležnog tijela kojim je prijedlog i rješenje o ovrsi vraćeno sudu, te je podnositelja pozvao da u određenom roku dostavi dokaz o uplati zatraženog predujma;

– dopisom od 21. travnja 2020. sud je nadležnom tijelu ponovo dostavio prijedlog i rješenje o ovrsi radi provedbe ovrhe, te ga je izvijestio o tome da je podnositelj pozvan na plaćanje predujma;

– dopisima od 20. svibnja 2020. nadležno tijelo vratilo je osnove za plaćanje u odnosu na prvoovršenika s obrazloženjem da ovršenik nema računa na teret kojih se ovrha može provesti, dok u odnosu na drugoovršenicu s obrazloženjem da je utvrđena nemogućnost izvršenja osnove za plaćanje;

– zaključkom od 25. svibnja 2020. sud je pozvao podnositelja na dostavu dokaza o uplati predujma FINA-i za drugoovršenicu;

– protiv rješenja o ovrsi broj: Ovr-46/20 od 11. ožujka 2020. trećeovršenica je 3. lipnja 2020. izjavila žalbu, te je predložila ukidanje klauzule pravomoćnosti i ovršnosti iskazane na rješenju o ovrsi broj: Ovr-202/13 od 2. rujna 2015.;

– dokaz o uplati zatraženog predujma podnositelj je sudu dostavio podneskom od 3. lipnja 2020.;

– dopisom od 16. lipnja 2020. sud je zatražio od nadležnog tijela vraćanje rješenja o ovrsi broj: Ovr-46/20 od 11. ožujka 2020. u redoslijed naplate s obzirom na to da je podnositelj uplatio zatraženi predujam;

– zahtjevom od 23. listopada 2020. sudska savjetnica zadužena za predmet zatražila je svoje izuzeće s obzirom na rodbinsku povezanost prvoovršenika s mentorom savjetnice;

– rješenjem broj: 29 Su-520/2020 od 27. listopada 2020. prihvaćen je zahtjev za izuzeće te je određena ponovna automatska dodjela predmeta u rad drugom rješavatelju;

– popratno izvješće za viši sud radi odlučivanja o žalbi upućeno je 24. studenoga 2020.;

– rješenjem broj: Gž Ovr-833/2020-2 od 19. ožujka 2021. Županijski sud u Splitu proglasio se stvarno nenadležnim za postupanje u ovoj pravnoj stvari, te je predmet ustupio Županijskom sudu u Velikoj Gorici;

– novo popratno izvješće upućeno je Županijskom sudu u Velikoj Gorici dopisom suda od 12. travnja 2021.;

– o žalbama ovršenika odlučeno je rješenjem Županijskog suda u Velikoj Gorici broj: 4 Gž Ovr-205/2021-2 od 26. travnja 2021.;

– o navedenom rješenju sud je izvijestio nadležno tijelo (FINA-­u) dopisom od 25. lipnja 2021.;

– zaključkom od 3. ožujka 2022. podnositelj je pozvan da u zatraženom roku sudu dostavi »shodan prijedlog« za nastavak postupka;

– podneskom od 27. ožujka 2022. podnositelj je predložio financijsko vještačenje na okolnost visine preostalog nepodmirenog duga;

– rješenjem od 29. ožujka 2022. određeno je provođenje dokaza financijskim vještačenjem;

– dana 2. travnja 2022. podnositelj je sudu podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku;

– zahtjev podnositelja utvrđen je osnovanim prvostupanjskim rješenjem te je naloženo donošenje odluke u što kraćem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, te je odbačen zahtjev za isplatu primjerene naknade;

– osporenim rješenjem potvrđeno je prvostupanjsko rješenje;

– dopisom od 20. lipnja 2022. sud je od vještaka zatražio dostavu nalaza i mišljenja;

– nalaz i mišljenje vještak je sudu dostavio podneskom od 12. srpnja 2022.;

– zaključkom suda od 17. listopada 2022. FINA je pozvana da sudu dostavi određene podatke, čemu je i udovoljeno dopisom od 27. prosinca 2022.;

– u trenutku odluke o ustavnoj tužbi podnositelja ovršni postupak je i dalje bio u tijeku.

III. MJERODAVNO PRAVO

4. U odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016., u točkama 4. – 11. (»Narodne novine« broj 50/16.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.) sve do 14. ožujka 2013., kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 82/16. – Uredba, 67/18. i 21/22.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

5. Sukladno stajalištu Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.), jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da su podnositelji prethodno koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

5.1. Podnositelj je Općinskom sudu u Velikoj Gorici podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, o kojem je odlučeno rješenjem tog suda broj: Su-Gzp I-8/2022 od 22. travnja 2022., na način da je višoj sudskoj savjetnici zaduženoj za ovršni predmet naloženo da u predmetu donese odluku u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci.

Navedeno rješenje potvrđeno je rješenjem Županijskog suda u Velikoj Gorici broj: Su-Gžzp I-9/2022-2 od 16. svibnja 2022.

6. Budući da je podnositelj prije podnošenja ustavne tužbe koristio dopuštena pravna sredstva u svrhu ubrzanja sudskog postupka, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

7. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i mjerodavnih tijela, te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

8. Sudski postupak pokrenut je 22. veljače 2013. prijedlogom podnositelja za ovrhu na novčanim sredstvima ovršenika. Detaljni tijek postupka opisan je u točki 3.1. obrazloženja ove odluke. Taj postupak do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen.

9. Ustavni sud utvrđuje da je postupak u razmatranom razdoblju od 22. veljače 2013. (dana podnošenja prijedloga za ovrhu) do 2. ožujka 2023. (dana donošenja odluke Ustavnog suda), trajao ukupno deset (10) godina i osam (8) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

10. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

11. Kako to proizlazi iz točke 3.1. obrazloženja ove odluke, postupak se u razmatranom razdoblju najprije vodio pred sudom prvog stupnja, a potom pred višim sudom radi odlučivanja o žalbi.

Nakon ukinutog rješenja o ovrsi, postupak se nastavio voditi pred sudom prvog stupnja, u kojem je, između ostalog, doneseno novo rješenje o ovrsi te je u povodu žalbe ponovno upućen višem sudu na odlučivanje.

Nakon ponovnog (djelomičnog) ukidanja rješenja o ovrsi, predmet se ponovno vodi pred sudom prvog stupnja i koji, u trenutku donošenja odluke o ustavnoj tužbi podnositelja, još uvijek nije okončan.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

12. Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelj ustavne tužbe manjim dijelom doprinio duljini trajanja (sud je podnositelja više puta pozvao na dopunu i ispravak prijedloga za ovrhu), no navedeni doprinos prema ocjeni Ustavnog suda ne može opravdati nerazumnu duljinu konkretnog ovršnog postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

13. Ustavni sud utvrđuje da se ovršni postupak u razmatranom razdoblju vodi preko deset (10) godina te da u trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi podnositelja još uvijek nije okončan.

Imajući u vidu ukupno trajanje ovršnog postupka, postupanje sudova navedeno u točki 3.1., posebno činjenicu da prvostupanjski sud nije postupio po nalogu iz rješenja broj: Su-Gzp I-8/2022 od 22. travnja 2022., kao i činjenicu da podnositelj svojim ponašanjem nije bitno pridonio duljini postupka i da nije riječ o složenijoj pravnoj stvari, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo da sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predsjedniku nadležnog suda

14. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednica Općinskog suda u Velikoj Gorici dužna dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od dana njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

15. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj. U konkretnom slučaju uzeo je u obzir da postupak još nije okončan.

16. U odnosu na zatraženi trošak sastavljanja ustavne tužbe, Ustavni sud ističe da u skladu s člankom 23. Ustavnog zakona svaki sudionik snosi svoje troškove, ako Ustavni sud ne odluči drukčije.

Ustavni sud nije utvrdio razloge za drukčije postupanje s obzirom na to da u konkretnom slučaju podnositelj prigovara duljini ovršnog postupka te se stoga prema ocjeni Ustavnog suda ne radi o složenom predmetu, zbog čega je i odlučeno kao u točki V. izreke.

17. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka VI. izreke).

Broj: U-IIIA-3317/2022

Zagreb, 2. ožujka 2023.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.