## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1556/2001 od 24. rujna 2003.

### NN 175/2003 (4.11.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-1556/2001 od 24. rujna 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2564

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Petar Klarić, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Željko
Potočnjak, Agata Račan, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom J. S. iz S., na sjednici održanoj dana 24.
rujna 2003. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

O b r a z l o ž e n j e

1.Ustavna
tužba podnijeta je protiv presude Vrhovnog suda Republike Hrvatske, broj: I Kž-170/01-4
od 12. travnja 2001. godine, kojom je - u odnosu na J. S., odbijena kao neosnovana
žalba i potvrđena presuda Županijskog suda u Splitu, broj: Kž-47/00 od 30.
studenoga 2000. godine.

Prvostupanjskom
presudom oglašen je krivim podnositelj zbog kaznenih djela zloupotrebe opojnih
droga iz članka 173. stavka 3. Kaznenog zakona (»Narodne novine«, broj 110/97,
27/98, 50/00, 129/01 i 51/01 - u daljnjem tekstu: KZ), za koje mu je utvrđena
kazna zatvora u trajanju od tri godine, i za kazneno djelo iz članka 173.
stavak 1. KZ, za koje mu je utvrđena kazna zatvora u trajanju od osam mjeseci,
pa mu je izrečena jedinstvena kazna zatvora u trajanju od tri godine i šest
mjeseci, u koju mu je uračunato vrijeme provedeno u pritvoru od 24. travnja
2000. godine pa nadalje.

2. Podnositelj ustavne tužbe smatra da su mu
osporenim presudama povrijeđena ustavna prava propisana odredbama članaka 24. i
29. Ustava Republike Hrvatske.

Povrede navedenih ustavnih odredbi obrazlaže
razlozima isticanim u žalbenom postupku, a koji se mogu svesti na tvrdnje o
pogrešno i nepotpuno utvrđenom činjeničnom stanju, pogrešnoj primjeni
materijalnog prava te povredama postupovnog prava. U bitnome ističe kako sudovi
osporenim odlukama nisu na nedvojben način dokazali da je upravo podnositelj počinio
kaznena djela za koja je pravomoćno osuđen, te da je u predistražnom postupku i
nadalje bio protuzakonito lišen slobode - suprotno ustavnim jamstvima iz
navedenih odredaba.

Predlaže da Sud usvoji ustavnu tužbu, ukine osporene
presude i predmet vrati prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 - pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu
ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti,
tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ili pravne osobe s
javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji
ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna
sloboda zajamčena Ustavom.

Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe, u
granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li povrijeđeno
ustavno pravo podnositelja, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pitanje jesu li
sudovi pravilno i potpuno utvrdili činjenično stanje i ocijenili dokaze. Za
Ustavni sud relevantne su samo one činjenice od čijeg postojanja ovisi ocjena o
povredi ustavnog prava.

4. Osporenim presudama sudovi su utvrdili da je
podnositelj zajedno s N. F. u tijeku siječnja i veljače 2000. godine neovlašteno
radi prodaje kupovao, držao i prodavao pripravak koji je propisom proglašen
opojnom drogom, a djelo je počinilo više osoba koje su se udružile radi činjenja
tih djela. Pored toga, podnositelj je oglašen krivim da je u kolovozu 1999. godine
u S. posjedovao pripravak koji je propisom proglašen opojnom drogom.

Pri odmjeravanju kazne podnositelju su uzete u obzir
olakotne okolnosti da je otac dvoje malodobne djece i što pokazuje iskrenu i čvrstu
volju da se kloni droge.

Kao otegotno sud je ocijenio višestruku osuđivanost
zbog ugrožavanja javnog prometa i krađa, koja djela su bila povezana s njegovom
ovisnošću o drogi.

5. Razmatrajući spis predmeta, navode ustavne tužbe i
osporenih akata te mjerodavne propise, Ustavni sud nije našao okolnosti koje bi
ukazivale na povredu navedenih ustavnih prava.

U konkretnom slučaju odluke su donijeli zakonom
ustanovljeni sudovi unutar svoje nadležnosti utvrđene zakonom. Prvostupanjski
sud je proveo iscrpni dokazni postupak dok je drugostupanjski sud u cijelosti i
meritorno odgovorio na žalbene navode podnositelja. Nadalje je razvidno da je
podnositelju bilo omogućeno korištenje svih zakonom dopuštenih pravnih
sredstava za zaštitu njegovih prava, dok su osporene odluke donijete u skladu s
mjerodavnim odredbama postupovnog i materijalnog prava, te valjano obrazložene.
Slijedom navedenog, Ustavni sud je ocijenio da osporene presude nisu u
nesuglasju s odredbom članaka 24. i 29. Ustava.

6.
Utvrdivši da su osporene odluke donijete u pravilnim i zakonito provedenim postupcima,
to je Ustavni sud pozivom na odredbe članaka 73. i 75. Ustavnog zakona, odlučio
kao u izreci.

7.
Objava se temelji na članku 26. Ustavnog zakona.

Broj:
U-III-1556/2001

Zagreb,
24. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 175/2003-2564