## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-409/2004. od 17. rujna 2004.

### NN 135/2004 (29.9.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-409/2004. od 17. rujna 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2398

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­čiva­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­njski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi S. P. iz P., na sjednici održanoj 17. rujna 2004. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Na
teme­lju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst), podnosite­lju
ustavne tužbe S. P. iz P., V. 173, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu od 7.250,00 kn.

III. Naknada iz točke II. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnoše­nja
zahtjeva podnosite­lja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za ­njezinu
isplatu.

IV. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnosite­lj ustavne tužbe, teme­ljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon), podnio je 10. ve­ljače 2004. godine ustavnu tužbu radi
du­ljine parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim sudom u Vrbovcu,
smatrajući da je time povrijeđeno ­nje­govo ustavno pravo na suđe­nje u
razumnom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Vrbovcu broj: V-P-21/93-33,
utvrdio či­njenice koje su pravno relevantne za odlučiva­nje o povredi ustavnog
prava podnosite­lja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana
13. siječ­nja 1993. podnosite­lj je Općinskom sudu u Vrbovcu podnio tužbu
protiv PIK Vrbovec radi naknade štete.

Dana
23. siječ­nja 1998. godine Županijski sud u Zagrebu ukinuo je prvostupa­njsku
presudu i predmet vratio Općinskom sudu u Vrbovcu na ponovno suđe­nje.

Ročišta
su održana 25. ožujka 1998., 11. listopada i 13. prosinca 2000. godine, 24.
siječ­nja, 11. ve­ljače, 6. ožujka i 23. listopada 2002. godine, kada je glavna
rasprava i zak­ljučena.

Presuda
je izrađena 15. ve­ljače 2004. godine. Protiv presude podnosite­lj je izjavio žalbu.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U VRBOVCU

3. Na
teme­lju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog
suda u Vrbovcu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitova­nju
od 22. trav­nja 2004. godine, Općinski sud u Vrbovcu navodi kronologiju postupa­nja
u predmetu te smatra da je postupak dovršen u razumnom roku.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

»Svatko
ima pravo da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o ­nje­govim pravima i obvezama (...).«.

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrp­ljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonoše­nja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donoše­nje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnosite­lja. Rok za donoše­nje akta poči­nje teći iduće­g dana
od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnosite­lju zbog povrede ­nje­gova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnosite­lja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Uvidom u spis Općinskog suda u Vrbovcu broj: V-P-21/93-33, Ustavni sud je
utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za postupa­nje teme­ljem
odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže s­ljedećim utvrđe­njima.

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski
parnični postupak započeo je 13. siječ­nja 1993. tužbom podnosite­lja protiv
PIK Vrbovec, radi naknade štete.

Ustavna
tužba podnesena je 10. ve­ljače 2004. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da do dana podnoše­nja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu traje ukupno jedanaest (11) godina i dvadeset
sedam (27) dana.

Zakon o
potvrđiva­nju Konvencije za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ­ljudskih prava i teme­ljnih
sloboda (»Narodne novine« – Međunarodni ugovori, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni
tekst i 8/99 – ispravak, u da­lj­njem tekstu: Zakon o potvrđiva­nju Konvencije)
stupio je na snagu 5. studenoga 1997. godine.

Od dana
stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu
­ljudskih prava i teme­ljnih sloboda Vijeća Europe (u da­lj­njem tekstu:
Europska konvencija) čine, teme­ljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutar­nje­ga pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutar­nje­ga pravnog
poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1.
Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđe­nje«, koja između
ostalog propisuje:

»Radi
utvrđiva­nja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita ­nje­gov
slučaj.«

Pravo
na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku čini dio unutar­nje­ga pravnog
poretka Republike Hrvatske od dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju
Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na donoše­nje sudske odluke u
razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000.
godine (dana proglaše­nja Promjena Ustava). Ispitiva­nje razumnosti traja­nja
sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti
predmetom ustavnosudskih postupaka teme­ljenih na članku 63. Ustavnog zakona
jer u dotadaš­njem pravnom poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije
postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdob­ljem, sa stajališta povrede prava na donoše­nje sudske
odluke u razumnom roku, smatra razdob­lje od 5. studenoga 1997. godine (to jest
od dana stupa­nja na snagu Zakona o potvrđiva­nju Konvencije) do 19. ve­ljače
2003. godine (to jest do dana podnoše­nja ustavne tužbe), što ukupno iznosi šest
(6) godina, tri (3) mjeseca i pet (5) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom razdob­lju postupak pred Županijskim sudom u
Zagrebu trajao dva (2) mjeseca i osamnaest (18) dana. Nakon što je taj sud
ukinuo prvostupa­njsku presudu, postupak pred Općinskim sudom u Vrbovcu trajao
je do podnoše­nja ustavne tužbe pet (5) godina i sedamnaest (17) dana.

U
odnosu na postupa­nje Županijskog suda u Zagrebu, Ustav­ni sud nalazi du­ljinu
postupka razumnom.

U odnosu na du­ljinu postupka pred Općinskim sudom u
Vrbovcu, Ustavni sud nalazi da je taj sud bezrazložno uzrokovao odugovlače­nje
postupka u razdob­lju neaktivnosti od 25. ožujka 1998. godine do 11. listopada
2000. godine, kada nije održano niti jedno ročište, a što iznosi dvije (2)
godine, šest (6) mjeseci i šesnaest (16) dana. Povrh toga, iako je glavna
rasprava zak­ljučena 23. listopada 2002. godine, presuda je izrađena tek 15. ve­ljače
2004. godine, nakon proteka više od jedne (1) godine i tri (3) mjeseca.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽI­TELJA U
SUDSKOM POSTUPKU)

Podnosite­lj
ustavne tužbe, kao tužite­lj u sudskom postupku, prema utvrđe­nju Ustavnog
suda, nije pridonio du­ljini traja­nja sud­skog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema
utvrđe­nju Ustavnog suda, radi se o donekle či­njenično složenom predmetu, koji
se odnosi na naknadu štete zbog nezdravih uvjeta na radu pri čemu je potrebno
utvrditi točne uvjete u kojima je podnosite­lj radio, ošteće­nja zdrav­lja kod
podnosite­lja te uzročnu vezu između uvjeta rada i ošteće­nja zdrav­lja.

6.
Ustavni sud utvrđuje da je postupak u predmetu broj: V-P-21/93-33, koji se
vodio pred Općinskim sudom u Vrbovcu i Županijskom sudom u Zagrebu, trajao
preko jedanaest godina. Dugotrajnost postupka je pos­ljedica okolnosti koje se
mogu pripisati neučinkovitom postupa­nju Općinskog suda u Vrbovcu. Stoga,
Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnosite­lja da zakonom
ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o ­nje­govim
pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

POSEBNE
OKOLNOSTI SLUČAJA

7. Općinski
sud u Vrbovcu izvijestio je Ustavni sud da je u konkretnom predmetu, izradio
presudu 15. trav­nja 2004. godine. Na taj dan postupak pred Ustavnim sudom još
nije bio okončan.

Prema stajalištu Ustavnog suda, izraženom u predmetu
broj: U-IIIA-905/2003 od 5. svib­nja 2004. godine i objav­ljenog u »Narodnim
novinama«, broj 58 od 7. svib­nja 2004. godine, u skladu s načelom vladavine
prava, u primjeni članka 63. Ustavnog zakona, Ustavni sud ispituje eventualnu
povredu ustavnog prava na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku, nastalu u
razmatranom pravno relevantnom razdob­lju, koje prema čvrstoj i usta­ljenoj
ustavnosudskoj praksi završava danom podnoše­nja ustavne tužbe, kao samostalnu
povredu neovisno o tome je li sudska odluka ipak donesena prije no što je okončan
sam ustavnosudski postupak.

8. U konkretnom slučaju, odluka nadležnog suda nije
donesena do podnoše­nja ustavne tužbe Ustavnom sudu pa je pravno relevantno
razdob­lje, za koje je Ustavni sud utvrdio povredu ustav­nog prava podnosite­lja
zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, trajalo od 5. studenoga 1997. godine
do dana podnoše­nja ustavne tužbe 19. ve­ljače 2004. godine.

Za navedeno razdob­lje, u kojemu je povreda
nastupila, podnosite­lju pripada pravo na primjerenu naknadu u iznosu od
7.250,00 kn. Pri utvrđiva­nju visine naknade, teme­ljem članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, Ustavni sud uzeo je u obzir sve okolnosti slučaja, imajući
pritom u vidu i vrstu postupka o kojemu se radi.

Uvažavajući či­njenicu da je sudska odluka u
konkretnom predmetu donesena nakon prestanka traja­nja pravno relevantnog
razdob­lja u kojemu je Ustavni sud ispitivao i utvrdio povredu ustavnog prava
podnosite­lja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, ovlašte­nje Ustavnog
suda da nadležnom redovnom sudu naloži donoše­nje sudske odluke u određenom roku,
uteme­ljeno na članku 63. stavku 2. Ustavnog zakona, u konkretnom slučaju nije
potrebno primijeniti.

9. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao u točkama II. i III. izreke ove odluke.

10. Odluka o objavi (točka IV. izreke) teme­lji se na
odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-409/2004
Zagreb, 17. rujna 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 135/2004-2398