## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-2442/2003 od 13. prosinca 2006.

### NN 9/2007 (24.1.2007.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-2442/2003 od 13. prosinca 2006.

# ustavni sud republike hrvatske

**426**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sutkinja Jasna Omejec, predsjednica Vijeća, te suci Marijan
Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula B. M. iz P., koju zastupa
F. B., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj 13. prosinca 2006. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Utvrđuje se da je pod­nositeljici ustavne tužbe bilo povrijeđeno ustavno
pravo na sudsku kontrolu zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti,
zajamčeno člankom 19. stavkom 2., u vezi s ustavnim pravima na jednakost pred
zakonom i pravičnim suđenjem, zajamčenim člancima 14. stavkom 2. i 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske:
– presudom Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-3915/2002-6 od 13. ožujka
2003.,
– rješenjem Ministarstva financija Republike Hrvatske broj: 513-03/02-2 od 26.
ožujka 2002. i
– rješenjem Ministarstva financija Republike Hrvatske broj: 513-03/02-36 od 25.
veljače 2002.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Podnositeljica je Ustavnom sudu Republike Hrvatske podnijela ustavnu tužbu
protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-3915/2002-6 od 13.
ožujka 2003. godine, kojom je odbijena njezina tužba protiv rješenja
Ministarstva financija Republike Hrvatske broj: 513-03/02-2 od 26. ožujka 2002.
godine. Osporenim rješenjem odbijen je prigovor pod­nositeljice izjavljen protiv
rješenja Ministarstva financija Republike Hrvatske broj 513-03/02-36 od 25.
veljače 2002., kojim je pod­nositeljica stavljena na raspolaganje Vladi
Republike Hrvatske uz otkazni rok u trajanju od tri mjeseca koji počinje teći 1.
ožujka 2002. godine, te joj je utvrđeno pravo na otpremninu u visini 65%
prosječne mjesečne plaće isplaćene u zadnja tri mjeseca za svaku navršenu godinu
radnog staža ostvarenog u državnoj službi kao i pravo na naknadu plaće za
vrijeme trajanja raspolaganja. U rješenju o stavljanju na raspolaganje izrijekom
je utvrđeno da pod­nositeljici (»imenovanoj službenici« ) prestaje državna
služba u Ministarstvu financija istekom otkaznog roka.
2. U ustavnoj tužbi pod­nositeljica navodi da osporavane odluke nisu utemeljene
na zakonu zbog bitne povrede pravila postupka, po­grešno utvrđenog činjeničnog
stanja i pogrešne primjene materijalnog prava. Smatra da je njezina
neraspoređenost rezultat grube povrede odredaba Zakona o državnim službenicima i
namještenicima (»Narodne novine« , broj 27/01.) i Zakona o radu (»Narodne
no­vine« , broj 38/95., 54/95., 65/95., 17/01. i 82/01.), te odredaba Ko­lektivnog
ugovora za državne službenike i namještenike, jer po kriterijima stručne spreme,
radnog staža kao i kriterijima senioriteta i uspješnosti u službi nije zaslužila
da bude stavljena na raspolaganje.
Nadalje, ističe da tvrdnja iznesena u obrazloženju presude Upravnog suda da po
sistematizaciji u ispostavi Gospić ne postoji organizacijska jedinica (izdvojena
kancelarija Novalja s utvrđenim radnim mjestima i brojem izvršitelja) nije
točna, jer ona formalno i fizički dalje postoji.
Podnositeljica stoga smatra da su joj osporenom presudom i rješenjima
povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 18. stavkom 1. i
54. Ustava Republike Hrvatske.
Podnositeljica predlaže da Ustavni sud ukine osporenu presudu Upravnog suda i
predmet vrati na ponovni upravnosudski postupak.

*Ustavna tužba je osnovana.*

3. Članak 62. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine« , broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon) propisuje:
*Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je
pojedinačnim aktom tijela državne vlasti... kojim je odlučeno o njegovim pravima
i obvezama (...), povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena
Ustavom (...).*U postupku pokrenutom ustavnom tužbom Ustavni sud ispituje eventualne povrede
samo onih ustavnih prava koja podnositelj navede u ustavnoj tužbi, istodobno
označujući mjerodavne odredbe Ustava u kojima su ta prava zajamčena.
Ustavni sud, u granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u
postupku odlučivanja o pravima i obvezama pod­nositelja pred nadležnim tijelima
povrijeđeno njegovo ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom
(ustavno pravo). Ustavni sud ne ispituje povrede zakona, nego povrede ustavnih
prava. Budući da sudsku kontrolu zakonitosti upravnih akata provodi Upravni sud
Republike Hrvatske, Ustavni sud je nadležan u prvom redu ispitati je li ta
kontrola provedena u postupku propisanim zakonom i u skladu s Ustavom zajamčenim
jamstvima sudske kontrole, što obuhvaća i ispitivanje slučajeva nezakonitosti
upravnog akta (u prvom redu, nenadležnosti, pogrešne primjene materijalnog prava
i/ili bitne povrede pravila upravnog postupka), ali samo ako se oni pojave kao
odrednice sadržaja povrijeđenog ustavnog prava ili kao neki oblik njegove
povrede.
Konačno, Ustavni sud se u postupku pokrenutom ustavnom tužbom u pravilu ne
upušta u ispitivanje pravilnosti utvrđenog činjeničnog stanja. Polazeći od
činjenica utvrđenih u postupcima pred nadležnim tijelima, Ustavni sud razmatra
samo one činjenice o kojima ovisi njegova ocjena o povredi ustavnog prava.
4. U ovom ustavnosudskom postupku Ustavni sud polazi od sljedećih odredaba
Zakona o državnim službenicima i namještenicima:
*Članak 103. stavci 4. i 5.
(4) U slučaju ukidanja pojedinih radnih mjesta u državnom tijelu, službenici će
se rasporediti na druga radna mjesta u okviru svoje stručne spreme, u tom ili
drugom državnom tijelu najkasnije u roku tri mjeseca od dana ukidanja radnih
mjesta, a do rasporeda na novo radno mjesto ostvaruju pravo na plaću i ostala
prava iz službe prema rješenjima koja su imali prije ukidanja radnih mjesta.
(5) Službenici koji ne budu raspoređeni u roku iz stavka 4. ovoga članka iz
razloga što nema slobodnih radnih mjesta, stavljaju se na raspolaganje Vladi
rješenjem čelnika tijela.
Članak 106. stavak 1.
(1) Za vrijeme trajanja raspolaganja, službenika se može privremeno ili trajno
premjestiti i rasporediti na radno mjesto njegove vrste i struke u bilo koje
državno tijelo, koje nije udaljeno više od 100 kilometara od mjesta njegova
stanovanja.
Članak 118. točka i.
Službeniku prestaje državna služba po sili zakona:
i) istekom roka raspolaganja – prvoga dana po isteku roka,*
Ustavni sud ocjenjuje da navedene zakonske odredbe ne daju osnove za različito
tumačenje instituta stavljanja na raspolaganje Vladi Republike Hrvatske, odnosno
da u dostatnoj mjeri osiguravaju njegovu jedinstvenu primjenu u praksi.
Institut stavljanja na raspolaganje iz članka 103. stavka 4. Zakona o državnim
službenicima i namještenicima vezan je uz činjenicu ukidanja pojedinih radnih
mjesta u državnom tijelu (je li u pojedinom slučaju doista došlo do ukidanja
radnog mjesta jest pitanje činjenične naravi. Utvrđivanje te činjenice u
nadležnosti je upravnih tijela, pa i Upravnog suda u skladu s člankom 39.
stavcima 3. i 4. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« , broj 53/91.,
9/92., 77/92./, a ne Ustavnog suda). Njegova je legalna svrha da se državni
službenici, koji su nakon ukidanja radnog mjesta u državnom tijelu u kojem su
primljeni u državnu službu ostali neraspoređeni, stave na raspolaganje Vladi
Republike Hrvatske kako bi se u razdoblju u kojem su na raspolaganju pokušali
privremeno ili trajno premjestiti i rasporediti na radno mjesto odgovarajuće
vrste i struke u bilo koje državno tijelo.
Ustavni sud u ovom ustavnosudskom postupku polazi od prethodno navedene legalne
svrhe instituta stavljanja na raspolaganje, prema kojoj prestanak državne službe
nastupa po sili zakona prvi idući dan nakon isteka roka raspolaganja, ali samo
pod uvjetom da do isteka tog roka nadležne državne službe nisu uspjele
službenika premjestiti u drugo državno tijelo i rasporediti na odgovarajuće
radno mjesto.
5. Suprotno legalnoj svrsi instituta stavljanja na raspolaganje, nadležno tijelo
je u konkretnom slučaju donijelo rješenje u kojem se niti u izreci niti u
obrazloženju tog rješenja ne navodi obveza države da pod­nositeljici – u
razdoblju u kojem je na raspolaganju Vladi Republike Hrvatske – pokuša osigurati
premještaj i raspored na radno mjesto odgovarajuće vrste i struke u bilo kojem
državnom tijelu, što bi moglo spriječiti da članak 118. točka i) Zakona o
državnim službenicima i namještenicima proizvede neposredni pravni učinak u
konkretnom slučaju, jer bi bili otklonjeni razlozi stavljanja pod­nositeljice na
raspolaganje.
Sukladno navedenom, određivanjem dana prestanka državne službe u izreci rješenja
o stavljanju na raspolaganje (koja izreka stječe svojstva konačnosti, izvršnosti
i pravomoćnosti), a da se ni u izreci ni u obrazloženju uz taj prestanak nije
vezao uvjet kao njegov dodatak, nadležno tijelo postupilo je protivno legalnoj
svrsi instituta stavljanja na raspolaganje. Prestanak državne službe
pod­nositeljice ovisio je o neizvjesnom nastupu buduće okolnosti koja nije mogla
biti poznata nadležnom tijelu u času donošenja rješenja o stavljanju na
raspolaganje (nadležno tijelo, naime, u tom trenutku nije moglo znati hoće li se
naći slobodno radno mjesto za pod­nositeljicu u bilo kojem državnom tijelu
Republike Hrvatske u zemlji ili inozemstvu u mjesecima koji slijede, za vrijeme
dok bude na raspolaganju Vladi Republike Hrvatske).
Stoga donošenje takvog rješenja otvara sumnju u izigravanje instituta stavljanja
na raspolaganje radi postizanja svrhe različite od one zbog koje je institut
ustanovljen, to jest radi prestanka državne službe pod­nositeljici, što je
suprotno razlozima zbog kojih je zakonodavac ustanovio institut stavljanja na
raspolaganje i suprotno svrsi koja je stavljanjem na raspolaganje u prvom redu
trebala biti postignuta.
6. Navedenu pogrešku u cilju i svrsi akta (*izigravanje ovlaštenja, détournement
de pouvoir*) nije ispravilo drugostupanjsko upravno tijelo u postupku provedenom
po prigovoru pod­nositeljice.
U postupku sudske kontrole zakonitosti spornih rješenja, Upravni sud Republike
Hrvatske odbio je tužbu pod­nositeljice kao neosnovanu.
Obrazloženje osporene presude Upravnog suda iscrpljuje se u navođenju zakona,
drugih propisa mjerodavnih za institut stavljanja na raspolaganje Vladi
Republike Hrvatske, uz utvrđenje da je »s obzirom da je stupanjem na snagu
Pravilnika o unutarnjem redu Ministarstva financija od 27. rujna 2001. godine i
sistematizacijom službeničkih i radnih mjesta koja je sastavni dio tog
Pravilnika zbog novog ustroja došlo do ukidanja pojedinih radnih mjesta, odnosno
do smanjenja broja izvršitelja kod tuženog tijela, pa tako i u Područnom uredu
Gospić, Ispostavi Gospić u kojoj je radila i pod­nositeljica i to tako da je u
Područnom uredu Gospić smanjen broj izvršitelja upravnih referenata za porez s
dotadašnjih 24 na 9 odnosno u Ispostavi Gospić smanjen je broj izvršitelja
upravnih referenata za porez s dotadašnjih 12 na 4 radna mjesta.
Ustavni sud ocjenjuje da su učinjena pogreška prvostupanjskog upravnog tijela,
opisana u točki 5. obrazloženja ove odluke, i s njom povezani propusti
drugostupanjskog upravnog tijela, a osobito Upravnog suda u postupku sudske
kontrole zakonitosti osporenih rješenja, takve naravi da se ne mogu smatrati
ustavnopravno prihvatljivima s aspekta zaštite ustavnog prava pod­nositeljice na
jednakost pred zakonom, zajamčenog člankom 14. stavkom 2. Ustava. Navedene
pogreške i propusti u konkretnom slučaju dobivaju posebnu težinu ima li se u
vidu da su učinjeni u upravnoj stvari vezanoj uz prava i obveze iz državne
službe.
7. Pravna narav prava i obveza vezanih uz stavljanje na raspolaganje, a osobito
činjenica da ono može dovesti do prestanka državne službe, zahtijeva da se
rješenja o stavljanju na raspolaganje u pravilu ne smiju donositi u skraćenom
upravnom postupku, te da obrazloženja takvih rješenja moraju biti sastavljena u
skladu s člankom 209. stavkom 2. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne
novine« , broj 53/91. i 103/96. – odluka Ustavnog suda; u daljnjem tekstu: ZUP),
odnosno da moraju biti potpuna, jasna, određena i uvijek u korelaciji s izrekom
rješenja, te da uz ostale zakonom propisane podatke moraju sadržavati i razloge
kojima se upravno tijelo vodilo pri donošenju rješenja u konkretnom slučaju, što
uključuje i razloge vezane uz samu stranku koju se rješenjem stavlja na
raspolaganje.
Ustavni sud stoga napominje da je Upravni sud bio dužan (u granicama zahtjeva iz
tužbe) provesti kontrolu zakonitosti osporenih rješenja i s aspekta njihove
»tipiziranosti« i bezličnosti do stupnja koji se ne može smatrati sukladnim
članku 209. stavku 2. ZUP-a, osobito stoga što se radilo o upravnoj stvari u
kojoj se rješavalo o pravima i obvezama pod­nositelja vezanim uz uvjete njegove
državne službe.
8. Uvažavajući utvrđenja sadržana u točkama 5. do 7. obrazloženja ove odluke,
Ustavni sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju nije provedena djelotvorna sudska
kontrola zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti, zajamčena člankom 19.
stavkom 2. u vezi s člancima 14. stavkom 2. i 29. stavkom 1. Ustava.
9. Člankom 76. stavcima 1. i 3. Ustavnog zakona propisano je:
*(1) Odlukom kojom se ustavna tužba usvaja, Ustavni sud ukida osporavani akt
kojim je povrijeđeno ustavno pravo.
(3) U slučaju da osporavani akt kojim je povrijeđeno ustavno pravo pod­nositelja
više ne proizvodi pravne učinke, Ustavni sud u od*luci utvrđuje njegovu
neustavnost, navodeći u izreci ustavno pravo koje je pod­nositelju tim aktom
povrijeđeno.
Budući da su osporeni upravni akti važili samo za razdoblje u kojem je
pod­nositeljica bila na raspolaganju Vladi Republike Hrvatske, te da se osporena
presuda Upravnog suda Republike Hrvatske odnosi samo na to razdoblje, Ustavni
sud postupio je u skladu s člankom 76. stavkom 3. Ustavnog zakona.
10. Na temelju članka 76. stavka 3. Ustavnog zakona odlučeno je kao u izreci.
Objava ove odluke u »Narodnim novinama« temelji se na članku 29. Ustavnog
zakona.

Broj: U-III-2442/2003
Zagreb, 13. prosinca 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednica Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 9/2007-426
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)