### NN 71/2017 (20.7.2017.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Usoz-49/17-5 od 30. svibnja 2017.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1709

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Eveline Čolović Tomić, predsjednice vijeća, mr. sc. Inge Vezmar Barlek, mr. sc. Ivice Kujundžića, Lidije Vukičević i Senke Orlić-Zaninović, članova vijeća, uz sudjelovanje više sudske savjetnice Marine Zagorec, zapisničarke, u postupku ocjene zakonitosti općeg akta po zahtjevu Olivera Luketića iz Huma na Sutli, Hum na Sutli 158/I, na sjednici vijeća održanoj 30. svibnja 2017.,

presudio je

Zahtjev se djelomično usvaja.

Ukida se odredba članka 14. stavka 2. Odluke o sufinanciranju katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga na području Općine Rakovica za dijelove katastarskih općina Rakovica, Drežnik i Sadilovac (»Glasnik Karlovačke županije«, broj 44/13. i »Službeni glasnik Općine Rakovica«, broj 7/14., 9/14.-proč.tekst, 5/15. i 1/17.).

U preostalom dijelu zahtjev se odbija.

Obrazloženje

Podnositelj je podnio zahtjev za ocjenu zakonitosti članka 1., članka 3. u vezi članka 10. i članka 14. stavka 2. Odluke o sufinanciranju katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga na području Općine Rakovica za dijelove katastarskih općina Rakovica, Drežnik i Sadilovac (»Glasnik Karlovačke županije«, broj 44/13. i »Službeni glasnik Općine Rakovica«, broj 7/14., 9/14. – proč.tekst, 5/15. i 1/17.
 – dalje u tekstu: Odluka), koju je donijelo Općinsko vijeće Općine Rakovica. Uz navedeni zahtjev podnositelj je dostavio pojedinačnu odluku javnopravnog tijela, utemeljenu na navedenom općem aktu, kojom je došlo do povrede njegovog prava i pravnog interesa, i to rješenje Karlovačke županije, Tajništva, pravnih i općih poslova, klasa: UP/II-931-01/16-01/151, urbroj: 2133/1-08/01-16-05 od 28. veljače 2017. Navedenim rješenjem odbijena je njegova žalba izjavljena protiv rješenja Jedinstvenog upravnog odjela Općine Rakovica, klasa: UP/I-931-01/16-01/553, urbroj: 2133/16-16-12 od 29. prosinca 2016., kojim je podnositelj, kao suinvestitor, za izrijekom navedene nekretnine na području k.o. Rakovica, a koje su predmet izmjere katastra nekretnina, zadužen za naknadu u iznosu od 4.000,00 kn.

U zahtjevu podnositelj citira odredbu članka 14. stavka 2. Odluke, koju smatra suprotnom odredbi članka 5. Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina (»Narodne novine«, broj 16/07., 152/08., 124/10., 56/13. i 121/16.), jer citirana odredba Zakona daje ovlaštenje donositelju uključiti pravne i fizičke osobe koje su nositelji prava na nekretninama u financiranje poslova katastra, te odrediti visinu sredstava, ali ne i za uređivanje postupka izlaganja katastarskih i zemljišno-knjižnih podataka, niti postupka upisa prava vlasništva u zemljišne knjige, osobito zabranu upisa svojeg prava vlasništva u zemljišne knjige. Takvo postupanje protivno je i odredbi članka 1. stavka 3. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima (»Narodne novine«, broj 91/96., 68/98., 137/99., 22/00., 73/00., 129/00., 114/01., 79/06., 141/06., 146/08., 38/09., 153/09., 143/12. i 152/14.), kao i članku 90. Zakona o zemljišnim knjigama (»Narodne novine«, broj 91/96., 68/98., 137/99., 114/01., 100/04., 107/07., 152/08., 126/10., 55/13. i 60/13.), a kojima nije određeno da jedinica lokalne samouprave može ograničiti pravo vlasništva zato jer pojedinac nije podmirio obveze financiranja poslova katastra nekretnina, a niti je predviđeno da o upisu u zemljišne knjige odlučuje općina te da se odluke o upisu donose uzimajući u obzir opće akte jedinica lokalne samouprave. Nadalje, citirajući članak 1. Odluke, koji propisuje sudjelovanje osoba – nositelja prava na nekretninama na području Općine Rakovica u sufinanciranju provedbe nove katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga na području Općine Rakovica, podnositelj zaključuje kako zakon daje ovlast jedinicama lokalne samouprave odrediti sudjelovanje fizičkih i pravnih osoba u financiranju poslova katastra nekretnina, ali tu ovlast ne daje za postupak obnove zemljišnih knjiga. Postupak katastarske izmjere i postupak obnove zemljišne knjige su dva različita postupka, slijedom čega proizlazi da je donositelj općeg akta osporenim općim aktom obuhvatio i financiranje poslova za koje to nije mogao učiniti temeljem odredaba Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Nastavno u zahtjevu tužitelj citira odredbu članka 3. Odluke, kojom je dana definicija suinvestitora u smislu ove Odluke, a koju odredbu dovodi u vezu s člankom 10. Odluke, kojom je propisano da u slučaju kada na prijavljenoj katastarskoj čestici ima više suvlasničkih udjela, razrez sufinanciranja može teretiti jednog dogovornog suvlasnika. Ukazujući i na odredbu članka 14. Odluke, podnositelj zaključuje kako, kada se navedene tri odredbe uzmu u međusobni odnos u dijelovima koji govore o suvlasnicima, proizlazi da će svaki suvlasnik biti zadužen za cjelokupni iznos financiranja koji otpada na pojedinu nekretninu, a ne za razmjerni dio koji odgovara suvlasničkom udjelu u toj nekretnini. Navedeno proizlazi i iz toga što će Općina Rakovica izdati potvrdu o izvršenoj uplati nakon uplate ukupnog iznosa sufinanciranja za svaku prijavljenu katastarsku česticu, a ne nakon uplate razmjernog dijela koji otpada na pojedinog suvlasnika. Stoga proizlazi da su citirane tri odredbe, u dijelu koji govori o suvlasnicima, protivne članku 37. stavku 3. i članku 38. stavku 2. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Na kraju, podnositelj ističe kako će u postupku nove katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga doći do promjene podataka o česticama, posjednicima i vlasnicima, te se, s tim u vezi, postavlja pitanje da li su obveznici sufinanciranja sadašnji vlasnici ili budući vlasnici nekretnina, jer članak 3. Odluke govori da su obveznici sufinanciranja i sadašnji vlasnici i budući vlasnici, a koja situacija će dovesti do višestruke obveze plaćanja sufinanciranja u odnosu na iste nekretnine.

Sud je, odgovarajućom primjenom odredbe članka 32. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 20/10., 143/12., 152/14. i 29/17.), pozvao donositelja općeg akta (Općinsko vijeće Općine Rakovica) na dostavu očitovanja o zahtjevu podnositelja. Očitovanje je dostavio Općinski načelnik Općine Rakovica, podneskom od 9. svibnja 2017., kojim je ovaj Sud obavijestio da je Odluka i dalje na snazi te da je u međuvremenu donesena Odluka o izmjeni Odluke o sufinanciranju katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga na području Općine Rakovica za dijelove katastarskih općina Rakovica, Drežnik i Sabilovac (»Službeni glasnik Općine Rakovica«, broj 1/17.), kojom je jedino promijenjena visina obveze sufinanciranja katastarske izmjere. Općinski načelnik u podnesku opširno iznosi razloge zbog kojih je došlo do promjene visine iznosa sufinanciranja katastarske izmjere, navodeći, pored ostalog, da je visina višestruko smanjena svim obveznicima plaćanja naknade za katastarsku izmjeru, čime se olakšava obveznicima podmirenje iste. U odnosu na zatraženu ocjenu zakonitosti članka 14. stavka 2. Odluke, ističe da apsolutno svi nositelji prava vlasništva na nekretninama, bez ikakvog ograničenja, mogu pristupiti javnom uvidu tj. postupku izlaganja elaborata katastarske izmjere na javni uvid. Štoviše, Općina Rakovica nikome ne priječi niti će priječiti, a niti može priječiti pristupanje istom, dok će se protiv neodgovornih osoba koje nisu podmirile svoju obvezu provesti postupak prisilne naplate. Naime, prilikom rada na Odluci u istu je ugrađen osporavani članak 14. stavak 2., a koji se kasnije, prilikom provođenja prvostupanjskog upravnog postupka te izdavanja pojedinačnih rješenja, pokazao neprovediv i nepotreban. Prema tome, u pravu je podnositelj kada tvrdi da donositelj općeg akta nije bio ovlašten uređivati postupak izlaganja katastarskih i zemljišno-knjižnih podataka, niti je bio ovlašten uređivati postupak upisa prava vlasništva u zemljišne knjige te odrediti da netko neće moći upisati svoje pravo vlasništva u novoosnovane zemljišne knjige. Shodno tome, u praksi se osporavani članak nikad nije primjenjivao, a niti će se primjenjivati, slijedom čega (ne)primjenom osporavanog članka nikome od nositelja prava vlasništva na nekretninama unutar granica obuhvata katastarske izmjere nije nastala niti najmanja šteta. U odnosu na navode podnositelja koji se tiču članka 1. Odluke, u očitovanju se navodi kako je činjenica da osporeni opći akt u svom nazivu sadrži obvezu sufinanciranja katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga, ali sam naziv nikome ne bi trebao predstavljati poseban problem. Katastarska izmjera spada u poslove državne izmjere i katastra nekretnina i provodi se u skladu s programom iz članka 5. Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, radi prikupljanja i obrade podataka kojima je svrha uspostava katastra nekretnina te izrada novih katastarskih i zemljišno-knjižnih evidencija. Prema tome, izrada katastra nekretnina i obnavljanje zemljišnih knjiga nisu, u stvarnosti, dva potpuno odvojena postupka, kako to navodi podnositelj, već stoje u korelaciji jedan s drugim i jedan bez drugoga niti ne ispunjavaju svoju pravu svrhu (bez dovršenja postupka javnog izlaganja ne može se otvoriti nova zemljišna knjiga i sl.), a što potvrđuje i činjenica da javnom uvidu prisustvuje zajedničko Povjerenstvo ispred navedenih tijela koje provodi postupak. Obzirom na podnositeljevo tumačenje članka 5. stavka 7. i 8. Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, prema kojem Općina Rakovica nema pravo na naplatu postupka obnove zemljišnih knjiga od strane nositelja prava vlasništva na nekretninama, ističe se da je način sufinanciranja katastarske izmjere određen tom istom odredbom Zakona, na temelju koje je i donesena Odluka te su u istoj i određeni kriteriji na temelju kojih su pravne i fizičke osobe – nositelji prava vlasništva na nekretninama dužne sufinancirati postupak provođenja katastarske izmjere. Iz podnositeljevog navoda potpuno je očito da navedene odredbe Zakona tumači gramatički, a ne teleološki, što bi trebalo biti pravilo, jer je intencija zakonodavca prilikom uređivanja cjelokupne predmetne materije navedenim Zakonom o državnoj izmjeri i katastru nekretnina bila da se na području Republike Hrvatske zemljišno-knjižno i katastarsko stanje uskladi sa stvarnim stanjem, sve kako bi se sredile službene evidencije koje su nesređene i zastarjele već dugi niz godina. No, bez obzira na sve, ističe se da Općina Rakovica u stvarnosti od obveznika sufinanciranja katastarske izmjere provodi naplatu samo za poslove geodetske izmjere nekretnina (što je i bio predmet postupka javne nabave), a ne i za poslove obnove zemljišnih knjiga. Završno, a u odnosu na osporavanje odredbe članka 3. u vezi članka 10. Odluke u očitovanju se navodi kako je svaki sudionik suvlasničke zajednice imao mogućnost putem upitnika za suinvestitore izjasniti se o tome da li prema članku 10. Odluke želi preuzeti obvezu plaćanja za suvlasnike s kojima se nalazi u suvlasničkoj zajednici. Ako to ne učini, svaki od sudionika iste se smatra suinvestitorom tj. obveznikom plaćanja katastarske izmjere sukladno članku 6. Odluke te je svaki dužan platiti za svoj dio. Sukladno člancima 3. i 6. osporene Odluke utvrđeni su obveznici i visina sredstava kojom su fizičke osobe – suinvestitori dužne sudjelovati u sufinanciranju provođenja katastarske izmjere za nekretnine koje se nalaze u granicama obuhvata iste. Obzirom na činjenicu da se, prema pravilima Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj 47/09.), rješenje u upravnom postupku donosi na temelju činjenica koje postoje u trenutku izdavanja istoga, jasno je da se rješenje mora temeljiti na činjenicama i podacima s kojima se raspolaže u trenutku njegovog izdavanja. Ujedno se u očitovanju ukazuje da je u odnosu na podnositelja zahtjeva način utvrđivanja predmetne obveze detaljno opisan u rješenju dostavljenom u prilogu zahtjeva.

Zahtjev je djelomično osnovan.

Predmetna Odluka donesena je pozivom na odredbu članka 5. stavka 7. Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina (»Narodne novine«, broj 16/07.) i članka 23. Statuta Općine Rakovica (»Glasnik Karlovačke županije«, broj 21/09., 12/12., 07/13., 17/13. – ispravak i 20/13. – pročišćeni tekst).

Podnositelj osporava odredbu članka 1. Odluke, odredbu članka 3. u vezi članka 10. Odluke te odredbu članka 14. Odluke.

Osporene odredbe Odluke glase:

Članak 1.

Ovom se Odlukom određuje visina sredstava kojima fizičke i pravne osobe-nositelji prava na nekretninama na području Općine Rakovica (u nastavku teksta: suinvestitori) sudjeluju u sufinanciranju provedbe nove katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga na području Općine Rakovica za dijelove katastarskih općina Rakovica (1130 ha), Drežnik (1776 ha) i Sadilovac (211 ha).

Članak 3.

U smislu ove Odluke, suinvestitor je:

zemljišnoknjižni ili izvanknjižni vlasnik za cijelo (u nastavku: isključivi vlasnik) na jednoj ili više kat. čestica na području Općine Rakovica (u nastavku: – kat.čestica, -nekretnina), kao i svaki sudionik razvrgnuća suvlasničke i suposjedničke zajednice u postupku katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga, bez obzira da li je istovremeno i suvlasnik odnosno suposjednik na nekoj drugoj ili više drugih nekretnina (osim kat. čestica s kućom i gospodarskim objektom/tima, odnosno kat. čestica sa zgradom/zgradama, za obavljanje djelatnosti),

suvlasnička zajednica ili zajednica suposjednika na jednoj ili više kat. čestica, čiji članovi istovremeno nisu i isključivi vlasnici iz podstavka 1. ovoga članka (osim kat. čestica s kućom i gospodarskim objektom/tima, odnosno kat. čestica sa zgradom/zgradama za obavljanje djelatnosti), odnosno druge osobe koje osnivaju suvlasničku zajednicu, ako u postupku katastarske izmjere i obnove zemljišnih knjiga sve svoje nekretnine upisuju kao suposjed odnosno suvlasništvo članova zajednice,

svaki zemljišnoknjižni ili izvanknjižni vlasnik odnosno zajednica suvlasnika posebnog dijela nekretnine (etažno vlasništvo) u stambenoj odnosno poslovnoj zgradi izgrađenoj na jednoj ili više kat. čestica.

Članak. 10.

U slučaju kada na prijavljenoj katastarskoj čestici ima više suvlasničkih udjela, razrez sufinanciranja može teretiti jednog dogovornog suvlasnika.

Članak 14.

Nakon uplate ukupnog iznosa sufinanciranja za svaku prijavljenu katastarsku česticu, Općina Rakovica izdat će potvrdu o izvršenoj uplati.

Suinvestitor koji ne podmiri svoju obvezu sufinanciranja iz ove Odluke neće moći pristupiti postupku izlaganja katastarskih i zemljišnoknjižnih podataka niti upisati pravo vlasništva u obnovljene zemljišne knjige za dijelove katastarskih općina Rakovica, Drežnik i Sadilovac.

Za ocjenu zakonitosti predmetnog općeg akta, pa tako i osporenih odredaba, mjerodavni su Zakon o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi (»Narodne novine«, broj: 19/13. – pročišćeni tekst) i Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina.

Sukladno odredbi članka 27. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, općinsko vijeće, gradsko vijeće i županijska skupština predstavnička su tijela građana i tijela lokalne, odnosno područne (regionalne) samouprave koja donose akte u okviru djelokruga jedinice lokalne, odnosno područne (regionalne) samouprave te obavljaju druge poslove u skladu sa zakonom i statutom jedinice lokalne, odnosno područne (regionalne) samouprave. Nadalje, odredbom članka 73. toga Zakona propisano je da predstavničko tijelo općine, grada i županije u svom samoupravnom djelokrugu donosi odluke i druge opće akte, u skladu sa svojim statutom (stavak 1.), kao i da se opći akt prije nego što stupi na snagu obvezno objavljuje u službenom glasilu jedinice (stavak 2.).

Nadalje, odredbom članka 5. Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina propisano je da se poslovi državne izmjere i katastra nekretnina obavljaju na temelju petogodišnjih i godišnjih programa (stavak 1.), da se programima iz stavka 1. ovoga članka (u daljnjem tekstu: Program) utvrđuju u prvom redu područja na kojima će se obaviti osnovni geodetski radovi, topografske izmjere i izradba državnih karata, izmjera i označivanje državne granice, izradba katastra nekretnina te izvori financiranja za provedbu Programa (stavak 2.), da petogodišnje programe donosi Hrvatski sabor, a godišnje programe Vlada Republike Hrvatske (stavak 3.). Sredstva potrebna za izvršenje Programa te za izradbu i održavanje katastra nekretnina osiguravaju se u državnom proračunu te iz drugih izvora (stavak 5.). U osiguravanju sredstava za obavljanje poslova državne izmjere i katastra nekretnina mogu sudjelovati županije, gradovi, općine te druge zainteresirane pravne i fizičke osobe (stavak 6.).

Odredbom stavka 7. navedenog članka 5. Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, temeljem koje je donesen predmetni opći akt, propisano je da jedinice lokalne samouprave mogu u financiranju poslova katastra nekretnina uključiti pravne i fizičke osobe koje su nositelji prava na nekretninama na području obavljanja tih poslova, odlukom predstavničkog tijela.

Prema pak stavku 8. članka 5. istog Zakona, odlukom iz stavka 7. ovoga članka odredit će se visina sredstava koje trebaju osigurati nositelji prava za pojedinu nekretninu.

Dakle, iz naprijed citirane odredbe članka 5. stavka 6. i 7. Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina proizlazi da je jedinicama lokalne samouprave dano ovlaštenje da u financiranje poslova katastra i nekretnina uključe fizičke i pravne osobe – nositelje prava na nekretninama na području obavljanja tih poslova, pri čemu je nadalje, u skladu s odredbom članka 5. stavka 8. toga Zakona, jedinicama lokalne samouprave dana mogućnost da odlukom odrede visinu sredstava koje trebaju osigurati nositelji prava za pojedinu nekretninu.

Pri tomu, međutim, ni Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, ni Zakon o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, a niti neki drugi Zakon na koji ukazuje podnositelj u svom zahtjevu, ne daje ovlaštenje predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave da zbog nepodmirivanja obveze sufinanciranja katastarske izmjere može ograničiti/zabraniti suinvestitorima pristupanje postupku izlaganja katastarskih i zemljišnoknjižnih podataka, odnosno upis prava vlasništva u obnovljene zemljišne knjige na način kako je to normirano odredbom članka 14. stavka 2. Odluke.

Stoga proizlazi da osporena odredba članka 14. stavka 2. Odluke nije u skladu s odredbom članka 5. stavka 7. i 8 . Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, slijedom čega je Sud zahtjev podnositelja u tom dijelu usvojio te je citiranu odredbu ukinuo.

Sud, međutim, nije našao osnovanim zahtjev podnositelja usmjeren na nezakonitost odredbe članka 1. Odluke u dijelu u kojem je navedeno da suinvestitori, osim u sufinanciranju provedbe nove katastarske izmjere, sudjeluju i u sufinanciranju obnove zemljišnih knjiga. To stoga jer je odredbom članka 2. Odluke jasno propisano da radovi iz članka 1. Odluke obuhvaćaju geodetsko-katastarske poslove koji se odnose na prikupljanje podataka za tehničku reambulaciju i katastarsku izmjeru u svrhu izrade katastra nekretnina i obnove zemljišnih knjiga, dakle da suinvestitori isključivo financiraju radove koji se odnose na geodetsko-katastarske poslove, a što je u skladu s odredbama Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Naime, katastarska izmjera spada u poslove državne izmjere i katastra nekretnina i provodi se u skladu s programom iz članka 5. citiranog Zakona radi prikupljanja i obrade svih potrebnih podataka kojima je svrha uspostava katastra nekretnina, te je, suprotno podnositeljevoj tvrdnji iz zahtjeva, njen konačni smisao ne samo izrada novih katastarskih, nego i zemljišno-knjižnih evidencija, a sve uz naknadu koja se isključivo odnosi na podmirenje troškova izvođenja geodetsko-katastarskih poslova.

Nije osnovana niti tvrdnja podnositelja o nezakonitosti odredbe članka 3. u vezi članka 10. i članka 14. stavka 1. Odluke iz razloga na koje ukazuje u svom zahtjevu, a koji se prvenstveno odnose na činjenicu da će svaki suvlasnik biti zadužen za cjelokupni iznos financiranja koji otpada na pojedinu nekretninu, a ne za razmjerni dio koji odgovara suvlasničkom udjelu na toj nekretnini. Takvo stajalište, naime, nema podloge u citiranim odredbama Odluke, osobito članku 10. Odluke, iz kojih pravilnim tumačenjem proizlazi da u slučaju kada je više nositelja prava (suinvestitora) na istoj nekretnini, tada je njihova obveza razmjerna dijelovima u kojima su oni nositelji prava (suvlasnici) na toj nekretnini, osim ukoliko se dogovore da će obvezu snositi jedan od njih. Stoga se navodi podnositelja s tim u vezi u stvari odnose na provedbu osporenog općeg akta, a ne na ocjenu njegove zakonitosti, koja podrazumijeva ocjenu da li je opći akt donesen od tijela ovlaštenog zakonom, u zakonom propisanom postupku i da li je taj opći akt u skladu sa zakonom. Naime, predmet objektivnog upravnog spora ne odnosi se na moguće zlouporabe u izvršavanju općeg akta, već je isto stvar subjektivnog upravnog spora u kojem se ocjenjuje zakonitost pojedinačne odluke donesene temeljem tog općeg akta, slijedom čega podnositelj neosnovano ističe kako se za pojedine nekretnine može odrediti obveza sufinanciranja bez obzira na suvlasnički udjel na toj nekretniniRadi navedenog, temeljem odredbe članka 86. stavka 3. Zakona o upravnim sporovima, Sud je zahtjev djelomično usvojio, dok je u preostalom dijelu, odgovarajućom primjenom odredbe članka 57. stavka 1. istog Zakona, zahtjev odbijen.

Sukladno odredbi članka 86. stavka 4. Zakona o upravnim sporovima, ukinuti dio odredbe prestaje važiti danom objave ove presude u »Narodnim novinama«.

Poslovni broj: Usoz-49/17-5

Zagreb, 30. svibnja 2017.

Predsjednica vijeća
 Evelina Čolović Tomić, v. r.