## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-54213/2009 od 3. ožujka 2010.

### NN 40/2010 (2.4.2010.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-54213/2009 od 3. ožujka 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1044

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Nevenka Šernhorst, predsjednica Vijeća, te suci Marko Babić, Mario Jelušić, Antun Palarić, Aldo Radolović i Duška Šarin, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnijela A. P. iz S., koju zastupa Ž. L., odvjetnik u S., na sjednici održanoj 3. ožujka 2010. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Revr-90/10 (predmet Općinskog suda u Splitu broj: P-2836/05) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od osam (8) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, A. P. iz S., S. 9, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske, u iznosu od 17.100,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnositeljica je 4. studenoga 2009. podnijela ustavnu tužbu smatrajući da u parničnom postupku koji se vodi još od 2000. godine nije donesena odluka u razumnom roku, čime je povrijeđeno njezino pravo zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske. Od Ustavnog suda traži da naloži Vrhovnom sudu Republike Hrvatske u kojem roku treba donijeti odluku te da joj se odredi primjerena naknada.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Splitu broj: P-2836/05 (raniji broj: P-614/00), te u presliku spisa Vrhovnog suda broj: Revr-90/10, utvrdio pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositeljica je 13. lipnja 2000. podnijela tužbu Općinskom sudu u Splitu protiv tuženika 1. D. v. d.d. S. i 2. D. d.d. S., radi isplate plaće.

Rješenjem suda od 14. svibnja 2001. određeno je ročište za glavnu raspravu za 6. lipnja 2001. godine.

Podneskom od 1. lipnja 2001. tuženici su odgovorili na tužbu.

Ročišta za glavnu raspravu održana su 6. lipnja 2001., 17. srpnja 2001., 17. listopada 2001., 9. studenoga 2001. i 4. prosinca 2001. na kojem je glavna rasprava zaključena.

Općinski sud u Splitu donio je presudu broj: P-614/00 od 4. prosinca 2001. kojom je naložio prvotuženiku isplatu podnositeljici iznosa od 50.806,61 kn s osnova plaće, sa zakonskom zateznom kamatom. Odbijen je u cijelosti tužbeni zahtjev podnositeljice u odnosu na drugotuženika.

Podnositeljica je 20. prosinca 2001. uložila žalbu protiv (odbijajućeg) dijela prvostupanjske presude. Presuda je pravomoćna u dijelu koji nije pobijan žalbom.

Županijski sud u Splitu donio je rješenje broj: Gž-313/02 od 9. prosinca 2005. kojim je ukinuo prvostupanjsku presudu u dijelu u kojem je podnositeljica odbijena s tužbenim zahtjevom te je predmet vratio prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje. Drugostupanjsko rješenje zaprimljeno je na Općinskom sudu u Splitu 21. prosinca 2005. godine.

Predmet se nastavio voditi pod brojem: P-2836/05.

Rješenjem suda od 13. siječnja 2006. određeno je ročište za glavnu raspravu za 13. travnja 2006. godine. Isto je odgođeno radi bolesti suca.

Podnositeljica je podneskom od 11. travnja 2006. uredila tužbeni zahtjev sukladno nalazu sudskog vještaka za financije.

Rješenjem suda od 12. srpnja 2006. određeno je ročište za glavnu raspravu za 5. listopada 2006. godine.

Ročišta za glavnu raspravu održana su 5. listopada 2006., 21. studenoga 2006., 13. lipnja 2007., 6. rujna 2007., 17. listopada 2007., 20. studenoga 2007., 16. siječnja 2008., 14. veljače 2008., 13. ožujka 2008., 18. travnja 2008. i 15. svibnja 2008. na kojem je glavna rasprava zaključena a ročište za objavu presude zakazano je za 2. lipnja 2008. godina.

Podneskom od 5. lipnja 2007. podnositeljica je povukla tužbu u odnosu na prvotuženika.

Podneskom od 10. ožujka 2008. podnositeljica je predložila izvođenje dokaza financijskim vještačenjem.

Općinski sud u Splitu donio je presudu broj: P-2836/05 od 2. lipnja 2008. kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositeljice.

Protiv presude Općinskog suda u Splitu žalbu je podnijela podnositeljica 3. listopada 2008. te dopunu žalbe od 6. listopada 2008. godine.

Županijski sud u Splitu donio je presudu broj: Gž-7108/08 (Gžp-86/08) od 22. svibnja 2009. kojom je kao neosnovana odbijena žalba podnositeljice te je potvrđena prvostupanjska presuda. Drugostupanjska presuda zaprimljena je kod Općinskog suda u Splitu 12. kolovoza 2009. godine.

Podnositeljica je 28. rujna 2009. izjavila reviziju protiv presude Županijskog suda u Splitu.

Podneskom od 2. studenoga 2009. tužena je odgovorila na reviziju podnositeljice.

Predmet je povodom revizije dostavljen Vrhovnom sudu 18. siječnja 2010. gdje se vodi pod brojem: Revr-90/10 te nije riješen.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka 29. stavka 1. Ustava i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Tužba Općinskom sudu u Splitu podnesena je 13. lipnja 2000. godine.

Postupak se povodom revizije vodi pred Vrhovnim sudom pod brojem: Revr-90/10.

Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da se postupak od trenutka pokretanja parničnog postupka do donošenja odluke Ustavnog suda, vodio u trajanju od devet (9) godina, osam (8) mjeseci i dvadeset jedan dan.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju vodio pred Općinskim sudom u Splitu koji je održao pet (5) ročišta za glavnu raspravu te je saslušao podnositeljicu kao stranku.

Prvostupanjski sud zaprimio je tužbu 13. lipnja 2000., a prvo ročište za glavnu raspravu održano je 6. lipnja 2001. Razdoblje neaktivnosti prvostupanjskog suda trajalo je gotovo godinu dana.

Prvostupanjski sud je donio presudu kojom je djelomično usvojio a djelomično odbio tužbeni zahtjev podnositeljice.

Spis je povodom žalbe podnositeljice dostavljen Županijskom sudu u Splitu na odlučivanje koji je nakon gotovo četiri (4) godine donio odluku.

Prvostupanjski sud je u daljnjem tijeku postupka održao jedanaest (11) ročišta te je donio presudu kojom je odbio tužbeni zahtjev podnositeljice.

Spis je ponovno povodom žalbe podnositeljice dostavljen Županijskom sudu u Splitu koji je u roku od šest (6) mjeseci odlučio o žalbi.

Predmet je povodom revizije dostavljen Vrhovnom sudu 18. siječnja 2010. gdje se vodi pod brojem: Revr-90/10.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJICA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, nije pridonijela duljini trajanja postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz dosadašnjeg tijeka postupka, proizlazi da se u konkretnom slučaju radi o složenijem predmetu budući se radi o dva tuženika (od kojih je na jednom od njih – prvotuženom – otvoren stečajni postupak) te je bilo potrebno utvrditi valjanu pravnu osnovu odgovornosti drugotužene za tražbine podnositeljice prema prvotuženici.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju preko devet (9) godina te je još uvijek u tijeku.

Iako je prvostupanjski sud održao više ročišta ocjena je Ustavnog suda da postupak nije vođen učinkovito i sukladno načelu ekonomičnosti postupka.

Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, utvrđeno razdoblje neaktivnosti Općinskog suda u Splitu i Županijskog suda u Splitu koje se može pripisati neučinkovitost (utvrđenja pod točkom 4.2. obrazloženja ove odluke), a osobito značaj postupka za podnositeljicu, kao i činjenicu da je presuda Općinskog suda u Splitu broj: P-614/00 od 4. prosinca 2001. pravomoćna u dijelu koji nije pobijan žalbom, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositeljice da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njenim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-54213/2009

Zagreb, 3. ožujka 2010.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
mr. sc. Nevenka Šernhorst, v. r.

Odluka, NN 40/2010-1044