### NN 68/2021 (23.6.2021.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-3547/2020 od 27. svibnja 2021.

Ustavni sud Republike Hrvatske

1321

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Ingrid Antičević Marinović, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Snježana Bagić, Davorin Mlakar, Rajko Mlinarić i Miroslav Šumanović, članovi Vijeća, u postupku koji su ustavnom tužbom pokrenuli Josip Burnaz i Željko Burnaz, oboje iz Iloka i oboje zastupani po Stjepanu Šporčiću, odvjetniku u Vukovaru, na sjednici održanoj 27. svibnja 2021. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ured državne uprave u Vukovarsko-srijemskoj županiji, Služba za gospodarstvo i imovinsko-pravne poslove dužan je odlučiti o preostalom dijelu zahtjeva u predmetu klasa: UP/I-943-01/08-01/2, urbroj: 2196-01-02-04/4-12-9 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šezdeset (60) dana, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.):

– Josipu Burnazu, Vladimira Nazora 54, Ilok, u iznosu od 17.100,00 kuna i

– Željku Burnazu, Vladimira Nazora 54, Ilok, u iznosu od 17.100,00 kuna;

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Josip Burnaz i Željko Burnaz, oboje iz Iloka (u daljnjem tekstu: podnositelji), koje u postupku pred Ustavnim sudom zastupa Stjepan Šporčić, odvjetnik u Vukovaru, podnijeli su 23. srpnja 2020. ustavnu tužbu na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.), u predmetu koji se vodi pred Uredom državne uprave u Vukovarsko-srijemskoj županiji, Službi za gospodarstvo i imovinsko – pravne poslove (u daljnjem tekstu: Ured državne uprave) klasa: UP/I-943-01/08-01/2, urbroj: 2196-01-02-04/4-12-9.

Podnositelji u ustavnoj tužbi predlažu da Ustavni sud donese odluku kojom se ustavna tužba usvaja i naloži Uredu državne uprave donijeti odluku u upravnom postupku u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od 6 mjeseci, kao i da im se odredi primjerena naknada za utvrđenu povredu prava na suđenje u razumnom roku.

1.1. Za potrebe ustavnosudskog postupka pribavljen je spis Ureda državne uprave klasa: UP/I-943-01/08-01/2, urbroj: 2196-01-02-04/4-12-9.

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

2. Ivan Burnaz (pravni prednik podnositelja) podnio je 10. ožujka 2008. Uredu državne uprave zahtjev radi isplate naknade za oduzeto zemljište.

Podnositelji su 31. kolovoza 2011., u skladu s člankom 110. stavkom 1. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine« broj 47/09.; u daljnjem tekstu: ZUP), predali Uredu državne uprave žalbu na temelju članka 101. stavka 3. ZUP-a zbog nedonošenja odluke u povodu zahtjeva za isplatu naknade. U tom podnesku podnositelji su naveli i da je Ivan Burnaz preminuo 8. listopada 2009.

O žalbi zbog nedonošenja odluke u povodu zahtjeva za isplatu naknade Ured državne uprave nije donio nikakvu odluku.

Dana 11. siječnja 2012. provedena je usmena rasprava pred Uredom državne uprave kojoj su nazočili punomoćnik podnositelja i voditeljica postupka.

Dana 27. siječnja 2012. provedena je usmena rasprava pred Uredom državne uprave kojoj su nazočili punomoćnik podnositelja, voditeljica postupka i predstavnik Grada Iloka. U odnosu na k.č.br. 2741/7, 2753/2 i 3767/2 k.o. Ilok koje u naravi predstavljaju ulicu – opće dobro s pravom upravljanja za korist Grada Iloka, ostavljen rok od 60 dana predstavniku Grada Iloka radi poduzimanja svih potrebnih radnji i očitovanja radi daljnjeg nastavka postupka određivanja naknade za oduzete nekretnine.

Ured državne uprave donio djelomično rješenje klasa: UP/I-943-01/08-01/2, urbroj: 2196-01-02-04/4-12-9 od 27. siječnja 2012. (u daljnjem tekstu: djelomično rješenje) kojim je odbio dio zahtjeva podnositelja u odnosu na deposediranu k.č.br. 2753/1 k.o. Ilok jer je utvrđeno da je predmetna čestica u suvlasništvu podnositelja (točka I. izreke). Točkom II. izreke odlučeno je da će se o preostalom dijelu zahtjeva za naknadu oduzetih k.č.br. 2741/7, 2753/2 i 3767/2 k.o. Ilok odlučiti kada se za to steknu uvjeti. U obrazloženju djelomičnog rješenja nije navedeno koji se uvjeti trebaju ispuniti da bi se odlučilo o preostalom dijelu zahtjeva za naknadu.

Protiv djelomičnog rješenja klasa: UP/I-943-01/08-01/2, urbroj: 2196-01-02-04/4-12-9 od 27. siječnja 2012. mogla se izjaviti žalba Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske, međutim žalba nije izjavljena.

Podnescima od 23. srpnja 2012., 28. listopada i 5. prosinca 2013. te 28. kolovoza 2015. podnositelji su požurili postupanje Ureda državne uprave i tražili donošenje rješenja o preostalom dijelu zahtjeva.

Podneskom od 25. listopada 2018. Općinsko državno odvjetništvo u Vukovaru predložilo je odbiti zahtjev za naknadu oduzete imovine.

Podnositelji su 28. kolovoza 2019., u skladu s člankom 110. stavkom 1. ZUP-a, predali Uredu državne uprave žalbu na temelju članka 101. stavka 3. ZUP-a zbog nedonošenja odluke o preostalom dijelu zahtjeva za isplatu naknade.

O žalbi zbog nedonošenja odluke o preostalom dijelu zahtjeva za isplatu naknade Ured državne uprave nije donio nikakvu odluku. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi postupak se i dalje vodi pred Uredom državne uprave.

III. MJERODAVNO PRAVO

3. U rješenju broj: U-IIIVs-3669/2006 i dr. od 2. ožujka 2010. (»Narodne novine« broj 34/10.) Ustavni sud opisao je razvoj pravne zaštite ustavnog prava na suđenje u razumnom roku od trenutka njegovog uvođenja u hrvatski pravni sustav, stupanjem na snagu Promjene Ustava Republike Hrvatske 9. studenoga 2000. (»Narodne novine« broj 113/00.), do stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 153/09.).

U rješenju broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) Ustavni sud opisao je i daljnji razvoj tog mehanizma pravne zaštite sve do 14. ožujka 2013. kada je stupio na snagu Zakon o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13). U glavi VI. tog zakona pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je novi, drugačiji model zaštite prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na onaj koji je bio na snazi u ranijem zakonodavnom razdoblju.

ZoSud/13 do danas je izmijenjen nekoliko puta:

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 33/15.),

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/15.),

– Uredbom o dopuni Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 82/16.) i

– Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 67/18.).

Odredbe koje se odnose na zaštitu prava na suđenje u razumnom roku (članci 63. – 70. ZoSuda/13) nisu mijenjane.

4. Pregled pravnih sredstava za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku od 2002. do 2013. godine (stupanja na snagu ZoSuda/13) Ustavni sud dao je u odluci broj: U-IIIA-1031/2014 od 27. travnja 2016. (»Narodne novine« broj 50/16.).

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

5. U odnosu na dopuštenost ustavne tužbe zbog dugotrajnosti upravnog postupka i upravnog spora Ustavni sud izrazio je stajališta u odluci broj: U-IIIA-4885/2005 od 20. lipnja 2007. (»Narodne novine« broj 67/07.) i rješenju broj: U-IIIA-1527/2013 od 7. veljače 2017. (»Narodne novine« broj 29/17.).

U odluci broj: U-IIIA-4885/2005 Ustavni sud izrazio je sljedeća stajališta:

»4.2. Ustavni sud ocjenjuje, međutim, da sredstva pravne zaštite protiv šutnje administracije vrlo često nisu djelotvorna za ubrzanje samih upravnih postupaka, što jasno pokazuje upravna praksa u Republici Hrvatskoj, pa se i dosadašnje pravno stajalište Ustavnog suda u tom pitanju mora promijeniti.

Ustavni sud stoga utvrđuje da i neaktivnošću, odnosno neučinkovitošću tijela državne uprave, drugih državnih tijela i pravnih osoba s javnim ovlastima, kad u upravnim stvarima odlučuju o pravima, obvezama ili pravnim interesima stranaka u upravnom postupku, promatranom zajedno s trajanjem započetog upravnog spora, može doći do povrede članka 29. stavka 1. Ustava i članka 6. stavka 1. Konvencije u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu odlučivanja o pravima i obvezama stranaka. Trajanje samog upravnog spora pred Upravnim sudom Republike Hrvatske, naime, ne pokazuje stvarno trajanje ‘spornog’ razdoblja odlučivanja o konkretnoj upravnoj stvari.

Stoga se ubuduće pri odlučivanju o eventualnoj povredi članka 29. stavka 1. Ustava i članka 6. stavka 1. Konvencije, u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, u obzir treba uzimati razdoblje trajanja upravnog spora zajedno s razdobljem trajanja prethodnog upravnog postupka u istoj upravnoj stvari, s tim da se ono računa od dana kada je nastao ‘spor’ u smislu članka 6. stavka 1. Konvencije.

(...)

Na kraju se posebno napominje da – u situacijama u kojima je moguće koristiti sredstva pravne zaštite protiv šutnje administracije – Ustavni sud neće razmatrati duljinu ‘spornog’ dijela prethodno okončanog upravnog postupka ako se podnositelji izrijekom ne pozovu na njegovo nerazumno trajanje i ujedno ne dokažu da su u tom postupku koristili sredstva pravne zaštite protiv šutnje administracije. ...

(...)

4.3. Od prethodne pravne situacije treba razlikovati onu kod koje na nerazumnu duljinu odlučivanja o pravima, obvezama ili pravnim interesima stranaka u upravnim i upravnosudskim postupcima utječe činjenica što Upravni sud Republike Hrvatske i više puta vraća upravnu stvar na ponovni upravni postupak, najčešće zbog nepotpuno ili pogrešno utvrđenih činjenica. Takva upravna i upravnosudska praksa ukazuju na bitne nedostatke u sustavu postupovnog upravnog prava u Republici Hrvatskoj.

Budući da ni žalba ni tužba zbog šutnje administracije nisu namijenjene za ispravljanje tih nedostataka niti se tim pravnim sredstvima oni mogu ispraviti, Ustavni sud zaključuje da pravna sredstva namijenjena zaštiti protiv šutnje administracije sama po sebi ne predstavljaju djelotvorno domaće pravno sredstvo za navedene situacije.«

6. Sukladno citiranom stajalištu Ustavnog suda, jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona jest ta da su podnositelji prethodno koristili dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka. Uvažavajući činjenicu da su se podnositelji koristili sredstvom za ubrzavanje upravnog postupka (žalba zbog šutnje uprave), Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

7. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i nadležnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina upravnog postupka

8. U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi upravni postupak nije okončan te se isti vodi pred Uredom državne uprave. Razmatrano razdoblje započelo je 31. kolovoza 2011. kada su podnositelji izjavili žalbu zbog šutnje uprave. Ustavni sud utvrđuje da postupak u ovoj pravnoj stvari od izjavljivanja žalbe zbog šutnje uprave (31. kolovoza 2011.) do donošenja ove odluke (27. svibnja 2021.) traje ukupno devet (9) godina, osam (8) mjeseci i dvadeset i sedam (27) dana.

2) Složenost upravnog predmeta

9. Ustavni sud ocjenjuje da u konkretnom slučaju nije riječ o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnog upravnog tijela

10. Upravni postupak se u razmatranom razdoblju vodio pred prvostupanjskim upravnim tijelom (vidi točku 2. obrazloženja ove odluke) i još uvijek nije okončan. Podnositelji su tijekom trajanja upravnog postupka koristili sredstva za ubrzanje postupka (žalba zbog šutnje uprave), ali o preostalom dijelu zahtjeva za isplatu naknade još uvijek nije odlučeno. Stoga Ustavni sud utvrđuje da se postupak pred Uredom državne uprave nije vodio sukladno načelu učinkovitosti.

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

11. Ustavni sud ocjenjuje da podnositelji nisu pridonijeli duljini trajanja postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

12. Ustavni sud utvrđuje da upravni postupak u razmatranom razdoblju traje dulje od devet (9) godina i još uvijek nije okončan, da se ne radi o složenom predmetu, da podnositelji nisu pridonijeli duljini trajanja postupka, slijedom čega je ocijenjeno da je podnositeljima povrijeđeno ustavno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Izreka odluke i nalog predstojniku Ureda državne uprave

13. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predstojnik Ureda državne uprave dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja odluke o preostalom dijelu zahtjeva u predmetu klasa: UP/I-943-01/08-01/2, urbroj: 2196-01-02-04/4-12-9, u roku od osam (8) dana od dana donošenja iste, a najkasnije u roku od osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

14. U skladu s člankom 63. stavkom 3. Ustavnog zakona, donesena je odluka kao u točkama III. i IV. izreke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

15. Odluka o objavi temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka V. izreke).

Broj: U-IIIA-3547/2020

Zagreb, 27. svibnja 2021.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
 Ingrid Antičević Marinović, v. r.