## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-85/1996 od 28. veljače 2001.

### NN 18/2001 (7.3.2001.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-85/1996 od 28. veljače 2001.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

if !supportEmptyParas endif

339

Ustavni sud Republike Hrvatske u Vijeću petorice za odlučiva­nje o
ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, kao predsjednik Vijeća, te suci
Marijan Hra­njski, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, kao članovi
Vijeća, odlučujući u povodu ustavne tužbe S. K. iz N., na sjednici Vijeća održanoj
dana 28. ve­ljače 2001. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja te se ukidaju:

– presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-7058/1994-4 od 7.
prosinca 1995. godine;

– rješe­nje Republičkog fonda
mirovinskog i invalidskog osigura­nja radnika Hrvatske, Centralne službe u Z.,
klasa: 140-14/94-01/ŽRO-36152, urbroj: 341-99-05/21-94-973 od 28. rujna 1994.
godine;

–
rješe­nje Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osigura­nja radnika
Hrvatske, Područne službe u P., klasa: 140-09/94-01, urbroj:
341-13-05/2-94-003135 od 25. srp­nja 1994. godine.

II. Predmet se vraća nadležnom
prvostupa­njskom tijelu na ponovni postupak.

```
Obrazlože­nje
```

1. Pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu podnosite­lj je podnio u svezi s
presudom Upravnog suda Republike Hrvatske, broj: Us-7058/1994-4 od 7. prosinca
1995. godine, kojom je odbijena tužba podnosite­lja izjav­ljena protiv rješe­nja
Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osigura­nja radnika Hrvatske,
Centralne službe u Z., klasa: 140-14/94-01/ŽRO-36152, urbroj:
341-99-05/21-94-973 od 28. rujna 1994. godine.

Navedenim rješe­njem odbijena
je žalba podnosite­lja i potvrđeno rješe­nje Republičkog fonda mirovinskog i
invalidskog osigura­nja radnika Hrvatske, Područne službe u P., klasa:
140-09/94-01, urbroj: 341-13-05/2-94-003135 od 25. srp­nja 1994. godine, a
kojim je odbijen zahtjev podnosite­lja da mu se u mirovinski staž utvrdi
vrijeme provedeno u bivšoj JNA u razdob­lju od 14. srp­nja 1978. do 16. rujna
1991. godine.

2. Podnosite­lj smatra da su
osporena rješe­nja Republičkog fonda mirovinskog i invalidskog osigura­nja
radnika Hrvatske, kao i presuda Upravnog suda Republike Hrvatske, uteme­ljeni
na pogrešnim či­njeničnim utvrđe­njima.

Tijela državne uprave zauzela
su, prema miš­lje­nju podnosite­lja, pogrešna pravna stajališta u svezi s
primjenom odredbe članka 4. Zakona o ostvariva­nju prava iz mirovinskog i
invalidskog osigura­nja pripadnika bivše JNA (»Narodne novine«, broj 96/93).

Podnosite­lj ističe da je
pogrešna primjena mjerodavnog zakona u ­nje­govom slučaju rezultirala povredom
prava propisanih odredbama članka 14., članka 16. i članka 31. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske.

*Ustavna tužba je
osnovana.*

3. U vrijeme donoše­nja
osporenih rješe­nja tadaš­nje­g Repub­ličkog fonda mirovinskog i invalidskog
osigura­nja radnika Hrvat­ske, na snazi je bio naznačeni Zakon o ostvariva­nju
prava iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja pripadnika bivše JNA, koji je
utvrdio način i uvjete preuzima­nja prava na mirovinu i drugih novčanih prima­nja
pripadnika bivše JNA, ostvarenih prije 8. listopada 1991. godine, kao i način i
uvjete ostvariva­nja tih prava osoba kojima je na teritoriju Republike Hrvatske
prestalo svojstvo aktivne vojne osobe u bivšoj JNA do 31. prosinca 1991.
godine.

Odredbom članka 4. navedenog
Zakona bili su propisani uvjeti pod kojima prava iz mirovinskog i invalidskog
osigura­nja može ostvariti osoba kojoj je na teritoriju Republike Hrvatske
prestalo svojstvo aktivne vojne osobe u bivšoj JNA do 31. prosinca 1991.
godine, a do tog dana nije ostvarila prava iz tog osigura­nja.

Takva osoba mogla je ostvariti
prava iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja ako je ispu­njavala uvjete za
stjeca­nje tih prava prema odredbama preuzetog Zakona o mirovinskom i
invalidskom osigura­nju vojnih osiguranika (»Narodne novine«, broj 53/91,
73/91, 18/92, 71/92 i 96/93), te ako je ispu­njavala i s­ljedeće uvjete: da ima
prebivalište na teritoriju Republike Hrvatske, da se stavila na raspolaga­nje
oružanim snagama Republike Hrvatske do 31. pro­sin­ca 1991. godine, te da
protiv ­nje nadležno tijelo državne vlasti nije pokrenulo postupak zbog
poduzima­nja ili priprema­nja kaž­njivih djela ili propuštene činidbe propisane
u glavi XIV., XV. i XVIII. tada važeće­g Osnovnog krivičnog zakona Republike
Hrvat­ske (»Narodne novine«, broj 31/93, 39/93, 108/95, 16/96, 28/96 i 110/97)
i Zakona o kaznenim djelima podrivačke i teroris­ti­č­ke djelatnosti protiv državnog
suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 74/92 i 110/97).

4. Prvostupa­njskim rješe­njem odbijen je
podnosite­ljev zahtjev za utvrđe­nje mirovinskog staža za razdob­lje zaposle­nja
provedeno u bivšoj JNA od 14. srp­nja 1978. do 16. rujna 1991. godine, uz
obrazlože­nje da podnosite­lj ne ispu­njava uvjete propisane odredbom članka 4.
točke 3. tada važeće­g Zakona o ostvariva­nju prava iz mirovinskog i
invalidskog osigura­nja pripadnika bivše JNA.

Također, tijelo državne
uprave u drugom stup­nju odbilo je žalbu podnosite­lja uz utvrđe­nje da
podnosite­lj nije dokazao da se, u smislu navedene odredbe članka 4. točke 3.
Zakona o ostvariva­nju prava iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja
pripadnika bivše JNA, stavio na raspolaga­nje oružanim snagama Republike
Hrvatske do 31. prosinca 1991. godine.

Osporenom
presudom, Upravni sud Republike Hrvatske odbio je podnosite­ljevu tužbu u
upravnom sporu izrazivši stajalište da su, rješavajući o zahtjevu podnosite­lja,
tijela državne uprave mogla primijeniti samo navedeni Zakon o ostvariva­nju
prava iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja pripadnika bivše JNA. Naime,
budući da je podnosite­lj bio osiguranik Zajednice socijalnog osigura­nja
vojnih osiguranika u Beogradu, a navedenim Zakonom nije bila predviđena mogućnost
utvrđiva­nja mirovinskog staža, već samo ostvariva­nje određenih prava iz
mirovinskog i invalid­skog osigura­nja na teme­lju ranije utvrđenog staža,
Upravni sud je smatrao da nije postojao zakonski teme­lj (pozivom na naznačeni
Zakon) za usvaja­nje zahtjeva podnosite­lja.

5. Ocjena je ovog
Suda da nije pravilno stajalište Upravnog suda u svezi s tumače­njem i
primjenom Zakona o ostvariva­nju prava iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja
pripadnika bivše JNA u pogledu postav­ljenog zahtjeva podnosite­lja.

Podnosite­lj
svojim zahtjevom nije tražio prizna­nje prava iz mirovinskog i invalidskog
osigura­nja (jer ta prava, obzirom na godine svog radnog staža, nije niti
stekao u bivšoj JNA), već samo prizna­nje u mirovinski staž godina rada koje je
proveo kao aktivna vojna osoba (zaposlenik) u bivšoj JNA.

Dakle, zahtjev
podnosite­lja bio je usmjeren na prizna­nje godina ­nje­govog dosadaš­nje­g
radnog staža u mirovinski, a odbijen je zbog neispu­nje­nja uvjeta za priznava­nje
prava iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja.

Odredbom članka 9.
tada važeće­g Zakona o ostvariva­nju prava iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja
pripadnika bivše JNA bilo je propisano da će poslove ­nje­gove provedbe obav­ljati
tadaš­nji Republički fond radnika, te se odgovarajući postupci provode i za
pripadnike bivše JNA koji do 31. prosinca 1991. godine nisu ostvarili prava iz
mirovinskog i invalidskog osigura­nja. Ti pos­tupci uk­ljučuju i postupak
priznava­nja u mirovinski staž i godina rada provedenih u bivšoj JNA, jer je
utvrđiva­nje godina staža pretpostavka ostvariva­nja prava iz mirovinskog i
invalidskog osigura­nja kad za to budu ostvarene zakonske pretpostavke.

6. Budući da je
pripadnicima bivše JNA, koji do 31. prosinca 1991. godine nisu ostvarili prava
iz mirovinskog i invalidskog osigura­nja, priznato stjeca­nje ovih prava pod
uvjetom, na način i u postupku koji je utvrđen navedenim propisom, Ustavni sud
utvr­đuje da je podnosite­lju, odbija­njem nje­gova zahtjeva, povrijeđeno pravo
propisano odredbom članka 14. Ustava Republike Hrvatske.

Opće načelo o jednakosti,
propisano navedenom ustavnom odredbom, jamči svakome sva prava i slobode bez
ikakve diskriminacije na bilo kojoj osnovi.

Ono pruža jamstvo svima da su
pred zakonom jednaki i da imaju pravo na jednaku pravnu zaštitu.

7. Slijedom navedenog,
pozivom na odredbe članaka 69. i 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99), odlučeno je kao u izreci.

Broj:
U-III-85/1996
Zagreb, 28. ve­ljače 2001.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Jasna Omejec,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 18/2001-339