## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2655/2003 od 1. srpnja 2004.

### NN 101/2004 (21.7.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2655/2003 od 1. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1985

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću
za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko Sokol, Nevenka
Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, odlu­čujući o ustavnoj tužbi A. S. i
D. S. iz Z., na sjednici održanoj 1. srpnja 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Biogradu na Moru dužan je donijeti
presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem: P-141/97, u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog
idućeg dana od dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –
pročišćeni tekst), podnositeljima ustavne tužbe određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stav­ka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) i to:

– A. S. iz Z., D. 13, iznos od 6.600,00 kuna

– D. S. iz Z., D. 13, iznos od 6.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna Republike Hrvatske, u roku od tri mjeseca od
dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Re­pu­blike
Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelji ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su dana
28. srpnja 2003. godine ustavnu tužbu smatrajući da je Općinski sud u Biogradu
na Moru, u predmetu koji se pred tim sudom vodi pod brojem: P-141/97, propustio
odlučiti o njihovim pravima i obvezama u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u
Biogradu na Moru, broj: P-147/97, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno
relevantne za odlučivanje o povredi ustav­nog prava podnositelja, zajamčenog
člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– dana 19. lipnja 1997.
godine, podnositelji su Općinskom sudu u Biogradu na Moru podnijeli tužbu
protiv tužene D. Č. iz P., radi isplate iznosa od 167.449,00 kuna sa zakonskim
zateznim kamatama od podnošenja tužbe do isplate, a na ime naknade materijalne
štete koju im je učinila tužena, bespravnim rušenjem stambenog objekta podnositelja
u P.

– dopisom od 13.
siječnja 1998. godine Općinski sud u Biogradu na Moru tužbu podnositelja
dostavio je tuženoj radi očitovanja,

– budući da dostava
tužbe tuženoj nije bila provedena, zbog nedovoljne adrese, rješenjem od 22.
travnja 1998. godine Općinski sud u Biogradu na Moru poziva podnositelje da u
roku od 8 dana naznače u sudski spis točnu adresu tužene,

– podneskom od 26.
svibnja 1998. godine podnositelji udovoljavaju nalogu suda i u sudski spis
dostavljaju presliku obavijesti Ministarstva unutarnjih poslova, PU Zadarske,
III. Policijske postaje, u kojoj je navedeno da tužena prebiva u Republici
Italiji na nepoznatoj adresi,

– podneskom od 23.
prosinca 1998. godine podnositelji mole da sud, po službenoj dužnosti tuženoj
postavi privremenog zastupnika u osobi odvjetnika sa sjedištem odvjetničke
kancelarije u Biogradu na Moru,

– podneskom od 9.
listopada 2000. godine podnositelji požuruju zakazivanje ročišta u predmetu,

– rješenjem Općinskog
suda u Biogradu na Moru od 19. veljače 2001. godine tuženoj je imenovan
privremeni zastupnik, odvjetnik Lj. B. odvjetnik iz B. na M.,

– podneskom od 4.
lipnja 2001. godine podnositelji ponovno požuruju zakazivanje ročišta u
predmetu,

– rješenjem od 7.
lipnja 2001. godine sud poziva podnositelje da isprave tužbu, na način da
navedu točno boravište tužene,

– podneskom od 25.
lipnja 2001. godine podnositelji udovoljavaju nalogu suda, a podneskom od 6.
srpnja 2001. godine ponovno požuruju zakazivanje ročišta u predmetu i naznačuju
svoje dokazne prijedloge,

– prvo ročište u
predmetu sud zakazuje za dan 2. listopada 2001. godine (punih četiri godine i
tri mjeseca nakon što je podnesena tužba u predmetnom parničnom postupku), koje
ročište je odgođeno radi očitovanja punomoćnika tužene na tužbu,

– podneskom od 5.
studenoga 2001. godine punomoćnik tužene udovoljava nalogu suda i očituje se o
navodima iz tužbe,

– drugo ročište u
predmetu održano je 6. studenoga 2001. godine, te je raspravnim rješenjem
određeno da će se od Općinskog suda u Zagrebu službenim putem  zatražiti uvid u pred­met tog suda broj:
Pn-1616/96, nakon čega će novo ročište biti određeno pismeno,

– dopisom od 8.
studenoga 2001. godine Općinski sud u Biogradu na Moru od Općinskog suda u
Zagrebu traži na uvid predmet tog suda broj: Pn-1616/96,

– dopisom od 7. veljače
2002. godine Općinski sud u Zagrebu obavještava Općinski sud u Biogradu na Moru
da nije u mogućnosti udovoljiti traženju, budući je postupak u naznačenom
predmetu u tijeku, a radi se o naknadi štete,

– treće ročište u
predmetu održano je 20. ožujka 2004. godine,

– četvrto ročište
održano je 2. travnja 2004. godine na kojem glavna rasprava u predmetu još nije
okončana.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U BIOGRADU NA MORU

3. Na temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog
zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog suda u Biogradu na Moru da se
izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju od 4. prosinca 2003. godine,
Općinski sud u Biogradu na Moru navodi kronologiju postupanja u predmetu.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom
usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga
članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će
taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za
donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u
»Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka
2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada
podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o
pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se
isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je
osnovana.*

5. Razmatranjem razloga
ustavne tužbe podnositelja i uvidom u presliku spisa Općinskog suda u Biogradu
na Moru, broj: P-147/97, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju
ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog
zakona.

Svoju odluku Ustavni
sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični
postupak započeo je 19. lipnja 1997. godine, tužbom podnositelja Općinskom sudu
u Biogradu na Moru protiv tužene D. Č. iz P., radi isplate iznosa od 167.449,00
kuna sa zakonskim zateznim kamatama od podnošenja tužbe do isplate, na ime
naknade materijalne štete.

Ustavna tužba podnijeta je dana 28. srpnja 2003.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud
utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno šest (6) godina, jedan (1) mjesec i devet (9) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11 uz
Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine –
Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u
daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5.
studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjeg prav­nog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja, između ostalog, propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku
čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na
snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na
članku 63. Ustavnog zakona jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske
takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju
pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na donošenje sud­ske
odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest
od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 28. srpnja 2003.
godine (to jest do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi pet (5)
godina, osam (8) mjeseci i sedamnaest (17) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio
da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud u Biogradu na
Moru, od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i
obvezama stranaka u tom sudskom postupku, održao četiri ročišta za glavnu
raspravu (prvo 2. listopada 2001. godine – punih četiri godine i tri mjeseca
nakon podnošenja tužbe u predmetnom parničnom postupku, drugo 6. studenoga
2001. godine, treće 20. ožujka 2004. godine i četvrto 2. travnja 2004. godine).
Ostala aktivnost suda bila je usmjerena na utvrđivanje adrese tužene,
postavljanje tuženoj privremenog zastupnika, traženje na uvid predmet drugog
suda.

Iz spisa predmeta
razvidno je da su razdoblja neaktivnosti Općinskog suda u Biogradu na Moru u
razmatranom razdoblju trajala: od 23. prosinca 1998. godine (podnesak kojim
podnositelji mole da sud tuženoj postavi privremenog zastupnika) do 19. veljače
2001. godine (sudskim rješenjem imenovan tuženoj privremeni zastupnik) odnosno
dvije (2) godine, jedan (1) mjesec i dvadeset šest (26) dana, zatim od 7.
lipnja 2001. godine (poziv podnositeljima da isprave tužbu) do 2. listopada
2001. godine (prvo zakazano ročište u predmetu) odnosno tri (3) mjeseca i
dvadeset pet (25) dana i naposljetku od 7. veljače 2002. godine (kada je Općinski
sud u Zagrebu obavijestio Općinski sud u Biogradu na Moru o nemogućnosti
dostave svog predmeta na uvid) do 28. srpnja 2003. godine (podnošenja ustavne
tužbe podnositelja) odnosno jedna (1) godina, pet (5) mjeseci i dvadeset jedan
(21) dan.

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJA
U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelji ustavne tužbe, kao tužitelji u
sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, svojim ponašanjem nisu
pridonijeli duljini sudskog postupka. Analizirajući tijek sudskog postupka u
pravno relevantnom razdoblju, Ustavni sud je utvrdio da su podnositelji uvijek
udovoljili traženju suda, te su u četiri navrata požurivali (9. listopada
2000., 4. lipnja 2001., 25. lipnja 2001. i 6. srpnja 2001. godine), nastavak
sudskog postupka.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Osim činjenice da je tužena u predmetnom
parničnom postupku, osoba s prebivalištem izvan Republike Hrvatske, Ustavni sud
nije utvrdio postojanje okolnosti koje ukazuju na složenost konkretne sudske
stvari.

Polazeći od činjenice da postupak pred sudom
prvog stupnja traje preko šest godina, a da nije donesena niti prvostupanjska
presuda, te imajući u vidu postupanje nadležnog suda u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju (održana samo dva ročišta), Ustavni sud nije našao
okolnosti koje bi opravdale dugotrajnost postupanja u konkretnom sudskom
predmetu.

6. Slijedom iznijetog, Ustavni sud ocjenjuje da
je trajanjem predmetnog sudskog postupka pred sudom prvog stupnja preko pet
godina, u pravno relevantnom razdoblju s aspekta povrede prava na donošenje
sudske odluke u razumnom roku, povrijeđeno ustavno pravo podnositelja da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njihovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka
63. stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja,
uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke)
temelji se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2655/2003
Zagreb, 1. srpnja 2004.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Željko Potočnjak,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Odluka, NN 101/2004-1985