## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-II-2559/2006 od 27. veljače 2008.

### NN 33/2008 (21.3.2008.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-II-2559/2006 od 27. veljače 2008.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1093**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Željko Potočnjak, predsjedavajući
sudac, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Mario Kos, Davor Krapac, Ivan
Matija, Jasna Omejec, Agata Račan, Aldo Radolović i Nevenka Šernhorst,
rješavajući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugog
propisa s Ustavom i zakonom, na sjednici održanoj 27. veljače 2008. godine,
donio je

## RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s
Ustavom i zakonom članaka 74. i 99. Odluke o donošenju Prostornog plana uređenja
Grada Zadra (»Glasnik Grada Zadra«, broj 4/04.).
II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Robert Murn iz Zadra, zastupan po punomoćniku Ranku Pelicariću, odvjetniku iz
Zagreba, (u daljnjem tekstu: predlagatelj), podnio je prijedlog za pokretanje
postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članaka 74. i 99. Odluke o
donošenju Prostornog plana uređenja Grada Zadra (»Glasnik Grada Zadra«, broj
4/04., u daljnjem tekstu: osporena Odluka).
2. Osporene odredbe Odluke glase:

*Članak 74.*

*Tip stambene zgrade ovisi o broju stanova unutar nje. Planom se dozvoljava
izgradnja sljedećih tipova stambenih zgrada:*

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| tip stambene zgrade | max broj stambenih jedinica | max. katnost broj etaža | max. visina vijenca /m/ | max. bruto razvijena površina /BRP/ |
| tip A | 2 | Po+P+1  ili 3 etaže | 7,0 | 400 |
| tip B | 4 | Po+P+2  ili 4 etaže | 10,00 | 600 |
| tip C | 8 | Po+P+2+Pk  ili 5 etaža | 11,0 | 1200 |
| tip D | > 8 | Po+P+4+Pk  ili 7 etaža | 16,0 | > 1500 |

*Članak 99.*

*U zoni stanovanja manje gustoće Planom je dozvoljena izgradnja isključivo
stambenih zgrada tipa A. Iznimno moguća je i izgradnja stambenih građevina tipa
B uz primjenu odredbi iz članka 34. u postupku izrade DPU-a.*3. Predlagatelj navodi da su osporene odredbe Odluke protivne temeljnim načelima
Zakona o prostornom uređenju (»Narodne novine«, broj 30/94., 68/98., 61/00.,
30/02. i 100/04.) i to načelu održivog razvoja i racionalnog korištenja i
zaštite prostora te načelu usuglašenosti prostornog uređenja pojedinih dijelova
prostora države, ocjenjujući da ratio tog Zakona nije zabraniti gradnju
»visokih« građevina, već je cilj tog Zakona u tome da se odrede područja u
kojima će navedene građevine egzistirati. Smatra da je u konkretnom slučaju
donositelj prijepornog plana postupio suprotno navedenom.
Navodi da one osobe koje su samo nekoliko dana prije donošenja navedenog plana u
spornoj zoni kupile zemljište s namjerom gradnje objekata nisu mogle pokrenuti
postupke za izdavanje lokacijskih i građevinskih dozvola jer je novim planom
zabranjena izgradnja »viših zgrada«, dok je ranije važećim planom na istom
području bilo moguće ishoditi građevinsku dozvolu za gradnju trokatne kuće s
dvanaest stambenih jedinica, čime su vlasnici zemljišta na koje se odnose
osporene odredbe »preko noći« izgubile oko 50% vrijednosti svojih nekretnina.
Osporene odredbe smatra suprotnima članku 3. Zakona o prostornom uređenju i
člancima 14. stavku 2. i 49. stavku 2. Ustava, ističući da na opisani način
nemaju jednak pravni položaj na tržištu.
4. Sukladno članku 42. stavku 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), prijedlog je dostavljen Gradskom Vijeću Grada
Zadra, kao donositelju osporenog akta, radi očitovanja na navode predlagatelja.
Ustavni sud zaprimio je traženo očitovanje.
Prijedlog je dostavljen na očitovanje i nadležnom Ministarstvu zaštite okoliša,
prostornog uređenja i graditeljstva Republike Hrvatske, koje je dostavilo
traženo očitovanje.

*Prijedlog nije osnovan.*

5. Osporena odluka donesena je za vrijeme važenja Zakona o prostornom uređenju,
koji je prestao važiti danom stupanja na snagu Zakona o prostornom uređenju i
gradnji (»Narodne novine«, broj 76/07., članak 353. stavka 1. tog Zakona)
odnosno 1. listopada 2007. godine. Člankom 346. stavkom 1. Zakona o prostornom
uređenju i gradnji propisano je da dokumenti prostornog uređenja doneseni na
temelju propisa koji su važili do stupanja na snagu tog Zakona ostaju na snazi
do donošenja dokumenata prostornog uređenja prema tom Zakonu, ako tim Zakonom
nije drugačije propisano.
Sukladno tome, osporena Odluka je i nadalje na snazi.
6. Člankom 1. Zakona o prostornom uređenju (koji je bio na snazi u vrijeme
donošenja osporene Odluke) propisano je da se prostornim uređenjem osigurava
gospodarenje, zaštita i upravljanje prostorom Republike Hrvatske kao osobito
vrijednim i ograničenim nacionalnim dobrom, kao i da prostorno uređenje obuhvaća
mjere za ostvarivanje sustava prostornog uređenja te izradu i provođenje
dokumenata prostornog uređenja, a isto se temelji na načelima propisanim člankom
3. Zakona.
Održivi razvoj i racionalno korištenje i zaštita prostora jedno je od načela
koja su osnova postupanja u odnosu na određivanje polazišta prostornog uređenja,
u izradi svakog dokumenta prostornog uređenja, uključujući i osporeni. Osim
navedenoga, posebno je bitno načelo integralnog pristupa u planiranju, koje
obuhvaća poznavanje, provjeru i ocjenu mogućnosti razvoja u prostoru, izradu i
praćenje provedbe dokumenata prostornog uređenja.
Prema članku 23. Zakona o prostornom uređenju svaki prostorni plan uređenja
općine ili grada utvrđuje, između ostalog, uvjete za uređenje općinskog i
gradskog područja, određuje svrhovito korištenje, namjenu, oblikovanje, obnovu i
sanaciju građevinskog i drugog zemljišta, zaštitu okoliša te zaštitu spomenika
kulture. Taj plan sadrži osnove razvitka u prostoru, ciljeve prostornog
uređenja, namjenu prostora, mjerila, smjernice, mjere i uvjete za korištenje,
zaštitu i uređivanje prostora te druge elemente od važnosti za područje općine
ili grada. Detaljan sadržaj propisan je Pravilnikom o sadržaju, mjerilima
kartografskih prikaza, obveznim prostornim pokazateljima i standardu elaborata
prostornih planova (»Narodne novine«, broj 106/98., 39/04., 45/04. – ispr. i
163/04.), kojim su, između ostaloga, određeni i obvezni prostorni pokazatelji:
gustoća stanovanja, gustoća stanovništva te koeficijent izgrađenosti,
koeficijenti iskorištenosti i gustoća izgrađenosti, broj etaža i visina
građevine.
Iz navedenoga proizlazi da se u prostornom planu moraju odrediti navedeni
prostorni pokazatelji, kojima se ostvaruju načelo racionalnog korištenja i
zaštite prostora.
U konkretnom slučaju, osporenim odredbama je smanjena visina izgradnje i broj
stambenih jedinica u odnosu na ranije važeći prostorni plan, a što je bio
rezultat ocjene da se takva visina gradnje i iskorištenost prostora smatra
prekomjernom, zbog čega je u dijelovima građevinskog područja grada određenim
kao zone manje gustoće propisana manja katnost zgrada i manji broj stambenih
jedinica.
7. Ustavni sud napominje da nositelj prava vlasništva odnosno svih ovlaštenja
sadržanih u tom pravu, načelno, ima pravo svojim vlasništvom u cijelosti i na
svaki način raspolagati. Međutim, to ne znači da Ustav jamči vlasniku
izvršavanje prava vlasništva na bilo koji način na koji to vlasnik želi. Pravo
vlasništva nije apsolutno pravo jer ono može biti ograničeno u interesu općeg
dobra, a to je u ovom slučaju zakonito prostorno uređenje.
Polazeći od odredbe članka 134. stavka 1. Ustava, prema kojoj *jedinice lokalne
samouprave obavljaju poslove iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno
ostvaruju potrebe građana, a osobito poslove koji se odnose na (...) prostorno i
urbanističko planiranje (...),* te navedenih odredaba Zakona o prostornom
uređenju, Ustavni sud ocjenjuje da utvrđivanje gustoće izgrađenosti u pojedinim
područjima (zonama) na koje se odnosi prostorni plan nije protivno načelu
nepovredivosti vlasništva kao najvišoj vrednoti ustavnog poretka i temelju za
tumačenje Ustava propisanom odredbom članka 3. Ustava.
Konačno, prema ocjeni Ustavnog suda utvrđivanje gustoće izgrađenosti pojedinih
zona na koje se odnosi prostorni plan nužno je ovisno o nizu uvjeta kojima se
mora udovoljiti pri prostornom uređenju polazeći od odredaba Zakona o prostornom
uređenju. Stoga nije moguće međusobno uspoređivati odredbe o izgrađenosti
pojedinih zona prostornog planiranja između sadašnjeg i ranijeg prostornog plana
uređenja Grada Zadra, kako to ističe predlagatelj.
Stjecanje prava vlasništva ne proizvodi bilo kakve pravne učinke na
prostorno-planske dokumente. Pravo na građenje određene vrste objekta može se
steći samo na temelju izdane građevinske dozvole izdane po važećim
prostorno-planskim dokumentima.
8. Nadalje, Gradsko vijeće Grada Zadra postupalo je na temelju i u granicama
zakonske ovlasti (odredbe članka 23. Zakona o prostornom uređenju), poštujući
ujedno propisanu proceduru (odredbu članka 24. Zakona o prostornom uređenju, kao
i mjerodavne odredbe Uredbe o javnoj raspravi u postupku donošenja prostornih
planova – »Narodne novine«, broj 101/98.).
Stoga iz naprijed navedenih razloga osporene odredbe Odluke nisu u suprotnosti s
odredbom članka 3. Zakona o prostornom uređenju.
9. Osporene odredbe Odluke nisu suprotne ni članku 14. stavku 2. Ustava, kojim
je propisano:

*Svi su pred zakonom jednaki.*
Također osporene odredbe nisu u suprotnosti s odredbom članka 49. stavka 2.
Ustava kojom je propisano da država osigurava svim poduzetnicima jednak pravni
položaj na tržištu.
Naime, osporene odredbe Odluke se jednako primjenjuju za sve zone stanovanja
manje gustoće na području za koje je donesen prostorni plan. Stoga su svim
poduzetnicima koji žele obavljati građevinsku djelatnost na tim područjima
omogućeno da pod jednakim uvjetima obavljaju svoju djelatnost, čime se nitko ne
stavlja u nepovoljniji položaj na tržištu.
Također poduzetnička prava nisu apsolutna i zakonodavcu je dopušteno posebnim
propisima određivati obavljanje određenih gospodarskih djelatnosti te ujedno i
propisivati uvjete za obavljanje djelatnosti te za izgradnju zgrada.
Prema ranije važećem Generalnom urbanističkom planu Grada Zadra (»Službeni
vjesnik općina Benkovac, Biograd na Moru, Obrovac i Zadar«, broj 4/92., »Glasnik
Grada Zadra«, broj 3/98. i 6/00.) poduzetnici nisu stekli prava jer se uvjeti za
građenje određuju tek u postupku izdavanja lokacijske dozvole koja mora biti
usklađena s važećim prostornim planom.
10. Slijedom navedenog, na temelju odredbe članka 43. stavka 1. Ustavnog zakona
riješeno je kao u izreci.

Broj: U-II-2559/2006
Zagreb, 27. veljače 2008.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjedavajući sudac
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Rješenje, NN 33/2008-1093
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)