## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5676/2011 od 9. svibnja 2012.

### NN 59/2012 (28.5.2012.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5676/2011 od 9. svibnja 2012.

59 28.05.2012 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5676/2011 od 9. svibnja 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1473

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Antun Palarić, predsjednik Vijeća, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić i Aldo Radolović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo M. T. d.o.o. iz S., kojeg zastupa L. K., odvjetnica u S., na sjednici održanoj 9. svibnja 2012. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Dubrovniku dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: P-1410/10 (ranije P-401/01 i P-813/06) u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

II. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe M. T. d.o.o. iz S., Ž. 8, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 20.900,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je na temelju članka 27. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07., 113/08., 153/09., 116/10. i 27/11.), 30. studenoga 2011. podnio Ustavnom sudu zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, radi duljine parničnog postupka, koji se vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Rev-x-146/11, smatrajući da mu je povrijeđeno pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.).

Zahtjev podnositelja za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku smatra se ustavnom tužbom, podnesenom na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), radi duljine parničnog postupka, koji se u trenutku podnošenja vodio povodom revizije pred Vrhovnim sudom pod brojem: Rev-x-146/11.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud, u postupku pokrenutom primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, uvida u spis predmeta Općinskog suda u Dubrovniku (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) broj: P-1410/10 (ranije: P-401/01 i P-813/06), utvrdio je sljedeće pravnorelevantne činjenice za odlučivanje o povredi prava podnositelja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

Podnositelj je prvostupanjskom sudu podnio 8. ožujka 2001. tužbu protiv Županije Dubrovačko-neretvanske radi pobijanja odluke o otkazu ugovora o zakupu prava lova i naknade štete.

Prvostupanjski sud održao je ročišta: 12. rujna 2001., 5. listopada 2001., 14. prosinca 2001., 1. veljače 2002., 8. ožujka 2002., 26. travnja 2002., 7. lipnja 2002., 29. studenoga 2002., 29. svibnja 2003., 13. listopada 2003. i 14. listopada 2003.

Presudom broj: P-401/01-39 od 14. studenoga 2003. prvostupanjski sud je odbio tužbeni zahtjev podnositelja.

Protiv navedene presude prvostupanjskog suda žalbu je podnio podnositelj 27. svibnja 2004.

Županijski sud u Dubrovniku (u daljnjem tekstu drugostupanjski sud) je rješenjem broj: Gž-1038/04 od 1. lipnja 2006. prihvatio žalbu podnositelja i ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 14. studenoga 2003.

Potom je prvostupanjski sud održao ročište 4. listopada 2006. – na kojem je donio rješenje broj: P-813/06-46 o mirovanju postupka.

Podnositelj je podneskom od 6. listopada 2006. stavio prijedlog za povrat u prijašnje stanje.

Prvostupanjski sud je na ročištu održanom 20. studenoga 2006. rješenjem broj: P-813/06-51 prihvatio podnositeljev prijedlog za povrat u prijašnje stanje i ukinuo rješenje o mirovanju postupka od 4. listopada 2006.

Potom je prvostupanjski sud održao ročište 26. siječnja 2007. – na kojem je donio rješenje broj: P.813/06-53 o mirovanju postupka.

Podnositelj je podneskom od 7. svibnja 2007. stavio prijedlog za nastavak postupka.

Potom je prvostupanjski sud održao ročišta: 18. lipnja 2007., 23. studenoga 2007., 11. travnja 2008., 16. svibnja 2008., 13. lipnja 2008. i 29. kolovoza 2008. – na kojem je donio i objavio presudu broj: P-813/06-71.

Nisu održana ročišta zakazana za 21. rujna 2007. – zbog prestanka zakonskog ovlaštenja državnog odvjetništva za zastupanje tuženice, 19. listopada 2007. – zbog neiskazane dostave za tuženicu, 1. veljače 2008. i 27. veljače 2008. – na prijedlog podnositelja.

Protiv navedene presude prvostupanjskog suda podnositelj je 16. prosinca 2008. podnio žalbu.

Drugostupanjski sud je presudom broj: Gž-278/09-74 od 15. studenoga 2010. djelomično odbio podnositeljevu žalbu, a rješenjem broj: Gž-278/09-74 od 15. studenoga 2010. djelomično prihvatio podnositeljevu žalbu i ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 29. kolovoza 2008. i u ukinutom dijelu vratio predmet prvostupanjskom sudu na ponovno suđenje.

Protiv navedene presude drugostupanjskog suda podnositelj je 13. siječnja 2011. podnio reviziju.

Vrhovni sud je presudom broj: Rev-x-146/11-2 od 14. prosinca 2011. odbio reviziju podnositelja.

Do donošenja odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositelja prvostupanjski sud nije donio odluku u dijelu u kojem je rješenjem drugostupanjskog suda od 15. studenoga 2010. ukinuta presuda prvostupanjskog suda od 29. kolovoza 2008.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Članak 29. stavak 1. Ustava glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela.

(...)«

Članak 63. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 63.

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio sud …

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u 'Narodnim novinama'.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja ili o sumnji ili optužbi zbog njegova kažnjivog djela nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 8. ožujka 2001. tužbom podnositelja podnesenom prvostupanjskom sudu, pred kojim se ponovno vodi nakon donošenja rješenja drugostupanjskog suda od 15. studenoga 2010.

Postupak se povodom žalbi podnositelja vodio pred drugostupanjskim sudom.

Povodom revizije podnositelja protiv presude drugostupanjskog suda od 15. studenoga 2010. postupak se vodio pred Vrhovnim sudom.

Do dana donošenja odluke Ustavnog suda prvostupanjski sud nije donio odluku u predmetu broj: P-1410/10 (ranije: P-401/01 i P-813/06).

Stoga Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju parnični postupak do dana donošenja odluke Ustavnog suda trajao ukupno jedanaest (11) godina, jedan (1) mjeseca i dva (2) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud utvrdio je da je u razmatranom, pravnorelevantnom razdoblju od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja prvostupanjski sud održao dvadeset i jedno (21) ročište: 12. rujna 2001., 5. listopada 2001., 14. prosinca 2001., 1. veljače 2002., 8. ožujka 2002., 26. travnja 2002., 7. lipnja 2002., 29. studenoga 2002., 29. svibnja 2003., 13. listopada 2003. i 14. listopada 2003., 4. listopada 2006., 20. studenoga 2006., 26. siječnja 2007., 18. lipnja 2007., 23. studenoga 2007., 11. travnja 2008., 16. svibnja 2008., 13. lipnja 2008., 29. kolovoza 2008. i 29. kolovoza 2008. i donio presude broj: P-401/01-39 od 14. studenoga 2003. i P-813/06-71 od 29. kolovoza 2008.

Drugostupanjski sud je rješenjem broj: Gž-1038/04 od 1. lipnja 2006. prihvatio žalbu podnositelja i ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 14. studenoga 2003., te je potom presudom broj:-Gž.278/09-74 od 15. studenoga 2010. djelomično odbio podnositeljevu žalbu i rješenjem broj: Gž-278/09-74 od 15. studenoga 2010. djelomično prihvatio podnositeljevu žalbu i ukinuo presudu prvostupanjskog suda od 29. kolovoza 2008.

Vrhovni sud je presudom broj: Rev-x-146/11-2 od 14. prosinca 2011. odbio reviziju podnositelja podnesenu protiv presude drugostupanjskog suda od 15. studenoga 2010.

Do donošenja odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositelja prvostupanjski sud nije donio odluku u predmetu broj: P-1410/10 (ranije: P-401/01 i P-813/06).

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena je Ustavnog suda da podnositelj, kao tužitelj u parničnom postupku, nije u bitnome doprinio duljini sudskog postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju radi o činjenično složenijem predmetu, međutim, navedena okolnost ne može biti opravdanje za navedenu duljinu postupka.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da u pravnoj stvari podnositelja ustavne tužbe (u pravnorelevantnom razdoblju) parnični postupak ukupno je trajao preko jedanaest (11) godina i da do donošenja odluke Ustavnog suda nije dovršen.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka i neučinkovito postupanje prvostupanjskog suda koje je u konkretnom slučaju bilo razlogom ukidanja njegovih odluka i vraćanja predmeta na ponovni postupak, te da predmet zbog toga još nije dovršen, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-5676/2011
Zagreb, 9. svibnja 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
Antun Palarić, v. r.

Odluka, NN 59/2012-1473