## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-376/1993 od 3. travnja 1996.

### NN 30/1996 (19.4.1996.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-376/1993 od 3. travnja 1996.

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu dopredsjednik Suda Zdravko
Bartovčak, te suci dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić
Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović,
Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući o prijedlozima
za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti zakona, na sjednici održanoj
3. travnja 1996. godine, donio je ovo

## **RJEŠENJE**

1. Ne prihvaćaju se prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti
Zakona o zabrani prijenosa prava raspolaganja i korištenja određenih nekretnina
u društvenom vlasništvu na druge korisnike odnosno u vlasništvo fizičkih
i pravnih osoba ("Narodne novine", broj 53/90, 61/91, 25/93, 70/93).

2. Ovo će se rješenje objaviti u "Narodnim novinama".

**Obrazloženje**

Prijedloge za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti u izreci navedenog
Zakona podnijeli su: Savez udruženja za zaštitu i unapređenje vlasništva
u Republici Hrvatskoj, zastupan od Matije Očića i Dubravke Očić, odvjetnika
u Zagrebu, zatim Milena Matijević Krstić i drugi iz Rijeke, Slavko Trumbić
iz Zagreba, Draško Štimac iz Zagreba, te Savez udruženja stanara Hrvatske,
Zagreb.

Prijedlozi osporavaju Zakon u cijelosti, odnosno pojedine njegove odredbe,
a napose članak 1. Zakona.

U toj zakonskoj odredbi navedeno je osam zakona temeljem kojih su nekretnine
postajale društveno vlasništvo, a u svezi s tim nekretninama osporenim
se Zakonom zabranjuje prijenos prava raspolaganja i korištenja; prema dopuni
osporenog Zakona, objavljenoj u "Narodnim novinama", broj 70/93 ova zabrana
odnosi se i na sve odluke o konfiskaciji, neovisno o tome koji organ je
donio odluku o konfiskaciji i primjenom kojeg propisa je odluka o konfiskaciji
donijeta i izvršena.

Prigovori na ovu zakonsku odredbu polaze sa međusobno suprotnih stajališta.

Jednim prijedlogom ova zakonska odredba osporava se sa stajališta da
ne obuhvaća sve zakone i druge propise kojima je imovina oduzimana, pa
se tako ne štite interesi i onih građana kojima su nekretnine oduzimane
temeljem zakona koji u članku 1. Zakona nisu navedeni.

Drugi prijedlog prigovara proširenju zabrane prijenosa prava raspolaganja
i korištenja na svojedobno konfiscirane nekretnine. Prema tom prijedlogu
dopuna Zakona, objavljena u "Narodnim novinama", broj 70/93, dovela je
do naknadne zabrane kupnje nekretnina (posebno stanova), dok su više od
dvije godine prije toga građani mogli nekretnine oduzete konfiskacijom
kupovati. Time su, smatra predlagač, povrijeđeni: vladavina prava iz članka
3. Ustava, odredba članka 5. stavak 1. Ustava o suglasnosti zakona s Ustavom;
odredba članka 14. stavak 2. Ustava o jednakosti svih pred zakonom; odredba
članka 16. Ustava i članka 30. Ustava, jer su time, prema stajalištu podnositelja
prijedloga, oduzeta već stečena prava na kupnju stana, te odredba članka
26. o jednakosti svih građana i stranaca pred sudovima i drugim državnim
i inim tijelima koja imaju javne ovlasti.

Razlozi svih ostalih prijedloga također su u svezi sa zakonskom mogućnošću
kupnje stanova za nositelje stanarskog prava na njima i svode se na to
da postojanje osporenog Zakona onemogućuje prodaju stanova onim nositeljima
stanarskog prava koji stanuju u stanovima što su postali društvenim vlasništvom
temeljem zakona navedenih u osporenom Zakonu. Time su, smatraju predlagatelji,
ti građani stavljeni u nejednak položaj u odnosu na one kojima su propisi
omogućili kupnju stanova u kojima stanuju.

Prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu ustavnosti nisu osnovani.
Isto stajalište ovaj Sud zauzeo je i u predmetima U-I-122/92, te U-I-175/92
u kojima također, na sjednici od 24. ožujka 1993. godine, nije prihvatio
prijedlog za pokretanje postupka ocjene ustavnosti Zakona ("Narodne novine",
broj 53/90, 61/91); to rješenje Suda objavljeno je u "Narodnim novinama",
broj 37/93.

Temeljem ustavne odredbe članka 2. stavka 4. prve alineje, Sabor Republike
Hrvatske, pored ostalog, odlučuje o uređivanju gospodarskih, pravnih i
političkih odnosa u Republici Hrvatskoj, a Ustavnim zakonom za provedbu
Ustava Republike Hrvatske (pročišćeni tekst "Narodne novine", broj 34/92,
91/92, 62/93, 50/94, 105/95) određeni su rokovi za donošenje zakona, odnosno
za uskladu postojećih, s odredbama Ustava.

Kako Ustav ne poznaje kategoriju društvenog vlasništva, zakoni, drugi
propisi i opći akti koji su uređivali institute društvenog vlasništva (koje
je, prema članku 1. stavku 1. osporenog Zakona sljednikom tzv. općenarodne
imovine, odnosno državnog vlasništva) usklađuju se s Ustavom. Osporeni
Zakon bio je donijet da bi se ta usklada, po prirodi stvari postupna, nakon
donošenja Ustava omogućila, dakle kako bi se spriječilo korištenje i raspolaganje
koje bi to otežalo ili onemogućilo.

Nedvojbeno je da je zabrana prijenosa uvedena u korist bivših vlasnika
nekretnina o kojima je riječ, ali njome nisu istodobno povrijeđena potencijalna
prava stanara u društvenim stanovima koji, za sada, nisu izloženi prodaji.
O povredi prava jednakosti pred zakonom ne može se odlučivati dok pojedini
zakoni kojima se regulira prodaja stanova nisu donijeti.

Sukladno tome Sud je ocijenio da osporenim Zakonom nisu povrijeđene
ni druge ustavne odredbe navedene u prijedlozima.

U ocjeni osporenog Zakona valja imati u vidu i to da je Zakon privremenog
karaktera. U prvobitnom tekstu Zakonom uvedena zabrana imala je važnost
do donošenja zakonskih propisa o vraćanju nekretnina ili plaćanju naknade
za nepokretnu imovinu oduzetu temeljem zakonskih propisa navedenih u članku
1. Zakona, a najkasnije do 31. prosinca 1991, s tim da je izmjenom Zakona,
koja je na snazi od 19. studenoga 1991. navedeni datum brisan.

Činjenica da je zakonodavac u ovom Zakonu zabranio prijenos prava raspolaganja
i korištenja samo onih nekretnina koje su postale društveno vlasništvo
temeljem zakona navedenih u članku 1. Zakona izraz su zakonodavne politike,
koja ne podliježe ustavnosudskoj ocjeni.

Stajalište je ovog suda da za ustavnosudsku ocjenu nisu relevantni ni
oni prigovori iz prijedloga na Zakon, koji se tiču onog što u Zakonu nije
regulirano, a za što predlagatelji smatraju da je u taj Zakon trebalo unijeti.

Ovo se rješenje temelji na odredbi članka 50. Poslovnika Ustavnog suda
Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 29/94).

U skladu s iznijetim riješeno je, temeljem odredbe članka 45. stavak
1. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske, kao u izreci.

Objava ovog rješenje temelji se na odredbi članka 20. stavak 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine", broj 13/91).

Broj: U-I-376/1993

Zagreb, 3. travnja 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik

**Zdravko Bartovčak,** v. r.

---

Rješenje, NN 30/1996-633