## Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske poslovni broj: Us-6181/2010-4 od 11. kolovoza 2011.

### NN 120/2011 (26.10.2011.), Presuda Upravnog suda Republike Hrvatske poslovni broj: Us-6181/2010-4 od 11. kolovoza 2011.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2373

PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Jasminke Jenjić, predsjednice vijeća, mr. sc. Mirjane Juričić i Lidije Rostaš-Beroš, članica vijeća te sudske savjetnice Višnje Jurjević, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski Telekom d.d. iz Zagreba, Savska cesta 32, protiv odluke tužene Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije iz Zagreba, Jurišićeva 13, klasa: UP/I-344-01/07-01/22, urbroj: 376-08-11-30 od 28. travnja 2008. godine, radi izdvojenog pristupa lokalnoj petlji, u nejavnoj sjednici vijeća održanoj 11. kolovoza 2011.

presudio je

Tužba se odbija.

Ova presuda će se objaviti u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Tuženo je tijelo točkom I. Osporene odluke odredilo uvjete Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. prema tekstu koji se nalazi u privitku i čini sastavni dio ove odluke.

U točki II. Odluke, u svrhu implementacije Statičkog plana iz točke I. mijenjaju se odredbe Standardne ponude HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od 1. listopada 2009. godine detaljno navedenih u 16 podtočki.

Točkom III. Odluke obvezuje se HT u roku od osam dana od dana zaprimanja ove odluke uz važeću Standardnu ponudu za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od 1. listopada 2009. objaviti na svojim internetskim stranicama Statički plan upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama prema uvjetima iz točke I. ove odluke te ga započeti primjenjivati po isteku od šest mjeseci od dana objave.

Točkom IV. Odluke obvezuje se HT u roku od osam dana od dana zaprimanja ove odluke uz važeću Standardnu ponudu za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od 1. listopada 2009. ugraditi i na svojim internetskim stranicama objaviti izmjene iz točke II. ove odluke te ih započeti primjenjivati po isteku šest mjeseci od dana objave.

Točkom V. Odluke obvezuje se HT po isteku šest mjeseci od dana objave Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama i izmjena Standardne ponude HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji prema točkama I. i II. ove odluke uspostaviti web-
-aplikaciju kojom će ovlaštenim djelatnicima Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije putem korisničkog imena i lozinke omogućiti uvid u strukturu zauzetosti izvoda (osnovne grupe) po paketima usluga i prijenosnim tehnologijama (sukladno Statičkom planu upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama) i duljine petlje za pripadajući pretplatnički broj, uz obvezu ažuriranja podataka najkasnije svakih 24 sata.

Točkom VI. Odluke obvezuje se HT po isteku šest mjeseci od dana objave Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama i izmjena Standardne ponude T-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji prema točkama I. i II. ove odluke, operatorima korisnicima omogućiti kroz web-aplikaciju, putem korisničkog imena i lozinke, provjeru raspoloživosti širokopojasnih prijenosnih tehnologija i profila zatraženu lokalnu petlju (sukladno Statičkom planu upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama) na predmetnoj parici putem unosa pretplatničkog broja, kao i provjeru mogućnosti prebacivanja na alternativnu slobodnu paricu s istog primarnog objekta, i sve to uz obvezu ažuriranja podataka najkasnije svakih 24 sata.

Točkom VII. Odluke određeno je da će se ova odluka objaviti u »Narodnim novinama« i na internetskim stranicama Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije.

U opširnoj tužbi tužitelj navodi, u bitnom, da je tuženo tijelo 17. srpnja 2009. godine donijelo odluku o analizi tržišta veleprodajnog pristupa mrežnoj infrastrukturi na fiksnoj lokaciji i određivanju operatora sa značajnom tržišnom snagom te određivanju regulatornih obveza operatorima sa značajnom tržišnom snagom. Tom odlukom je tužitelju, između ostalog, određena i obveza da u Standardnu ponudu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji i pripadajućim sadržajima objavi i »Statički plan upravljanja frekvencijskim spektrom« s pripadajućim planom upravljanja paricama u pristupnoj mreži tužitelja, prema uvjetima koje će tuženi naknadno odrediti odlukom. Tužitelj je sukladno navedenoj odluci o analizi tržišta objavio novu standardnu ponudu za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji 1. listopada 2009. godine. Nastavno na odluku o analizi tržišta iz srpnja 2009. godine tuženi je 28. travnja 2010. donio odluku kojom se tužitelju određuju uvjeti Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama, te je u okviru pobijane odluke tuženi odredio tužitelju i izmjene Standardne ponude tužitelja od 1. listopada 2009. godine, koje su prema obrazloženju tuženog potrebne za implementaciju statičkog plana u mrežu i procese tužitelja. U okviru tih izmjena Standardne ponude tužitelja tuženi nalaže tužitelju i dodatnu obvezu implementirati u Standardnu ponudu tužitelja a time i omogućiti u praksi pravo operatora korisnika Standardne ponude (drugi operatori na tržištu koji koriste veleprodajne usluge tužitelja) da na postojećim izdvojenim metalnim paricama samostalno mijenja ugovorenu tehnologiju/profil po pojedinoj izdvojenoj metalnoj parici u mreži tužitelja, bez podnošenja zahtjeva tužitelju za takvu promjenu. Navodi dalje, da tuženi obrazlaže svoju odluku time što će tužitelj biti dužan omogućiti operatorima korisnicima postavljanje upita u relevantnu bazu podataka tužitelja zadovoljava li predmetna metalna parica važeće kriterije za korištenje tražene tehnologije/profila, a što bi prema mišljenju tuženika bilo dovoljno da operator, korisnik, samostalno izvrši promjenu korištene tehnologije/profila na već izdvojenoj metalnoj parici, bez nadzora i kontrole vlasnika mreže – tužitelja. Tužitelj smatra da ovakav upit u relevantnu bazu podataka tužitelja ne može biti jedini kriterij za promjenu tehnologije/profila na pojedinoj izdvojenoj metalnoj parici, iz razloga što takve baze podataka nisu visoke razine točnosti, a uz to se i ažuriraju tek svakih 24 sata. Ovo, prema mišljenju tužitelja, može biti znatan nedostatak jer ako u tih 24 sata dođe do promjena stanja u mreži tužitelja podatak o tome zadovoljava li konkretna metalna parica važeće kriterije za korištenje tražene tehnologije/profila, kojeg će dati relevantna baza podataka tužitelja, neće biti točan. Tužitelj smatra važnim napomenuti kako ni on sam za potrebe vlastitih maloprodajnih korisnika nema na raspolaganju podatke iz svojih baza podataka s visokom razinom točnosti već se u pojedinim slučajevima rade i dodatne provjere na terenu, u samoj mreži tužitelja. Drugim riječima, ni sam tužitelj za potrebe svoje maloprodaje, ne mijenja korištene tehnologije/profile samo na temelju uvida u relevantnu bazu tužitelja već se po potrebi rade i dodatne provjere u mreži. Ovo je, prema tužitelju, potrebno kako bi se tražena tehnologija/profil pustili u mrežu tek nakon što je dodatnim analizama u mreži provjereno može li se neka tehnologija/profil pružiti po određenoj metalnoj parici. Stoga tužitelj smatra da je tuženi točkom II.Ad.2.11. dispozitiva osporene odluke odredio tužitelju obvezu koja nije činjenično utemeljena iz razloga što se ne zasniva na činjeničnom stanju u trenutku donošenja pobijane odluke već na hipotezi da bi nešto »trebalo biti«. Također navodi da se ovime tužitelju indirektno određuje nova obveza visoke razine točnosti tužiteljevih baza podataka što predstavlja dodatnu regulatornu obvezu, u pogledu koje je tuženi morao provesti novu analizu tržišta i utemeljiti svoje zaključke na rezultatima te analize.

Tužitelj smatra da pobijana odluka nije utemeljena na pravilno i u potpunosti utvrđenom činjeničnom stanju a da su povrijeđena i pravila upravnog postupka posebno načelo saslušanja stranke, te stoga smatra da je pobijana odluka u dijelu koji se osporava nezakonita.

Predlaže stoga Sudu da uvaži tužbu i u pobijanom dijelu poništi odluku.

Tuženo tijelo u odgovoru na tužbu navodi, u bitnom, da je osporena odluka donesena u postupku određivanja uvjeta »Statičkog plana upravljanja frekvencijskim spektrom s planom upravljanja paricama HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d.« koji je sastavni dio Standardne ponude HT-Hrvatskih telekomunikacija d.d. za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od 1. listopada 2009. godine, u svrhu provođenja regulatorne obaveze transparentnosti koju propisuje članak 58. stavak 3. Zakona o elektroničkim komunikacijama. U odgovoru tuženo tijelo osporava osnovanost prigovora tužitelja i navodi da tužitelju nije nametnuta nova regulatorna obveza već upravo suprotno osporavana je odluka donesena u svrhu provedbe regulatorne odluke od 17. srpnja 2009. godine. Naime, nesporno je kako je jedna od HT-ovih regulatornih obveza i obveza transparentnosti koja je detaljnije objašnjena dokumentom »Analiza tržišta veleprodajnog (fizičkog) pristupa mrežnoj infrastrukturi (uključujući dijeljeni ili potpuni izdvojeni pristup) na fiksnoj lokaciji« koji je sastavni dio regulatorne odluke od 17. srpnja 2009. godine. Obveza transparentnosti između ostalog uključuje HT-ovu obvezu objave Standardne ponude na način da je oblikovanje Standardne ponude takvo da će iz iste biti vidljivo da operatorima omogućuje pristup informacijama preko informacijskog sustava. Ističe da obveza transparentnosti znači obvezu učiniti javno dostupnima određene podatke kao što su podaci o tehničkim specifikacijama, mrežnim aplikacijama, rokovima i uvjetima ponude i uporabe cijene, računovodstveni podaci i dr. Tuženo tijelo ističe da je ovlašten naložiti HT-u da podaci odnosno baze podataka potrebne za realizaciju međupovezivanja i/ili pristupa budu na visokoj razini točnosti slijedom toga smatra tužiteljeve prigovore koji se odnose na pogrešnu primjenu Zakona o elektroničkim komunikacijama i podzakoniskih propisa paušalnim i promašenim. Tuženo tijelo osporava tvrdnje tužitelja vezane za procesne povrede i ističe kako je tužitelju bilo omogućeno sudjelovanja u postupku, komentiranje navoda drugih sudionika na javnoj raspravi koja je provedena o prijedlogu osporavane odluke.

Navodeći i druge razloge kojim pobija osnovanost tužbenih navoda smatra osporenu odluku u cijelosti zakonitom.

Predlaže stoga Sudu da tužbu odbije kao neosnovanu.

Tužba nije osnovana.

Odredbom članka 56. stavka 2. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08.) propisano je da ako Agencija u postupku određivanja i analize tržišta iz članka 54. ovog Zakona utvrdi nedostatnu djelotvornost tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu, donijet će odluku o određivanju operatora sa značajnom tržišnom snagom na tom tržištu u skladu sa člankom 55. ovoga Zakona, kojom će odrediti, zadržati ili izmijeniti određene regulatorne obveze iz članka 58. do 65. ovoga Zakona. Svakom operatoru sa značajnijom tržišnom snagom Agencija mora odrediti najmanje jednu regulatornu obvezu.

Prema stavku 3. istoga članka Zakona regulatorne obveze određene u skladu s ovim člankom moraju se temeljiti na prirodi utvrđenog nedostatka na tržištu, te moraju biti razmjerne i opravdane s obzirom na regulatorna načela i ciljeve iz članka 5. ovoga Zakona. Pri određivanju tih regulatornih obveza Agencija će uzeti u obzir ulaganja operatora, a osobito ulaganja u razvoj tržišta u nastajanju te mogućnost razumne stope povrata uloženog kapitala, vodeći pritom računa o uključenom riziku. Prije donošenja odluke iz stavka 2. ovoga članka prema stavku 4. istoga članka Zakona Agencija mora provesti postupak javne rasprave i postupak usklađivanja u skladu s odredbama članka 22. i 23. ovog Zakona.

Članak 58. Zakona o elektroničkim komunikacijama propisuje što se sve može podrazumijevati pod obvezom transparentnosti u vezi s međupovezivanjem i/ili pristupom. Obveza transparentnosti znači obvezu učiniti javno dostupnima određene podatke kao što su računovodstveni podaci, tehničke specifikacije, mrežne značajke, rokovi i uvjeti ponude i uporabe cijene i dr.

Prema stavku 2. istoga članka Zakona, Agencija može zatražiti od operatora, kojemu je određena obveza nediskriminacije, objavu standardne ponude na temelju koje drugi operatori neće biti obvezni plaćati dodatne troškove, koji nisu nužni za pružanje zatražene usluge. Standardna ponuda mora biti podrobno raščlanjena u skladu s potrebama tržišta, te mora sadržavati pripadajuće rokove, uvjete i cijene usluga.

Prema stavku 3. istoga članka Zakona Agencija jedanput godišnje provodi postupak izmjene standardnih ponuda iz stavka 2. ovoga članka u svrhu provedbe regulatornih obveza koje određuje u skladu s odredbama ovog Zakona. U svrhu ostvarivanja regulatornih načela i ciljeva iz članka 5. ovoga Zakona, postupak izmjene standardnih ponuda iz stavka 2. ovoga članka iznimno se može provesti i više puta tijekom godine.

Iz sadržaja spisa predmeta i citiranih zakonskih odredbi vidljivo je da je tuženo tijelo u postupku izmjene Standardne ponude za uslugu izdvojenog pristupa lokalnoj petlji od 1. listopada 2009. godine odnosno promjenu prijenosne tehnologije na već izdvojenim metalnim paricama donijelo na način da je tužitelju omogućilo da se izjasni o činjenicama bitnim za donošenje rješenja te je istom omogućilo da dostavi svu potrebnu dokumentaciju i dokaze koji su od značenja za donošenje odluke.

Nadalje, iz provedenog postupka je vidljivo da je tuženo tijelo u potpunosti postupilo prema odredbama Zakona o općem upravnom postupku u vezi pitanja koja nisu uređena Zakonom o elektroničkim komunikacijama.

Iz obrazloženja osporene odluke kao i pojedinih točaka izmjena navedene Standardne ponude vidljivo je da se tuženo tijelo u potpunosti pridržavalo odredbi Zakona o elektroničkim komunikacijama pa je stoga neosnovan prigovor tužitelja da naložene izmjene nisu utvrđene u propisanom postupku temeljem odredbi Zakona o općem upravnom postupku.

S tim u vezi se posebno ističe da je u postupku koji je prethodio donošenju osporene odluke bila održana javna rasprava koja je okončana 15. ožujka 2010. godine, a da je osporavana odluka donesena 28. travnja 2010. godine, pa je tužitelj i u navedenom razdoblju mogao dati svoje eventualne primjedbe i komentare na navode drugih sudionika javne rasprave što nije učinio.

Prema odredbi članka 22. stavka 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama prije donošenja odluka i drugih upravnih akata od znatnijeg utjecaja na mjerodavno tržište koje donosi u skladu s odredbama ovog Zakona Agencija će objaviti prijedlog odluke ili drugog upravnog akta u svrhu provedbe javne rasprave kako bi se svim zainteresiranim stranama omogućilo davanje mišljenja, primjedaba i prijedloga u vezi s predloženim mjerama.

Tuženo tijelo je postupilo sukladno citiranoj zakonskoj odredbi te je omogućilo tužitelju da i nakon zaključenja javne rasprave uputi svoje primjedbe i prijedloge, a budući da to tužitelj nije učinio ne može s uspjehom isticati da su povrijeđena pravila postupka zbog nesudjelovanja u tom postupku.

Slijedom svega navedenoga ovaj Sud ocjenjuje da je tuženo tijelo sukladno svojim zakonskim ovlastima omogućilo tužitelju da se prije donošenja odluke izjasni o činjenicama bitnim za donošenje odluke, te je prilikom donošenja odluke pravilno primijenilo zakon i propise utemeljene na zakonu, pravilno je utvrdilo činjenično stanje, te prilikom donošenja odluke nije povrijedilo pravila postupka i time nije povrijeđen zakon tužitelju na štetu.

Stoga su prigovori tužitelja istaknuti u tužbi u potpunosti neosnovani radi čega je trebalo temeljem odredbe članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj 53/91., 9/92. i 77/92.) tužbu odbiti kao neosnovanu.

Poslovni broj: Us-6181/2010-4

Zagreb, 11. kolovoza 2011.

Predsjednica vijeća
Jasminka Jenjić, v. r.

Presuda, NN 120/2011-2373