## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-III-945/1994. od 17. travnja 1996.

### NN 32/1996 (26.4.1996.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-III-945/1994. od 17. travnja 1996.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu dr. Velimir Belajec,
dopredsjednik Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola
Filipović, Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav
Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac i Milan Vuković,
odlučujući o ustavnoj tužbi D. K. iz R. radi
zaštite ustavnih prava na sjednici održanoj dana 17.
travnja 1996. godine, donio je slijedeću

## ODLUKU

1. Ustavna tužba se odbija.

2. Odluka će se objaviti u »Narodnim novinama«

**Obrazloženje**

D. K., zastupan po punomoćniku mr. N. V., odvjetniku iz
R., podnio je ovom Sudu pravodobnu i dopuštenu ustavnu tužbu
radi zaštite ustavnog prava a u povodu rješenja Okružnog
suda u R. broj: R-120/93-4 od 21. 10. 1993. godine, kojim je odbijen
njegov prijedlog za priznavanje strane sudske odluke, tj. rješenja
IV. Opštinskog suda u B. broj: II-0-2114/91 od 11. 12. 1991.
godine. Ovim ostavinskim rješenjem iza pok. K. K. oglašena
je nasljednicom M. B. D. K. iz R. proglašen je temeljem oporuke
nasljednikom iza pokojne M. B. iz R. i to rješenjem Općinskog
suda u R. broj 0-327/89 od 30. 10. 1990. godine.

Kao pravni slijednik (nasljednik) iza pok. M. B. D. K. je radi
uknjižbe u zemljišnoj knjizi prava vlasništva naslijeđene
imovine pred Okružnim sudom u R. pokrenuo postupak za priznavanje
naprijed naznačene strane sudske odluke. Zahtjev je odbijen
jer je odredbom članka 89. stavak 1. Zakona o rješavanju
sukoba zakona s propisima drugih zemalja u određenim odnosima
(»Narodne novine«, broj 53/91) propisano da se neće
priznati strana sudska odluka ako u određenoj pravnoj stvari
postoji isključiva nadležnost suda u Republici Hrvatskoj
uz iznimku navedenu u stavku 2. iste zakonske odredbe.

Kako je odredbama članka 186-190. Zakona o nasljeđivanju
(»Narodne novine«, broj 52/71 i 47/78) određena
isključiva nadležnost suda u Republici Hrvatskoj za
raspravljanje ostavine na nekretninama koje se nalaze na području
Republike Hrvatske to je prijedlog za priznanje odluke stranog
suda odbijen.

Vrhovni sud Republike Hrvatske odbio je žalbu predlagatelja
stoga što Republika Hrvatska po donošenju »Odluke
od 8. listopada 1991. godine o raskidanju državno-pravnih
sveza na temelju kojih je zajedno s ostalim republikama i pokrajinama
tvorila dosadašnju SFRJ« nije uspostavila s Republikom
Srbijom državno-pravne ni faktične odnose. Sporna
sudska odluka donesena nakon stupanja na snagu odluke od 8. listopada
1991. godine ne smatra se stoga podobnom za priznanje.

Ustavna tužba nije osnovana.

Ustav Republike Hrvatske jamči pravo vlasništva i
pravo nasljeđivanja (članak 48.).

Prema odredbi članka 16. Ustava, slobode i prava utvrđena
Ustavom mogu se ograničiti zakonom da bi se, između
ostalog, zaštitio i pravni poredak. U ovom slučaju
ograničenje prava vlasništva do kojeg je došlo
nepriznavanjem odluke stranog suda temelji se na odredbama Ustavne
odluke o suverenosti i samostalnosti Republike Hrvatske što
ju je Sabor Republike Hrvatske donio i proglasio 25. lipnja 1991.
godine (»Narodne novine«, broj 31/91). Ova Ustavna odluka
temelj je Odluke Sabora od 8. listopada 1991. godine o raskidu
državno-pravne sveze na temelju kojih je zajedno s ostalim
republikama i pokrajinama tvorila dosadašnju SFRJ. Ova je
odluka donesena, nema sumnje, i radi zaštite pravnog poretka
Republike Hrvatske. Tom se odlukom, naime, ne priznaje valjanim
niti jedan pravni akt bilo kojeg tijela koje nastupa u ime bivše
Federacije - SFRJ. Tom odlukom Republika Hrvatska priznaje samostalnost
i suverenost ostalih republika bivše SFRJ na temelju načela
uzajamnosti i spremna je s onim republikama s kojima nije u oružanom
sukobu uspostaviti, održavati i razvijati prijateljske političke,
gospodarske, kulturne i druge odnose.

Sa Srbijom, republikom u sastavu bivše SFRJ, zbog oružane
agresije Hrvatska nije uspostavila navedene odnose na načelu
uzajamnosti. Iz navedenih razloga ni odluke sudova i drugih organa
Srbije ne mogu se, radi zaštite pravnog poretka, priznati
u Republici Hrvatskoj.

Iz navedenih razloga Ustavni sud Republike Hrvatske je, temeljem
odredbe članka 61. Poslovnika Ustavnog suda Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 29/94), ustavnu tužbu odbio
kao neosnovanu.

Objavljivanje ove odluke u »Narodnim novinama« službenom
glasilu Republike Hrvatske temelji se na odredbi članka
20. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 13/91).

Broj: U-III-945/1994
Zagreb, 17. travnja 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik **dr. Velimir Belajec,** v. r.

Odluka, NN 32/1996-669