## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-128/2003 od 11. travnja 2003.

### NN 73/2003 (6.5.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-128/2003 od 11. travnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

885

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutim ustavnom tužbom A. P., A. P. i
M.P., iz N. V., koje zastupa mr. sc. N. V., odvjetnik u R., na sjednici Vijeća
održanoj dana 11. travnja 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelji su podnijeli ustavnu tužbu na temelju ovlaš­tenja iz članka 63. stavka
1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02-pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) dana 11. siječnja
2003. godine, smatrajući da nadležna tijela sudbene vlasti, odlučujući o
njihovim pravima i obvezama, nisu donijela odluku u razumnom roku. Zbog nedonošenja
odluke u razumnom roku od strane nadležnih sudova, podnositelji smatraju da su
u konkretnom slučaju povrijeđene ustavne odredbe iz članka 3., članka 5., članka
14., članka 26., članka 35., članka 48., članka 61., članka 62. i članka 134.
Ustava Republike Hrvatske.

2. Ustavna tužba podnositelja podnesena je u vezi s
kaznenim postupkom koji se vodi protiv Lj. M., a radi počinjenja kaznenog djela
protiv opće sigurnosti ljudi i imovine i sigurnosti prometa, teškim kaznenim
djelom protiv opće sigurnosti. Navedeno kazneno djelo je opisano i kažnjivo po članku
271. stavku 4. Kaznenog zakona (»Narodne novine«, broj 110/97), u vezi s člankom
266. stavkom 1. i stavkom 2. istog zakona.

U
predmetnom postupku okrivljenik je nepravomoćnom prvostupanjskom presudom Općinskog
suda u Crikvenici, broj: K-129/98 oglašen krivim, te mu je izrečena kazna
zatvora od jedne (1) godine, koja se neće izvršiti ukoliko okrivljenik u roku
kušnje od tri (3) godine ne počini novo kazneno djelo. Prema navodima iz tužbe,
predmet se po žalbi nalazi pred Županijskim sudom u Rijeci, gdje se vodi pod
poslovnim brojem: Kž-239/02.

3.
Obrazlažući ustavnu tužbu podnositelji navode da su u kaznenom postupku imali
svojstvo oštećenika. Protiv okrivljenika podnijeli su i tužbeni zahtjev za
naknadu štete pred Općinskim sudom u Crikvenici koji se vodi pod poslovnim
brojem: P-555/97. Nadalje iznose da je predmetni parnični postupak prekinut do
okončanja kaznenog postupka, pa da stoga imaju pravni i materijalni interes
zahtijevati postupanje ovog Suda temeljem članka 63. Ustavnog zakona.

4.
Zaključno predlažu ovom Sudu donošenje odluke kojom će se Županijskom sudu u
Rijeci odrediti rok unutar kojega mora donijeti svoju odluku u konkretnom slučaju.

*Ustavna
tužba nije dopuštena.*

5.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, pročišćeni
tekst, broj 41/01), propisano je:

»Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u
razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi
zbog kažnjivog djela.«

Citiranim ustavnim jamstvom u ustavnopravni poredak
Republike Hrvatske uvedena je odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije
za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine«, Međunarodni
ugovori, broj 6/99 – pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak), kojom se, između
ostaloga, određuje da radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi
ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo, svatko ima pravo da zakonom
ustanovljeni i nepristrani sud pravično, javno i u razumnom roku ispita njegov
slučaj.

6. Odredbom članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona
propisano je:

»Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela nije u razumnom roku odlučio
sud ili u slučaju kad se osporenim pojedinačnim aktom grubo vrijeđaju ustavna
prava, a potpuno je razvidno da bi nepokretanjem ustavnosudskog postupka za
podnositelja ustavne tužbe mogle nastati teške i nepopravljive posljedice.«

Iz navedene odredbe Ustavnog zakona razvidno je da
pravo podnošenja ustavne tužbe radi nedonošenja odluke od strane tijela državne
vlasti, imaju osobe o čiji pravima i obvezama ili optužbi za kazneno djelo nije
odlučeno u razumnom roku.

Iz
ustavne tužbe podnositelja potpuno je razvidno da se u kaznenom postupku u vezi
s kojim se traži donošenje odluke ovog Suda i kojom bi se trebalo obvezati Županijski
sud u Rijeci na donošenje presude u određenom roku, nije odlučivalo o njihovim
pravima i obvezama ili optužbi zbog kažnjivog djela. Podnositelji u tom
postupku nisu imali položaj okrivljenika, niti su pod­nijeli imovinski zahtjev
u kaznenom postupku, već su naknadu štete potraživali u zasebnoj parnici.

7. Slijedom navedenoga, tijekom ustavnosudskog
postupka je utvrđeno da podnositelji nemaju aktivnu legitimaciju za podnošenje
ustavne tužbe na temelju ovlaštenja iz članka 63. stavka 1. Ustavnog zakona, u
vezi s kaznenim postupkom koji se vodi protiv okrivljenika Lj. M.

Podnositelji imaju mogućnost podnijeti ustavnu tužbu
na temelju članka 63. Ustavnog zakona, ali u vezi s parničnim postupkom koji se
vodi pred Općinskim sudom u Crikvenici.

8. Prema odredbi članka 72. Ustavnog zakona, između
ostaloga, Ustavni sud će rješenjem odbaciti ustavnu tužbu ako je ona nedopuštena.
Tužba je nedopuštena ako je podnesena od strane osoba koje nisu ovlaštene za
njezino podnošenje.

Slijedom svega iznijetoga, na temelju odredaba članka
72. Ustavnog zakona, riješeno je kao u točki I. izreke.

Točka II. izreke utemeljena je na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-128/2003

Zagreb, 11. travnja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 73/2003-885