## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3463/2007 od 17. ožujka 2009.

### NN 42/2009 (6.4.2009.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3463/2007 od 17. ožujka 2009.

42 06.04.2009 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3463/2007 od 17. ožujka 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

976

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Aldo Radolović, zamjenik predsjednice Suda, te suci Marko Babić, Snježana Bagić, Mario Jelušić, Mario Kos, Davor Krapac, Ivan Matija, Željko Potočnjak, Agata Račan, Duška Šarin i Nevenka Šernhorst, odlučujući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugog propisa s Ustavom i zakonom, na sjednici održanoj 17. ožujka 2009. godine, donio je

ODLUKU

I. Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom te se ukida odredba članka 13. Odluke o organizaciji i načinu naplate parkiranja na području Grada Biograda na Moru (»Službeni glasnik Grada Biograda na Moru« broj 4/02.).

II. Na temelju članka 38. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom Republike Hrvatske i zakonom, te se ukidaju članak 8. u dijelu koji glasi: »koja povlači ugovornu kaznu«, članak 9. i članak 10. Odluke o organizaciji i načinu naplate parkiranja na području Grada Biograda na Moru (»Službeni glasnik Grada Biograda na Moru« broj 4/02.).

III. Ukinute odredbe članaka Odluke iz točaka I. i II. izreke ove odluke prestaju važiti 31. prosinca 2009. godine.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama« i »Službenom glasniku Grada Biograda na Moru«.

Obrazloženje

1. Trgovačko društvo Euroomnia d.o.o. Zagreb podnijelo je Ustavnom sudu prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članka 13. Odluke o organizaciji i načinu naplate parkiranja na području Grada Biograda na Moru (»Službeni glasnik Grada Biograda na Moru« broj 4/02., u daljnjem tekstu: Odluka).

2. Predlagatelj smatra da normativni sadržaj označene odredbe članka Odluke nije u suglasnosti s odredbom članka 5. Ustava, zatim odredbom članka 46. stavka 1. i stavka 3. Zakona o leasingu (»Narodne novine« broj 135/06.) te odredbom članka 561. Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 35/05. i 41/08., u daljnjem tekstu: ZOO).

Predlagatelj navodi da je društvo koje se bavi iznajmljivanjem vozila koja su u vlasništvu leasing društva, a koja vozila, kao davatelj leasinga na temelju ugovora o najmu vozila, daje na uporabu najmoprimcu. Smatra da sukladno označenim odredbama Zakona o leasingu i ZOO-u za povredu ugovorne obveze između davatelja i primatelja leasinga i štetu koja je time prouzročena odgovara primatelj leasinga odnosno najmoprimac. Slijedom navedenog, predlagatelj smatra da u slučaju kada primatelj leasinga parkira vozilo i ne plati parkirnu kartu, korisnikom parkirališta koji treba platiti ugovornu kaznu ne može se smatrati niti vlasnik vozila niti najmodavac odnosno predlagatelj u konkretnom slučaju, već najmoprimac koji je parkiranjem vozila sklopio ugovor i prekršio ga neplaćanjem parkirne karte (ili na neki drugi način).

Predlagatelj predlaže da Ustavni sud pokrene postupak ocjene ustavnosti i zakonitosti i ukine Odluku u osporenom dijelu.

Zbog opsežnosti sadržaja osporene odredbe članka 13. Odluke te sadržaja odredbe članaka 8., 9. i 10. Odluke, njihov se sadržaj navodi u točki 6. obrazloženja ove odluke.

Prijedlog je osnovan.

3. O suglasnosti zakona s Ustavom, odnosno drugih propisa s Ustavom i zakonom, odlučuje Ustavni sud Republike Hrvatske na temelju članka 128. alineja 1. i 2. Ustava, na način i u postupku koji su propisani Ustavom i Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

Budući da je predmet ustavnosudske ocjene drugi propis, koji se u pravilu donosi radi provedbe zakona, on mora biti u skladu s Ustavom i zakonom.

4. Neposredno su mjerodavne za ocjenu ustavnosti osporenog dijela Odluke odredbe članka 3., članka 5. stavka 1., članka 134. stavka 1. i članka 136. Ustava.

Članak 3. Ustava, u dijelu koji je mjerodavan u konkretnom slučaju, glasi:

(...), vladavina prava (...) najviše su vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava.

Članak 5. stavak 1. Ustava glasi:

U Republici Hrvatskoj zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom, a ostali propisi s Ustavom i zakonom.

Mjerodavni dio članka 134. stavka 1. Ustava glasi:

(1) Jedinice lokalne samouprave obavljaju poslove iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana, a osobito poslove koji se odnose na uređenje naselja i stanovanja, prostorno i urbanističko planiranje, komunalnu djelatnost (...).

(2) Jedinice područne (regionalne) samouprave obavljaju poslove od područnog (regionalnog) značenja, a osobito poslove koji se odnose na (...) promet i prometnu infrastrukturu (...).

(3) Poslovi lokalnog i područnog (regionalnog) djelokruga uređuju se zakonom (...).

Članak 136. Ustava glasi:

U obavljaju poslova iz svog djelokruga tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave samostalna su i podliježu samo nadzoru ustavnosti i zakonitosti ovlaštenih državnih tijela.

5. Za ocjenu zakonitosti osporenih odredaba Odluke mjerodavni su članci 295. i 350. ZOO-a, koji glase:

VII. OPĆI UVJETI UGOVORA

Pojam i obvezatnost

Članak 295.

(1) Opći uvjeti ugovora su ugovorne odredbe sastavljene za veći broj ugovora koje jedna ugovorna strana (sastavljač) prije ili u trenutku sklapanja ugovora predlaže drugoj ugovornoj strani, bilo da su sadržani u formularnom (tipskom) ugovoru, bilo da se na njih ugovor poziva.

(2) Opći uvjeti ugovora dopunjuju posebne pogodbe utvrđene među ugovarateljima u istom ugovoru, i u pravilu obvezuju kao i ove.

(3) U slučaju neslaganja općih uvjeta i posebnih pogodbi, vrijede ove posljednje.

(4) Opći uvjeti ugovora moraju se objaviti na uobičajeni način.

(5) Opći uvjeti obvezuju ugovornu stranu ako su joj bili poznati ili morali biti poznati u vrijeme sklapanja ugovora.

Članak 350.

1) Vjerovnik i dužnik mogu ugovoriti da će dužnik platiti vjerovniku određeni novčani iznos ili pribaviti neku drugu materijalnu korist ako ne ispuni svoju obvezu ili ako zakasni s njezinim ispunjenjem ili ako je neuredno ispuni.

(...)

(3) Ugovorna kazna ne može biti ugovorena za novčane obveze.

5.1. Ustavni sud napominje da je u postupku ispitivanja zakonitosti podzakonskih akata, kojima jedinice lokalne samouprave uređuju organizaciju i način naplate parkiranja vozila na javnim parkiralištima, potrebno uzeti u obzir članak 19. stavak 1. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi (»Narodne novine« broj 33/01., 60/01.-vjerodostojno tumačenje, 129/05. i 109/07.) i članak 5. stavak 1. točku 6., stavak 4. i stavak 11. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 67/08.).

Polazeći od zakona koji je bio na snazi u vrijeme donošenja Odluke, u ustavnosudskom postupku trebalo je razmotriti i članak 1. stavak 2. točku 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 46/96., 54/96. i 59/96.) i članak 5. stavak 1. točku 6. i stavak 8. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 105/04. i 142/06. – Uredba), koji danas nisu na snazi.

6. Gradsko vijeće Grada Biograda na Moru na 8. sjednici održanoj 3. srpnja 2002. godine, na temelju članka 2. stavka 1. točke 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 46/96., 54/96 i 59/96. – pročišćeni tekst) i članka 33. stavka 1. točke 3. Statuta Grada Biograda na Moru (»Službeni glasnik Grada Biograda na Moru« broj 6/01.) donijelo je osporenu Odluku.

Članci 8., 9., 10. i 13. Odluke glase:

Članak 8.

Korisnik parkirališta čini povredu ugovora o parkiranju koja povlači ugovornu kaznu ako:

a. ne istakne kupljenu parkirnu kartu s unutarnje strane vjetrobranskog stakla vozila u roku od 10 minuta od dolaska na parkiralište,

b. ne koristi ispravnu parkirnu kartu,

c. prekorači dopušteno vrijeme parkiranja,

d. ne koristi parkirališno mjesto sukladno obilježenim horizontalnim oznakama.

Članak 9.

Za povredu ugovora iz članka 8. ove Odluke plaća se ugovorna kazna u dvadeseterostrukom iznosu cijene jednog sata parkiranja u zoni.

Nalog za plaćanje ugovorne kazne izdaje osoba ovlaštena za kontrolu parkiranja te ga, na odgovarajući način, pričvršćuje na vozilo.

Korisnik parkiranja dužan je postupiti po primljenu nalogu i platiti ugovornu kaznu u roku 8 (osam) dana, na način naznačen u nalogu.

Članak 10.

Ako korisnik parkiranja ne postupi u roku po nalogu izdanom u skladu s člankom 9. ove Odluke dužan je, pored iznosa naloga, u daljnjih osam dana platiti troškove opominjanja u iznosu od 30,00 kuna te zakonsku zateznu kamatu, na što će ga se u nalogu upozoriti.

Ako korisnik parkiranja ne izvrši plaćanje u danim rokovima, organizator parkiranja pokrenut će protiv njega, a u svoje ima i za svoj račun, odgovarajući postupak.

Članak 13.

Korisnikom parkirališta koji podliježe plaćanju ugovorne kazne smatra se vlasnik vozila koji je evidentiran u odgovarajućim evidencijama Ministarstva unutarnjih poslova, prema registarskoj oznaci vozila.

7. Ustavni sud je utvrdio da je u konkretnom slučaju riječ o pravno istovjetnom pitanju kao u odluci i rješenju broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine (»Narodne novine« broj 148 od 12. prosinca 2008. godine).

Razlozi zbog kojih je Sud prihvatio prijedlog predlagatelja i utvrdio nesuglasnost odredbe članka 13. Odluke, zatim razlozi zbog kojih je pozivom na članak 38. stavak 2. Ustavnog zakona pokrenut postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom dijela odredbe članka 8., kao i odredbe članaka 9. i 10. Odluke postoje i u konkretnom slučaju. Stoga Ustavni sud upućuje na prihvaćeno pravno stajalište o istom pravnom pitanju izraženom u odluci broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine.

8. Na temelju članka 55. stavka 1. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama I. i II. izreke odluke.

Odluka o odgodi prestanka važenja ukinutog dijela članka 8. i odredbi članaka 9., 10. i 13. Odluke iz točke III. izreke ove odluke temelji se na članku 55. stavku 2. Ustavnog zakona.

Odluka o objavi odluke temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-II-3463/2007

Zagreb, 17. ožujka 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Zamjenik predsjednice Suda
dr. sc. Aldo Radolović, v. r.

Odluka, NN 42/2009-976