## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5281/2011 od 19. siječnja 2012.

### NN 15/2012 (2.2.2012.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-5281/2011 od 19. siječnja 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

436

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Davor Krapac, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio M. M. iz R., kojeg zastupa J. H., odvjetnica u R., na sjednici održanoj 19. siječnja 2012. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Revx 1020/11 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe, M. M. iz R., Š. p., određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.) u iznosu od 36.400,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri (3) mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Podnositelj je 9. studenoga 2011. na temelju članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) podnio ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka, navodeći da se isti u trenutku njezinog podnošenja vodio pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Vrhovni sud) pod brojem: Revx 1020/11 smatrajući da mu je povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

I. ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, na temelju navoda ustavne tužbe, te uvida u presliku spisa Općinskog suda u Rijeci, utvrdio sljedeće pravno relevantne činjenice za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositelja zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava:

– parnični postupak pokrenut je 8. siječnja 1997. pred Općinskim sudom u Rijeci tužbom podnositelja, radi naknade štete;

– na ročištu održanom 13. rujna 1999. određen je dokaz saslušanjem podnositelja te predloženih svjedoka;

– na ročištu održanom 8. prosinca 1999. sud je saslušao podnositelja;

– na ročištu održanom 10. veljače 2000. sud je proveo dokaz saslušanjem svjedoka te je raspravnim rješenjem postupak prekinut u smislu članka 184.a Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 112/99.);

– na ročištu održanom 10. ožujka 2005. određeno je provođenje dokaza saslušanjem svjedoka;

– na ročištu održanom 13. svibnja 2005. sud je saslušao predloženog svjedoka te je odredio daljnje saslušanje svjedoka;

– na ročištu održanom 22. rujna 2005. zbog nepristupa svjedoka, glavna rasprava je odgođena;

– na ročištu održanom 14. prosinca 2005. određeno je provođenje dokaza medicinskim vještačenjem;

– nalaz i mišljenje vještaka (specijaliste kirurgije i traumatologije) sudu su dostavljeni 30. ožujka 2006.;

– nalaz i mišljenje vještaka psihijatra sudu su dostavljeni 24. studenoga 2006.;

– na ročištu održanom 18. siječnja 2007. sud je saslušao vještake te je zaključio glavnu raspravu;

– ročište za objavu odluke suda održano je 2. veljače 2007.;

– protiv odluke suda broj: P-59/97-47 od 2. veljače 2007. tužena je 2. travnja 2007. izjavila žalbu;

– rješenjem broj: Gž-3900/07 od 13. svibnja 2009. Županijski sud u Rijeci ukinuo je prvostupanjsku odluku i predmet vratio na ponovni postupak;

– na ročištu održanom 14. listopada 2009. glavna rasprava je odgođena;

– na ročištu održanom 25. studenoga 2009. sud je saslušao svjedoka te je odredio provođenje dokaza medicinskim vještačenjem;

– na ročištu održanom 22. rujna 2010. sud je saslušao vještaka te je zaključio glavnu raspravu;

– protiv presude suda broj: P-2059/09-67 od 19. listopada 2010. podnositelj je 2. studenoga 2010. izjavio žalbu;

– presudom broj: Gž-1418/11-2 od 13. travnja 2011. Županijski sud u Rijeci odbio je žalbu podnositelja kao neosnovanu i potvrdio prvostupanjsku odluku;

– protiv drugostupanjske presude podnositelj je 20. srpnja 2011. podnio reviziju;

– u trenutku donošenja odluke Ustavnog suda predmet se u povodu revizije podnositelja nalazio kod Vrhovnog suda na odlučivanju.

II. PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u članku 29. stavku 1. Ustava i članku 63. Ustavnog zakona.

Ustavna tužba je osnovana.

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Parnični postupak pokrenut je 8. siječnja 1997. tužbom podnositelja pred Općinskim sudom u Rijeci.

Duljina postupka uzima se u obzir od 5. studenoga 1997., kad je Zakonom o potvrđivanju stupila na snagu, u odnosu na Republiku Hrvatsku, Konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokoli broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak; u daljnjem tekstu: Konvencija). Protokol broj 12 na snazi je u odnosu na Republiku Hrvatsku od 1. travnja 2005. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 12 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 9/05.), a Protokol broj 13 od 1. srpnja 2003. (Zakon o potvrđivanju Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, o ukidanju smrtne kazne u svim okolnostima, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 14/02. i Objava o stupanju na snagu Protokola broj 13 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, »Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 13/03.).

U članku 6. stavku 1. Konvencije jamči se svakome pravo da radi utvrđivanja njegovih prava i obveza građanske naravi ili u slučaju podizanja optužnice za kazneno djelo protiv njega zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Stoga, Ustavni sud utvrđuje da je od pokretanja postupka do dana donošenja odluke Ustavnog suda o ustavnoj tužbi podnositelja postupak u ovom predmetu trajao ukupno četrnaest (14) godina, jedanaest (11) mjeseci i tri (3) dana, a nakon stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije postupak je trajao četrnaest (14) godina, jedan (1) mjesec i sedam (7) dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u pravno relevantnom razdoblju vodio najprije pred Općinskim sudom u Rijeci, koji je od radnji relevantnih za odlučivanje o pravima i obvezama podnositelja, održao više ročišta, zatim, proveo dokaz saslušanjem podnositelja i predloženih svjedoka, proveo dokaz medicinskim vještačenjem te je odlučio o biti stvari.

U povodu žalbe tužene postupak se nastavio voditi pred Županijskim sudom u Rijeci koji je prvostupanjsku odluku ukinuo i predmet vratio sudu prvog stupnja na ponovni postupak.

U ponovnom postupku prvostupanjski sud proveo je glavnu raspravu i ponovno odlučio o biti stvari.

U povodu žalbe podnositelja predmet je dostavljen Županijskom sudu u Rijeci na odlučivanje.

U trenutku odlučivanja o ustavnoj tužbi podnositelja, postupak se, u povodu revizije podnositelja podnesene protiv drugostupanjske odluke, vodio pred Vrhovnim sudom.

4.3. Ustavni sud utvrđuje da je jedan iznimno dug zastoj u postupku uzrokovan je prekidom postupka koji je nastupio po sili zakona (ex lege). Raspravno rješenje Općinskog suda u Rijeci od 10. veljače 2000. imalo je deklaratorno značenje. Prekid postupka onemogućio je nadležni sud da tijekom prekida poduzima radnje usmjerene na rješavanje podnesenog tužbenog zahtjeva te da odluči o tom zahtjevu.

4.4. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Ocjena Ustavnog suda je da podnositelj, kao tužitelj u parničnom postupku, nije doprinio duljini sudskog postupka.

4.5. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom predmetu.

4.6. UTJECAJ ZAKONOM ODREĐENOG PREKIDA
POSTUPKA NA POVREDU USTAVNOG PRAVA

U odlukama primjerice broj: U-IIIA-829/2002 od 24. ožujka 2004. (objavljena u »Narodnim novinama« broj 44/04.) i U-IIIA-2749/2005 od 29. studenoga 2005. (objavljena u »Narodnim novinama« broj 149/05.) Ustavni sud je, u okolnostima identičnim ovom predmetu, utvrdio da je zakonom određenim prekidom postupka povrijeđeno člankom 29. stavkom. 1. Ustava zajamčeno pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, te da je tim zakonom određenim prekidom postupka podnositelju povrijeđeno i pravo na pristup sudu također zajamčeno članka 29. stavka 1. Ustava.

Ustavni sud ne nalazi razlog za odstupanje od tako izraženog stajališta u ovom predmetu.

III. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se postupak u pravno relevantnom razdoblju vodio u trajanju preko četrnaest (14) godina što ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku.

Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka, zatim utjecaj zakonom određenog prekida postupka na povredu ustavnog prava, činjenicu da podnositelj svojim ponašanjem nije doprinio duljini trajanja sudskog postupka kao i činjenicu da predmet još uvijek nije okončan, Ustavni sud ocjenjuje da je povrijeđeno pravo podnositelja da neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Stoga je, u smislu članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Vrhovnog suda dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-5281/2011
Zagreb, 19. siječnja 2012.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća
Snježana Bagić, v. r.

Odluka, NN 15/2012-436