## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3130/2003 od 17. rujna 2004.

### NN 138/2004 (4.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-3130/2003 od 17. rujna 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2429

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi H. i B. Ž., oboje iz Z., na sjednici održanoj 17. rujna 2004.
godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Ps-679/86 u najkraćem
mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg
dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni
tekst) podnositeljima ustavne tužbe i to:

– H. Ž. iz Z., B. B. 24, u izosu od 7.900,00 kuna;

– B. Ž. iz Z., B. B. 24, u izosu od 7.900,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelji ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijeli su dana 6. listopada 2003. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka pokrenutog njihovom tužbom radi
predaje stana u posjed.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu, broj: Ps-679/86
utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava.

Dana 19. ožujka 1984. godine podnositelji su Općinskom
sudu u Zagrebu podnijeli tužbu protiv tuženika Stambene zadruge »M.« iz Z.,
radi predaje stana u posjed.

U razdoblju do 5. studenoga 1997. godine Općinski sud
u Zagrebu je donio presudu kojom je usvojio tužbeni zahtjev podnositelja, koja
je ukinuta odlukom žalbenog suda. Nakon toga spojeni su postupak koji se vodio
po tužbi podnositelja i postupak koji se vodio pred istim sudom po tužbi tuženika
protiv podnositelja. Sud prvog stupnja donio je djelomičnu presudu kojom je
usvojen tužbeni zahtjev podnositelja, a odbijen dio tužbenog zahtjeva protivne
strane. Ta presuda potvrđena je od strane žalbenog suda i postala je pravomoćna.
Općinski sud u Zagrebu nastavio je postupak u odnosu na dio tužbenog zahtjeva
protustranke o kojem nije bilo odlučeno.

Od 5. studenoga 1997. godine do podnošenja ustavne tužbe
ročište nije održano.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog
suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju
od 17. lipnja 2004. godine Općinski sud u Zagrebu navodi kronologiju postupanja
u predmetu, te obrazlaže duljinu postupka složenošću predmeta.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbama
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu, broj: Ps-679/86, Ustavni sud je utvrdio
da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 19. ožujka
1984. godine, tužbom podnositelja protiv tuženika Stambene zadruge »M.«, radi
predaje stana u posjed.

Ustavna tužba podnesena je dana 6. listopada 2003.
godine, a do tog dana sudski postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da do dana podnošenja ustavne tužbe postupak u ovom predmetu traje
ukupno devetnaest (19) godina, šest (6) mjeseci i sedamnaest (17) dana.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu:
Zakon o potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997.
godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i
odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi
utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita
njegov slučaj.

Pravo
na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije
(5. studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku
je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000. godine (dana
proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje razumnosti trajanja sudskih postupaka
prije 5. studenoga 1997. godine, u pravilu, ne bi moglo biti predmetom
ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem
prav­nom poretku Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo.

Ustavni
sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa stajališta
povrede prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra razdoblje od
5. studenoga 1997. godine (to jest od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije) do 6. listopada 2003. godine (to jest do dana podnošenja ustavne tužbe),
što ukupno iznosi pet (5) godina, jedanaest (11) mjeseci i jedan (1) dan.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da se u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, postupak
vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu koji nije održao niti jedno ročište u
razdoblju od pet godina, jedanaest mjeseci i jednog dana.

5.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (PR­O­­TUTUŽENIKA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelji
ustavne tužbe, kao protutuženici u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog
suda, nisu pridonijeli duljini postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda, radi se o složenom predmetu.

6.
Ustavni sud utvrđuje da parnični postupak koji se sada vodi pred Općinskim
sudom u Zagrebu, pod brojem: Ps-679/86, traje preko devetnaest godina. Takvo
ukupno trajanje postupka, kao i neučinkovito postupanje suda nakon 5. studenoga
1997. godine, kao i okolnost da se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog
stupnja nikako ne udovoljava zahtjevu suđenja u razumnom roku. Pri tome složenost
predmeta ne može opravdati njegovo trajanje u razdoblju duljem od devetnaest
godina. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno pravo podnositelja
da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o
njihovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava
Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano, pravno
relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja nerazumno dugog
razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8.
Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-3130/2003
Zagreb, 17. rujna 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 138/2004-2429