## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2899/2003 od 20. studenoga 2003.

### NN 193/2003 (9.12.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2899/2003 od 20. studenoga 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3044

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za odlu­či­vanje o ustavnim tužbama,
u sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski,
Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlu­čujući
o ustavnoj tužbi M. D. iz G. D., I., koju zastupa puno­moćnica M. B.-B.,
odvjetnica u S., na sjednici Vijeća održa­noj dana 20. studenoga 2003. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski
sud u Splitu dužan je donijeti presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom,
pod brojem: I P-1649/87, u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od šest (6)
mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon dana objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst) podnositeljici ustavne tužbe, M. D. pok. M. iz G. D., I., određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu
od 6.000,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna, u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnijela je dana 17. ožujka 2003.
godine ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske odluke u razumnom roku.

Predlaže da Ustavni sud odredi rok za donošenje
presude u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u Splitu, pod po­slov­nim
brojem: I P-1649/87, te da odredi primjerenu naknadu podnositeljici zbog
povrede ustavnih prava iz članaka 26. i 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske, koju je počinio Općinski sud u Splitu ne odlučivši o pravima i
obvezama podnositeljice u razumnom roku.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom,
primjenom članka 63. Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Splitu,
broj: I P-1649/87, utvrdio sljedeće činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje
o povredi ustavnog prava podnositeljice, zajamčenog člankom 29. stav­kom 1.
Ustava Republike Hrvatske:

– dana 9. listopada 1987. godine, podnositeljica je
podnijela tužbu Općinskom sudu u Splitu protiv tuženika J. D., radi utvrđe­nja
prava vlasništva na određenoj nekretnini,

– do 5.
studenoga 1997. godine, Općinski sud u Splitu održao je u predmetu šest ročišta
za glavnu raspravu,

– ročišta
zakazana za 14. srpnja i 24. rujna 1998. godine, odgo­đena su,

–
podnescima od 21. lipnja, 23. kolovoza i 29. kolovoza 2000. godine
podnositeljica je tražila od prvostupanjskog suda postupanje u predmetu,

–
postupak je nastavljen ročištima održanim 10. listopada i 22. studenoga 2000.
godine,

–
dopisom od 22. studenoga 2000. godine, Općinski sud u Splitu zatražio je na
uvid od Općinskog suda u Imotskom, spis broj: O-182/92,

– dana
30. studenoga 2000. godine, Općinski sud u Splitu primio je od Općinskog suda u
Imotskom traženi spis,

–
podnescima od 20. prosinca 2000. i 3. siječnja 2001. godine, podnositeljica je
tražila zakazivanje ročišta u predmetu,

–
dopisom od 21. prosinca 2000. godine, Općinski sud u Imotskom zatražio je od Općinskog
suda u Splitu spis broj: I P-1649/87,

–
dopisom od 24. travnja 2001. godine, Općinsko državno odvjetništvo u Splitu
zatražilo je od Općinskog suda u Splitu spis broj: I P-1649/87,

– dana
10. srpnja 2001. godine, Općinsko državno odvjet­ništvo u Splitu, vratilo je Općinskom
sudu u Splitu spis koji im je dostavljen na uvid.

OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U SPLITU

3. Na
temelju članka 69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio
od Općinskog suda u Splitu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

Dana 4. lipnja 2003. godine, Općinski sud u Splitu
dostavio je ovom Sudu svoje očitovanje o navodima ustavne tužbe u kojemu je
navedena kronologija postupanja u predmetu. Uz očitovanje Sudu je dostavljen i
preslik spisa broj: I P-1649/87.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI
POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava, propisano je
sljedeće:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...)«.

Odredbama članka 63. Ustavnog zakona propisano je
sljedeće:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu«.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Povredu ustavnog prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakoga pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja i
uvida u spis Općinskog suda u Splitu, broj: I P-1649/87, Ustavni sud je utvrdio
da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu
odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 9.
listopada 1987. godine, podnošenjem tužbe podnositeljice Općinskom sudu u
Splitu, protiv tuženika J. D., radi utvrđenja prava vlasništva na određenoj
nekretnini.

Ustavna tužba podnijeta je 17. ožujka 2003. godine, a
do tog dana sudski postupak nije okončan, pa Ustavni sud utvrđuje da postupak u
ovom predmetu traje ukupno petnaest (15) godina, pet (5) mjeseci i sedam (7)
dana.

Tijekom tog razdoblja prvostupanjski sud je održao
osam ročišta za glavnu raspravu.

Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih
prava i temeljnih sloboda i protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine«, Međunarodni ugovori, broj
18/97, 6/99 – pročišćeni tekst i 8/99-ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o
potvrđivanju Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava, dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio
unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka
6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja,
između ostaloga, propisuje sljedeće:

»Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj«.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9.
studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku
63. Ustavnog zakona, jer u dota­dašnjem pravnom poretku Republike Hrvatske
takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je u konkretnom slučaju ocijenio da se
pravno relevantnim razdobljem s aspekta povrede prava na razumnu duljinu
trajanja sudskog postupka smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to
jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 17. ožujka
2003. godine (to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi pet
(5) godina, četiri (4) mjeseca i jedanaest (11) dana.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Općinski sud
u Splitu, od radnji koje su relevantne za meritorno odlučivanje o pravima i
obvezama stranaka u predmetnom sudskom postupku, održao dva ročišta za glavnu
raspravu (10. listopada i 22. studenoga 2000. godine).

Razdoblje potpune neaktivnosti prvostupanjskog suda u
razmatranom razdoblju trajalo je od 5. studenoga 1997. do 10. listopada 2000.
godine, tj. dvije (2) godine, jedanaest (11) mjeseci i četiri (4) dana, te od
10. srpnja 2001. do 17. ožujka 2003. godine, tj. jednu (1) godinu, osam (8)
mjeseci i šest (6) dana.

5.3.            PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJICE U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u
sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda, svojim ponašanjem ni u čemu
nije pridonijela duljini sudskog postupka. Dapače, podnositeljica se u više
navrata pisanim podnescima obraćala nadležnom sudu požurujući postupak i
zahtijevajući od nadležnog suda postupanje u predmetu.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Dosadašnji
tijek sudskog postupka ne ukazuje da se u konkretnom slučaju radi o složenoj
sudskoj stvari.

Polazeći od činjenice da se predmet neprekidno nalazi
u postupku pred sudom prvog stupnja, a imajući u vidu postupanje nadležnog suda
u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, Ustavni sud nije našao okolnosti
koje bi u dosadašnjem tijeku postupka ukazivale na složenost sudskog predmeta,
a koje bi opravdale dugotrajnost postupanja u tom predmetu.

6. Slijedom iznijetog, Ustavni sud ocjenjuje da je
trajanjem predmetnoga sudskog postupka (u prvom stupnju) preko petnaest godina,
povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima ili obvezama, koje je
zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti,
u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama
I. i II. izreke odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje
sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za razmatrano,
pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja nerazumno dugog
razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997. godine, što
ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

9. Odluka o objavi odluke (točka V. izreke) temelji
se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-2899/2003
Zagreb, 20. studenoga 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 193/2003-3044