## Pravilnik o postupku homologacije motornih vozila s obzirom na emisiju ugljikovog dioksida i potrošnju goriva TPV 139 ( izdanje 01)

### NN 100/2008 (3.9.2008.), Pravilnik o postupku homologacije motornih vozila s obzirom na emisiju ugljikovog dioksida i potrošnju goriva TPV 139 ( izdanje 01)

# DRŽAVNI ZAVOD ZA MJERITELJSTVO

**3041**

Na temelju članka 275. stavak 3. Zakona o sigurnosti prometa na cestama
(»Narodne novine« broj 67/08) ravnatelj Državnog zavoda za mjeriteljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O POSTUPKU HOMOLOGACIJE MOTORNIH VOZILA S OBZIROM NA EMISIJU UGLJIKOVOG DIOKSIDA I POTROŠNJU GORIVA TPV 139 (IZDANJE 01)\*

Članak 1.

Ovim se pravilnikom uređuje postupak homologacije vozila kategorije M1 i N11 s
obzirom na određivanje emisije ugljikovog dioksida i potrošnje goriva.

Članak 2.

Tehnički zahtjevi dani su u točkama 4. – 9. Priloga l., a postupak homologacije
u točki 2., 3. i 9. istoga priloga. Prilozi I. i ll. čine sastavni dio ovoga
pravilnika.

Članak 3.

Tijelo za homologaciju u smislu odredaba ovoga pravilnika je Državni zavod za
mjeriteljstvo (u daljnjemu tekstu: Zavod)

Članak 4.

Zavod će dodijeliti certifikat o homologaciji za tip vozila s obzirom na
određivanje emisije ugljikovog dioksida i potrošnje goriva motora ako to
određivanje emisije ugljikovog dioksida i potrošnje goriva zadovoljava zahtjeve
ovoga pravilnika.
Obrazac certifikata o homologaciji za tip vozila prikazan je u Prilogu ll.

Članak 5.

Vozila s obzirom na određivanje emisije ugljikovog dioksida i potrošnje goriva
mogu se homologirati te uvoziti i stavljati na tržište ako određivanje emisije
ugljikovog dioksida i potrošnje goriva zadovoljava zahtjeve ovoga pravilnika.

Članak 6.

Zavod može ovlastiti pravnu ili fizičku osobu za obavljanje poslova tehničke
službe ako ta osoba ispunjava sljedeće uvjete:
– da zadovoljava zahtjeve norme HRN EN ISO/IEC 17025 o osposobljenosti ispitnih
laboratorija za područje ispitivanja prema zahtjevima ovoga pravilnika
– da može dokazati poznavanje metoda ispitivanja danih u točkama 6. – 9. Priloga
l.
– da ima najmanje jednoga djelatnika školske spreme VII./1 strojarskog smjera.

Članak 7.

Odredbe članka 5. ovoga pravilnika stupaju na snagu:
– 1. listopada 2008. godine za homologaciju novih tipova vozila kategorije N1
razreda I. vozila, odnosno 1. listopada 2009. godine za homologaciju novih
tipova vozila kategorije N1 razreda II. i III.;
– 1. listopada 2009. godine za sva nova vozila kategorije N1 razreda I. koja se
prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj, odnosno 1. listopada 2010. godine
za sva nova vozila kategorije N1 razreda II. i III.
Datumi iz stavka 1. ovoga članka pomiču se za 12 mjeseci za vozila s
višestupanjskom homologacijom.
Za nova vozila tipova homologiranih do 1. listopada 2009. godine prihvaćaju se i
homologacije dodijeljene prema zahtjevima Pravilnika TPV 139 (izdanje 00).

Članak 8.

Od 1. listopada 2009. godine prestaje važiti Pravilnik o tehničkim zahtjevima i
postupku homologacije tipa motornih vozila s obzirom na emisiju ugljikovog
dioksida i potrošnje goriva TPV 139 (izdanje 00) (»Narodne novine« br. 184/04).

Članak 9.

Ovaj pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 011-02/08-02/22
Urbroj: 558-04/2-08-1
Zagreb, 25. kolovoza 2008.

Ravnatelj
Državnog zavoda za mjeriteljstvo
**Mirko Vuković, dipl. ing.**, v. r.

\_\_\_\_\_\_
(\*) Ovaj pravilnik preuzima
sadržaj Direktive Vijeća o usklađivanju zakonodavstva država članica koje se
odnosi na emisiju ugljikovog dioksida i potrošnju goriva motornih vozila
80/1268/EEC, s uključenim izmjenama i dopunama u direktivama 89/491/EEZ,
93/116/EEZ, 1999/100/EZ i 2004/3/EZ.
1 Definicija vozila dana je u članku 4. Pravilnika homologaciji tipa
motornih vozila (»Narodne novine« br. 115/04), a kategorizacija u Prilogu II. A
istoga pravilnika.

**PRILOG I.**
ODREĐIVANJE EMISIJA CO2 I POTROŠNJE GORIVA

1. PODRUČJE PRIMJENE
Ovaj se pravilnik odnosi na mjerenje emisije ugljikovog dioksida (CO2) i
potrošnju goriva svih motornih vozila kategorije M1.i N1.
Ne primjenjuje se na tip vozila kategorije N1:
– ako je tip motora koji je ugrađen na taj tip vozila dobio homologaciju tipa
prema Pravilniku TPV 141.
i
– ako je proizvođačeva ukupna godišnja proizvodnja vozila N1 u cijelom svijetu
manja od 2 000 vozila.
2. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU TIPA
2.1 Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na emisiju CO2 i potrošnju
goriva podnosi proizvođač skladu s člankom 6. Pravilnika o homologaciji tipa
motornih vozila.
2.2 Obrazac opisnog dokumenta dan je u Prilogu II. Pravilnika TPV 102. Ako je
već dobiven, navesti će se broj homologacije tipa. Ako je to prikladno, treba
priložiti drugih homologacija tipa s odgovarajućim podacima za izmjenu ili
dopunu homologacije tipa u skladu s točkom 11. Na zahtjev tehničke službe koja
je odgovorna za provedbu ispitivanja ili proizvođača, mogu se razmotriti
dopunski tehnički podaci o posebnim vozilima koja imaju naročito nisku potrošnju
goriva.
2.3. Za ispitivanja opisana u točki 6., bit će dopremljeno vozilo uzorak koje
predstavlja tip vozila za koji se traži homologacija, ako tehnička služba koja
je odgovorna za provedbu ispitivanja sama provodi ispitivanja. Za vozila M1 i
N1, koja su homologirana s obzirom na emisiju prema Pravilniku TPV 102, tijekom
ispitivanja tehnička služba će provjeriti zadovoljava li vozilo s obzirom na
granične vrijednosti koje se primjenjuju za taj tip, kao što je to navedeno u
Pravilniku TPV 102.
3. DODJELJIVANJE HOMOLOGACIJE TIPA
3.1. Homologacija tipa dodjeljuje se u skladu s člankom 8. Pravilnika o
homologaciji tipa motornih vozila ako su ispunjeni odgovarajući zahtjevi.
3.2. Obrazac certifikata o homologaciji tipa dan je u Prilogu II.
3.3. Svaki homologirani tip vozila dobiva svoj broj homologacije u skladu s
Prilogom VII. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila. Ista država
članica ne smije dodijeliti isti broj kojemu drugom tipu vozila.
4. OPĆI ZAHTJEVI
4.1. Emisije CO2 mjere se za vrijeme ispitnog ciklusa kojim se simulira gradska
i izvangradska vožnja kao što je opisano u Dodatku 1. Priloga III. Pravilniku
TPV 102.
4.2. Rezultati ispitivanja trebaju biti izraženi kao emisije ugljik dioksida u
g/km i zaokruženi na najbliži cijeli broj.
4.3. Potrošnja goriva se izračunava prema točki 7. iz bilance ugljika uz
primjenu izmjerenih emisija CO2 i ostalih s ugljikom povezanih emisija (CO i HC).
Rezultate treba zaokružiti na jedno decimalno mjesto.
4.4. Ispitno gorivo
4.4.1. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin i dizelsko gorivo
Kod ispitivanja se mora upotrebljavati odgovarajuće referentno gorivo kao što je
definirano u Prilogu IX. Pravilnika TPV 102.
4.4.2. Vozila na ukapljeni naftni plin (UNP) i na stlačeni prirodni plin (PP)
Za mjerenje netosnage u skladu s Prilogom I. Pravilnika TPV 140 mora se
upotrebljavati ukapljeni naftni plin kojeg odabere proizvođač. Odabrano gorivo
treba biti navedeno u obavijesnom dokumentu koji je propisan u Prilogu II.
4.4.3. U svrhu izračunavanja spomenutih u točki 4.3., upotrebljavaju se sljedeće
značajke goriva:
(a) gustoća: izmjerena na ispitnom gorivu u skladu s ISO 3675 ili
jednakovrijednom metodom; za benzin i dizelsko gorivo upotrebljava se gustoća
izmjerena kod 15 °C; za ukapljeni naftni plin i za stlačeni prirodni plin
upotrebljava se referentna gustoća kako slijedi:
0,538 kg/l za ukapljeni naftni plin
0,654 kg/m3 za stlačeni prirodni plin (\*)
(b) omjer vodik – ugljik: upotrebljavaju se sljedeće stalne vrijednosti koje su:
1,85 za benzin
1,86 za dizelsko gorivo
2,525 za ukapljeni naftni plin
4,00 za stlačeni prirodni plin
2,93 za stlačeni prirodni plin (nemetanski ugljikovodici NMHC)
5. UVJETI ISPITIVANJA
5.1. Ispitno vozilo
5.1.1. Vozilo treba dostaviti u dobrom mehaničkom stanju. Vozilo mora biti
uhodano i mora prije ispitivanja imati prevaljenih najmanje 3 000 kilometara ali
ne više od 15 000 kilometara.
5.1.2. Podešenost motora i uređaja za upravljanje vozilom moraju odgovarati
zahtjevima proizvođača. Ovi se zahtjevi naročito odnose na podešenost praznoga
hoda, uređaja za pokretanje hladnog motora i sustava za regulaciju uređaja za
pročišćavanje ispušnih plinova.
5.1.3. Ispitni laboratorij može provjeriti odgovaraju li radne značajke vozila
navodima proizvođača i može li se vozilo upotrebljavati u normalnim voznim
uvjetima, posebno kod hladnog i vrućeg pokretanja.
5.1.4 Prije ispitivanja vozilo treba biti u prostoru relativno stalne
temperature između 293 K i 303 K (20 °C do 30 °C). Ova faza kondicioniranja
traje najmanje šest sati i to do trenutka kad temperatura ulja u motoru i
temperatura rashladne tekućine ne odstupaju za više od ± 2 K od temperature
okolnog prostora. Na zahtjev proizvođača ispitivanje se može provesti u roku od
najviše 30 sati nakon posljednje upotrebe vozila kod normalne temperature.
Na zahtjev proizvođača, vozila pogonjena motorima s vanjskim izvorom paljenja
mogu se pretkondicionirati u skladu s postupkom propisanim u točki 5.2.1 Priloga
Vl. Pravilnika TPV 102. Vozila pogonjena motorima s kompresijskim paljenjem mogu
se pretkondicionirati u skladu s postupkom opisanim u točki 5.3 Priloga III.
istoga pravilnika.
5.1.5. Za vrijeme ispitivanja mogu biti uključeni samo oni dijelovi opreme koji
su nužni za pogon vozila. Ako na rasplinjaču postoji rukom pokretani uređaj za
predgrijavanje usisavanoga zraka, treba ga postaviti u položaj »ljeto«.
Općenito, u pogonu trebaju biti pomoćni uređaji potrebni za normalan pogon
vozila.
5.1.6. Ako se ventilatorom hladnjaka upravlja pomoću temperature, on mora raditi
kao kod uobičajenog pogona vozila. Ne smiju biti uključeni grijač putničkog
prostora niti klimauređaj, dok njihov kompresor mora biti u normalnom pogonu.
5.1.7. Ako postoji kompresor za prednabijanje, mora biti u uobičajenom pogonu.
5.2. Maziva
Treba upotrijebiti ona maziva koja preporučuje proizvođač vozila i treba ih
navesti u izvještaju o ispitivanju.
5.3. Gume
Treba upotrijebiti gume koje prema navodima proizvođača pripadaju izvornoj
opremi vozila; za vrijeme ispitivanja tlak u gumama mora odgovarati preporukama
za opterećenja kotača i brzine (ako je potrebno, treba ih prilagoditi uvjetima
ispitivanja na ispitnom uređaju). Tlakovi u gumama moraju biti navedeni u
izvještaju o ispitivanju.
6. MJERENJE CO2 I S UGLJIKOM POVEZANIH EMISIJA
6.1. Ispitni ciklus
Ispitni ciklus je opisan u dodatku 1. Priloga III. Pravilnika TPV 102,
uključujući Prvi dio (gradska vožnja) i Drugi dio (izvangradska vožnja). Kod
mjerenja CO2 primjenjuju se sve odredbe o vožnji sadržane u tom prilogu.
Vozila koja ne postignu vrijednosti ubrzanja i najveće brzine koje su potrebne u
ispitnom ciklusu moraju se voziti s potpuno pritisnutom papučicom za snagu dok
ponovno ne dosegnu traženu radnu krivulja. Odstupanja od ispitnog ciklusa moraju
se zapisati u izvještaju o ispitivanju
6.2. Definicije
6.2.1. Referentna masa
Masa vozila spremnog za vožnju umanjena za jedinstvenu masu vozača od 75 kg i
uvećana za jedinstvenu masu od 100 kg.
6.3. Podešavanje dinamometra
6.3.1. Postavljanje opterećenja i inercije dinamometra određeno je Prilogom III.
Pravilnika TPV 102.
6.4. Izračunavanje emisije
6.4.1. Opće odredbe
6.4.1.1. Emisije štetnih plinova računaju se prema sljedećem izrazu:

![](dodatni/348545.gif)

gdje je:
Mi    = masa emitirane štetne tvari i u g/km;
Vmix = obujam razrijeđenih ispušnih plinova, izražen u litrama po ispitivanju i
ispravljen na normirano atmosfersko stanje (273,2 K i 101,33 kPa);
Qi    = gustoća štetne tvari i u gramima po litri kod normiranih vrijednosti
temperature i tlaka (273,2 K i 101,33 kPa);
Ci    = koncentracija štetne tvari i u razrijeđenim ispušnim plinovima izražena u
ppm i ispravljena za iznos štetne tvari i sadržane u zraku za razrjeđivanje. Ako
je Ci izraženo u obujamskim %, faktor 10-6 treba zamijeniti faktorom 10-2;
d = stvarna udaljenost prevaljena za vrijeme pogonskog ciklusa, u km.
6.4.1.2. Određivanje obujma
6.4.1.2.1. Računanje obujma kod primjene sustava oduzimanja s varijabilnim
razrjeđivanjem i mjernom prirubnicom ili s Venturijevom cijevi za mjerenje
stalnog protoka. Veličine pomoću kojih se određuje obujamski protok treba
neprekidno snimati i izračunavati ukupni obujam za vrijeme trajanja ispitivanja.
6.4.1.2.2. Računanje obujma kod primjene sustava oduzimanja s volumetričkom
pumpom.
Kod sustava oduzimanja s volumetričkom pumpom izmjereni obujam razrijeđenog
ispušnog plina računa se prema sljedećem izrazu:

![](dodatni/348546.gif)

gdje je:
V   = obujam razrijeđenih ispušnih plinova izražen u litrama po ispitivanju (prije
ispravka);
Vo = obujam plina kojeg je dobavila volumetrička pumpa pod uvjetima ispitivanja,
izražen u litrama po okretaju;
N   = broj okretaja po ispitivanju.
6.4.1.2.3. Ispravak obujma razrijeđenih ispušnih plinova na normirane uvjete.
Obujam razrijeđenih ispušnih plinova ispravlja se pomoću sljedećeg izraza:

![](dodatni/348547.gif)

u kojem je:

![](dodatni/348548.gif)

gdje je:
Pp = apsolutni tlak na ulazu u volumetričku pumpu u kPa;
Tp = srednja temperatura razrijeđenih ispušnih plinova na ulazu u volumetričku
pumpu za vrijeme ispitivanja (K).
6.4.1.3. Računanje ispravljene koncentracije štetnih tvari u vreći za
sakupljanje uzorka

![](dodatni/348549.gif)

gdje je:

Ci  = koncentracija štetne tvari i u razrijeđenim ispušnim plinovima, izražena u
ppm ili u obujamskim % i ispravljena za iznos sastojka i sadržan u zraku za
razrjeđivanje;
Ce  = izmjerena koncentracija štetne tvari i u razrijeđenim ispušnim plinovima,
izražena u ppm ili u obujamskim %;
Cd = izmjerena koncentracija štetne tvari i u zraku upotrijebljenom za
razrjeđivanje, izražena u ppm ili u obujamskim %;
DF = faktor razrjeđivanja.

Faktor razrjeđivanja se računa na sljedeći način:

za benzin i dizelsko gorivo:
![](dodatni/348550.gif)

za ukapljeni naftni plin (UNP):
![](dodatni/348551.gif)

za stlačeni prirodni plin (PP):
![](dodatni/348552.gif)
gdje je:
CCO2 = koncentracija CO2 u razrijeđenim ispušnim plinovima sadržanim u vreći za
sakupljanje uzorka, zorka, izražena u obujamskim %;
CHC = kocija HC u razrijeđenim ispušnim plinovima sadržanim u vreći za
sakupljanje uzorka, izražena u ppm ugljikovog ekvivalenta;
CCO = koncentracija CO u razrijeđenim ispušnim plinovima sadržanim u vreći za
sakupljanje uzorka, izražena u ppm.
6.4.1.4. Primjer
6.4.1.4.1. Podatci
6.4.1.4.1.1. Stanje okoline:
temperatura okoline: 23 °C = 296,2 K,
tlak okoline: PB = 101,33 kPa.
6.4.1.4.1.2. Obujam i reduciran na normirane uvjete:

V = 51 961 l

6.4.1.4.1.3. Vrijednosti očitane na analizatoru:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Razrijeđeni ispušni plinovi | Zrak  za razrjeđivanje |
| HC (1) | 92 ppm | 3,0 ppm |
| CO | 470 ppm | 0 ppm |
| CO2 | 1,6 % obujamskih | 0,03 % obujamskih |
| (1) U ppm ekvivalenta ugljika. | | |

6.4.1.4.2. Računanje
6.4.1.4.2.1. Faktor razrjeđenja DF (vidi izraz (5)):

![](dodatni/348553.gif)

6.4.1.4.2.2. Računanje ispravljenih koncentracija štetnih tvari u vreći za
sakupljanje uzoraka:

Masa emisije HC (vidi izraze (4) i (1)):

![](dodatni/348554.gif)

Masa emisije CO (vidi izraz (1)):

![](dodatni/348555.gif)

Masa emisije CO2 (vidi izraz (1)):

![](dodatni/348556.gif)

6.4.2. Posebne odredbe za vozila opremljena motorima s kompresijskim paljenjem.
Mjerenje HC kod motora s kompresijskim paljenjem.
Prosječna koncentracija HC koja se upotrebljava za određivanje mase emisije iz
motora s kompresijskim paljenjem računa se prema sljedećem izrazu:
![](dodatni/348557.gif)

gdje je:

![](dodatni/348558.gif)
= integral očitanih vrijednosti zagrijanog FID-analizatora za vrijeme trajanja
ispitivanja (t2 – t1);

Ce           = koncentracija HC u uzorku razrijeđenih ispušnih plinova, izračunata
integriranjem krivulje toka HC, izražena u ppm ekvivalenta ugljika.
6.5. Tumačenje rezultata
6.5.1. Kao usvojena homologacijska vrijednost CO2 uzima se vrijednost koju je
iskazao proizvođač, ako vrijednost koju je izmjerila tehnička služba ne
premašuje iskazanu vrijednost za više od 4 %. Izmjerena vrijednost smije
odstupati prema dolje bez ikakvih ograničenja.
6.5.2. Ako izmjerena vrijednost CO2 premašuje vrijednost CO2 koju je iskazao
proizvođač za više od 4 %, tada na istom vozilu treba provesti još jedno
ispitivanje.
Ako prosjek rezultata od dva ispitivanja ne premašuje vrijednost koju je iskazao
proizvođač za više od 4 %, tada se kao homologacijska vrijednost uzima
vrijednost koju je iskazao proizvođač.
6.5.3. Ako prosjek još uvijek premašuje iskazanu vrijednost za više od 4 %, na
istom vozilu treba provesti konačno ispitivanje.
Prosjek ta tri ispitivanja uzima se kao homologacijska vrijednost.<>
7. RAČUNANJE POTROŠNJE GORIVA
7.1. Potrošnja goriva izračunava se na temelju emisiikovodika, ugljikovog
monoksida i ugljikovog dioksida, izračunatih sukladno točki 6.
7.2. Potrošnja goriva, izražena u litrama na 100 km (u slučaju benzina, tekućeg
naftnog plina ili dizelskoga goriva) ili u m3 na 100 km (u slučaju stlačenog
prirodnog plina), računa se prema sljedećim izrazima (\*\*):
(a) za vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja pogonjena benzinom:
![](dodatni/348559.gif)
(b) za vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja pogonjena ukapljenim naftnim
plinom:
![](dodatni/348560.gif)
Ako se sastav kod ispitivanja primijenjenog goriva razlikuje od sastava
pretpostavljenog kod izračunavanja normalizirane potrošnje, može se na zahtjev
proizvođača primijeniti popravni faktor cf, kako slijedi:
![](dodatni/348561.gif)
Popravni faktor, koji se može primijeniti, određuje se na sljedeći način:
![](dodatni/348562.gif)
gdje je:
nactual = stvarni omjer H/C primijnjenoga goriva

(c) za vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja pogonjena stlačenim
prirodnim plinom:
![](dodatni/348563.gif)
(d) za vozila s motorom s kompresijskim paljenjem:
![](dodatni/377600.gif)
U ovim je izrazima:
FC = potrošnja goriva u litrama na 100 km (u slučaju benzina, tekućeg naftnog
plina ili dizelskoga goriva) ili u m3 na 100 km (u slučaju stlačenog prirodnog
plina)
THC = izmjerena emisija ukupnih ugljikovodika u g/km
CO = izmjerena emisija ugljikovog monoksida u g/km
CO2 = izmjerena emisija ugljikovog dioksida u g/km
D = gustoća ispitnoga goriva kod 15 °C.
8. IZMJENE I DOPUNE HOMOLOGACIJA
8.1. U slučaju izmjena i dopuna homologacija dodijeljenih primjenjuju se odredbe
članaka 16. i 17. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila.
9. SUKLADNOST PROIZVODNJE S OBZIROM NA EMISIJU CO2
9.1. Općenito treba provjeriti mjere za osiguravanje sukladnosti proizvodnje s
obzirom na emisiju CO2 vozila na temelju opisa u certifikatu o homologaciji tipa
koji je dan u Prilogu II. ovoga pravilnika i u skladu s odredbama u člancima 29.
– 32. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila.
Ako nadležno tijelo nije zadovoljno postupkom provjere proizvođača, tada treba
primijeniti točke 2.4.2. i 2.4.3. Priloga X. Pravilnika o homologaciji tipa
motornih vozila.
9.1.1. Ako tip vozila ima jednu ili više izmjena ili dopuna homologacije,
ispitivanja će se provesti na vozilu (vozilima) opisanim u opisnoj dokumentaciji
koja je bila priložena prvom zahtjevu za homologaciju tipa.
9.1.1.1. Sukladnost vozila za ispitivanje CO2
9.1.1.1.1. Slučajnim odabirom će se iz serijske proizvodnje uzeti tri vozila i
ispitati kao što je opisano u točki 6. ovoga priloga.
9.1.1.1.2. Ako je ovlašteno tijelo zadovoljno sa standardnim odstupanjem
proizvodnje koje je naveo proizvođač sukladno Prilogu X. Pravilnika o
homologaciji tipa motornih vozila, provode se ispitivanja sukladna točki 9.2.
ovoga priloga.
Ako nadležno tijelo nije zadovoljno sa standardnim odstupanjem proizvodnje koje
je naveo proizvođač sukladno Prilogu X. Pravilnika o homologaciji tipa motornih
vozila, provode se ispitivanja sukladna točki 9.3. ovoga priloga.
9.1.1.1.3. Proizvodnja jedne serije ocjenjuje se kao sukladna ili kao nesukladna
kad se na temelju ispitivanja tri vozila uzorka utvrdi jesu li ona prema
kriterijima za provjeru CO2 navedenim u odgovarajućoj tablici »zadovoljila« ili
»nisu zadovoljila«.
Ako se za emisiju CO2 ne može donijeti odluka »zadovoljila« ili »nisu
zadovoljila«, treba provesti ispitivanja na dodatnom vozilu (vidi sliku I./8.).
9.1.1.2. Bez obzira na zahtjeve iz točke 5.1.1 ovoga priloga, provest će se
ispitivanja na vozilima kojima? nije prevezena nikakva udaljenost.

*Slika I./8.*

![](dodatni/348564.gif)

9.1.1.2.1. Na zahtjev proizvođača, ispitivanja će se provesti na vozilima koja
su uhodana ali najviše do 15 000 km.
U tom će slučaju postupak uhodavanja provesti proizvođač koji će se obavezati da
na vozilu neće napraviti nikakva nova podešavanja.
9.1.1.2.2. Ako proizvođač zatraži da se provede postupak uhodavanja (‘x’ km,
gdje je: x ≤ 15 000 km), on će se provesti na sljedeći način:
• Emisija CO2 će se mjeriti kod nula i kod ‘x’ km na prvom ispitivanom vozilu
(koje može biti i vozilo za koje je zatražena homologacija tipa).
• Izračuna se koeficijent porasta emisije između '0' i 'x' km, prema sljedećem
izrazu:

![](dodatni/348565.gif)

On može biti manji od jedan.
• Sljedeća vozila neće biti podvrgnuta postupku uhodavanja, nego će se njihova
emisija kod '0' km prilagoditi pomoću koeficijenta porasta emisije EC.
U tom slučaju pretpostavljene vrijednosti iznose:
o za prvo vozilo: vrijednost kod ‘x’ km,
o za ostala vozila: vrijednosti kod nula km pomnožene koeficijentom porasta
emisije.
9.1.1.2.3. Umjesto tog postupka proizvođač vozila može upotrijebiti čvrsti
koeficijent porasta emisije EC jednak 0,92 i njime pomnožiti vrijednosti emisije
CO2 izmjerene kod ‘0’ km.
9.1.1.2.4. Kod ispitivanja treba primijeniti referentna goriva opisana u Prilogu
IX. i Prilogu IX.a Pravilnika TPV 102.
9.2. Sukladnost proizvodnje ako su na raspolaganju statistički podaci
proizvođača
9.2.1. Sljedeće točke opisuju postupak provjere sukladnosti proizvodnih zahtjeva
s obzirom na emisiju CO2 ako je standardno odstupanje prema iskazu proizvođača
zadovoljavajuće.
9.2.2. S najmanjom veličinom uzorka od tri vozila postupak uzorkovanja postavlja
se tako da vjerojatnost da taj skup vozila zadovolji na ispitivanju s 40 %
neispravne proizvodnje bude 0,95 (rizik proizvođača = 5 %), dok vjerojatnost da
taj skup vozila bude prihvaćen s 65 % neispravne proizvodnje bude 0,1 (rizik
kupca = 10 %).
9.2.3. Primjenjuje se sljedeći postupak (vidi sliku I./8.):
Neka je L prirodni logaritam homologacijske vrijednosti emisije CO2:
xi = prirodni logaritam izmjerene vrijednosti za i-to vozilo iz uzorka;
s = ocjena standardnog odstupanja kod proizvodnje (nakon što se odredi prirodni
logaritam izmjerene vrijednosti);
n = tekući broj uzorka.
9.2.4. Za uzorak se izračunaju statistički pokazatelji pomoću kojih se odredi
suma standardnih odstupanja od dopuštene granice pomoću sljedećeg izraza:
![](dodatni/348566.gif)
9.2.5. Pritom vrijedi:
• ako je za danu veličinu uzorka statistička vrijednost kod ispitivanja veća od
vrijednosti u stupcu »zadovoljava« u tablici I./ – /9.2.5., serija se prihvaća,
• ako je statistička vrijednost kod ispitivanja manja od vrijednosti u stupcu
»ne zadovoljava« u tablici I./ – /9.2.5., serija se odbija,
• u slučaju dvojbe ispita se dodatno vozilo, u skladu s točkom 6 ovoga dodatka
te se postupak primijeni na uzorak povećan za jednu jedinicu.

*Tablica I./ – /9.2.5.*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Veličina uzorka (ukupan broj ispitanih vozila) | Vrijednost  »Zadovoljava« | Vrijednost  »Ne zadovoljava« |
| (a) | (b) | (c) |
| 3 | 3,327 | - 4,724 |
| 4 | 3,261 | - 4,790 |
| 5 | 3,195 | - 4,856 |
| 6 | 3,129  1.0pt"> | - 4,922 |
| 7 | 3,063 | - 4,988 |
| 8 | 2,997 | - 5,054 |
| 9 | 2,931 | - 5,120 |
| 10 | 2,865 | - 5,185 |
| 11 | 2,799 | - 5,251 |
| 12 | 2,733 | - 5,317 |
| 13 | 2,667 | - 5,383 |
| 14 | 2,601 | - 5,449 |
| 15 | 2,535 | - 5,515 |
| 16 | 2,469 | - 5,581 |
| 17 | 2,403 | - 5,647 |
| 18 | 2,337 | - 5,713 |
| 19 | 2,271 | - 5,779 |
| 20 | 2,205 | - 5,845 |
| 21 | 2,139 | - 5,911 |
| 22 | 2,073 | - 5,977 |
| 23 | 2,007 | - 6,043 |
| 24 | 1,941 | - 6,109 |
| 25 | 1,875 | - 6,175 |
| 26 | 1,809 | - 6,241 |
| 27 | 1,743    - 6,307 | |
| 28 | 1,677 | - 6,373 |
| 29 | 1,611 | - 6,439 |
| 30 | 1,545 | - 6,505 |
| 31 | 1,479 | - 6,571 |
| 32 | - 2,112 | - 2,112 |

9.3. Sukladnost proizvodnje ako nisu na raspolaganju statistički podaci
proizvođača
9.3.1. Sljedeće točke opisuju postupak provjere sukladnosti proizvodnih zahtjeva
s obzirom na emisiju CO2 ako je standardno odstupanje prema iskazu proizvođača
nezadovoljavajuće ili nije na raspolaganju.
9.3.2. S najmanjom veličinom uzorka od tri vozila postupak uzorkovanja postavlja
se tako da vjerojatnost da taj skup vozila zadovolji na ispitivanju s 40 %
neispravne proizvodnje bude 0,95 (rizik proizvođača = 5 %), dok vjerojatnost da
taj skup vozila bude prihvaćen sa 65 % neispravne proizvodnje bude 0,1 (rizik
kupca = 10 %).
9.3.3. Smatra se da mjerenja CO2 imaju normalnu logaritamsku razdiobu i da ih
najprije treba transformirati tako da se izračunaju njihovi prirodni logaritmi.
Oznake m0 i m označavaju najmanju i najveću veličinu uzorka (m0 = 3 a m = 32) a
n označava tekući broj uzorka.
9.3.4. Ako su prirodni logaritmi mjerenja u serijskoj proizvodnji jednaki x1,
x2, …, xi te ako je L prirodni logaritam homologacijske vrijednosti CO2, tada
je:

![](dodatni/348567.gif)

9.3.5. Tablica I./ – /9.3.5. prikazuje vrijednosti »zadovoljava« (An) i »ne
zadovoljava« (Bn) u ovisnosti o veličini uzorka. Statistički rezultat
ispitivanja je omjer na temelju kojega se određuje je li serija vozila
prihvaćena ili nije i to na sljedeći način:
za m0 ≤ n ≤ m:
• serija je prihvaćena ako je:
![](dodatni/348568.gif)
• serija se odbija ako je:
![](dodatni/348569.gif)
• provodi se još jedno mjerenje ako je:
![](dodatni/348570.gif)
9.3.6. Primjedbe
Sljedeći rekurzivni izrazi se upotrebljavaju za računanje niza uzastopnih
statističkih vrijednosti koje se dobivaju na temelju onih prethodnih:

![](dodatni/348571.gif)

*Tablica I./ – /9.3.5*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Veličina uzorka (ukupan broj ispitanih vozila)  n | Vrijednost  »Zadovoljava«  An | Vrijednost  »Ne zadovoljava«  Bn |
| (a) | (b) | (c) |
| 3 | - 0,80381 | 16,64743 |
| 4 | - 0,76339 | 7,68627 |
| 5 | - 0,72982 | 4,67136 |
| 6 | - 0,69962 | 3,25573 |
| 7 | - 0,67129 | 2,45431 |
| 8 | - 0,64406 | 1,94369 |
| 9 | - 0,6175 | 1,59105 |
| 10 | - 0,59135 | 1,33295 |
| 11 | - 0,56542 | 1,13566 |
| 12 | - 0,5396 | 0,9797 |
| 13 | - 0,51379 | 0,85307 |
| 14 | - 0,48791 | 0,74801 |
 15 | - 0,46191 | 0,65928 || 16 | - 0,43573 | 0,58321 |
| 17 | - 0,40933 | 0,51718 |
| 18 | - 0,38266 | 0,45922 |
| 19 | - 0,3557 | 0,40788 |
| 20 | - 0,3284 | 0,36203 |
| 21 | - 0,30072 | 0,72078 |
| 22 | - 0,27263 | 0,28343 |
| 23 | - 0,2441 | 0,24943 |
| 24 | - 0,21509 | 0,21831 |
| 25 | - 0,18557 | 0,1897 |
| 26 | - 0,1555 | 0,16328 |
| 27 | - 0,12483 | 0,1388 |
| 28 | - 0,09354 | 0,11603 |
| 29 | - 0,06159 | 0,0948 |
| 30 | - 0,02892 class="T-98bezuvl" align="center" style="text-align:center"> | 0,07493 |
| 31 | - 0,00449 | 0,05629 |
| 32 | - 0,03876 | 0,03876 |

10. POSEBNE ODREDBE
10.1. U budućnosti će se za dopunske programe ispitivanja moći predlagati vozila
s posebnim tehnologijama za malu potrošnju goriva. Ti će programi biti
specificirani kasnije što može zahtijevati proizvođač kako bi pokazao prednosti
ovakvog rješenja.
11. IZMJENA ILI DOPUNA HOMOLOGACIJE
11.1. Ako emisije CO2 koje izmjeri tehnička služba ne premašuju homologacijske
vrijednosti za više od 4 % za vozila kategorije M1 i 6 % za vozila kategorije
N1, homologacija tipa može se proširiti na vozila istoga tipa ili na tipove
vozila koji se razlikuju s obzirom na sljedeće značajke navedene u Prilogu II:
– referentna masa
– najveća dopuštena masa
– vrsta nadogradnje:
za M1: limuzina, limuzina sa stražnjim vratima, karavan, kupe, kabriolet,
višenamjensko vozilo
za N1: kamion, furgon,
– ukupni prijenosni omjeri,
– oprema motora i pomoćni uređaji.
11.2. Proširenje homologacije vozila kategorije N1 iste porodice:
11.2.1. Za vozila kategorije N1 koja su homologirana kao članovi porodice vozila
prema postupku iz točke 12.2. Priloga I., homologacija tipa se može proširiti na
vozila unutar iste porodice jedino ako tehnička služba ocijeni da potrošnja
goriva novog vozila ne premašuje potrošnju goriva vozila na kojem se temelji
potrošnja goriva porodice.
Homologacije tipa mogu se također proširiti na vozila:
– čija je težina najviše do 110 kg veća od ispitanog člana iste porodice, a pod
uvjetom da nisu teža od najlakšeg člana porodice za više od 220 kg,
– kod kojih je ukupni prijenosni omjer manji od onoga kod ispitanoga člana
porodice jedino zbog promjene veličina guma
– koja su po svim drugim elementima sukladna s porodicom.
11.2.2. Za vozila kategorije N1 koja su homologirana kao članovi porodice vozila
prema postupku iz točke 12.3. Priloga I., homologacija tipa se može proširiti na
vozila unutar iste porodice bez dodatnih ispitivanja jedino ako tehnička služba
ocijeni da se potrošnja goriva novih vozila nalazi unutar graničnih vrijednosti,
određenih prema ona dva vozila u porodici koja imanju najmanju odnosno najveću
potrošnju goriva.
12. HOMOLOGACIJA VOZILA KATEGORIJE N1 ISTE PORODICE
Vozila kategorije N1 mogu se homologirati unutar porodice kako je određeno u
točki 12.1. primjenom jedne od dva moguća postupka opisana u točkama 12.2. i
12.3.
12.1. Vozila kategorije N1 mogu se svrstati zajedno u porodicu za potrebe ovoga
pravilnika, ako su sljedeće značajke iste ili se nalaze unutar propisanih
granica:
12.1.1. Značajke su iste:
– proizvođač i tip kako je određeno u točki 0.2, Dijela I. Priloga II.
– radni obujam motora
– vrsta sustava za smanjenje emisije
– vrsta sustava napajanja gorivom kako je određeno u točki I.5.2. Priloga II.
12.1.2. Ove značajke moraju biti unutar sljedećih granica:
– ukupni prijenosni omjeri (najviše 8 % veći od najnižega) kako je određeno u
točki 1.5.2. Priloga II.
– referentna masa (najviše 220 kg lakša od najteže)
– prednja površina (najviše 15 % manja od najveće)
– snaga motora (najviše 10 % manja od najveće vrijednosti).
12.2. Porodica vozila, prema definiciji u točki 12.1., može biti homologirana s
podatcima za emisije CO2 i potrošnju goriva koji su zajednički za sve članove
porodice. Tehnička služba mora izabrati za ispitivanje člana porodice za koji
ona smatra da ima najveću emisiju CO2. Mjerenja se provode kako je opisano u
točki 6., a rezultati u skladu s postupkom opisanim u točki 6.5. upotrebljavaju
kao homologacijske vrijednosti koje su zajedničke za sve članove porodice.
12.3. Vozila koja su svrstana u jednu porodicu prema definiciji u točki 12.1.
mogu biti homologirana s podatcima za emisiju CO2 i potrošnju goriva za svaki od
članova porodice. Tehnička služba mora izabrati za ispitivanje dva vozila za
koja ona ocijeni da imaju najveću odveću odnosno najmanju emisiju CO2. Mjerenja provode
kako je opisano u točki 6. Ako se proizvođačevi podatci za ta dva vozila nalaze
unutar dopuštenih granica opisanih u točki 6.5., CO2 koje navede
proizvođač za sve članove porodice vozila mogu se uzeti kao homologacijske
vrijednosti. Ako se proizvođačevi podatci ne budu nalazili unutar dopuštenih
granica, rezultati prema postupku iz točke 6.5. upotrebljavaju kao
homologacijske vrijednosti, a tehnička služba će izabrati odgovarajući broj
drugih članova porodice za dodatna ispitivanja.

**PRILOG II.**

CERTIFIKAT O HOMOLOGACIJE TIPA

*Obrazac*
(najveći format: A4 (210 x 297 mm))

Naziv tijela za homologaciju

Izjava o:
– homologaciji (1)
– izmjeni/dopuni homologacije (1)
– odbijanju homologacije (1)
– povlačenju homologacije (1)
za tip vozila/sastavnoga dijela/zasebne tehničke jedinice (1) s
obzirom na Direktivu 80/1268/EEZ usklađenu sa zadnjim
izmjenama i dopunama Direktivom
…/…/EZ
Broj homologacije tipa: .......................................................
Razlog za izmjenu/dopunu: ..................................................

DIO l.

0.1. Marka (trgovačka oznaka proizvođača):
........................
0.2. Tip i opći trgovački oznaka (oznake): .............................
0.3. Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na vozilu/
sastavnom
dijelu/zasebnoj tehničkoj jedinici (1) (2): .................
0.3.1. Mjesto te oznake: .......................................................
0.4. Kategorija vozila (3):
......................................................
0.5. Naziv i adresa proizvođača: ...........................................
0.6. U slučaju sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica,
mjesto i način
pričvršćenja homologacijske oznake: ...............
0.7. Adresa (adrese) pogona za sklapanje: ............................

DIO II.

1. Dodatni podatci (ako postoje): vidi dopunu
2. Tehnička služba koja je odgovorna za provedbu ispitivanja:
.............................................................................................
3. Datum izvještaja o ispitivanju: ............................................
4. Broj izvještaja o ispitivanju:
...............................................
5. Primjedbe (ako ih ima): vidi dopunu
6. Mjesto:
............................................................................
7. Datum:
.............................................................................
8. Potpis:
..............................................................................
9. Priložen je sadržaj opisne dokumentacije pohranjene kod
    tijela za homologaciju, a koja se može dobiti na zahtjev.

**Dopuna certifikatu o homologacije tipa br. ……**

koji se odnosi na homologaciju tipa vozila(6) s obzirom na
      Direktivu 80/1268/EEZ
(emisije CO2 i potrošnja goriva) prema
             zadnjim izmjenama i dopunama Direktive
2004/3/EZ.

1. Dodatni podaci
1.1. Masa neopterećenog vozila spremnog za vožnju: ..............
1.2. Najveća masa:
.................................................................
1.3. Vrsta nadgradnje:.............................................................
1.3.1. za M1: limuzina, limuzina sa stražnjim vratima, karavan,
         kupe, kabriolet,
višenamjensko vozilo(1)
1.3.2. za N1: kamion, furgon
1.4. Pogonski kotači: prednji, stražnji, 4 × 4 (1)
1.5. Motor:
.............................................................................
1.5.1. Radni obujam motora: ...................................................
1.5.2. Sustav napajanja gorivom: rasplinjač/ubrizgavanje (1)
1.5.3. Gorivo koje preporučuje proizvođač: ............................
1.5.4. Najveća snaga: ................. kW kod: .....................min-1
1.5.5. Uređaj za prednabijanje: da / ne (1)
1.5.6. Sustav paljenja: kompresijsko/uobičajeno ili elektroničko
          paljenje (1)
1.6. Prijenosnik snage:
............................................................
1.6.1. Tip mjenjača: rukom upravljani/automatski (1)
1.6.2. Broj stupnjeva prijenosa: ..............................................
1.6.3. Ukupni prijenosni omjeri (uključujući opseg kotača pod
          opterećenjem):
brzina u km/h kod brzine vrtnje motora
          od 1000 min-1

prvi stupanj: ................... četvrti stupanj: ......................

drugi stupanj: ................. peti stupanj: ..........................

treći stupanj: ................... brzi stupanj (overdrive): .......
1.6.4. Prijenosni omjer osovinskog prijenosnika: ....................
1.6.5. Gume:
.........................................................................

Tip: ..................................... dimenzije: .......................
Opseg pod opterećenjem: .....................................................
1.7. Homologacijske vrijednosti (4)
1.7.1. Masa emisije CO2:
............................................. g/km
1.7.1.1. Masa emisije CO2 (u gradskoj vožnji): ..............g/km
1.7.1.2. Masa emisije CO2 (u izvangradskoj vožnji): .......g/km
1.7.1.3. Masa emisije CO2 (kombinirana): ......................g/km
1.7.2. Potrošnja goriva
1.7.2.1. Potrošnja goriva (u gradskoj vožnji): .......l / 100 km (5)
1.7.2.2. Potrošnja goriva (u izvangradskoj vožnji): .l / 100 km (5)
1.7.2.3. Potrošnja goriva (kombinirana): ................l / 100 km (5)«

\_\_\_\_\_\_\_\_\_
(\*)To je srednja vrijednost
referentnih goriva G20 i G23 kod 15 °C.
(\*\*)Ponoviti za benzin i plinovito gorivo kod vozila koja mogu biti
pogonjena benzinom ili plinovitim gorivom. Vozila koja mogu biti pogonjena na
oba goriva, benzin i plin, ali kod kojih je benzinski sustav ugrađen samo za
slučaj upotrebe u nuždi ili samo za pokretanje motora, i kod kojih spremnik
benzina ne može sadržavati više od 15 litara benzina, se kod ispitivanja
smatraju vozilima koja su pogonjena samo plinovitim gorivom.
(1) Obrisati ono što nije primjenjivo.
(2) Ako identifikacijska oznaka tipa sadrži znakove koji nisu bitni za
označivanje vozila, sastavnih dijelova ili posebnih tehničkih jedinica
obuhvaćenih ovim certifikatom o homologaciji tipa, te znakove treba u
dokumentaciji zamijeniti znakom ‘?’ (npr. ABC??123??).
(3) Kao š> Kao što je definirano u Prilogu II. A Pravilnika o homologaciji tipa
motornih vozila.
(4) Ponoviti za benzin i plinovito gorivo kod vozila koja mogu pogonjena
benzinom ili plm gorivom. Vozila koja mogu biti pogonjena na oba goriva,
benzin i plin, ali kod kojih je benzinski sustav ugrađen samo za slučaj upotrebe
u nuždi ili samo za pokretanje motora, i kod kojih spremnik benzina ne može
sadržavati više od 15 litara benzina, se kod ispitivanja smatraju vozilima koja
su pogonjena samo plinovitim gorivom.
(5) Za vozila pogonjena stlačenim prirodnim plinom, jedinica mjere »l/100 km«
zamjenjuje se jedinicom »m3/100 km«
(6) Za vozila koja su homologirana kao porodica u skladu s točkom 12. Priloga I.
ova se Dopuna mora dostaviti za svakog pojedinoga člana porodice vozila.

Pravilnik, NN 100/2008-3041
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)