## Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini

### NN 75/1999 (16.7.1999.), Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini

# **ZASTUPNIČKI DOM HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA**

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## **ODLUKU**

### **O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TRGOVINI**

Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovini, koji je
donio Zastupnički dom Hrvatskoga državnog sabora na sjednici 30. lipnja
1999.

Broj: 01-081-99-1361/2
Zagreb, 8. srpnja 1999.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**dr. Franjo Tuđman,** v. r.

## **ZAKON**

### **O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TRGOVINI**

Članak 1.

U Zakonu o trgovini ("Narodne novine", br. 11/96. i 101/98.) u članku
8. podstavak 3. mijenja se i glasi:

"- fizičke osobe koje se bave poljoprivrednom proizvodnjom, kad svoje
poljoprivredne proizvode prodaju u prodavaonicama."

Iza stavka 1. dodaje se stavak 2. koji glasi:

"Način i uvjete obavljanja trgovine na malo, te vrstu robe iz podstavka
4. stavka 1. ovoga članka propisuje ministar".

Članak 2.

U članku 9. stavku 2. iza riječi: "je" dodaje se riječ: "i".

Članak 3.

Iza članka 10. dodaje se članak 10a. koji glasi:

"Članak 10a.

Iznimno od članka 10. ovoga Zakona Vlada Republike Hrvatske (u daljnjem
tekstu: Vlada) može za određenu robu propisati obavljanje trgovine na veliko
samo u posebnim prostorijama, odnosno skladištima.

Propisom iz stavka 1. ovoga članka određuju se posebni uvjeti glede
prostorija, odnosno skladišta, uvjeti za skladištenje robe radi osiguravanja
zaštite života i zdravlja ljudi i zaštite okoliša."

Članak 4.

U članku 14. stavak 3. mijenja se i glasi:

"Prodaja robe na klupama izvan tržnice, u kioscima, automatima, pokretnim
prodavačima i prigodna prodaja može se obavljati samo na mjestima koje
svojim propisom odredi nadležno tijelo lokalne samouprave."

Članak 5.

U članku 15. stavku 4. riječi: "Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu:
Vlada)" brišu se.

Članak 6.

U članku 16. iza stavka 1. dodaje se stavak 2. koji glasi:

"Posebni oblici trgovanja osobito se smatraju: isključiva distribucija,
selektivna distribucija, franchising, prodaja na daljinu, te prodaja od
vrata do vrata."

Članak 7.

Iza članka 16. dodaju se članci 16a., 16b., 16c., 16d. i 16e. koji glase:

"1. Isključiva distribucija

Članak 16a.

Ugovorom o isključivoj distribuciji, sklopljenim između dobavljača -
proizvođača ili trgovca na veliko (u daljnjem tekstu: proizvođač) i distributora
- trgovca na malo, proizvođač se obvezuje distributoru isporučivati određenu
robu radi daljnje prodaje na određenom području, a distributor se obvezuje
da će dalje prodavati tu robu u svoje ime i za svoj račun prema pravilima
prodaje koja određuje proizvođač.

Proizvođač može istu robu isporučivati i drugim trgovcima na malo sa
područja utvrđenog ugovorom iz stavka 1. ovoga članka pod uvjetom da ovi
ne prodaju tu robu na području određenim ugovorom o isključivoj distribuciji.

Proizvođač je obvezan na području utvrđenom ugovorom iz stavka 1. ovoga
članka; prodavati robu i ustupati prava isključivo distributoru s kojim
je sklopio distribucijski ugovor u okviru kupoprodajnih aranžmana, kojima
se pobliže određuju uvjeti i način prodaje, ispuniti sve narudžbe u granicama
razumnih količina i rokova; na distributora prenijeti poslovna znanja,
tehničku i komercijalnu pomoć, osposobiti ga za poseban način prodaje i
servisiranje proizvoda iz ugovora; te da neće na istom području prodavati
robu iz ugovora preko vlastitih poslovnih jedinica ili zastupnika.

Distributor je obvezan; u određenom vremenu kupovati minimalne količine
robe iz ugovora; osiguravati potrošačke i garancijske usluge koje prate
robu iz ugovora; pridržavati se cijena, uputa i standarda poslovanja proizvođača
i omogućiti mu nadzor nad svojim poslovanjem; zaposliti osobu potrebne
tehničke struke; da neće konkurirati proizvođaču i da će na način utvrđen
u ugovoru prodavati robu i poštivati druge odnose isključivosti; odgovarajuće
urediti i održavati poslovni i skladišni prostor; ugovorene proizvode prodavati
s korištenjem žiga proizvođača ili u ambalaži i prezentaciji kako je utvrdio
proizvođač; koristiti način promocije koji je odobrio proizvođač; izvješćivati
proizvođača o svom radu i financijskom rezultatu.

2. Selektivna distribucija

Članak 16b.

Ugovorom o selektivnoj distribuciji proizvođač uvjetuje prodaju robe
samo onom distributoru koji zadovoljava posebne zahtjeve proizvođača u
pogledu stručnosti osoblja, servisiranja robe, izgleda i lokacije poslovne
jedinice prodaje.

3. Franchising

Članak 16c.

Ugovorom o franchisingu franchise-proizvođač, specijalizirani trgovac
na veliko i tvrtka koja je razvila uspješni oblik uslužnog poslovanja ustupa
uz financijsku naknadu primatelju franchise-trgovcu na malo ili tvrtki
uslužne djelatnosti, pravo uporabe franchise radi prodaje određenih vrsta
robe i/ili usluga.

4. Prodaja na daljinu

Članak 16d.

Ugovorom o prodaji na daljinu organizira se od strane trgovca prodaja
putem nekog komunikacijskog sredstva za prodaju na daljinu, a sklapa se
između trgovca i potrošača, pri čemu se do sklapanja ugovora upotrebljava
jedno ili više sredstava za daljinsku komunikaciju.

5. Prodaja od vrata do vrata

Članak 16e.

Ugovore koji se odnose na prodaju od vrata do vrata mogu sklapati samo
pravne osobe registrirane za takvu djelatnost.

Direktni prodavatelji mogu biti neovisni komercijalni agenti, neovisni
poduzetnici, neovisni trgovci i distributeri, zaposleni ili samo-zaposleni
predstavnici, franšizori i slično, o čemu im pravna osoba iz stavka 1.
ovoga članka izdaje identifikacijsku karticu u svrhu nastupa kod potrošača."

Članak 8.

U članku 17. stavku 2. iza riječi: "ministar nadležan za trgovinu" dodaje
se zagrada i riječi: (u daljnjem tekstu: ministar)".

Članak 9.

Članak 24. mijenja se i glasi:

"Za robu čija svojstva zahtjevaju posebno rukovanje i čuvanje, a za
koje su propisani posebni uvjeti za obavljanje trgovine na veliko na domaćem
tržištu, sukladno članku 10a. ovoga Zakona, Vlada može odrediti iste uvjete
i za uvoz te robe."

Članak 10.

U članku 25. stavku 2. iza riječi: "Hrvatska gospodarska komora" dodaju
se riječi: "i carinska tijela Republike Hrvatske".

Članak 11.

Članak 38. mijenja se i glasi:

"Ako se u kratkom razdoblju poveća uvoz određene robe, količinski ili
u odnosu na domaću proizvodnju, i ako taj povećani uvoz nanosi štetu ili
prijeti nanošenjem ozbiljne štete domaćoj proizvodnji iste ili izravno
konkurentne robe, Vlada će poduzeti odgovarajuće zaštitne mjere (u daljnjem
tekstu: mjere) s ciljem otklanjanja šteta i poremećaja nastalih takvim
uvozom.

Mjere iz stavka 1. ovoga članka primjenjivat će se na svu robu koja
se uvozi neovisno o zemlji podrijetla ili zemlji uvoza.

Mjere iz stavka 1. ovoga članka mogu se poduzeti samo ako se u prethodno
provedenom postupku dokaže uzročna veza između povećanog uvoza određene
robe i štete, odnosno mogućnosti nastanka ozbiljne štete za domaću proizvodnju.

Ako se u provedenom postupku iz stavka 3. ovoga članka utvrdi da su
štetu domaćoj industriji prouzročili drugi čimbenici, a ne povećani uvoz
određene robe, ostvaren u istom razdoblju, neće se propisivati mjere iz
stavka 1. ovoga članka.

Postupak iz stavka 3. ovoga članka provodi ministarstvo. U postupku
bit će pozvane sve zainteresirane strane - izvoznici i uvoznici da u javnoj
raspravi ili na drugi odgovarajući način iznesu svoja stajališta i predoče
dokaze o potrebi poduzimanja zaštitnih mjera.

Ministarstvo u postupku iz stavka 3. ovoga članka ocjenjuje sve činjenice
i dokaze, a osobito: stanje u određenoj proizvodnoj djelatnosti; ukupan
porast uvoza određene robe u apsolutnom i relativnom iznosu; udjela domaćeg
tržišta koji je preuzet povećanim uvozom; iskorištenost proizvodnih kapaciteta,
stanje dobiti ili gubitaka, te utjecaj povećanog uvoza na zaposlenost u
određenoj proizvodnoj djelatnosti i druge okolnosti koje su značajne za
ocjenu stanja u domaćoj proizvodnji te robe. Ministarstvo tijekom postupka
objavljuje izvješća s nalazima i zaključcima u skladu s ovim Zakonom i
propisima donesenim temeljem ovoga Zakona.

Ministarstvo je dužno postupati odgovorno s podacima prikupljenim u
postupku, koji su povjerljive prirode za određene gospodarske subjekte,
i ne smije ih otkrivati, bez njihovog odobrenja. Ako ocijeni potrebnim,
radi provedbe postupka, ministarstvo može zatražiti od osoba koje raspolažu
povjerljivim podacima dostavu sažetka podataka, koji nisu povjerljive prirode
ili pojašnjenje datih podataka, a ako to odbiju, pojašnjenje i razloge
radi kojih se to odbija. Ako ministarstvo ocijeni da zahtjev za povjerljivost
podataka nije utemeljen, a zainteresirana strana nije voljna javno objaviti
podatke u općenitom ili sažetom obliku, ministarstvo može zanemariti te
podatke, ili provjeriti njihovu točnost iz drugog izvora."

Članak 12.

Iza članka 38. dodaju se članci 38a. i 38b. koji glase:

"Članak 38a.

Pojedini pojmovi iz članka 38. ovoga Zakona u smislu odredaba ovoga
Zakona imaju sljedeća značenja:

a) "ozbiljna šteta" je značajno slabljenje položaja domaće proizvodnje,

b) "prijetnja ozbiljne štete" je prosudba opasnosti slabljenja domaće
proizvodnje,

c) "domaća proizvodnja" je proizvodnja iste ili izravno konkurentne
robe na teritoriju Republike Hrvatske, koju čine svi proizvođači te robe
ili proizvođači čija proizvodnja te robe čini pretežan dio njene ukupne
proizvodnje.

Članak 38b.

Ako kao mjeru iz članka 38. ovoga Zakona Vlada propiše količinsko ograničenje
uvoza (kontingent) iz članka 40. ovoga Zakona, opseg tog kontingenta za
određenu robu ne smije biti manji od prosječnoga godišnjeg uvoza te robe
ostvarenog u proteklom trogodišnjem razdoblju, osim u slučaju potrebe otklanjanja
ili sprječavanja nastanka ozbiljne štete.

Ako se raspodjela utvrđenog kontingenta obavlja između više zemalja,
Vlada može, sa zemljama članicama Svjetske trgovinske organizacije, osobito
zainteresiranih za izvoz te robe u Republiku Hrvatsku, usuglasiti način
raspodjele kontingenata i njihove udjele u toj raspodjeli. Ako utvrdi da
takav način raspodjele kontingenta nije prikladan, utvrđeni opseg kontingenta
raspodijelit će se razmjerno udjelima zemalja izvoznica u ukupnom uvozu
određene robe u Republiku Hrvatsku u promatranom razdoblju, vodeći pritom
računa i o drugim bitnim čimbenicima, koji su utjecali ili mogu utjecati
na uvoz te robe.

Iznimno od odredbe stavka 2. ovoga članka Vlada može izmijeniti način
raspodjele kontingenata ako:

a) uvoz iz određene zemlje članice Svjetske trgovinske organizacije
poraste nesrazmjerno ukupnom povećanju uvoza određene robe u promatranom
razdoblju,

b) postoje opravdani razlozi za odstupanje, i

c) su uvjeti za odstupanje jednaki prema svim dobavljačima određene
robe.

Trajanje mjera iz članka 38. ovoga Zakona ne može biti duže od razdoblja
određenih u članku 39a. ovoga Zakona, čak ni u slučaju prijetnje ozbiljne
štete domaćoj proizvodnji."

Članak 13.

Članak 39. mijenja se i glasi:

"U iznimnim okolnostima, kada bi odgoda poduzimanja mjera iz članka
38. ovoga Zakona prouzročila teško otklonjivu štetu domaćoj proizvodnji,
Vlada može, na prijedlog ministarstva propisati privremene mjere, ako utvrdi
postojanje pouzdanih pokazatelja da je povećani uvoz nanio štetu ili da
prijeti nanošenjem ozbiljne štete domaćoj proizvodnji.

Kao privremene mjere iz stavka 1. ovoga članka, Vlada može propisati
zaštitne pristojbe.

Privremene mjere iz stavka 1. ovoga članka ne mogu trajati dulje od
200 dana. U tom razdoblju ministarstvo je dužno provesti postupak sukladno
člancima 38. i 38a. ovoga Zakona.

Ako se u postupku utvrdi da povećani uvoz nije prouzročio štetu ili
ne prijeti nanošenjem ozbiljne štete domaćoj proizvodnji, sredstva naplaćena
na ime zaštitne pristojbe, vratit će se u najkraćem roku uvoznicima od
kojih je ona naplaćena.

Trajanje privremenih mjera uračunat će se u ukupno trajanje mjera iz
članka 39a. ovoga Zakona."

Članak 14.

Iza članka 39. dodaju se članci 39a., 39b. i 39c., koji glase:

"Članak 39a.

Mjere iz članka 38. ovoga Zakona primjenjivat će se vremenski koliko
je potrebno da se otkloni ili spriječi nastanak ozbiljne štete ili olakša
prilagodba domaće proizvodnje, a najviše četiri godine od uvođenja.

Iznimno, od stavka 1. ovoga članka, trajanje mjera može biti produljeno,
ako ministarstvo utvrdi, da su one i nadalje potrebne, radi sprječavanja
nastanka ozbiljne štete ili ako je domaća proizvodnja u postupku prilagodbe.
U tom slučaju mjere ne mogu biti strože u odnosu na ranije propisane.

Ministarstvo je dužno pratiti učinke mjera iz stavka 1. ovoga članka
i po potrebi predložiti Vladi njihovo ublažavanje.

Ukupno razdoblje u kojem se primjenjuju mjere iz stavka 1. ovoga članka,
uključivo i razdoblje privremenih mjera ili produljenje ranije propisanih
mjera ne može biti dulje od osam godina od uvođenja.

Kada se očekuje da će mjere iz stavka 38. ovoga Zakona trajati dulje
od jedne godine, Vlada je dužna u jednakim vremenskim razdobljima ubrzano
ublažavati te mjere. Ako se propišu mjere s rokom duljim od tri godine,
Vlada će najkasnije u polovini toga razdoblja utvrditi njihove učinke i
ocijeniti postoje li uvjeti za njihovo ublažavanje ili ukidanje.

Vlada neće propisivati ponovno uvođenje mjera za robu za koju su te
mjere već ranije bile propisane. Iznimno, za tu robu mogu se propisati
mjere, tek nakon proteka razdoblja, koje odgovara razdoblju u kojem su
te mjere trajale, s tim da moraju proteći najmanje dvije godine od prestanka
njihova važenja.

U iznimnim okolnostima, Vlada može propisati mjere s rokom trajanja
od 180 dana ili manje, ako je protekla najmanje godina dana od uvođenja
ranije poduzetih mjera i ako takve mjere nisu bile propisivane za istu
robu više od dva puta u razdoblju od pet godina.

Članak 39b.

U slučaju uvođenja mjera iz članka 38. ovoga Zakona, Vlada na zahtjev
zemlje izvoznice, može toj zemlji odobriti određenu trgovinsku kompenzaciju
radi otklanjanja štetnih posljedica, koje ta zemlja ima radi uvođenja ili
produljenja mjera u Republici Hrvatskoj.

Mjere iz članka 38. i 39. ovoga Zakona Vlada neće propisivati za uvoz
robe podrijetlom iz zemlje u razvoju - članice Svjetske trgovinske organizacije,
sve dok udio uvoza određene robe iz te zemlje ne prelazi 3% ukupnog uvoza
te robe, pod uvjetom da ukupan uvoz iz zemalja u razvoju - članica Svjetske
trgovinske organizacije, s pojedinačnim udjelom u hrvatskom uvozu nižim
od 3%, ne čini više od 9% ukupnog uvoza te robe u Republiku Hrvatsku.

Članak 39c.

Način provedbe članka 38., 38a., 38b., 39., 39a. i 39b. ovoga Zakona
propisuje Vlada."

Članak 15.

Članak 40. mijenja se i glasi:

"Vlada može odrediti količinsko ograničenje uvoza određivanjem uvoznog
kontingenta, radi otklanjanja poremećaja u platnoj bilanci Republike Hrvatske,
i radi provedbe mjera iz članka 38. ovoga Zakona.

Vlada može odrediti količinsko ograničenje izvoza određivanjem izvoznog
kontingenta za određenu robu radi zaštite neobnovljivih prirodnih bogatstava
Republike Hrvatske, ako se istodobno odgovarajućim mjerama ograničava i
trgovina tom robom u Republici Hrvatskoj.

Količinsko ograničavanje uvoza i izvoza iz stavka 1. i 2. ovoga članka
provodi se sukladno međunarodnim ugovorima koje je sklopila Republika Hrvatska."

Članak 16.

U članku 42. stavak 5. mijenja se i glasi:

"Carinska uprava Republike Hrvatske dužna je jedanput godišnje dostaviti
ministarstvu podatke o izvozu i uvozu robe na temelju kontingenata."

Članak 17.

Članak 48. mijenja se i glasi:

"Ako se neka roba uvozi u Republiku Hrvatsku po cijeni nižoj od njezine
stvarne vrijednosti (damping), i ako se u ispitnom postupku, koji provodi
ministarstvo utvrdi da takav uvoz nanosi ili prijeti nanošenjem materijalne
štete domaćoj proizvodnji ili bi mogao usporiti razvoj domaće proizvodnje,
Vlada će propisati antidampinšku pristojbu na uvoz te robe.

Smatra se da se roba uvozi u Republiku Hrvatsku po cijeni nižoj od njezine
stvarne vrijednosti (damping), ako je cijena te robe niža od usporedive
cijene iste robe po kojoj se ona uz uobičajene trgovačke uvjete prodaje
u zemlji izvoznici, za potrošnju u toj zemlji.

Ako nema podataka o usporedivoj cijeni, ili kada radi posebnog stanja
na tržištu ili malog opsega trgovine određenom robom u zemlji izvoznici,
raspoloživi podaci ne omogućuju odgovarajuću usporedbu, antidampinška pristojba
utvrdit će se usporedbom cijene robe koja se uvozi s:

- cijenom istovrsne robe kada se izvozi na odgovarajuće tržište treće
zemlje, pod uvjetom da je ta cijena primjerena, ili

- troškovima proizvodnje u zemlji podrijetla uvećanim za uobičajen iznos
administrativnih troškova, troškova prodaje, općih troškova i dobiti."

Članak 18.

Članak 49. mijenja se i glasi:

"Zahtjev za propisivanjem antidampinške pristojbe podnosi se u ime svih
domaćih proizvođača određene robe, ili onih čija proizvodnja čini pretežni
dio ukupne proizvodnje te robe.

Zahtjev se podnosi u pisanom obliku ministarstvu. Ako ministarstvo utvrdi
da su zahtjev podnijeli proizvođači iz stavka 1. ovoga članka ili osoba
koju su oni ovlastili za podnošenje zahtjeva provest će ispitni postupak.

Uz zahtjev iz stavka 1. ovoga članka prilažu se i dokazi o:

- postojanju damping uvoza za određenu robu,

- šteti koju damping nanosi domaćoj proizvodnji prema Ugovoru o primjeni
članka VI. Općeg Ugovora o carinama i trgovini (GATT),

- uzročnoj vezi između damping uvoza i štete koju taj uvoz nanosi domaćoj
proizvodnji.

Ministarstvo može pokrenuti postupak iz stavka 2. ovoga članka i bez
pisanog zahtjeva oštećenih proizvođača, ako postoje dostatni dokazi o damping
uvozu, šteti koju taj uvoz nanosi domaćoj proizvodnji i uzročnoj vezi između
damping uvoza i štete, koji opravdaju pokretanje postupka.

Antidampinška pristojba iz članka 48. ovoga Zakona ne može biti viša
od marže dampinga, koja je utvrđena u postupku, tj. razlike u cijeni utvrđene
prema odredbama članka 48. ovoga Zakona. Antidampinška pristojba može biti
i niža od marže dampinga ako bi takva niža pristojba bila dostatna da ukloni
štetu domaćoj proizvodnji.

Antidampinška pristojba će ostati na snazi onoliko vremena koliko je
potrebno da spriječi damping koji je prouzročio štetu domaćoj proizvodnji.
Ministarstvo će nakon određenog vremena preispitati potrebu za primjenom
antidampinške pristojbe, pod uvjetom da je od uvođenja pristojbe proteklo
određeno vremensko razdoblje, ili po zahtjevu bilo koje zainteresirane
stranke, koja dokaže opravdanost preispitivanja antidampinške pristojbe.

Postupak i način utvrđivanja antidampinške pristojbe propisuje Vlada."

Članak 19.

Članak 50. mijenja se i glasi:

"Vlada može, na prijedlog ministarstva, propisati kompenzacijsku pristojbu
za određenu robu, koja se uvozi ako:

- se u proizvodnji ili izvozu te robe odobravaju novčani poticaji (subvencije)
u zemlji podrijetla ili zemlji izvoza, osim kada su u pitanju novčani poticaji
protiv kojih se ne mogu poduzimati mjere iz ovoga članka, sukladno odgovarajućem
međunarodnom ugovoru,

- uvoz robe, koja se novčano potiče nanosi materijalnu štetu ili prijeti
nanošenjem štete domaćoj proizvodnji ili bi mogao usporiti njezin razvoj."

Članak 20.

Članak 51. mijenja se i glasi:

"Zahtjev za propisivanjem kompenzacijske pristojbe podnosi se u ime
svih domaćih proizvođača određene robe, ili oni čija proizvodnja čini pretežni
dio ukupne proizvodnje te robe.

Zahtjev se podnosi u pisanom obliku ministarstvu. Ako ministarstvo utvrdi
da su zahtjev podnijeli proizvođači iz stavka 1. ovoga članka ili osoba
koju su oni ovlastili za podnošenje zahtjeva provest će ispitni postupak.

Uz zahtjev iz stavka 1. ovoga članka prilažu se i dokazi o:

- postojanju subvencije za određenu robu i ako je moguće, njezin iznos,

- šteti koju ta subvencija nanosi domaćoj proizvodnji prema Ugovoru
o primjeni članka VI. Općeg Ugovora o carinama i trgovini,

- uzročnoj vezi između subvencioniranog uvoza i štete koja se nanosi
domaćoj proizvodnji.

Ministarstvo može pokrenuti postupak iz stavka 2. ovoga članka i bez
pisanog zahtjeva oštećenih proizvođača, ako postoje dostatni dokazi o subvencioniranom
uvozu, šteti koju taj uvoz nanosi domaćoj proizvodnji i uzročnoj vezi između
subvencioniranog uvoza i štete, koji opravdavaju pokretanje postupka.

Ministarstvo će, nakon provedenog postupka, utvrditi da li su ispunjeni
svi uvjeti za uvođenje kompenzacijske pristojbe, i odrediti njezinu visinu
koja odgovara visini subvencije. Visina pristojbe može biti i niža ako
je dostatna da ukloni štetu domaćoj proizvodnji.

Kompenzacijska pristojba će ostati na snazi u vremenu i opsegu potrebnom
da otkloni štetu nanesenu domaćoj proizvodnji. Ministarstvo će, nakon određenog
vremena preispitati potrebu za daljnjom primjenom kompenzacijske pristojbe,
na vlastiti poticaj ili na zahtjev zainteresirane stranke ako ona dokaže
opravdanost preispitivanja kompenzacijske pristojbe.

Postupak i način utvrđivanja kompenzacijske pristojbe propisuje Vlada."

Članak 21.

U članku 53. iza stavka 1. dodaje se novi stavak 2. koji glasi:

"Uvjet uzajamnosti iz stavka 1. ovoga članka ne primjenjuje se na strane
osobe koje imaju sjedište, odnosno trajno boravište u zemlji članica Svjetske
trgovinske organizacije."

Dosadašnji stavak 2. postaje stavak 3.

Članak 22.

Iza članka 54. dodaje se članak 54a. koji glasi:

"Članak 54a.

Domaće i strane fizičke osobe koje dolaze privremeno u Republiku Hrvatsku,
odnosno odlaze privremeno u inozemstvo, mogu privremeno uvoziti, unositi
ili primati iz inozemstva, odnosno privremeno izvoziti, iznositi ili slati
u inozemstvo predmete što su im potrebni za vrijeme privremenog boravka
u Republici Hrvatskoj, odnosno u inozemstvu.

Predmeti iz stavka 1. ovoga članka mogu se uporabiti samo za namjene
zbog kojih su privremeno uvezeni, uneseni ili primljeni, ili izvezeni,
izneseni ili poslani.

Domaće i strane fizičke osobe dužne su, nakon proteka odobrenog roka,
predmete iz stavka 1. ovoga članka vratiti u Republiku Hrvatsku, odnosno
u inozemstvo ili ih konačno ocariniti."

Članak 23.

U članku 58. podstavku 9. riječi: "bez obzira na to da li je drugi trgovac
dao suglasnost, ako se time stvara ili može stvoriti zbrka na tržištu"
brišu se.

Članak 24.

Iza članka 62. dodaje se članak 62a. koji glasi:

"Članak 62a.

Ako nadležni inspektor prilikom nadzora utvrdi da se trgovina na veliko
određene robe ne obavlja u odgovarajućim prostorijama ili skladištima ili
da se određena roba uvozi suprotno propisanim uvjetima, rješenjem će privremeno
zabraniti obavljanje trgovine do otklanjanja nepravilnosti.

Žalba protiv rješenja ne zadržava izvršenje rješenja."

Članak 25.

U članku 64. stavku 1. i 3. riječi: "tržišni i tržišna" brišu se.

Članak 26.

Članak 66. mijenja se i glasi:

"Novčanom kaznom u iznosu od 50.000,00 do 210.000,00 kuna kaznit će
se za prekršaj pravna osoba ako:

- obavlja trgovinu s inozemstvom suprotno propisanim uvjetima (članak
24.),

- obavlja kompenzacijske poslove bez odobrenja (članak 34.),

- kupuje robu u inozemstvu radi prodaje u inozemstvu ili robu kupljenu
u inozemstvu uvozi ili privremeno uvozi suprotno propisu o ograničavanju
tih poslova (članak 35.),

- ako se pri uvozu robe ne pridržava zaštitnih mjera i zaštitnih pristojbi
radi otklanjanja poremećaja (članak 38. i 39.),

- ako se ne pridržava mjera donesenih radi otklanjanja poremećaja na
tržištu (članak 56.),

- ako čini radnju koja prema ovom Zakonu predstavlja nepošteno tržišno
natjecanje (članak 58.).

Za radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se za prekršaj i odgovorna
osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu od 10.000,00 do 60.000,00
kuna."

Članak 27.

Članak 67. mijenja se i glasi:

"Novčanom kaznom u iznosu od 30.000,00 do 150.000,00 kuna kaznit će
se za prekršaj pravna osoba ako:

- obavlja trgovinu na malo suprotno propisanim uvjetima (članak 8.),

- prodaje robu na veliko u prodajnim prostorijama koje ne odgovaraju
propisanim uvjetima (članak 10.),

- prodaje određenu robu na veliko suprotno propisanim uvjetima (članak
10a.),

- prodaje robu na malo u prodajnim prostorijama koje ne odgovaraju propisanim
uvjetima (članak 13.),

- prodaje robu izvan prodavaonice ako nisu za taj način prodaje ispunjeni
uvjeti i ako taj način prodaje obavlja izvan mjesta koje je odredilo nadležno
tijelo lokalne samouprave (članak 14.),

- prodaje robu putem dražbe suprotno propisanim uvjetima (članak 15.),

- prodaje robu na veliko i malo u prodajnim prostorijama bez odluke
nadležnog upravnog organa kojom se utvrđuje da prostor udovoljava uvjetima
za obavljanje djelatnosti (članak 17.),

- ako se u svom poslovanju ne pridržava propisanog radnog vremena (članak
19.),

- ne vodi na propisani način poseban popis koji sadrži podatke o nabavi,
prodaji i cijeni robe i obavljenom posredovanju (članak 20.),

- suprotno ovom Zakonu ili propisu donesenom na temelju ovoga Zakona
izvozi ili uvozi robu bez pribavljene određene potvrde ili ovjerene isprave
(članak 25.),

- prekrši propisani rok za vraćanje privremeno izvezene odnosno uvezene
robe (članak 28., 33. i 35.),

- ako privremeno izvezenu ili uvezenu robu uporabi za druge namjene,
a ne za namjene za koje je bila privremeno izvezena, odnosno uvezena (članak
28., 33. i 35.),

- naplatu usluge oplemenjivanja obavi bez odobrenja ministarstva (članak
32.),

- uvozi i izvozi robu bez odobrenog kontingenta (članak 42.) ili bez
dozvole (članak 46. i 47.),

- ne izveze ili uveze robu u roku predviđenom odobrenjem (članak 43.),

- u propisanom roku ne obavijesti ministarstvo o osnivanju tvrtke ili
podružnice u inozemstvu (članak 52.),

- prije otvaranja predstavništva u Republici Hrvatskoj ne upiše predstavništvo
u Registar predstavništva (članak 53.),

- u radu predstavništva postupa suprotno odredbama ovoga Zakona (članak
53.).

Za radnje iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se za prekršaj i odgovorna
osoba u pravnoj osobi novčanom kaznom u iznosu od 10.000,00 do 50.000,00
kuna."

Članak 28.

U članku 69. iza podstavka 1. dodaje se podstavak 2. koji glasi:

"- ako s predmetima privremeno izvezenim, iznesenim ili poslanim u inozemstvo,
odnosno privremeno uvezenim, unesenim ili primljenim u Republiku Hrvatsku
postupa suprotno odredbama ovoga Zakona (članak 54a.)".

Članak 29.

Članak 70., stavak 1. mijenja se i glasi:

"Za prekršaje iz članka 66. podstavka 1. do 5., članka 67. podstavka
2., 5., 11. i 13. te članka 68. ovoga Zakona osim novčane kazne, izreći
će se i zaštitna mjera oduzimanja imovinske koristi ostvarene izvršenjem
prekršaja i zaštitna mjera oduzimanja predmeta koji su uporabljeni ili
namijenjeni za izvršenje prekršaja ili su nastali izvršenjem prekršaja."

Iza stavka 1. dodaje se novi stavak 2. koji glasi:

"Za prekršaj iz članka 67. stavak 1. podstavak 11. i članka 69. ovoga
Zakona osim novčane kazne može se izreći i zaštitna mjera oduzimanja predmeta
koji su uporabljeni ili namijenjeni za izvršenje prekršaja ili su nastali
izvršenjem prekršaja."

Dosadašnji stavak 2. postaje stavak 3.

Članak 30.

U članku 71. stavku 1. riječi: "alineje 3. i 4." zamjenjuju se riječima:
"podstavka 2. i 3.", a riječi: "alineja 9. i 10." zamjenjuju se riječima:
"podstavka 11. i 14.".

U stavku 2. riječi: "alineja 8." zamjenjuju se riječima "podstavka 10.
i 11.".

Članak 31.

U članku 73. stavak 3. briše se.

Članak 32.

U cijelom tekstu Zakona riječi: "ministar nadležan za trgovinu" i "ministarstvo
nadležno za trgovinu" zamjenjuju se riječima "ministar" i "ministarstvo"
u odgovarajućem padežu.

Članak 33.

Stupanjem na snagu ovoga Zakona prestaje važiti Uredba o izmjenama i
dopunama Zakona o trgovini ("Narodne novine" br. 101/98.).

Propisi o posebnim uvjetima za obavljanje trgovine na veliko i trgovine
s inozemstvom za određenu robu doneseni na temelju Uredbe o izmjenama i
dopunama Zakona o trgovini ostaju na snazi.

Članak 34.

Propis iz članka 1. stavka 2. ovoga Zakona, ministar će donijeti u roku
od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Propise iz članka 14., 18. i 20. ovoga Zakona, Vlada će donijeti u roku
od 12 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak 35.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u "Narodnim novinama".

Klasa: 330-01/95-01/01
Zagreb, 30. lipnja 1999.

ZASTUPNIČKI DOM
HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

Predsjednik
Zastupničkog doma
Hrvatskoga državnog sabora
**akademik Vlatko Pavletić,** v. r.

Zakon, NN 75/1999-1353