## Pravilnik o tehničkim zahtjevima i postupku homologacije motornih vozila kategorije M1 s obzirom na sustave za odmrzavanje i odmagljivanje ostakljenih površina TPV 134 (izdanje 00)

### NN 149/2004 (26.10.2004.), Pravilnik o tehničkim zahtjevima i postupku homologacije motornih vozila kategorije M1 s obzirom na sustave za odmrzavanje i odmagljivanje ostakljenih površina TPV 134 (izdanje 00)

# DRŽAVNI ZAVOD ZA NORMIZACIJU I MJERITELJSTVO

2602

Na
temelju članka 275. stavak 3. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne
novine« broj 105/04), ravnatelj Držav­nog zavoda za normizaciju i mjeriteljstvo
donosi

## PRAVILNIK

### O TEHNIČKIM ZAHTJEVIMA I POSTUPKU HOMOLOGACIJE MOTORNIH VOZILA KATEGORIJE M1 S OBZIROM NA SUSTAVE ZA ODMRZAVANJE I ODMAGLJIVANJE OSTAKLJENIH POVRŠINA TPV 134 (IZDANJE 00)

Članak
1.

Ovim
pravilnikom uređuju se tehnički zahtjevi i postupak homologacije za motorna
vozila kategorije M1(1)
s obzirom na sustave za odmrzavanje i odmagljivanje ostakljenih površina.

Članak
2.

Tehnički
zahtjevi za vozila s obzirom na sustave za odmrzavanje i odmagljivanje
ostakljenih površina navedeni su u točkama 5. i 6. priloga l. i prilozima II. –
IV., a postupak homologacije u točkama 3. - 4. priloga I. ovoga pravilnika. Svi
prilozi ovoga pravilnika od rednog broja I. do VI. čine njegov sastavni dio.

Članak
3.

Tijelo
za homologaciju vozila u smislu odredaba ovoga pravilnika je Državni zavod za
normizaciju i mjeriteljstvo (u dalj­nje­mu tekstu: Zavod).

Članak
4.

Zavod će
dodijeliti dodatak certifikatu o homologaciji tipa vozilaako taj tip vozila s obzirom
na naprave za odmrzavanje i odmagljivanje ostakljenih površina zadovoljava
zahtjeve navedene u točkama 5. i 6. priloga l. i prilozima II. – IV. ovoga
pravil­nika.

Obrazac
za dodatak certifikatu o homologaciji tipa vozila sadržan je u prilogu VI.
ovoga pravilnika.

Članak
5.

Vozila
kategorije M1 mogu se homologirati te
uvoziti i stav­ljati na tržište ako, s obzirom na sustave za odmrzavanje i
odmagljivanje ostakljenih površina, zadovoljavaju zahtjeve ovoga pravilnika i
njegovih priloga.

Članak
6.

Zavod
može ovlastiti pravnu ili fizičku osobu za obavljanje poslova tehničke službe
ako ona ispunjava sljedeće uvjete:

– da
zadovoljava zahtjeve norme HRN EN ISO/IEC 17025 za osposobljenost ispitnih
laboratorija za područje ispitivanja prema zahtjevima iz ovoga pravilnika

– da
ima najmanje jednoga djelatnika školske spreme Vll/1 strojarskoga smjera

– da
može dokazati poznavanje metoda i postupaka ispitivanja sadržanih u točkama 5.
i 6. priloga l. i prilozima II. – IV. ovoga pravilnika.

Članak
7.

Ovaj
pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«, a počet
će se primjenjivati danom pristupa Republike Hrvatske Europskoj uniji.

Klasa:
011-02/04-03/31
Urbroj: 558-04/13-04-1
Zagreb, 14. listopada 2004.

Ravnatelj
Državnog zavoda za normizaciju i mjeriteljstvo **dr****. sc****. Marijan** **Andra****šec****, dipl****. ing****.,** v.r.

\_

\_\_\_\_\_

(if !supportFootnotes[1]endif) Definicija
vozila dana je u članku 4. Pravilnika o homologaciji tipa motornih vozila
(“Narodne novine br. 115/04”) a kategorizacija vozila u prilogu II. A istoga pravilnika

### PRILOG I.

PODRUČJE
PRIMJENE, DEFINICIJE,
ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU TIPA,
HOMOLOGACIJA TIPA, POSEBNI ZAHTJEVI, ISPITNI POSTUPAK

1.                PODRUČJE PRIMJENE

1.1.             Ovaj pravilnik primjenjuje se na 180° prednjeg vidnog
polja vozača vozila kategorije M1.

if !supportLists1.1.1.
endifNjegova
je svrha osigurati dobru vidljivost u različitim uvjetima utvrđivanjem posebnih
zahtjeva za sustave za odmrzavanje i odmagljivanje

if !supportLists1.1.2.
endifvjetrobranskih
stakala vozila kategorije M1.

if !supportLists1.2.
endifZahtjevi
ovog pravilnika oblikovani su za primjenu na vozila kategorije M1 u kojima je vozač na lijevoj
strani. U vozilima kategorije M1 u kojima je

if !supportLists1.3.
endifvozač
na desnoj strani ti zahtjevi primjenjuju se invertiranjem kriterija gdje je to
moguće.

2.                DEFINICIJE

(2.1.)

2.2.             Tip vozila s obzirom na sustave za odmrzavanje i
odmagljivanje vjetrobranskog stakla

                   »Tip vozila s obzirom na sustave za odmrzavanje i
odmagljivanje vjetrobranskog stakla« označava vozila koja se ne razlikuju jedna
od drugih prema

                   ovim bitnim značajkama:

2.2.1.          vanjskomu i unutarnjemu obliku i uređenju unutar područja
opisanog u točki 1. koje može utjecati na vid­ljivost

2.2.2.          obliku, veličini i svojstvima vjetrobranskog stakla i
njegovoj ugradbi

2.2.3.          svojstvima sustava za odmrzavanje i odmagljivanje

2.2.4.          broju sjedala.

2.3.             Trodimenzionalni referentni sustav

                   »Trodimenzionalni referentni sustav« označava
referentni sustav koji se sastoji od okomite uzdužne ravnine X-Z, vodoravne
ravnine X-Y i okomite

                   poprečne ravnine Y-Z (vidi sliku 2. priloga III.).
Sustav se upotrebljava za određivanje odnosa veličina između polo­žaja
konstrukcijske točke na nacrtu

                   i njezina položaja na stvarnome vozilu. Postupak
za postavljanje vozila u odnosu na sustav opisan je u prilogu III.; sve
koordinate u odnosu na nultu

                   točku na tlu određuju se na vozilu u voznome
stanju (kako je definirano u točki 2.6 priloga I. Pravilnika o homologaciji
tipa motornih vozila) i s jednim

                   putnikom na prednjem sjedalu; masa putnika iznosi
75 kg ± 1%.

2.3.1.          Vozila opremljena s ovjesom namjestivim po visini ispi­tuju
se u uobičajenom položaju za vožnju, određe­nom od strane proizvođača vozila.

2.4.             Primarna referentna oznaka

                   »Primarna referentna oznaka« označava provrt, povr­šinu,
oznaku ili identifikacijski znak na nadogradnji vozila. Tip upotrijebljene
referentne oznake i

                   položaj sva­ke oznake u odnosu na X, Y i
Z-koordinate trodimenzionalnog referentnog sustava i u odnosu na konstrukcijsku
osnovnu ravninu mora

                   navesti proizvođač vozila. Te oznake mogu se
upotrijebiti kao kontrolne točke u svrhu kontrole dimenzija kod sklapanja
nadogradnje vozila.

2.5.             Kut naslona sjedala

                   (vidi prilog II.)

2.6.             Stvarni kut naslona sjedala

                   (vidi prilog II.)

2.7.             Konstrukcijski kut naslona sjedala

                   (vidi prilog II.)

2.8.             V-točke

             »V-točke« označavaju točke čiji su
položaji u putnič­ko­me prostoru određeni okomitim uzdužnim ravninama koje
prolaze kroz središta krajnjih vanjskih sjedala u prednjem redu sjedala te sa
R-točkom i konstrukcijskim kutom naslona sjedala upotrijebljenim za dokazivanje
sukladnosti sa zahtjevima za vidno polje (vidi prilog IV.).

2.9.             R-točka ili referentna točka
sjedala

                   (vidi prilog II.)

2.10.           H-točka

                   (vidi prilog
II.)

2.11.           Temeljne točke vjetrobranskog
stakla

                   »Temeljne točke
vjetrobranskog stakla« označavaju točke koje se nalaze na sjecištu
vjetrobranskog stakla i linija koje se zrakasto šire iz V-točaka prema naprijed
na vanjsku površinu vjetrobranskog stakla.

2.12.           Prozirno područje
vjetrobranskog stakla

                   »Prozirno područje
vjetrobranskog stakla« označava ono područje na vjetrobranskom staklu vozila
ili drugoj ostakljenoj površini čija propusnost za svjetlo, mjerena pod pravim
kutom u odnosu na površinu, nije manja od 70%.

2.13.           Vodoravno područje namještanja sjedala

                   »Vodoravno područje namještanja sjedala« označava
područje uobičajenih vozačkih položaja, koje je odredio proizvođač vozila, za
namještanje vozačeva sjedala u smjeru X-osi (vidi točku 2.3).

2.14.           Prošireno područje namještanja sjedala

                   »Prošireno područje namještanja sjedala« označava
pod­ručje koje je odredio proizvođač vozila za namješ­tanje sjedala u smjeru
X-osi (vidi točku 2.3) izvan područja uobičajenih vozačkih položaja definiranih
u točki 2.13, a koje se upotrijebljava kod spuštanja sjedala u ležeći položaj
ili za olakšavanje ulaza u vozilo.

2.15.           Sustav za odmrzavanje

                   »Sustav za odmrzavanje« označava sustav namijenjen
za otapanje inja i leda na površini vjetrobranskog stakla, čime se obnavlja
vidljivost.

2.16.           Odmrzavanje

                   »Odmrzavanje« označava uklanjanje inja ili leda
koji pokrivaju ostakljene površine djelovanjem sustava za odmrzavanje ili brisača
vjetrobranskog stakla.

2.17.           Odmrznuto područje

                   »Odmrznuto područje« označava područje ostakljene
povr­šine koje je suho ili pokriveno rastaljenim ili dje­lomično rastaljenim
injem, koje se može odstraniti sa vanjske strane djelovanjem brisača
vjetrobranskog stakla. Ono isključuje područje vjetrobranskog stakla pokriveno
suhim injem.

2.18.           Sustav za odmagljivanje

                   »Sustav za odmagljivanje«
označava sustav namijenjen za uklanjanje tankog sloja kondenzata na unutarnjoj
površini vjetrobranskog stakla, čime se obnavlja vidljivost.

2.19.           Zamagljenje

                   »Zamagljenje« označava tanak sloj
kondenzata na unutarnjoj površini vjetrobranskog stakla.

2.20.           Odmagljivanje

                   »Odmagljivanje« označava
uklanjanje zamagljenja koje pokriva ostakljene površine djelovanjem sustava za
odmagljivanje.

3.                ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU TIPA

3.1.             Zahtjev za homologaciju tipa vozila
s obzirom na sustav odmrzavanja i odmagljivanja vjetrobranskog stakla podnosi
proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik.

3.2.             Zahtjev mora biti popraćen
dokumentima (u tri primjerka) sa sljedećim pojedinostima:

3.2.1.          opisom vozila s obzirom na kriterije
navedene u točki 2.2, zajedno s tehničkim crtežima te fotografijama ili
prostornim prikazom putničkog prostora; moraju se navesti brojevi i/ili simboli
koji određuju tip vozila

3.2.2.          pojedinostima o primarnim referentnim
oznakama s dovoljno pojedinosti za njihovu laku identifikaciju te provjeru
položaja svake pojedine oznake u odnosu na ostale točke i na R-točku

3.2.3.          tehničkim opisom sustava za
odmrzavanje i odmagljivanje zajedno s dovoljno podrobnim odgovarajućim
podacima.

3.3.             Vozilo uzorak tipa vozila za koje
je zatražena homologacija dostavlja se tehničkoj službi koja provodi
homologacijska ispitivanja.

4.                HOMOLOGACIJA TIPA

(4.1.)

(4.2.)

(4.3.)           Certifikat sukladan obrascu navedenu u prilogu VI. prilaže
se certifikatu o homologaciji tipa motornih vozila.

5.                POSEBNI ZAHTJEVI

5.1.             Odmrzavanje vjetrobranskog stakla

5.1.1.          Svako vozilo mora biti opremljeno sustavom za uklanjanje
inja i leda s ostakljenih površina vjetrobrana. Sustav za odmrzavanje
vjetrobranskog stakla mora biti dovoljno učinkovit da osigura odgovarajuću
vidljivost kroz vjetrobransko staklo po hladnome vremenu.

5.1.2.          Učinkovitost sustava potvrđuje se određivanjem odmrz­nutoga
područja periodično nakon pokretanja motora; vozilo se određeno vrijeme nalazilo
u hladnoj komori.

5.1.3.          Zahtjevi navedeni u točkama 5.1.1 i 5.1.2 provjeravaju se
uporabom metode navedene u točki 6.1.

5.1.4.          Moraju se zadovoljiti sljedeći zahtjevi:

5.1.4.1.       20 minuta nakon početka ispitnog
razdoblja područje određeno u točki 2.2 priloga IV. (područje A) mora biti
odmrznuto 80%;

5.1.4.2.       25 minuta nakon početka ispitnog
razdoblja odmrznuto područje na putničkoj strani vjetrobranskog stakla mora
biti usporedivo s područjem koje je navedeno u točki 5.1.4.1 za vozačku stranu;

5.1.4.3.       40 minuta nakon početka ispitnog
razdoblja područje definirano u točki 2.3 priloga IV. (područje B) mora biti
odmrznuto 95%

(5.1.5.)

5.2.             Odmagljivanje vjetrobranskog stakla

5.2.1.          Svako vozilo mora biti opremljeno sustavom za uklanjanje
zamagljenja s unutarnje ostakljene površine vjetrobrana.

5.2.2.          Sustav za odmagljivanje mora biti dovoljno učinkovit da
obnovi vidljivost kroz vjetrobransko staklo po vlažnome vremenu. Njegova učinkovitost
potvrđuje se postupkom opisanim u točki 6.2.

5.2.3.          Moraju se zadovoljiti sljedeći zahtjevi:

5.2.3.1.       područje definirano u točki 2.2 priloga
IV. (područje A) mora biti odmagljeno 90% u vremenu od 10 minuta;

(5.2.3.2.)

5.2.3.3.       područje definirano u točki 2.3 priloga
IV. (područje B) mora biti odmagljeno 80% u vremenu od 10 minuta.

(5.2.4.)

6.                POSTUPAK ISPITIVANJA

6.1.             Odmrzavanje vjetrobranskog stakla

6.1.1.          Ispitivanje se izvodi na jednoj od
niže navedenih temperatura, kako je propisao proizvođač: -8 ± 2°C ili -18 ±
3°C.

6.1.2.          Ispitivanje se izvodi u hladnoj komori
dovoljno prostranoj da se u nju smjesti cijelo vozilo i opremljenoj za
održavanje jedne od temperatura navedenih u točki 6.1.1 tijekom izvođenja
ispitivanja te strujanjem hladnog zraka. Hladna komora mora se održavati na
propisanoj ispitnoj temperaturi ili nižoj najmanje 24 sata prije početka
razdoblja tijekom kojega je vozilo izloženo hladnoći.

6.1.3.          Prije ispitivanja unutarnju i vanjsku
površinu vjetrobranskog stakla treba temeljito odmastiti djelovanjem metilenskih
para ili odgovarajućeg sredstva za odmaš­ćivanje. Nakon sušenja treba
primijeniti amonijačnu otopinu koncentracije ne manje od 3% i ne veće od 10%.
Potrebno je omogućiti da se površina ponovno osuši i tada je prebrisati suhom
pamučnom krpom.

6.1.4.          Vozilo s isključenim motorom drži se na ispitnoj
temperaturi ne manje od 10 sati.

6.1.4.1.       Ako su instrumenti sposobni utvrditi da
su rashladno sredstvo motora i mazivo postigli ispitnu temperaturu i ujednačili
se na njoj to se vrijeme može skratiti.

6.1.5.          Nakon proteka vremena izloženosti propisanoj u točki 6.1.4.
preko čitave vanjske površine vjetrobranskog stakla nanosi se ravnomjerni sloj
leda od 0,044 g/cm2 s
pomoću vodenog raspršivača koji radi pod pritiskom od 3,5 ± 0,2 bara.

6.1.5.1.       Sapnica raspršivača, namještena na mlaz
maksimalne širine i maksimalni protok, drži se okomito i na udaljenosti 200 do
250 mm od ostakljene površine i tako usmjerava da čini ravnomjerni sloj leda
preko cijele širine vjetrobranskog stakla.

6.1.5.1.1.    Za zadovoljavanje zahtjeva navedenih u točki
6.1.5 upotrebljava se raspršivač sa sapnicom promjera 1,7 mm i protokom tekućine
od 0,395 l/min sposoban proizvesti mlaz stožastog oblika promjera 300 mm na
ostakljenoj površini pri udaljenosti od 200 mm od te površine. Dopušteno je upotrijebiti
i bilo koji drugi uređaj koji zadovoljava te zahtjeve.

6.1.6.          Nakon nastanka leda na vjetrobranskome
staklu vozilo se zadržava u hladnoj komori u vremenu ne kraćem od 30 min i ne
dužem od 40 min.

6.1.7.          Nakon isteka vremena propisana u točki
6.1.6. jedan ili dva ispitivača ulaze u vozilo i pokreće se motor, ako je
potrebno nekim vanjskim sredstvom. Ispitno razdoblje započinje čim se pokrene
motor.

6.1.7.1.       Tijekom prvih pet minuta ispitnog
razdoblja brzina ili brzine vrtnje motora mogu biti one koje proizvođač preporučuje
za zagrijavanje motora kod pokretanja po hladnome vremenu.

6.1.7.2.       Tijekom završnih 35 minuta ispitnog
razdoblja (ili tijekom cjelokupnoga ispitnog razdoblja ukoliko nije uslijedio
postupak petominutnog zagrijavanja motora) motor mora raditi:

6.1.7.2.1.    pri brzini vrtnje koja ne prelazi 50% brzine
vrtnje pri kojoj motor razvija najveću snagu; nadalje,

(6.1.7.2.2.)

6.1.7.2.3.
akumulator mora biti potpuno napunjen;

6.1.7.2.4.
napon na priključcima uređaja za odmrzavanje ne smije biti za više od
20% iznad nazivnog napona električnog sustava;

6.1.7.2.5.    temperatura u ispitnoj komori mjeri se u
razini središta vjetrobranskog stakla u točki koja nije pod izravnim utjecajem
topline emitirane sa ispitivanog vozila;

6.1.7.2.6.    vodoravna komponenta brzine strujanja zraka
koji rashlađuje komoru mjerena neposredno prije ispitivanja u središnjoj
uzdužnoj ravnini vozila u točki 300 mm ispred osnove vjetrobranskog stakla i u
razini polovice visine između osnove i vrha vjetrobranskog stakla mora biti što
je moguće manja i u svakome slučaju manja od 8 km/h;

6.1.7.2.7.    poklopac motora, vrata i otvori, osim ulaza
i izlaza sustava za zagrijavanje i prozračivanje moraju biti zatvoreni; jedan
ili dva prozora mogu biti otvoreni za ukupnu visinu od 25 mm ako tako zahtijeva
proizvođač vozila;

6.1.7.2.8.    upravljanje temperature sustava za
odmrzavanje postavlja se na položaj »maximum«;

6.1.7.2.9.    brisači vjetrobranskog stakla mogu se
upotrijebiti tijekom ispitivanja ako se aktiviraju bez ručnog upravljanja

6.1.7.2.10.  sustav za odmrzavanje koji je propisao proizvođač
treba uključiti kada vozilo postigne uvjete koje navodi proizvođač za
zadovoljavajući rad pri niskim temperaturama.

6.1.8.          Ispitivač/ispitivači bilježe odmrznuto područje na
unutarnjoj površini vjetrobranskog stakla u petominutnim intervalima od početka
ispitnog razdoblja.

6.1.9.          Po završetku ispitivanja treba zabilježiti i označiti
uzorak odmrznutoga područja skiciran na unutarnjoj površini vjetrobranskog
stakla kako se zahtijeva toč­kom 6.1.8. i označava se kako bi se utvrdila vozačka
strana.

6.2.             Odmagljivanje vjetrobranskog stakla

6.2.1.          Prije ispitivanja unutarnju površinu vjetrobranskog stakla
treba temeljito odmastiti djelovanjem metilenskih para ili odgovarajućeg
sredstva za odmašćivanje. Nakon sušenja treba primijeniti amonijačnu otopinu
koncentracije ne manje od 3% i ne veće od 10%. Potrebno je omogućiti da se
površina ponovno osuši i tada je prebrisati suhom pamučnom krpom.

6.2.2.          Ispitivanje se izvodi u zatvorenoj komori dovoljno
prostranoj da se u nju smjesti cijelo vozilo i sposobnoj za održavanje ispitne
temperature od –3 ± 1°C tijekom ispitnog razdoblja.

6.2.2.1.       Temperatura u ispitnoj komori mjeri se na
razini središta vjetrobranskog stakla u točki koja nije pod izravnim utjecajem
topline emitirane s ispitivanog vozila.

6.2.2.2.       Vodoravna komponenta brzine strujanja
zraka koji rashlađuje komoru mjerena neposredno prije ispitivanja u središnjoj
uzdužnoj ravnini vozila u točki 300 mm ispred osnove vjetrobranskog stakla i u
razini polovice visine između osnove i vrha vjetrobranskog stakla mora biti što
je moguće manja i u svakome slučaju manja od 8 km/h;

6.2.2.3.       Poklopac motora, vrata i otvori, osim
ulaza i izlaza sustava za zagrijavanje i prozračivanje moraju biti zatvoreni;
jedan ili dva prozora mogu biti otvoreni od početka ispitivanja za ukupnu
visinu od 25 mm ako tako zahtijeva proizvođač vozila.

6.2.3.          Zamagljenje se stvara djelovanjem
generatora vodene pare opisana u prilogu V. Uređaj mora sadržavati dovoljno
vode za stvaranje najmanje 70 ± 5 g/h vodene pare za svako mjesto za sjedenje
označeno od strane proizvođača, pri temperaturi okoline od –3 ± 1°C.

6.2.4.          Unutarnja površina vjetrobranskog
stakla mora biti očišćena kako je propisano u točki 6.2.1. i vozilo postavljeno
u zatvorenu komoru. Treba sniziti temperaturu okolnog zraka dok se temperatura
rashladnog sredstva motora, maziva i zraka u vozilu ne ujednači na

                   \_3 ± 1°C.

6.2.5.          Generator vodene pare postavlja se s njegovim izlazima u središnju
uzdužnu ravninu vozila na visinu od 580 ± 80 mm iznad R-točke vozačkog sjedala.
Uređaj se uobičajeno postavlja odmah iza naslona prednjih sjedala, s naslonima,
ako su namjestivi, postavljenim pod propisanim kutom. Tamo gdje to onemogućuje
konstrukcija vozila, uređaj može biti postavljen ispred naslona, u najbližem u
pogodnomu položaju prema prije navedenim uvjetima.

6.2.6.          Nakon 5 minuta rada uređaja u vozilu, jedan ili dva
ispitivača ulaze u prednji dio vozila, izlaz vodene pare iz uređaja potom se
smanjuje za 70 ± 5 g/h za svakog ispitivača.

6.2.7.          Jednu minutu nakon ulaska ispitivača u vozilo pokreće se
motor kako navodi proizvođač. Ispitno razdoblje započinje čim se pokrene motor.

6.2.7.1.       Tijekom ispitivanja motor mora raditi:

6.2.7.1.1.    pri brzini vrtnje koja ne prelazi 50% brzine
vrtnje pri kojoj motor razvija najveću snagu; nadalje,

(6.2.7.1.2.)

6.2.7.1.3.    upravljanje
uređaja za odmagljivanje mora se postaviti prema preporukama proizvođača za
ispitnu temperaturu;

6.2.7.1.4.    akumulator
mora biti potpuno napunjen;

6.2.7.1.5.    napon
na priključcima uređaja za odmrzavanje ne smije biti za više od 20% iznad
nazivnog napona električnog sustava.

6.2.8.          Na
kraju ispitivanja bilježi se uzorak odmagljene površine.

(7.)

(8.)

(9.)

(10.)

(11.)

(12.)

### PRILOG II.

POSTUPAK
ZA ODREĐIVANJE H-TOČKE I STVARNOGA KUTA NASLONA SJEDALA I ZA PROVJERU
RELATIVNIH POLOŽAJA R- I H-TOČAKA TE ODNOSA IZMEĐU KONSTRUKCIJSKOGA I STVARNOGA
KUTA NASLONA SJEDALA

Primjenjuje se prilog III.
Pravilnika TPV 132 (Smjernica 77/649/EEC od 27. rujna 1977. o usklađivanju
zakona država članica s obzirom na vidno polje vozača motornih vozila(2) ).

### \_\_\_\_\_\_ (2) Official Journal No L 267, 19.10.1977,p.1.

### PRILOG III.

METODA
ZA ODREĐIVANJE ODNOSA VELIČINA IZMEĐU PRIMARNIH REFEREN­T­­NIH OZNAKA VOZILA I
TRODIMENZIO­-
NA­L­­NOGA REFERENTNOG SUSTAVA

1.          ODNOS
IZMEĐU REFERENTNOG SUSTAVA I PRIMARNIH REFERENTNIH OZNAKA VOZILA

             Za
provjeru karakterističnih veličina na vozilu ili u vozilu za koje je zatražena
homologacija tipa sukladno s ovim pravilnikom mora se ustanoviti točan odnos
između koordinata u trodimenzionalnome referentnom sustavu određenu u točki 2.3
priloga I., koje su bile određene u početnoj fazi konstrukcije vozila, i
položaja primarnih referentnih oznaka određenih u točki 2.4 priloga I., tako da
se tim karakterističnim točkama na proizvođačevim crtežima vozila može odrediti
položaj na stvarnome vozilu proizvedenome prema tim crtežima.

2.          METODA ZA USTANOVLJAVANJE ODNOSA IZME­ĐU REFERENTNOG
SUSTAVA I REFERENTNIH OZNAKA

             Za tu namjenu određuje se referentna ravnina na tlu koja
se označava s X-X i Y-Y mjerama. Postupak za to prikazan je na slici 3 ovoga
priloga. Referentna ravnina je tvrda, glatka, ravna površina na kojoj stoji
vozilo, i na kojoj su pričvršćene dvije spojene mjerne trake, sa podjelom u
milimetrima, X-X traka dužine ne manje od 8 m, Y-Y traka dužine ne manje od 4
m. Dvije mjerne trake moraju biti postavljene jedna na drugu pod pravim kutom
kako je prikazano na slici 3 ovoga pravilnika. Sjecište mjernih traka je nulta
točka na tlu.

3.          PROVJERA REFERENTNE RAVNINE

             Zbog uzimanja u obzir manjih neravnina na razini
referentne ravnine ili ispitnoga područja, potrebno je mjeriti odstupanja od
nulte točke na tlu uzduž obje X- i Y- mjerne trake na razmacima od 250 mm te
zabilježiti dobivena očitanja kako bi se mogle učiniti korekcije kod provjere
vozila.

4.          POSTAVLJANJE VOZILA KOD ISPITIVANJA

             Zbog uzimanja u obzir manjih izmjena u visini ovjesa i
sličnog, potrebno je imati dostupno sredstvo za postavljanje primarnih
referentnih oznaka u ispravan položaj u odnosu na konstrukcijski određene
koordinate prije izvođenja daljnjih mjerenja. Također mora biti mo­guće vršiti
manja poprečna i/ili uzdužna namješta­nja položaja vozila radi postavljanja u
ispravan položaj u odnosu na referentni sustav.

5.          REZULTATI

             Kada je vozilo ispravno postavljeno s obzirom na
referentni sustav i konstrukcijski određene koordinate, položaj točaka bitnih
za proučavanje zahtjeva za prednju vidljivost može se lako odrediti. Ispitne
metode za određivanje tih zahtjeva mogu uključiti uporabu teodolita, svjetlosnih
izvora ili sjenila, ili neka druga metoda a za koju se može dokazati da daje
istovrijedne rezultate.

*Slika 1.*

### ODREĐIVANJE V-TOČAKA ZA KUT NASLONA SJEDALA 25°

*![](dodatni/349851.gif)*

*if !supportEmptyParas endif*

*Slika 2.*

### TRODIMENZIONALNI REFERENTNI SUSTAV

*![](dodatni/349852.gif)*

*if !supportEmptyParas endif*

*Slika 3.*

### RAVNA RADNA POVRŠINA

### ![](dodatni/349853.gif)

### PRILOG IV.

POSTUPAK
ZA ODREĐIVANJE VIDNOGA POLJA NA VJETROBRANSKOM STAKLU VOZILA U ODNOSU NA V-TOČKU

1.         POLOŽAJI V-TOČAKA

1.1.      Položaji V-točaka u
odnosu na R-točku, kako su označene X-Y-Z-koordinatama trodimenzionalnoga
referentnog sustava, prikazane su u tablicama I. i II.

1.2.      Tablica I. prikazuje osnovne
koordinate za konstrukcijski kut naslona sjedala od 25°. Pozitivan smjer za
koordinate prikazan je na slici 1 priloga III.

if !supportEmptyParas endif

TABLICA
I

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| V-točke | X | Y | Z |
| V1 | 68 mm | -5 mm | 665 mm |
| V2 | 68 mm | -5 mm | 589 mm |

if !supportEmptyParas endif

1.3.      Ispravak za konstrukcijski
kut naslona sjedala različit od 25°

1.3.1.   Tablica II. prikazuje
daljnje ispravke koji se vrše na X- i Z-koordinatama za svaku V-točku kada
konstrukcijski kut naslona sjedala nije 25°. Pozitivan smjer za koordinate
prikazan je na slici 1. priloga III.

if !supportEmptyParas endif

TABLICA
II

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kut naslona  sjedala (º)  if !supportEmptyParas endif | Vodoravne koordinate Δ X | Okomite koordinate ΔZ | Kut naslona  sjedala (º)  if !supportEmptyParas endif | Vodoravne koordinate Δ X | Okomite koordinate ΔZ |
| 5 | -186 mm | 28 mm | 23 | -18 mm | 5 mm |
| 6 | -177 mm | 27 mm | 24 | -  9 mm | 3 mm |
| 7 | -167 mm | 27 mm | 25 | 0 mm | 0 mm |
| 8 | -157 mm | 27 mm | 26 | 9 mm | -3 mm |
| 9 | -147 mm | 26 mm | 27 | 17 mm | -5 mm |
| 10 | -137 mm | 25 mm | 28 | 26 mm | -8 mm |
|

11

 -128 mm | 24 mm | 29 | 34 mm | -11 mm |
| 12 | -118 mm | 23 mm | 30 | 43 mm | -14 mm |
| 13 | -109 mm | 22 mm | 31 | 51 mm | -18 mm |
| 14 | - 99 mm | 21 mm | 32 | 59 mm | -21 mm |
| 15 | - 90 mm | 20 mm | 33 | 67 mm | -24 mm |
| 16 | - 81 mm | 18 mm | 34 | 76 mm | -28 mm |
| 17 | - 72 mm | 17 mm | 35 | 84 mm | -32 mm |
| 18 | - 62 mm | 15 mm | 36 | 92 mm | -35 mm |
| 19 | - 53 mm | 13 mm | 37 | 100 mm | -39 mm |
| 20 | - 44 mm | 11 mm | 38 | 108 mm | -43 mm |
| 21 | - 35 mm | 9 mm | 39 | 115 mm | -48 mm |
| 22 | - 26 mm | 7 mm | 40 | 123 mm | -52 mm |

if !supportEmptyParas endif

2.         VIDNA POLJA

2.1.      Iz
V-točaka određuju se dva vidna polja.

2.2.      Vidno
polje A područje je na vanjskoj površini vjetrobranskog stakla omeđeno sa
sljedeće četiri ravnine koje se šire prema naprijed iz V-točke (vidi sliku 1.):

         –
okomitom ravninom koja prolazi kroz V1 i V2 pod kutom od 13° ulijevo u odnosu na X-os

         –
ravninom paralelnom s Y-osi koja prolazi kroz V1 pod kutom od 3° prema gore u
odnosu na X-os

         –
ravninom paralelnom s Y-osi koja prolazi kroz V2 pod kutom od 1° prema dolje
u odnosu na X-os

         –
okomitom ravninom koja prolazi kroz V1 i V2 pod kutom od 20° u desno u odnosu na X-os

2.3.      Vidno
polje B područje je vanjske površine vjetrobranskog stakla koje je udaljeno
više od 25 mm od vanjskog ruba prozirnoga područja i omeđeno je sjecištem
sljedećih četiriju ravnina s vanjskom površinom vjetrobranskog stakla (vidi
sliku 2.):

            –
ravninom paralelnom s Y-osi koja prolazi kroz V1 pod kutom od 7° prema gore u
odnosu na X-os

            –
ravninom paralelnom s Y-osi koja prolazi kroz V2 pod kutom od 5° prema dolje
u odnosu na X-os

            –
okomitom ravninom koja prolazi kroz V1 i V2 pod kutom od 17° ulijevo u odnosu na X-os

            –
ravninom koja je simetrična prethodnoj u odnosu na središnju uzdužnu ravninu
vozila
vozila.

*if !supportEmptyParas endif*

*Slika 1.*

### VIDNO POLJE A

### ![](dodatni/349854.gif)

if !supportEmptyParas endif

*Slika 2.*

VIDNO
POLJE B

### ![](dodatni/349855.gif)

### \_\_\_\_\_\_\_ (\*) Tehnički zahtjevi u ovom prilogu slični su zahtjevima relevantnog nacrta pravilnika Ekonomske komisije Ujedinjenih naroda za Europu; podtočke su uzete u obzir. Tamo gdje dio nacrta pravilnika nema ekvivalenta u prilozima ovog pravilnika, broj je dan u zagradama za usporedbu

### PRILOG V.

GENERATOR
VODENE PARE

Generator vodene pare upotrijebljene za ispitivanja mora
imati sljedeće značajke:

(a)        spremnik vode mora imati
kapacitet od najmanje 2,25 litara;

(b)       toplinski gubici pri
vrelištu ne smiju prijeći 75 W kod temperature okoline od -3 ± 1°C;

(c)        ventilator mora imati
dobavu od 0,07 do 0,10 m3/min
kod 0,5 mbar statičkog tlaka

(d)       na gornjem rubu uređaja mora
postojati šest kružno postav­ljenih otvora za izlaz pare, promjera 6,3 mm

if !supportLists(e)
endifuređaj
mora biti namješten tako da je količinu stvorene vodene pare na –3 ± 1°C moguće
povećavati do najviše
n-puta po 70 ± 5 g/h, pri čemu je n broj sjedala koje je naveo proizvođač.

if !supportEmptyParas endif

Prikaz generatora vodene pare

![](dodatni/349856.gif)

if !supportEmptyParas endif

Dimenzije
i značajke generatora pare

if !supportEmptyParas endif

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Dio | Dimenzije | Materijal |
| Sapnica | if !supportLists(a)if !supportLists(b)   endifunutarnji promjer 1,5 cm | Mesing |
| Komora za raspršivanje | if !supportLists(a)    endifdužina 11,5 cm  if !supportLists(b)   endifpromjer 7,5 cm  if !supportLists(c)    endifšest otvora od 0,63 cm ravnomjerno postavljenih 2,5 cm iznad dna komore | Mesingana cijev debljine stijenke od 0,38 mm  if !supportEmptyParas endif |

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

if !supportEmptyParas endif

Pravilnik, NN 149/2004-2602