### NN 116/2015 (26.10.2015.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3581/2014 od 9. lipnja 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2212

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sutkinja Snježana Bagić, predsjednica Vijeća, te suci Mato Arlović, Mario Jelušić, Ivan Matija, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, članovi Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenuo D. Š. iz O., kojeg zastupa V. J., odvjetnica u Z., na sjednici održanoj 9. lipnja 2015. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Ukida se rješenje Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014-2 od 27. veljače 2014. i predmet se vraća Ž. s. u O. na ponovni postupak.

III. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Ustavnu tužbu podnio je D. Š. iz O. (u daljnjem tekstu: podnositelj) kojeg u postupku pred Ustavnim sudom zastupa V. J., odvjetnica u Z.

Ustavnu tužbu podnositelj je podnio protiv rješenja Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014-2 od 27. veljače 2014. (u daljnjem tekstu: osporeno rješenje), a kojom je odbijena žalba podnositelja i potvrđeno rješenje O. s. u O. broj: R1-293/2012-59 od 4. prosinca 2013. (u daljnjem tekstu: prvostupanjsko rješenje).

1.1. Izreka prvostupanjskog rješenja glasi:

»Mlt. M. Š., rođ. xxx u O. povjerava se na brigu i čuvanje majci N. Š. i da s njom živi.

Susreti i druženja mlt. M. Š. i oca D. Š. održavati će se:

– utorkom i četvrtkom od 16,00 do 20,00 sati

– svaki drugi vikend od subote od 10,00 sati do nedjelje do 18,00 sati

– 30 dana tijekom ljeta

– 20 dana tijekom zime

– za blagdane, praznike i rođendan djeteta naizmjenično kod jednog pa drugog roditelja

uz obvezu oca da preuzme dijete i vraća ga majci pred zgradom u kojoj dijete živi i obvezu majke da dijete pripremi za kontakt u određeno vrijeme i u vrijeme završetka kontakta ga preuzme od oca, a u svemu što nije precizno definirano ovom odlukom prema dogovoru koji se obvezuju postići roditelji pri čemu su dužni voditi računa o potrebama i interesima mlt. djeteta.

Žalba protiv ovog rješenja ne zadržava njegovu ovrhu jer pravni učinci ove odluke nastaju i prije njene pravomoćnosti.«

2. Podnositelj u ustavnoj tužbi tvrdi da su mu osporenim rješenjem povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 29., 35., 61. i 64. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.).

2.1. Za potrebe ustavnosudskog postupka, a na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), pribavljeni su spisi: O. s. u O. broj: R1-293/2012 (u kojem je doneseno prvostupanjsko rješenje) i Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014 (u kojem je doneseno rješenje koje se osporava ustavnom tužbom).

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI PREDMETA

3. U konkretnom slučaju Ustavni sud je uvidom u spis predmeta O. s. u O. broj: R1-293/2012 i u spis predmeta Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014 utvrdio sljedeće činjenice i okolnosti.

a) Iz spisa O. s. u O. broj: R1-293/2012

3.1. Izvanparnični postupak pokrenut je radi donošenja odluke s kojim od roditelja će mldb. M. Š. živjeti nakon razvoda braka njegovih roditelja, D. i N. Š.

Prvostupanjskim rješenjem, izrekom kako je navedena u točki 1.1. obrazloženja ove odluke, usvojen je prijedlog predlagateljice (majke mldb. djeteta).

Protiv prvostupanjskog rješenja podnositelj je 13. siječnja 2014. podnio žalbu. Istovremeno uz podnošenje žalbe, podnositelj je 15. siječnja 2014. predložio i upućivanje zahtjeva V. s. za svrsishodnu delegaciju suda nadležnog za odlučivanje u drugom stupnju.

Pozivajući se na članak 68. stavak 4. Zakona o parničnom postupku (»Narodne novine« broj 53/91., 91/92., 112/99., 88/01., 117/03., 88/05., 2/07., 84/08., 123/08., 57/11. i 148/11. – pročišćeni tekst, 25/13. i 89/14. – odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske, u daljnjem tekstu: ZPP) podnositelj je naveo:

»Postoji velika i opravdana bojazan da bi sudac A. K. svojim autoritetom, statusom, utjecajem, prijateljskim vezama i poznanstvima mogao utjecati na suce Ž. s. u O. I sama činjenica da tako nešto postoji kao mogućnost i vjerojatnost, ne osigurava predlagatelju ... vjeru u najveću razinu objektivnosti suda. (...)

U ovom izvanparničnom predmetu postoji opasnost da bi lokalni interesi i/ili shvaćanje sredine mogli utjecati na objektivnost suda. Stoga se svrsishodna delegacija predlaže i iz razloga kako bi se zaštitio dignitet suda, te izbjegla kolizija interesa sudaca.«

3.2. Spis prvostupanjskog predmeta 17. veljače 2014. upućen je Ž. s. u O., a u popratnom dopisu u dijelu napomene skrenuta je drugostupanjskom sudu pažnja na činjenicu da je protustranka (podnositelj ustavne tužbe) predložila podnošenje zahtjeva za svrsishodnu delegaciju.

Žalba protustranke (podnositelja ustavne tužbe) izjavljena protiv prvostupanjskog rješenja, kao i prijedlog za podnošenje V. s. zahtjeva za svrsishodnu delegaciju, 17. veljače 2014. proslijeđeni su drugoj stranci (predlagateljici u izvanparničnom postupku) radi očitovanja.

O navodima žalbe i o prijedlogu za svrsishodnu delegaciju predlagateljica se očitovala 28. veljače 2014.

Očitovanja su dopisom O. s. u O. broj: 18 R1-293/12-69 od 5. ožujka 2014., dostavljena Ž. s. u O.

b) Iz spisa Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014

4. Cjelokupna dokumentacija sadržana u spisu predmeta prvostupanjskog suda, zaprimljena je na Ž. s. u O. 18. veljače 2014.

27. veljače 2014., premda upozoren da je protustranka (podnositelj ustavne tužbe) prijedlogom zatražila svrsishodnu delegaciju (vidi točku 3.2. obrazloženja ove odluke), Ž. s. u O. donio je (osporeno) rješenje broj: Gž-658/2014-2 kojim je meritorno odlučio o žalbi podnositelja izjavljenoj protiv prvostupanjskog rješenja.

4.1. 6. ožujka 2014. rješenjem broj: Gž-658/2014-4 Ž. s. u O. odlučio je o prijedlogu podnositelja za podnošenje V. s. zahtjeva za svrsishodnu delegaciju. Izreka tog rješenja glasi:

»Prihvaća se prijedlog D. Š. pa se spis O. s. u O., br. R1-293/2012 ima dostaviti V. s. R. H. radi donošenja odluke o određivanju drugog stvarno nadležnog suda koji bi odlučivao o žalbi na rješenje O. s. u O., br. R1-293/2012-59 od 4. prosinca 2013.«

U obrazloženju je navedeno:

»(...) Nesumnjivo je da su javno objavljene pojedinosti iz privatnog života stranaka izazvale pozornost šire javnosti.

Budući je predlagatelj i tokom prvostupanjskog postupka izražavao sumnju u nepristranost O. s. u O. a nakon donesenog prvostupanjskog rješenja i u nepristranost Ž. s. u O., zbog po mišljenju predlagatelja, da će A. K. sudac Ž. s. utjecati na kolege to i po mišljenju ovog suda u konkretnom slučaju bilo bi mjesta za delegaciju drugog suda.«

Spisu predmeta Ž. s. u O. prileži dopis O. s. u O. broj: 18 R1-293/12-69 od 5. ožujka 2014. (naveden u točki 3.2. obrazloženja ove odluke) u kojem je na kraju sadržana rukom pisana napomena (potpis nečitak, op. Ustavnog suda) u kojoj je navedeno:

»Omaškom predvidjela prijedlog predlagatelja za delegaciju suda ... budući da rješenje ovog suda Gž-658/14 nije dostavljeno strankama... Rješenje Gž-658/14 od 27. II 2014. stavlja se van snage.«

4.2. Rješenje Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014-4 od 6. ožujka 2014. i cjelokupni spis predmeta prvostupanjskog suda 6. ožujka 2014. upućeni su V. s.

Zahtjev za svrsishodnu delegaciju V. s. ocijenio je osnovanim. Rješenjem broj: Gr1 133/14-2 od 28. ožujka 2014. za postupanje u predmetu (odlučivanje o žalbi podnositelja izjavljenoj protiv prvostupanjskog rješenja) V. s. je odredio Ž. s. u V. G. u obrazloženju je navedeno:

»Odredbom čl. 68. st. 4. ZPP propisano je da nadležni drugostupanjski sud može sam ili u povodu prijedloga stranke zatražiti od V. s. R. H. da odredi da u pojedinom predmetu postupa drugi stvarno nadležni sud ako je očito da će se tako lakše provesti postupak ili ako za to postoje drugi važni razlozi. U tom slučaju st. 2. i 3. ovog članka primjenjuju se na odgovarajući način.

U konkretnom slučaju okolnosti koje navodi Ž. s. u O. koji treba odlučiti o žalbi predlagatelja izjavljenoj protiv rješenja O. s. u O. poslovni broj R1-293/12-59 od 4. prosinca 2013., kako bi se izbjegla svaka sumnja u nepristranost sudaca koji rade u Ž. s. O., opravdavaju određivanje drugog suda da postupa umjesto nadležnog drugostupanjskog suda.«

Rješenje V. s. dostavljeno je Ž. s. u O. 11. travnja 2014.

4.3. U privitku dopisa Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014-7 od 25. travnja 2014. spis predmeta proslijeđen je Ž. s. u V. G. U dopisu je navedeno:

»... dostavljamo vam naš spis broj Gž-658/14 na rješavanje a temeljem rješenja V. s. R. H., br. Gr1-133/14 od 28.3.2014. koje vam se dostavlja uz spis.«

Nakon što je spis proslijeđen delegiranom sudu, uslijedio je dopis Ž. s. u V. G., upućen Ž. s. u O., broj: 2 Su-287/14 od 28. svibnja 2014. u kojem je navedeno:

»Prema stanju u popratnom izvješću (list 14. do 16. spisa) Ž. s. u O. odlučio je o žalbi predlagatelja na način da je 27. veljače 2014. godine rješenjem odbio žalbu predlagatelja kao neosnovanu i potvrdio rješenje O. s. u O. posl. br. R1-293/2012-59 od 5. prosinca 2013. Budući da je Ž. s. u O. donio odluku po žalbi predlagatelja, ukazuje se da Ž. s. u V. G. nema više o čemu odlučivati. (...)«

4.4. Konačno, strankama je dostavljeno (ustavnom tužbom osporeno) rješenje Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014-2 od 27. veljače 2014. (isto rješenje koje je stavljeno izvan snage /rukom pisanom/ napomenom sadržanom u dopisu O. s. u O. broj: 18 R1-293/12-69 od 5. ožujka 2014. /vidi točku 3.2. obrazloženja ove odluke/ – op. Ustavnog suda).

Za C. z. s. s. O. dostava rješenja Ž. s. u O. broj: Gž-658/2014-2 od 27. veljače 2014. iskazana 10. lipnja 2014., za punomoćnicu podnositelja kao predlagatelja dostava istog rješenja iskazana 11. lipnja 2014. i za punomoćnicu protustranke dostava također istog rješenja iskazana 10. lipnja 2014. (dostavnice prileže spisu).

III. PRIGOVORI PODNOSITELJA

5. U ustavnoj tužbi podnositelj je iznio više prigovora postupovne i činjenične naravi. Ustraje na argumentaciji kojom obrazlaže povredu »suđenja od strane neovisnog i nepristranog suda«, navodeći u tom smislu:

»(...) Prijedlog za svrsishodnu delegaciju podnesen je i iz razloga kako bi se zaštitio dignitet suda, te izbjegla kolizija interesa sudaca. Pri tome je posebno naglašeno kako svatko, a osobito dijete ima pravo na objektivno i nepristrano odlučivanje o njegovoj dobrobiti, pri čemu je potrebno otkloniti i najmanju sumnju da bi išta ili itko moglo utjecati na objektivnost pravosudnog sustava.

(...)

... unatoč tome, što se u predmetu R1-293/12 = Gž-658714 nalazio Prijedlog za podnošenje zahtjeva za svrsishodnu delegaciju, zbog čega je do donošenja odluke V. s. R. H. o istom Prijedlogu trebalo zastati s postupkom, Ž. s. u O. dana 27.02.2014. donio rješenje u kojem stoji: 'Odbija se žalba predlagatelja kao neosnovana, te se potvrđuje rješenje O. s. u O., br. R1-293/2012-59 od 04. prosinca 2013.' Isto rješenje punomoćnica podnositelja ove tužbe zaprimila je 11.06.2014., te ovom tužbom traži njegovo ukidanje.

Prema mišljenju podnositelja ove tužbe, pobijanim rješenjem Ž. s. u O. je kao nenadležni sud odlučivao u predmetu u kojem nije smio odlučivati...

Time je na štetu podnositelja ove tužbe povrijeđeno njegovo ustavno pravo na pravično suđenje, i to osobito u dijelu koji se tiče prava suđenja od strane neovisnog i nepristranog suda zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava...

(...)

Time što je o žalbi podnositelja ove tužbe, unatoč rješenju V. s. da u istom predmetu o žalbi ima odlučivati Ž. s. u V. G., odlučio Ž. s. u O., podnositelju je povrijeđeno pravo da ustanovljeni, neovisni i nepristrani sud pravično odluči o njegovim pravim i obvezama...«

Ustavnom sudu predlaže ukinuti osporeno rješenje i »predmet vratiti na ponovno suđenje pred nadležni drugostupanjski sud«.

IV. OCJENA USTAVNOG SUDA

6. Ustavni sud utvrđuje da izneseni prigovori podnositelja otvaraju pitanje povrede prava na pravično suđenje zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava, koji glasi:

»Članak 29.

Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično ... odluči o njegovim pravima i obvezama, ...

(…)«

Sadržaj ustavnog prava na pravično suđenje ograničen je na postupovna jamstva pravičnog suđenja pa Ustavni sud, ocjenjujući navode ustavne tužbe sa stajališta tog ustavnog prava, ispituje eventualno postojanje povreda u postupcima pred sudovima te na temelju toga, sagledavajući postupak kao jedinstvenu cjelinu, ocjenjuje je li postupak bio vođen na način koji je podnositelju osiguravao pravično suđenje.

7. U konkretnom slučaju zadaća Ustavnog suda je utvrditi jesu li propusti i nekoordinacija u postupanju nadležnih sudova bili tako ozbiljni da su doveli do povrede prava podnositelja na pravično suđenje.

Pri tome Ustavni sud polazi od toga da je u konačnici prvotno doneseno meritorno rješenje Ž. s. u O. od 27. veljače 2014. (iako stavljeno izvan snage bilješkom od 5. ožujka 2014. – vidi točku 4.1. obrazloženja ove odluke) dostavljeno strankama u lipnju 2014. (vidi točku 4.4. obrazloženja ove odluke), iako je u međuvremenu V. s. rješenjem od 28. ožujka 2014. prihvatio prijedlog koji mu je, zajedno sa cjelokupnim spisom predmeta, dostavio Ž. s. u O. i spis delegirao Ž. s. u V. G. kao novom sudu nadležnom za odlučivanje o žalbi predlagatelja (podnositelja ustavne tužbe).

7.1. Nije na Ustavnom sudu utvrđivati je li način na koji je Ž. s. u O. stavio izvan snage svoje meritorno rješenje kojim je odlučivano po žalbi podnositelja (broj: Gž-658/2014 od 27. veljače 2014.) u skladu s pravilima postupovog prava ili ne, tako što je ono stavljeno izvan snage bilješkom u spisu (točnije, napomenom na kraju dopisa broj: R1-293/12 od 5. ožujka 2014., koji je tom sudu proslijedio O. s. u O. i kojim se taj sud obavještava da je protustranka /podnositelj ustavne tužbe/ predložila podnošenje prijedloga V. s. za svrsishodnu delegaciju). To je, prije svega, zadaća redovnih sudova na čelu s V. s. kao najvišim sudom.

Ustavni sud se stoga zadržava na utvrđenju da je ono stavljeno izvan snage i da je ta činjenica bila vidljiva u spisu. Stoga nije mogla ostati nepoznata ni V. s. koji je odlučivao o svrsishodnoj delegaciji te je spis delegirao Ž. s. u V. G. Prema tome, V. s. imao je priliku reagirati i naložiti tom sudu da otkloni eventualne propuste u postupanju i odlučivanju. Kasnije je i Ž. s. u V. G., kao sud kojem je spis delegiran, mogao i bio dužan reagirati na ovu činjenicu (umjesto da je spis izravno vratio Ž. s. u O., obavijestivši ga, sažeto, da on nema više o čemu odlučivati, budući da je taj sud već donio odluku po žalbi predlagatelja – vidi točku 4.3. obrazloženja ove odluke).

7.2. Konačno, ta činjenica svakako nije mogla i nije smjela ostati nepoznata Ž. s. u O., kao prvotno nadležnom sudu, koji je prvo donio osporeno (meritorno) rješenje, zatim ga stavio izvan snage (iako samo napomenom u spisu), a potom i prihvatio prijedlog predlagatelja za svrsishodnu delegaciju spisa i uputio ga V. s. na donošenje odluke o prijedlogu zbog sumnje u nepristranost tog suda. Naposljetku, primivši dopis Ž. s. u V. G. (vidi točku 4.3. obrazloženja ove odluke), ne poduzima ništa u odnosu na utvrđenje stvarnog meritornog stanja predmeta, tj. je li osporeno meritorno rješenje na snazi ili nije, već ga jednostavno prosljeđuje strankama.

7.3. Ustavni sud ponavlja da u konkretnom slučaju nije njegova zadaća utvrđivati jesu li prije navedeni propusti u postupanju nadležnog suda ili sudova u skladu s mjerodavnim postupovnim zakonskim odredbama. Ustavni sud ih promatra u kontekstu razloga zbog kojih je Ž. s. u O. uputio prijedlog V. s. i iz kojih je V. s. donio rješenje o delegaciji spisa, a to je sumnja u nepristranost sudaca Ž. s. u O. Tako V. s. u obrazloženju svog rješenja, sažeto, navodi da se spis delegira Ž. s. u V. G. »kako bi se izbjegla svaka sumnja u nepristranost sudaca koji rade u Ž. s. u O.« (vidi točku 4.2. obrazloženja ove odluke). Ustavni sud prihvaća stajalište V. s. iz kojeg proizlazi da je nužno u svakom pojedinom slučaju otkloniti sve subjektivne i objektivne okolnosti koje dovode u sumnju nepristranost i neovisnost suda i podrivaju povjerenje građana u pravosudni sustav. Međutim, u konkretnom slučaju ta svrha nije ostvarena odnosno sumnja u nepristranost nije otklonjena unatoč delegaciji suda. Upravno suprotno.

Naime, zbog naprijed opisanih previda sudova i njihove nedostatne komunikacije i koordinacije, izravni učinak za podnositelja je da je osporeno rješenje donio »kontaminirani« sud odnosno sud u odnosu na nepristranost kojeg je postojala sumnja dovoljno osnovana da je V. s. prihvatio prijedlog za delegaciju upravo iz tog razloga i spis delegirao Ž. s. u V. G..

7.4. Slijedom svega navedenog, Ustavnom sudu ne preostaje drugo nego utvrditi da je u konkretnom slučaju podnositelju povrijeđeno pravo na pravično suđenje propisano člankom 29. stavkom 1. Ustava.

8. Ustavni sud je utvrdio da prigovori podnositelja vezani uz članke 35., 61. i 64. Ustava, na način kako su postavljeni u ustavnoj tužbi te u mjeri u kojoj bi u okolnostima konkretnog slučaja osporeno rješenje moglo utjecati na ostvarivanje sadržaja tih ustavnih normi, ne upućuju na mogućnost povrede ljudskih prava i temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom.

9. Slijedom navedenog, na temelju članaka 73. i 76. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), odlučeno je kao u točkama I. i II. izreke.

Na temelju članka 29. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske odlučeno ja kao u točki III. izreke.

Broj: U-III-3581/2014

Zagreb, 9. lipnja 2015.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica Vijeća

dr. sc. Snježana Bagić, v. r.

116 26.10.2015 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3581/2014 od 9. lipnja 2015.

116 26.10.2015 Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-3581/2014 od 9. lipnja 2015.