## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1094/2002 od 11. rujna 2003. godine

### NN 162/2003 (15.10.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-1094/2002 od 11. rujna 2003. godine

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2336

Ustavni
sud Republike Hrvatske u Vijeću šestorice za odlučiva­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Petar Klarić, predsjednik Vijeća te suci Ivan Matija, Že­ljko
Potoč­njak, Agata Račan, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
odlučujući povodom ustavne tužbe T. B. iz J., koje­g zastupa punomoćnik S. J.,
odvjetnik iz R., na sjednici održanoj dana 11. rujna 2003. godine, jednoglasno
je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se odbija.

II. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazlože­nje

1.
Ustavna tužba podnijeta je protiv presude Upravnog suda Republike Hrvatske,
broj: Us-8129/1999-3 od 31. listopada 2001. godine. Tom je presudom odbijena tužba
podnosite­lja podnijeta protiv rješe­nja Ministarstva prostornog uređe­nja,
gradite­ljstva i stanova­nja Republike Hrvatske, klasa:
UP/II-362-02/99-04/1063, urbroj: 531-06/1-99-2 od 23. lip­nja 1999. godine.

2. Osporenim rješe­njem nadležnog upravnog tijela II.
stup­nja odbijena je žalba podnosite­lja izjav­ljena protiv rješe­nja
Primorsko-goranske županije, Ureda za prostorno uređe­nje, stambeno-komunalne
poslove, gradite­ljstvo i zaštitu okoliša, Građevinske inspekcije, klasa:
UP/I-362-02/98-01/573, urbroj: 2170-04-04/99-06/BK od 23. ožujka 1999. godine.
Tim rješe­njem je podnosite­lju kao investitoru naređeno da ukloni stambenu građevinu
u izgrad­nji (suterenska etaža tlocrtne površine cca 8,00 x 14,00 m,
visine 3,20) na kč.br. 2087 i 2088, obje k.o. Š., južno od kbr. 36c i
sjeveroistočno od kbr. 87 u mjestu J., N. 36c, te uspostava prijaš­nje­g sta­nja.

3. Podnosite­lj smatra da mu je osporenom presudom
povrijeđeno pravo vlasništva zajamčeno člankom 48. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Ističe da je na zakoniti način stekao pravo
vlasništva na zem­ljišnoj čestici označenoj u presudi, od ranijih izvank­njižnih
vlasnika, na kojima je započeta izgrad­nja građevine. Pravo vlasništva na
nekretnini nije mogao pravno urediti s obzirom na problem utvrđe­nja zakonskih
nas­ljednika na toj nekretnini. Posebno napomi­nje da je na toj zem­ljišnoj
čestici postojao objekt koji je le­galiziran na ime ranije­g izvank­njižnog
vlasnika. Na tom području izgrađeno je više objekata koji su le­galizirani, dok
je u ­nje­govu slučaju postup­ljeno na drugačiji način, pa je time ograničeno
pravo vlasništva. Predlaže da Sud usvoji ­nje­govu ustavnu tužbu, ukine
osporenu presudu i predmet vrati na ponovni postupak.

*Ustavna tužba nije osnovana.*

4. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u da­lj­njem tekstu: Ustavni zakon), svatko može podnijeti Ustavnom sudu
ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti,
tijela jedinice lokalne i područne (re­gionalne) samouprave ili pravne osobe s
javnim ovlastima, kojim je odlučeno o ­nje­govim pravima i obvezama ili o sum­nji
ili optužbi zbog kaž­njivog dijela, povrijeđeno ­ljudsko pravo ili teme­ljna
sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno pravo na lokalnu i
područnu (re­gionalnu) samoupravu (u da­lj­njem tekstu: ustavno pravo).

Ustavni sud, u postupku u povodu ustavne tužbe, u
granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li po­vrijeđeno
ustavno pravo podnosite­lja, pri čemu se, u pravilu, ne upušta u pita­nje jesu
li sudovi pravilno i potpuno utvrdili či­njenično sta­nje i ocijenili dokaze.
Za Ustavni sud relevantne su samo one či­njenice od čije­g postoja­nja ovisi
ocjena o povredi ustavnog prava.

5. Iz utvrđe­nja osporene presude razvidno je da je
podnosi-te­lj radove navedene u točki 2. ove odluke izveo bez građevne dozvole,
te tako postupio protivno članku 27. Zakona o građe­nju (»Narodne novine«, broj
77/92, 82/92, 26/93 i 33/95), zbog če­ga je primjenom članka 58. tog Zakona
nadležnih upravnih tijela naređeno ukla­nja­nje građevine.

Člankom 27. Zakona o grad­nji propisano je da se
građe­nju nove i rekonstrukciji postojeće građevine može pristupiti samo na
teme­lju građevne dozvole, dok je odredbom članka 58. stavka 1. podstavka 1.
tog Zakona propisano da građevinski inspektor ima pravo i dužnost narediti da
se građevina ili ­njezin dio ukloni, ako se gradi ili je izgrađena bez građevne
dozvole.

6. U postupcima koji su prethodili ustavnoj tužbi
nije odlučeno o pravu vlasništva podnosite­lja na označenim zem­ljišnim
česticama, već o ukla­nja­nju stambene građevine koju podnosite­lj ustavne tužbe
gradi na tim zem­ljišnim česticama bez građevne dozvole, stoga ovaj Sud ocje­njuje
da pravo vlasništvo zajamčeno člankom 48. stavkom 1. Ustava nije povrijeđeno.

7. Slijedom navedenog, a teme­ljem odredaba članaka
73. i 75. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci.

8. Odluka o objavi tereti se na odredbi članka 29.
stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1094/2002
Zagreb, 11. rujna 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc. Petar Klarić,** v. r.

Odluka, NN 162/2003-2336