## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-588/2003 od 21. svibnja 2003.

### NN 94/2003 (6.6.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-588/2003 od 21. svibnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1208

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću šestorice za
odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik
Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i
Vice Vukojević, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom P.Č. iz
V., kojeg zastupa V.P., odvjetnica iz Zagreba, na sjednici Vijeća održanoj dana
21. svibnja 2003. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Vukovaru dužan je donijeti presudu
u pred­metu koji se vodi pred tim sudom, pod brojem: P-8/95, u naj­kraćem
mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg
dana nakon dana objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 –pročišćeni
tekst), podnositelju ustavne tužbe, P.Č. iz V., određuje se primjerena naknada
zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu od 5.000,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna, u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja za njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj ustavne tužbe, temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je dana 19. veljače 2003.
godine ustavnu tužbu zbog nedonošenja sudske odluke u razumnom roku.

Predlaže da Ustavni sud odredi rok za donošenje
presude u predmetu koji se vodi pred Općinskim sudom u Vukovaru pod poslovnim
brojem: P-8/95, te da odredi primjerenu naknadu podnositelju zbog nepoštivanja
članka 6. Konvencije za zaštitu ljud­skih prava i temeljnih sloboda (potpisana
u Rimu, 4. studenoga 1950. godine, »Narodne novine«, Međunarodni ugovori, broj
18/97) od strane Općinskog suda u Vukovaru, koji nije odlučio o pravima i
obvezama podnositelja u razumnom roku.

*ČINJENICE VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK*

2.Ustavni sud je u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona,
uvidom u spis Op­ćinskog suda u Vukovaru, broj: P-8/95, utvrdio sljedeće
činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske:

– dana 4. veljače 1995.
godine podnositelj je podnio tužbu Općinskom sudu u Vukovaru, radi naknade
štete;

– dana 30. ožujka 1995.
godine Javno pravobraniteljstvo Republike Hrvatske, kao punomoćnik tužene, dalo
je odgovor na tužbu;

– rješenjem Općinskog suda u
Vukovaru, broj: P-8/95-4 od 10. svibnja 1995. godine, određen je prekid postupka;
određeno je da će se postupak nastaviti kad se pravomoćno završi kazneni
postupak koji vodi Općinski sud u Zagrebu ili kad sud ustanovi da više ne
postoje razlozi da se čeka završetak tog postupka;

– podneskom od 16. prosinca
1996. godine podnositelj je predložio nastavak parničnog postupka; jer je,
prema obavijesti Općinskog državnog odvjetništva Zagreb od 5. studenoga 1996.
godine, odlučeno da se kazneni postupak protiv policajaca neće provoditi;

– podneskom od 2. lipnja
1997. godine podnositelj je ponov­no tražio nastavak vođenja postupka, uz navod
da nije primio nikakav odgovor na prethodni podnesak;

– dana 2. listopada 1997.
godine zakazano je ročište, koje nije održano; za tuženika nije pristupio
nitko, niti su pristupili članovi sudskog vijeća;

– podnositelj je podneskom od
10. siječnja 2001. godine ponovno zatražio zakazivanje ročišta, uz navode da je
zbog nerada suda tužio Republiku Hrvatsku Europskom sudu za zaštitu ljud­skih
prava;

– Općinski sud u Vukovaru je
dana 15. siječnja 2002. godine zatražio od Općinskog državnog odvjetništva
dostavu spisa broj: KTN-3798/95;

– Državno odvjetništvo je
navedeni spis dostavilo 4. veljače 2002. godine;

– dana 15. ožujka 2002.
godine održano je ročište; uz rješe­nje da će o provođenju medicinskog
vještačenja sud odlučiti na­kon što od vještaka medicinske struke,
neuropsihijatra iz reda stalnih sudskih vještaka zatraži predračun za
provođenje vješta­čenja;

– podneskom od 22. ožujka
2002. godine podnositelj je dostavio kronološki složenu medicinsku dokumentaciju
kako bi se moglo pristupiti medicinskom vještačenju;

– predsjednica vijeća je u
konkretnom spisu 2. travnja 2002. godine zatražila od vještaka dostavu
predračuna;

– pismom od 15. svibnja 2002.
godine predsjednica vijeća je požurila dostavu predračuna od vještaka;

– tužena je dana 19. lipnja
2002. godine predložila saslušanje svjedoka te uvid u dopis Općinskog državnog
odvjetništva od 20. svibnja 2002. godine;

– dana 15. srpnja 2002.
godine podnesak tužene je dostavljen podnositelju na očitovanje, punomoćnik
podnositelja je primio pismo suda 19. srpnja 2002. godine;

– dana 17. srpnja 2002.
godine Općinski sud u Vukovaru je zatražio dostavu predračuna od vještaka
psihijatra.

*OČITOVANJE OPĆINSKOG SUDA U
VUKOVARU*

3.Na temelju članka
69. stavka 1. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od Općinskog
suda u Vukovaru da se izjasni o navodima ustavne  tužbe.

Predsjednik Općinskog suda u Vukovaru je dana 15.
travnja 2003. godine dostavio očitovanje sutkinje, predsjednice vijeća u
konkretnom sporu. Uz očitovanje Sudu je dostavljen i spis broj: P-8/95. U
očitovanju sutkinja navodi kronologiju radnji provedenih u spisu te ističe da
je podnesak tužene od 19. lipnja 2002. godine dostavljen podnositelju dana 15.
srpnja 2002. godine, ali da se podnositelj na njega nije očitovao.

*PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK*

Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske, propisano je sljedeće:

»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama
(...)«.

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano je slje­deće:

»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj
tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i
obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu«.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5.Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatranjem razloga ustavne tužbe podnositelja i
uvidom u spis Općinskog suda u Vukovaru, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom
slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredbe članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 4.
veljače 1995. godine podnošenjem tužbe podnositelja ustavne tužbe protiv
Republike Hrvatske, Ministarstva unutarnjih poslova, a radi naknade štete.
Ustavna tužba podnijeta je dana 19. veljače 2003. godine, a do tog dana sudski
postupak nije okončan, pa Ustavni sud utvr­đuje da postupak u ovom predmetu
traje ukupno 8 (osam) godina i 5 (pet) dana.

Ustavni sud napominje da od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
s pripadajućim protokolima (»Narodne novine«, Među­narodni ugovori, broj 18/97,
6/99 – pročišćeni tekst, 8/99 – ispravak, stupio na snagu 5. studenoga 1997.
godine, u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka 134.
Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 56/90), dio unutarnjeg
pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod
nazivom *»Pravo na pošteno suđenje«* koja, između ostaloga, propisuje:

»Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj«.

Sukladno navedenom, konvencijsko pravo na donošenje
sud­ske odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike
Hrvatske od dana 5. studenoga 1997. godine. S druge strane, pravo na donošenje
sudske odluke u razumnom roku utvrđeno je ustavnim pravom u Republici Hrvatskoj
9. studenoga 2000. godine, izmjenama članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00). Iz navedenih razloga ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na
članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku Republike
Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao ustavno.

Ustavni sud je, u konkretnom slučaju, ocijenio da se
pravno relevantnim razdobljem s aspekta povrede prava na razumnu duljinu
trajanja sudskog postupka smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to
jest, od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 19.
veljače 2003. godine (to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe podnositelja),
što ukupno iznosi 5 (pet) godina, 3 (tri) mjeseca i 14 (četrnaest) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju, Općinski sud u Vukovaru održao samo jedno ročište, dana 15.
ožujka 2002. godine. Prije tog razdoblja Op­ćinski sud je zakazao jedno
ročište, dana 2. listopada 1997. godine, ali to ročište nije održano.

Od 2. listopada 1997. godine, kada je bilo zakazano
ročište, do 15. siječnja 2002. godine, kada je zatražena dostava spisa od
Općinskog državnog odvjetništva, Općinski sud u Vukovaru nije poduzeo niti
jednu radnju u postupku.

Dakle, potpuna neaktivnost suda iznosila je u
navedenom razdoblju preko 4 (četiri) godine.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA
U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe je inicirao nastavak
postupka, prekinutog rješenjem Općinskog suda u Vukovaru od 10. svibnja 1995.
godine, podneskom od 16. prosinca 1996. godine. Podneskom od 2. lipnja 1997.
godine podnositelj je ponovno zatražio nastavak postupka, jer na prvi podnesak
sud nije odgovorio. Dana 10. siječnja 2001. godine podnositelj je zatražio
zakazivanje ročišta, te naveo da je zbog nerada suda Republiku Hrvatsku tužio
Europskom sudu za ljudska prava. Dana 22. ožujka 2002. godine podnositelj je
dostavio kronološki složenu medicinsku dokumentaciju kako bi se moglo
pristupiti medicinskom vještačenju.

Svojim postupanjem podnositelj je tijekom parničnog
postupka pokušavao potaknuti sud na brže rješavanje spora, te Ustavn­i sud
Republike Hrvatske utvrđuje da svojim ponašanjem nije uzrokovao dugo trajanje
postupka pred sudom prvog stupnja.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

U konkretnom predmetu se ne radi o predmetu koji bi
po svojoj činjeničnoj i pravnoj osnovi ulazio u složenije sudske pred­mete.
Predmet spora je naknada štete s malim brojem osoba koje bi sud trebao
angažirati i saslušati tijekom postupka.

6. Sukladno navedenom, Ustavni sud ocjenjuje da je
nerazumno dugim nepostupanjem Općinskog suda u Vukovaru po­vrijeđeno ustavno
pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7. Imajući u vidu sve navedene činjenice i okolnosti,
te posebno neučinkovitost suda prvog stupnja u konkretnom sudskom predmetu, u
smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog zakona, donijeta je odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke, čime se na najdjelotvorniji način ostvaruje
i svrha samog sudskog postupka.

8.Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlu­čeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Na visinu naknade u konkretnom slučaju utjecale su
okolnosti na strani suda. Naime, postupak traje ukupno preko 8 (osam) godina, a
sud je u tom razdoblju održao samo jedno ročište, što ukazuje na neaktivnost i
neučinkovitost suda. Ustavni sud je uzeo u obzir i činjenicu da je podnositelj
u više navrata požurivao nastavak postupka u predmetnom sporu

9.Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji
se na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-588/2003
Zagreb, 21. svibnja 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 94/2003-1208