## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-3384/2005 i U-III-3385/2005 od 1. lipnja 2006.

### NN 67/2006 (14.6.2006.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-3384/2005 i U-III-3385/2005 od 1. lipnja 2006.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**1614**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim
tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Mario
Kos, Ivan Matija, Ivan Mrkonjić, Smiljko Sokol i Nevenka Šernhorst, članovi
Vijeća, u postupku koji je ustavnom tužbom pokrenula S. S. S. iz Z., na sjednici
održanoj 1. lipnja 2006., jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavne tužbe se usvajaju te se ukida:
– presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9143/01 od 14. travnja 2005.
godine,
– rješenje predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Su-111/2001-2 od
17. srpnja 2001. godine,
– rješenje predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: O-Su-153 od 6.
srpnja 2001. godine,
te
– presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-2771/02 od 14. travnja 2005.
godine
– rješenje predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Su-16/2002-2 od
22. veljače 2002. godine
– rješenje predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: O-Su-153 od 31.
prosinca 2001. godine.
II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1. Ustavna tužba podnijeta je protiv presuda Upravnog suda Republike Hrvatske
broj: Us-9143/01 i broj: Us-2771/02 obje od 14. travnja 2005. godine. S obzirom
na činjenicu da su osporene presude proizašle iz postupka raspoređivanja
podnositeljice na službeničko mjesto, te s obzirom na okolnost da se ustavne
tužbe podnositeljice zasnivaju na istim osporavajućim razlozima, Sud je riješio
o tužbama podnositeljice odlučiti jednom odlukom.
2. U konkretnom slučaju podnositeljica je rješenjem predsjednika Upravnog suda
Republike Hrvatske broj: O-Su-153 od 6. srpnja 2001. godine, raspoređena na
radno mjesto sudskog savjetnika u Upravnom sudu Republike Hrvatske i to počevši
od 1. lipnja 2001. godine pa nadalje. Prvostupanjskim rješenjem podnositeljici
je utvrđen koeficijent složenosti poslova radnog mjesta u iznosu 2,00 koji se
uvećava za 0,5% za svaku navršenu godinu radnog staža te pravo na plaću koja će
se prema tom rješenju isplaćivati od 1. lipnja 2001. godine.
Protiv prvostupanjskog rješenja podnositeljica je uložila prigovor. Rješenjem
predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Su-111/2001-2 od 17. srpnja
2001. godine, prigovor podnositeljice odbijen je kao neosnovan.
Protiv konačnog upravnog akta podnositeljica je podnijela tužbu Upravnom sudu
Republike Hrvatske. Osporenom presudom broj: Us-9143/01 od 14. travnja 2005.
godine, tužba podnositeljice je u cijelosti odbijena kao neosnovana te je
potvrđena zakonitost konačnog upravnog akta protiv kojeg je tužba podnesena.
3. Rješenjem predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: O-Su-153 od 31.
prosinca 2001. godine podnositeljica je raspoređena na radno mjesto sudskog
savjetnika u Upravnom sudu Republike Hrvatske i to s danom 1. siječnja 2002.
godine. Prvostupanjskim rješenjem podnositeljici je utvrđen koeficijent
složenosti poslova radnog mjesta u iznosu 2,00 koji se uvećava za 0,5% za svaku
navršenu godinu radnog staža, te pravo na plaću koja će se prema tom rješenju
isplaćivati od 1. siječnja 2001. godine. Navedenim rješenjem utvrđeno je i da se
njime zamjenjuje rješenje predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj:
O-Su-153 od 6. srpnja 2001. godine.
Protiv prvostupanjskog rješenja podnositeljica je uložila prigovor. Rješenjem
predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Su-16/2002-2 od 22. veljače
2002. godine, prigovor podnositeljice odbijen je kao neosnovan.
Protiv konačnog upravnog akta podnositeljica je podnijela tužbu Upravnom sudu
Republike Hrvatske. Osporenom presudom broj: Us-2771/02 od 14. travnja 2005.
godine, tužba podnositeljice je u cijelosti odbijena kao neosnovana te je
potvrđena zakonitost konačnog upravnog akta protiv kojeg je tužba podnesena.
4. Iz sadržaja navedenih rješidaba proizlazi da je podnositeljica na dan 1.
lipnja 2001. godine ispunjavala uvjete koji se traže za službeničko mjesto
savjetnika na Upravnom sudu Republike Hrvatske, te da je raspored podnositeljice
izvršen na način sukladan mjerodavnim odredbama Pravilnika o unutarnjem redu
Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Su-65/2001-8 od 20. lipnja 2001. godine.
5. U ustavnoj tužbi podnositeljica ističe da su osporenim presudama i njima
prethodećim upravnim aktima, uslijed pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog
stanja, povreda odredaba postupka te pogrešne primjene materijalnog prava,
povrijeđena ustavna prava sadržana u članku 14. stavku 2., članku 19. i članku
29. stavku 1. Ustava.
Obrazlažući ustavnu tužbu podnositeljica navodi kako osporena upravna rješenja
imaju retroaktivni učinak. Smatra da su joj njima uskraćena stečena prava jer je
prethodno bila raspoređena na službeničko mjesto višeg sudskog savjetnika u
Upravnom sudu Republike Hrvatske. Cijeni da je u vrijeme donošenja osporenih
rješidbi ispunjavala sve zakonom i drugim općim aktima propisane uvjete potrebne
za raspored na službeničko mjesto višeg sudskog savjetnika.
Zaključno, smatrajući osporene presude, kao i njima prethodeće upravne akte
nezakonitima, podnositeljica predlaže Sudu ustavne tužbe usvojiti te osporene
rješidbe ukinuti.
6. Za potrebe ovosudnog postupka pribavljen je spis Upravnog suda Republike
Hrvatske broj: O-Su-153.

*Ustavne tužbe su osnovane.*
7. Prema odredbama članka 62. stavka 1. i stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst), svatko može po iscrpljivanju dopuštenog pravnog puta
podnijeti Ustavnom sudu ustav­nu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom
tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne)
samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim
pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno
pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu.
Ustavna tužba nije pravno sredstvo u sustavu redovnih ili izvanrednih pravnih
lijekova, nego poseban institut za ocjenu pojedinačnih akata tijela državne
vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave i pravnih
osoba s javnim ovlastima, radi zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda
zajamčenih Ustavom. Slijedom navedenog, Ustavni sud, tijekom postupka pružanja
ustavnosudske zaštite, na temelju činjeničnog stanja utvrđenog u postupku iz
kojega je proizašla osporavana odluka i unutar zahtjeva istaknutog u ustavnoj
tužbi, utvrđuje je li u postupku odlučivanja o pravima i obvezama došlo do
ustavno nedopuštenog posizanja u ljudska prava i temeljne slobode.
8. U konkretnom slučaju podnositeljica zahtijeva ustavnosudsku zaštitu u vezi s
postupcima tijekom kojih je raspoređena na radno mjesto sudskog savjetnika u
Upravnom sudu Republike Hrvatske.
U konkretnom slučaju Sud je utvrdio:
– da je podnositeljica rješenjem predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske
broj: O-Su-153 od 2. ožujka 1999. godine raspoređena na poslove višeg sudskog
savjetnika u Upravnom sudu Republike Hrvatske te da je navedeno rješenje postalo
konačno i pravomoćno;
– da je podnositeljica rješenjem predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske
broj: O-Su-153 od 6. srpnja 2001. godine, raspoređena na radno mjesto sudskog
savjetnika u Upravnom sudu Republike Hrvatske s 1. lipnjem 2001. godine;
– da je rješenjem predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske broj: O-Su-153
od 31. prosinca 2001. godine podnositeljica raspoređena na radno mjesto sudskog
savjetnika u Upravnom sudu Republike Hrvatske s danom 1. siječnja 2002. godine,
te da to rješenje zamjenjuje rješenje predsjednika Upravnog suda Republike
Hrvatske broj: O-Su-153 od 6. srpnja 2001. godine;
– da odredba članka 127. stavka 1. Zakona o državnim službenicima i
namještenicima (»Narodne novine«, broj 27/01.) glasi:
Službenici i namještenici zatečeni u službi odnosno na radu u državnim tijelima
na dan stupanja na snagu ovoga Zakona, nastavljaju s radom na svojim dosadašnjim
službeničkim, odnosno radnim mjestima i zadržavaju plaće prema dosadašnjim
propisima, do donošenja rješenja o rasporedu na radna mjesta prema pravilniku o
unutarnjem redu usklađenim s odredbama ovoga Zakona.
– da odredba članka 9. Pravilnika o sudskim službenicima i namještenicima
(»Narodne novine«, broj 55 od 5. srpnja 2001. godine) glasi:
Pravilnik o unutarnjem redu u sudovima uskladit će se s odredbama ovoga
Pravilnika najkasnije u roku propisanom člankom 126. stavkom 5. Zakona o
državnim službenicima i namještenicima.
Predsjednik suda će u roku od 15 dana od stupanja na snagu Pravilnika o
unutarnjem redu suda, sukladno članku 127. stavku 1. u svezi s člankom 20.
stavkom 1. Zakona o državnim službenicima i namještenicima donijeti rješenje o
rasporedu službenika i namještenika na radna mjesta.
– da odredba članka 12. Pravilnika o sudskim službenicima i namještenicima
glasi:
Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim novinama«.
9. Raspoređivanje određene osobe na službeničko mjesto, sukladno odredbama
sadržanim u članku 4. stavku 1. i stavku 3. Zakona o državnim službenicima i
namještenicima, izvršava se konstitutivnim upravnim aktom. Upravni akti kojima
se uspostavlja neki odnos i iz kojega proizlaze određena prava i obveze za
njegove adresate ne mogu imati povratno djelovanje. Osnovni razlozi zabrane
njihovog povratnog djelovanja jesu pravna sigurnost i zaštita načela
zakonitosti, odnosno zaštita subjektivnih prava pojedinaca.
U konkretnom slučaju rješenje predsjednika Upravnog suda Republike Hrvatske
broj: O-Su-153 od 6. srpnja 2001. godine, ima retroaktivno djelovanje. Njime se
izvršava novi raspored podnositeljice i mijenja njezin dotadašnji, ali za
razdoblje od 1. lipnja 2001. godine pa nadalje, odnosno i za razdoblje koje je
prethodilo donošenju navedenog rješenja.
Za ovakvo postupanje predsjednik Upravnog suda Republike Hrvatske nije imao
uporište u odredbama zakona ili drugih propisa. Zakon o državnim službenicima i
namještenicima, kao ni Pravilnik o sudskim službenicima i namještenicima ne
ovlašćuju predsjednike sudova na donošenje pojedinačnih rješenja o rasporedu
čije bi pravne posljedice nastupale prije stupanja na snagu pravilnika kojim se
utvrđuje novi unutarnji red tijela državne vlasti.
10. Donošenjem konstitutivnog upravnog akta s povratnim djelovanjem, predsjednik
Upravnog suda Republike Hrvatske povrijedio je zakon na štetu podnositeljice iz
čega je proizašla i povreda ustavnog prava kojim se jamči jednakost svih pred
zakonom sadržanog u članku 14. stavku 2. Ustava.
Propustivši sankcionirati retroaktivnost pojedinačnog akta u konkretnom slučaju,
odnosno otkloniti nezakonitosti u tuženom upravnom aktu, Upravni sud Republike
Hrvatske osporenom presudom broj: Us-9143/01 od 14. travnja 2005. godine.
povrijedio je ustavno pravo sadržano u članku 19. stavku 2. Ustava kojim se
jamči sudska kontrola zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela
koja imaju javne ovlasti. Ustavno jamstvo kontrole zakonitosti akata državne
uprave ne iscrpljuje se u pravu stranaka na podnošenje tužbe nadležnom sudu.
Navedeno ustavno jamstvo ostvaruje se kroz kontrolu i otklanjanje iz pravnog
poretka Republike Hrvatske svih pojedinačnih akata državne uprave koji su
formalno ili materijalno nezakoniti.
11. Povrede ustavnih prava podnositeljice počinjene u postupku iz kojega je
proizašla presuda Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-9143/01 od 14.
travnja 2005. godine, protežu se i na postupak iz kojega je proizašla presuda
Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-2771/02 od 14. travnja 2005.
Upravni sud Republike Hrvatske, tijekom kontrole zakonitosti akta državne
uprave, osporenom presudom broj: Us-2771/02 od 14. travnja 2005. godine, u
konkretnom slučaju propustio je sankcionirati nezakonitosti u upravnom aktu,
čime su prema ocjeni ovog Suda i u tom postupku povrijeđena ustavna prava
sadržana u članku 14. stavku 2. i članku 19. stavku 2. Ustava.
12. Utvrdivši postojanje povreda ustavnih prava sadržanih u članku 14. stavku 2.
i članku 19. stavku 2. Ustava, Ustavni sud ostale prigovore podnositeljice nije
razmatrao.
13. Slijedom svega iznijetoga, Sud je odlučio kao u izreci.
Točka I. izreke utemeljena je na odredbama članka 74. i članka 76. stavka 1.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.
Točka II. izreke utemeljena je na odredbama članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-III-3384/2005
U-III-3385/2005
Zagreb, 1. lipnja 2006.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE
Predsjednik
**dr. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 67/2006-1614
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)