## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2358/2003 od 24. veljače 2005.

### NN 33/2005 (14.3.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2358/2003 od 24. veljače 2005.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

672

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, pred­sjednik Vijeća, te
suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlu­čujući o ustavnoj tužbi M.
Š. iz T., na sjednici održanoj 24. veljače 2005. godine, jednoglasno je donio

ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II.
Općinski sud u Trogiru dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi pred
tim sudom pod poslovnim brojem: P-203/03 (raniji brojevi: P-541/96, P-246/90,
P-495/85 i P-85/75) u najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od deset (10)
mjeseci, računajući od prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst) podnositelju ustavne
tužbe M. Š. iz T., P. D. 2, određuje se primjerena naknada zbog povrede
ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne
novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu od 11.160,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni
tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je 15. listopada 2002. godine
ustav­nu tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Dana 15. travnja 1975. godine podnositelj i I. Š. podnijeli
su tužbu Općinskom sudu u Trogiru protiv tuženika B. i B. H. radi utvrđenja i
uspostave prijašnjeg stanja na dijelu čest. zem. 1940
k. o. T.:

–
predmet je zaprimljen pod brojem: P-85/75;

–
podneskom od 21. travnja 1975. godine podnositelj je proširio tužbeni zahtjev;

–
dana 28. svibnja 1975. godine održano je ročište, a 2. srpnja 1975. godine sud
je rješenjem spisu broj: P-85/75, pripojio spis broj: P-105/75;

–
rješenjem suda od 2. srpnja 1975. godine prekinut je postupak do pravomoćnog
okončanja postupka u predmetu toga suda, broj: P-32/69;

–
dana 4. lipnja 1984. godine zaprimljen je podnesak podnositelja kojim je
izvršio subjektivnu preinaku tužbe na strani tužitelja;

–
sud je održao ročišta 5. lipnja i 10. rujna 1984. godine, a na ročištu od 24.
listopada 1984. godine sud je zaključio glavnu raspravu i donio presudu;

–
u povodu žalbe podnositelja Okružni sud u Splitu, rje­še­njem broj: Gž-5/85 od 5.
travnja 1985. godine, ukinuo je prvostupanjsku presudu i predmet vratio na
ponovno suđenje;

–
sud je nastavio postupak pod brojem: P-495/85;

–
podneskom od 31. siječnja 1986. godine tuženici su istakli protutužbeni
zahtjev;

–
dana 1. lipnja 1987. godine održano je ročište;

–
dana 23. svibnja 1989. godine sud je donio novu presudu;

–
rješenjem Okružnog suda u Splitu, broj: Gž-2593/89 od
2. veljače 1990. godine, ukinuta je prvostupanjska presuda;

–
tuženici su izjavili reviziju Vrhovnom sudu Republike Hrvatske;

–
dana 16. travnja 1991. godine Vrhovni sud Republike Hrvatske, odlukom broj: Rev-811/1991 od 16. travnja 1991. godine, odbacio je
reviziju kao nedopuštenu;

–
dana 25. siječnja 1996. godine sud je donio presudu, pod brojem: P-246/90;

–
rješenjem Županijskog suda u Splitu, broj: Gž-910/96 od
9. listopada 1996. godine, ukinuta je prvostupanjska presuda i predmet je
vraćen sudu prvog stupnja na ponovno odlučivanje;

–
dana 9. rujna 1997. godine održano je ročište u predmetu pod novim brojem:
P-541/96, na kojem je odlučeno, zbog izmjene raspravnog suca, da glavna
rasprava počinje iznova;

–
zatraženi su podaci iz zemljišnoknjižnog odjela Općinskog suda u Trogiru;

–
dana 11. ožujka 1998. godine sud je zaključio glavnu raspravu i donio presudu;

–
dana 30. prosinca 1998. godine tuženici – protutužitelji
su izjavili žalbu, a 1. veljače 1999. godine podnositelj je dostavio odgovor na
žalbu;

–
15. veljače 1999. godine spis je proslijeđen Županijskom sudu u Splitu na
odlučivanje;

–
dana 13. ožujka 2003. godine Županijski sud u Splitu, rješenjem broj: Gž-555/99, ukinuo je prvostupanjsku odluku i predmet vratio
na ponovno odlučivanje;

–
dana 7. listopada 2003. godine tuženici su uputili požurnicu sudu, što je
učinio i podnositelj 21. lipnja 2004. godine;

–
dana 19. listopada, pod brojem: P-203/03, sud je održao ročište na kojem su se
nazočne stranke očitovale na međusobne podneske, a sud je podnositelju ostavio
i daljnji rok za pisano očitovanje i odredio ročište za 2. prosinca 2004.
godine.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske
propisano je:

Članak
29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

Članak
63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2)
U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3)
U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Tužba
je Općinskom sudu u Trogiru podnijeta 15. trav­nja 1975. godine.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju
Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola, broj 1, 4,
6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne
novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. –
ispravak i 14/02., u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja
Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u
razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 15. listopada 2002.
godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno dvadeset
sedam (27) godina i šest (6) mjeseci, a nakon stupanja na snagu Zakona o
potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja ustavne tužbe postupak je trajao
četiri (4) godine, jedanaest (11) mjeseci i dvadeset (20) dana.

4.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju, od 5. studenoga 1997. godine do podnošenja ustavne tužbe, najprije
vodio pred Općinskim sudom u Trogiru, do 15. veljače 1999. godine kada je spis po
žalbi na odluku prvostupanjskog suda od 11. ožujka 1998. godine proslijeđen
Županijskom sudu u Splitu na odlučivanje.

Županijski
sud u Splitu odluku u parničnom spisu donosi 13. ožujka 2003. godine, dakle,
nakon više od četiri godine od preuzimanja spisa, a u vremenskom razdoblju
nakon podnesene ustav­ne tužbe.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA – PROTUTUŽENIKA U PARNIČNOM
POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe kao tužitelj-protutuženik u parni­č­nom postupku nije pridonio duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da se radi o pravno složenom predmetu vlasničkopravne naravi, gdje
sud raspravlja u istom postupku o tužbi i protutužbi, gdje odluka u tom
predmetu ovisi o utvr­đenjima
iz drugih sudskih postupaka.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine
Županijski sud bio izrazito neaktivan i neučinkovit pa bez obzira na činjenicu
da se radi o pravno složenom predmetu, i činjenicu da su sudovi tijekom
trajanja postupka donijeli nekoliko odluka, imajući u vidu ukupno trajanje
postupka, koje do podnošenja ustavne tužbe iznosi više od dvadeset sedam
godina, te izrazito neučinkovito postupanje sudova i okolnost da postupak još
traje, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u
razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga
je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod
točkama I. i II. izreke ove odluke.

6.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u
točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku,
Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

7.
Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog
zakona.

8.
Predsjednik Općinskog suda u Trogiru dužan je dostaviti Ustavnom sudu pisanu
obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od dana
njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II.
izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustav­nog zakona.

Broj:
U-IIIA-2358/2002
Zagreb, 24. veljače 2005.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr****. sc. Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 33/2005-672