## Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3877/2009 od 16. studenoga 2009.

### NN 147/2009 (10.12.2009.), Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3877/2009 od 16. studenoga 2009.

147 10.12.2009 Odluka i Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-3877/2009 od 16. studenoga 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

3596

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin, Miroslav Šeparović i Nevenka Šernhorst, odlučujući o prijedlogu za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugog propisa s Ustavom i zakonom, na sjednici održanoj 16. studenoga 2009. godine, donio je

ODLUKU

I. Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom te se ukidaju članak 14. u dijelu koji glasi: »koja povlači ugovornu kaznu« i točka d). u dijelu koji glasi: »ili na drugi način dovede u zabludu osobu ovlaštenu za kontrolu parkiranja«, članci 15. i 16. stavak 5. Odluke o organizaciji i načinu naplate parkiranja (»Službeni glasnik« Grada Vinkovaca broj 6/03., 7/04., 13/05., 1/06., 8/06. i 4/08.).

II. Na temelju članka 38. stavka 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst) pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom Republike Hrvatske i zakonom te se ukida članak 16. stavci 1., 2. i 3. Odluke iz točke I. izreke ove odluke.

III. Ukinute odredbe Odluke iz točaka I. i II. izreke ove odluke prestaju važiti 31. prosinca 2009. godine.

IV. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama« i »Službenom glasniku« Grada Vinkovaca.

i

RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članaka 9. stavka 2. i 14. (u dijelu koji nije ukinut u točki I. izreke ove odluke) Odluke o organizaciji i načinu naplate parkiranja (»Službeni glasnik« Grada Vinkovaca broj 6/03., 7/04., 13/05., 1/06., 8/06. i 4/08).

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama« i »Službenom glasniku« Grada Vinkovaca.

Obrazloženje

1. Kornelija Krizmanić iz Vinkovaca podnijela je Ustavnom sudu Republike Hrvatske prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom članaka 9. stavka 2., 14., 15. i 16. stavka 5. Odluke o organizaciji i načinu naplate parkiranja (»Službeni glasnik« Grada Vinkovaca broj 6/03., 7/04., 13/05., 1/06., 8/06. i 4/08. – u daljnjem tekstu: Odluka).

2. Sažeto, predlagateljica smatra da je normativni sadržaj naznačenih članaka Odluke u nesuglasnosti s mjerodavnim odredbama Zakona o obveznim odnosima (»Narodne novine« broj 35/05. i 41/08., u daljnjem tekstu: ZOO) kojima je propisano da ugovorna kazna ne može biti ugovorena za novčane obveze.

Podredno, u odnosu na članak 9. stavak 2. Odluke, a kojim je između ostalog propisano da naknadu za parkiranje ne plaćaju invalidi ali samo pod uvjetom da svoje vozilo parkiraju na parkirnim mjestima označenim za invalidne osobe, ističe da kako u Gradu Vinkovcima nema dovoljno tako označenih parkirnih mjesta, ukoliko invalid svoje vozilo parkira na mjestu koje nije tako označeno – obzirom na svoju invalidnost zbog koje mu je i priznato navedeno pravo doveden je u neravnopravan položaj u odnosu na ostale korisnike parkirnih mjesta.

Predlaže da Ustavni sud pokrene postupak ocjene ustavnosti i zakonitosti i ukine naznačene članke Odluke.

Zbog opsežnosti osporenih članaka Odluke, njihov se sadržaj navodi u točki 6. obrazloženja ove odluke i rješenja.

Prijedlog je djelomično osnovan.

3. O suglasnosti zakona s Ustavom, odnosno drugih propisa s Ustavom i zakonom, odlučuje Ustavni sud Republike Hrvatske na temelju članka 128. alineja 1. i 2. Ustava, na način i u postupku koji su propisani Ustavom i Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon).

Budući da je predmet ustavnosudske ocjene drugi propis, koji se u pravilu donosi radi provedbe zakona, on mora biti u skladu s Ustavom i zakonom.

4. Neposredno su mjerodavni za ocjenu ustavnosti osporenog dijela Odluke članci 3., 5. stavak 1., 134. stavak 1. i 136. Ustava.

Članak 3. Ustava, u dijelu koji je mjerodavan u konkretnom slučaju, glasi:

(...), vladavina prava (...) najviše su vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske i temelj za tumačenje Ustava.

Članak 5. stavak 1. Ustava glasi:

U Republici Hrvatskoj zakoni moraju biti u suglasnosti s Ustavom, a ostali propisi s Ustavom i zakonom.

Mjerodavni dio članka 134. stavka 1. Ustava glasi:

(1) Jedinice lokalne samouprave obavljaju poslove iz lokalnog djelokruga kojima se neposredno ostvaruju potrebe građana, a osobito poslove koji se odnose na uređenje naselja i stanovanja, prostorno i urbanističko planiranje, komunalnu djelatnost (...).

(2) Jedinice područne (regionalne) samouprave obavljaju poslove od područnog (regionalnog) značenja, a osobito poslove koji se odnose na (...) promet i prometnu infrastrukturu (...).

(3) Poslovi lokalnog i područnog (regionalnog) djelokruga uređuju se zakonom (...).

Članak 136. Ustava glasi:

U obavljaju poslova iz svog djelokruga tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave samostalna su i podliježu samo nadzoru ustavnosti i zakonitosti ovlaštenih državnih tijela.

5. Za ocjenu zakonitosti osporenih odredaba Odluke mjerodavni su članci 295. i 350. ZOO-a, koji glase:

VII. OPĆI UVJETI UGOVORA

Pojam i obvezatnost

Članak 295.

(1) Opći uvjeti ugovora su ugovorne odredbe sastavljene za veći broj ugovora koje jedna ugovorna strana (sastavljač) prije ili u trenutku sklapanja ugovora predlaže drugoj ugovornoj strani, bilo da su sadržani u formularnom (tipskom) ugovoru, bilo da se na njih ugovor poziva.

(2) Opći uvjeti ugovora dopunjuju posebne pogodbe utvrđene među ugovarateljima u istom ugovoru, i u pravilu obvezuju kao i ove.

(3) U slučaju neslaganja općih uvjeta i posebnih pogodbi, vrijede ove posljednje.

(4) Opći uvjeti ugovora moraju se objaviti na uobičajeni način.

(5) Opći uvjeti obvezuju ugovornu stranu ako su joj bili poznati ili morali biti poznati u vrijeme sklapanja ugovora.

Članak 350.

1) Vjerovnik i dužnik mogu ugovoriti da će dužnik platiti vjerovniku određeni novčani iznos ili pribaviti neku drugu materijalnu korist ako ne ispuni svoju obvezu ili ako zakasni s njezinim ispunjenjem ili ako je neuredno ispuni.

(...)

(3) Ugovorna kazna ne može biti ugovorena za novčane obveze.

5.1. Ustavni sud napominje da je u postupku ispitivanja zakonitosti podzakonskih akata, kojima jedinice lokalne samouprave uređuju organizaciju i način naplate parkiranja vozila na javnim parkiralištima, potrebno uzeti u obzir i članak 19. stavak 1. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi (»Narodne novine« broj 33/01., 60/01. – vjerodostojno tumačenje, 129/05. i 109/07.) i članak 5. stavke 1. točku 6., 4. i 11. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 67/08.).

Polazeći od zakona koji su bili na snazi u vrijeme donošenja Odluke, u ustavnosudskom postupku trebalo je razmotriti članak 1. stavak 2. točku 6. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 46/96., 54/96. i 59/96.) i članak 5. stavak 1. točku 6. i stavak 8. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 105/04. i 142/06. – Uredba), koji danas nije na snazi.

6. Gradsko vijeće Grada Vinkovaca na 15. sjednici održanoj 29. travnja 2003. godine, na temelju članka 1. stavka 2. Zakona o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj 84/92., 5/93., 6/93., 26/93., 29/94., 43/96., 46/96., 54/96. i 59/96.), članaka 18. i 51. Statuta Grada Vinkovaca (»Službeni glasnik« Grada Vinkovaca broj 10/01. – pročišćeni tekst) i članka 30. Poslovnika Gradskog vijeća Grada Vinkovaca (»Službeni glasnik« Grada Vinkovaca broj 10/01. – pročišćeni tekst) donijelo je osporenu Odluku.

Članci 9. stavak 2., 14., 15. i 16. Odluke glase:

Članak 9.

stavak 2.

Naknadu ne plaćaju vozila MUP-a, prve pomoći, javnih službi i vozila invalida (kod parkiranja na mjestima označenima za invalide).

Članak 14.

Korisnik parkirališta čini povredu ugovora o parkiranju, koja povlači ugovornu kaznu:

a) ne istakne parkirnu kartu na vjetrobranskom staklu vozila u roku od 10 minuta od dolaska na parkiralište, osim ako naknadu za parkiranje plaća putem GSM operatera ili koristi mjesečnu parkirnu kartu,

b) koristi parkirnu kartu koja ne odgovara zoni parkiranja,

c) prekorači dopušteno vrijeme parkiranja,

d) u parkirnu kartu unese netočne podatke o vremenu korištenja parkiranja ili na drugi način dovede u zabludu osobu ovlaštenu za kontrolu parkiranja,

e) ne koristi parkirališno mjesto sukladno obilježenim horizontalnim oznakama.

Članak 15.

Za povrede ugovora iz članka 14. ove Odluke plaća se ugovorna kazna u iznosu od 60,00 kn.

Izuzetno od odredbe stavka 1. ovoga članka korisnik parkirališta koji je počinio povredu obveze iz ugovora o parkiranju iz članka 14. toč. a), b) i c) ove Odluke može isti dan kad je počinjena povreda ugovora o parkiranju podmiriti ugovornu kaznu u visini od 20,00 kn te u narednih šest dana u visini od 30,00 kn, neovisno o zoni. U protivnom, plaća ugovornu kaznu prema odredbi stavka 1. ovog članka.

Članak 16.

Račun i nalog za plaćanje ugovorne kazne izdaje osoba ovlaštena za kontrolu parkiranja, te ga na odgovarajući način, pričvršćuje na vozilo.

Korisnik parkiranja dužan je postupiti po primljenu nalogu i platiti ugovornu kaznu, u roku od osam dana, na način naznačen u nalogu.

Ako korisnik parkiranja ne postupi u roku po nalogu izdanom u skladu s odredbom stavka 2. ovoga članka dužan je, pored iznosa ugovorne kazne, u daljnjih osam dana platiti troškove opomene te zakonsku zateznu kamatu, na što će ga se u nalogu upozoriti.

Osoba zadužena za kontrolu parkiranja dužna je na kraju svoje smjene, upravi organizatora parkiranja predati evidenciju naloga.

Ako korisnik parkiranja ne plati ugovornu kaznu, organizator parkiranja pokrenut će protiv njega u svoje ima i za svoj račun odgovarajući sudski postupak.

7. Ustavni sud je utvrdio da je u konkretnom slučaju riječ o pravno istovjetnom pitanju kao u odluci i rješenju broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine (»Narodne novine broj 148 od 12. prosinca 2008. godine).

Razlozi zbog kojih je Sud djelomično prihvatio konkretan prijedlog predlagateljice i utvrdio nesuglasnost članaka 14., u izdvojenim dijelovima, 15. i 16. stavka 5. Odluke, razlozi zbog kojih je pozivom na članak 38. stavak 2. Ustavnog zakona pokrenut postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom, s ukidanjem članka 16. stavaka 1., 2. i 3. Odluke, kao i razlozi zbog kojih nije prihvatio dio prijedloga predlagateljice u odnosu na preostali dio članka 14. Odluke, postoje i u predmetnom slučaju.

Stoga Ustavni sud upućuje na prihvaćeno pravno stajalište o istom pravnom pitanju izraženo u odluci broj: U-II-355/2007 i U-II-3924/2007 od 10. prosinca 2008. godine.

8. U odnosu na razloge zbog kojih predlagateljica smatra da je članak 9. stavak 2. Odluke nesuglasan članku 14. stavku 2. Ustava (jednakost sviju pred zakonom) ističe se sljedeće.

Sukladno odredbama članaka 134. i 136. Ustava, kao i odredbi članka 19. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, jedinice lokalne samouprave u okviru datih nadležnosti, uređuju sustav kontrole i naplate parkiranja. U postupku uređenja prometa na svom području dužne su pridržavati se mjerodavnih odredbi neposredno višeg propisa, zakona i Ustava, sve sukladno normativnom sadržaju odredbe članka 5. Ustava.

Budući da predlagateljica osporava suglasnost s Ustavom i zakonom članka 9. stavka 2. Odluke »iz razloga propisivanja naplate naknade za korištenje parkirnog mjesta u slučajevima kada osoba sa utvrđenim invaliditetom svoje vozilo parkira na mjesto koje nije označeno za invalide«, Ustavni sud sagledavajući cjelovitost normativnog sadržaja članka 9. Odluke u odnosu na navedene mjerodavne odredbe Ustava i naznačenog Zakona, ne nalazi razloga za utvrđenje njegove nesuglasnost s Ustavom i zakonom, konkretno odredbama članaka 5. i 14. stavka 2. Ustava.

9. Na temelju članka 55. stavka 1. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama I i II izreke odluke.

Odluka iz točke III izreke, o odgodi prestanka važenja članaka 14., u ukinutom dijelu, 15. i 16. stavaka 1., 2. i 3. Odluke, temelji se na članku 55. stavku 2. Ustavnog zakona.

Na temelju članka 43. Ustavnog zakona, Ustavni sud je riješio kao u točki I izreke rješenja.

Odluka o objavi odluke i rješenja temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-II-3877/2009

Zagreb, 16. studenoga 2009.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica
dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Odluka, NN 147/2009-3596