## Plan gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj za razdoblje 2007. - 2015. godine

### NN 85/2007 (16.8.2007.), Plan gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj za razdoblje 2007. - 2015. godine

# VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

**2652**

Na temelju članka 9. stavka 4. Zakona o otpadu (»Narodne novine«, br. 178/2004 i
111/2006), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 19. srpnja 2007.
godine donijela

## PLAN

### GOSPODARENJA OTPADOM U REPUBLICI HRVATSKOJ ZA RAZDOBLJE 2007. – 2015. GODINE

1. OSNOVNI CILJEVI PLANA GOSPODARENJA OTPADOM 2007. – 2015.

Plan gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj (u daljnjem tekstu Plan) osnovni
je dokument o gospodarenju otpadom u RH za razdoblje 2007. – 2015. Okvir za
pripremu ovog plana su Strategija gospodarenja otpadom Republike Hrvatske (NN
130/05) (u daljnjem tekstu Strategija), postojeći zakonski propisi i smjernice
Europske Unije (EU).
Strategija, kao sastavni dio Nacionalne strategije zaštite okoliša (NN 46/02),
sadrži ocjenu postojećeg stanja u gospodarenju otpadom, strateške i
kvantitativne ciljeve i mjere za postizanje tih ciljeva, smjernice, procjenu
investicija i izvore financiranja.
Temeljni zadatak Plana u navedenom razdoblju je organiziranje provođenja glavnih
ciljeva Strategije postavljene za razdoblje 2005. do 2025. na području
gospodarenja otpadom u RH i to:
a) uspostava cjelovitog sustava gospodarenja otpadom,
b) sanacija i zatvaranje postojećih odlagališta,
c) sanacija »crnih točaka«, lokacija u okolišu visoko opterećenih otpadom,
d) razvoj i uspostava regionalnih i županijskih centara za gospodarenje otpadom,
s predobradom otpada prije konačnog zbrinjavanja ili odlaganja i
e) uspostava potpune informatizacije sustava gospodarenja otpadom.
Vlada RH donosi Plan za razdoblje od 2007. – 2015. koji, sukladno Zakonu o
otpadu (NN 178/04, 111/06), sadrži sljedeće:
(1) vrste, količine i porijeklo otpada za koje treba osigurati gospodarenje,
(2) uvjete gospodarenja posebnim kategorijama otpada,
(3) razmještaj lokacija (mreža) građevina i uređaja za oporabu i zbrinjavanje
otpada i rokove za njihovu gradnju,
(4) opće tehničke zahtjeve za građevine i uređaje za gospodarenje otpadom i
(5) procjenu i moguće izvore sredstava potrebnih za provođenje ciljeva u
gospodarenju otpadom.
Nadzor nad provedbom Plana obavlja Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog
uređenja i graditeljstva (MZOPUG) koje je dužno, jednom godišnje, podnositi
Vladi RH izvješće o izvršenju utvrđenih obveza i učinkovitosti poduzetih mjera
iz Plana.
Opći i tehnički zahtjevi za građevine i uređaje za gospodarenje otpadom u ovom
su planu obrađeni u sklopu pojedinih poglavlja, a ne kao zasebna cjelina.
Planovi gospodarenja otpadom (županijski, Grada Zagreba, gradski i općinski)
moraju biti usklađeni sa Strategijom i Planom. Plan gospodarenja otpadom
županije, odnosno Grada Zagreba donosi županijska skup­ština, odnosno Gradska
skupština Grada Zagreba za razdoblje od osam godina, a nadležni ured županije,
odnosno Grada Zagreba nadzire njegovu provedbu.
Plan gospodarenja otpadom grada, odnosno općine donosi gradsko/općinsko vijeće
za razdoblje od osam godina, a njegovu provedbu nadzire nadležni ured.

TABLICA 1. Vremenski plan uspostavljanja cjelovitog sustava gospodarenja otpadom
u RH

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Razdoblje | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. | 2014. | 2015. |
| 1. Donošenje planova gospodarenja otpadom (županijski, Grada Zagreba) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. Uspostava županijskih i regionalnih CGO-a |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. Nadzor nad provedbom Plana i godišnje izvještavanje  (provodi MZOPUG) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Provedbom ovog plana postići će se:
1. uspostava sustava gospodarenja otpadom u svakoj županiji po
regionalnom/županijskom konceptu,
2. povećanje udjela odvojeno prikupljanog otpada,
3. recikliranje i ponovna oporaba otpada,
4. prethodna obrada otpada prije konačnog odlaganja,
5. smanjenje udjela biorazgradivog otpada u komunalnom otpadu,
6. izdvajanje goriva iz otpada (GIO),
7. smanjenje količina otpada koje se odlažu na odlagalištima,
8. smanjivanje štetnih utjecaja otpada na okoliš,
9. samoodrživo financiranje sustava gospodarenja komunalnim otpadom.

2. ZAKONODAVSTVO RH ZA PODRUČJE GOSPODARENJA OTPADOM

*Pregled propisa koji uređuju gospodarenje otpadom u RH*

– Strategija gospodarenja otpadom Republike Hrvatske, NN 130/05
– Zakon o otpadu, NN 178/04, 111/06
– Zakon o potvrđivanju Baselske konvencije o nadzoru prekograničnog prometa
opasnog otpada i njegovu odlaganju, NN – Međunarodni ugovori 3/1994
– Uredba o kategorijama, vrstama i klasifikaciji otpada s katalogom otpada i
listom opasnog otpada, NN 50/05
– Uredba o nadzoru prekograničnog prometa otpadom, NN 69/06, 17/07
– Uredba o uvjetima za postupanje s opasnim otpadom, NN 32/98
– Uredba o jediničnim naknadama, korektivnim koeficijentima i pobližim
kriterijima i mjerilima za utvrđivanje naknada na opterećivanje okoliša otpadom,
NN 71/04
– Pravilnik o gospodarenju otpadom, NN 23/07
– Pravilnik o odlagalištima u postupku donošenja
– Pravilnik o vrstama otpada, NN 27/96
– Pravilnik o uvjetima za postupanje s otpadom, NN 123/97 i 112/01
– Pravilnik o termičkoj obradi otpada (u postupku donošenja)
– Pravilnik o ambalaži i ambalažnom otpadu, NN 97/05, 115/05
– Pravilnik o gospodarenju otpadnim gumama, NN 40/06
– Pravilnik o gospodarenju otpadnim uljima, NN 124/06
– Pravilnik o gospodarenju otpadnim baterijama i akumulatorima, NN 133/06
– Pravilnik o gospodarenju otpadnim vozilima, NN 136/06
– Pravilnik o gospodarenju električkim i elektroničkim otpadom (u postupku
donošenja)
– Pravilnik o gospodarenju medicinskim otpadom (u postupku donošenja)
– Pravilnik o obliku, sadržaju i načinu vođenja očevidnika obveznika plaćanja
naknade na opterećivanje okoliša otpadom, NN 120/04
– Pravilnik o očevidniku pravnih i fizičkih osoba koje se bave djelatnošću
posredovanja u organiziranju oporabe i/ili zbrinjavanja otpada i pravnih i
fizičkih osoba koje se bave djelatnošću izvoza neopasnog otpada, NN 51/06
– Pravilnik o mjerilima, postupku i načinu određivanja iznosa naknade vlasnicima
nekretnina i jedinicama lokalne samouprave, NN 59/06
– Pravilnik o načinu i rokovima obračunavanja i plaćanja naknada na
opterećivanja okoliša otpadom, NN 95/04
– Odluka o uvjetima označavanja ambalaže, NN 155/05, 24/06, 28/06
– Odluka o dopuštenoj količini otpadnih guma koja se može koristiti u energetske
svrhe u 2006., NN 64/06
– Odluka o dopuštenoj količini otpadnih guma koja se može koristiti u energetske
svrhe u 2007., NN 37/07
Postoji još niz propisa koji na neki način, tj. indirektno, utječu ili
reguliraju način gospodarenja otpadom kao što su, npr., Zakon o komunalnom
gospodarstvu (NN 26/2003 – pročišćeni tekst,178/2004 i 178/2007), Zakon o
kemikalijama (NN 150/05), Zakon o prijevozu opasnih tvari (NN 97/93, 151/03),
itd.

2.1. OBVEZE IZ POSTOJEĆE I NOVE ZAKONSKE REGULATIVE

Prema obvezama i odgovornostima u gospodarenju otpadom koje proizlaze iz Zakona
o otpadu država je odgovorna za gospodarenje opasnim otpadom i za spaljivanje
otpada; županije i Grad Zagreb odgovorni su za gospodarenje svim vrstama otpada,
osim za opasni otpad i spaljivanje, a gradovi i općine odgovorni su za
gospodarenje komunalnim otpadom.
Troškovi gospodarenja otpadom obračunavaju se prema kriteriju količine i
svojstvu otpada, uz primjenu načela »onečišćivač plaća«. Za komunalni otpad iz
kućanstva mogu se primijeniti i drugi obračunski kriteriji u skladu s propisom
kojim se uređuje komunalno gospodarstvo.
Troškovi gospodarenja otpadom moraju obuhvatiti:
1. troškove odvojenog skupljanja otpada,
2. troškove prijevoza otpada,
3. troškove drugih mjera gospodarenja otpadom koje nisu pokrivene prihodom
ostvarenim prometom otpada,
4. procijenjene troškove uklanjanja otpada koji je nepoznata osoba odbacila u
okoliš i
5. troškove oporabe i/ili zbrinjavanja otpada koji obuhvaćaju troškove
projektiranja i gradnje građevina za oporabu i /ili zbrinjavanje otpada,
troškove rada građevina za oporabu i/ili zbrinjavanje otpada te procjenu
troškova zatvaranja građevina za oporabu i/ili zbrinjavanje otpada, njihova
naknadnog održavanja i gradnje nove građevine koja će se koristiti nakon
prestanka rada postojeće.
Gradnja građevina namijenjenih obradi, skladištenju i zbrinjavanju otpada od
interesa je za Republiku Hrvatsku. Izrađivač dokumenata prostornog uređenja
dužan je planirati lokacije za gradnju tih objekata. Lokacije se mogu odrediti i
u zonama gospodarske namjene (proizvodnim zonama) u skladu s Planom, ako je to u
skladu s odredbama dokumenata prostornog uređenja. Ako jedinice lokalne i
područne (regionalne) samouprave svojim prostornim planovima ne odrede lokacije
predmetnih građevina u roku određenom posebnim propisom, odluku o tim lokacijama
donosi Vlada RH.
Država je dužna osigurati sanaciju okoliša na zatečenim lokacijama koje su
visoko opteretile opasnim otpadom nepoznate osobe ili osoba koja je prestala
postojati ako nema pravnog slijednika utvrđenog ovim planom.
Novim Pravilnikom o gospodarenju otpadom postignuta su značajna usklađivanja s
propisima EU-a, posebno s Uredbom o europskom registru ispuštanja i prijenosa
onečišćavala (PRTR) koja zahtijeva da zemlje članice EU-a do 2009. uspostave
odgovarajuće registre. U skladu s Arhuškom konvencijom, javnosti bi se na taj
način osigurao pristup podacima o emisijama u zrak, tlo i vodu te, među
ostalima, i prometu otpada izvan poslovnog kruga (off-site transfer of waste). U
Pravilnik su ugrađeni elementi koji osiguravaju da, načelno, sustav Katastra
otpada bude podloga iz koje će se filtrirati podaci za PRTR. Dio obveza (vezano
uz dvije operacije zbrinjavanja otpada, D2 i D3) još je potrebno riješiti.
Novim Prijedlogom zakona o zaštiti okoliša koji je u saborskoj proceduri uredit
će se:
– načela zaštite okoliša i održivog razvitka,
– zaštita sastavnica okoliša i zaštita okoliša,
– dokumenti održivog razvitka i zaštite okoliša,
– instrumenti provedbe zaštite okoliša,
– praćenje stanja u okolišu,
– informacijski sustav,
– odgovornost za štetu,
– financiranje i instrumenti opće politike zaštite okoliša,
– nadzor nad primjenom Zakona,
– prekršaji i prekršajne kazne.
Zakon će propisati uključivanje najšire javnosti u rješavanje pitanja zaštite
okoliša čime će se osnažiti položaj javnosti u pristupu informacijama o okolišu,
sudjelovanje javnosti u postupcima donošenja planova, programa i konkretnih
odluka povezanih s okolišem, te će ispuniti zahtjeve Konvencije o pristupu
informacijama i o sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu
(Arhuška konvencija) koju je RH ratificirala u prosincu 2006.

***2.1.1. Procjena utjecaja na okoliš i gospodarenje otpadom***
Postojećim Zakonom o zaštiti okoliša (NN 82/94 i 128/99) i Pravilnikom o
procjeni utjecaja na okoliš (NN 59/00, 136/04 i 85/06) propisana je provedba
postupka procjene utjecaja na okoliš za građevine za gospodarenje otpadom.
U skladu s prilogom – I. Popis zahvata A Pravilnika – postupak procjene obvezan
je za sljedeće građevine za gospodarenje otpadom:
– građevine za konačno zbrinjavanje opasnog otpada spaljivanjem i/ili
fizikalno-kemijskim postupcima,
– građevine za odlaganje opasnog otpada,
– građevine za obradu, skladištenje i odlaganje radioaktivnog otpada,
– građevine za konačno zbrinjavanje komunalnog i neopasnog otpada spaljivanjem
i/ili fizikalno-kemijskim postupcima kapaciteta 10 000 t/god. i većeg,
– građevine za odlaganje komunalnog i neopasnoga proizvodnog otpada kapaciteta
10 000 t/god. i većeg,
– građevine za odlaganje inertnog otpada kapaciteta 250 000 m ukupnog volumena
ili površine 4 ha i veće,
– građevine za obradu otpada mehaničko-biološkim postupcima kapaciteta 10 000
t/god. i većeg.
Osim za navedene, obvezno se provodi postupak procjene utjecaja na okoliš i za
sljedeće građevine za gospodarenje otpadom, prilog B Pravilnika, uz mogućnost
izrade Studije ciljanog sadržaja:
– građevine za obradu građevinskog otpada kapaciteta većeg od 25 000 m godišnje,
– bušotine za odlaganje proizvodnog otpada postupkom utiskivanja u bušotine,
– podzemna odlagališta (napuštena rudnička okna i sl.),
– sanacija, rekonstrukcija i/ili zatvaranje odlagališta otpada kojima netko
upravlja.
Procjenom utjecaja na okoliš građevina za gospodarenje otpadom ocjenjuje se
prihvatljivost takvih građevina s obzirom na okoliš, određuju se potrebne mjere
zaštite okoliša i program praćenja stanja okoliša kako bi se negativni utjecaji
sveli na najmanju moguću mjeru i postigla najveća moguća očuvanost okoliša.
Postupak procjene provodi se već u ranoj fazi priprema zahvata i to prije
izdavanja lokacijske dozvole ili drugog odobrenja za zahvat za koji izdavanje
lokacijske dozvole nije potrebno.
Jedan od osnovnih preduvjeta za ostvarivanje održivog gospodarenja otpadom je
sudjelovanje javnosti u pripremi gospodarenja otpadom i u njezinoj provedbi.
Sudjelovanje javnosti je sastavni dio i postupka donošenja dokumenata prostornog
uređenja i postupka procjene utjecaja na okoliš. Tijekom provedbe javnog uvida u
postupcima procjene utjecaja na okoliš javnost sudjeluje davanjem mišljenja,
primjedbi i prijedloga koji se tijekom postupka obvezno razmatraju. Dosadašnja
je praksa bila da se obavijest o provedbi javnog uvida i javne rasprave
objavljuje u nekom dnevnom tisku i na objavnim pločama županija i
općina/gradova. Od sredine svibnja 2004. u provedbu javnog uvida uključena je i
šira javnosti, tako da se obavijesti o javnom uvidu i sažeci studija objavljuju
i na web stranici MZOPUG-a. Gradovi i općine na lokalnoj razini provode
edukaciju javnosti preko sredstava javnog informiranja (TV, radio, tisak) o tome
kako postupati s otpadom. U donošenju ovog plana javnost je sudjelovala preko
javnih rasprava u županijama i gradovima te javnim uvidom u Plan gospodarenja
otpadom 2007. – 2015.

3. EU OKVIR

Okvir za europsku politiku gospodarenja otpadom sadržan je u rezoluciji EU
Vijeća o Strategiji gospodarenja otpadom (97/C76/01) koja se temelji na tada
važećoj okvirnoj direktivi o otpadu (75/442/EEC)i drugim europskim propisima na
području gospodarenja otpadom. Postoje tri ključna europska načela:
– prevencija nastajanja otpada,
– reciklaža i ponovna uporaba te
– poboljšanje konačnog zbrinjavanja i nadzora.
U dokumentu Kohezijska politika Europske unije kao podrška razvoju i
zaposlenosti, Strateške smjernice zajednice, 2007. – 2013., zemlje članice
zajednički nastoje maksimalno povećati ekonomsku dobit i smanjiti troškove na
način da riješe zagađivanja okoliša na samom izvoru. U sektoru gospodarenja
otpadom to znači da se prvenstvo daje prevenciji, reciklaži i biološkoj
razgradnji otpada koje su jeftinije i osiguravaju višu zaposlenost u odnosu na
spaljivanje i odlaganje otpada.
U kontekstu pristupanja RH i EU, usvajanje i početak provedbe Plana jedan je od
kratkoročnih prioriteta definiranih u Pristupnom partnerstvu. Pristupno
partnerstvo glavni je instrument pretpristupne strategije zemlje kandidata i EU
kojim se zajednički određuju kratkoročni i srednjoročni prioriteti na putu k
punopravnom članstvu. Sukladno tome, usvajanje i početak provedbe Plana je
prioritet za koji se određuje financijska pomoć EU-a u cilju njegova
ispunjavanja i uvjeti vezani uz tu financijsku pomoć.
Direktive EU-a za područje gospodarenja otpadom organizirane su u četiri »grupe«
direktiva, ovisno o tome propisuju li:
– okvir gospodarenja otpadom (okvirna direktiva o otpadu i direktiva o opasnom
otpadu),
– posebne tokove otpada (direktiva o ambalaži i ambalažnom otpadu, direktiva o
zbrinjavanju otpadnih ulja, direktiva o otpadu iz industrije u kojoj se koristi
titan-dioksid, direktiva o otpadnim vozilima, direktiva o mulju iz uređaja za
pročišćavanje otpadnih voda, direktiva o otpadnoj električnoj i elektroničkoj
opremi, direktiva o baterijama i akumulatorima koji sadrže određene opasne
tvari, direktiva o zbrinjavanju polikloriranih bifenila i polikloriranih
terfenila),
– pošiljke otpada, uvoz i izvoz otpada (uredba o nadzoru i kontroli otpreme
otpada unutar područja, na području i s područja Europske Unije) i
– građevine za obradu i odlaganje otpada (direktiva o odlagalištima, direktiva o
spaljivanju otpada, direktiva o integriranoj prevenciji i kontroli onečišćenja).
Obvezu planiranja gospodarenja otpadom, na način da se od nadležnih tijela traži
izrada planova gospodarenja otpadom, direkt­no propisuju tri direktive: okvirna
direktiva o otpadu, direktiva o opasnom otpadu i direktiva o ambalaži i
ambalažnom otpadu. Međutim, i drugi europski propisi, tj. direktive koje se
odnose na posebne tokove otpada i na objekte za obradu i odlaganje otpada moraju
se uzeti u obzir tijekom izrade planova gospodarenja otpadom.
Najvažnije europske direktive u sektoru gospodarenja otpadom su:
– Okvirna direktiva o otpadu 2006/12/EC,
– Direktiva o odlagalištima 1999/31/EC,
– Direktiva o opasnom otpadu 91/689/EEC s dodacima94/31/EC, 166/2006,
– Direktiva o mulju s uređaja za pročišćavanje otpadnih voda 86/278/EEC,
– Direktiva o spaljivanju otpada 2000/76/EC,
– Direktiva o ambalaži i amabalažnom otpadu 94/62/EC s dodacima 2005/20/EC,
2004/12/EC, 1882/2003.
Šesti akcijski plan EU-a »Okoliš 2010.: naša budućnost, naš izbor, usvojen
2001., definira prevenciju i gospodarenje otpadom kao jedan od četiri glavna
prioriteta s primarnim ciljem razdvajanja nastajanja otpada od gospodarskih
aktivnosti.

4. ANALIZA STANJA U GOSPODARENJU OTPADOM U RH

Trenutno u RH gradovi i županije organiziraju prikupljanje i odlaganje otpada na
način koji ne možemo nazvati cjelovitim sustavom gospodarenja otpadom. U
proteklih se nekoliko godina provode aktivnosti oko uspostave sustava (Zagreb,
Šibenik, Rijeka, Sisak, Osijek i drugi gradovi) koje su se intenzivirale
donošenjem Strategije. U nastavku analize stanja koja je preduvjet za planiranje
budućih aktivnosti daje se pregled sadašnje organizacije aktivnosti, vrsta i
količina otpada u RH.

4.1. ODVOJENO SAKUPLJANJE OTPADA

Zakon o otpadu propisuje obvezu odvojenog skupljanja i skladištenja otpada
kojega se vrijedna svojstva mogu iskoristiti. Osim toga, prigodom sakupljanja
komunalnog otpada iz njega se mora izdvojiti opasan otpad.
Primarna reciklaža i odvojeno sakupljanje otpada provodi se za one otpadne tvari
koje se mogu tehnički i financijski vratiti u kružni tok. Temeljna zadaća
odvojenog sakupljanja otpada je smanjivanje potencijala komunalnog otpada koji
treba odložiti na odlagališta otpada, odnosno obraditi i energetski iskoristiti
prije odlaganja.
Odvojeno skupljanje otpada provodi se cjelovitim stručnim osmišljavanjem i
tržišnim nadmetanjem u kojem sudjeluju privatni i javni sektor. U RH su se od
1990-tih postupno razvijali sustavi odvojenog skupljanja papira, kartona,
ambalažnog otpada (staklenog, PET i metalnog), zelenog otpada, starih baterija,
lijekova, ulja, auto-guma, metalnoga glomaznog otpada i građevinskog otpada i
utemeljena su reciklažna dvorišta i »zeleni otoci«.
Odvojeno sakupljanje pojedinih otpadnih materijala organizirano je i provodi se
u većem ili manjem intenzitetu u gotovo svim županijama. Prema podacima za 2005.
na području RH sustav odvojenog prikupljanja provodio se preko ukupno 39.030
spremnika za prihvat različitih vrsta otpada. Za prihvat miješanoga komunalnog
otpada na području RH evidentiran je 158.191 spremnik.
Prosječni udjeli izdvojeno sakupljenih komponenti u 2005. s uključenim PET-om
prikazani su na slici 1.

![](dodatni/350401.gif)

SLIKA 1. Udio pojedinih komponenti u izdvojeno sakupljenom
komunalnom otpadu

Tijekom 2005. i 2006. uspostavljeni su sustavi gospodarenja posebnim
kategorijama otpada (ambalaža i ambalažni otpad, otpadne gume, otpadna vozila,
otpadna ulja, otpadne baterije i akumulatori) koji su polučili odlične efekte, i
u zaštiti okoliša tako i u razvoju gospodarstva. Tako je značajan napredak u
odvojenom skupljanju ambalaže i ambalažnog otpada postignut uspostavljanjem
novoga »depozitnog« sustava prikupljanja ambalaže i ambalažnog otpada na temelju
novog Pravilnika o ambalaži i ambalažnom otpadu (NN 97/05 i 101/05). Uspješnost
sustava gospodarenja ambalažnim otpadom i njegovo prihvaćanje velike većine
javnosti dokazuje i 910 milijuna prikupljenih jedinica, odnosno 78.000 t
ambalažnog otpada koliko je vraćeno u godinu dana.
Sakupljaju se i otpadne gume (15.000 t), otpadna ulja, baterije i akumulatori, a
građani su pokazali i veliko zanimanje za vraćanje starih automobila. U mjesec
dana sakupljačima je predano 1015 otpadnih vozila.

4.2. PRAĆENJE TOKOVA OTPADA I IZVJEŠĆIVANJE

**Informacijski sustav gospodarenje otpadom (ISGO)** u fazi je implementacije u onim
županijama u kojima je počelo organizirano gospodarenje otpadom. Razina
informacijskog sustava u sustavu gospodarenja otpadom je niska.
ISGO cjelovit je dio informacijskog sustava zaštite okoliša, a Zakonom o otpadu
i podzakonskim propisima1 određen je sadržaj ISGO-a, procedure dostavljanja i
vođenja podataka, rokovi i obrasci na kojima se podaci dostavljaju. Vođenje
ISGO-a povjereno je Agenciji za zaštitu okoliša (AZO), a nadzor nad izvršavanjem
poslova vođenja ISGO-a ima MZOPUG.

***4.2.1. Sadržaj info sustava i postojeće stanje***

a) Katastar otpada (KEO2/otpad) – dio budućeg Registra onečišćavanja okoliša i
osnova za međunarodno izvješćivanje
b) Podaci o godišnje proizvedenim/skupljenim/obrađenim količinama otpada,
prijavljeni po vrstama na prijavnim listovima prikupljaju se za razinu županije
u uredima državne uprave, gdje se radi unos podataka koji se u elektroničkom
obliku upućuju na objedinjavanje u AZO
c) Registar dozvola za gospodarenje otpadom i potvrda o upisu u očevidnike (u
tijeku je priprema on-line baze podataka)
d) Katastar odlagališta – on-line GIS baza podataka o postojećim lokacijama
odlagališta koju će biti potrebno uskladiti sa zahtjevima prema novom Pravilniku
o odlaganju
e) Podaci o prekograničnom prometu otpada – podaci se vode na osnovi dozvola,
potvrda i godišnjih izvješća o prekograničnom prometu otpada
f) Baze podataka o posebnim kategorijama otpada – nadležnosti dijele FZOEU i AZO
g) Prateći listovi za opasni otpad
h) Planovi gospodarenja otpadom proizvođača
i) Praćenje provođenja planova gospodarenja otpadom županija, gradova i općina
j) Podaci o laboratorijima, propisima i drugi relevantni podaci za područje
otpada

![](dodatni/350402.gif)

SLIKA 2. Shema tijeka podataka u Katastru otpada (KEO/otpad)

Iako sadašnji sustav praćenja tokova otpada u propisima regulira prikupljanje
gotovo svih podataka potrebnih za kvalitetnu ocjenu stanja na području otpada na
nacionalnoj razini i za potrebe izvršenja međunarodnih obveza, postojeći podaci
su manjkavi, a kvaliteta dijela postojećih podataka je upitna.
Preklapanje u zahtjevima za podacima na temelju obveza iz različitih propisa za
područje otpada i funkcioniranje paralelnih sustava prikupljanja gotovo istih
podataka (stati (statističko vanje DZS) uzrokuje probleme utvrđivanja
jedinstvenih službenih podataka. Do ostvarivanja punog članstva u EU taj bi se
problem trebao riješiti uspostavom jedinstvenog sustava prikupljanja podataka
(npr. zajednički obrasci), osiguravanjem kontrole kvalitete podataka te
korištenjem takvih informatičkih rješenja koja će omogućiti potrebne obrade
podataka različitim nadležnim tijelima, pri čemu treba postaviti jasne
nadležnosti i obveze vezano uz izvješćivanje prema različitim tijelima EU-a.
Osiguravanje kvalitete, povećavanja opsega prijava i pravodobna prijava podataka
usko su povezane s trenutnim neodgovarajućim stanjem u nadležnim tijelima na
regionalnoj i lokalnoj razini kojima treba osigurati potrebne kadrovske i
tehničke kapacitete. Kontinuirano treba ostvarivati suradnju svih obveznika
sustava, provođenje programa edukacije i treninga te osiguravati stalni servis
za pomoć korisnicima.
Rastom broja novih propisa na području otpada povećava se broj obveza
izvješćivanja što, s jedne strane, predstavlja opterećenje pravnim subjektima,
ali i institucijama koje su zadužene za provedbu sustava prikupljanja podataka,
uspostavu, odnosno nadzor.

4.3. KOMUNALNI OTPAD

Prema definiciji, komunalni otpad je otpad iz kućanstva, otpad iz proizvodne
i/ili uslužne djelatnosti, ako je po svojstvima i sastavu sličan otpadu iz
kućanstava.
Zakonom o otpadu određeno je da općina, odnosno grad osiguravaju provođenje
mjera za gospodarenje komunalnim otpadom.
Organiziranim odvozom komunalnog otpada u RH prosječno je obuhvaćeno 92,8 %
stanovništva.
Pregled obuhvaćenosti odvozom komunalnog otpada po županijama prikazan je na
slici 3.

![](dodatni/350403.gif)
SLIKA 3. Udio stanovništva obuhvaćen organiziranim sustavom
sakupljanja komunalnog otpada po županijama za 2005.
Zbrinjavanje komunalnog otpada u RH obavlja 199 komunalnih poduzeća i
koncesionara registriranih za sakupljanje i odlaganje komunalnog otpada, a u
Tablici 2. dan je ukupan broj skupljača komunalnog otpada po županijama.3

TABLICA 2. Pregled sakupljača komunalnog otpada po županijama

|  |  |
| --- | --- |
| ŽUPANIJA | SAKUPLJAČI KOMUNALNOG  OTPADA |
| Bjelovarsko-bilogorska | 9 |
| Brodsko-posavska | 9 |
| Dubrovačko-neretvanska | 7 |
| Grad Zagreb | 8 |
| Istarska | 7 |
| Karlovačka | 10 |
| Koprivničko-križevačka | 7 |
| Krapinsko-zagorska | 4 |
| Ličko-senjska | 9 |
| Međimurska | 3 |
| Osječko-baranjska | 10 |
| Požeško-slavonska | 3 |
| Primorsko-goranska | 13 |
| Sisačko-moslavačka | 10 |
| Splitsko-dalmatinska | 22 |
| Šibensko-kninska | 12 |
| Varaždinska | 6 |
| Virovitičko-podravska | 7 |
| Vukovarsko-srijemska | 17 |
| Zadarska | 18 |
| Zagrebačka | 8 |
| UKUPNO | 199 |

Odvoz otpada u većini je naselja organiziran jednom tjedno (u
većim naseljima dva do tri puta tjedno) po ustaljenom rasporedu. U pojedinim
županijama koje se intenzivno bave turizmom za vrijeme turističke sezone otpad
se odvozi čak i svakodnevno.
Osim od stanovništva, komunalni otpad sakuplja se i od gospodarskih subjekata,
iz ugostiteljstva i sličnih djelatnosti, ovisno o potrebi odvoza. Otpad se
preuzima u plastičnim vrećicama, posudama, kontejnerima, mobilnim prešama ili
kontejnerima za smanjivanje volumena.
Troškovi gospodarenja otpadom obračunavaju se na više načina, ovisno o
čimbenicima u ciklusu obrade otpada. U RH se primjenjuju dva načina obračuna
troškova i prihoda. Jedan se temelji na stvarnoj količini otpada koju generira
proizvođač otpada, a drugi na izvedenoj količini otpada prema kvadraturi
površine koju proizvođač otpada koristi (površina poslovnog prostora, stana,
kuće). Trenutno su u cijenu zbrinjavanja komunalnog otpada u većini županija
uključeni samo troškovi sustava prikupljanja, osim u Gradu Zagrebu i u nekoliko
drugih gradova u kojima su u cijenu uključeni i troškovi odlaganja otpada.
Najvećim dijelom otpad se odlaže na najbližem odlagalištu i u istoj županiji u
kojoj i nastaje. Mali udio otpada (oko 2,2 %) odlaže se na odlagalište u drugoj
županiji u odnosu na mjesto nastanka. Najveći međužupanijski prijevoz otpada je
iz Krapinsko-zagorske županije u Karlovačku županiju (oko 24%), iz
Brodsko-posavske u Vukovarsku (21%) i iz Međimurske u Karlovačku županiju (12%
sakupljenog otpada). Najviše otpada iz drugih županija odlaže se u Karlovačkoj
županiji (14.291 t/g) i u Vukovarsko-srijemskoj županiji (14.188 t/g).

***4.3.1. Procjena količina komunalnog otpada***

Uvid u postojeće stanje gospodarenja otpadom te u postojeće i buduće količine,
kao i sastav otpada, potreban je radi prijedloga rješenja u sklopu cjelovitog
sustava gospodarenja otpadom, te precizno definiranje takvoga komunalnog otpada,
od mjesta njegova nastanka do mjesta konačnog zbrinjavanja. Osnova za
definiranje tokova komunalnog otpada i izradu bilanci je poznavanje njegovih
količina od najmanje organizacijske razine do najviše zbog dugogodišnjeg
zanemarivanja praćenja stanja na području gospodarenja otpadom, pa tako, među
ostalim i praćenja kretanja njegovih količina, do izrade ovog plana točne
količine otpada nisu precizno utvrđene niti za županijske razine koje bi, prema
Strategiji, trebale postati najmanje organizacijske jedinice i koje bi trebale
biti nositelji sustava gospodarenja otpadom.
Kao temeljni podaci za ovaj plan preuzeti su podaci procijenjeni u okviru
projekta LIFE 04 TCY/CRO/000028 Razvoj smjernica za početak implementacije Plana
gospodarenja otpadom u RH, Ekonerg, Zagreb 2006., koji se odnose na 2005.
Procijenjena količina ukupno proizvedenoga komunalnog otpada na području RH za
2005. iznosi oko 1,5 milijuna tona i prikazana je u Tablici 3.

TABLICA 3. Količina proizvedenoga komunalnog otpada u 2005. po županijama4

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ŽUPANIJA | Broj stanovnika  (DZS, popis 2001.) | Proizvedeni komunalni otpad u  2005. g./tone |
| 1. Zagrebačka | 309.696 | 81.181 |
| 2. Krapinsko-zagorska | 142.432 | 30.640 |
| 3. Sisačko-moslavačka | 185.387 | 62.332 |
| 4. Karlovačka | 141.787 | 37.174 |
| 5. Varaždinska | 184.769 | 40.206 |
| 6. Koprivničko-križevačka | 124.467 | 26.249 |
| 7. Bjelovarsko-bilogorska | 133.084 | 36.740 |
| 8. Primorsko-goranska | 305.505 | 114.984 |
| 9. Ličko-senjska | 53.677 | 17.766 |
| 10. Virovitičko-podravska | 93.389 | 26.391 |
| 11. Požeško-slavonska | 85.831 | 27.658 |
| 12. Brodsko-posavska | 176.765 | 54.818 |
| 13. Zadarska | 162.045 | 69.659 |
| 14. Osječko-baranjska | 330.506 | 126.456 |
| 15. Šibensko-kninska | 112.891 | 35.367 |
| 16. Vukovarsko-srijemska | 204.768 | 42.245 |
| 17. Splitsko-dalmatinska | 463.676 | 142.423 |
| 18. Istarska | 206.344 | 96.400 |
| style="font-size:11.0pt;letter-spacing:-.25pt">19. Dubrovačko-neretvanska | 122.870 | 44.410 |
| 20. Međimurska | 118.426 | 24.533 |
| 21. Grad Zagreb | 779.145 | 311.749 |
| UKUPNO | 4.437.460 | 1.449.381 |

Količina proizvedenoga komunalnog otpada po stalnom
stanovniku u prosjeku iznosi 0,90 kg/stan/dan (327 kg/stan/g), a kreće se u
rasponu od 0,56 do 1,28 kg/stan/dan (206 do 467 kg/stan/g).

*4.3.1.1. Otpad iz turizma*

Prethodno navedeni podaci sadrže i otpad od turističke djelatnosti. Udio ovoga
otpada u pojedinoj županiji je vrlo različit. Za potrebe ovog Plana, ukupno
procijenjena količina turističkog otpada u svakoj od županija vezana je uz
faktor broja turističkih noćenja i prema toj procjeni iznosi 97.700 t/g.
Ukupni prinos otpada od turističkih djelatnosti u većini županija nije u
kvantitativnom smislu osobito značajan, ali njegov udio može biti relativno
velik ako se promatra pojedina turistička općina ili čak županija. Osim toga
bitno je da se ta količina otpada generira u jednom razdoblju godine, pa se
tijekom planiranja sustava zbrinjavanja i gospodarenja treba imati u vidu i ta
činjenica.

***4.3.2. Sastav komunalnog otpada***

Sastav komunalnog otpada mijenja se ovisno o sredini u kojoj nastaje i ovisi o
mnoštvu čimbenika kao što su: standard stanovništva, tip naselja, dostignuta
razina komunalne infrastrukture i slično.
Biorazgradivi otpad je svaki otpad koji podliježe anaerobnoj ili aerobnoj
razgradnji kao što je to slučaj s vrtnim, kuhinjskim otpadom, papirom i
kartonom, s tim da se pod biorazgradivim komunalnim otpadom podrazumijeva otpad
iz kućanstava i drugi biorazgradivi otpad koji je zbog svog sastava sličan
biorazgradivom otpadu iz kućanstava.5
U RH nije se sustavno provodilo praćenje sastava komunalnog otpada. Postoje
rezultati pojedinačnih ispitivanja za neka područja. Sortiranje i analiza otpada
provedena je u razdoblju od 1992. do 2000., s pretežitim udjelom ispitivanja
obavljenih u 1997. u gradovima Velikoj Gorici, Bjelovaru, Osijeku, Zagrebu,
Koprivnici, Sisku, Samoboru, Orahovici, Splitu, Crikvenici, Novom Vinodolskom,
Novalji, Pagu, te njihovim prigradskim naseljima i općinama ruralnog tipa koje
su u sklopu organiziranog sakupljanja i odvoza komunalnog otpada odvoze na
postojeća odlagališta. Ispitivanja su provedena po razdobljima različitih
godišnjih doba.
U Tablici 4. prikazani su dobiveni rezultati ispitivanja za kontinentalni,
priobalni dio RH i srednja vrijednost za navedena područja.6

TABLICA 4. Prikaz prosječnoga godišnjeg sastava komunalnog otpada

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Komponenta otpada | mas %,  kontinentalni dio | mas %,  priobalje | mas %,  srednja vrijednost | mas %,   biorazgradivi udio |
| Kuhinjski i biootpad | 43,1 | 41,0 | 42,1 | 74,5 |
| Papir i karton | 19,6 | 20,3 | 20,0 |
| Koža i kosti | 3,0 | 3,1 | 3,1 |
| Drvo | 1,3 | 1,2 | 1,3 |
| Tekstil | 7,8 | 8,2 | 8,0 |
| Staklo | 6,6 | 7,0 | 6,8 |  |
| Metali | 4,1 | 4,0 | 4,1 |  |
| Inertni | 1,5 | 2,2 | 1,9 |  |
| Plastika | 11,6 | 12,3 | 12,0 |  |
| Guma | 0,9 | 0,5 | 0,7 |  |
| Posebni | 0,4 | 0,2 | 0,3 |  |

S obzirom na navedeno, referentna godina za praćenje
realizacije postavljenih ciljeva za smanjenje udjela biorazgradivog otpada u
komunalnom otpadu je 1997. za koju se procjenjuje da je proizvedeno 1.015.000 t7
komunalnog otpada u RH. Na temelju podataka prikazanih u Tablici 4. 74,5% otpada
odnosi se na biorazgradivi otpad, odnosno procjenjuje se da je 1997. proizvedeno
756.175 t biorazgradivog otpada.

4.4. NEOPASNI PROIZVODNI OTPAD

Proizvodni otpad je otpad koji nastaje u proizvodnom procesu u industriji, obrtu
i drugim procesima, a po sastavu i svojstvima razlikuje se od komunalnog otpada.
Isto tako, prema Zakonu o otpadu, proizvodnim se otpadom ne smatraju ostaci iz
proizvodnog procesa koji se koriste u proizvodnom procesu istog proizvođača.
Neopasni otpad je otpad koji nema neko od svojstava utvrđenih u Prilogu II.
Uredbe o kategorijama, vrstama i klasifikaciji otpada s katalogom otpada i
listom opasnog otpada.

***4.4.1. Prijavljene i odložene količine i vrste neopasnoga proizvodnog otpada***

Proizvođači, skupljači, obrađivači otpada i svi oni koji gospodare otpadom
obvezni su, jednom godišnje, podatke o vrstama, količinama i tokovima otpada
dostaviti nadležnom uredu državne uprave u županiji, a podaci za sve županije
objedinjavaju se u AZO-u.
Neke vrste otpada u sustav se, iz različitih razloga, vrlo slabo prijavljuju,
podaci su često nepotpuni ili loše kvalitete. Stoga KEO – dio OTPAD još uvijek
ne može osiguravati potpune i cjelovite podatke o količinama, vrstama i tokovima
proizvodnog otpada.
Prema podacima iz KEO – dio OTPAD-a u 2004. je proizvedeno 1.514.31.514.363 tona
neoproizvodnog (tehnološkog) otpada. Najveći udio u ukupno proizvedenoj
količini neopasnog otpada zauzima otpad prijavljen pod kategorijama:
– 02 00 00 – Otpad iz poljodjelske, vrtlarske, lovačke, ribarske i primarne
proizvodnje vodenih kultura, pripremanja hrane i pića (23,28 %)
U ovoj je skupini prijavljeno 62.494 t životinjskih fekalija, urina i gnoja (KB
02 01 06), 81.804 t otpada od čišćenja i ispiranja repe za proizvodnju šećera
(KB 02 04 01 i 02 04 99), te 65.965 t kalcijevog karbonata iz procesa
proizvodnje šećera (KB 02 04 02).
Navedene vrste otpada se, uglavnom, uz odgovarajuću predobradu iskorištavaju na
samom mjestu nastanka, a dio kalcijevog karbonata preuzimaju i individualni
poljoprivrednici koji ga koriste za korekciju pH vrijednosti poljoprivrednih
tala;
– 06 00 00 – Otpad iz anorganskih kemijskih procesa (21,83%)
U ovoj skupini Petrokemija d.d. je prijavila 302.400 t fosfogipsa (KB 06 09 01)
i 25.750 t drugog otpada iz fosfornih kemijskih procesa (KB 06 09 99).
Ovaj se otpad odlaže na uređeno odlagalište tehnološkog otpada I. kategorije u
vlasništvu Petrokemije d.d. koje ima svu dokumentaciju koju zahtijeva zakonska
regulativa.
Na Slici 4. prikazana je količina prijavljenoga neopasnog proizvodnog otpada po
županijama u 2004.

![](dodatni/350404.gif)
SLIKA 4. Količine proizvedenoga neopasnog otpada po
županijama (2004.)

|  |
| --- |
| REDNI BROJEVI ŽUPANIJA:  1. Zagrebačka županija,  2. Krapinsko-zagorska županija,  3. Sisačko-moslavačka županija,  4. Karlovačka županija,  5. Varaždinska županija,  6. Koprivničko-križevačka županija,  7. Bjelovarsko-bilogorska županija,  8. Primorsko-goranska županija,  9. Ličko-senjska županija,  10. Virovitičko-podravska županija,  11. Požeško-slavonska županija,  12. Brodsko-posavska županija,  13. Zadarska županija,  14. Osječko-baranjska županija,  15. Šibensko-kninska županija,  16. Vukovarsko-srijemska županija,  17. Splitsko-dalmatinska županija,  18. Istarska županija,  19. Dubrovačko-neretvanska županija,  20. Međimurska županija,  21. Grad Zagreb |

Tijekom analiza podataka iz KEO-a koji se odnose na
gospodarenje proizvedenim otpadom na mjestu nastanka otpada niz je poslovnih
subjekata koji su u svojim prijavama napisali da odlažu proizvedeni otpad na
mjestu nastanka, što bi značilo u vlastitom krugu, za što se može pretpostaviti
da nemaju uvijek i prateću dokumentaciju, odnosno potrebne dozvole.
U sklopu projekta Razvoj smjernica za početak implementacije Plana gospodarenja
otpadom u Republici Hrvatskoj Ekonerg, 2006. napravljena je procjena količina
neopasnoga proizvodnog otpada odloženog na odlagalištima komunalnog otpada u
2004. godini kao što je prikazano u Tablici 5.

TABLICA 5. Procjena količina neopasnoga proizvodnog (tehnološ­kog) otpada
odloženog na odlagališta komunalnog otpada u 2004.

|  |  |
| --- | --- |
| Županija | Procjena (t/g) |
| 1. Zagrebačka | 18.000 |
| 2. Krapinsko-zagorska | 3.000 |
| 3. Sisačko-moslavačka | 7.000 |
| 4. Karlovačka | 5.700 |
| 5. Varaždinska | 1.50t">1.500 |
style="height: 3.0pt"> 6. Koprivničko-križevačka | 15.000 || 7. Bjelovarsko-bilogorska | 3.500 |
| 8. Primorsko-goranska | 30.000 |
| 9. Ličko-senjska | 3.500 |
| 10. Virovitičko-podravska | 7.000 |
| 11. Požeško-slavonska | 4.000 |
| 12. Brodsko-posavska | 2.000 |
| 13. Zadarska | 2.000 |
| 14. Osječko-baranjska | 27.000 |
| 15. Šibensko-kninska | 4.000 |
| 16. Vukovarsko-srijemska | 4.000 |
| 17. Splitsko-dalmatinska | 15.000 |
| 18. Istarska | 15.000 |
| 19. Dubrovačko-neretvanska | 3.000 |
| 20. Međimurska | 16.000 |
| 21. Grad Zagreb | 26.000 |
| Ukupno | 212.200 |

*4.4.1.1. Sastav neopasnoga proizvodnog otpada*

Na slici 5. prikazan je prijavljeni neopasni proizvodni otpad po grupama
djelatnosti (NKD):
![](dodatni/350405.gif)

|  |
| --- |
| A: Poljoprivreda, lov i šumarstvo |
| B: Ribarstvo |
| C: Rudarstvo i vađenje |
| D: Prerađivačka industrija |
| E: Opskrba el. energijom, plinom i vodom |
| F: Građevinarstvo |
| G: Trgovina na veliko i malo; popravak motornih vozila i motocikla te predmeta za osobnu uporabu i kućanstvo |
| H: Hoteli i restorani |
| I: Promet, skladištenje i veze |
| J: Financijsko posredovanje |
| K. Poslovanje nekretninama, iznajmljivanje i poslovne usluge |
| M: Obrazovanje |
| N: Zdravstvena zaštita i socijalna skrb |
| O: Ostale društvene, socijalne i osobne uslužne djelatnosti |

SLIKA 5. Proizvedeni otpad po grupama djelatnosti

4.5. OPASNI OTPAD

Opasni otpad je svaki otpad koji je po sastavu i svojstvima određen kao opasni
otpad prema Zakonu o otpadu, tj. opasni otpad je određen kategorijama
(generičkim tipovima) i sastavinama, a obvezno sadrži jedno ili više svojstava
utvrđenih Listom opasnog otpada, sastavnim dijelom Uredbe o kategorijama,
vrstama i klasifikaciji otpada s Katalogom otpada i Listom opasnog otpada.
Svojstva otpada koja ga čine opasnim su:
H1      eksplozivno
H2      oksidirajuće
H3 A   visoko zapaljivo
H3 B   zapaljivo
H4      nadražujuće
H5      opasan
H6      otrovno
H7       karcinogeno
H8       nagrizajuće
H9       infektivno
H10     toksično za reprodukciju (teratogeno)
H11     mutageno
H12     tvari i pripravci koji otpuštaju otrovne ili vrlo otrovne plinove u kontaktu
s vodom, zrakom ili kiselinom
H13     tvari i pripravci koji, nakon odlaganja, mogu na bilo koji način proizvesti
drugu tvar, npr. ocjeđivanjem koja ima jedno od prethodno navedenih svojstava u
tabeli (H1-H12)
H14     ekotoksično.
Zakon o otpadu izričito zabranjuje uvoz opasnog otpada.

***4.5.1. Prijavljene količine i vrste opasnog otpada***

Trend kretanja prijavljenih količina opasnog otpada u razdoblju od 2001. do
2005., prema podacima iz KEO-a koje vodi Agencija za zaštitu okoliša prikazan je
na slici 6.

![](dodatni/350406.gif)

SLIKA 6. Trend prijave količine opasnog otpada (t/godišnje) u
razdoblju od 2001. do 2005.

Za definiranje potencijalnih lokacija za gradnju i unaprjeđivanje potrebne
infrastrukture za uspostavu sustava gospodarenja opasnim otpadom potrebno je
poznavanje mjesta nastanka opasnog otpada. Za potrebe Plana gospodarenja opasnim
otpadom RH napravljena je analiza prijavljenih količina i vrsta opasnog otpada
po županijama za svaku godinu u razdoblju od 2002. do 2005., a na slici 7.
prikazan je prijavljeni opasni otpad po pojedinim županijama za 2005. godinu.

![](dodatni/350407.gif)
SLIKA 7. Prijavljeni opasni otpad po županijama za 2005.

Analizom podataka o količinama i vrstama opasnog otpada koji nastaje i
prijavljuje se u KEO u pojedinoj županiji vidi se da:
– su najveće količine prijavljenoga proizvedenog opasnog otpada u
Primorsko-goranskoj županiji i u Gradu Zagrebu;
– pojedine županije nemaju kontinuitet u prijavljivanju opasnog otpada s obzirom
na količinu prijavljenoga opasnog otpada (npr. u Požeško-slavonskoj županiji za
2002. nije prijavljen opasni otpad);
– su u županijama koje se nalaze u središnjem i sjevernom dijelu teritorija RH
prijavljuje oko 60% ukupno proizvedenoga opasnog otpada.

***4.5.2. Procjena količina opasnog otpada***

S obzirom na utvrđene činjenice i nedostatke službenih podataka o količinama
opasnog otpada koji se prijavljuje, odnosno proizvodi u RH, napravljena je
preliminarna stručna procjena količina opasnog otpada koji nastaje u RH. Prema
preliminarnoj procjeni u RH nastaje oko 213.000 t/g opasnog otpada, što je tri
puta više od prijavljenih količina opasnog otpada u KEO.

***4.5.3. Postojeća infrastruktura za gospodarenjodarenje opasnim otpadom***

![](dodatni/350408.gif)
SLIKA 8. Teritorijalni raspored tvrtki ovlaštenih za
skupljanje i skladištenje opasnog otpada

Za poslove zbrinjavanja/oporabe opasnog otpada potrebno je, kao i za poslove
skupljanja i skladištenja opasnog otpada, ishoditi dozvolu sukladno članku 41.
Zakona o otpadu. U RH trenutno postoje 43 tvrtke koje imaju dozvole za poslove
zbrinjavanja/oporabe otpada.
Način zbrinjavanja/oporabe opasnog otpada u RH utvrđen je prema izdanim
dozvolama i odvija se na neki od sljedećih načina:
a) termička obrada,
b) kondicioniranje ugradnjom u opekarske proizvode,
c) regeneracija otapala, neutralizacija kiselina i lužina,
d) solidifikacija i stabilizacija,
e) sterilizacija/dezinfekcija,
f) elektroliza i razrjeđivanje,

![](dodatni/350409.gif)

SLIKA 9. Teritorijalni raspored gospodarskih subjekata koji
imaju dozvolu za obradu opasnog otpada

Preliminarna procjena trenutno raspoloživih kapaciteta po načinu obrade opasnog
otpada analizom izdanih dozvola za zbrinjavanje opasnog otpada prikazana je u
Tablici 6.

TABLICA 6. Broj obrađivača i kapacitet obrade za pojedinu vrstu opasnog otpada

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Način obrade/Vrsta opasnog otpada | Broj obrađivača | Kapacitet obrade  opasnog otpada |
| Termička obrada | 17 | oko 25.000 t/godišnje |
| Suspaljivanje:  Otpadna ulja I i II kategorije  Mesno koštano brašno |
| Spaljivanje:  Ambalaža od sredstava za zaštitu bilja  Infektivni otpad  Spalionice kod gospodarskih subjekata | 1    2  3 | oko 3.700 t/godišnje |
| Materijalna oporaba:  ugradnja muljeva u opekarske proizvode  zauljeni otpad | 1    2 | nepoznat kapacitet      1.200 t/godišnje zauljene ambalaže  1.728 t/godišnje uljnih filtra  3.000 t/godišnje zauljene vode s plovila |
| Kemijsko-fizikalna obrada: | 6 | oko 1.770 t/godišnje |
| sterilizacija /infektivni otpad |
| Solidifikacija/zauljeni otpad | 4 | oko 500 t/godišnje sodifikacija |
| neutralizacija/ kiseline i lužine  elektroliza | 2  1 | oko 100-200 t/godišnje  17 m3 |
| Biološka obrada | 2 | oko. 200 t/godišnje |
| Biološka obrada/otpadna ulja |
| Bioremedijacija »in situ«/onečišćeno tlo | 2 | oko 40.000 t/godišnje |

Potrebno je napomenuti da pregled postojećih postrojenja za
obradu opasnoga otpada nije potpun u dijelu kapaciteta dozvola jer još uvijek
traje postupak zbog usuglašavanja izdanih dozvola za obradu opasnog otpada prema
starom Zakonu o otpadu i novom Zakonom o otpadu.

***4.5.4. Izvoz opasnog otpada***

Trenutno u RH ne postoje lokacije uređene za odlaganje opasnog otpada te se
stoga opasni otpad koji zahtijeva odlaganje (otpad kojeg nije moguće
reciklirati, oporabiti i sl.) izvozi u inozemstvo na odlaganje (npr. rudnici
soli u Njemačkoj). Tijekom 2004. 12 tvrtki je izvozilo opasan otpad iz RH, a
ukupno je izvezeno 12.805 t opasnog otpada. Udio pojedinih vrsta opasnog otpada
(u %) u ukupno ostvarenom izvozu opasnog otpada u 2004. prikazan je na slici 10.

![](dodatni/350410.gif)
SLIKA 10. Izvoz opasnog otpada u 2004. godini

Tijekom 2005. od 12 tvrtki koje imaju rješenja od MZOPUG-a za izvoz opasnog
otpada, 11 je izvozilo opasni otpad iz RH, a ukupno je izvezeno 13.157,02 t
opasnog otpada. Više od 68% ukupne količine izvezenog opasnog otpada činili su
olovni akumulatori i nikal-kadmij baterije, zatim 11,08% otpadne boje i lakovi,
4,51% otpad od površinske obrade metala i zaštite metala drugih materijala,
1,84% kruti otpad kontaminiran uljem, 1,43% pepeo i ostaci koji sadrže olovo,
0,91% laboratorijske kemikalije koje se sastoje od opasnih tvari ili ih sadrže
uključujući mješavine laboratorijskih kemikalija, 0,40% nehalogenirana organska
otapala, a preostalih 11,75% otpadni lijekovi, otpadni muljevi koji sadrže
opasne tvari, elektronika, talozi i ostaci reakcija, istrošeni apsorbenski, i
dr. Najviše opasnog otpada izvozilo se u Sloveniju (67,94%) i to olovnih
akumulatora i baterija, Austriju (25,81%), uglavnom otpadnih boja i lakova. U
Njemačku se izvozilo sljedeće: otpadne solne kiseline, otpadne boje i lakovi,
otpadni muljevi koji sadrže opasne tvari, otpadne soli koje sadrže nitrate i
nitrite i dr. Otpad se tijekom 2005. izvozio i u Češku (1,34%) i to nikal-kadmij
baterije i u Švicarsku (0,17%), transformatori i kondenzatori koji sadrže PCB.

4.6. POSEBNE KATEGORIJE OTPADA

***4.6.1. Medicinski otpad***

Prema Pravilniku o gospodarenju medicinskim otpadom (u postupku donošenja),
opasan medicinski otpad, s obzirom na opasna svojstava definirana posebnim
propisom, dijeli se na:
1. infektivni,
2. kemijski otpad koji sadrži opasne tvari,
3. oštri predmeti,
4. citotoksici i citostatici,
5. amalgamski otpad iz stomatološke zaštite i
6. drugi opasan otpad – svaki otpad za koji se pretpostavlja da ima neko opasno
svojstvo.
Zdravstvene ustanove infektivni otpad zbrinjavaju na sljedeći način:
– termičkom obradom u vlastitim postrojenjima za termičku obradu,
– samostalnom obradom – sterilizacijom i zatim odlaganjem na komunalno
odlagalište ili
– predajom ovlaštenim osobama koje posjeduju uređaje za obradu – sterilizaciju
infektivnog otpada.
Zbrinjavanje infektivnog otpada zdravstvenih ustanova privatne prakse riješeno
je preko ugovornih tvrtki ili preko domova zdravlja na prostoru kojih se nalaze.
Nešto više od polovice zdravstvenih ustanova proizvodi kemijski otpad.
Zdravstvene ustanove s ovom kategorijom otpada postupaju na jedan od sljedećih
načina:
– termičkom obradom nastaloga kemijskog otpada u vlastitim postrojenjima za
termičku obradu,
– neutralizacijom i razrjeđivanjem ispuštaju kemijski otpad u kanalizaciju
(napomena: ovo je zabranjeno. Otpadom mogu gospodariti samo ovlaštene pravne ili
fizičke osobe),
– predajom kemijskog otpada ovlaštenim osobama koje osiguravaju oporabui/ili
zbrinjavanje.
Mogućnosti zbrinjavanja oštrih predmeta prema Naputku jednake su kao i za
zbrinjavanje infektivnog otpada, a to je termička obrada . Veći dio zdravstvenih
ustanova spaljuje oštre predmete u vlastitim postrojenjima za termičku
obradu/energetskim objektima, neke ustanove posjeduju iglocide – uređaje za
spaljivanje isključivo oštrih predmeta, a neke provode obradu oštrih predmeta
koje nakon toga odlažu s inertnim-komunalnim otpadom.
Nešto više od polovice zdravstvenih ustanova proizvodi farmaceutski otpad. To su
uglavnom manje količine lijekova, između 0,1 i 5 kg tjedno, osim u nekim
bolnicama u kojima nastaje količina i do 60 kg tjedno. Trenutno se s
farmaceutskim otpadom u zdravstvenim ustanovama RH postupa na sljedeće načine:
– termičkom obradom u vlastitim postrojenjima za termičku obradu,
– odlaganjem na komunalna odlagališta ili
– privremenim skladištenjem i zatim predajom tvrtkama ovlaštenima za skupljanje
opasnog otpada
Manje od jedne trećine zdravstvenih ustanova proizvodi citostatike. Gospodarenje
ovom vrstom opasnoga medicinskog otpada i raspoložive mogućnosti njegova
zbrinjavanja jednaki su kao i za farmaceutski otpad.
Procijenjene količine medicinskog otpada u RH u ovom trenutku su oko 19.500 t/g,
a procjenjuje se da je od toga 2.700 t/g opasni medicinski otpad. Oko 50 do 60%
opasnoga medicinskog otpada završi u sustavu obrade ili izvoza na obradu,
odnosno zbrinjavanje, što čini oko 1.500 t/g.
Prema definiciji, medicinski otpad je svaki otpad iz kataloga otpada sukladno
Uredbi o kategorijama, vrstama i klasifikaciji otpada s katalogom otpada i
listom opasnog otpada (NN 50/05).

***4.6.2. Otpadna ulja i drugi zauljeni otpad***

Novi Pravilnik o gospodarenju otpadnim uljima dijeli otpadna ulja na otpadno
mazivo i otpadno jestivo ulje.
Potrošnja mazivih i jestivih ulja u stalnom je porastu. U ovom trenutku
procijenjene količine svježih ulja koje se stavljaju na tržište u RH su 35.000
t/g mazivih ulja i 50.000 t/g jestivih ulja. Nakon uporabe, ta ulja postaj postaju
otpadna ulja.
Skupljena otpadna ulja mogu se:
– mlno oporabiti na način da se dobiju novi proizvodi ili da se procesom
pročišćavanja omogući njihova ponovna uporaba ili
– termički oporabiti na način da se koriste kao goriva.
Otpadna maziva ulja koja nisu oporabljena i/ili zbrinuta na propisani način
predstavljaju opasan otpad.
Poslovima skupljanja otpadnih ulja u RH se bavi velik broj tvrt­ki, a 20-ak
posjeduje dozvolu MZOPUG-a za obavljanje djelatnosti gospodarenja otpadnim
uljima.
Ovlaštenja za obrađivanje otpadnih ulja ima 17 tvrtki. U RH ne postoje
postrojenja za regeneraciju otpadnih ulja, a domaći proizvođači motornih i
industrijskih ulja preuzimaju ulja od svojih kupaca/distributera i koriste ih
kao energent. Pretpostavlja se da industrijske toplane i kotlovnice, od kojih
samo mali broj zadovoljava propisima određene uvjete (snaga >3 MWt), spaljuju
otpadna ulja »na crno«, bez prethodne analize, dozvole nadležnog ministarstva i
prijavljivanja podataka o spaljenom otpadnom ulju nadležnom županijskom tijelu
(za KEO).
Poslovima skupljana zauljenih voda, zauljene ambalaže i zauljenih filtera
također se bavi velik broj tvrtki, (20-tak posjeduje dozvolu), a za obradu te
vrste otpada sedam tvrtki posjeduje dozvolu MZOPUG-a.
U RH su sagrađena dva specijalizirana pogona za zbrinjavanje zauljenog otpada:
– Pogon za reciklažu otpada u Grubišnom Polju,
– Centar za skupljanje, skladištenje i predobradu zauljenih otpadnih tvari u
Splitu.

***4.6.3. Otpadne baterije i akumulatori***

Novi Pravilnik o gospodarenju otpadnim baterijama i akumulatorima definira
otpadnu bateriju ili akumulator kao bateriju ili akumulator koji se ne mogu
ponovno koristiti i namijenjeni su obradi i/ili recikliranju. Većina otpadnih
baterija i akumulatora klasificira se kao opasni otpad (olovne baterije,
nikal-kadmij baterije, baterije sa živom, odvojeno skupljani elektroliti iz
baterija i akumulatora).
Pravilnikom je uspostavljen sustav skupljanja, obrade i visoke razine
recikliranja, te kontrolirane oporabe i/ili zbrinjavanja ostataka nakon obrade i
recikliranja otpadnih baterija i akumulatora bez obzira na njihov oblik,
volumen, masu i materijale od kojih su izrađeni. Osobe ovlaštene za gospodarenje
otpadnim vozilima, otpadnim električnim i elektroničkim uređajima i opremom, te
drugom opremom i uređajima sastavni dio kojih su baterije i akumulatori, dužne
su baterije i akumulatore odvojiti na vlastiti trošak te, kao posjednici,
osigurati njihovu predaju ovlaštenim osobama za skupljanje, obradu i/ili
recikliranje.
Za postizanje stope od najmanje 25 % stope skupljanja, Pravilnik propisuje rok
do 26. rujna 2012., a za stopu od najmanje 45 % stope skupljanja do 26. rujna
2016.
Potrošnja baterija i akumulatora u stalnom je porastu. Procijenjena količina
otpadnih baterija i akumulatora u 2005. je 8 500 t/g (sakupljeno i izvezeno).
Procijenjena količina novih akumulatora i baterija koje se stavljaju na tržište
je 11.000 t/g.
Skupljanje otpadnih baterija i akumulatora organizirano je preko prodajnih
mjesta. Trenutno se otpadne baterije i akumulatori izvoze na obradu u
inozemstvo, najviše u Sloveniju8. Poslovima skupljana otpadnih baterija i
akumulatora bavi se 17 tvrtki koje posjeduju dozvolu MZOPUG-a, a za privremeno
skladištenje otpadnih baterija i akumulatora dozvolu ima trenutno 13 tvrtki.

***4.6.4. Otpad koji sadrži PCB***

Na području RH nisu registrirani transformatori s PCB-ima koji su predviđeni za
zbrinjavanje. Registrirano je oko 43 tone tj. 1992 komada kondenzatora s PCB-ima
za zbrinjavanje koji su trenutno uskladišteni unutar industrijskih postrojenja,
odnosno u tvorničkom krugu vlasnika otpada. Također je registrirano oko pet tona
otpadnih tekućina s PCB-ima, te 5 kg otpadnog metala i 12 kg drugog materijala
onečišćenog PCB-ima9.
PCB-i se u RH primjenjuju u zatvorenim sustavima (kao dielektrici u
transformatorima i kondenzatorima), a uporaba PCB-a u otvorenim sustavima (boje,
premazi i dr.) u RH nije zabilježena.
Ukupna registrirana količina PCB-a u zatvorenim sustavima u RH je 1.384 t
(podaci o težini predstavljaju ukupnu težinu uređaja koji sadrži PCB) od čega,
22.859 kondenzatora: 656.t i 304 transformatora: 729 t.
Nakon prestanka korištenja i stavljanja izvan pogona sva će ta oprema postati
opasni otpad kojim je potrebno gospodariti na zakonski propisan način.
U RH ne postoje zasebni prostori niti za obrađivanje niti za odlaganje otpada
koji sadrži PCB. Osam tvrtki ima dozvolu MZOPUG-a za privremeno skladištenje ove
kategorije opasnog otpada. Konačno zbrinjavanje otpada koji sadrži PCB odvija se
izvozom na zbrinjavanje u inozemstvo, u skladu s Baselskom konvencijom.

***4.6.5. Otpad koji sadrži azbest***

U RH nakon stečaja i zatvaranja tvornice Salonit d.d. u Vranjicu više nema
proizvodnje azbestno cementnih proizvoda, ali su ostali azbestno cementni otpad
i kašasti otpad nastali tijekom više deset­ljeća proizvodnje u tvornici Salonit
d.d.

***4.6.6. Otpad iz rudarstva i eksploatacije
mineralnih sirovina***

Zakon o rudarstvu propisuje osnovne uvjete i zahtjeve koji se odnose na
obavljanje djelatnosti eksploatacije mineralnih sirovina, ali u njemu nisu
prenesene odredbe EU Direktive koje obuhvaćaju gospodarenje otpadom iz rudarskih
aktivnosti.
U tijeku je izrada Nacionalne strategije gospodarenja mineralnim sirovinama u RH
koja će, među ostalim, sadržavati i osnovne mjere i ciljeve koji se odnose na
gospodarenje otpadom koji nastaje u eksploataciji mineralnih sirovina.
U RH danas ne postoje u operativnoj funkciji velika eksploatacijska polja
mineralnih sirovina i postupci eksploatacije mineralnih sirovina koji sadrže
oplemenjivanje mineralnih sirovina iz ležišta (flotacije, separacije i sl.).
Danas se u RH eksploatira: arhitektonsko-građevinski kamen, šljunak, pijesak,
glina i vapnenac za potrebe građevinske industrije, cementara, tvornica za
proizvodnju vapna i tvornica za proizvodnju opeke i keramike.
Pogodan otpad koji nastaje tijekom eksploatacije upotrebljava se kao materijal
kojim se zapunjavaju/zatvaraju iskorištena eksploatacijska polja.

***4.6.7. Građevinski otpad***

Prema Strategiji, građevinski otpad nastaje tijekom proizvodnje građevinskih
proizvoda ili poluproizvoda, gradnje, rušenja i rekonstrukcije građevina.
Vrste građevinskog otpada definirane su Uredbom o kategorijama, vrstama i
klasifikaciji otpada s katalogom otpada i listom opasnog otpada pod ključnim
brojem 17.
U RH trenutno radi nekoliko pokretnih postrojenja za reciklažu građevinskog
otpada koji još nisu na nivou isplativosti ugrađivanjem recikliranoga
građevinskog materijala.
Općenito, vrste materijala koje se mogu javiti u građevinskom otpadu ovise o
vrsti radova, primjerice:
– zemljani radovi / iskop tla – zemlja, pijesak, šljunak, glina, ilovača, kamen;
– niskogradnja – bitumen (asfalt) ili cementom vezani materijal, pijesak,
šljunak, drobljeni kamen;
– visokogradnja – beton, opeka, mort, gips, plinobeton, prirodni kamen;
– miješani građevinski otpad – drvo, plastika, papir, karton, metal, kablovi,
boja, lak, šuta.
Vrste građevinskog otpada također se razlikuju ovisno o tome ruši li se
postojeća ili se gradi nova građevina. Uzevši u obzir geografske specifičnosti
RH, u Dalmaciji i Primorju kao građevinski otpad prevladava kamen, u
sjeverozapadnom dijelu beton i opeka, a u istočnom opeka, odnosno miješani otpad
(šuta).
Na osnovi podataka o sakupljenom građevinskom otpadu u okviru projekta LIFE
TCY/CRO/000114 CONWAS i podataka Državnog zavoda za statistiku (DZS) o broju
stanovnika u pripadajućim županijama (gradovima dovima i općinama), izračunana je
prosječna količina građevinskog ot županijama, te očekivani porast
količina otpada u sljedećih pet do deset godina.

TABLICA 7. Procijenjene količine građevinskog otpada u RH

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Županija | Procijenjene  količine građevinskog otpada  2001. – 2005. (t) | Pretpostavljene količine proizvedenog građevinskog otpada  2006. – 2015. (t) |
| Zagrebačka | 78.992,15 | 111.026,57 |
| Krapinsko-zagorska | 36.329,21 | 51.062,13 |
| Sisačko-moslavačka | 47.285,46 | 66.461,57 |
| Karlovačka | 36.164,69 | 50.830,89 |
| Varaždinska | 47.127,83 | 66.240,01 |
| Koprivničkvačka | 31.746,99 | 44.621,64 |
| Bjelovarsko-bilogorska | 43.956,94 | 45.269,05 |
| Primorsko-goranska | 113.329,07 | 246.131,96 |
| Ličko-senjska | 19.911,83 | 43.245,20 |
| Virovitičko-podravska | 30.845,89 | 31.766,64 |
| Požeško-slavonska | 28.349,52 | 29.195,76 |
| Brodsko-posavska | 58.384,54 | 60.127,32 |
| Zadarska | 48.530,61 | 99.170,77 |
| Osječko-baranjska | 109.164,38 | 112.422,93 |
| Šibensko-kninska | 33.809,55 | 69.088,76 |
| Vukovarsko-srijemska | 67.633,79 | 69.652,65 |
| Splitsko-dalmatinska | 138.865,62 | 283.767,52 |
| Istarska | 76.544,65 | 166.242,30 |
| Dubrovačko-neretvanska | 36.798,15 | 75.195,86 |
| Međimurska | 30.206,15 | 42.455,93 |
| Grad Zagreb | 140.175,00 | 581.297,87 |
| UKUPNO | 1.254.152 | 2.345.273 |

Procjena količina od 2006. do 2015. obuhvatila je i veći dio
količina građevinskog otpada koji završava na divljim odlagalištima. Uzet je u
obzir i trend rušenja zastarjelih objekata na cijelom Jadranu koji će se sigurno
intenzivirati u sljedećim godinama, i smanjivanje dotoka građevinskog otpada na
ratom pogođenim područjima. Količine za 2001. – 2005. temelje se na podacima iz
upitnika.
Jedini fiksni pogon namijenjen isključivo preradi građevinskog otpada nalazi se
u sklopu odlagališta otpada Jakuševac. Osim postrojenja za reciklažu
građevinskog otpada na odlagalištu Jakuševac u Zagrebu, građevinske tvrtke i
kamenolomi imaju postrojenja u kojima recikliraju dio svoga građevinskog otpada
i ponovo ga koriste. Također se dio asfalta, dobiven rekonstrukcijom habajućeg
sloja, reciklira u asfaltnim bazama.
Sakupljanje i prijevoz građevinskog otpada provode tek manjim dijelom ovlašteni
sakupljači i komunalna poduzeća. Veći dio organiziraju i provode izvođači radova
sa svojim kooperantima. Pritom koriste vlastitu mehanizaciju i opremu.
Na mjestu nastanka otpada u većini slučajeva ne dolazi do razdvajanja pojedinih
iskoristivih frakcija već se otpad miješa. Slična je situacija s ambalažnim
otpadom kao dijelom građevinskog otpada u kojem se nalazi niz vrijednih
sekundarnih sirovina. Trenutni stupanj reciklaže građevinskog otpada ne prelazi
7%, a iz građevinskog se otpada izdvoji oko 11% sekundarnih sirovina.
Neovisno o podacima koji se prijavljuju AZO-u, može se zaključiti da se većina
građevinskog otpada odlaže na odlagališta otpada, a najčešće se radi o
nekontroliranom odlaganju građevinskog otpada na divlja odlagališta otpada. U
pojedinim jedinicama lokalne samouprave više od 80% otpada odloženog na divlja
odlagališta čini građevinski otpad.
Prema podacima AZO-a, dozvolu za gospodarenje građevinskim otpadom prema Zakonu
o otpadu ima ukupno 136 tvrtki.

***4.6.8. Nusproizvodi životinjskog porijekla***

S nusproizvodom životinjskog porijekla postupa se sukladno Zakonu o
veterinarstvu (41/07) i Pravilniku o načinu postupanja s nusproizvodima
životinjskog porijekla koji nisu za prehranu ljudi (NN 56/06). Gospodarenje
nusproizvodima životinjskog porijekla po veterinarsko-zdravstvenim načelima i
načelima veterinarske zaštite okoliša podrazumijeva prihvat, sakupljanje,
razvrstavanje prema stupnju rizičnosti (kategorije 1, 2, 3), privremeno
skladištenje u sabiralištima s uređajima za hlađenje, razudbu uginulih
životinja, toplinsku preradu i spaljivanje životinjskih poluprerađevina koje
sadrže proteine.
Nusproizvodi životinjskog porijekla nastaju u klaonicama, u objektima za preradu
mesa, riba, jaja, mlijeka, crijeva, u hladnjačama, skladištima, valionicama
jednodnevnih pilića, na tržnicama, u prodavaonicama mesa, ribarnicama,
ugostiteljstvu i drugim objektima javne prehrane, u objektima za uzgoj i držanje
životinja, u zoološkim vrtovima, lovnom gospodarstvu, lučkim terminalima,
graničnim prijelazima, u prijevozu životinja i proizvoda i na drugim mjestima na
kojima se životinje čuvaju i uzgajaju, te na mjestima gdje se proizvode
namirnice životinjskog porijekla.
U RH postoje dva objekta otvorenog tipa za preradu nusproizvoda životinjskog
porijekla na lokaciji Agroproteinke d.d., Sesvetski Kraljevec, za I. i II.
kategoriju te za III. kategoriju. Uz te objekte postoji i pet objekata
zatvorenog tipa, jedan objekt za toplinsku preradu nuradu nusproizvoda nastalih u
klaonici preradi i četiri objekta u objza preradu ribe. Navedeni objekti
nalaze se u sastavu tih objekata te obavljaju djelatnost toplinske prerade
nusproizvoda samo za potrebe tih objekata. Kako bi se pravilno obavljalo
sakupljanje nusproizvoda životinjskog porijekla potrebno je sagraditi dovoljan
broj sabirališta. Trenutno u RH postoje četiri sabirališta – Pula; Rijeka,
Biljani Gornji i Gruda.
EU jasno definira podjelu otpada životinjskog porijekla na tri kategorije što
je, Pravilnikom o načinu postupanja s nusproizvodima životinjskog porijekla koji
nisu za prehranu ljudi, u cijelosti preneseno u nacionalno zakonodavstvo.
U 2006. godini, toplinski je prerađeno:
– 64 972 tone nusproizvoda životinjskog porijekla svih vrsta u Agroproteinka
d.d. i
– 9 634 tone iz klaonice peradi u KOKA d.d., Varaždin
Slika 11. prikazuje raspored klaonica peradi, papkara, objekata za preradu ribe
i kafilerijskih pogona u RH u 2004.

![](dodatni/350411.gif)
SLIKA 11. Lokacije klaonica i kafilerija u RH u 2004.

***4.6.9. Otpadni mulj iz uređaja za pročišćavanje otpadnih voda***

Prema Zakonu o vodama (NN 107/95 i 150/05) gradovi i općine dužni su sakupiti i
pročistiti komunalne otpadne vode prije njihova ispuštanja u prirodni prijamnik
u skladu s odredbama ovoga ili drugoga zakona. Isti zakon propisuje da je obrada
mulja koji nastaje u procesu obrade otpadnih voda djelatnost odvodnje otpadnih
voda koju obavljaju pravne osobe organizirane u skladu sa zakonom kojim se
uređuje komunalno gospodarstvo, a na temelju kojega obrada otpadnog mulja spada
u njihovu obvezu.
Za mulj nastao pročišćavanjem otpadnih voda koji se vodi pod ključnim brojem 19
08 05 prema Katalogu otpada, preporučeni postupci obrade su biološka i termička
obrada
S obzirom na to da ne postoji zakonska obveza vođenja očevid­nika o količinama i
kvaliteti stabiliziranog mulja, niti dostava tih podataka Hrvatskim vodama,
podaci u ovom planu daju okviran pregled broja i stupnja pročišćavanja uređaja
za obradu otpadnih voda.
U RH trenutno postoji 18 uređaja I. stupnja, 22 uređaja I. i II. stupnja
pročišćavanja, jedan nije definiran i jedan uređaj nije u funkciji. Navedeni
uređaji pokrivaju obradu otpadnih voda kapaciteta oko 1.699.000 ES-a, u kojima
su sadržani podaci o uređajima i kapacitetima za obradu i komunalnih i
industrijskih otpadnih voda. S obzirom na to da navedeni podaci dobiveni iz
Hrvatskih voda nisu jedinično unificirani, količine nije moguće procijeniti.

***4.6.10. Ambalaža i ambalažni otpad***

Ambalaža predstavlja sve proizvode bez obzira na prirodu materijala od kojega su
izrađeni ili su korišteni za sadržavanje, čuvanje, rukovanje, isporuku i
predstavljanje robe, od sirovina do gotovih proizvoda, od proizvođača do
korisnika ili potrošača, a može biti:
– prodajna ili primarna ambalaža – najmanja ambalažna jedinica u kojoj se
proizvod prodaje konačnom kupcu;
– skupna ili sekundarna ambalaža – ambalažna jedinica koja sadrži više proizvoda
u primarnoj ambalaži tako da je proizvod pristupačan kupcu u skupini, a može se
izdvojiti i uzeti pojedinačno;
– transportna ili tercijarna ambalaža – zaštitna ambalaža koja omogućuje
prijevoz, pretovar i rukovanje određenom količinom proizvoda pakiranog samo u
prodajnoj ili i u prodajnoj i skupnoj ambalaži, u ovu vrstu ambalaže ne spadaju
spremnici (kontejneri) za cestovni, željeznički, prekomorski i zračni prijevoz
robe.
Ambalaža su i nepovratni predmeti uporabljeni za namjenu iz prvog stavka ovoga
članka i pomoćna sredstva za pakiranje koja služe za omatanje ili povezivanje
robe, pakiranje, nepropusno zatvaranje, pripremu za otpremu i označavanje robe.
Ambalažni materijal je svaki materijal od kojega se proizvodi ambalaža kao što
su: staklo, plastika, papir, karton, drvo, metal, višeslojni miješani materijali
i drugi materijali.
Ambalažni otpad definiran u kategorijama Kataloga otpada predstavlja svaku
ambalažu ili ambalažni materijal koji ostane nakon što se proizvod otpakira i
odvoji od ambalaže, isključujući proizvodne ostatke.
Povrat i/ili skupljanje upotrijebljene ambalaže za jednokratnu uporabu
organiziran je preko prodajnih mjesta, uz isplatu povratne naknade potrošačima.
Time je spriječeno bacanje golemih količina takvog otpada na pretrpana
odlagališta i u prirodu, a velike količine ambalažnog otpada ponovo se prerađuju
u nove proizvode.
U prvih godinu dana od stupanja na snagu Pravilnika prikupljeno je 910 milijuna
jedinica ambalaže, odnosno 78.000 t.
U Tablici 8. prikazan je broj tvrtki kojima je dodijeljena koncesija za oporabu
otpadne ambalaže.

TABLICA 8. Ambalaža – oporabitelji

|  |  |
| --- | --- |
| Vrsta otpadne ambalaže koja se oporabljuje | Broj tvrtki |
| Drvo | 3 |
| Polimerni materijali (plastika), tekstil | 6 |
| PET | 85pt"> tyle="font-size:11.0pt">3 |
| Papir i karton | 2 |
| Višeslojna ambalaža s pretežno papir-kartonskom komponentom | 1 |
| Staklo | 2 |
| Metal (Fe/Al) | 2 |
| Tekstil | 1 |
| UKUPNO | 20 |

Koncesiju za sakupljanje otpadne ambalaže dobilo je 11 tvrtki
i to za sakupljanje:
a) papirne i kartonske, višeslojne otpadne ambalaže i
b) skupne (sekundarne) i transportne (tercijarne) otpadne ambalaže od drveta,
tekstila i drugih ambalažnih materijala.

***4.6.11. Otpadne gume***

Otpadna guma je guma osobnih automobila, autobusa, teretnih automobila, radnih
strojeva, radnih vozila i traktora, zrakoplova i drugih letjelica, te slični
odgovarajući proizvod koje posjednik radi oštećenja, istrošenosti, isteka roka
trajanja ili drugih uzroka ne može ili ne želi upotrebljavati te je zbog toga
odbacuje ili namjerava odbaciti. Otpadne gume su neopasan otpad, a u Katalogu
otpada navedene su pod ključnim brojem 16 01 03.
Novi Pravilnik o gospodarenju otpadnim gumama osigurava zbrinjavanje ranije
odbačenih guma na prostoru Hrvatske (70 do 100 tisuća tona), organiziranjem
povremenih akcija prikupljanja odbačenih guma od građana, uz plaćanje posebne
naknade tim građanima za isporučene gume.
Koncesiju za sakupljanje otpadnih guma dobila je 21 tvrtka. Za oporabu otpadnih
guma ukupno su četiri tvrtke dobile koncesiju: dvije tvrtke za oporabu u
materijalne svrhe, a dvije za oporabu u energetske svrhe.

***4.6.12. Otpadna vozila***

Otpadno vozilo je vozilo koje radi oštećenja, dotrajalosti ili drugih uzoraka
posjednik odbacuje, namjerava ili ga mora odbaciti.
Može se procijeniti da je broj otpadnih vozila koji nastaje u RH na godišnjoj
razini u rasponu od 70.000 do 80.000 vozila godišnje.

***4.6.13. Električki i elektronički otpad***

Prema Pravilniku o gospodarenju otpadnim električnim i elektroničkim uređajima i
opremom, električki i elektronički (EE) otpad je:
a) otpadna električna i elektronička oprema koja uključuje sklopove i sastavne
dijelove koji nastaju u gospodarstvu (industriji, obrtu i slično);
b) otpadna električna i elektronička oprema nastala u kućanstvima ili u
proizvodnim i /ili uslužnim djelatnostima kad je po vrsti i količini slična EE
otpadu iz kućanstva.
Procijenjene količine nove električne i elektroničke opreme i uređaja koji se
stavljaju na tržište je od 55.000 do 60.000 t/g.
Stanje i problemi sadašnjeg sustava koji se očituju u rastu ukup­nih količina
otpada koje završavaju na odlagalištima, čime se kapaciteti postojećih
odlagališta smanjuju povećavajući ujedno rizik za zdravlje ljudi i okoliša,
nametnuli su kao »conditio sine qua non« donošenje županijskih planova i,
slijedom njih, nacionalnog plana gospodarenje otpadom.

4.7. ODLAGALIŠTA

U RH najveće količine proizvedenog otpada još uvijek završavaju na
odlagalištima. Do donošenja novog Pravilnika o odlagalištima, odlagališta su
bila grupirana u pet kategorija, ovisno o pravnom statusu, veličini, vrstama
odloženog otpada, stanju aktivnosti, utjecaju na okoliš i opremljenosti:
– legalna odlagališta,
– odlagališta u postupku legalizacije,
– službe službena odlagališta,
– dogovorna odlagališta i
– ilegalna odlagalr>
Sanacija odlagališta započela je 2004. godine od kada je FZOEU, u suradnji s
MZOPUG-om i jedinicama lokalne samouprave započeo sanaciju 292 službena
neuređena odlagališta. Ukupna vrijednost investicija procijenjena je na 2,8
milijardi kuna, od kojih FZOEU participira 48 %, odnosno 1,5 milijardi kuna. Za
ovu namjenu FZOEU je već isplatio 230 milijuna kuna, a do sada je sanirano
ukupno 28 odlagališta komunalnog otpada.
Nakon sanacije, većina dosadašnjih odlagališta bit će pretvorena u pretovarne
stanice i reciklažna dvorišta, a preostala će se zatvoriti u roku od pet godina.
U RH postoji i velik broj površina onečišćenih neodgovarajućim i nekontroliranim
odlaganjem različitih vrsta otpada (ilegalna odlagališta). Strategijom je
procijenjeno da na području RH ima više od tri tisuće ilegalnih odlagališta. Za
sanaciju 512 ilegalnih odlagališta, na području 140 jedinica lokalne samouprave,
te dva nacionalna parka i dva parka prirode, FZOEU je odobrio 43,6 milijuna
kuna, što iznosi 66 % od ukupno procijenjenih potrebnih ulaganja.
Do sada je na području RH sanirano 217 ilegalnih odlagališta.

4.8. CRNE TOČKE

Strategijom su utvrđene lokacije visokog rizika koje su nastale dugotrajnim
neprimjerenim gospodarenjem proizvodnim (tehnološkim) otpadom i koje svojim
postojanjem predstavljaju realnu opasnost za okoliš i za ljudsko zdravlje.
Za devet prioritetnih lokacija prikazanih na Slici 12. FZOEU je, za razdoblje od
2005. do 2008., predvidio 162 milijuna kuna za sanaciju. Sanacija navedenih
lokacija mora se odvijati prema posebnim programima sanacije.
Do sada je ugovorena sanacija bazena crvenog mulja i otpadne lužine tvornice
glinice kod Obrovca, a započela je i sanacija lokacije Mravinačka kava – azbest
u Vranjicama.

![](dodatni/350412.gif)
SLIKA 12. Raspored predviđenih sredstava FZOEU-a za sanaciju
devet »crnih točaka«

***4.8.1. Ostale lokacije***

Osim devet »crnih točaka« prioritetnih za sanaciju sadržanih u Strategiji, u
FZOEU su stigla još četiri zahtjeva za sufinanciranje:
– grad Vukovar za sanaciju lokacije bivše tvornice Borovo u Vukovaru;
– tvrtka DIV d.o.o. iz Samobora za sanaciju mazuta u sklopu bivše tvornice
vijaka TVIK u Kninu;
– grad Komiža – otok Biševo za sanaciju katrana s plaže Salbunara;
– grad Šibenik za sanaciju onečišćenja na području bivše tvornice elektrode i
ferolegura u Šibeniku.
Za lokaciju bivše tvornice Borovo već je izrađen Plan gospodarenja otpadom,
sukladno Zakonu o otpadu, a za bivšu tvornicu vijaka TVIK izrađeno je Izvješće o
obavljenom preliminarnom očevidu.

4.9. GOSPODARENJE OTPADOM NA OTOCIMA I U MORSKIM LUKAMA

Iako je RH otočna zemlja ovim planom nisu posebno obrađeni otoci i priobalje jer
je sustav gospodarenja na otocima i priobalju obuhvaćen svim postojećim
zakonskim i podzakonskim aktima na području gospodarenja otpadom.
Sustav gospodarenja otpadom na otocima proizlazi iz Uredbe o uređenju i zaštiti
zaštićenog obalnog područja mora (NN 128/04)i Strategije.
Gospodarenje otpadom u morskim lukama definirano je Pravilnikom o uvjetima i
načinu održavanja reda u lukama i na drugim dijelovima unutarnjih morskih voda i
teritorijalnog mora Republike Hrvatske (NN 90/05).
Kapetanija je odgovorna za obavljanje nadzora nad provođenjem reda u lukama i na
drugim dijelovima unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora, osobito za
održavanje čistoće obala i mora od onečišćavanja s pomorskih objekata. Tijelo
koje upravlja lukom dužno je čistiti luku od otpadaka koji ugrožavaju sigurnost
plovidbe i onečišćuju more i odgovorno je za organizaciju sustava gospodarenja u
morskim lukama. Tijelo koje upravlja lukom mora osigurati lučke prihvatne
uređaje za otpad.
Pravilnikom je propisana procedura za prijavljivanje i prihvat otpada s plovnih
objekata i ostataka tereta. Sve luke otvorene za javni promet i luke posebne
namjene moraju izraditi i primijeniti plan za prihvat i rukovanje otpadom i
ostacima tereta koji može biti izrađen i na regionalnoj razini. Provedba
navedenog pravilnika obuhvaća i odredbe MARPOL 73/78 Konvencije.
Troškovi prihvata otpada u lukama, uključujući obradu i odlaganje otpada,
podmiruju se na odgovarajući način iz naknada za korištenje prihvatnih uređaja.

5. PLAN ORGANIZACIJE SUSTAVA GOSPODARENJA OTPADOM REPUBLIKE HRVATSKE

Na osnovi analize stanja, problema koji su vidljivi iz analiza stanja i uzroka
sadašnjem stanju u gospodarenju otpadom, županije i MZOPUG predlažu Plan za
razdoblje 2007. – 2015. provedbom i kontrolom će se nastojati uspostaviti
samoodrživi sustav.
Strategija uređuje gospodarenje različitim vrstama otpada na teritoriju RH, od
njegova nastanka do konačnog zbrinjavanja, s osnovnim ciljem uspostave
cjelovitog sustava gospodarenja otpadom koji će biti organiziran u skladu s
postojećim europskim zahtjevima i standardima.
Ciljevi cjelovitog sustava gospodarenja otpadom su, u najvećoj mogućoj mjeri:
– smanjivanje količina otpada koji nastaje;
– smanjivanje količina otpada koji se odlaže na odlagališta tijekom primarnog
odvajanja korisnog otpada;
– smanjivanje udjela biorazgradivog otpada u odloženom komunalnom otpadu;
– smanjivanje negativnog utjecaja odloženog otpada na okoliš, klimu i ljudsko
zdravlje;
– gospodarenje proizvedenim otpadom na principima održivog razvoja;
– energetsko iskorištavanje otpada za proizvodnju energije.
Sustav gospodarenja otpadom u RH organizirat će se kao integralna cjelina svih
subjekata u sustavu na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini kao što je
prikazano na slici 13.

![](dodatni/350413.gif)

SLIKA 13. Organizacija sustava sakupljanja otpada

5.1. POSTUPCI GOSPODARENJA KOMUNALNIM OTPADOM

Zbog razlike u kvaliteti pojedinih postupaka obrade otpada strogi hijerarhijski
slijed zbrinjavanja otpada definiraju europske direktive i Zakon o otpadu.
PREVENCIJA NASTAJANJA OTPADAàPONOVNA UPORABAàMATERIJALNAOPORABAà ENERGETSKA
OPORABA ILI DRUGE VRSTE OBRADE PRIJE KONAČNOG ODLAGANJA OSTATNOG OTPADA
Ovaj je strogi niz uspostavljen s obzirom na ukupnu ocjenu održivosti, odnosno
ekološke prihvatljivosti. Navedena rješenja koriste se i iscrpljuju tim redom,
smanjujući svaki put količinu otpada za dalju obradu. Velik broj europskih
država nastoji reducirati količine otpada koje se odlažu na odlagališta, uslijed
čega raste potreba za povećavanjem udjela recikliranog i biološki obrađenog
otpada u ukupnoj količini nastalog otpada.

***5.1.1. Prevencija nastajanja otpada***

Veliki je raspon mogućih postupaka zbrinjavanja otpada s vrlo različitim
utjecajem na okoliš. Prevencija nastajanja otpada, kao i druge mjere za
smanjivanje nastajanja otpada, svakako je najpovoljnija metoda za rješavanje
problema otpada. Te se mjere odnose na proces ili na mjesto nastajanja otpada, a
uključuju prevenciju nastajanju modifikacijom proizvodnog ili uporabnog procesa,
redukciju na samom izvoru, te ponovnu uporabu proizvoda. Postupci recikliranja,
odnosno materijalne oporabe također se ocjenjuju visokim ocjenama glede utjecaja
na okoliš, a odnose se, uglavnom, na odvojeno prikupljeni otpad koji se može
iskoristiti kao sekundarna sirovina.
Planom je predviđeno da se nastavi s aktivnostima na preventivnom smanjivanju
nastajanja otpada:
– regulatornim djelovanjem na privredne subjekte sa ciljem primjena mjera za
smanjivanje nastajanja otpada;
– provođenjem sustavne edukacije po horizontalnoj i vert i vertikalnoj liniji društva;
– promotivnim akcijama sa ciljem edukacije i utjecaja nenu ponašanja tzv.
»potrošačkog mentaliteta«.

***5.1.2. Edukacija i komunikacija s javnošću***

Cjeloviti sustav gospodarenja otpadom nije moguće realizirati ako ga promatramo
samo s tehnoekonomskog aspekta te ako zanemarimo dimenziju i ulogu ekološke
edukacije. Odgoj i obrazovanje za okoliš nezaobilazan je segment svakoga
integriranog sustava gospodarenja otpadom. Između eko-edukacije i eko-kulture
postoji uzajamni odnos s uzročno-posljedičnim vezama. Ekološkom edukacijom
omogućit će se stjecanje ekoloških znanja i vještina s ciljem povećanja razine
svijesti svakog pojedinca za učinkovito sudjelovanje u provođenju sustava
gospodarenja otpadom. Provedba ekološke edukacije u pojedincu će razvijati nova
saznanja i izgrađivati nove vrijednosti koje će ga upućivati na promjene u
ponašanju. Stoga su, za ostvarivanje postavljenih razvojnih ciljeva i zadaća,
potrebne bitne promjene u socijalnom, gospodarskom, obrazovnom i kulturnom
smislu, te stavljanje duhovne, intelektualne, kreativne i djelatne obnove
pojedinca u žarište interesa.
Uspostavljanje sustava odgoja i obrazovanja za okoliš izradom nacionalnog plana
odgoja i obrazovanja za okoliš, a zatim njegovom provedbom u institucijskim i
izvaninstitucijskim oblicima dat će temeljne pretpostavke za uspješnu i
adekvatnu zaštitu okoliša. Nacionalni plan odgoja i obrazovanja za okoliš
prepoznati će da obrazovanje za okoliš traje cijeli život, stvorit će osjećaj
odgovornosti za stanje okoliša od lokalnih do globalnih razina, osigurat će
prepoznavanje problema okoliša kao svojih problema i poticat će poduzimanje
pravih mjera. Osigurat će svima točne, potpune i pravodobne informacije,
promicat će načela održivog razvitka, partnerstvo svih relevantnih čimbenika i
koristit će sve raspoložive resurse, istraživat će najučinkovitije pristupe u
odgoju i obrazovanju za okoliš i primjenjivat će ih. S tim u vezi, planske
odrednice u odgoju i obrazovanju za okoliš u svjetlu održivog razvitka trebale
bi biti njegovanje vizionarskoga, problemskog, interdisciplinarnog,
istraživačkog i djelatnog pristupa. S obzirom na to da su i država i jedinice
lokalne i područne (regionalne) samouprave obvezne donijeti program zaštite
okoliša te osigurati uvjete za njegovo provođenje, u nastavku će se primarno
razmatrati uloga odgoja i obrazovanja za okoliš, odnosno komunikacije s javnošću
glede gospodarenja otpadom. Posebice će se sagledati koncepcija obrazovanja
građana, pojam NIMBY-sindroma i uloga javnosti.
Za postizanje navedenih ciljeva predlažu se sljedeće mjere:
a) konstituirati državno koordinacijsko tijelo – vijeće za odgoj i obrazovanje
za okoliš te promicanje zaštite okoliša i održivog razvitka;
b) cjelovito, točno i pravodobno informirati javnost o stanju okoliša te o svim
aktivnostima i učincima županija i drugih čimbenika na području postupanja s
otpadom, zaštite okoliša i održivog razvitka;
c) osnivati javne baze podataka o otpadu i okolišu u gradskim poduzećima te ih
povezati (umrežiti) s budućom centralnom bazom podataka;
d) ostvarivati zadaće za promicanje zaštite okoliša i održivog razvitka koji će
biti glavni nositelji aktivnosti na tom području djelovanja;
e) osigurati kontinuirano promicanje zaštite okoliša preko (svih) gradskih
poduzeća u kontekstu njihovih djelatnosti;
f) uspostaviti partnerske odnose s drugim zainteresiranim čimbenicima (državnom
upravom, znanstvenim, stručnim i obrazovnim ustanovama, gospodarstvom, udrugama,
pojedincima i dr.) i surađivati na zajedničkim edukativno-promidžbenim
projektima glede postupanja s otpadom i zaštite okoliša, te poticati i
podupirati sve dobre ideje i inicijative u tom smislu;
g) osigurati sustavno i cjelovito osposobljavanje djelatnika općina, gradova,
županija i države za donošenje razvojnih odluka vezanih uz postupanje s otpadom
i zaštitu okoliša te za kvalitetno komuniciranje u procesima odlučivanja;
h) u određenim razmacima provoditi ispitivanja javnog mišljenja.
Potrebno je također izraditi komunikacijsku strategiju koja će obuhvatiti:
– promidžbene poruke, slogane;
– edukacijske i promidžbene aktivnosti;
– predškolski uzrast, osnovne škola, srednje škole, eko-škole, fakultete;
– gospodarske tvrtke;
– kućanstva;
– gradsku i državnu upravu;
– program odvijanja aktivnosti.
Nacionalni plan odgoja i obrazovanja za okoliš sadržavat će:
– zadaće u edukaciji i promidžbi;
– zadaće savjetnika za zaštitu okoliša;
– način rada s javnošću;
– sredstva rada s javnošću.

***5.1.3. Odvojeno prikupljanje***

Primarna reciklaža temelji se na odvojenom sakupljanju iskoristivih otpadnih
tvari i to na mjestu nastanka otpada. Na taj se način formiraju odvojeni tokovi
različitih vrsta iskoristivih i opasnih otpadnih tvari. Odvojeni tokovi
pojedinih vrsta otpada (npr. autoguma, lijekova, ulja, e-otpada, građevinskog
otpada, akumulatora, zelenog otpada i lako biorazgradivog otpada, papira, starih
automobila, stakla, metalne i plastične ambalaže i dr.) dugoročno jamče
kvalitetnu reciklažu. To je dinamički sustav koji se stalno nadopunjuje.
Uz primjenu mjera za izbjegavanje i smanjivanje otpada na mjestu njegova
nastanka i primjenu pojedinih pravilnika koji obuhvaćaju primarno odvajanje i
prikupljanje pojedinih kategorija otpada (ambalažni otpad, otpadne gume, otpadna
ulja..), za otpad koji nije obuhvaćen pojedinim pravilnicima predviđena je
primjena odvojenog prikupljanja u okviru komunalnog sustava, a to su:
– papir i karton,
– staklo,
– plastika,
– metali,
– opasni otpad,
– glomazni otpad,
– drugo.
Sustav odvojenog prikupljanja može se organizirati na različite načine:
– reciklažna dvorišta (RD) i zeleni otoci opremljeni su spremnicima i posudama
zapremnine 1100 do 5000 litara u kojima se, ovisno o veličini i izvedbi,
odvojeno prikuplja desetak različitih vrsta iskoristivih otpadnih tvari i
opasnog otpada od građana;
– spremnici i posude za pojedine vrste otpada na više sabirnih mjesta u naselju
ili postavljanje posuda za odvojeno prikupljanje uz spremnik za sakupljanje
komunalnog otpada;
– malootkupne stanice broj, veličina i izvedba kojih izravno i isključivo ovise
o tržišnim uvjetima (uključujući malootkup u sortirnicama, odnosno tvornici
papira, stakla, plastike i metala).
Prigodom odabira mikrolokacije osobito je važno da RD bude smješteno tako da
građani mogu što jednostavnije doći do RD-a. Okvirno se može računati da je
gravitacijsko područje RD-a u radijusu od dva do četiri km, u veličini od 5000
do 50.000 stanovnika, odnosno jedno reciklažno dvorište po naselju. Niža je
vrijednost ekvivalentna za manje naseljena područja.
RD su i mjesta na kojima građani mogu na jednostavan i prihvatljiv način dobiti
informacije o gospodarenju otpadom, a osobito u pogledu smanjivanja količina i
štetnosti vlastitog otpada te u pogledu boljeg iskorištavanja raznog otpada.
Stanovništvo se obavještava o radu RD-a (radno vrijeme, vrste otpada i dr.) u
sredstvima javnog informiranja.
U RD-ima je potrebno organizirati sakupljanje glomaznog otpada jer se na taj
način postiže značajno poboljšanje kvalitete usluge i smanjivanje troškova:
– građani mogu tijekom cijele godine, u sve radne dane, uključujući subotu,
besplatno i za okoliš primjereno odložiti vlastiti glomazni otpad;
– povećavaju se prikupljene količine otpada po reciklažnim dvorištima i time
smanjuje prosječna cijena;
– napušta se razbacivanje glomaznog otpada po javnim gradskim površinama;
– provodi se kvalitetnije odvojeno prikupljanje glomaznog otpada i time
efikasnije recikliranje i oporaba (autogume, metali, rashladni uređaji, e-otpad,
itd.);
– omogućavanje se ravnomjernije i efikasnije sortiranje te priprema za daljnju aljnju
obradu.
U organizacijama sustava prikupljanja s većom opremljenošću sabirnih
posudama za različite kategorije otpada za veću je ekonomičnost važna primjena
polivalentnih vozila s više utovarnih mehanizama i više odvojenih tovarnih
prostora.
Odvojeno prikupljene tvari iz ekonomskih se razloga transportiraju samo na manje
udaljenosti (do oko 50 km, maks. 80 km) do pretovarnih stanica (PS) koje su
opremljene postrojenjem za dodatnu selekciju i baliranje otpada.
Stupanj homogenosti odvojeno prikupljenih tvari nikad nije dovoljan za izravni
plasman uz prihvatljivu ekonomsku nadoknadu. Osim toga transportni su troškovi
vrlo visoki zbog niske gustoće odvojeno prikupljenih tvari. Stoga je nužno, na
lokalnoj razini, iz tih tvari izdvojiti nečistoće, sortirati ih i prešati u bale
dovoljne gustoće da bi transportni trošak postao prihvatljiv. Pritom je važno
naglasiti da povišeni stupanj klasiranja pojedinih otpadnih tvari (papir,
polimeri) uvijek rezultira većom tržišnom vrijednošću pripremljenog materijala.
Plan u segmentu odvojenog prikupljanja određuje da se:
– poveća broj RD-a u skladu s prostornim planovima, odnosno da se povećaju
količine odvojeno prikupljenog otpada, ali pri tome treba strogo voditi računa o
troškovima;
– poveća broj (vrste) tvari koje se odvojeno prikupljaju (građevinska šuta,
opasni otpad iz kućanstava i dr. );
– omogućiti dostupnost RD-ima, da se sustavno provodi edukaciju i promiče
kvalitetna komunikacija s građanima;
– u slabije naseljenim područjima organizira postavljanje minimalno jednog RD-a
po naselju s brojem i veličinom posuda prilagođenima veličini naselja (u ovim
područjima provode se edukativno promotivne akcije za promociju kućnog, odnosno
vrtnog kompostiranja otpada);
– gušće naseljena mjesta i gradovi opremaju većim brojem posuda za odvojeno
prikupljanje – predvidivo od 30 do 50 posuda na 1000 stanovnika;
– turistička mjesta s izrazitom sezonskom oscilacijom broja korisnika komunalnog
sustava opremaju za vršno opterećenje (predvidivi broj posuda je od 50 do 100 na
1000 posjetitelja).
U Tablici 9. prikazane su procjene udjela otpada koji će se izdvajati iz
komunalnog otpada primarnim izdvajanjem do 2015. uz opis načina provedbe
primarnog izdvajanja. Primarna reciklaža i odvojeno sakupljanje otpada stalno se
dopunjava i mijenja, ovisno o stanju tehnike i tržišnih uvjeta. Za što
uspješniju i kvalitetniju provedbu primarnog odvajanja neophodan je daljnji
nastavak edukacije na svim razinama društva preko postojećih projekata koji se
već provode, a i za buduće, u kojima će sudjelovati pojedinci, nevladine
organizacije, odgojno-obrazovne ustanove, javne i državne institucije, te
jedinice lokalne samouprave. Kako bi se mogla pratiti postojeća razina i porast
svijesti građana, potrebno je izraditi analizu razine svijesti građana.

TABLICA 9. Procjena povećanja udjela otpada koji se izdvaja iz komunalnog otpada
primarnim izdvajanjem do 2015.

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 2004. | | | 2015. | | |
|  | Odvajanje iz komunalnog otpada | | Način | Odvajanje iz komunalnog otpada | | Način |
| Vrsta otpada | % | t |  | % | t |  |
| Biootpad | 0,01 | 18210 | Organizirano  sakupljanje | 3 | 59.000 | organizirano sakupljanje |
| Papir i karton | 3,69 | 4800011 | RD, organizirano sakupljanje | 6 | 117.000 | primjena posebnih propisa, organizirano sakupljanje, reciklažna dvorišta |
| Staklo | 1,00 | 1300012 | RD,  organizirano sakupljanje | 6 | 117.000 | primjena posebnih propisa, organizirano sakupljanje |
| Metal | 0,02 | 30010 | organizirano sakupljanje | 6 | 117.000 | reciklažna dvorišta, organizirano sakupljanje |
| Plastika+  PET | 0,2 | 254813 | RD,  organizirano sakupljanje | 2 | 39.000 |th="108" valign="top" style="width: 81.15pt; height: 3.0pt; border-left: medium none; border-right: 1.0pt solid black; border-top: medium none; border-bottom: 1.0pt solid black; padding-left: .7pt; padding-right: .7pt; padding-top: 2.85pt; padding-bottom: 2.85pt">

primjena posebnih propisa

| Ukupno | 4,92 | 64.452 |  | 23 | 451.000 |  |
| Ostalo | 95,08 | 1.245.548 |  | 77 | 1.502.000 |  |
| Ukupno | 100 | 1.310.000 |  | 100 | 1.953.000 |  |

***5.1.4. Prevencija i smanjivanje otpada koji nastaje u
proizvodnim procesima***

Smanjivanje i prevencija proizvodnog otpada jedan je od značajnih nacionalnih
ciljeva u gospodarenju otpadom koji zahtijeva kompleksne promjene u razmišljanju
i gospodarenju, od proizvodnog procesa do konačnog zbrinjavanja, u odnosu na
uvriježen način gospodarenja proizvodnim otpadom.
Prevencija i smanjivanje proizvodnog otpada povezuje i uključuje:
– različita tehnološka i logistička rješenja u proizvodnim procesima;
– socio-ekonomske elemente društva, od razvijanja povjerenja, infrastrukturnog
razvoja, te poslovno – kulturnih navika.
Proces implementacije prevencije i smanjivanja proizvodnog otpada spor je
razvojni proces rezultati kojega ne moraju biti vidljivi odmah, već se glavni
rezultati očituju u određenom srednjoročno/dugoročnom razdoblju, ali su
višestruko korisni za cjelokupno društvo.
U postojećim tehnološkim procesima treba razvijati i provoditi:
– sustavnu kontrolu svih faza procesa u kojima nastaje otpad;
– uvoditi poboljšanja u cilju smanjivanja količina otpada;
– u odabiru novih tehnoloških procesa treba davati prednost onima u kojima
nastaje najmanje otpada;
– treba promicati uporabu sirovina ili poluproizvoda koji su najmanje štetni za
okoliš.
Smanjivanje i prevencija proizvodnog otpada na mjestu nastanka najbolje se
postiže primjenom čistije proizvodnje. Način primjene strategije čistije
proizvodnje u proizvodnim procesima s ciljem prevencije i smanjivanja otpada
prikazana je u Tablici 10.

TABLICA 10. Primjena čistije proizvodnje s ciljem smanjivanja i prevencije
proizvodnog otpada u proizvodnom procesu

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| OBLIKOVANJE PROIZVODA | PLANIRANJE PROIZVODNJE | KONSTRUKCIJA PROIZVODNE OPREME | OBRAZOVANJE,  PRAĆENJE PROIZVODNJE |
| Proizvodi koji su manje štetni | zamjena sirovina i katalizatora | povezivanje operacija | uvođenje procedura rada |
| Proizvodi koji se lakše recikliraju | promjene radnih uvjeta | promjena uređaja | štednja  materijala |
| Zamjena proizvoda | postupci  održavanja | obrada sirovina | osnivanje radnog tima za nadzor |
|  | optimiranje provedbe | automatizacija, nadzor nad stvaranjem otpada | klasifikacija otpada |
|  |  |  | poboljšavanje pri rukovanju materijalima |
|  |  |  | uporaba ambalaže koja se može reciklirati |

Za pokretanje i implementaciju prevencije i smanjivanja
proizvodnog otpada potrebno je započeti sljedeće aktivnosti:
1. izraditi i provesti akcijski plan edukacije i promocije mogućnosti prevencije
i smanjivanja proizvodnog otpada svih zainteresiranih strana, nevladinih udruga,
javnosti, gospodarstva;
2. izraditi sustav informiranja koji će svim zainteresiranim subjektima učiniti
dostupnim sve relevantne tehničke informacije i poticati ih na čistiju
proizvodnju;
3. identificirati industriju koja proizvodi najviše otpada i/ili koja ima
najlošiju praksu gospodarenja otpadom;
4. izraditi upute/smjernice primjene čistije proizvodnje po industrijskim
granama/gospodarskim djelatnostima;
5. razraditi uvjete za uvođenje poticaja za implementaciju projekata prevencije
i smanjivanja proizvodnog otpnog otpada (uz naknade za nezbrinuti otpad potrebno je
uvesti naknade koje će proizvođačeti na smanjivanje količina otpada i
ponovnu upotrebu otpada);
6. izraditi smjernice vezane uz projektiranje građevinskih objekata sa ciljem
konkretnijeg i kvalitetnijeg uključivanja korištenja materijala prihvatljivih sa
stajališta zaštite okoliša (neopasni materijali, selektivna demontaža,
materijali koji se mogu reciklirati i sl.), sa ciljem da se izbjegne novi
građevinski otpad.

5.2. KOMUNALNI I NEOPASNI PROIZVODNI OTPAD

Kako bi se ostvarili ciljevi sadržani u Strategiji prioritetne mjere su
planiranje, projektiranje, gradnja i uspostava centara za gospodarenje
komunalnim i neopasnim proizvodnim otpadom, te pretovarnih stanica.

***5.2.1. Projekcija količina komunalnog otpada***

U izradi projekcije korišteni su ulazni podaci iz projekta LIFE – Smjernice za
implementaciju Plana gospodarenja otpadom u RH, Ekonerg 2006. Specifična
količina otpada kretala se od 1,09 do 0,59 kg/st/dan (ovisno o razvijenosti
pojedine županije), a specifična količina za turiste iznosila je 1,90 kg/st/dan.
U projekciju količina otpada nije uzet u obzir otpad s javnih površina budući da
osnovni ulazni podaci za procjenu nisu bili dostupni.
Prigodom projekcije stvorenoga komunalnog otpada koji će se stvarati do 2015.
uzete su u obzir:
– promjena broja stanovnika,
– promjena broja turističkih noćenja i
– promjena standarda stanovnika
Udio otpada odvojenog u sustavu primarnog odvajanja u budućnosti će ovisiti o
razvoju sustava gospodarenja otpadom od županije do županije, što na temelju
dostupnih podataka nije bilo moguće implementirati u izradi ove projekcije.
Stoga količina stvorenog otpada sadrži i otpad koji će se primarno odvojiti te
će, u konačnici, manja količina otpada ići na obradu. Porast broja turističkih
noćenja za prvo plansko razdoblje procijenjen je sukladno ukupno planiranom
broju noćenja koje će se ostvariti 2010. prema Strategiji razvoja hrvatskog
turizma14. Projekcije stvaranja komunalnoga i neopasnoga proizvodnog otpada do
2015. godine prikazane su u Tablici 11.

TABLICA 11. Projekcija stvaranja komunalnog otpada do 2015.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Županija | Broj stanovnika 2001. | Količina stvorenog komunalnog otpada 2010. (t/g ) | Količina stvorenog komunalnog otpada 2015. (t/g) |
| Bjelovarsko-bilogorska | 133.084 | 46.000 | 51.000 |
| Brodsko-posavska | 176.765 | 63.000 | 69.000 |
| Dubrovačko-neretvanska | t"> style="font-size:11.0pt">122.870 | 52.000 | 62.000 |
| Grad Zagreb | 779.145 | 353.000 | 392.000 |
| Istarska | 206.344 | 114.000 | 127.000 |
| Karlovačka | 141.787 | 47.000 | 56.000 |
| Koprivničko-križevačka | 124.467 | 33.000 | 40.000 |
| Krapinsko-zagorska | 142.432 | 39.000 | 47.000 |
| Ličko-senjska | 53.677 | 21.000 | 25.000 |
| Međimurska | 118.426 | 31.000 | 38.000 |
| Osječko-baranjska | 330.506 | 144.000 | 159.000 |
| Požeško-slavonska | 85.831 | 32.000 | 35.000 |
| Primorsko-goranska | 305.505 | 133.000 | 148.000 |
| Sisačko-moslavačka | 185.387 | 71.000 | 79.000 |
| Splitsko-dalmatinska | 463.676 | 178.000 | 198.000 |
| Šibensko-kninska | 112.891 | 44.000 | 52.000 |
| Varaždinska | 184.769 | 51.000 | 61.000 |
| Virovitičko-podravska | 93.389 | 33.000 | 37.000 |
| Vukovarsko-srijemska | 204.768 | 53.000 | 64.000 |
| Zadarska | 162.045 | 81.000 | 90.000 |
| Zagrebačka | 309.696 | 102.000 | 123.000 |
| UKUPNO | 4.437.460 | 1.721.000 | 1.953.000 |

Za potrebe projektiranja svakog elementa sustava gospodarenja
otpadom u pojedinoj regiji ili županiji preporučljivo da se, prije same izrade
projektne dokumentacije, obave prethodna mjerenja kako količina tako i porijekla
i sastava komunalnog otpada. Prije određivanja kapaciteta i vrst i vrsta objekata za
predobradu i obradu pojedinih vrsta otpada potrebno je provesti seripitivanja sastava i količina otpada u barem dva karakteristična godišnja
razdoblja.

***5.2.2. Smanjivanje udjela biorazgradivog otpada***

Kako bi se smanjile emisije plinova u okoliš koje nastaju odlaganjem otpada s
visokim udjelom biorazgradivih komponenti postavljaju se sljedeći ciljevi kao
što je prikazano na Slici 14.:
– do 2012. udio biorazgradivoga komunalnog otpada koji se odlaže na odlagalište
mora se smanjiti na 75% masenog udjela biorazgradivoga komunalnog otpada koji je
proizveden 1997.;
– do 2015. udio biorazgradivoga komunalnog otpada koji se odlaže na odlagalište
mora se smanjiti na 50% masenog udjela biorazgradivoga komunalnog otpada koji je
proizveden 1997.;
– do 2020. udio biorazgradivoga komunalnog otpada koji se odlaže na odlagalište
mora se smanjiti na 35% masenog udjela biorazgradivoga komunalnog otpada koji je
proizveden 1997.;

![](dodatni/350414.gif)
SLIKA 14. Prikaz smanjenja udjela biorazgradivog otpada u
komunalnom otpadu do 2020.

U skladu sa Strategijom i sa Zakonom o otpadu i donesenim pravilnicima RH koji
reguliraju ovo područje, za pojedine kategorije komunalnog otpada predviđena su
određena rješenja u okviru sustava gospodarenja otpadom kao što je prikazano na
slici 15.
Najveći dio smanjivanja udjela biorazgradivog otpada u komunalnom otpadu
realizirat će se primjenom tehnologija obrade otpada u sklopu CGO-a.

![](dodatni/350415.gif)
SLIKA 15. Prosječni sastav komunalnog otpada, mjere i
postupci za njihovo zbrinjavanje

Sastav pojedinih kategorija otpada različit je geografski, promjenjiv je
sezonski, a ovisan je o mnogim značajkama lokacije te je dan u rasponu.
Na slici 16. prikazana je projekcija smanjivanja udjela komunalnog otpada koji
će se odlagati na odlagališta do 2015. Planirano smanjivanje ostvarit će se
primarnim odvajanjem (Tablica 9.) i obradom komunalnog otpada i povećavanjem
udjela organiziranoga sakupljanja otpada (Tablica 13.).

![](dodatni/350416.gif)
SLIKA 16. Projekcija smanjivanja komunalnog otpada koji će se
odlagati na odlagališta do 2015.

***5.2.3. Projekcije količina neopasnoga proizvodnog otpada***

S obzirom na postojeće ulazne podatke o porijeklu pojedinih sastavnica
komunalnog otpada koji danas završava na odlagalištima, nije moguće napraviti
precizniju projekciju tokova neopasnoga proizvodnog otpada u smislu daljnje
obrade, reciklaže i odlaganja.
Kako bi se dobile količine neopasnoga proizvodnog otpada koji će se morati
odlagati na odlagališta u razdoblju do 2030. kao polazna osnova uzete su dvije
pretpostavke:
– ukupna količina neopasnoga proizvodnog otpada 2015. bit će dvaput veća od
količine komunalnog otpada
– prosječni udio neopasnoga proizvodnog otpada koji će se nakon obrade morati
odložiti na odlagalište unutar centra za gospodarenje 2015. iznosit će oko 15 %.
Iz količine odloženoga neopasnog proizvodnog otpada na odlagališta u 2004. i
dvije gornje pretpostavke dobivene su količine za odlaganje u svim godinama
planskog razdoblja do 2030., za sve županije, odnosno regije. Zbrojene količine
po svim godinama daju ukupnu količinu za odlaganje u planskom razdoblju od 2010.
do 2030. od oko 7.915.000 t kao što je prikazano u Tablici 12.

TABLICA 12. Procjena količina neopasnoga proizvodnog (tehnološkog) otpada koja
će se odložiti na odlagališta neopasnog otpada do 2030.

|  |  |
| --- | --- |
| Županija | Količina neopasnog proizvodnog otpada za odlaganje,  2010. – 2030. [t] |
| Krapinsko-zagorska | 120.000 |
| Sisačko-moslavačka | 270.000 |
| Karlovačka | 220.000 |
| Varaždinska | 60.000 |
| Koprivničko-križevačka | 580.000 |
| Bjelovarsko-bilogorska | 135.000 |
| Primorsko-goranska | 1.160.000 |
| Ličko-senjska | 135.000 |
| Virovitičko-podravska | 270.000 |
| Požeško-slavonska | 155.000 |
| Brodsko-posavska | 80.000 |
| Zadarska | 80.000 |
| Osječko-baranjska | 1.040.000 |
| Šibensko-kninska | 155.000 |
| Vukovarsko-srijemska | 155.000 |
| Splitsko-dalmatinska | 580.000 |
| Istarska | 580.000 |
| Dubrovačko-neretvanska | 120.000 |
| Međimurska | 620.000 |
| Grad Zagreb | 710.000 |
| Zagrebačka | 690.000 |
| Ukupno | 7.915.000 |

***5.2.4. Sustav organiziranog sakupljanja komunalnog otpada***

Dio komunalnog otpada sakupljat će se sustavom odvojenog sakupljanja (RD) i
provedbom posebnih propisa za određene kategorije otpada (ambalažni otpad,
otpadne gume, otpadna električna i elektronička oprema..). Odvojeno sakupljeni
otpad može se odvoziti direktno na materijalnu i energetsku oporabu, tj. do PS-u
ili CGO-a te se procesuirati na daljnju materijalnu ili energetsku oporabu.
Ostali dio miješanoga komunalnog otpada sakuplja se sustavom organiziranog
sakupljanja koji provode tvrtke ovlaštene za obavljanje komunalne djelatnosti
sakupljanja otpada, a sakupljeni otpad transportiraju do PS-a i/ili CGO-a.
Neopasni proizvodni otpad odvojeno se sakuplja organiziranim sustavom
sakupljanja komunalnog otpada te se odvojeno transportira do PS-a i/ili CGO-a.
Neopasni proizvodni otpad mogu sakupljati i ovlašteni sakupljači koji ga zatim
predaju u PS i/ili CGO. U CGO-u se provodi sekundarno odvajanje korisnih
sirovina, preostali otpad se obrađuje i nakon toga odlaže na odlagalište.

![](dodatni/350417.gif)
SLIKA 17. Blok – dijagram sustava gospodarenja komunalnim i
neopasnim proizvodnim otpadom

Postojeći sustav organiziranog sakupljanja potrebno je održavati i kontinuirano
unapređivati s konačnim ciljem maksimalnog obuhvata stanoa stanovništva.
U sljedećoj tablici prikazana je projekcija povećanja udjela stanovništva koje
će biti obuhvaćenvom organiziranog sakupljanja komunalnog otpada.

TABLICA 13. Projekcija porasta udjela stanovništva obuhvaćenog sustavom
organiziranog sakupljanja

|  |  |
| --- | --- |
| Plansko razdoblje | Udio stanovništva obuhvaćenog sustavom organiziranog sakupljanja |
| 2007. – 2010. | 90% |
| 2011. – 2015. | 95% |
| 2016. – 2020. | 98% |

***5.2.5. Centar za gospodarenje otpadom (CGO)***

Otpad sakupljen u PS-u dovozi se do CGO-a koji je smješten na određenoj
udaljenosti od naseljenog područja. U CGO-u se prihvaća i otpad sakupljen preko
sakupljačke mreže područja u blizini CGO-u. U CGO-u se odvijaju različite
aktivnosti vezane uz obradu otpada prije njegovoga konačnog odlaganja na
odlagalištu neopasnog otpada koji je ujedno i sastavni dio CGO-a:
– prihvat, obrada sortiranog ili nesortiranog otpada;
– sakupljanje otpada koji se može ponovno uporabiti ili reciklirati te
sakupljanje i daljnja predaja opasnog otpada;
– sakupljanje i distribucija otpada koji se može koristiti u druge svrhe;
– energetsko iskorištavanje pojedinih frakcija otpada;
– odlaganje obrađenog otpada.

![](dodatni/350418.gif)
SLIKA 18. Sadržaj CGO-a

CGO se u osnovi sastoji od:
a) ulazne zone,
b) postrojenja za obradu otpada,
c) zona za privremeno skladištenje,
d) zone za odlaganje otpada,
e) zone za prikupljanje i obradu bioplina,
f) zone za prikupljanje i obradu otpadnih voda.
**Ulazna zona**
Ulazna se zona sastoji od platoa za pranje kotača i vozila, mosne vage na kojoj
se otpad koji ulazi u centar važe, portirnice i upravne zgrade, parkirališta za
osoblje, posjetitelje i objekta za održavanje opreme i vozila. Cijelo područje
CGO-a je ograđeno.
**Postrojenje za obradu otpada**
Na prostoru predviđenom za postrojenje za obradu otpada postavlja se tehnološka
linija za obradu otpada.
**Zona za privremeno skladištenje**
U CGO-u je potrebno osigurati prostor za prihvat i obradu građevinskog otpada. U
sklopu ove zone nalazi se prostor za sakupljanje glomaznog otpada koji se, nakon
izdvajanja i privremenog skladištenja, predaje ovlaštenom sakupljaču. U sastavu
zone, ovisno o udaljenosti centra od naseljenih područja, može se predvidjeti
prostor za RD-e u kojem se prikuplja odvojeno sakupljeni otpad vrijedna svojstva
kojega se mogu iskoristiti ili otpad nastao u procesu predobrade otpada. Zona za
privremeno skladištenje, među ostalim, sadrži i prostor za privremeno
skladištenje opasnog otpada koji se izdvaja tijekom prethodnog pregleda otpada.
Nakon što se izdvoji i privremeno skladišti, predaje se ovlaštenom sakupljaču.
**Zona za odlaganje otpada**Zona za odlaganje otpada sadrži odlagalište za neopasni otpad, a može sadržavati
i odlagalište za inertni otpad izvedeno prema važećim propisima.
S obzirom na dinamiku gradnje CGO-a, kao što je prikazano u Tablici 13., do
uspostave postrojenja za obradu otpada u sklopu zone za odlaganje otpada u nekim
je županijama/regijama potrebno predvidjeti rezervno odlagalište za odlaganje
komunalnog otpada u razdoblju do gradnje CGO-a, odnosno do uspostave sustava
obrade otpada (kapaciteta za maksimalno pet godina). Uz komunalni otpad, na ovo
će se odlagalište odlagati i obrađeni neopasni proizvodni otpad koji se danas
odlaže zajedno s komunalnim. Za županije/regije u kojima je prostor za odlaganje
otpada do gradnje CGO-a (sljedećih pet godina) osiguran na postojećim
odlagalištima koja su u postupku sanacije, taj prostor ne treba predviđati.
Na odlagalište neopasnog otpada može se odložiti samo:
– prethodno obrađeni otpad i to komunalni otpad;
– neopasni otpad bilo kojeg porijekla koji ispunjava kriterije za prihvat otpada
na odlagališta za neopasni otpad;
– stabilan i nereaktivan prethodno obrađeni opasni otpad ako granične
vrijednosti onečišćenja u eluatu ne prelaze granične vrijednosti za neopasni
otpad.
Ako se prethodnom obradom otpada dobije otpad s visokim udjelom biorazgradive
komponente, prema posebnom propisu koji regulira uvjete za odlaganje otpada na
odlagalište neopasnog otpada. Takav se otpad može odložiti na odlagalište
neopasnog otpada jedino pod uvjetom da se plin koji nastaje u procesu
biorazgradnje energetski iskorištava (tzv. bioreaktorsko odlagalište – BRO).
U okviru zone za odlaganje na odlagalište neopasnog otpada odlagat će se i
neopasni proizvodni otpad u cijelom planskom razdoblju rada CGO-a. Iako je ova
vrsta otpada dio posebnog toka, nakon obrade u subjektima izvan CGO-a potrebno
je predvidjeti posebni prostor za odlaganje ostatka koji se dalje ndalje ne može
obraditi.
Odlagalište inertnog otpada predviđa se za eventualni ostatak nakon obrade
građevinskog otpadse ne može drugačije iskoristiti) te za druge vrste
inertnog otpada koji dolaze u CGO ili zaostaju nakon obrade različitih vrsta
otpada. Ovim se planom ne predviđa centralno (regionalno ili županijsko)
odlagalište inertnog (ostatak građevinskog) otpada u okviru CGO-a, već samo za
dio koji je skupljen iz obližnjih gradova i naselja.
U prvim fazama izgradnje CGO-a moguće je i preporuča da se osigura i uredi
prostor za građevinski otpad (prihvat, razvrstavanje, postrojenje, reciklat) i
da se građevinski otpad reciklira mobilnim ili polumobilnim postrojenjima te da
se, tek nakon što se osiguraju konstantno dostatni tokovi građevinskog otpada
investira u stacionarna postrojenja. Na taj se način znatno smanjuju rizici
investicije i optimira kompletan sustav gospodarenja građevinskim otpadom.
Posebice se u početnim fazama uspostave sustava očekuje da će se vrlo velike
količine građevinskog otpada oporabiti i upotrijebiti u sklopu privremenih
odlagališta/RD-a i neće doći do CGO-a.
Velike količine zemljanih materijala iz iskopa moguće je ugraditi i bez dodatnih
obrada u postrojenju. Iznimna osjetljivost građevinskog otpada na transportne
troškove zbog minimalne mogućnost komprimiranja znatno će utjecati na ulazne
količine recikliranoga građevinskog otpada u sklopu CGO. U pravilu, reciklirani
se građevinski otpad zbrinjava na mjestu nastanka ili u radijusu do 30 km od
izvora.
**Zona za energetsko iskorištavanje otpada**Odlagalište neopasnog otpada na kojem se odlaže obrađeni komunalni otpad s
visokim udjelom biorazgradive tvari izvodi se na način da se omogući sakupljanje
plinova nastalih u metanogenoj fazi razgradnje otpada. Sakupljeni plinovi se u
postrojenju za proizvodnju električne energije pretvaraju u električnu energiju.
Ako količine nastalog plina u pojedinim zonama nisu dovoljne, on će se
sakupljati i spaljivati na baklji plinsko-crpne stanice.
**Zona za prihvat i obradu otpadnih voda**Sve otpadne vode koje nastanu u CGO-u moraju se sakupljati i obraditi ako je to
prema njihovu nastanu i sastavu potrebno. Oborinske se vode sakupljaju odvojeno
od drugih nastalih voda u bazen za oborinske vode i odvode u prijemnik odnosno
odvodni sustav oborinskih voda. Sanitarne otpadne vode odvode se sustavom javne
odvodnje ako je infrastruktura dostupna ili se sakupljaju u septičkim jamama
odakle se povremeno prazne. Procjedne vode i otpadne vode nastale u procesu
obrade otpada odvojeno se sakupljaju i obrađuju do kvalitete za ispust u
prijemnik.

TABLICA 14. Dinamika gradnje CGO-a

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AKTIVNOSTI ZA GRADNJU CGO-a | 1. godina | | 2. godina | | 3. godina | | 4. godina | | 5. godina | |
| Donošenje Plana gospodarenja otpadom RH |  |  |  | |  | |  | |  | |
| Donošenje županijskih planova za gospodarenje otpadom i plana Grada Zagreba s definiranom lokacijom CGO-a |  |  |  | |  | |  | |  | |
| Osnivanje tvrtke za gospodarenje otpadom  Istražni radovi |  | |  |  |  | |  | |  | |
| Priprema projektne dokumentacije |  | |  |  |  |  |  | |  | |
| Ishođenje građevinske dozvole |  | |  | |  |  |  | |  | |
| Gradnja infrastrukture |  | |  | |  | |  | |  | |
| Raspisivanje natječaja za izbor partnera  (JPP, koncesija.) |  | |  | |  |  |  | |  | |
| Osnivanje tvrtke za upravljanje CGO-om ugovaranje JPP-a |  | |  | |  |  |  | |  | |
| Postupak javne nabave za izvođenje radova |  | |  | |  | |  |  |  | |
| Izvođenje građevinskih radova I. faza |  | |  | |  | |  |  |  |  |
| Ugradnja opreme za obradu otpada |  | |  | |  | |  |  |  | |
| Probni pogon |  | |  | |  | |  | |  |  |
| Početak rada |  | |  | |  | |  | |  |  |

***5.2.6. Reciklažno dvorište (RD)***

RD je građevina namijenjena razvrstavanju i privremenom skladištenju posebnih
vrsta otpada. RD imaju značajnu ulogu u ukupnom sustavu gospodarenja otpadom jer
služi kao poveznica kojom jedinice lokalne samouprave (JLS) osiguravaju vezu
između građana, ovlaštenih skupljača i ovlaštenih obrađivača i/ili CGO-a.
Lokacije za postavljanje RD-a kojim se osigurava provedba mjera za odvojeno
prikupljanje otpada trebaju osigurati gradovi i općine. RD-i su u vlasništvu JLS
ili je JLS ovlastila određene tvrtke da, u njihovo ime, upravljaju RD-ima i
preuzimaju odvojeno skupljeni otpad iz kućanstva.
Odvojeno skupljeni otpad iz kućanstva koji se privremeno skladišti na lokaciji
RD-a može se direktno predavati ovlaštenim skupljačima ili obrađivačima, a može
se i prevoziti na lokaciju CGO-a gdje se skladišti do predaje ovlaštenim
tvrtkama.
RD-i moraju imati dozvolu za obavljanje djelatnosti gospodarenja neopasnim
otpadom ureda državne uprave u županiji i dozvolu za obavljanje djelatnosti
gospodarenja opasnim otpadom MZOPUG-a.

***5.2.7. Pretovarna stanica (PS)***

PS je građevina za privremeno skladištenje, pripremu i pretovar otpada
namijenjenog transportu prema CGO-u. S obzirom na koncept gospodarenja otpadom u
RH, tok otpada uključuje i njegov prolazak kroz PS. PS je postrojenje u kojem se
komunalni otpad, sakupljen u sakupljačkoj mreži, istovaruje iz vozila za
sakupljanje otpada, pregledava uz eventualno izdvajanje glomaznog otpada, kratko
zadržava, utovaruje u veća vozila i transportira na daljnju obradu u CGO. U
PS-ima koje se nalaze na otocima, moguće je prethodno sortiranje i prešanje
otpada sa ciljem smanjivanja volumena radi lakšeg transporta do CGO-a na kopnu.
Transport otpada vozilom većeg kapaciteta znatno smanjuje troškove transporta
JLS-a na veću udaljenost. U pojedinim slučajevima, osobito u gradovima i većim
naseljima ili otocima, na lokaciji PS-a mogu biti smješteni i posebni objekti s
pripadajućom opremom za prethodnu obradu otpada te privremena skladišta za
prihvat posebnih vrsta otpada sakupljenih u RD-ima. Isto tako, na lokaciji PS-a
moguće je postavljanje postrojenja za obradu građevinskog otpada prije ponovne
upotrebe ili odlaganja neiskoristivog dijela otpada. Takvo postrojenje mora
imati odgovarajuću dozvolu.
PS-i imaju značajnu ulogu u ukupnom sustavu gospodarenja otpadom jer služe kao
poveznica među sakupljačkom mrežom JLS-a i CGO-a. Otpad koji se može prihvatiti
u PS-ima je komunalni otpad proizveden u kućanstvima i industrijama koje
proizvode otpad sličan komunalnom, zeleni otpad, opasni kućni otpad (sredstva za
čišćenje, pesticidi, herbicidi, ulja, antifriz, boje.), te odvojeno sakupljeni
otpad koji se može reciklirati (građevinski otpad, ambalažni otpad i sl.).
JLS će provoditi programe u kojima su tokovi različitog otpada odvojeni, stoga
se i u PS-ima za prihvaćanje takvog otpada mora omogućiti njegovo odvojeno
dostavljanje, privremeno skladištenje i transport.

![](dodatni/350419.gif)
SLIKA 19. Tok otpada kroz pretovarnu stanicu

PS se sastoji od:
– prilaznog puta koji je poveznica s javnim pristupom (javnom cestom);
– cestovne infrastrukture unutar PS-a, uzimajući u obzir dimenzije transportnih
vozila prigodom projektiranja i gradnje;
– kontrolne točke na ulazima u područje PS-a na prilaznom putu (portirnica),
gdje se otpad važe i naplaćuje;
– zatvorene zgrade u kojoj se prihvaća;
– parkirališta;
– područja za prihvat otpada koji se može reciklirati, a odlažu ga građani (RD);
– tampon – zone – otvoreni prostor koji je hortikulturalno uređen i ograda oko
prostora PS-a;
– prihvatne zone – koja služi za pregled otpada koji pristiže i zadržavanje
neprihvatljivog otpada koji se uklanja (ili ne prihvaća u PS-u);
– plohe za prikupljanje građevinskog otpada i otpada od rušenja;
– predviđa se i mogućnost mobilnog ili stacionarnog postrojenja i prostora za
prih
prihvat i obradu građevinskog otpada (za stacionarno postrojenje potrebna je
odgovarajuća dozvola nadležnog tijela);
– uređsmanjivanje volumena otpada (balirka).
PS mora imati dozvolu za obavljanje djelatnosti gospodarenja neopasnim otpadom
ureda državne uprave u županiji i dozvolu za obavljanje djelatnosti gospodarenja
opasnim otpadom MZOPUG-a.
Na području PS-a glavnina aktivnosti odvija se unutar zgrade u kojoj se odvija
utovar i istovar otpada. Transportna vozila istovaruju otpad na plohu, u
kontejner za transport ili direktno u drugo transportno vozilo ili se otpad
balira i privremeno odlaže i čuva ograničeno vrijeme (npr. na otocima). Direktni
utovar drugoga transportnog vozila pojednostavnjuje postupak prijenosa otpada,
ali ograničava mogućnost da se otpad pregleda ili sortira. Kada se otpad ne
utovaruje direktno, istovaruje se privremeno, na pod, a zatim se utovaruje u
drugo transportno vozilo.
Za projektiranje i gradnju PS-a potrebno je uzeti u obzir dinamiku navedenu u
Tablici 14.

***5.2.8. Tehnološki postupci obrade i iskorištavanja komunalnog otpada prije
konačnog zbrinjavanja***

U cilju smanjivanja količina otpada koje se moraju odložiti i/ili u cilju
uklanjanja ili barem smanjivanja štetnog utjecaja otpada na okoliš (npr. emisije
plinova nastalih razgradnjom otpada, procjedne vode i sl.), suvremeni sustavi
zbrinjavanja otpada obuhvaćaju različite tehnologije obrade i iskorištavanja
otpada.
Odabir tehnološkog postupka za obradu otpada mora se temeljiti na analizi
isplativosti, uz uvažavanje mjera gospodarenja otpadom prema najboljoj dostupnoj
tehnologiji koja ne zahtijeva previsoke troškove.
U nastavku je prikazan pregled suvremenih tehnologija obrade komunalnog otpada
za koje se ovim planom predviđa mogućnost primjene tijekom uspostave CGO-a.
Druge tehnologije zbrinjavanja komunalnog otpada, a koje se ovdje ne spominju,
mogu se primijeniti ako su ponuđene kroz sustav javne nabave i ispunjavaju
uvjete definirane ovim planom i posebnim propisima.

*5.2.8.1. Mehaničko-biološka obrada (MBO) otpada*

Koncept MBO otpada razvio se kao posljedica težnje da se reducira količina
biorazgradivog otpada koji se odlaže na odlagalištima te da se sustavom
automatske separacije omogući povrat korisnih sirovina iz otpada.
S obzirom na to da je do sada razvijen velik broj varijanti MBO-a, pod tim su
pojmom obuhvaćena postrojenja s velikim razlikama u tehničkoj opremljenosti i
uvjetima rada.
MBO tehnologije u pravilu uključuju procese kao što su:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| – usitnjavanje i paletizacija  – drobljenje i mljevenje  – prosijavanje te druge metode mehaničke  separacije  – separacija uslijed djelovanja  elektromagnetskih sila | ![](dodatni/350429.gif) | mehanička obrada |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| – bio-sušenje  – biostabilizacija  – kompostiranje  – anaerobna digestija | ![](dodatni/350430.gif) | biološka   obrada |

MBO tehnologija obuhvaća dva ključna procesa: mehaničku (M) i biološku (B)
obradu otpada, pri čemu se različiti elementi M i B procesa mogu konfigurirati
na različite načine kako bi se dobio širok raspon specifičnih ciljeva:
– maksimiziranje količine obnovljivih sirovina (staklo, metali, plastika, papir
i dr.);
– proizvodnja komposta;
– proizvodnja visoko kvalitetnog krutog goriva iz otpada (GIO) definiranih
svojstava;
– proizvodnja biostabiliziranog materijala za odlaganje;
– proizvodnja bioplina za proizvodnju topline i/ili električne energije.
MBO proces može biti projektiran tako da kao izlaz ima jedan ili više primarnih
izlaznih produkata. Osim primarnih produkata koji mogu nastati MBO procesom
(kruto gorivo, bioplin, kompost, biostabilizirani ostatak), u svim MBO procesima
nastaju i sekundarni izlazni produkti kao što su:
– materijali koji se mogu oporabiti (papir, metali, plastika);
– otpadni materijal koji se odlaže na odlagalište;
– otpadne vode;
– emisije u zrak.
Neke od najčešćih primjena primarnih produkata koji nastaju u određenim MBO
procesima prikazane su u Tablici 15.

TABLICA 15. Mogućnosti uporabe izlaznih produkata iz MBO procesa

|  |  |
| --- | --- |
| Izlazni produkt | Primjena |
| Kompost | u šumarstvu  za poboljšanje kvalitete zemljišta  za poboljšanje kvalitete pašnjaka  u vrtovima  na onečišćenoj zemlji |
| GIO | sekundarno gorivo spaljivanje u termoelektranama  sekundarno gorivo u cementarama  sekundarno gorivo za industrijske energane  gorivo za energane na otpad (»spalionice otpada«) |
| Bioplin | proizvodnja električne energije i topline (kogeneracija)miješanje sa zemnim plinom  proizvodnja plina za promet i industriju |
| Ostatak za odlaganje | odlaganje na odlagalištima  biostabilizirani ostatak prikladan za odlaganje na odlagalištima |

Na tržištu je prisutan velik broj MBO tehnologija s
različitim kombinacijama elemenata za mehaničku i biološku obradu, što omogućuje
odabir postrojenja za specifičnu namjenu.
Dio sustava za mehaničku obradu predstavlja komponente poredane u funkcionalni
slijed sa ciljem:
– izdvajanja komponenata za materijalnu oporabu;
– izdvajanja komponenata za energetsku oporabu (GIO).
Osim izdvajanja pojedinih korisnih komponenata koje se nalaze u komunalnom
otpadu, mehaničke se komponente upotrebljavaju u procesu pripreme otpada za
biološku obradu. Biološka obrada izvodi se aerobno ili anaerobno (sa ili bez
prisustva kisika), uključujući i kombiniranu primjenu jedne i druge metode. U
nastavku je navedena osnovna podjela MBO sustava s obzirom na metode biološke
obrade koje se primjenjuju u izvedbi postrojenja.
 **Aerobni MBO sustavi**MBO sustavi s aerobnom biološkom obradom pojavljuju se u dvije osnovne izvedbe
koje se, s obzirom na redoslijed obrade, mogu podijeliti na:
– MBO procese – u kojima se otpad najprije obrađuje mehaničkim, pa tek onda
biološkim procesom;
– BMO procese – u kojim se otpad najprije obrađuje biološkim, pa tek onda
mehaničkim procesom.
U aerobnim MBO sustavima najprije se iz otpada izdvoje materijali za oporabu i
gorivi dio (GIO), a nakon toga se biorazgradivi dio obrađuje aerobno, pri čemu
kao glavni produkti nastaju biostabilizirani materijal, odnosno kompost.
Kvaliteta komposta, a samim tim i mogućnost njegove primjene, ovisna je o
kakvoći otpada na ulazu u postrojenje.
Iskustva pokazuju da GIO dobiven ovim načinom obrade sadrži relativno velik udio
vlage te ga je, ovisno o postrojenju koje preuzima GIO, potrebno u određenim
slučajevima dodatno sušiti koristeći vanjske izvore energije.
U aerobnim BMO sustavima otpad se, nakon pripreme, prvo odvodi na aerobnu obradu
tijekom koje se za sušenje otpada koristi energija koja nastaje njegovom
biorazgradnjom. Nakon biološke obrade otpad se uvodi u proces mehaničke obrade.
Mehaničkom obradom izdvajaju se materijali za oporabu i GIO. Takav način
biološke obrade omogućuje kvalitetniju mehaničku separaciju, što ima za
posljedicu dobivanje kvalitetnijeg GIO-a i boljeg izdvajanja materijala za
oporabu. Obradom nastaje i biostabilat koji se, po potrebi, može dodatno
obraditi prije konačnog odlaganja.
 **Anaerobni MBO sustavi**U anaerobnim MBO sustavima nakon izdvajanja reciklabilnih tvari i GIO-a,
biorazgradivi se dio otpada podvrgava anaerobnoj digestiji u reaktoru, pri čemu
kao glavni produkt nastaje bioplin. Komercijalne izvedbe procesa anaerobne
digestije mogu biti kao suhi ili mokri, odnosno kao jedno- ili dvostupanjski
proces. Sekundarni produkti takve obrade su inertni dio, otpadna voda i digestat
koji se dalje aerobno obrađuje prije konačnog odlaganja. Otpadna voda nastala
procesom obrade pročišćava se u prikladnom postrojenju i jedan njen dio može se
vratiti natrag u proces. GIO dobiven obradom u ovakvom MBO sustavu također je
potrebno, ovisno o zahtjevima postrojenja koje ga preuzima, dodatno sušiti.
 **Ocjena prikladnosti obrade otpada mehaničko-biološkom obradom**Za odabir optimalne MBO tehnologije potrebno je analizirati sljedeće:
– pažljivo identificirati sve buduće izlazne produkte, uključujući i njihovo
energetsko iskorištavanje;
– ocijeniti konfiguraciju MBO tehnologije, njezinu prikladnost za zadanu
namjenu, te eventualni utjecaj na okoliš;
– kvantificirati količine ulaznih i izlaznih produkata;
– utvrditi zahtjeve tržišta za reciklabilnim materijalima (materijali za
oporabu).
Koja će od MBO tehnologija biti izabrana ovisi o faktorima kao što su:
– upotrebljivost i funkcionalnost;
– bilanca između ulaznih količina otpada i zahtjeva tržišta (koja količina
materijala se može apsorbirati u odnosu na ukupnu količinu tvari koja se
proizvodi u MBO postrojenju);
– ekonomski faktor;
– zakonska regulativa;
– zahtjevi tržišta (potražnja za izlaznim produktima koji nastaju u MBO procesu
(npr. materijali za oporabu, kruto gorivo, bioplin i sl.)
 **Termička obrada**Termička obrada otpada (TOO) je skupina postupaka kojima se smanjuje volumen
otpada, pri čemu se izdvajaju i/ili uništavaju potencijalno opasne tvari iz
otpada. Uz to, termičkom je obradom moguće iskoristiti energetsku vrijednost
otpada za proizvodnju električne energije i/ili toplinske energije.
Postupke termičke obrade otpada možemo podijeliti na:
– spaljivanje (izgaranje)
– spaljivanje na rešetki;
– spaljivanje u rotacijskoj peći;
– spaljivanje u fluidiziranom sloju;
– pirolizu (otplinjavanje);
– rasplinjavanje;
– sušenje;
– dezinfekciju (sterilizacija);
– hidriranje;
– druge postupke i kombinacije postupaka.
Posebnim propisom definirano je da se u sustavu zbrinjavanja, posebice
komunalnog otpada, mora uvijek primjenjivati energetsko iskorištavanje otpada.
Iz perspektive energetske optimizacije poželjno je, prije termičke obrade,
izdvojiti teže gorive tvari anorganskog porijekla (metali, staklo,..), a u
organskom ostatku smanjiti udio vlage. Čisti postupak spaljivanja, bez posebnog
iskorištenja dobivene topline, moguće je primjenjivati samo tijekom zbrinjavanja
posebnih vrsta i zbrinjavanja opasnog otpada.
 **Spaljivanje**Tehnologija spaljivanje otpada, koja je ujedno najrasprostranjenija tehnologija,
predstavlja oksidaciju zapaljivih tvari sadržanih u otpadu. Postoje razne
modifikacije tehnoloških postupaka spaljivanja kao što su spaljivanje na
rešetki, u rotacijskoj peći, fluidiziranom sloju. Ta se postrojenja često
primjenjuju i za spaljivanje drugih vrsta otpada, osim komunalnog, uz prilagodbu
temperature spaljivanja i drugih uvjeta. Toplina dobivena tim procesom može se
pretvoriti u energiju, a tada takvo postrojenje možemo nazvati »energana na
otpad«.
 **Piroliza**Piroliza je proces tijekom kojeg dolazi do razlaganja organskih molekula pri
povišenoj temperaturi i u odsutnosti kisika. Tijekom procesa dolazi do termičkog
razlaganja organskih tvari u otpadu, pri čemu nastaju pirolitički plin, ulje i
kruta faza bogata ugljikom.
Prema rasponu temperatura pri kojima se odvija mogu se razlikovati tri varijante
pirolize:
– niskotemperaturneraturna do 500°C;
– srednjetemperaturna od 500°C do 800°C;
– visokotemperaturna viša od 800°C.
S povećanjem temperaturne reakcije p se i udio pirolitičkog plina u
produktima reakcije, a smanjuje se udio krute i tekuće faze. Pirolitički plin se
obično spaljuje, a kruta se faza ili spaljuje ili prvo rasplinjuje, a zatim se
spaljuju nastali plinovi. Dimni se plinovi mogu uvesti u generator para te se
dobivena para iskorištava za grijanje ili pokretanje turbine spojene s
električnim generatorom.
 **Rasplinjavanje**Rasplinjavanje je proces tijekom kojega se pri povišenoj temperaturi u reaktor s
gorivom bogatim ugljikom dovodi sredstvo za rasplinjavanje (npr. kisik, vodena
para, zrak ili ugljični dioksid). Produkt reakcije je mješavina plinova poznata
pod nazivom sintetski plin (syngas). Sintetski plin dobiven rasplinjavanjem može
se spaljivati, iskoristiti u postrojenjima za kogeneraciju ili se može
upotrijebiti za sintezu različitih tekućih ugljikovodika nekom varijantom
Fischer-Tropsch procesa. Zbog visoke temperature procesa dolazi do vitrifikacije
šljake nastale u procesu.
Rasplinjavanje još nije raširen postupak u termičkoj obradi otpada. Razlog je
taj što gorivo mora biti relativno homogenog sastava, što znači da je za
komunalni otpad potrebna predobrada. Postoje manja postrojenja u kojima je
rasplinjavanje upotrijebljeno za obradu tekućega opasnog otpada ili za obradu
visokoenergetskih materijala kao što je plastični otpad. Tijekom termičke obrade
komunalnog otpada rasplinjavanje se može primijeniti nakon pirolize kao metoda
za naknadnu obradu krute faze.
 **Drugi postupci**Predstavnik drugih naprednih postupaka termičke obrade otpada je plazma postupak
koji, u osnovi, predstavlja varijantu rasplinjavanja. Plazma nastaje
propuštanjem električne struje kroz struju plina pri čemu se postižu temperature
od 5000°C do 15000°C. Postupak najčešće uključuje predobradu otpada, nakon koje
se usitnjeni otpad kontejnerom unosi u reaktor s plazma plamenicima. Uslijed
visoke temperature dolazi do razlaganja organskih tvari iz otpada te taljenja
anorganskih tvari. U plinovitoj fazi dolazi do intenzivne disocijacije organskih
molekula, što gotovo u potpunosti eliminira štetne emisije. To je ujedno i
glavna prednost plazma postupka nad klasičnim rasplinjavanjem. Anorganske tvari
se nakon taljenja vitrificiraju te se mogu odlagati ili upotrijebiti kao
građevinski materijal.
 **Gospodarenje ostatnim otpadom nastalim termičkom obradom**Ostatni otpad nastao termičkom obradom može se podijeliti u dvije kategorije:
– otpad nastao pri samom izgaranju;
– otpad nastao pranjem dimnih plinova.
Otpad nastao pri samom izgaranju (šljaka) obično se iskorištava kao materijal u
niskogradnji (npr. u proizvodnji asfalta). Otpad nastao čišćenjem (lebdeći
pepeo) ili pranjem dimnih plinova dodatno se obrađuje i stabilizira nakon čega
se odlaže na odlagališta ili odvozi na odlagališta opasnog otpada.
 **Nadzor i kontrola procesa termičke obrade**Sustavi za nadzor i kontrolu procesa u postrojenjima za termičku obradu otpada
imaju veliku ulogu u optimiranju parametara procesa, s obzirom na različitosti u
sastavu otpada koji se spaljuje. Projektiranje sustava nadzora i kontrole
najviše ovisi o konstrukciji postrojenja te je potrebno detaljno poznavanje
parametara procesa i njihove međusobne ovisnosti. Stoga je projektiranje ovog
sustava od presudne važnosti za postizanje maksimalne iskoristivosti postrojenja
za termičku obradu otpada. Spalionice otpada moraju biti u skladu s najvišim
standardima glede učinkovitog uništavanja otpada, zaštite od emisija u okoliš i
kvalitete ostataka.
Uvjeti za početak rada, pogonski uvjeti, uvjeti za prekid rada, način ulazne
kontrole otpada, kvalifikacija zaposlenika, način zaštite zraka, tla i voda, te
gospodarenje ostacima u procesima termičke obrade otpada propisani su u novom
Pravilniku o načinima i uvjetima termičke obrade otpada.

TABLICA 16. Faktori koji se uzimaju u obzir prigodom projektiranja postrojenja
za proizvodnju električne i toplinske energije

|  |  |
| --- | --- |
| Faktori | Aspekti za razmatranje |
| Otpad | – količina i sastav  – dostupnost, redovitost dopreme, variranje količine s godišnjim dobima  – mogućnosti promjene količine i sastava otpada  – utjecaj razvrstavanja i recikliranja otpada |
| Mogućnosti prodaje energije | toplinska energija  – prodaja lokalnoj zajednici  – prodaja industriji  – upotreba u postrojenju  – teren, izvedivost cjevovoda  – trajanje potražnje, trajanje ugovora  – obveze po pitanju raspoloživosti topline, tj. postoji li drugi izvor kada spalionica ne radi  – stanje pare (vrele vode): tlak, temperatura, protok, povrat kondenzata  – potražnja u ovisnosti o dobu godine  – subvencije  – udio kupca u financiranju rada spalionice električna energija  – nacionalna mreža, industrijska mreža (rijetko), potrošnja u spalionici, potrošnja tijekom predobrade otpada  – cijena električne energije (povlaštena tarifa)  – subvencije, zajmovi  – tehnički zahtjevi – napon, snaga, priključenje na mrežu |
| Lokalni uvjeti | – odabir rashladnog medija: voda ili zrak  – meteorološki uvjeti u ovisnosti o vremenu  – rashladni toranj  – dostupnost vode/rijeka ili more  – temperatura rashladne vode  – protok rashladne vode  – dopušteno povišenje temperature rashladne vode |
| Kombiniranje – električna energija/  toplina | – udjeli toplinske i električne energije u ovisnosti o godišnjem dobu  – udjeli toplinske i električne energije u budućnosti |
| Drugo | – odabir između: povećanja proizvodnje energije, smanjenja investicijskih troškova, složenosti sustava  – prihvatljiva razina buke  – raspoloživi prostor  – arhitektonska ograničenja |

5.3. OPASNI OTPAD

Mjere koje su predviđene ovim planom imaju cilj smanjiti proizvodnju opasnog
otpada, u prikupljanju obuhvatiti sve proizvođače opasnog otpada i stimulirati
ih da opasni otpad odlažu na posebno predviđena mjesta.
Mreža sabirnih centara za opasni otpad organizirat će se u okviru:
– prostora postojećih skladišta za opasni otpad koje posjeduju ovlaštene tvrtke
za skladištenje opasnog otpada;
– CGO-a;
– RD-a u gradovima za opasni otpad iz domaćinstava.
Sabiralište/privremeno skladište opasnog otpada unutar CGO-a omogućuje sustavno
izdvajanje opasnog otpada iz komunalnog otpada, ali i stvaranje mreže/uvjeta
malim proizvođačima opasnog otpada (do 200 kg) za gospodarenje vlastitim opasnim
otpadom na zakonski propisan način.
Za uspostavu odvojenog skupljanja opasnog otpada koji nastaje u kućanstvima
potrebno je razviti mrežu RD-a u gradovima kojima će se osigurati prostor za
prikupljanje/odlaganje manjih količina opasnog otpada kao što su baterije,
akumulatori, lijekovi, onečišćena ambalaža od boja i lakova.
Odvojeni i skupljeni opasni otpad iz CGO-a, RD-a, skladišta ovlaštenih
skupljača, preko ovlaštenih skupljača/ovlaštenih prijevoz­nika (koncesionara)
odvozit će se u:
– centar za gospodarenje opasnim otpadom (CGOO) na obradu/ odlaganje/izvoz ili
– industrijske objekte koji posjeduju dozvolu za obradu opas­nog otpada.

![](dodatni/350420.gif)

SLIKA 20. Planirani sustav gospodarenja opasnim otpado otpadom RH

***5.3.1. Projekcija količina opasnog otpada***

Analizom realnog i optimističnog scenarećanja količina opasnog otpada u
razdoblju od 2007. do 2015. moguće je dobiti smjernice za procjenu potrebnih
kapaciteta građevina i uređaja koje je potrebno osigurati za gospodarenje
opasnim otpadom u RH. Optimističan scenarij povećanja količina opasnog otpada u
sljedećem osmogodišnjem razdoblju temelji se na istim postavkama kao i realan
scenarij, osim što za početne količine opasnog otpada za koje je potrebno
osigurati uvjete i kapacitete za gospodarenje uzima preliminarnu procjenu
količine pojedinog toka opasnog otpada kao osnovu za sljedeće osmogodišnje
razdoblje.
Projekcije očekivanog rasta količina opasnog otpada u razdob­lju 2007. – 2015.,
prema realnom i optimističnom scenariju, prikazane su na slici 21.

![](dodatni/350421.gif)
SLIKA 21. Projekcije očekivanog rasta količina opasnog otpada
u razdoblju 2007. – 2015., prema realnom i optimistič­nom scenariju

***5.3.2. Centar za obradu opasnog otpada***

Na temelju preliminarne procjene količina opasnog otpada te kategorija opasnog
otpada za koje je potrebno osigurati uvjete u nastavku se daju osnovne smjernice
za uspostavu jednog CGOO-a:
– CGOO predstavlja centralno mjesto za skladištenje, obradu i odlaganje opasnog
otpada u RH;
– u prvoj fazi u CGOO-u treba predvidjeti skladištenje i obradu oko 60.000/t
opasnog otpada godišnje.
Za gradnju i početak rada CGOO-a potrebno je uzeti u obzir dinamiku gradnje
prikazanu u Tablici 17.

TABLICA 17. Dinamika gradnje CGOO-a

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AKTIVNOSTI ZA GRAD­NJU CGOO-a | 1.  godina | | 2.    godina | 3.    godina | | 4.    godina | 5.    godina | |
| Donošenje Plana gospodarenja otpadom RH |  |  |  |  | |  |  | |
| Definiranje lokacije CGOO-a |  |  |  |  | |  |  | |
| Istražni radovi i priprema projektne dokumentacije |  | |  |  | |  |  | |
| Ishođenje građevinske  dozvole |  | |  |  |  |  |  | |
| Postupak javne nabave za izvođenje radova i nabavu opreme |  | |  |  |  |  |  | |
| Izvođenje radova i nabava opreme |  | |  |  | |  |  | |
| Početak rada |  | |  |  | |  |  |  |

U CGOO-u treba predvidjeti sljedeće teheće tehnologije obrade
opas­nog otpada:
– fizikalno-kemijska obrada-neutralizacija, taloženje, obezvod­njavanje,
ugušćivanje i obrada mulja;
– kondanje vapnom ili cementom;
– destilacija i odvajanje vode;
– spaljivanje;
– kontrolirano odlaganje;
– obrada otpadnih voda s objekta.
Preliminarna količina, tok opasnog otpada i način obrade opas­nog otpada u
Centru prikazani su u Tablici 18.

TABLICA 18. Tok, preliminarna količina opasnog otpada i način obrade opasnog
otpada u CGOO/u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Tok opasnog  otpada | Prel. kol.  opasnog otpada | Način obrade |
| Opasni medicinski i  infektivni otpad | oko 1.000 t/g | termička obrada |
| Otpad od proizvodnje i pripreme farmaceutskih proizvoda | oko 700 t/g | termička obrada |
| Otpadni lijekovi na bazi citostatika | oko 50 t/g | termička obrada |
| Otpad od zaštite drveta | oko 3.000 t/g | termička obrada |
| Otpad od proizvodnje i korištenja organskih otapala | oko 1.000 t/g | termička obrada |
| Otpadna ulja, emulzije, zauljeni otpad, otpadna nafta i sl. | oko 10.000 t/g | termička obrada |
| Ostaci i talozi od reakcija destilacije pri preradi nafte, i pirolizi | oko 20.000 t/g | termička obrada |
| Ostaci iz termičkih procesa | oko 10.000 t/g | predobrada/  odlaganje |
| Otpad iz proizvodnje, dorade i uporabe boja pigmenata, lakova i sl. | oko 1.500 t/g |  |
| Otpad koji sadrži ili je kontaminiran s PCB, PCT i/ili PBB | oko 50 t | privremeno skladištenje/izvoz na zbrinjavanje |
| Otpad od proizvodnje i  primjene ljepila | oko 1.000 t/g | termička obrada |
| Otpad iz fotografske industrije | oko 400 t/g | termička obrada/fizikalno kemijska obrada |
| Otpad koji nastaje tijekom površinske obrade metala ili plastike | oko 10.000 t/g | fizikalno kemijska obrada/odlaganje |
| Otpad koji nastaje tijekom obrade otpadnih voda | oko 10.000 t/g | termička obrada/fizikalno kemijska obrada /odlaganje |
| Otpad koji sadrži cink | oko 60 t /g | fizikalno kemijska obrada/odlaganje |
| Anorganski otpad koji sadrži cijanide | oko 50 t/g | fizikalno kemijska obrada/odlaganje |
| Kiseline i kisele otopine | oko 1.000 t/g | fizikalno kemijska obrada/odlaganje |
| Lužine i lužnate otopine | oko 1.000 t/g | fizikalno kemijska obrada/odlaganje |
| Organska otapala | oko 1.000t/g | termička obrada |

**Odlagalište opasnog otpada**Osnovne tehničke karakteristike odlagališta opasnog otpada procijenjene su na:
– ulazne količine otpada oko 12.000 t/g;
– potrebna površina: – ukupno oko 6,8 ha, radna zona oko 4,5 ha, kapacitet
odlagališta: oko 12.000 m3/g otpada.
Na odlagalište može dolaziti otpad sljedećih tehničkih karakteristika: obrađeni
otpad, ostaci od obrade otpada u CGOO-a, te otpad koji nije trebao obradu.
Vrste otpada koje se mogu odlagati su:
– ugušćeni muljevi iz procesa obrade muljeva nastalih obradom industrijskih
otpadnih voda;
– pepeo iz sustava termičke obrade;
– otpad iz sustava pročišćavanja dimnih plinova spalionice;
– kruti otpad;
– solidificirani otpad;
– mulj koji sadrži okside ili hidrokside teških metala, a nastaju tijekom obrade
voda iz metaloprerađivačke industrije;
– muljevi iz sustava obrade otpadnih voda CGOO-a.
Odlagalište se popunjava po shemi, uz evidenciju mjesta i vrste otpada, a ukupne
se količine procjenjuju na približno 12.000 t godišnje.
Bilo bi povoljno da je lokacija odlagališta smještena uz CGOO i u njegovu
sklopu, a u slučaju da to nije moguće treba težiti da lokacija bude što bliže
CGOO-u. Treba predvidjeti spojeve na infrastrukturu: vodovod, kanalizaciju,
elektromrežu, telefonsku mrežu i drugo. Tijekom punjenja određene »kazete« treba
predvidjeti zaštitu od oborina postavljanjem pomične nadstrešnice.
Na lokaciji odlagališta treba predvidjeti tri područja:
a) ulazno-izlazna zona s pratećim sadržajima;
b) radna zona s prostorom za odlaganje otpada;
c) prostor oko odlagališta-zeleni pojas.

5.4. POSEBNE KATEGORIJE OTPADA

***5.4.1. Medicinski otpad***

Pravilnik o gospodarenju medicinskim otpadom propisuje skupljanje, prijevoz,
skladištenje, obradu, oporabu i/ili zbrinjavanje medicinskog otpada, te oporabu
i/ili zbrinjavanje otpada koji nastaje obradom, oporabom i/ili zbrinjavanjem
medicinskog otpada.
Pravilnikom je propisan sustav gospodarenja medicinskim otpadom uz uvažavanje
principa »onečišćivač plaća«, čime se osigurava gospodarenje medicinskim otpadom
u skladu sa EU direktivom o otpadu. Cilj Pravilnika je energetska oporaba
neopasnog otpada koji nastaje nakon obrade opasnog otpada na uređajima za
dezinfekciju i sterilizaciju s obzirom na njegovu visoku energetsku vrijednost.

***5.4.2. Otpad koji sadrži azbest***

Novim Pravilnikom o načinu i postupcima gospodarenja otpadom koji sadrži azbest
propisano je da proizvođač i obrađivač moraju osigurati sve potrebne mjere da se
emisija azbesta u zrak, ispusti azbesta i materijala koji sadrži azbest u vode,
odnosno stvaranje otpada koji sadrži azbest spriječe, odnosno svedu na najmanju
moguću mjeru sukladno Pravilniku i posebnim propisima.
Na postrojenja koja u proizvodnji koriste azbest primjenjuju se mjere i granične
vrijednosti iz posebnih propisa kojima se propisuju granične vrijednosti emisija
u zrak, odnosno ispusta u vode, uz obvezu primjene najboljih raspoloživih
tehnika.

***5.4.3. Otpad iz rudarstva i eksploatacije mineralnih sirovina***

Zakon o otpadu propisuje donošenje pravilnika koji će urediti gospodarenje
otpadom koji nastaje u eksploataciji mineralnih sirovina u 2007., uz
koordinaciju s Ministarstvom gospodarstva, rada i poduzetništva koje je nadležno
tijelo za sektor rudarske industrije i provođenje Zakona o rudarstvu i njegovih
provedbenih propisa.

***5.4.4. Građevinski otpad i otpad od rušenja***

**Gospodarenje novonastalim (budućim) građevinskim otpadom**

Svaka ili više JLS mora odrediti lokaciju za privremeno odlaganje građevinskog
otpada iz kojega će prethodno biti izdvojeno sve što se može iskoristiti. Takve
bi lokacije trebale pokrivati radijuse od 30 – 50 kilometara. Privremeno
odlaganje takvog otpada odvijat će se u PS-u i/ili RD-u. Također se planira da
se koriste postojeća odlagališta koja će raditi do formiranja CGO-a sa ciljem
korištenja dijela oporabljenog materijala iz građevinskog otpada u upravljanju
(dnevne prekrivke, transportni putevi i rampe), i sanacije odlagališta, čime se
smanjuju troškovi sanacije, i gospodarenja građevinskim otpadom. Oporaba
prikupljenog materijala vršit će se mobilnim postrojenjima za reciklažu
građevinskog otpada.
U pojedinim se županijama, prema količinama proizvedenoga građevinskog otpada,
može organizirati korištenje kamenoloma. U kamenolomima su također moguća
odlagališta građevinskog otpada mineralnog porijekla (otpad od iskopa, također
možebitno izdvojeni betonski lom) i kao mogući prostori za smještaj uređaja i
građevina za recikliranje građevinskog otpada. U I. fazi gradnje sustava, a zbog
manjih količina i optimiranja kapaciteta koristili bi se mobilni uređaji za
obradu građevinskog otpada.
JLS će, na razini koje radi komunalna tvrtka, odlučiti o tome hoće li tvrtka
dobiti koncesiju za reciklažu ili obradu građevinskog otpada ili će se
koncesija, javnim natječajem dodijeliti privatnom operatoru. Za varijante
korištenja mobilnih postrojenja predlaže se davanje koncesija PP-a radi
postizanja pune iskoristivosti mobilnih postrojenja. Nositelj koncesije koji će
raspolagati obrađenim građevinskim otpadom imat će obvezu odlaganja ostatka na
posebnim lokacijama za građevinski otpad i njihovo održavaodržavanje. Logistički se
prijevoz organizira u velikim kontejnerima u vozilima s prikolicom, pri čemu je
za građevinski otpad uvijek mjerodavna masa za odre maksimalne količine
koja se može prevesti, a ne kao za većinu drugih vrsta otpada volumen.
Financiranje i održavanje lokacija osigurat će se naplatom naknada za dovoz,
prihvat i odvoz posjedniku građevinskog otpada. Posebne lokacije za odvajanje
građevinskog otpada definirat će se županijskim planovima gospodarenja otpada i
Planom gospodarenja otpada Grada Zagreba.
Gospodarenje postojećim građevinskim otpadom provodit će se na dva načina:
– trajno zbrinjavanje cjelokupnoga građevinskog otpada u okviru pripadnog
odlagališta (npr. kao dio koncepcije ili konstrukcije uređivanja toga
odlagališta) sanacijom postojećeg odlagališta;
– djelomično ili cjelokupno zbrinjavanje građevinskog otpada na isti način kao
novonastali građevinski otpad, a to znači da se prethodno zbrinjava na
privremenim odlagalištima ili u okviru uređaja i građevina (prema važećem Zakonu
o otpadu) za oporabu ili recikliranje građevinskog otpada.
Građevinski je otpad potrebno u potpunosti (ili u najvećoj mogućoj mjeri)
oporabiti odnosno reciklirati bez njegova trajnog odlaganja u prirodni okoliš, a
u skladu sa Zakonom o otpadu i Strategijom. Potrebno je postupno doseći cilj
zadan u Strategiji da se oporabi 80% količina građevinskog otpada do godine
2015.
Jednovrsni građevinski otpad:
– asfaltni lom i miješani asfaltni lom s betonskim lomom (otpadi koji nastaju
rušenjem cestovnih mostova, kolničkih konstrukcija sa stabiliziranim slojevima,
itd.) treba odvoziti u stalno smještene asfaltne baze, primjerice, poduzeća koja
se bave održavanjem općinskih, gradskih, županijskih ili državnih cestovnih
prometnica;
– kameni otpad treba usmjeriti na prikupljanje u stalne kamenolome sa ili bez
postrojenja drobilana;
– betonski lom i izdvojeni lom opeke i crijepa prigodom rušenja zgrada treba
odvoziti na trajna odlagališta, odnosno u RD-e građevinskog otpada;
– papir, staklo i plastika odvojeni iz građevinskog otpada predaju se ovlaštenim
sakupljačima i obrađivačima.
Miješani građevinski otpad – sve vrste treba odvoziti na RD-e građevinskog
otpada na obradu u mobilnim i stacionarnim postrojenjima.
Pravilnikom o načinu i postupcima u gospodarenju građevinskim otpadom propisat
će se sustav gospodarenja građevinskim otpadom i otpadom od rušenja.

*5.4.4.1. Opći zahtjevi za građevine i uređaje za gospodarenje građevinskim
otpadom*

**Pogoni za sortiranje, obnovu i reciklažu građevinskog otpada i otpada od rušenja**

Osim građevinskog otpada koji se ponovno izravno upotrebljava, građevinski se
otpad dostavlja:
– u pogone za sortiranje i obnovu građevinskog otpada i otpada od rušenja – u
ovim se pogonima mješoviti građevinski otpad i otpad od rušenja istovaruju i
uklanjaju se ciljani materijali. Takvi materijali uključuju velike komade koji
mogu biti nekompatibilni s mehanizacijom za obradu i materijale koji se lako
uklanjaju i imaju dobru tržišnu cijenu (npr. veliki komadi drvene građe koji se
mogu ponovno upotrijebiti);
– u pogone za reciklažu građevinskog otpada i otpada od rušenja (stacionarne ili
mobilne) – ti pogoni prihvaćaju otpad iz građevinarstva i cestogradnje i
opremljeni su strojevima za drobljenje, separiranje frakcija i obnovu željeznih
metala.

**Pogoni u kojima se obrađuje građevinski otpad mogu biti:**
– stacionarni/fiksni pogoni – ti pogoni zauzimaju veliki prostor i izrađeni su
od različitih stacionarnih instalacija koje se općenito sastoje od cijelog niza
transportnih traka te, uglavnom, dva tipa opreme za drobljenje. Oprema i
neophodna infrastruktura reciklažnih centara građevinskog otpada stoje,
otprilike, deset puta više nego mobilna drobilica. Što je reciklažni centar
bliže naseljenim područ­jima vjerojatnije je da će morati investirati u zaštitu
od buke i prašine i građevinu za smještaj neke opreme, što može otežati plasman
recikliranog materijala na tržište;
– mobilni pogoni su pogoni koji se dovoze na prostor na kojem se ruši i sastoje
se od jednakih dijelova kao i fiksni pogoni, ali ih ima mnogo manje.
Prema studijama isplativosti za količine manje od 100.000 t/ god građevinskog
otpada nije financijski isplativo graditi stacionarna postrojenja za oporabu
građevinskog otpada te se preporuča primjena mobilnih ili polumobilnih
postrojenje za oporabu građevinskog otpada.
Aktivnosti pogona za obradu građevinskog otpada i otpada od rušenja zahtijevaju:
– prikladno prostorno planiranje pogona;
– lokacijsku, građevinsku i uporabnu dozvolu;
– studiju utjecaja na okoliš.
Potrebno je uvažiti sljedeće faktore: prašinu, buku, vodu, skladištenje
materijala, opasni otpad i materijale, promet, savjetovanje sa zajednicom,
vođenje dokumentacije, radno vrijeme, ograde i sigurnost za zdravlje i sigurnost
ljudi.

***5.4.5. Nusproizvodi životinjskog porijekla***

Za nusproizviode životinjskog porijeklo nužno je uspostaviti nadzor nad uginulim
životinjama kako ne bi došlo do širenja zaraz­nih bolesti. Svi objekti za uzgoj
stoke trebaju se registrirati u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnoga
gospodarstva (MPŠVG), Upravi za veterinarstvo i odrediti im veterinarski
kontrolni broj, voditi evidenciju o uzgoju i broju uginule stoke. Na temelju te
evidencije iz proračuna MPŠVG-a treba osigurati sredstva za subvencioniranje
troškova zbrinjavanja nusproizvoda životinjskog porijekla.
Kako bi se uspostavio učinkovit sustav zbrinjavanja nusproizvoda životinjskog
porijekla potrebno je sljedeće:
– sagraditi najmanje pet sabirališta za privremeno čuvanje nus­proizvoda
životinjskog porijekla na temperaturi ne većoj od 4 °C u Vukovarsko srijemskoj
županiji, Istarskoj, Koprivničko-križevačkoj, Splitsko-dalmatinskoj, Zadarskoj;
– uvesti nove tehnologije obrade nusproizvoda životinjskog porijekla, III.
kategorije koristeći ih za proizvodnju električne energije, topline – bioplina i
visokovrijednih gnojiva,
Modernizacijom kafilerije otvorenog tipa Agroproteinka d.d. ispunjeni su osnovni
zahtjevi u skladu s kriterijima EU-a, a koji se odnose na objekte za toplinsku
obradu nusproizvoda životinjskog porijekla. Postojeći kapaciteti za obradu
nusproizvoda životinjskog porijekla tako zadovoljavaju tržište, no potrebno je
osigurati učinkovito prikupljanje i pojačati rad inspekcije.

***5.4.6. Otpadni mulj iz uređaja za pročišćavanje otpadnih voda***

Mulj nastao pročišćavanjem komunalnih otpadnih voda mogao bi se tretirati
sastavnicom komunalnog otpada, no gospodarenje muljem je u nadležnosti pravnih
osoba koje upravljaju uređajima za obradu otpadnih voda, a ne tijela nadležnih
za gospodarenje otpadom.
Gospodarenje muljem treba riješiti u okviru strategije gospodarenja vodama,
budući da će strategija gospodarenja vodama utvrditi točnije projekcije
količine, karakteristike i opcije konačnog zbrinjavanja mulja s uređaja za
pročišćavanje komunalnih otpadnih voda.
Posebnim su pravilnikom propisani način i uvjeti gospodarenja muljem iz uređaja
za pročišćavanje otpadnih voda kada se mulj koristi u poljoprivredne svrhe.
Projekti gradnje uređaja za obradu komunalnih otpadnih voda moraju riješiti
potpunu aerobnu (ili anaerobnu) stabilizaciju mulja prije nego se on uputi na
odlaganje na poljoprivredne površine ili na odlagališta inertnog otpada.

***5.4.7. Ambalaža i ambalažni otpad***

Novim Pravilnikom o ambalaži i ambalažnom otpadu uspostavljen je cjelovit sustav
gospodarenja ambalažom i ambalažnim otpadom. Pravilnik propisuje način
gospodarospodarenja ambalažom i ambalažnim otpadom, tj.:
– obveze proizvođača, uvoznika, ambalažira i prodavača u proizvodnji, na tržištu
i uporabi ambalaže i amb otpada;
– obavješćivanje proizvođača i potrošača o bitnim svojstvima proizvoda i
ambalaže;
– način naplate naknade za ambalažu i ambalažni otpad, prikup­ljanje i
gospodarenje ambalažom i ambalažnim otpadom;
– povrat uporabljenih proizvoda odnosno ambalaže za ponov­nu uporabu, isplatu
naknade na oporabljivi otpad nakon iskorištenja proizvoda;
– namjenu i korištenje sredstava naknada koje se plaćaju na ambalažu i ambalažni
otpad.
U skladu s načelom onečišćivač plaća, trošak zbrinjavanja otpada podmiruju
proizvođači i uvoznici ambalaže uplatom naknada u FZOEU-u prigodom stavljanja
proizvoda na tržište.

***5.4.8. Otpadne gume***

Pravilnikom o gospodarenju otpadnim gumama osiguran je način zbrinjavanja svih
odbačenih guma na prostoru RH i guma koje se uvoze bilo kao samostalni proizvod,
bilo na vozilima i letjelicama ili se proizvode u RH kao samostalni proizvod ili
kao dio proizvoda.
Pravilnik propisuje:
– vrste i iznose naknada koje plaćaju obveznici plaćanja nak­nada;
– način i rokove obračunavanja i plaćanja naknada;
– način skupljanja otpadnih guma i visinu naknada koje se plaćaju ovlaštenim
skupljačima za skupljanje otpadnih guma;
– iznose naknada koji se plaćaju oporabiteljima za oporabu otpadnih guma.
U skladu s načelom onečišćivač plaća uvoznici i proizvođači guma plaćaju naknadu
kojom se osigurava pokriće troškova gospodarenja otpadnim gumama (skupljanje,
privremeno skladištenje, zbrinjavanje i oporaba). Naknadu za gospodarenje
otpadnim gumama plaćaju obveznici i na uvoz i proizvodnju vozila, zrakoplova i
drugih letjelica čiji su sastavni dijelovi kojih su gume, a prema kriterijima
propisanim Pravilnikom.

***5.4.9. Otpadna vozila***

Sustavom oporabe i zbrinjavanja propisanim Pravilnikom o gospodarenju otpadnim
vozilima, uz uvažavanje principa »onečišćivač plaća« osigurava se gospodarenje
ovim otpadom u skladu sa EU direktivom o otpadu i direktivom o gospodarenju
otpadnim vozilima. Pravilnik određuje mjere zaštite okoliša za uspostavu sustava
skupljanja otpadnih vozila radi ponovne uporabe, reciklaže i drugih oblika
oporabe otpadnih vozila, te njihovih dijelova kako bi se smanjilo odlaganje
otpada i poboljšala učinkovitost zaštite okoliša svih gospodarskih subjekata
koji sudjeluju u životnom ciklusu vozila, posebice subjekata koji izravno
sudjeluju u obradi otpadnih vozila.
Pravilnik o gospodarenju otpadnim vozilima propisuje:
– način gospodarenja otpadnim vozilima;
– vrste naknada i iznos naknade koje plaćaju obveznici plaćanja naknada na
otpadna vozila;
– način i rokove obračunavanja i plaćanja naknada;
– zabranu stavljanja na tržište motornih vozila koja sadrže opasne tvari.
Sukladno Pravilniku, naknadu za gospodarenje otpadnim vozilima plaća pravna ili
fizička osoba koja proizvodi ili uvozi vozila u RH, a naknade se uplaćuju u
FZOEU-u.
Ovlašteni skupljači imaju pravo na isplatu dvije vrste naknada:
a) naknada za pokrivanje troškova preuzimanja i privremenog skladištenja;
b) naknada za preuzete količine otpadnih vozila od posjednika otpadnih vozila na
lokaciji posjednika.
Posjednik ima pravo na naknadu, a iznos naknade ovisi o tome je li posjednik
otpadno vozilo dovezao u skladište skupljača ili je skupljač otišao po otpadno
vozilo na posjednikovu lokaciju.

***5.4.10. Otpadna ulja***

Novi Pravilnik o gospodarenju otpadnim uljima propisuje obveznike plaćanja
naknada, vrste i iznose naknada koje plaćaju obveznici plaćanja naknada za
otpadna ulja, način i rokove obračunavanja i plaćanja naknada, načine
gospodarenja otpadnim uljima, iznos naknada koje se plaćaju ovlaštenim osobama
za skupljanje otpadnih ulja i naknada koje plaćaju ovlaštene osobe za oporabu
otpadnih ulja. Sustavom oporabe i zbrinjavanja, uz uvažavanje principa
»onečišćivač plaća«, osigurano je gospodarenje otpadnim uljima u skladu sa EU
direktivom o otpadu i direktivom o gospodarenju otpadnim uljima. Uvoznici
svježega mazivog ulja u RH ili proizvođači svježega mazivog ulja u RH plaćaju
naknadu zbrinjavanja otpadnih mazivih ulja prigodom stavljanja na tržište
svježega mazivog ulja kao posebnog proizvoda. Ovlašteni sakupljači otpadnih
mazivih ulja i otpadnih jestivih ulja imaju pravo na naknadu za skupljanje
otpadnih mazivih i otpadnih jestivih ulja.

***5.4.11. Otpadne baterije i akumulatori***

Novi Pravilnik o gospodarenju otpadnim baterijama i akumulatorima propisuje
način obilježavanja baterija i akumulatora, način skupljanja otpadnih baterija i
akumulatora, obveze i odgovornost proizvođača baterija i akumulatora,
proizvođača uređaja kojih su sastavni dio baterije i akumulatori, vrste i iznose
naknada koje plaćaju obveznici plaćanja naknada, način i rokove obračunavanja i
plaćanja naknada, iznos naknada koje se plaćaju ovlaštenim osobama za
skupljanje, obradu i recikliranje otpadnih baterija i akumulatora.
Pravilnikom je propisan sustav oporabe i zbrinjavanja otpadnih baterija i
akumulatora, uz uvažavanje principa »onečišćivač plaća«, čime se osigurava
gospodarenje otpadnim baterijama i akumulatorima u skladu sa EU direktivom o
otpadu i direktivom o baterijama i akumulatorima i otpadnim baterijama i
akumulatorima. Cilj Pravilnika je uspostavljanje sustava skupljanja, obrade i
visoke razine recikliranja te kontrolirane oporabe i/ili zbrinjavanja ostataka
nakon obrade i recikliranja otpadnih baterija i akumulatora bez obzira na njihov
oblik, volumen, masu i materijale od kojih su izrađeni.
Skupljanje otpadnih baterija i akumulatora organizirano je preko prodajnih
mjesta, trošak zbrinjavanja otpada podmiruju proizvođači i uvoznici uplatom
naknada u FZOEU-u prigodom stavljanja proizvoda na tržište. FZOEU isplaćuje
naknadu skupljačima i obrađivačima za skupljene i obrađene količine otpadnih
baterija i akumulatora.

***5.4.12. Električki i elektronički otpad***

Pravilnikom o gospodarenju električkim i elektroničkim otpadom uspostavljen je
sustav odvojenog skupljanja električkog i elektroničkog otpada radi njegove
oporabe i zbrinjavanja, zaštite okoliša i zdravlja ljudi, prema načelu
»onečišćivač plaća«.
Pravilnik propisuje:
– obveznike plaćanja naknada;
– vrste i iznose naknada koje plaćaju obveznici plaćanja naknada za električki i
elektronički otpad;
– način i rokove obračunavanja i plaćanja naknada;
– načine gospodarenja s električkim i elektroničkim otpadom;
– iznose naknada koje se plaćaju posjedniku prigodom odvoza EE otpada ovlaštenim
osobama za skupljanje EE otpada;
– iznose naknada koje se plaćaju ovlaštenim osobama za skupljanje električkog i
elektroničkog otpada;
– iznose naknada koje se plaćaju ovlaštenim osobama za zbrinjavanje i/ili
oporabu električkog i elektroničkog otpada.
Trošak zbrinjavanja električkog i elektroničkog otpada podmiruju proizvođači i
uvoznici uplatom naknada u FZOEU-u prigodom stavljanja proizvoda na tržište.
FZOEU isplaćuje naknadu sakupljačima i obrađivačima za skupljene i obrađene
količine električkog i elektroničkog otpada.

***5.4.13. Otpad iz industrije titanovog dioksida***

Iako se u RH ne proizvodi titanov dioksid nego se koristi kao sirovina u
daljnjoj proizvodnji, Zakon o otpadu propisuje donošenje pravilnika o
gospodarenju otpadom iz industrije titanovog dioksida u 2008., u skladu skladu s
Direktivom o otpadu iz industrije u kojoj se koristi titanov dioksid.

5.5. ODLAGALIŠTA

Novim prijedlogom Pravilnika o odlagalištima, koji je usklađen s europskom
praksom, definiraju se radni i tehnički zahtjevi za odlagališta, granične
vrijednosti emisija u okoliš zbog odlaganja otpada, obavezni postupci, pravila i
drugi uvjeti za odlaganje, uvjeti i mjere u vezi s planiranjem, gradnjom, radom
i zatvaranjem odlagališta, te gospodarenjem nakon njihova zatvaranja, sa ciljem
da se u čitavom razdoblju trajanja odlagališta smanje učinci štetnih utjecaja na
okoliš, osobito onečišćavanje površinskih voda, podzemnih voda, tla i zraka, te
globalnog okoliša, uključujući efekt stakleničkih plinova, te da se smanji rizik
za ljudsko zdravlje do kojeg bi moglo doći uslijed odlaganja otpada i tijekom
sveukupnog postojanja odlagališta. Pravilnikom se isto tako propisuju i obavezni
postupci i drugi uvjeti za prihvat otpada u podzemna odlagališta. Pravilnikom su
propisani i uvjeti odlaganja otpada koji sadrži azbest.

***5.5.1. Podjela odlagališta***

Odlagališta se, prema Pravilniku o odlagalištima, dijele na:
1. odlagalište inertnog otpada na koje se smije odlagati samo inertni otpad;
2. odlagalište neopasnog otpada na koje je dopušteno odlaganje:
a) komunalnog otpada,
b) neopasnog otpada bilo kojeg porijekla koji ispunjava kriterije za prihvat
otpada na odlagališta za neopasni otpad u skladu s odredbama Pravilnika,
c) stabilnog i nereaktivnog, prethodno obrađenoga opasnog otpada, ako granične
vrijednosti onečišćenja u otpadu i eluatu ne prelaze granične vrijednosti za
neopasni otpad propisane posebnim propisom,
d) otpad kojem je bitno smanjen udio biorazgradive frakcije, odnosno otpad koji
će u kontroliranom procesu iskoristiti biorazgradivu frakciju za proizvodnju
bioplina;
1. odlagalište opasnog otpada na kojem je dopušteno odlaganje samo opasnog
otpada, ako granične vrijednosti onečišćenja u otpadu i eluatu ne prelaze
granične vrijednosti za opasni otpad koje su propisane posebnim propisom;
2. podzemna odlagališta koja podrazumijevaju mjesto za stalno odlaganje otpada
pod zemlju u pogodnu bušotinu nastalu rudarskom eksploatacijom ili
istraživanjem. U podzemno odlagalište dopušteno je odlaganje inertnog te opasnog
i neopasnog otpada, osim otpada koji je posebno naveden u Pravilniku.
Na odlagališta otpada dopušteno je odlaganje samo prethodno obrađenog otpada
prema kriterijima utvrđenima u Pravilniku.
Otpad se provjerava na tri razine:
– karakterizacija otpada,
– ocjena sukladnosti,
– provjera na licu mjesta.

![](dodatni/350422.gif)
SLIKA 22. Prihvat otpada na odlagališta

***5.5.2. Zatvaranje odlagališta te održavanje i nadzor nakon zatvaranja***

Odlagalište ili dio odlagališta se zatvara i prestaje s radom kad su se
ostvarili relevantni uvjeti propisani u Dozvoli za rad odlagalište, po dozvoli
nadležnog tijela, a na temelju zahtjeva odlagača. Zatvaranje odlagališta provodi
se po postupku propisanom u Dozvoli za rad odlagališta. Odlagalište ili dio
odlagališta smatra se zatvorenim kada nadležno tijelo, nakon inspekcijskog
pregleda i prihvaćanja potrebne dokumentacije, donese Odluku o zatvaranju. Za
zatvaranje odlagališta operater je dužan pripraviti dokumentaciju koja sadrži
izvještaj o provedenim propisanim mjerama za zatvaranje, program provođenja
mjera održavanja i nadzora odlagališta nakon zatvaranja što su propisani u
Dozvoli za rad odlagališta i prikaz rasporeda odloženog otpada u tijelu
odlagališta.
Nakon zatvaranja odlagališta operater je odgovoran za održavanje odlagališta,
provedbu propisanih mjera za sprečavanje štetnih utjecaja na okoliš, te kontrolu
i nadzor nakon zatvaranja kako je to propisano u Dozvoli za rad odlagališta.
Odlukom o zatvaranju odlagališta nadležno tijelo može propisati i dodatne mjere
za sprečavanje štetnih utjecaja na okoliš i dodatne mjere kontrole i nadzora,
ako procijeni da mjere propisane u Dozvoli nisu dostatne.
Operater zatvorenog odlagališta dužan je, u vremenskom raz­doblju utvrđenom u
Dozvoli ili Odluci o zatvaranju, osigurati: održavanje i zaštitu zatvorenog
odlagališta, redovite preglede stanja tijela odlagališta, obavljanje kontrole i
nadzora odlagališta, izradu godiš­njeg izvještaja o stanju odlagališta i
provedbi propisanih mjera.

***5.5.3. Dozvola za zbrinjavanje otpada***

Djelatnost odlaganja otpada na odlagalištima operater smije obavljati samo ako
ima Dozvolu za zbrinjavanje otpada prema Zakonu o otpadu. U Dozvoli, uz podatke
propisane u Zakonu o otpadu, detaljno se određuju i:
– kategorija odlagališta;
– vrste otpada i količine koje se mogu odložiti na odlagalište;
– količina biološki razgradivih sastojaka otpada koji se mogu odložiti u
pojedinačnoj kalendarskoj godini;
– način preuzimanja otpada i provjere njegove identičnosti te drugi uvjeti rada;
– izvođenje kontrole, radnog monitoringa i drugih oblika nadzora nad
onečišćavanjem okoliša;
– način redovnog pregleda tijela odlagališta i tehničkih objekata odlagališta;
– dopuštene promjene indikativnih parametara podzemne vode;
– zahtjevi povezani s izvještavanjem o vrstama, mjestu nastanka i količinama
odloženog otpada;
– zahtjevi povezani sa zatvaranjem odlagališta i mjere za sprečavanje štetnih
utjecaja na okoliš nakon njegova zatvaranja;
– vremensko razdoblje u kojem odlagatelj, nakon zatvaranja odlagališta, mora
osiguravati izvođenje propisanih obveza koje za odlagalište za opasni ili
neopasni otpad iznosi najmanje 30 godina;
– godišnja količina i prostor za odlaganje ostataka prerade građevinskog otpada
i građevinskog otpada koji sadrži čvrsto vezani azbest.

***5.5.4. Troškovi odlaganja otpada***

Troškovi odlaganja otpada uključuju troškove projektiranja, gradnje odlagališta,
operativne troškove rada odlagališta i procijenjene troškove zatvaranja
odlagališta, održavanja i nadzora tijekom 30 godina nakon zatvaranja. Troškovi
odlaganja otpada utvrđuju se prema količini i svojstvima otpada prema principu
»onečišćivač plaća«.

***5.5.5. Kontrola i nadzor za vrijeme aktivnog korištenja odlagališta***

Odlagatelj koji upravlja odlagalištima opasnog i neopasnog otpada mora osigurati
kontrolu i nadzor za vrijeme aktivnog korištenja.
Kontrola i nadzor uključuju:
– mjerenja meteoroloških parametara;
– mjerenja emisija odlagališnog plina;
– mjerenja emisija procjedne vode i oborinske vode s površine odlagališta;
– mjerenja parametara onečišćenja podzemne vode opasnim tvarima, ako je u
području utjecaja odlagališta;
– kontrolu stabilnosti tijela odlagališta.
Odlagatelj je dužan obavijestiti nadležno tijelo na štetne utjecaje na okoliš
koji se otkriju postupcima nadzora i kontrole kvalitete te o poduzetim
korektivnim mjerama na vlastiti trošak. Odlagatelj je dužan izraditi, jednom
godišnje, izvještaj o svim rezultatima kontrole i nadzora iz prethodnih stavaka.

5.6. CENTRI ZA GOSPODARENJE OTPADOM – LOKACIJE

Strategijom je dugoročno predviđeno osnivanje regionalnih i županijskih CGO-a.
Županije i Grad Zagreb dužne su izraditi planove gospodarenja otpadom u kojima
moraju definirati sustav gospodarenja otpadom na način da predvide najviše jedan
CGO u županiji, odnosno Gradu Zagrebu.
Prema analizi predloženih nacrta županijskih planova gospodarenja otpadom i
Nacrta plana gospodarenja otpadom Grada Zagreba, u 2006. gotovo su sve županije
predložile posebne lokacije koje će biti centralno mjesto za obradu i odlaganje
otpada. U vrijeme donoše donošenja ovog Plana neke od županija još nisu provele
postupak donošenja prostornih planova s definiranom budućom lokacijom
županijskog i/ili regionalnog CGO-a.
– RCGO sjeverozapadne Hrvatske – obuhvaća četiri županije:
Koprivničko-križevačku, Krapinsko-zagorsku, Međimursku i Varaž­dinsku;
– RCGO Istočne Slavonije – Antunovac u Osječko-baranjskoj županiji obuhvaća
Osječko-baranjsku i Vukovarsko-srijemsku županiju.
Grad Zagreb i Zagrebačka županija dogovorno planiraju gradnju postrojenja za
termičku obradu komunalnog otpada koje bi se nalazilo u Gradu Zagrebu, na
lokaciji Žitnjak-istok, a odlagalište ostatka od termičke obrade na lokaciji
Zagrebačke županije.
Zbog navedenoga, predložena su dva koncepta sustava gospodarenja neopasnim
(komunalnim i proizvodnim) otpadom:
– tzv. županijski koncept – po jedan CGO u svakoj županiji;
– tzv. regionalni koncept – osam regionalnih CGO-a i pet županijskih CGO-a.
Grafički prikazi nalaze se na slikama 23. i 24.
Tijekom izrade ovog plana neke su županije od predloženih lokacija odabrale
lokaciju za gradnju CGO-a te su takve lokacije uvrštene u prijedlog navedenih
koncepata.
Neovisno o odabranom konceptu, potencijalne lokacije CGO-a, kriteriji i
smjernice za njihovu gradnju moraju biti planirane prostornim planovima
županija, konačne će se lokacije odabrati nakon obavljenih istražnih radova i
provedenog postupka procjene utjecaja na okoliš koji prethodi postupku izdavanja
lokacijske dozvole.

***5.6.1. Županijski koncept zbrinjavanja otpada***

Veći broj županija i Grad Zagreb u svojim su nacrtima planova gospodarenja
otpadom predložili lokacije za CGO. Manji je broj odredio više potencijalnih
lokacija, a neke županije uopće nisu predložile lokaciju.
Stoga je županijski koncept napravljen na temelju nacrta županijskih planova
gospodarenja koji su bili na raspolaganju i na temelju istraživanja i analiza
provedenih za potrebe izrade Plana.
Zajednički prikaz svih lokacija CGO-a po županijama dan je u Tablici 19. i na
Slici 23.

TABLICA 19. Županijski koncept

|  |  |
| --- | --- |
| Županija | Lokacija ŽCGO |
| Krapinsko-zagorska | nije određeno |
| Sisačko-moslavačka | varijante: Četvrtkovac, Blatuša, Kurjakana,  Banski Grabovac, Ćore i Rađenovci |
| Karlovačka | varijante: Lemić brdo, Babina gora i Okić |
| Varaždinska | Motičnjak |
| Koprivničko-križevačka | Piškornica |
| Bjelovarsko-bilogorska | nije određeno |
| Primorsko-goranska | Marišćina |
| Ličko-senjska | Lički Osik |
| Virovitičko-podravska | Jasenaš |
| Požeško-slavonska | nije određeno |
| Brodsko-posavska | varijante: Šagulje-Ivik, Baćanska, Općine Gornja Vrba, Podcrkavlje, Vrpolje i Vrbje |
| Zadarska | Benkovac (Biljane Donje) |
| Osječko-baranjska | Antunovac |
| Šibensko-kninska | Bikarac |
| Vukovarsko-srijemska | Stari Jankovci |
| Splitsko-dalmatinska | Lećevica (Kladnjice) |
| Istarska | Kaštijun |
| Dubrovačko-neretvanska | Badovinje Rupe |
| Međimurska | Pustošija |
| Grad Zagreb  Zagrebačka | PTOO – Zagreb istok (Resnik) Lokacija odlagališta nije određena |

![](dodatni/350423.gif)

SLIKA 23. Županijski koncept gospodarenja komunalnim otpadom

***5.6.2. Regionalni koncept zbrinjavanja otpada***

Planiranje cjelokupnog sustava zbrinjavanja otpada na nacionalnoj razini
omogućilo je drugačiji pristup planiranju sustava zbrinjavanja otpada. Osnovni
ciljevi u izradi regionalnog koncepta bili su racionalno korištenje prostora kao
ograničenog resursa i smanjivanja troškova zbrinjavanja otpada. Regionalni
koncept zbrinjavanja otpada je također djelomično preuzet iz županijskih planova
gospodarenja, jer su pojedine županije već prepoznale prednosti međusobnog
udruživanja u regiju s jednim zajedničkim CGO-om. Na temelju nacrta županijskih
planova preuzeta su dva RCGO-a: sjeverozapadna Hrvatska (Koprivničko-križevačka,
Varaždinska, Međimurska i Krapinsko-zagorska županija) i Antunovac za istočnu
Hrvatsku (Osječko-baranjska i Vukovarsko- srijemska županija), a Grad Zagreb i
Zagrebačka županija predvidjeli su povezivanje u zbrinjavanju komunalnog otpada
postupkom termičke obrade.
Ostali su RCGO-i uključeni u regionalni koncept na temelju provedene
optimizacije prostornih i ekonomskih parametara. Prijedlogom su u regionalni
koncept uključene Bjelovarsko-bilogorska i Virovitičko-podravska županija sa
zajedničkim centrom Jasenaš i Brodsko-posavska i Požeško-slavonska županija sa
zajedničkim centrom Šagulje – Ivik.
Za Ličko–senjsku županiju su, na temelju geografskih datosti, dijelovi
teritorija pridruženi okolnim županijama: sjeveroistočni dio je pridružen CGO-u
u Karlovačkoj županiji (35%), sjeverozapadni dio županije je pridružen Marišćini
u Primorsko-goranskoj županiji (15%), a južni dio CGO-u u Zadarskoj županiji
(50%).
Za preostale županije (Sisačko-moslavačka, Šibensko-kninska,
Splitsko-dalmatinska, Istarska i Dubrovačko-neretvanska), iako nisu bile
obuhvaćene analizom, nije isključena mogućnost njihova naknadnog udruživanja s
ciljem optimizacije pojedinačnih sustava gospodarenja otpadom. Zajednički prikaz
lokacija CGO-a prema regionalnom konceptu dan je u Tablici 20. i na Slici 24.

TABLICA 20. Regionalni koncept

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Broj | Županija | Lokacija RCGO/ŽCGO |
|  | Sisačko-moslavačka | varijante: Četvrtkovac, Blatuša, Kurjakana, Banski Grabovac, Ćore i Rađenovci |
|  | Šibensko-kninska | Bikarac |
|  | Splitsko-dalmatinska | Lećevica (Kladnjice) |
|  | Istarska | Kaštijun |
|  | Dubrovačko-neretvanska | Badovinje Rupe |
| 1. | Karlovačka | varijante: Lemić brdo, Babina gora i Okić |
|  | 35% Ličko-senjska |  |
| 2. | Koprivničko-križevačka | lokacija nije potvrđena |
|  | Krapinsko-zagorska |  |
|  | Varaždinska |  |
|  | Međimurska |  |
| 3. | Primorsko-goranska | Marišćina |
|  | 15% Ličko-senjska |  |
| 4. | Brodsko-posavska | varijante: Šagulje-Ivik, Baćanska, Općine Gornja Vrba, Podcrkavlje, Vrpolje i Vrbje |
|  | Požeško-slavonska |  |
| 5. | Zadarska | Benkovac (Biljane Donje) |
|  | 50% Ličko-senjska |  |
| 6. | Osječko-baranjska | Antunovac |
|  | Vukovarsko-srijemska |  |
| 7. | Virovitičko-podravska | 1.0pt">Jasenaš |
|  | Bjelovarsko-bilogorska |  |
| 8. | Grad Zagreb Zagrebačka | PTOO – Zagreb istok (Resnik) lokacija odlagališta nije određena |

Nakon donošenja ovog plana, županije i Grad Zagreb donijet će
konačne planove gospodarenja otpadom u kojima će odrediti budući sustav
gospodarenja otpadom samostalno ili u suradnji s jednom ili više županija u
regionalnim CGO-ima.
Konačna odluka o odabiru koncepta ovisit će o odluci pojedine županije, a u
poglavlju 5. prikazani su proračuni i procjene troškova koje bi trebale pomoći
županijama u donošenju odluke. Ovim se planom ne isključuju druge varijante
međužupanijskih udruživanja te će se, nakon donošenja svih konačnih županijskih
planova i plana gospodarenja otpadom Grada Zagreba, ovaj plan dopuniti.
Do kraja 2007. županije i Grad Zagreb obvezne su definirati lokacije CGO-a.
Županijskim planovima gospodarenja otpadom detaljnije će se definirati sadržaji
centara za gospodarenje otpadom, tehnologija obrade otpada, obuhvat,
rasprostranjenost, namjena pretovarnih stanica, tok svih vrsta otpada unutar
županije/regije i mogući utjecaji na ljude i okoliš.
Dosadašnja europska praksa pokazala je da gradnja CGO-a za manje od 400.000
stanovnika nije preporučiva iz financijskih (investicije) razloga. Međutim,
prigodom gradnje CGO-a mora se uzeti u obzir slaba naseljenost pojedinih
predjela RH te podaci dobiveni na temelju analize provedenih tijekom izrade
ovoga plana.

![](dodatni/350424.gif)
SLIKA 24. Regionalni koncept gospodarenja komunalnim otpadom

6. PLAN FINANCIRANJA SUSTAVA GOSPODARENJA OTPADOM RH

Plan gospodarenja otpadom napravljen je na bazi prijedloga planova gospodarenja
otpadom županija i Grada Zagreba koji u pojedinim slučajevima nisu definirali
koncept gospodarenja otpadom za županiju/regiju ili nisu odredili konačnu
lokaciju RCGO/ŽCGO-a u prostorno-planskoj dokumentaciji, pa će, tijekom
realizacije doći do određenih odstupanja od predviđenih iznosa investicija.
Međutim, da bi se moglo planirati financiranje uspostave sustava gospodarenja
otpadom predviđena su varijantna rješenja – osnivanje županijskih (ŽCGO) ili
regionalnih centara za gospodarenja otpadom (RCGO).
Ovim su planom obuhvaćeni troškovi financiranja projekata:
– sanacije i zatvaranje postojećih odlagališta;
– neuređenih odlagališta;
– sanacije crnih točaka;
– gradnje CGO-a i PS-a.
Sustav primarnog izdvajanja i reciklaže sekundarnih sirovina na nacionalnoj
razini uspostavljen je preko pravilnika koji su obrađeni u poglavlju 3.4.
Posebne kategorije otpada. Isto tako, na lokalnoj razini, županije i Grad Zagreb
dužni su uspostaviti, provesti i osigurati sredstva za sveobuhvatni sustav
primarnog izdvajanja, a što će biti definirano planovima gospodarenja otpadom
županije ili Grada Zagreba.

6.1. IZVORI FINANCIRANJA

Sredstva za provedbu projekata osigurat će se iz:
– javnih izvora,
– privatnih izvora.
Ad.A) Javni izvori financiranja:
– državni proračun,
– proračuni JLS-a i JRS-a i sredstava komunalnih društava (u vlasništvu jedinica
lokalne samouprave);
– EU fondovi (predpristupni program ISPA i IPA; strukturni fondovi za države
članice);
– FZOEU;
– krediti banaka (Svjetska banka, Europska banka za razvoj, Europska
investicijska banka, itd.)
Ad. B) Privatni izvori financiranja:
– privatna ulaganja u CGO-e (javno-privatno partnerstvo, koncesije i dr.);
– privatna ulaganja u primarno izdvajanje i prikupljanje otpada – postrojenja za
reciklažu i skupljanje.

***6.1.1. Sredstva državnog proračuna***

Sredstva državnog proračuna koristit će se u manjoj mjeri za investicijske
radove u sanacijama i gradnji budućeg sustava gospodarenja otpadom. Primarno će
se koristiti za poticanje i razvoj sustava, pripremu programa i projekata
razvoja i sanacije, poglavito »crnih točaka«.

***6.1.2. Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost (FZOEU)***

FZOEU financijski podržava i potiče programe i projekte na području zaštite
okoliša:
1. sanacije i poboljšavanja upravljanja odlagalištima te postupno zatvaranje
postojećih odlagališta komunalnog otpada;
2. sanacije smetlišta (divlja odlagališta) koja svojim postojanjem predstavljaju
opasnost za okoliš i ljudsko zdravlje i za sprečavanje nenadziranog odlaganja
otpada;
3. gradnju CGO-a, CGOO-a i odlagališta za inertni otpad;
4. sanacije odlagališta opasnog otpada – lokacije visoko onečišćenog okoliša;
5. poticanje izbjegavanja i smanjivanja nastajanja otpada (postavljanje zelenih
otoka radi odvojenog prikupljanja komunalnog otpada u kontejnerima za staklo,
papir, plastiku, bio-razgradivi otpad i dr.);
6. uspostavu i unapređivanje sustava gospodarenja posebnim kategorijama otpada i
to: ambalažom i ambalažnim otpadom, otpadnim električkim i elektroničkim
uređajima i opremom, vozilima kojima je istekao vijek trajanja, otpadnim
baterijama i akumulatorima koji sadrže određene opasne tvari, otpadnim gumama,
infektivnim otpadom iz zdravstvenih ustanova, otpadom iz rudarstva i
eksploatacije mineralnih sirovina i otpadnim uljima.

***6.1.3. Sredstva JLS-a i JRS-a, komunalnih društava uštava i krediti***

Za osiguravanje zemljišta za smještaj lokacije CGO-a i PS-a te infrastrukturu do
lokacije CGO-a koristit će se proračunska sredstvaca JLS-a i JRS-a i
krediti banaka (Svjetska banka, Europska banka za razvoj, Europska investicijska
banka i sl.). Korištenje kredita banaka predviđa se na razini lokalne
(regionalne) samouprave za uspostavu sustava prikupljanja i gradnju sustava
zbrinjavanja komunalnog otpada.
Na državnoj će se razini krediti banaka koristiti za sanaciju »crnih točaka«.

***6.1.4. Europski fondovi***

RH je već tijekom 2001. počela graditi svoj institucionalni sustav za prihvat EU
financijskih sredstava koji se vremenom razvijao u skladu sa zahtjevima EU-a za
upravljanje tim istim programima. Od 2001. do 2004. Republika Hrvatska je bila
korisnica CARDS programa koji je, tijekom toga razdoblja, bio najveći
jedinstveni program pomoći provođen u zemlji. Nakon što je RH postala zemlja
kandidat za članstvo u EU-u postali su joj dostupni i pretpristupni programi
(Phare, ISPA i Sapard) koji su, u razdoblju od 2005. do 2006., zamijenili
nacionalnu komponentu CARDS-a kao glavnog izvora EU financijske pomoći.
Na početku 2007. RH su dostupna sredstva IPA (Instrument for Pre-Accession
Assistance /Instrument Predpristupne Pomoći) kao integrirani instrument koji je
zamijenio program CARDS te pretpristupne programe Phare, ISPA i Sapard. Novi
program IPA namijenjen je pružanju pomoći zemljama kandidatima u pripremi za
upravljanje strukturnim fondovima koji će im biti dostupni nakon pristupanja
EU-u.
Operativni program za okoliš (Environmental Operation Programme – EOP) obuhvaća
trogodišnje razdoblje programiranja (od 2007. do 2009.) za komponentu III IPA
programa u iznosu od55 000.000 eura i temelji se na prethodnim ulaganjima
sufinanciranima preko ISPA programa. Stoga su prioriteti Operativnog programa za
okoliš:
– gradnja infrastrukture za gospodarenje otpadom u cilju uspostavljanja
integriranog sustava gospodarenja otpadom u RH u iznosu od 27.500,000;
– zaštita hrvatskih vodnih resursa unapređivanjem sustava vodoopskrbe, odvodnje
i pročišćavanja otpadnih voda u iznosu od 27.500,000.

***6.1.5. Privatna ulaganja***

Zadnjih je godina u Europskoj Uniji zabilježen porast suradnje javnog i
privatnog sektora sa ciljem razvijanja i gradnje infrastruk­ture s područja
zaštite okoliša i transporta zbog niza prednosti kao što su: brza gradnja
infrastrukture, brža provedba, manji ukupni troškovi, bolja alokacija rizika,
kvalitetnija usluga, stvaranje dodatnih prihoda i učinkovitije upravljanje.
Javno-privatno partnerstvo (JPP) je oblik suradnje između tijela javne vlasti i
privatnog sektora koja podrazumijeva to da privat­ni sektor ne sudjeluje samo u
realizaciji projekta nego i u procesu odlučivanja uravnoteženom raspodjelom
rizika. Ovisno o stupnju uključenosti javnog i privatnog sektora i o alokaciji
rizika, ugovori s područja dugoročne suradnje ta dva sektora obuhvaćaju
aktivnosti financiranja, dizajniranja, implementacije i operacionalizacije
projekta.
Ovim se planom predviđaju privatna ulaganja u primarnu selek­ciju, skupljanje i
obradu korisnog otpada (plastični materijali, staklo, metali, gume, papir, ulja
.. ), te u tehnološku i termičku obradu komunalnoga, opasnog, neopasnog
tehnološkog i građevinskog otpada preko koncesija i JPP-a.

6.2. PROCJENA POTREBNIH SREDSTAVA ZA SANACIJU ODLAGALIŠTA, CRNIH TOČAKA I DRUGIH
LOKACIJA

U ovom planu, u posebnom je poglavlju navedena potreba sanacija »crnih točaka«,
kao ostataka prethodne industrijske aktivnosti od kojih prioritetno:
– Lemić brdo kod Karlovca;
– bazeni lužnate vode i crvenog mulja na lokaciji bivše tvornice glinice kod
Obrovca;
– Koksara Bakar;
– odlagalište šljake u Kaštelanskom zaljevu;
– TEF Šibenik;
– odlagalište azbesta u Mravinačkoj kavi kod Splita.
Za ove lokacije više ne postoji odgovorna pravna osoba i sanaciju prema Zakonu o
otpadu mora riješiti država.
Za lokacije:
– jama Sovjak kod Rijeke;
– odlagališta šljake TE Plomin I.;
– odlagalište zauljenih muljeva u Botovu;
– odlagalište fosfogipsa u Kutini.
poznati su vlasnici, odnosno korisnici i oni su odgovorni za sanaciju, pri čemu
zbog visine potrebnih investicija treba računati na pomoć iz državnih i drugih
fondova.
Sanacija odlagališta i »crnih točaka« sufinancira se iz sredstava FZOEU-a prema
programu rada FZOEU-a. Predviđena 162 milijuna kuna, koliko će FZOEU izdvojiti
za sanaciju lokacija opasnog otpada, bit će raspoređeno prema količini
onečišćenja te štetnosti utjecaja na okoliš i ljudsko zdravlje. Međutim,
troškovi zbrinjavanja opasnog otpada na navedenim lokacijama znatno su veći od
planiranih te će se za ovu namjenu morati osigurati dodatna, najvjerojatnije
kreditna sredstva. Sanacija crnih točaka financirati će se i kroz europske
strukturne i kohezijske fondove.
Iznosi dodatnih sredstava potrebnih za sanaciju pet prioritetnih lokacija (jama
Sovjak kod Rijeke, Lemić brdo kod Karlovca, odlagalište Mravinačka kava u
Solinu, okoliš tvornice «Salonit» Vranjic i odlagalište šljake u Kaštelanskom
zaljevu, lokacija bivše tvornice elektroda i ferolegura u Šibeniku) bit će
točnije poznati nakon završetka izrade programa sanacije koji su u tijeku i koji
sadržavaju:
– analizu vrste onečišćavanja okoliša i analizu i sažetak svih postojećih
analiza;
– prijedlog proizvodnih i drugih rješenja s ocjenom priklad­nosti odabranog
rješenja u odnosu na dugoročne učinke na okoliš (među više ponuđenih tehnologija
treba predložiti samo jednu tehnologiju);
– utvrđenu prihvatljivost zahvata s obzirom na utjecaj na okoliš;
– pregled dosadašnjih istražnih radova i provedbu eventualnih dodatnih istražnih
radova;
– mjere za uspostavljanje prethodne kakvoće stanja okoliša ili poboljšavanje
postojećeg stanja okoliša (uključujući i cost benefit analizu);
– redoslijed i rokove provedbe sanacijskog programa s razrađenim troškovnikom;
– plan osiguranja sredstava, uključujući troškove odštete za umanjenje
vrijednosti i oštećenje okoliša;
– pripremljenu natječajnu dokumentaciju za izvođenje radova.
Nakon završetka ovih programa pokrenut će se izrade programa sanacije drugih
»crnih točaka«.

6.3. PROCJENA POTREBNIH SREDSTAVA ZA GRADNJU CGO-A I USPOSTAVU SUSTAVA
GOSPODARENJA NEOPASNIM (KOMUNALNIM I PROIZVODNIM) OTPADOM

Za potrebe ovog Plana napravljena je procjena potrebnih sredstava za gradnju
CGO-A i uspostavu sustava gospodarenja neopasnim (komunalnim i proizvodnim)
otpadom za županijski i regionalni koncept.

***6.3.1. Polazne pretpostavke***

Količine komunalnog otpada korištene u okviru procjene investicija i
komparativne analize županijskog i regionalnog koncepata preuzete su iz
projekcije koja je sastavni dio ovog Plana. Na temelju procjene količina
komunalnog otpada za obradu u CGO-u u 2010. kapacitirani su svi dijelovi CGO-a
koji su vezani uz komunalni otpad i njegovo zbrinjavanje.
Procjena količina komunalnog otpada za obradu i procjena količina goriva iz
otpada (GIO) nakon obrade za županijski i regionalni koncept prikazani su u
tablicama 21. i 22. Na temelju navedenih podataka napravljene su i procjene
volumena odlagališta za neopasni otpad u svim županijskim, odnosno regionalnim
CGO-ima. Volumen odlagališta direktno je utjecao i na investicijske troškove u
mobilnu opremu za odlagalište neopasnog otpada. S obzirom na točnost procjena
ulaznih vrijednosti, dobiveni se rezultati mogu koristiti kao okvirne planske
vrijednosti.
Za procjenu količina građevinskog otpada korišteni su ulazni podaci iz projekta
LIFE 04 TCY/CRO/000114 Nacrt plana gospodarenja građevinskim otpadom u Republici ublici
Hrvatskoj, Građevinski fakultet, Zagreb 2006. S obzirom na to da je tijekom
obrade građevinskog otpada većinu otpada moguće reciklirati, procjena njegovih
količina važnia kapacitiranje postrojenja za obradu nego za njegovo
odlaganje. Kako drugi izvori i količine inertnog otpada nisu poznati, ulazne
količine za planiranje odlagališta za inertni otpad obuhvaćaju samo dio
građevinskog otpada koji se nakon obrade ne može iskoristiti i mora se odložiti
na odlagalište. Za potrebe procjena u okviru ove analize pretpostavljeno je da
se nakon obrade mora odložiti 3% od ukupne količine obrađenoga građevinskog
otpada

TABLICA 21. Procjena količina komunalnog otpada za obradu i količina goriva iz
otpada za županijski koncept

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Županija | Količina komunalnog otpada za obradu  [t/g] | Količina goriva iz otpada (GIO)  [t/g] |
| Krapinsko-zagorska | 32.000 | 11.000 |
| Sisačko-moslavačka | 59.000 | 21.000 |
| Karlovačka | 39.000 | 14.000 |
| Varaždinska | 42.000 | 15.000 |
| Koprivničko-križevačka | 28.000 | 10.000 |
| Bjelovarsko-bilogorska | 38.000 | 14.000 |
| Primorsko-goranska | 121.000 | 43.000 |
| Ličko-senjska | 18.000 | 7.000 |
| Virovitičko-podravska | 28.000 | 10.000 |
| Požeško-slavonska | 26.000 | 9.000 |
| Brodsko-posavska | 52.000 | 19.000 |
| Zadarska | 72.000 | 26.000 |
| Osječko-baranjska | 119.000 | 43.000 |
| Šibensko-kninska | 39.000 | 14.000 |
| Vukovarsko-srijemska | 44.000 | 16.000 |
| Splitsko-dalmatinska | 161.000 | 58.000 |
| Istarska | 104.000 | 37.000 |
| Dubrovačko-neretvanska | 45.000 | 16.000 |
| Međimurska | 26.000 | 10.000 |
| Grad Zagreb | 410.000 | / |
| UKUPNO | 1.502.000 | 393.000 |

TABLICA 22. Procjena količina komunalnog otpada za obradu i
količina goriva iz otpada za regionalni koncept

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Županija | Količina komunalnog otpada za obradu [t/g] | Količina goriva iz otpada (GIO) [t/g] |
| Sisačko-moslavačka | 59.000 | 21.000 |
| Šibensko-kninska | 39.000 | 14.000 |
| <"> Splitsko-dalmatinska | 161.000 | 58.000 |
| Istarska | 104.000 | 37.000 |
| Dubrovačko-neretvanska | 45.000 | 16.000 |
| Karlovačka | 47.000 | 17.000 |
| 35% Ličko-senjska |
| Koprivničko-križevačka | 127.000 | 45.000 |
| Krapinsko-zagorska |
| Varaždinska |
| Međimurska |
| Primorsko-goranska | 124.000 | 45.000 |
| 15% Ličko-senjska |
| Brodsko-posavska | 78.000 | 28.000 |
| Požeško-slavonska |
| Zadarska | 78.0000 | 29.000 |
| 50% Ličko-senjska |
| Osječko-baranjska | 163.000 | 59.000 |
| Vukovarsko-srijemska |
| Virovitičko-podravska | 67.000 | 24.000 |
| Bjelovarsko-bilogorska |
| Grad Zagreb Zagrebačka | ss="T-98bezuvl" align="right" style="margin-right:25.5pt;text-align:right"> 410.000 | / |
| UKUPNO | 1.502.000 | 393.000 |

***6.3.2. Odabir tehnologije za procjenu troškova sustava
gospodarenja komunalnim otpadom***

U sklopu ovog plana za procjenu troškova gospodarenja komunalnim otpadom
odabrana je MBO tehnologija kao najčešće planirana tehnologija obrade komunalnog
otpada predložena u nacrtima županijskih planova gospodarenja otpadom.
Tehnologija na temelju koje je napravljena procjena troškova uspostave sustava
bazira se na MBO tehnologiji s bioreaktorskim odlagalištem, gdje se GIO izdvaja
u fazi mehaničke obrade. Anaerobna obrada biorazgradivoga obrađenog komunalnog
otpada (osušen i djelomice stabiliziran) odvija se u tzv. bioreaktorskim
odlagalištima. Bioreaktorsko odlagalište svojom izvedbom mora, prema posebnom
propisu, udovoljavati svim zahtjevima za odlagalište neopasnog otpada. Za
vrijeme punjenja bioreaktorskog odlagališta ne odvija se proces metanogene
razgradnje, već se on ciljano aktivira dodatkom vode kada se odlagalište napuni
i izvede pokrovni brtveni sloj i prateća infrastruktura za prikupljanje plina.
Prosječno razdoblje iskorištavanja bioplina je oko pet godina, nakon čega je
organska tvar iz otpada u potpunosti razgrađena i ostaje na odlagalištu. Krajnji
rezultat je potpuno energetsko iskorištenja otpada i značajno smanjenje
potrebnih površina za konačno odlaganje.

![](dodatni/350425.gif)
SLIKA 25. MBO s bioreaktorskim odlagalištem

MBO tehnologija s bioreaktorskim odlagalištem korištena je zbog:
– 20-30% ostatka otpada na odlagalištu;
– proizvodnje goriva iz otpada (GIO) visoke kalorične vrijednosti (pogodne za
upotrebu u cementarama);
– proizvodnje električne energije iz biorazgradivog ostatka obrade;
– odnosa investicijskih troškova i troškova obrade
Na temelju ove tehnologije napravljena je procjena troškova za sve županije kako
bi se mogli usporediti predloženi koncepti sustava gospodarenja komunalnim
otpadom.
Zbog velikog broja podataka, analiza je izrađena statički, a nisu uzimani u
obzir vremenski faktori (ulaganja po fazama), kreditne faktori i slično. Zbog
opsega podataka i ulaznih vrijednosti korištenih u izradi ove procjene,
preporuča se da se dobivena procjena upotrebljava samo u planske svrhe.
Kako bi se dobile približno točne vrijednosti ukupne investicije potrebne za
uspostavu sustava korišten je tipski centar (točke 1.9. Tablica 23.) kao i za
procjenu troškova nabave sve mobilne opreme potrebne za rad odlagališta (točke
10., 12., 14. Tablica 23). Kao osnova za izračun ukupne investicije uzeta je MBO
tehnologija s energetskim iskorištavanjem (bioreaktorsko odlagalište). Za
procjenu troškova gradnje bioreaktorskog odlagališta, odlagališta neopasnog i
inertnog otpada korišteno je nekoliko modula različitih kapaciteta koji su
kombinirani prema procijenjenim količinama otpada. U ovom proračunu nisu uzeti u
obzir troškovi zemljišta i infrastrukture izvan lokacije CGO-a. Troškova uzet u
obzir u izradi ove procjene prikazani su u Tablici 23.

TABLICA 23. Prikaz troškova gradnje CGO-a i uspostave sustava gospodarenja
neopasnim (komunalnim i proizvodnim) otpadom za izradu procjene investicije

|  |  |
| --- | --- |
| 1. | Troškovi preliminarnih radova (prethodni radovi, unutrašnja komunalna infrastruktura, pripremni radovi i zemljani radovi) |
| 2. | Troškovi gradnje unutrašnje cestovne infrastrukture |
| 3. | Troškovi gradnje ulazno izlazne – izlazna zone i ograde |
| 4. | Troškovi gradnje ograde i unutarnje zelene zone |
| 5. | Troškovi gradnje zone za privremeno skladištenje |
| 6. | Troškovi gradnje plinsko-crpne stanice s bakljom |
| 7. | Troškovi gradnje postrojenja za predobradu procjednih voda |
| 8. | Troškovi nabave i postavljanja opreme i provedbe monitoringa |
| 9. | Troškovi gradnje bioreaktorskog odlagališta |
| 10. | Troškovi nabave mobilne opreme za bioreaktorsko odlagalište (strojevi potrebni za održavanje odlagališta) |
| 11. | Troškovi gradnje odlagališta za neopasni otpad |
| 12. | Troškovi nabave mobilne opreme za odlagalište neopasnog otpada (strojevi potrebni za održavanje odlagališta) |
| 13. | Troškovi gradnje odlagališta za inertni otpad |
| 14. | Troškovi nabave mobilne opreme za gospodarenje inertnim otpadom (drobilica za građevinski otpad) |
| 15. | Troškovi nabave MBO tehnologije s energetskim iskorištavanjem |
| 16. | Pretovarna stanica |

U tablicama 24. i 25. prikazani su troškovi gradnje CGO-a i
uspostave sustava gospodarenja neopasnim (komunalnim i proizvodnim) otpadom za
svaku županiju u županijskom konceptu te za županije i regije u regionalnom
konceptu.

TABLICA 24. Investicijski troškovi gradnje CGO-a i uspostave sustava za
županijski koncept

|  |  |
| --- | --- |
| Županija | Investicijski troškovi gradnje CGO-a i uspostave sustava [eur] |
| Krapinsko-zagorska | 13.000.000 |
| Sisačko-moslavačka | 21.000.000 |
| Karlovačka | 16.000.000 |
| Varaždinska | 14.000.000 |
| Koprivničko-križevačka | 15.000.000 |
| Bjelovarsko-bilogorska | 15.000.000 |
| Primorsko-goranska | 35.000.000 |
| Ličko-senjska | 13.000.000 |
| Virovitičko-podravska | 14.000.000 |
| Požeško-slavonska | 13.000.000 |
| Brodsko-posavska | 16.000.000 |
| Zadarska | 26.000.000 |
| Osječko-baranjska | 34.000.000 |
| Šibensko-kninska | 16.000.000 |
| Vukovarsko-srijemska | 16.000.000 |
| Splitsko-dalmatinska | 40.000.000 |
| Istarska | 30.000.000 |
| Dubrovačko-neretvanska | 18.000.000 |
| Međimurska | 13.000.000 |
| Grad Zagreb | 19.000.000 |
| Zagrebačka (bez PTOO) |
| UKUPNO | 397.000.000 |

TABLICA 25. Investicijski troškovi gradnje CGO/a i uspostave
sustava za regionalni koncept

|  |  |
| --- | --- |
| Županija | Investicijski troškovi izgradnje  CGO-a i uspostave sustava [eur] |
| Sisačko-moslavačka | 21.000.000 |
| Šibensko-kninska | 16.000.000 |
| Splitsko-dalmatinska | 40.000.000 |
| Istarska | 30.000.000 |
| Dubrovačko-neretvanska | 18.000.000 |
| Karlovačka | 19.000.000 |
| 35% Ličko-senjska |
| Koprivničko-križevačka | 37.000.000 |
| Krapinsko-zagorska |
| Varaždinska |
| Međimurska |
| Primorsko-goranska | 35.000.000 |
| 15% Ličko-senjska |
| Brodsko-posavska | 25.000.000 |
| Požeško-slavonska |
| Zadarska | 29.000.000 |
| 50% Ličko-senjska |
| Osječko-baranjska | 40.000.000 |
| Vukovarsko-srijemska |
| Virovitičko-podravska | 21.000.000 |
| Bjelovarsko-bilogorska |
| Grad Zagreb |
| Zagrebačka (bez PTOO) | 19.000.000 |
| UKUPNO | 350.000.000 |

Kao što je iz tablica 24. i 25. vidljivo, troškovi gradnje
CGO-a i uspostave sustava u regionalnom konceptu niži su u odnosu na županijski
koncept. Isto tako, u regionalnom se konceptu smanjuje investicija u komunalnu
infrastrukturu, gradnju pristupnih cesta, što nije uzeto u obzir prigodom izrade
ove procjene.

6.4. PRIPREMNI RADOVI ZA GRADNJU I USPOSTAVU SUSTAVA

***6.4.1. Uvjeti sufinanciranja***

Sredstvima FZOEU-a sufinancirat će se do 60% iznosa izrada projektno/tehničke
dokumentacije, istražni radovi na lokaciji CGO-a i dokumentacija za prijavu za
sufinanciranje i to:
A) dokumentacije za lokacijsku dozvolu:
– idejno rješenje,
– istražni radovi (samo za jednu lokaciju),
– studija utjecaja na okoliš i
– elaborat za lokacijsku dozvolu;
B) dokumentacije za pripremu prijave za FZEOU i EU-fondove
– predinvesticijska studija i plan investicije (Prefeasibility studija);
C) dokumentacije za prijavu za FZEOU i EU-fondove :
– studija izvodljivosti (Feasibiliy studija),
– analiza troškova i koristi (Cost-Benefit analiza),
– tehnička dokumentacija za aplikaciju (sažetak glavnog projekta, sažetak SUO-a,
druga tehnička dokumentacija),
– aplikacijski obrazac sa svim prilozima (na hrvatskom/engleskom);
D) dokumentacija za dobivanje građevinske dozvole;
E) natječajna dokumentacija (Fidic, žuta knjiga) za javno nadmetanje (Tender).
Dokumentacija pod C i E radi se na engleskom jeziku ako je na temelju
dokumentacije pod B projekt odabran za sufinanciranje iz EU-fondova. Ako je na
temelju dokumentacije pod B prihvaćeno sufinanciranje iz sredstava FZOEU-a,
nastavak dokumentacije radi se samo na hrvatskom jeziku.
Za prijavu za sufinanciranje iz FZEOU-a koristi se posebni prijavni list za
sufinanciranje, a za sufinanciranje iz EU-fondova propisani formulari Europske
komisije.

***6.4.2. Dinamika sufinanciranja***

Pravo na sufinanciranje troškova pripremnih radova ostvaruju županije sljedećom
dinamikom:
– za sredstva ad A) dokumentacija za lokacijsku dozvolu, nakon što je riješeno:
– prostornim planom određena lokacija CGO-a,
– osnovana ili odabrana županijska tvrtka za gospodarenje otpadom,
– sklopljen ugovor županije sa svim gradovima i općinama o zajedničkom osnivanju
i korištenju budućeg ŽCGO-a ili
– sklopljen međužupanijski ugovor (uključivši sve gradove i općine) o osnivanju
RCGO-a;
– za sredstva ad B) predinvesticijska studija i plan investicija:
– nakon prihvaćanja SUO-a i odobrenja (revizije) idejnog rješenja;
– zr>
– za sredstva ad C) prijava za sufinanciranje:
– nakon prihvaćanja i odobrenja predinvesticijske studije i plana investicija;
– za sredstva ad D) projekt za građevinsku dozvol
– nakon dobivanja lokacijske dozvole,
– nakon odabira privatnog partnera za budući JPP i
– nakon prihvaćanja i odobrenja sufinanciranja;
– za sredstva ad E) natječajna dokumentacija (Tender dokumentacija):
– nakon odobrenja (revizije) projekta za građevinsku dozvolu.

6.5. STRATEGIJA SUFINANCIRANJA GRADNJE CGO-A I USPOSTAVE SUSTAVA

Prema provedenoj procjeni troškova investicije za uspostavu sustava gospodarenja
otpadom prema županijskom konceptu potrebno je oko 397.000.000 eura, a za
regionalni koncept okvirna je vrijednost niža i iznosi oko 350.000.000 eura.
Realniju procjenu troškova uspostave sustava bit će moguće napraviti nakon što
budu doneseni planovi gospodarenja otpadom županija i Grada Zagreba, odnosno
nakon što županije odaberu koncept gospodarenja otpadom (ŽCGO/RCGO) i
tehnologiju obrade otpada prije konačnog zbrinjavanja.
Kako bi bilo moguće provesti gradnju cijelog sustava neophodno je strateški
odrediti kako će se pojedini dijelovi sustava financirati.
U daljnjem tekstu javna sredstva podrazumijevaju sredstva fondova (FZOEU i EU
pretpristupni fondovi), sredstva jedinica lokalne i regionalne samouprave
(JLS/JRS) ostvarena iz proračuna i kreditima banaka.
Privatna sredstva ostvaruju se ulaganjem privatnog sektora modelom JPP-a.

![](dodatni/350426.gif)
SLIKA 26. Shematski prikaz financiranja gradnje CGO-a i
uspostave sustava gospodarenja neopasnim (komunalnim i proizvodnim) otpadom

Strategija sufinanciranja predviđa da će se privatnim sredstvima financirati
postrojenje za obradu otpada u CGO-u, modelom JPP-a. Javnim sredstvima
sufinancirat će se gradnja CGO-a i uspostava sustava (odlagališta, obrada
otpadnih voda, pogonski objekti, unutrašnja infrastruktura, druga oprema,
pretovarne stanice) bez postrojenja za obradu otpada (MBO).
Javnim sredstvima lokalne/regionalne samouprave financirat će se:
– kupnja (davanje na raspolaganje) zemljište za budući CGO, gradnja komunalne
infrastrukture (pristupni putevi, vodovod, odvodnja, el. energija) do budućeg
CGO-a.
Sufinanciranje gradnje sustava gospodarenja komunalnim otpadom na
županijskim/regionalnim razinama osigurat će se tako da će se ulaganja u javni
dio (CGO bez MBO-a) pokriti iz sredstava FZOEU i IPA -e u iznosu do 80 %, a
sredstva lokalne/regionalne samouprave pokriti će ostalih 20 % investicije.
Sufinanciranje se odnosi na:
– gradnju CGO-a (bez MBO-a i proizvodnje el.energije iz bioplina);
– gradnju PS-a (nužnog broja PS-a u regiji/županiji).
Budući CGO-i imaju isto pravo sufinanciranja bez obzira na to koriste li se
sredstva EU-a ili domaćih fondova ili i jedna i druga.
Nakon realizacije gradnje sustav gospodarenja otpadom mora biti financijski
samoodrživ, odnosno mora pokrivati operativne troškove za vrijeme rada
odlagališta, daljnju gradnju, zatvaranje i održavanje odlagališta nakon
zatvaranja.
U nastavku u tablicama 26. i 27. prikazana je distribucija procjene troškova
gradnje CGO-a i uspostave sustava za županijski i regionalni koncept.

TABLICA 26. Distribucija procjene troškova gradnje CGO-a i uspostave sustava za
županijski koncept

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Županija | Investicija u postrojenje za obradu (MBO) [eur] | Odlagališta i infrastruktura [eur] | Pretovarne stanice | Troškovi uspostave sustava [eur] |
| CGO | | PS | CGO+PS |
| Krapinsko-  -zagorska | 7.000.000 | 5.000.000 | 1.000.000 | 13.000.000 |
| Sisačko-  -moslavačka | 10.000.000 | 6.000.000 | 5.000.000 | 21.000.000 |
| Karlovačka | 8.000.000 | 5.000.000 | 3.000.000 | 16.000.000 |
| Varaždinska | 8.000.000 | 5.000.000 | 1.000.000 | 14.000.000 |
| Koprivničko-  -križevačka | 7.000.000 | 6.000.000 | 2.000.000 | 15.000.000 |
| Bjelovarsko-  -bilogorska | 8.000.000 | 5.000.000 | 2.000.000 | 15.000.000 |
| Primorsko-  goranska | 18.000.000 | 11.000.000 | 6.000.000 | 35.000.000 |
| Ličko-senjska | 6.000.000 | 5.000.000 | 2.000.000 | 13.000.000 |
| Virovitičko-  -podravska | 7.000.000 | 5.000.000 | 2.000.000 | 14.000.000 |
| Požeško-  -slavonska | 7.000.000 | 5.000.000 | 1.000.000 | 13.000.000 |
| Brodsko-  -posavska | 9.000.000 | 5.000.000 | 2.000.000 | 16.000.000 |
| Zadarska | 15.000.000 | 6.000.000 | 5.000.000 | 26.000.000 |
| Osječko-  -baranjska | 18.000.000 | 10.000.000 | 6.000.000 | 34.000.000 |
| Šibensko-  -kninska | 8.000.000 | 5.000.000 | 3.000.000 | 16.000.000 |
| Vukovarsko-  -srijemska | 8.000.000 | 5.000.000 | 3.000.000 | 16.000.000 |
| Splitsko-  -dalmatinska | 21.000.000 | 11.000.000 | 7.000.000 | 40.000.000 |
| Istarska | 18.000.000 | 8.000.000 | 6.000.000 | 30.000.000 |
| Dubrovačko-  -neretvanska | 8.000.000 | 5.000.000 | 5.000.000 | 18.000.000 |
| Međimurska | 7.000.000 | 6.000.000 | 0 | 13.000.000 |
| Grad Zagreb | / | 12.000.000 |  | 19.000.000 |
| Zagrebačka (bez PTOO) |
| Ukupno | 198.000.000 | 131.000.000 | 68.000.000 | 397.000.000 |
| Izvor financiranja | PRIVATNI | JAVNI (FONDOVI 80%: 20% JLS) | |  |

TABLICA 27. Distribucija procjene troškova gradnje CGO/a i
uspostave sustava za regionalni koncept

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Županija | Investicija u postrojenje za obradu (MBO) [eur] | Odlagališta i infrastruktura [eur] | Pretovarne stanice | Troškovi uspostave sustava [eur] |
| CGO |  | PS | CGO+PS |
| Sisačko-  -moslavačka | 10.000.000 | 6.000.000 | 5.000.000 | 21.000.000 |
| Šibensko-kninska | 8.000.000 | 5.000.000 | 3.000.000 | 16.000.000 |
| Splitsko-  -dalmatinska | 21.000.000 | 11.000.000 | ss="T-98bezuvl" align="right" style="margin-bottom:.55pt;text-align:right"> 8.000.000 | 40.000.000 |
| Istarska | 18.000.000 | 8.000.000 | 4.000.000 | 30.000.000 |
| Dubrovačko-  -neretvanska | 8.000.000 | 5.000.000 | 5.000.000 | 18.000.000 |
| Karlovačka | 9.000.000 | 6.000.000 | 4.000.000 | 19.000.000 |
| 35% Ličko-  -senjska |
| Koprivničko-  -križevačka | 18.000.000 | 12.000.000 | 7.000.000 | 37.000.000 |
| Krapinsko-  -zagorska |
| Varaždinska |
| Međimurska |
| Primorsko-  -goranska | 18.000.000 | 11.000.000 | 6.000.000 | 35.000.000 |
| 15% Ličko-  -senjska |
| Brodsko-  -posavska | 15.000.000 | 7.000.000 | 3.000.000 | 25.000.000 |
| Požeško-  -slavo -slavonska |
| Zadarska | 15.000.000 | 7.000.000 | 7.000.000 | 29.000.000 |
| 50% Ličko-  -senjska |
| Osječko-  -baranjska | 21.000.000 | 12.000.000 | 7.000.000 | 40.000.000 |
| Vukovarsko-  -srijemska |
| Virovitičko-  -podravska | 10.000.000 | 7.000.000 | 4.000.000 | 21.000.000 |
| Bjelovarsko-  -bilogorska |
| Grad Zspan>  Zagrebačka  (bez PTOO) | / | 12.000.000 | / | 19.000.000 |
| UKUPNO | 171.000.000 | 109.000.000 | 70.000.000 | 350.000.000 |
| Izvor financiranja | PRIVATNI | JAVNI (FONDOVI 80%: 20% JLS) | |  |

6.6. UPRAVLJANJE SUSTAVOM

Upravljanje sustavom predviđa se modelom JPP-a. Županija, u dogovoru s
gradovima/općinama uključenim u sustav, osniva županijsku komunalnu tvrtku (ŽKT)
koja je u potpunosti u javnom vlasništvu. ŽKT sa sredstvima lokalne/regionalne
samouprave i sredstvima fondova financira gradnju CGO. Tvrtka sklapa ugovor o
JPP-u s privatnim partnerom (PP) o ulaganju u CGO i upravljanju. Županija
provodi nadzor nad provedbom sklopljenog ugovora.
ŽKT vodi gradnju CGO-a do uspostave sustava, upravlja sustavom gospodarenja
otpada za čitavu županiju/regiju, koordinira rad lokalnih (gradskih) komunalnih
tvrtki, organizira dovoz otpada od PS-a do CGO-a. PP financira gradnju
postrojenja za obradu komunalnog otpada (MBO) i nakon gradnje upravlja CGO-om
ugovoreno vremensko razdoblje (10-15 godina). PP, osim upravljanja, ima obvezu
financiranja rada i daljnje gradnje CGO-a iz ostvarenih prihoda.

![](dodatni/350427.gif)
SLIKA 27. Javno-privatno partnerstvo JPP

6.7. TROŠKOVI I PRIHODI

Ovim se Planom predviđa da se u obračun troškova uključe svi troškovi koji su
potrebni za zbrinjavanje otpada (kapitalni troškovi i operativni troškovi), što
uključuje sve faze od gradnje CGO-a, prikupljanja, prevencije, edukacije,
transporta, predobrade, obrade, konačnog odlaganja i troškove nakon zatvaranja
odlagališta. U obračun se uključuju i prihodi od prodaje sekundarnih sirovina i
energije dobivene obradom otpada.
Ovi su prihodi i troškovi baza za izračun cijene zbrinjavanja po toni
prikupljenog otpada. U cijenu će biti ukalkuliran i trošak rente koji je
propisan posebnom uredbom. Renta će biti isplaćivana stanovnicima u blizini
odlagališta kojima je nekretnina obezvrijeđena zbog blizine odlagališta.
Izradom projektne dokumentacije, odnosno izračuna troškova i dobitka
(Cost/Benefit analiza) i Studije izvodljivosti treba utvrditi predvidivu cijenu
zbrinjavanja otpada za svaku županiju koja će omogućavati samoodrživi rad CGO-a.
Cijene će biti podložne provne provjeri kako ne bi došlo do gubitka ili prevelikog
profita. Cijena mora obuhvatiti i operativne troškove, prikupljanje sredstva za
kapitalnu gradnju novih CGO-a i za održavanje starih CGO-a nakonanja.
Cilj je da cijena zbrinjavanja otpada ne bude veća od 3% ukupnog prihoda
kućanstva. Prigodom izrade plana gospodarenja otpada županije i Grad Zagreb će
definirati cijenu zbrinjavanja otpada za županiju/regiju. Cijenu zbrinjavanja
otpada revidirat će svake godine.

***6.7.1. Izračun cijene zbrinjavanja otpada**
6.7.1.1. Komunalni otpad*

Ukupna cijena zbrinjavanja otpada (CZOU) je iznos koji plaćaju kućanstva za
zbrinjavanje komunalnog otpada komunalnim tvrtkama koje obavljaju sakupljanje.
Ova cijena uključuje prikupljanje, transport, obradu i odlaganje, monitoring,
zatvaranje, održavanje i monitoring odlagališta nakon zatvaranja i zakonom
propisane rente (do 30 % od cijene obrade). CZOU obuhvaća naknadu koja se plaća
operateru na ulazu u CGO za troškove zbrinjavanja otpada i troškove gospodarenja
otpadom koje podmiruje ŽKT, kao što je prikazano na Slici 28. Cijena se
izračunava na bazi 20-godišnjeg vijeka rada CGO-a. JLS provjerava i, po potrebi,
korigira CZOU jednom godišnje.
Koncepcija gradnje CGO-a prema ovom planu temelji se na principima javnog i
privatnog ulaganja u gradnju, što treba uzeti u obzir prigodom izračuna cijene
zbrinjavanja otpada. CZOU mora pokriti i sve troškove rada, održavanja, daljnjeg
proširenja i investicije u CGO, imajući u vidu da dio investicija predstavljaju
bespovratna ulaganja.
Treba uzeti u obzir sljedeće:
– za investiranje u infrastrukturu i opremu CGO-a, s odlagalištem kapaciteta
odlaganja prethodno obrađenog otpada za vrijeme od pet godina, koristit će se
javna sredstva, od čega će oko 80-100 % predstavljati bespovratna sredstva i
zbog toga se smanjuje CZOU;
– daljnja gradnja odlagališta (fazno – kazete za po pet godina), za površinu
odlagališta koja je dostatna za 20-25 godina financira se iz ostvarenih prihoda
zbrinjavanja otpada, dakle ulazi u CZOU;
– za uređaj za obradu otpada (MBO) koristit će se privatna ulaganja i povrat tih
sredstava uračunava se u CZOU;
– instaliranje dodatne opreme (npr. za proizvodnju električne energije – plinski
motori i el.generator) financira se iz ostvarenih prihoda zbrinjavanja otpada i
ulazi u CZOU;
– svi troškovi rada CGO-a, režijski i administrativni troškovi, troškovi obrade
otpadnih voda ulaze u CZOU;
– svi troškovi sustava zbrinjavanja otpada na razini županije/regije,
upravljanje sustavom prikupljanja i prijevoza otpada od PS-a do CGO-a,
uključujući u prosječne troškove prijevoza za sve dijelove županije, također
ulaze u CZOU;
– troškovi prijevoza od mjesta skupljanja otpada (grad, otok, općina, PS .. )
jedinstveni su za sve gradove i općine, bez obzira na udaljenost od CGO-a.
Na temelju navedenog, CZOU, što se u konačnici naplaćuje kućanstvima, umanjuje
se za udio bespovratnih sredstava, prihode od prodaje sekundarnih sirovina,
prihode od odlaganja i obrade inertnog i neopasnog proizvodnog otpada i prihode
od proizvodnje električne energije iz bioplina preračunato na iznos po toni
otpada.
Procijenjeni troškovi gradnje CGO-a osnova su za izračun CZOU-a koje će se točno
definirati u svakoj županiji na temelju odabrane tehnologije obrade komunalnog
otpada.

![](dodatni/350428.gif)
SLIKA 28. Cijena zbrinjavanja komunalnog otpada

Uspostavom koncepcija gradnje CGO-a prema ovom planu, na principima javnog i
privatnog ulaganja u gradnju sustava, omogućuje se smanjivanje konačne cijene
zbrinjavanja otpada koju podmiruju kućanstva.
Cijena zbrinjavanja drugih vrsta neopasnog otpada i inertnog otpada koji se
djelomično obrađuje i odlaže na odlagališta unutar CGO-a formira se prema
posebnim, komercijalnim uvjetima. Tu cijenu plaćaju poslovni subjekti i ta se
cijena ne umanjuje zbog sufinanciranja CGO-a iz fondova, ali ostvareni prihod
ulazi u obračun smanjivanja konačne cijene zbrinjavanja komunalnog otpada koju
plaćaju kućanstva.

*6.7.1.2. Građevinski otpad*

Cijena zbrinjavanja građevinskog otpada ovisit će o vrsti, o tome je li
sortiran, sadrži li druge vrste otpada, a time se indirekt­no stimulira
odvajanje po vrstama otpada, smanjivanje količina otpada i potiče se
razvrstavanje otpada sukladno najboljoj praksi i EU-direktivama.
Predvidiva naknada za prihvat građevinskog otpada u optimiranim postrojenjima za
reciklažu (bez transportnih troškova) u RH kretat će se od 5-15 eura /t, pri
čemu će značajni regulator iznosa biti uspješnost količinskog i kvalitativnog
plasmana recikliranog agregata. Upravo se zbog tih razloga preporuča da se
prigodom odabira sustava financiranja upravljanje i investicije prepuste
privatnom sektoru (odabir koncesijskog, JPP-a ili sličnog modela) koji će, prema
tržišnim principima, tražiti optimalne puteve plasmana recikata.

7. PLAN AKTIVNOSTI I PROVEDBE PLANA U RAZDOBLJU 2007. – 2015.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Aktivnosti** | **Ciljevi** | **Izvor sredstava** | **Nositelj aktivnosti** | **Vremenski plan** | | | | | | | | |
| UTVRĐIVANJE REALNIH KOLIČINA OPASNOGA, NEOPASNOG I INERTNOG OTPADA | | | | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. | 2014. | 2015. |
| Izmjena propisa o prijavi podataka o nastanku i tijeku svih vrsta otpada | uspostava učinkovitije kontrole i evidencije nastanka i tokova otpada | DPi, PPFEUii | MZOPUGiiiAZOiv  UDUv, GKvi,    OKvii    KEOviii |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Utvrđivanje metodologije sakupljanja podataka |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Institucionalno osnaživanje tijela državne uprave nadležnih za gospodarenje otpadom | dobivanje realnih podataka o vrstama i količinama otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Unapređivanje/razvoj informacijskog sustava o otpadu (uvođenje kontrole kvalitete podataka) | uspostava pouzdanoga informacijskog sustava u skladu sa zahtjevima i standardima EU-a |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada liste svih obveznika prijave KEO-a za opasni, neopasni i inertni otpad |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Edukacija djelatnika ureda državne uprave |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Edukacija gospodarskih subjekata koji proizvode opasni otpad | Obuhvaćanje svih obveznika KEO-a |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Uključivanje neevidentiranih gospodarskih subjekata u informacijski sustav o gospodarenju otpadom |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Inspekcijski nadzor potencijalnih obveznika KEO-a (proizvođača otpada) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| PREVENCIJA I SMANJIVANJE OPASNOGA, NEOPASNOG I INERTNOG OTPADA | | | | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. | 2014. | 2015. |
| Izrada i provedba akcijskog plana edukacije i promocije mogućnosti prevencije i smanjivanja otpada svih zainteresiranih strana – nevladinih udruga, javnosti, gospodarstva | osiguravanje uvjeta za izbjegavanje nastajanja i smanjivanje količina otčina otpada na izvoru nastanka | DP, MIix,  Gx, PPFEU | MZOPUG  FZOEUxiHRCČPxii,    G |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada sustava ia informiranja koji će svim zainteresiranim subjektima učiniti dostupnim sve relevantne tehničke informacije i poticati ih na čistiju proizvodnju | smanjivanje rizika od opasnog otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Identifikacija industrije koja proizvodi najviše neopasnog/opasnog otpada i/ili koja ima najlošiju praksu gospodarenja neopasnim otpadom | smanjivanje količina otpada koje je potrebno obraditi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada uputa/smjernica primjene čistije proizvodnje po industrijskim granama/gospodarskim djelatnostima | proaktivan pristup primjeni čistije proizvodnje |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Subvencioniranje i financiranje projekata čistije proizvodnje, recikliranja i oporabe otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Transpozicija i primjena Direktive o integriranom sprečavanju i nadzoru onečišćenja (IPPC) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Sanacija crnih točaka i odlagališta otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| USPOSTAVA ODRŽIVOG SUSTAVA GOSPODARENJA NEOPASNIM I INERTNIM OTPADOM | | | | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. | 2014. | 2015. |
| Utvrđivanje kapaciteta i načina skupljanja opasnoga, neopasnog i inertnog otpada | definiranje lokacija PS-a, CGO-a, CGOO-a, skladišta opasnog otpada | FZOEU, PSxiii, ŽOGPxiv, PPFEU | MZOPUG, MINKxv, JR/LSxvi,   PPxvii | l"> |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Utvrđivanje kapaciteta i načina prijevoza neopasnog otpada od sakupljača do PS/CGO-a | uspostava održivog sustava sakupljanja, prijevoza, skladištenja, obrade i zbrinjavanja otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| : 0cm"> Izrada smjernica i kriterija za skupljače, prijevoznike, tvrtke koje upravljaju PS i CGO | osiguravanje uvjeta za gospodarenje svim vrstama otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada programa otvaranja RD-a i otvaranje RD-a s uspostavom sustava sakupljanja sekundarnih sirovina | usklađivanje prostorno-planske dokumentacije |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Odabir lokacije za CGO i PS | gradnja PS-a, CGO-a, CGOO-a, skladišta opasnog otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Studija izvodljivosti za CGOO | smanjivanje udjela biorazgradivog otpada u komunalnom otpadu koji se odlaže na odlagališta |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Odabir lokacije CGOO-a, skladišta opasnog otpada |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Donošenje županijskih planova gospodarenja otpadom |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izmjene i dopune prostorno-planske dokumentacije uvrštavanjem mreže PS-a i CGO-a na području RH | smanjivanje emisija u okoliš    očuvanje ljudskog zdravlja |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada projektne dokumentacije za gradnju CGO-a i PS-a |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada projektne dokumentacije za gradnju CGOO-a |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Osnovani ili odabrani ŽKT-i |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Sklapanje ugovora županija/regije sa svim gradovima i općinama o zajedničkom osnivanju i korištenju budućeg CGO-a |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Postupak javne nabave za izvođenje radova za PS i CGO |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izvođenje građevinskih radova (PS i CGO) |  |  |  |  |  | <  |  |  |  |  |  | |
| Gradnja CGOO-a |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Ugradnja opreme za obradu otpada (CGO) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Rad CGO i PS |  |  |  |  |  |  | al"> |  |  |  |  |  |
| EDUCIRANJE I INFORMIRANJE JAVNOSTI | | | | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. | 2014. | 2015. |
| Izrada program edukacije javnosti, pojedinih ciljanih skupina o gospodarenju za opasni, neopasni i inertni otpad | institucionalno jačanje |  | MZOPUG  AZO  FZOEU  JRLS  NUxviii   UDU |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada akcijskog plana upoznavanja javnosti s planiranim aktivnostima gradnje centra-ciljano informiranje | usuglašavanje i objedinjavanje problematike gospodarenja otpadom | DP, ŽOGP  G, PPFEU  pretpristupni fondovi EU |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada programa informiranja javnosti o stanju na području gospodarenja neopasnim i inertnim otpadom i o ostvarivanju postavljenih ciljeva | oblikovanje politike gospodarenja otpadom |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada programa uključivanja građana u lokalne akcije uspostave sustava gospodarenja neopasnim i inertnim otpadom | kontrola i nadzor izvršenja pojedinih aktivnosti Plana gospodarenja otpadom RH |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| INICIRANJE AKTIVNOSTI I PRAĆENJE PLANA GOSPODARENJA NEOPASNIM I INERTNIM OTPADOM | | | | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. | 2014. | 2015. |
| Osnivanje koordinacije gospodarenja otpadom | kontinuirano podizanje razine znanja upravnih struktura i javnosti o održivom gospodarenju opasnim otpadom | DP  Vlada  MZOPUG  AZO  UDU, JRLS | |  |  |  |  | |  |  |  | |
| Donošenje programa rada koordinacije gospodarenja otpadom | kontinuirano informiranje javnosti o gospodarenju opasnim otpadom |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izvješće o provedbi plana gospodarenja otpadom | usklađivanje s propisima EU |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Izrada nacionalne liste indikatora (obveza iz Zakona o okolišu) | osiguravanje/olakšavanje pristupa informacijama |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Definirati obveze uz ispunjavanje zahtjeva prema međunarodnim obvezama- riješiti preklapanja u nadležnostima/aktivnostima DZS-a i AZO-a |  | 9"> |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Potpuno usklađenje sa zahtjevima EU-a po pitanju podataka (propisi, metodologija) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Razvoj web-servisa… |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

\_\_\_\_\_\_
i Državni proračun
ii Predpristupni fondovi EU-a
iii Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva
iv Agencija za zaštitu okoliša
v Ured državne uprave
vi Gospodarska komora
vii Obrtnička komora
viii Katastar emisija u okoliš
ix Međunarodne institucije
x Gospodarstvo
xi Fond zaštite okoliša i energetske učinkovitosti
xii Hrvatski centar za čistiju proizvodnju
xiii Privatna sredstva
xiv Županijski/općinski/gradski proračun
xv Ministarstvo kulture
xvi Jedinice regionalne/lokalne samouprave
xvii Privatni partneri
xviii Nevladine udruge

8. OBJAVA PLANA GOSPODARENJA OTPADOM U REPUBLICI HRVATSKOJ

Ovaj Plan objavljuje se u »Narodnim novinama«.

Klasa: 310-33/07-02/06
Urbroj: 5030114-07-1
Zagreb, 19. srpnja 2007.

Predsjednik
**dr. sc. Ivo Sanader**, v. r.

POPIS KRATICA

AZO         AGENCIJA ZA ZAŠTITU OKOLIŠA
CGO         CENTAR ZA GOSPODARENJE OTPADOM
CGOO      CENTAR ZA GOSPODARENJE OPASNIM OTPADOM
CZOU       UKUPNA CIJENA ZBRINJAVANJA OTPADA
EE             ELEKTRIČKI I ELEKTRONIČKI OTPAD
FZOEU     FOND ZA ZAŠTITU OKOLIŠA I ENERGETSKU UČINKOVITOST
GIO           GORIVO IZ OTPADA
ISGO         INFORMACIJSKI SUSTAV GOSPODARENJA OTPADOM
JLS            JEDINICA LOKALNE SAMOUPRAVE
JRS            JEDINICA REGIONALNE SAMOUPRAVE
JPP            JAVNO-PRIVATNO PARTNERSTVO
KEO          KATASTAR EMISIJA U OKOLIŠ
MBO         MEHANIČKO-BIOLOŠKA OBRADA
MZOPUG  MINISTARSTVO ZAŠTITE OKOLIŠA, PROSTORNOG UREĐENJA I GRADITELJSTVA
PP              PRIVATNI PARTNER
PS              PRETOVARNA STANICA
RCGO        REGIONALNI CENTAR ZA GOSPODARENJE OTPADOM
RD             RECIKLAŽNO DVORIŠTE
TOO          TERMIČKA OBRADA OTPADA
ŽCGO        ŽUPANIJSKI CENTAR ZA GOSPODARENJE OTPADOM
ŽKT           ŽUPANIJSKA KOMUNALNA TVRTKA

\_\_\_\_\_\_\_
1 Pravilnik o vrstama otpada (NN
27/96), Pravilnik o katastru emisija u okoliš (NN 36/96), Uredba o nadzoru
prekograničnog prometa otpadom (NN 69/06), Pravilnik o ambalaži i ambalažnom
otpadu (NN 97/05), Pravilnik o gospodarenju otpadnim gumama (NN 40/06)
2 KEO – Katastar emisija u okoliš
3 Razvoj smjernica za početak implementacije Plana gospodarenja
otpadom u Republici Hrvatskoj, Ekonerg, Zagreb 2006.
4 Razvoj smjernica za početak implementacije Plana gospodarenja
otpadom u Republici Hrvatskoj, Ekonerg, Zagreb 2006.
55 M. Crowe, K. Nolan, C. Collins, G. Carty, B. Donlon, M.
Kristoffersen, European Topic Centre on Waste, Biodegradable municipal waste
management in Europa, EEA2002.
6 T. Domanovac,šanin: Sastav komunalnog otpada kontinentalnog
i priobalnog dijela Republike Hrvatske, VII. Međunarodni simpozij gospodarenja
otpadom Zagreb, 2002.
7 IPZ Uniprojekt MCF, 2005.
8 Izvor: Izvješća AZO o izvozu opasnog otpada za 2004/2005. godinu
9 Izvor: Nacionalni provedbeni plan za Stockholmsku konvenciju, 2004
godina, MZOPUG
10 Ipz
11 Azo
12 Vetropack straža d.o.o.
13 HGK-azo
14 Ministarstvo turizma RH, 18. rujna 2003. WWW.STRATEGIJA.HR Središ­nji
državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova EU

Ostalo, NN 85/2007-2652
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)