## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-6610/2012 i U-II-661/2010 od 18. ožujka 2014.

### NN 41/2014 (31.3.2014.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-II-6610/2012 i U-II-661/2010 od 18. ožujka 2014.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

771

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Davor Krapac, Mario Jelušić, Ivan Matija, Antun Palarić, Aldo Radolović, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, rješavajući o prijedlozima za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti drugih propisa s Ustavom Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) i zakonom, na sjednici održanoj 18. ožujka 2014. donio je

RJEŠENJE

I. Odbacuju se prijedlozi za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom Uredbe o postupcima i mjerilima za osnivanje služnosti u šumi ili na šumskom zemljištu u vlasništvu Republike Hrvatske radi podizanja višegodišnjih nasada ("Narodne novine« broj 104/2006.) i Odluke o popisu šumskih površina na kojima se može osnovati služnost radi podizanja višegodišnjih nasada klasa: 946-01/06-01/01, urbroj: 5030116-06-4, od 23. studenoga 2006., koje je donijela Vlada Republike Hrvatske.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

1. Općina Sveti Filip i Jakov, koju zastupa Dajana Bjedov, odvjetnica u Zadru, podnijela je 2. prosinca 2010. prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom, zakonom i Europskom poveljom o lokalnoj samoupravi, Uredbe o postupcima i mjerilima za osnivanje služnosti u šumi ili na šumskom zemljištu u vlasništvu Republike Hrvatske radi podizanja višegodišnjih nasada (»Narodne novine« broj 104/2006., u daljnjem tekstu: Uredba/06) i Odluke o popisu šumskih površina na kojima se može osnovati služnost radi podizanja višegodišnjih nasada klasa: 946-01/06-01/01, urbroj: 5030116-06-4, od 23. studenoga 2006. (u daljnjem tekstu: Odluka/06).

A) Uredba/06

2. Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 16. listopada 2008. donijela Uredbu o postupku i mjerilima za osnivanje služnosti u šumi ili na šumskom zemljištu u vlasništvu Republike Hrvatske radi podizanja višegodišnjih nasada (»Narodne novine« broj 121/2008., u daljnjem tekstu: Uredba/08).

Člancima 16. i 17. Uredbe/08 propisano je:

»Članak 16.

Na dan stupanja na snagu ove Uredbe prestaje važiti Uredba o postupku i mjerilima za osnivanje služnosti u šumi ili na šumskom zemljištu u vlasništvu Republike Hrvatske radi podizanja višegodišnjih nasada ('Narodne novine', broj 104/2006).

»Članak 17.

Ova Uredba stupa na snagu osmog dana od dana objave u 'Narodnim novinama'.«

Ustavni sud utvrđuje da je Uredba/06 prestala važiti 28. listopada 2008.

Prijedlog nije pravodoban.

2.1. Članak 56. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) glasi:

»Članak 56.

(1) Ustavni sud može ocjenjivati ustavnost zakona te ustavnost i zakonitost drugog propisa, odnosno pojedinih njihovih odredaba, iako su oni prestali važiti, ako od tog prestanka do podnošenja zahtjeva ili prijedloga za pokretanje postupka nije proteklo više od godinu dana.

(...).«

Članak 32. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 32.

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ... prijedlog ... ako su nepravodobni ...«

2.2. Budući da je Uredba/06 prestala važiti 28. listopada 2008., a prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom Uredbe/06 podnesen je 2. prosinca 2010., dakle nakon proteka roka od godinu dana od prestanka važenja te uredbe, Ustavni sud utvrđuje da je već u vrijeme podnošenja prijedlog bio nepravodoban.

B) Odluka/06

3. Odluku/06 kojom je utvrđen popis šumskih površina u Republici Hrvatskoj na kojima se može osnovati služnost radi podizanja višegodišnjih nasada, donijela je Vlada na temelju ovlasti propisane člankom 10. Zakona o Vladi Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 101/98., 15/00., 117/01., 199/03. i 30/04.) i člankom 2. Uredbe/06.

Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.

3.1. Na temelju članka 125. alineje 2. Ustava, Ustavni sud nadležan je za odlučivanje o suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom.

Članak 125. alineja 2. Ustava glasi:

»Članak 125.

Ustavni sud Republike Hrvatske:

(...)

– odlučuje o suglasnosti drugih propisa s Ustavom i zakonom,

(...)«

3.2. Stupanjem na snagu Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 20/10., u daljnjem tekstu: ZUS) 1. siječnja 2012. ocjena zakonitosti općih akata pravne osobe koja ima javnu ovlast i pravne osobe koja obavlja javnu službu u nadležnosti je Visokog upravnog suda Republike Hrvatske.

Članak 3. ZUS-a glasi:

»Članak 3.

(...)

(2) Predmet upravnog spora je i ocjena zakonitosti općeg akta ..., pravne osobe koja ima javnu ovlast i pravne osobe koja obavlja javnu službu (u daljnjem tekstu: opći akt).«

Članak 12. stavak 3. ZUS-a glasi:

»Članak 12.

(...)

(3) Visoki upravni sud odlučuje:

(...)

3. o zakonitosti općih akata,

(...)«

Za određenje općeg akta ZUS prihvaća kao temeljno mjerilo donositelja akta (tzv. normu o nadležnosti).

3.3. Ustavni sud je u rješenju broj: U-II-5157/2005 i dr. od 5. ožujka 2012. (»Narodne novine« broj 41/12., www.usud.hr) naveo kriterije za određenje »drugog propisa« u smislu članka 125. alineje 2. Ustava poslije stupanja na snagu ZUS-a 1. siječnja 2012. koji glase:

»3. Uvažavajući zakonsko određenje općih akata iz članka 3. stavka 2. ZUS-a, pod 'drugim propisom', u smislu članka 125. alineje 2. Ustava, razumijeva se eksterni općenormativni i pravno obvezujući akt koji je donijelo tijelo državne vlasti radi uređenja pojedinih pitanja, izvršenja i/ili provedbe zakona, odnosno provedbe drugog propisa više pravne snage, koji uređuje odnose na općenit način i koji djeluje prema svima koji se nađu u pravnoj situaciji da se na njih dotični akt ima primijeniti. Sukladno tome, temeljna materijalna obilježja 'drugog propisa' u smislu članka 125. alineje 2. Ustava jesu njegova apstraktnost i generalnost.

Ustavni sud Republike Hrvatske može odlučiti, na temelju članka 125. alineje 2. Ustava, provesti kontrolu ustavnosti i zakonitosti i općeg akta tijela državne vlasti koji ima samo jedno materijalno obilježje 'drugog propisa' (apstraktnost ili generalnost), ako ocijeni da je to nužno radi zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda zajamčenih Ustavom i drugih najviših vrednota ustavnog poretka Republike Hrvatske utvrđenih u članku 3. Ustava.

'Drugim propisima' u smislu članka 125. alineje 2. Ustava ne smatraju se eksterni i interni opći akti koje donose tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, druge pravne osobe s javnim ovlastima i pravne osobe koje obavljaju javnu službu u smislu članka 3. stavka 2. ZUS-a. Kontrola njihove zakonitosti u nadležnosti je Visokog upravnog suda Republike Hrvatske.

Ustavnost tih akata osigurava se pred Ustavnim sudom Republike Hrvatske odgovarajućom primjenom članka 37. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ('Narodne novine' broj 99/99., 29/02., 49/02. – pročišćeni tekst). Drugim riječima, ako u postupku utvrdi da zakon na kojemu se temelji opći akt iz članka 3. stavka 2. ZUS-a, odnosno njegova mjerodavna odredba, nije suglasan s Ustavom, Visoki upravni sud Republike Hrvatske bio bi ovlašten zastati s postupkom ocjene zakonitosti dotičnog općeg akta i podnijeti Ustavnom sudu Republike Hrvatske zahtjev za ocjenu suglasnosti tog zakona, odnosno njegove mjerodavne odredbe, s Ustavom. Istovjetno pravilo važi i za druge propise (ako u postupku utvrdi da drugi propis na kojemu se temelji opći akt iz članka 3. stavka 2. ZUS-a, odnosno njegova mjerodavna odredba, nije suglasan sa zakonom i Ustavom, Visoki upravni sud Republike Hrvatske bio bi ovlašten zastati s postupkom ocjene zakonitosti dotičnog općeg akta i podnijeti Ustavnom sudu Republike Hrvatske zahtjev za ocjenu suglasnosti tog drugog propisa, odnosno njegove mjerodavne odredbe, sa zakonom i Ustavom).

Iznimka od pravila da se 'drugim propisima' u smislu članka 125. alineje 2. Ustava ne smatraju eksterni i interni opći akti koje donose tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave jesu statuti jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Zbog njihove važnosti za ostvarenje Ustavom zajamčenog prava građana na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu (članak 4. stavak 1. i glava VI. Ustava), kontrola zakonitosti statuta jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave mora biti izuzeta iz nadležnosti Visokog upravnog suda Republike Hrvatske u smislu članka 3. stavka 2. ZUS-a i neposredno provedena u okviru kontrole ustavnosti i zakonitosti iz članka 125. alineje 2. Ustava.«

3.4. Primjenjujući kriterije utvrđene u navedenom rješenju Ustavni sud je, u konkretnom slučaju, analizirajući sadržaj Odluke/06 koju je donijela Vlada, ocijenio da se radi o utvrđivanju šumske površine u vlasništvu Republike Hrvatske na kojoj se može osnovati služnost radi podizanja višegodišnjih nasada. Šumska površina navedena u Odluci/06 precizirana je prema određenim katastarskim općinama na popisima površina koje na svojim web stranicama objavljuje Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Stoga Ustavni sud smatra da je Odluka/06 konkretan akt poslovanja vlasnika (Republike Hrvatske) u odnosu na svoju imovinu, koji proizvodi konkretne učinke.

Slijedom navedenog, tijekom ustavnosudskog postupka utvrđeno je u odnosu na Odluku/06 da nije riječ o drugom propisu u smislu članka 125. alineje 2. Ustava, koji bi mogao biti predmet ustavnosudskog postupka.

3.5. Članak 32. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 32.

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ... prijedlog ... ako nije nadležan za odlučivanje ...«

4. Utvrdivši da je prijedlog za ocjenu suglasnosti s Ustavom Uredbe/06 nepravodoban, a da osporena Odluka/06 nije drugi propis koji bi mogao biti predmetom ocjene suglasnosti s Ustavom i zakonom, na temelju članka 32. Ustavnog zakona riješeno je kao u točki I. izreke.

5. Odluka o objavi (točka II. izreke) temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-II-6610/2010

U-II-6611/2010

Zagreb, 18. ožujka 2014.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica

dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 41/2014-771