## Plan zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2008. do 2011. godine

### NN 61/2008 (29.5.2008.), Plan zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2008. do 2011. godine

# VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

**2094**

Na temelju članka 9. stavka 3. Zakona o zaštiti zraka (»Narodne novine«, broj
178/04), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 8. svibnja 2008.
godine donijela

## PLAN

### ZAŠTITE I POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA U REPUBLICI HRVATSKOJ ZA RAZDOBLJE OD 2008. DO 2011. GODINE

1. SVRHA I CILJEVI PLANA

Zakonska osnova za izradu Plana zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Republici
Hrvatskoj je Zakon o zaštiti zraka (»Narodne novine« br. 178/04) koji određuje
mjere, način organiziranja, provođenja i nadzora zaštite i poboljšanja kakvoće
zraka u Republici Hrvatskoj.
Prema članku 9. Zakona o zaštiti zraka, Plan zaštite i poboljšanja kakvoće zraka
je provedbeni dokument Strategije zaštite zraka koja je sastavni dio Strategije
zaštite okoliša. Nositelj izrade Plana je Ministarstvo zaštite okoliša,
prostornog uređenja i graditeljstva u suradnji sa središnjim tijelima državne
uprave nadležnim za područja: zdravlja, industrije, energetike, poljoprivrede,
šumarstva, znanosti, voda, mora, prometa, turizma, praćenja meteoroloških uvjeta
i drugim relevantnim institucijama. Plan se donosi za razdoblje od četiri
godine, od 2008. do 2011. godine.
Svrha Plana je definiranje i razrada ciljeva i mjera po sektorima utjecaja sa
prioritetima, rokovima i nositeljima provedbe mjera, s osnovnim ciljem zaštite i
trajnog poboljšanja kakvoće zraka na području Republike Hrvatske, posebice na
područjima gdje je kakvoća zraka treće i druge kategorije. Ciljevi koji se
postavljaju moraju biti specifični, mjerljivi i realno ostvarivi u zadanom
četverogodišnjem razdoblju od 2008. do 2011. godine, za koje se donosi Plan.
S tim u svezi, Plan zaštite i poboljšanja kakvoće zraka sadržajno obuhvaća:
načela i mjerila za određivanje ciljeva i prioriteta, ocjenu stanja kakvoće
zraka, ciljeve i mjere za zaštitu i poboljšanje kakvoće zraka, uključujući i
međusektorske mjere, prioritetne mjere i aktivnosti i dinamiku provedbe mjera s
procjenom troškova i koristi.
Metodološki promatrano, postojeći zakonodavni okvir zaštite zraka kao i
horizontalno zakonodavstvo propisuje veliki broj mjera i instrumenata s ciljem
zaštite i poboljšanja kakvoće koji se uobičajeno nazivaju postojećim mjerama i
instrumentima. Ovaj Plan u cijelosti preuzima postojeće mjere i na njih
nadograđuje dodatne mjere koje su se analizom pokazale nužnima za ostvarenje
postavljenih ciljeva, ali za koje u trenutku pisanja ovog dokumenta ne postoji
uporište u propisima ili su propisi u fazi pripreme, odnosno prijenosa pravne
stečevine Europske unije.
Iako je ovo prvi provedbeni dokument strategije zaštite zraka, treba istaknuti
da u Hrvatskoj postoji duga tradicija praćenja kakvoće zraka, koja datira još iz
1960-ih, kada su se s istim problemima počele baviti i zapadnoeuropske zemlje.
Od tog vremena do danas kakvoća zraka kontinuirano se poboljšavala u naseljenim
područjima, gdje su nekad koncentracije sumporovog dioksida i dima bile i
trostruko veće od današnjih.
Uza sve strože propise o graničnim vrijednostima emisija i koncentracijama
onečišćujućih tvari u zraku, na poboljšanje kakvoće zraka u urbanim sredinama
pozitivno su utjecale i mjere plinofikacije u gradovima sjeverne Hrvatske i
priključivanje na toplifikacijsku mrežu. Neki gradovi su vrlo rano propisali
mjeru zabrane korištenja ugljena u gradskim središtima, a ovaj energent u
Hrvatskoj nije nikad predstavljao značajni faktor u energetskoj opskrbi gradova.
Razvoj javnog prijevoza u velikim gradovima, smanjenje dozvoljenog udjela olova
u benzinu i održavanje prometnica utjecali su na ublažavanje štetnih utjecaja
prometa na kakvoću zraka u naseljenim područjima.
Smanjenje emisija onečišćujućih tvari naročito je bilo izraženo početkom 1990-ih
kada je došlo do smanjenja industrijske proizvodnje i zatvaranja velikih izvora
emisije (Koksara Bakar, Željezara Sisak, Tvornica aluminija Šibenik). Prelazak
na tržišno gospodarstvo i globalizacijski procesi uzrokovali su izostanak
investicijskih i operativnih ulaganja u modernizaciju i održavanje postrojenja
industrijskog sektora, što je dovelo do starenja opreme, smanjenja efikasnosti i
posljedično do povećanja emisija u zrak. U ovom kontekstu treba izdvojiti
slučajeve prekomjernog onečišćenja zraka specifičnim tvarima (H2S, NH3, SO2,
lebdeće čestice, benzen) u »industrijskim« gradovima: Sisku, Rijeci i Kutini.
Kao pozitivni primjer treba navesti korištenje niskosumpornog uvoznog ugljena i
ugradnju prvog postrojenja za odsumporavanje visoke efikasnosti u termoelektrani
Plomin II. na ugljen.
Mjere prevencije od onečišćenja u budućnosti će se sve više odnositi na sektor
prometa. Standard života i povećana mobilnost, uzrokom su sve većeg broja vozila
i prijeđenih kilometara, tako da emisija još uvijek raste usprkos velikom
smanjenju specifičnih emisija iz novih vozila. Zbog intenziteta prometa u
gradovima dolazi do nastajanja smoga i ozona, problema koji će uz onečišćenje
vrlo malim česticama biti najveći problemi u budućnosti.
Regionalno gledajući, Hrvatska je u nepovoljnoj situaciji s obzirom na problem
zakiseljavanja (acidifikacije), eutrofikacije i prizemnog ozona, koji
samostalno, primjenom vlastitih mjera ne može trajno riješiti. U Hrvatskoj, kao
i većini drugih država u Europi, tek jedan dio ukupnog taloženja i prizemnog
ozona potječe iz vlastitih izvora. Stoga se postavlja cilj zajedničkog
rješavanja ovih problema na razini Europe, provedbom obveza iz Gothenburškog
protokola uz LRTAP konvenciju. Budući da rješavanje problema Hrvatske ovisi u
najvećoj mjeri o smanjenju emisija u drugim državama, posebice susjednim,
Hrvatska mora biti zainteresirana za uspješnu provedbu obveza iz međunarodnih
ugovora i suradnju s drugim zemljama.
Klimatske promjene su dominantni globalni problem okoliša u 21. stoljeću. Učinci
klimatskih promjena postaju sve više vidljivi i očituju se nizom pojava:
promjenom temperature, količine oborina, vodnih resursa, podizanjem razine mora,
učestalosti ekstremnih meteoroloških prilika, promjenama u ekosustavu i
biološkoj raznolikosti, poljoprivredi, šumarstvu, zdravlju, ekonomskim štetama.
Znanstvenici predviđaju da će promjene biti sve izraženije. Hrvatska se zbog
svojeg zemljopisnog položaja, ekoloških i okolišnih posebnosti i gospodarske
orijentacije može smatrati zemljom izuzetno osjetljivom na klimatske promjene. U
tom smislu potrebno je načiniti dodatne napore kako bi se smanjili pritisci i
prilagodbom ublažile posljedice klimatskih promjena. Ministarstvo zaštite
okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva je u tom smislu pripremilo
prijedlog Nacionalne strategije za provedbu Okvirne konvencije Ujedinjenih
naroda o promjeni klime i Kyotskog protokola s planom djelovanja, čiji su
ciljevi i mjere ugrađeni u ovaj dokument.
Konačno, Hrvatska se nalazi u procesu pristupnih pregovora i stjecanja
punopravnog članstva u Europskoj uniji, što otvara nove izazove, posebice u
usklađivanju s pravnom stečevinom EU iz područja zaštite okoliša. Iskustva deset
novih članica EU, od kojih su većina države u tranziciji ka tržišnom
gospodarstvu, kao što je i slučaj sa Hrvatskom, govore da je približavanje
politici i standardima EU u području zaštite okoliša izuzetno zahtjevno i
složeno zbog bitnih razlika u zakonodavnom i administrativnom sustavu.
Stoga, usklađivanje s pravnom stečevinom EU iz područja zaštite okoliša
zahtijeva sustavne institucionalne i organizacijske promjene te investicijska
ulaganja u najbolje raspoložive tehnike, kako bi se udovoljilo postavljenim
ciljevima u pogledu smanjivanja i sprječavanja štetnih utjecaja na sve
sastavnice okoliša. U razdoblju do ulaska u EU Hrvatska mora imati razrađene
planove djelovanja, uključujući i procjene troškova i koristi primjene
zakonodavstva po pojedinim sektorima i podsektorima, kako bi mogla provoditi
mjere na troškovno učinkovit način. Može se konstatirati da je Hrvatska u
usklađivanju zakonodavstva iz područja zaštite zraka u relativno boljem položaju
u odnosu na druge sastavnice okoliša.
Za izradu Plana zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Republici Hrvatskoj
korišten je veliki broj planskih dokumenata, studija, stručnih elaborata i
ostalih podloga. Pritom treba posebno izdvojiti sljedeće polazne dokumente za
izradu Plana:
• Zakon o zaštiti okoliša (»Narodne novine« br. 110/07), i provedbeni propisi
doneseni temeljem ovog Zakona,
• Zakon o zaštiti zraka (»Narodne novine« br. 178/04), i provedbeni propisi
doneseni temeljem ovog Zakona,
• Strategija zaštite okoliša i Nacionalni plan djelovanja za okoliš (»Narodne
novine« br. 46/02),
• Strategija energetskog razvitka (»Narodne novine« br. 38/02),
• Strateški okvir za razvoj 2006. – 2013., Vlada Republike Hrvatske, 2006.,
• Strategija približavanja zakonodavstvu EU iz područja zaštite okoliša, 2006.,
• Prijedlog Nacionalne strategije za provedbu Okvirne konvencije Ujedinjenih
naroda o promjeni klime i Kyotskog protokola s planom djelovanja, MZOPUG, 2007.,
• Drugo treće i četvrto nacionalno izvješće Republike Hrvatske prema UNFCCC-u,
MZOPUG, 2006.,
• Provedbeni i drugi važeći propisi Republike Hrvatske,
• Planski dokumenti EU iz područja zaštite zraka,
• Izvješće o stanju okoliša, AZO, NN2006.,
• Preliminarna procjena kakvoće zraka na području RH, DHMZ, 2007.,
• Godišnje izvješće o praćenju kakvoće zraka na postajama državne mreže za
trajno praćenje kakvoće zraka za 2006., IMI, 2007.,
• Godišnji izvještaj o praćenju kakvoće zraka na području Republike Hrvatske,
IMI, 2007.,
• Programi zaštite i poboljšanja kakvoće zraka županija, Grada Zagreba, općina i
gradova,
• Sektorski planovi za smanjivanje emisija stakleničkih plinova
(elektroenergetski sektor, industrija cementa),
• Šesti akcijski program za okoliš EU, 1600/2002/EK,
• Tematska strategija o onečišćenju zraka, EK, 2005.,
• Europski program klimatskih promjena, EK 2006.,
• Temeljni scenarij za program čistog zraka za Europu (CAFE), IIASA, 2005.,
• Master plan energetske učinkovitosti, 2008.-2016., MGRP, UNDP.
Pravna stečevina EU iz područja zaštite zraka regulirana je s propisima koji
pokrivaju procjenu i upravljanje kakvoćom vanjskog zraka, emisije iz
stacionarnih izvora, kakvoću proizvoda, razmjenu informacija i mobilne izvore.
Sukladno horizontalnom zakonodavstvu pravne stečevine EU osigurava se
sudjelovanje javnosti, postupak izdavanja dozvola te pristup podacima.
U nastavku daje se pregled pravne stečevine Europske unije iz područja zaštite
zraka.
**Procjena i upravljanje kakvoćom zraka**• Direktiva Vijeća 96/62/EZ od 27. rujna 1996. o procjeni i upravljanju kakvoćom
okolnog zraka
• Odluka Vijeća 97/101/EZ od 27. siječnja 1997. kojom se uspostavlja uzajamna
razmjena informacija i podataka dobivenih od mreža i pojedinačnih postaja koje
mjere onečišćenost zraka među državama članicama
• Odluka Vijeća 2001/752/EZ od 17. listopada 2001 kojom se dopunjuju aneksi
Odluke 97/101/EZ
• Direktiva Vijeća 1999/30/EZ od 22. travnja 1999. o graničnim vrijednostima
sumporovog dioksida, dušikovog dioksida i dušikovih oksida, lebdećih čestica i
olova u okolnom zraku
• Direktiva 2000/69/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2000. o
graničnim vrijednostima benzena i ugljikova monoksida u okolnom zraku
• Direktiva 2002/3/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. veljače 2002. o ozonu
u vanjskom zraku
• Direktiva 2004/107/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o
arsenu, kadmiju, živi, niklu i policikličnim aromatskim ugljikovodicima u
okolnom zraku
**Industrijsko onečišćenje i emisije**• Direktiva 2001/81/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o
nacionalnim graničnim vrijednostima emisija pojedinih atmosferskih onečišćujućih
tvari
• Direktiva 2001/80/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o
ograničenju emisija u zrak određenih onečišćujućih tvari iz velikih pogona za
sagorijevanje
• Direktiva 2000/76/EZ Europskog parlamenta i Vijeća Europe od 4. prosinca 2000
o spaljivanju otpada
• Direktiva 94/63/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 1994. o
kontroli emisija hlapivih organskih spojeva (HOS-eva) koje proizlaze iz
skladištenja benzina i njegove distribucije od terminala do benzinskih postaja
• Direktiva Vijeća 1999/13/EZ od 11. ožujka 1999. o ograničenju emisija hlapivih
organskih spojeva koji nastaju upotrebom organskih otapala u određenim
djelatnostima i postrojenjima
• Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003.
kojom se uspostavlja shema trgovanja emisijskim kvotama unutar Zajednice I kojom
se dopunjuje Direktiva Vijeća 96/61/EZ kako je dopunjeno Direktivom 2004/101/EZ
• Direktiva 2004/101/EZ kojom je nadopunjena Direktiva 2003/87/EZ kojom se
utvrđuje shema za trgovanje kvotama emisije stakleničkih plinova unutar
Zajednice, vezano za projektne mehanizme Kyotskog protokola
• Odluka Komisije 280/2004/EZ o mehanizmu za praćenje emisija stakleničkih
plinova u Zajednici i za provedbu Kyotskog protokola
• Uredba Komisije 2216/2004 o standardiziranim i sigurnosnim sustavima registara
emisija sukladno Direktivi 2003/87/EZ i sukladno Odluci 280/2004/EZ
• Uredba Komisije 916/2007 kojom se dopunjuje Uredba Komisije 2216/2004 o
standardiziranim i sigurnosnim sustavima registara emisija sukladno Direktivi
2003/87/EZ i sukladno Odluci 280/2004/EZ
• Odluka 2005/166/EZ kojom se uspostavljaju pravila za primjenu Odluke
280/2004/EZ o mehanizmu za praćenje emisija stakleničkih plinova u Zajednici i
za provedbu Kyotskog protokola
• Odluka 2005/381/EZ kojom se uspostavlja Upitnik za izvješćivanje prema
zahtjevima Direktive 2003/87/EZ kojom se utvrđuje shema za trgovanje kvotama
emisije stakleničkih plinova unutar Zajednice
• Odluka 2007/589/EK kojom se donose upute za praćenje i izvješćivanje o
emisijama stakleničkih plinova sukladno Direktivi 2003/87/EZ
• Odluka 2006/780/EZ o izbjegavanju dvostrukoga brojanja smanjenja emisija
stakleničkih plinova temeljem sustava Zajednice za trgovanje emisijama za
projektne aktivnosti temeljem Kyotskog protokola u skladu s Direktivom
2003/87/EZ
**Kakvoća proizvoda**• Direktiva 97/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1997. o
usklađivanju zakonodavstva država članica koji se odnose na mjere protiv emisije
plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica iz motora s unutarnjim
izgaranjem koji se ugrađuju u izvan-cestovne pokretne strojeve, dopunjena
Direktivom 2002/88/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9. prosinca 2002
• Direktiva 98/70/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o
kakvoći benzina i dizelskog goriva, kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva
Vijeća 93/12/EEZ
• Direktiva Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora
u određenim tekućim gorivima, kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva
93/12/EEZ i koja je dopunjena Direktivom 2005/33/EZ
• Direktiva Komisije 2000/71/EZ od 7. studenog 2000. o prilagodbi mjernih metoda
propisanih u aneksima I, II, III i IV. Direktive 98/70/EC Europskog Parlamenta i
Vijeća glede tehničkog napretka kako je predviđeno čl. 10. ove Direktive
• Direktiva 2003/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. ožujka 2003. kojom se
izmjenjuje i dopunjuje Direktiva 98/70/EZ o kakvoći benzina i dizelskog goriva
• Direktiva 2003/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. svibnja 2003. o
promociji upotrebe biogoriva ili obnovljivih goriva za transport
• Direktiva 1999/94/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 1999. o
dostupnosti informacija za potrošače o ekonomičnosti goriva i o emisijama CO2
vezanih uz prodaju novih osobnih automobila koja je izmijenjena i dopunjena
Direktivom Komisije 2003/73/EZ od 24. srpnja 2003. koja izmjenjuje i dopunjuje
Prilog III. Direktive 1999/94/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća (također vidi
Preporuku Komisije od 26. ožujka 2003. o primjeni na druge medije odredaba
Direktive 1999/94/EZ koje se odnose na promotivnu literaturu)
• Odluka 1753/2000/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 2000. kojom
se uspostavlja program praćenja prosječnih specifičnih emisija CO2 iz novih
osobnih automobila
• Uredba 2037/2000/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. lipnja 2000. o
tvarima koje oštećuju ozonski sloj
• Direktiva 2004/42/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o
ograničavanju emisija hlapivih organskih spojeva koje proizlaze iz upotrebe
organskih otapala u nekim bojama i lakovima i proizvodima za lakiranje vozila
kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva 1999/13/EZ
• Uredba 842/2006 o odrfeđenim fluoriranim stakleničkim plinovima.

2. NAČELA I MJERILA ZA ODREĐIVANJE CILJEVA I PRIORITETA

Za određivanje ciljeva zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Republici Hrvatskoj
polazi se od opće prihvaćenih i temeljnih načela zaštite okoliša odnosno
njegovih sastavnica, koja su propisana krovnim Zakonom o zaštiti okoliša
(»Narodne novine« br. 110/07) i u Nacionalnom planu djelovanja za okoliš
(»Narodne novine« br. 46/02) te koja obuhvaćaju sljedeća načela:
***Održivi razvitak*** – ciljevi i mjere koji su iskazani u Planu zaštite i
poboljšanja kakvoće zraka moraju poticati održivi razvitak odnosno cjelokupni
razvitak društva koji u zadovoljavanju potreba današnjeg naraštaja uvažava iste
mogućnosti zadovoljavanja potreba idućih naraštaja.
***Predostrožnost*** – radi izbjegavanja rizika i opasnosti po okoliš, pri planiranju
i izvođenju zahvata treba primijeniti sve prethodne mjere zaštite okoliša što
podrazumijeva korištenje dobrih iskustava kao i uporabu proizvoda, opreme i
uređaja te primjenu proizvodnih postupaka i sustava održavanja koji su
najpovoljniji za okoliš.
***Zamjena drugim zahvatom*** – zahvat koji bi mogao nepovoljno utjecati na okoliš
treba zamijeniti zahvatom koji predstavlja bitno manji rizik ili opasnost, pa i
u slučaju kad su troškovi takvog zahvata veći od vrijednosti koje treba
zaštititi.
***Onečišćivač plaća*** – onečišćivač snosi troškove nastale onečišćavanjem okoliša
koji uključuju i troškove sanacije i pravedne naknade štete.
***Pristup informacijama i sudjelovanje javnosti*** – građani Republike Hrvatske imaju
pravo na pravodobno obavješćivanje o onečišćavanju okoliša, o poduzetim mjerama
i s tim u svezi na slobodan pristup podacima o stanju okoliša. Javnost ima pravo
sudjelovati u postupcima izrade i donošenja dokumenata zaštite okoliša.
***Pristup pravosuđu*** – u svrhu zaštite Ustavom zagarantiranog prava na zdrav život
i održiv okoliš svaka osoba koja zbog lokacije zahvata ili utjecaja zahvata može
dokazati da joj je to pravo trajno narušeno, ima pravo osporavati zakonitost
odluka u skladu sa zakonom.
***Partnerstvo i podijeljena odgovornost*** – određivanje ciljeva i njihova
realizacija mogući su samo u međusobnom partnerstvu svih dionika, pri čemu
svatko treba preuzeti svoj dio odgovornosti.
***Promjena ponašanja u proizvodnji i potrošnji*** – provedba ciljeva nije moguća bez
promjene načina ponašanja, te bez promjene odnosa u proizvodnji i potrošnji.
***Uporaba većeg broja instrumenata za provedbu ciljeva*** – potrebno je rabiti veći
broj tradicionalnih i ekonomskih instrumenata koji bi pomogli ostvarivanju
ciljeva zaštite i poboljšanja kakvoće zraka i njihovu integraciju u druge
sektore koji imaju utjecaj na kakvoću zraka.
Navedena temeljna načela čine okvir unutar kojeg i u skladu s kojim se
postavljaju ciljevi zaštite i poboljšanja kakvoće zraka, te koja u tom smislu
osiguravaju ispunjavanje ciljeva u skladu s donesenim planskim dokumentima i
propisima.
U svrhu zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Republici Hrvatskoj, nužno je:
• utvrđivanje i ostvarivanje mjera u području zaštite i poboljšanja kakvoće
zraka kako bi se izbjegle, spriječile ili smanjile štetne posljedice po ljudsko
zdravlje, kakvoću življenja i okoliš u cjelini;
• očuvanje kakvoće zraka ako je zrak čist ili neznatno onečišćen, te njezino
poboljšavanje u slučajevima onečišćenosti;
• sprječavanje i smanjivanje onečišćivanja koja utječu na oštećivanje ozonskog
sloja i promjenu klime;
• uspostava, održavanje i unaprjeđivanje cjelovitog sustava upravljanja kakvoćom
zraka na teritoriju države;
• procjenjivanje i pribavljanje odgovarajućih podataka o kakvoći zraka na
temelju standardiziranih metoda i mjerila i osiguravanje njihove dostupnosti
javnosti;
• izvršenje obveza preuzetih međunarodnim ugovorima i sporazumima kojih je
Država strankom, te sudjelovanje u međunarodnoj suradnji u području zaštite i
poboljšanja kakvoće zraka.
Za određivanje prioriteta u pogledu provedbe ciljeva i mjera definiraju se
sljedeća mjerila koja će služiti za njihovu ocjenu:
***1. Razina onečišćenja***: prioritet treba dati područjima i štetnim tvarima za koje
je utvrđena viša razina onečišćenja, promatrano u odnosu na granične
vrijednosti, toleratne vrijednosti i kritične razine onečišćenja;
***2. Stupanj štetnosti (opasnost, rizik) onečišćujuće tvari na ljudsko zdravlje***:
prednost treba dati onim ciljevima i mjerama čijim se ostvarenjem utječe na
smanjivanje emisija tvari koje imaju izraženija štetna svojstva;
***3. Veličina populacije ili ekosustava pod rizikom***: u određivanju prioriteta
bitan faktor je veličina populacije koja je izložena onečišćenju i/ili površina
i raznovrsnost ugroženog ekosustava i kulturnih dobara;
***4. Osjetljivost receptora:*** u pogledu utjecaja na zdravlje osjetljivijom
populacijom smatraju se djeca, starije osobe i bolesni. Kod ekoustava
osjetljivost se određuje preko kritičnih razina onečišćenja;
***5. Stupanj nelagode izazvan onečišćenjem***: osim zdravstvenih učinaka i štetnog
djelovanja na ekosustav, razlog za djelovanje je i nelagoda zbog onečišćenja,
najčešće zbog neugodnog mirisa ili recimo smanjenja vidljivosti;
***6. Rok ispunjavanja cilja/provedbe mjere***: sukladno predloženim rokovima provedbe
mjera prednost se daje provedbi mjera koje imaju kraći rok provedbe ili početak
provedbe;
***7. Osiguranost financijskih sredstava, ostalih resursa i stručnih podloga:***
prednost se daje mjerama za koje postoje osigurana financijska sredstva, za koje
je proveden postupak natječaja, osim ako nisu u suprotnosti sa prethodna dva
mjerila;
***8. Sinergijski učinak***: prednost se daje mjerama koje osim smanjivanja
prioritetnih onečišćujućih tvari imaju pozitivan učinak na smanjivanje ostalih
onečišćujućih tvari i/ili na smanjivanje utjecaja na druge sastavnice okoliša
(vode, tlo/otpad).
Primjena navedenih mjerila znači da će se prioritet davati onim ciljevima i
mjerama koje djeluju na smanjenje emisija onečišćujućih tvari s najvećim
stupnjem štetnog djelovanja na ljudsko zdravlje i koje istovremeno imaju kraći
rok provedbe, osigurana financijska sredstva, izrađene potrebne stručne i
administrativne podloge i koje pozitivno utječu na smanjenje ostalih
onečišćujućih tvari, uključujući i smanjeni utjecaj na vode i tlo. U najvećem
broju slučajeva, rangiranje ciljeva i mjera po prioritetima odrediti će se prema
relativnoj važnosti mjerila.

3. REPUBLIKA HRVATSKA I PREUZETE MEĐUNARODNE OBVEZE U ZAŠTITI ZRAKA

**Konvencija o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka (LRTAP Konvencija)** –
propisuje zakonodavni, organizacijski i znanstveni okvir djelovanja kojeg su
razvile zemlje članice UNECE-a
kao odgovor na prepoznate posljedice prekograničnog onečišćenja zraka. Ujedno je
i prvi međunarodni pravno obvezujući dokument koji se odnosi na problematiku
onečišćenja zraka na široj regionalnoj osnovi. Prema Konvenciji, »europska
zračna masa« je zajednički resurs zemalja potpisnica, te zahtijeva koordinaciju
mjera suzbijanja onečišćenja i zajedničke standarde emisija. Konvencija je
potpisana 1979. godine u Ženevi, a na snagu je stupila 1983. godine. Republika
Hrvatska je Konvenciju preuzela na temelju notifikacije o sukcesiji, 1991.
godine. Konvencija je proširena s osam protokola kojima su utvrđene specifične
mjere koje stranke LRTAP Konvencije moraju poduzeti radi smanjenja svojih
emisija onečišćujućih tvari u zrak. Pripadajući protokoli su sljedeći:
• *Protokol o dugoročnom financiranju međunarodnog programa monitoringa i
procjene dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari u zraku u Europi (EMEP
protokol)* – definira instrumente za međunarodnu raspodjelu troškova programa monitoringa koji čini osnovu za ocjenjivanje i utvrđivanje onečišćenja zraka u
Europi, te za pristupanje dogovoru u pogledu smanjivanja emisija. EMEP protokol
ima 3 važne komponente: prikupljanje podataka o emisijama SO2, NOx, HOS i drugih
onečišćujućih tvari; mjerenje kakvoće zraka i taloženja; te modeliranje
atmosferske disperzije. Isti je usvojen 1984. godine u Ženevi, na snagu je
stupio 1988., a Republika Hrvatska ga je preuzela na temelju notifikacije o
sukcesiji, 1991. godine.
• *Protokol o smanjenju emisija sumpora ili njihovog prekograničnog strujanja za
najmanje 30%* – ima za cilj smanjenje emisija jednog od najvećih onečišćujućih
tvari u zraku. Do 1993. godine emisija istog se smanjila za više od 50%, a prema
zadnjim podacima sve stranke Protokola su dosegle ciljano smanjenje. Protokol je
usvojen 1985. godine u Helsinkiju, a na snagu je stupio1987. godine. Republika
Hrvatska nije ratificirala Protokol.
• *Protokol o nadzoru emisija dušikovih oksida ili njihovih prekograničnih
strujanja* – ima za cilj nadzirati i smanjiti antropogene emisije dušikovih
oksida (NOx), koje zračna strujanja prenose na velike udaljenosti i atmosferskim
taloženjem štetno utječu na sastavnice okoliša i ljudsko zdravlje. Osim što
emisija NOx utječe na zakiseljavanje i eutrofikaciju kopnenih i vodenih
ekosustava, doprinosi također i stvaranju prizemnog ozona. Protokolom se države
obvezuju primjenjivati i unaprjeđivati standarde za emisije dušikovih oksida iz
stacionarnih i pokretnih izvora, u svrhu učinkovitog nadzora i smanjivanja
nacionalnih godišnjih emisija dušikovih oksida i njihovih prekograničnih
strujanja, uzimajući u obzir najbolje raspoložive i ekonomski izvedive
tehnologije koje su navedene u Tehničkom dodatku Protokola. Protokol je usvojen
1988. godine u Sofiji, na snagu je stupio 1991. godine, a Republika Hrvatska ga
je ratificirala 2007. godine.
• *Protokol o nadzoru emisija hlapljivih organskih spojeva ili njihovih
prekograničnih strujanja* od velikog je značenja budući da su ovi spojevi vrlo
važni za nastajanje prizemnog ozona. Protokol je usvojen 1991. godine, na snagu
je stupio 1997., a Republika Hrvatska ga je ratificirala 2007. godine.
• *Protokol o daljnjem smanjenju emisije SO2* – primjenjuje pristup zasnovan na
učincima, konceptu kritičnog opterećenja, najboljim raspoloživim tehnologijama,
očuvanju energije, te primjeni brojnih ekonomskih instrumenata, što je u
konačnici dovelo do razlika u obvezama redukcije emisija pojedinih stranaka
Protokola. Pristup baziran na učincima ujedno postavlja dugoročne ciljeve u
pogledu smanjenja emisija. Protokol je usvojen 1994. godine u Oslu, stupio je na
snagu 1998., a Republika Hrvatska ga je ratificirala 1999. godine.
• *Protokol o teškim metalima* – ima za cilj nadzirati antropogene emisije teških
metala, koje mogu imati nepovoljni utjecaj na zdravlje ljudi, odnosno okoliš.
Protokolom se propisuju temeljne obveze stranaka u pogledu emisija olova (Pb),
kadmija (Cd), žive (Hg) i njihovih proizvoda. Stranke su obvezne smanjiti ukupne
godišnje emisije u atmosferu navedenih teških metala u odnosu na razinu emisije
u početnoj godini primjenjivanja obveze, a to je načelno 1990. ili neka druga
između 1985. i 1995. godine. Granične vrijednosti emisije iz stacionarnih
izvora, propisane Protokolom, odnose se na emisije krutih čestica, jer je
praćenje emisija čestica jednostavnije, a pridržavanje propisanim ograničenjima
doprinosi i smanjivanju emisija teških metala. Protokol je usvojen 1998. godine
u Aarhusu, na snagu je stupio 5 godina kasnije. Republika Hrvatska ga je
ratificirala 2007. godine, a za Republiku Hrvatsku je stupio na snagu 5.
prosinca 2007. godine.
• *Protokol o postojanim organskim onečišćujućim tvarima* ima za cilj nadzirati,
smanjiti ili ukloniti ispuštanje, emisiju i gubitke postojanih organskih
spojeva. Protokolom se odmah zabranjuje uporaba ili proizvodnja sljedećih tvari: aldrin, klordan, klordekon, dieldrina, endrin, heksabrombifenil, mirex i
toksafen, a za druge je predviđena eliminacija u kasnijoj fazi (DDT, heptaklor,
heksaklorbenzen, PCB). Za DDT, HCH (uključujući i Lindan) i PCB, te propisuje
način i uvjeti pod kojim bi se te tvari mogle i dalje upotrebljavati. Za PAU,
dioksine i furane propisuje se obveza smanjenja ukupnih godišnjih emisija u
usporedbi s razinom emisije u početnoj godini primjenjivanja obveze (načelno
1990. ili neka druga između 1985. i 1995. godine). Propisuju se dopuštene
granične vrijednosti za dioksine i furane za glavne stacionarne izvore, zatim
najbolje raspoložive tehnike i tehnologije za smanjenje emisije. Propisuju se i
obveze državama strankama da razviju strategije, politike i programe kako bi se
provele obveze iz Protokola, a izrada godišnjeg proračuna emisija je neophodni
preduvjet. Protokol je usvojen 1998. godine u Aarhusu, a stupio je na snagu
2003. godine. Republika Hrvatska ga je ratificirala 2007. godine, a stupio je na
snagu za Republiku Hrvatsku 5. prosinca 2007. godine.
• *Protokol o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona
(Gothenburški protokol)* – istovremeno se ograničava emisija SO2, NOx, NMHOS i
NH3, čime se utječe na zakiseljavanje, eutrofikaciju i prizemni ozon
(mnogostruki učinci). Stranke protokola obvezne su do 2010. godine smanjiti
godišnju emisiju na razinu koja je određena Protokolom i održavati je ubuduće na
toj razini. Isto tako obvezne su prikupljati i čuvati podatke o nacionalnim
godišnjim emisijama onečišćujućih tvari te o njima periodično izvještavati
Izvršno tijelo Konvencije. Smanjenje emisija koje pojedina država treba
ostvariti do 2010. godine specifično je za svaku zemlju, a određuje se prema
smjernicama, koje su dane u priručniku koji je izdala Konvencija. Protokolom su
propisane i granične vrijednosti emisija navedenih onečišćujućih tvari za
stacionarne i pokretne izvore. Protokol je usvojen 1999. godine u Gothenburgu, a
na snagu je stupio 2005. godine. Republika Hrvatska ratificirati će Protokol u
2008. godini.
**Okvirna konvencija Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC)** – određuje okvir
za međunarodno djelovanje kako bi se odgovorilo izazovu klimatskih promjena na
globalnoj razini. Ona također smatra klimatski sustav zajedničkim resursom na
čiju stabilnost mogu utjecati emisije ugljikova dioksida i drugih stakleničkih
plinova. Stranke Konvencije, između ostalog, prikupljaju i razmjenjuju
informacije o emisijama stakleničkih plinova, nacionalnoj politici i iskustvima,
te surađuju u pripremi za prilagodbu klimatskim promjenama. Republika Hrvatska
ratificirala je Konvenciju 1996. godine. Sukladno članku 22. točki 3.
Konvencije, Republika Hrvatska je kao zemlja u procesu prelaska na tržišno
gospodarstvo preuzela obveze stranke Priloga I., koje se odnose na zadržavanju
vlastite emisije stakleničkih plinova na razini iz 1990. godine.
• *Kyotski protokol* uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime
prihvaćen je s ciljem smanjivanja emisije ugljikova dioksida i drugih
stakleničkih plinova (metana, didušikova oksida, fluoriranih ugljikovodika,
perfluoriranih ugljikovodika i sumporova heksafluorida). Protokol je usvojen
1997. godine, na snagu je stupio 2005., a Republika Hrvatska ga je, nakon
pozitivnog ishoda pregovora oko visini emisije u baznoj godini, ratificirala
2007. godine.
**Bečka konvencija o zaštiti ozonskog sloja** – ima za cilj očuvanje ljudskog
zdravlja i okoliša, te propisuje poduzimanje određenih mjera koje će spriječiti
promjene ozonskog omotača. Njezina zadaća jest i poticanje istraživanja i
suradnje među državama te razmjena informacija. Važno je napomenuti da je ova
Konvencija potvrda usuglašenosti država kako treba pristupiti rješavanju
globalnih problema okoliša prije nego se oni znanstveno dokažu. Konvencija je
usvojena 1985. godine, na snagu je stupila 1988. godine, a Republika Hrvatska ju
je preuzela na temelju notifikacije o sukcesiji 1991. godine.
• *Montrealski protokol o tvarima koje oštećuju ozonski sloj* – utvrđuje obvezu
postupnog ukidanja proizvodnje i potrošnje tvari koje oštećuju ozonski omotač,
te predstavlja jedan od najuspješnijih primjera međunarodne suradnje u borbi s
globalnim prijetnjama okolišu. Od usvajanja 1987. godine, države članice su
nastavile prilagođavati sustav koji su formirale kao odgovor na znanstvene
dokaze i razvoj tehnologija. Protokol je stupio na snagu 1989. godine, a
Republika Hrvatska ga je preuzela na temelju notifikacije o sukcesiji,1991.
godine.
**Konvencija o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i
pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Arhuška konvencija)** – obvezuje stranke
Konvencije da svakoj fizičkoj i pravnoj osobi osigura pravo pristupa
informacijama o okolišu koje čuva javna vlast kod sebe ili kod nekog drugog, bez
obveze iskazivanja interesa, te je nužno da javna vlast učini dostupnim i pruža
informacije o okolišu široj javnosti u najvećoj mogućoj mjeri, naročito
koristeći tehnologije informiranja i komuniciranja. Konvencija se sadržajno može
podijeliti na tri osnovna dijela: pristup informacijama, sudjelovanje javnosti,
te pristup pravosuđu. Konvencija je usvojena 1998. godine, na snagu je stupila
2001. godine, a Republika Hrvatska ju je ratificirala 2006. godine.
• *Protokol o registrima ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari* – osnovni
cilj je poboljšanje pristupa javnosti informacijama putem uspostave jedinstvenog
registra ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari u zrak, vodu i tlo u obliku
javno dostupne baze podataka. Od Protokola se očekuje da će izvršiti dodatni
pritisak na onečišćivače, kako bi se smanjili pritisci na sastavnice okoliša.
Usvojen je u Kijevu 2003. godine, ali još uvijek nije stupio na snagu.
**Stockholmska konvencija o postojanim organskim onečišćujućim tvarima** –
međunarodni je ugovor o zaštiti ljudskog zdravlja i okoliša u pogledu dotičnih
spojeva. Isti su vrlo postojani i mogu biti geografski široko rasprostranjeni.
Ujedno se talože u masnom tkivu živih organizama, a toksični učinak imaju i na
okoliš i na živi svijet. Cilj ove Konvencije jest primjena mjera koje će
eliminirati ili smanjiti emisije takvih spojeva. Usvojena je 2001. godine, na
snagu je stupila 2004., a Hrvatska ju je ratificirala 2007. godine.

*Tablica 3-1*: STATUS MEĐUNARODNIH UGOVORA

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Naziv međunarodnog ugovora** | **Usvojen** | **Stupanje na snagu** | **Broj država stranaka** | **Ratifikacija od strane RH** |
| **Konvencija o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka na velikim udaljenostima (LRTAP)** | 1979. | 1983. | 51 | 1992. |
| Protokol o dugoročnom financiranju međunarodnog programa monitoringa i procjene dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari u zraku u Europi (EMEP) | 1984. | 1988. | 42 | 1992. |
| Protokol o smanjenju emisija sumpora ili njihovog prekograničnog strujanja za najmanje 30% | 1985. | 1987. | 23 | - |
| Protokol o nadzoru emisija dušikovih oksida ili njihovih prekograničnih strujanja | 1988. | 1991. | 31 | 2007. |
| Protokol o nadzoru emisija hlaplivih organskih spojeva ili njihovih prekograničnih strujanja | 1991. | 1997. | 22 | 2007. |
| Protokol o daljnjem smanjenju emisija SO2 | 1994. | 1998. | 27 | 1999. |
| Protokol o postojanim organskim onečišćujućim tvarima | 1998. | 2003. | 29 | 2007. |
| Protokol o teškim metalima | 1998. | 2003. | 29 | 2007. |
| Protokol o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona (Gothenburški protokol) | 1999. | 2005. | 24 | 2008. |
| **Okvirna konvencija Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC)** | 1992. | 1994. | 165 | 1996. |
| Kyotski protokol | 1997. | 2005. | 179 | 2007. |
| **Bečka konvencija o zaštiti ozonskog sloja** | 1985. | 1988. | 191 | 1992. |
| Montrealski protokol o tvarima koje oštećuju ozonski sloj | 1987. | 1989. | 191  186  179 | 1992. |
| Londonska dopuna Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj | 1990. | 1992. | 1993. |
| Kopenhaška izmjena Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj | 1992. | 1994. | 1997. |
| Montrealska izmjena Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj | 1997. | 1999. | 159 | 2000. |
| Pekinška izmjena Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj | 1999. | 2002. | 135 | 2002. |
| **Konvencija o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Arhuška konvencija)** | 1998. | 2001. | 41 | 2006. |
| Protokol o registrima ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari | 2003. |  | 6 | 2008. |
| **Stockholmska konvencija o postojanim organskim onečišćujućim tvarima** | 2001. | 2004. | 150 | 2007. |

4. OCJENA STANJA KAKVOĆE ZRAKA

**4.1. MJERENJA KAKVOĆE ZRAKA NA PODRUČJU REPUBLIKE HRVATSKE**

4.1.1. DRŽAVNA MREŽA ZA PRAĆENJE KAKVOĆE ZRAKA

Državna mreža za praćenje kakvoće zraka još je u uspostavljanju. Od predviđene
22 postaje na teritoriju u razdoblju od 2003. do 2007. uspostavljeno je 8
automatskih mjernih postaja u naseljenim i industrijskim područjima. Uspostava
kompletne mreže postaja u ruralnim sredinama (7) i nacionalnim parkovima,
parkovima prirode i područjima s osjetljivim ekosustavima (5) očekuje se do
kraja 2009. godine, u okviru provedbe Phare projekta.
Za potrebe ove ocjene detaljno su analizirani podaci iz državne mreže. U tablici
4.1-1 prikazani su parametri praćenja kakvoće zraka po postajama, a njihov
raspored prikazuje slika 4.1-1.

*Tablica 4.1-1:* MJERENJA PARAMETARA KAKVOĆE ZRAKA NA POSTAJAMA DRŽAVNE MREŽE ZA
PRAĆENJE KAKVOĆE ZRAKA, 2007. GODINA

|  |  |
| --- | --- |
| **Postaja** | **Parametri kakvoće zraka** |
| Zagreb-1 | SO2, NO2, CO, O3 (od veljače 2003. – travnja 2006.); PM10, benzen, UVB zračenje, meteorološki parametri, te koncentracije Pb,Cd i Mn (do 2007.) te Ni (do 2007.) i policikličkih aromatskih ugljikovodika iz uzoraka ukupnih lebdećih čestica (ULČ, 2003. i 2004. godina) te iz uzoraka PM10 od 2005. godine na dalje |
| Zagreb-2 | SO2, NO2, CO, PM10, meteorološki parametri |
| Zagreb-3 | SO2, NO2, CO, O3 (od travnja 2006. na dalje), PM10, meteorološki parametri |
| Rijeka-1 | SO2, NO2, CO, H2S, PM10, benzen, meteorološki parametri |
| Rijeka-2 | SO2, NO2, CO, O3, PM10, UVB zračenje, meteorološki parametri |
| Sisak | SO2, NO2, CO, H2S, PM10, benzen, meteorološki parametri te koncentracije Pb, Cd, Ni i policikličkih aromatskih ugljikovodika iz uzoraka PM10 (od 2007) |
| Kutina | SO2, NO2, CO, NH3, H2S, PM10, meteorološki parametri |
| Osijek | SO2, NO2, CO, PM10, benzen, meteorološki parametri |

4.1.2. MREŽA ZA PRAĆENJE KAKVOĆE OBORINE I ATMOSFERSKO TALOŽENJE ONEČIŠĆUJUĆIH
TVARI

Mjerenja kemijskog sastava oborine redovito se provode na meteorološkim
postajama DHMZ-a od 1981. godine. U tu mrežu uključene su i dvije postaje:
Puntijarka i Zavižan, čiji su podaci u međunarodnoj razmjeni u okviru EMEP
programa LRTAP konvencije. Mjerenja obuhvaćaju parametre navedene u tablici
4.1-2. i u razdoblju 1981. – 2004. provođena su na 31 lokaciji u Hrvatskoj. Broj
postaja postupno se smanjivao tako da se danas mjerenja obavljaju na 18 postaja.
Na svim postajama analiziraju se dnevni uzorci oborine. Oni su podloga za
proračun depozicije (taloženja) svih ionskih komponenata, s težištem na ionima
sulfata, nitrata i amonija koji su najodgovorniji za probleme zakiseljavanja
(acidifikacije) i eutrofikacije okoliša.

*Tablica 4.1-2:* KOMPONENTE KEMIJSKOG SASTAVA OBORINE

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Medij | Indikator kakvoće | Gustoća mjerenja |
| Oborina | Količina oborine; SO42-, NO3-, Cl-, pH, NH4+, Na+, Mg2+, Ca2+, K+, provodljivost | dnevno uzorkovanje |
| Meteorološki pokazatelji | Smjer i brzina vjetra, temperatura zraka, relativna vlažnost zraka, količina i tip oborine | kontinuirano mjerenje |

![](dodatni/348198.gif)

*Slika 4.1-1.* AUTOMATSKE POSTAJE ZA PRAĆENJE KAKVOĆE ZRAKA U DRŽAVNOJ MREŽI,
2007.

![](dodatni/348199.gif)

*Slika 4.1-2.* MREŽA POSTAJA DHMZ-A ZA PRAĆENJE KEMIJSKOG SASTAVA OBORINE, 2007.

![](dodatni/348200.gif)

*Slika 4.1-3.* DRŽAVNA MREŽA ZA PRAĆENJE KAKVOĆE ZRAKA (U USPOSTAVLJANJU, 2007.)

![](dodatni/348201.gif)

*Slika 4.1-4.* MREŽA POSTAJA ZA PRAĆENJE KVALITETE OBORINE DHMZ-A, 2007

Slika 4.1-2 prikazuje prostorni raspored mjernih postaja kao i mrežu 50 km x 50
km (EMEP mreža) u kojoj se modelom daljinskog prijenosa proračunavaju
koncentracije i taloženje onečišćujućih tvari. Rezultati mjerenja koriste se za
verifikaciju i provjeru pouzdanosti modela. Na slikama 4.1-3 i 4.1-4. prikazana
je postojeća mreža za praćenje kakvoće oborine s označenim zonama i planirana
mreža postaja u državnoj mreži za trajno praćenje kakvoće zraka. Nakon
uspostavljanja državne mreže, mreža DHMZ-a bit će većim dijelom ukinuta jer će
državna mreža u većem dijelu preuzeti njezine funkcije. Mjerenja će se obavljati
samo na postajama koje su značajne za analizu i istraživanje specifičnih
atmosferskih procesa i uvjeta.

4.1.3. LOKALNE MREŽE ZA PRAĆENJE KAKVOĆE ZRAKA

Lokalne mreže za praćenje kakvoće zraka su teritorijalno ustrojene i imaju
najdulju tradiciju mjerenja osnovnih onečišćujućih tvari: SO2, dima, ukupne
taložne tvari i sadržaja metala u ukupnoj taložnoj tvari. Ova mjerenja
uspostavljena su u mnogim zemljama Europe 1960-ih godina na poticaj Svjetske
zdravstvene organizacije. To je razdoblje u cijeloj Europi bilo obilježeno
visokim razinama onečišćenja, osobito sumporovim dioksidom, lebdećim česticama
dominantno kiselog kemijskog sastava, kiselim kišama i fotokemijskim
onečišćenjem, što je dovelo do odumiranja živog svijeta u rijekama i jezerima
sjeverne Europe i umiranja šuma u srednjoj i istočnoj Europi. Razine onečišćenja
i smog u urbanim sredinama bili su uobičajena pojava, osobito zimi. Ovi
zabrinjavajući trendovi onečišćenja potaknuli su međunarodnu koordiniranu
aktivnost Svjetske zdravstvene i Svjetske meteorološke organizacije u području
zaštite zdravlja ljudi i zaštite okoliša od atmosferskog onečišćenja. Zbog toga
su pri zavodima za javno zdravstvo osnovani odjeli za higijenu okoliša s ciljem
mjerenja i analiza uzoraka kakvoće zraka u svrhu praćenja i zaštite zdravlja
ljudi. Paralelno s tim, u okviru meteoroloških službi osnovani novani su odjeli i
laborata praćenje kakvoće zraka i oborine u ruralnim sredinama, radi
praćenja stanja i učinaka nastalih atmosferskim onečišćenjem okoliša.
Tijekom vremena, neke od lokalnih mreža za praćenje kakvoće zraka su, prateći
razvoj znanosti u ovome području, jačale i razvile se, dok je većina uglavnom
postupno zaostajala zbog nedostatka sredstava za modernizaciju i stručnu
podršku. Ako se promatraju vrste onečišćujućih tvari koje se prate u lokalnim
mrežama, može se reći da su danas u Hrvatskoj najrazvijenije lokalne mreže u
Primorsko-goranskoj i Istarskoj županiji, te djelomično u Gradu Zagrebu,
zahvaljujući opredijeljenosti Instituta za medicinska istraživanja i medicinu
rada da održi kontinuitet mjerenja i prati razvoj ovoga područja.
U 2006. godini mjerenja su provedena u 12 županija na ukupno 137 mjernih mjesta
(tablica 4.1-3):

*Tablica 4.1-3:* PREGLED OPSEGA MJERENJA PO ŽUPANIJAMA, 2006. GODINA

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Županija** | **Broj mjernih mjesta** | | **Parametri** |
| **u okviru državne mreže** | **u okviru lokalnih mreža** |
| Bjelovarsko--bilogorska | - | 3 | SO2, dim, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb i Cd u UTT |
| Grad Zagreb | 3 | 7 | SO2, NO2, dim, O3, NH3, PM10, koncentracije Pb, Cd, Mn te sulfata i BaP u PM10, PM2.5, ukupna taložna tvar te koncentracije Pb, Cd i Tl u UTT |
| Istarska | - | 32 | SO2, dim, NO2, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb i Cd u UTT, meteorološki parametri |
| Karlovačka | - | 5 | SO2, dim, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb i Cd u UTT |
| Krapinsko-zagorska | - | 1 | SO2, dim, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb i Cd u UTT |
| Osječko-baranjska | 1 | 20 | SO2, dim, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb, Cd i Tl u UTT |
| Primorsko-goranska | 2 | 24 | SO2, dim, NO2, CO, O3, H2S, NH3, PM10, ukupna taložna tvar, koncentrancentracije Pb i Cd u UTT, en, ksilen, toluen, meteorološki parametri |
| Sisačko-moslavačka | 2 | 12 | SO2, dim, NO2, H2S, NH3, PM10, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb, Cd, Hg, Ni te As u UTT, merkaptani, benzen, fluoridi, meteorološki parametri |
| Splitsko-dalmatinska | - | 15 | SO2, dim, NO2, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb, Cd i Tl u UTT |
| Šibensko-kninska | - | 6 | SO2, dim, NO2, ukupna taložna tvar, koncentracije Pb, Cd i Tl u UTT |
| Virovitičko-podravska | - | 1 | SO2, dim, NO2 |
| Zadarska | - | 3 | SO2, dim, NO2, ukupna taložna tvar |

Tablica 4.1-4: PREGLED RASPODJELE MJERENJA RAZINA ONEČIŠĆUJUĆIH TVARI SO2, NOx,
PM10, PM2,5, BENZENA i UTT po županijama, 2006. godina

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Županija** | **Broj mjernih mjesta** | | **Parametri** | | | | | |
|  | **u okviru državne mreže** | **u okviru lokalnih mreža** | **SO2** | **NOx** | **PM10** | **PM2,5** | **benzen** | **UTT** |
| Bjelovarsko--bilogorska | - | 3 | X |  |  |  |  |  |
|  |  | 1 |  |  |  |  |  | X |
| Grad Zagreb | 3 | 7 | X |  |  |  |  |  |
|  | 3 | 6 |  | X |  |  |  |  |
|  | 3 | 6 |  |  | X |  |  |  |
|  | 1 | – |  |  |  |  | X |  |
|  | - | 5 |  |  |  |  |  | X |
| Istarska | - | 10 | X |  |  |  |  |  |
|  |  | 6 |  | X |  |  |  |  |
|  |  | 1 |  |  | X | - |  |  |
|  |  | 22 |  |  |  |  |  | X |
| Karlovačka | - | 3 | X |  |  |  |  |  |
|  |  | 2 |  |  |  |  |  | X |
| Krapinsko-  -zagorska | - | 1 | X |  |  |  |  | X |
| Osječko-baranjska | 1 | 3 | X |  |  |  |  |  |
|  | 1 | 1 |  | X |  |  |  |  |
|  | 1 |  |  |  | X |  |  |  |
|  | 1 |  |  |  |  |  | X |  |
|  | - | 19 |  |  |  |  |  | X |
| Primorsko-  -goranska | 2 | 19 | X |  |  |  |  |  |
|  | 2 | 9 |  | X |  |  |  |  |
|  | 2 | 5 |  |  | X |  |  |  |
|  | 1 | 2 |  |  |  |  | X |  |
|  | - | 12 |  |  |  |  |  | X |
| Sisačko-moslavačka | 2 | 7 | X |  |  |  |  |  |
| &text"> |th="49" style="width: 37.0pt; height: 5.7pt; border-left: medium none; border-right: 1.0pt solid black; border-top: medium none; border-bottom: 1.0pt solid black; padding-left: 2.25pt; padding-right: 2.25pt; padding-top: 2.0pt; padding-bottom: 2.25pt">

2

 12 |  | X |  |  |  |  |
|  | 2 | - |  |  | X |  |  |  |
|  | 1 | - |  |  |  |  | X |  |
|  | - | 10 |  |  |  |  |  | X |
| Splitsko-dalmatinska | - | 4 | X | X | |  |  | |
|  |  | 3 |  |  | X | X |  |  |
|  |  | 15 |  |  |  |  |  | X |
| Šibensko-  -kninska | - | 1 | X | X |  |  |  |  |
|  |  | 6 |  |  |  |  |  | X |
|  | 25pt"> |  |  |  |  |  |  |  |
| Virovitičko--podravska | - | 1 | X | X |  |  |  |  |
| Zadarska | - | 3 | X | - |  |  |  | X |

Mjerenja se ne provode u 9 županija: Brodsko-posavskoj, Dubrovačko-neretvanskoj,
Koprivničko-križevačkoj, Ličko-senjskoj, Međimurskoj, Požeško-slavonskoj,
Varaždinskoj, Vukovarsko-srijemskoj i Zagrebačkoj županiji.
Za izradu Izvješća o praćenju kakvoće zraka u Republici Hrvatskoj za 2006.
godinu (IMI, 2007) korištena su izvješća i podaci 18 pravnih osoba koje imaju
suglasnost MZOPUG-a za praćenje kakvoće zraka.

**4.2. OCJENA KAKVOĆE ZRAKA NA PODRUČJU REPUBLIKE HRVATSKE**

Ocjena kakvoće zraka na području Hrvatske izrađena je na temelju hrvatskih
propisa1, i u skladu s naputcima i direktivama EU. Svrha ocjene bila je utvrditi
stupanj onečišćenosti za sve onečišćujuće tvari za koje postoje:
• podaci o emisijama onečišćujućih tvari,
• podaci mjerenja razina onečišćujućih tvari u zraku i/ili
• podaci proračuna matematičkim modelima,
te izraditi podloge za određivanje područja (zona) i naseljenih područja
(aglomeracija) u Republici Hrvatskoj s obzirom na prostornu razdiobu emisija
onečišćujućih tvari, zadane kriterije i kategorije kakvoće zraka, geografska
obilježja i klimatske uvjete koji su značajni za praćenje kakvoće zraka.
U svrhu izrade ocjene kakvoće zraka analizirani su2:
• podaci mjerenja na postajama državne mreže za praćenje kakvoće zraka;
• podaci objavljeni u godišnjim izvješćima s mjernih postaja lokalnih mreža za
praćenje kakvoće zraka na području Hrvatske3;
• podaci mjerenja kemijskog sastava oborine na postajama DHMZ-a i
• podaci proračuna koncentracija onečišćujućih tvari i njihovog taloženja za
područje Hrvatske, dobiveni primjenom regionalnog modela za proračun prijenosa i
taloženja onečišćujućih tvari na području Europe (EMEP program LRTAP
konvencije).
Ocjena je obuhvatila mjerenjem zabilježene koncentracije onečišćujućih tvari:
sumporov dioksid, dušikove okside, lebdeće čestice, benzen, ugljikov monoksid,
ozon, amonijak, sumporovodik, poliaromatske ugljikovodike, te teške metale:
olovo, kadmij, mangan i talij u lebdećim česticama i ukupnoj taložnoj tvari u
gore navedenim gradovima.
Modelom daljinskog prekograničnog prijenosa onečišćujućih tvari (EMEP)
procijenjene su koncentracije i taloženje tvari na cjelokupnom teritoriju
Hrvatske (razina onečišćenja u ruralnim sredinama) s obzirom na onečišćujuće
tvari: sumporov dioksid, dušikove okside, lebdeće čestice, ozon, AOT40,
amonijak, poliaromatske ugljikovodike (benzo(a)piren, dioksine i furane),
te teške metale: olovo, kadmij, i živu u prostornoj mreži 50 km x 50 km.
Na osnovi podataka mjerenja kemijskog sastava oborine na postajama DHMZ-a i
podataka proračuna modelom regionalnog i daljinskog prijenosa onečišćujućih
tvari (EMEP), analizirani su uvjeti zakiseljavanja i eutrofikacije područja
Hrvatske u prostornoj mreži 50 km x 50 km koja se odnosi na ruralna područja i
područja nacionalnih parkova, parkova prirode i osjetljivih ekosustava.
Osim toga, analizirani su prostorni podaci o emisijama onečišćujućih tvari u
prostornoj mreži 50 km x 50 km (sumporov dioksid, dušikovi oksidi, hlapivi
organski spojevi, amonijak, ugljikov monoksid i lebdeće čestice), te podaci o
emisijama iz katastra emisija u okoliš (KEO).
Analizirani su klimatološki podaci: prostorna raspodjela temperature zraka,
relativna vlažnost zraka i količine oborine za posljednje standardno
klimatološko razdoblje (1961. – 1990.), kao i podaci o gustoći naseljenosti po
županijama (1991. godina).
Pri izradi preliminarne ocjene kao podloge za određivanje karakterističnih
područja i naseljenih područja u Republici Hrvatskoj (zone i aglomeracije)
korištene su smjernice Europske agencije za okoliš i Europske komisije:
*»Izvješće o preliminarnoj procjeni u okviru EZ direktiva o kakvoći zraka
(Guidance report on preliminary assessment under EC air quality directives)« i
»Smjernice o procjeni u okviru EZ direktiva o kakvoći zraka (Guidance on
assessment under the EU air quality directives)«.*
Metodologija i kriteriji primijenjeni u izradi procjene zasnivaju se na analizi
i ocjeni čimbenika koji su značajni za raspodjelu i razinu onečišćenosti
pojedinog područja, analizi podataka mjerenja kakvoće zraka tamo gdje su
uspostavljena i analizi rezultata modela za proračun onečišćenja na području
Hrvatske. Stoga su korišteni sljedeći kriteriji za procjenu i razgraničenje
teritorija Države:
• geografska obilježja Hrvatske;
• meteorološki i klimatski uvjeti;
• prostorna razdioba godišnje emisije po onečišćujućim tvarima;
• položaj i godišnje emisije najvećih pojedinačnih izvora emisije;
• rezultati mjerenja onečišćujućih tvari na postajama za praćenje kakvoće zraka
u gradovima i naseljima;
• rezultati mjerenja onečišćenja oborine na glavnim meteorološkim postajama;
• rezultati proračuna koncentracija i taloženja onečišćujućih tvari na području
Hrvatske modelom daljinskog prijenosa i
• kategorija onečišćenosti područja s obzirom na onečišćujuće tvari: sumporov
dioksid, dušikove okside, lebdeće čestice, olovo, benzen, ugljikov monoksid,
ozon, poliaromatske ugljikovodike, kadmij, arsen, nikal, živu, amonijak i
sumporovodik.
Za svako područje procijenjena je razina koncentracija za svaku onečišćujuću
tvar, ako su za to postojali izmjereni i/ili modelirani podaci. U područjima
gdje nema podataka iz mjerenja, procjena je izvršena na osnovi rezultata modela,
podataka o emisijama onečišćujućih tvari i drugim čimbenicima. Budući da je broj
mjernih postaja za praćenje kakvoće zraka nedovoljan za potpunu ocjenu stanja na
području Hrvatske, u preliminarnoj procjeni nisu obuhvaćeni svi parametri s
jednakom težinom. Najveća težina dana je mjerenim podacima, dok su ostale
informacije koristile kao pomoćno sredstvo.
Uvažavajući sve navedene i analizirane informacije izrađeno je i predloženo
prostorno razgraničenje Hrvatske u 7 područja/zona i 6 naseljenih
područja/aglomeracija − urbanih i industrijski razvijenih područja dručja (tablica
4.2-1., sl-1.).
\_\_\_\_\_\_\_
1 Zakon o zaštiti zraka
(»Narodne novine« br. 178/04)
Uredba o graničnim vrijednostima onečišćujućih tvari u zraku (»Narodne novine«
br. 133/05)
Uredba o kritičnim razinama onečišćujućih tvari u zraku (»Narodne novine« br.
133/05)
Uredba o ozonu u zraku (»Narodne novine« br. 133/05)
Pravilnik o praćenju kakvoće zraka (»Narodne novine« br. 155/05)
2 Izvori podataka:
– Agencija za zaštitu okoliša
– Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva
– Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada
– Državni hidrometeorološki zavod
– EMEP program UNECE Konvencije o dalekosežnom prekograničnom prijenosu
onečišćenja: izvještaji, podaci o emisijama i rezultati proračuna
3 Godišnji izvještaj o praćenju
kakvoće zraka na teritoriju Republike Hrvatske za 2006. godinu, Institut za
medicinska istraživanja i medicinu rada, Zagreb, AZO, srpanj 2007
Studija mogućnosti smanjenja onečišćenja zraka u gradu Sisku, Ekonerg, Zagreb,
2005.

 *Tablica 4.2-1*: PROSTORNI OBUHVAT POJEDINIH ZONA/PODRUČJA S OBRAZLOŽENJEM

|  |  |
| --- | --- |
| Područje | Obrazloženje |
| **HR 1** | Osječko-baranjska županija (izuzimajući Grad Osijek), Vukovarsko-srijemska županija, Brodsko-posavska županija, Požeško-slavonska županija, Virovitičko-podravska županija |
|  | • prema geografskim obilježjima pripadaju istočnom dijelu nizinskog područja Hrvatske, što određuje i druge parametre i uvjete koji su značajni s obzirom na onečišćenje zraka  • pripadaju klimatskom području sličnih karakteristika  • imaju slične karakteristike s obzirom na onečišćenje i regionalni prijenos onečišćujućih tvari  • imaju slične karakteristike s obzirom na prevladavajuće izvore emisije onečišćujućih tvari (dominantno poljoprivredno područje) |
| **HR 2** | Bjelovarsko-bilogorska županija, Koprivničko-križevačka županija, Krapinsko-zagorska županija, Varaždinska županija, Međimurska županija, Zagrebačka županija (izuzimajući Grad Zagreb) |
|  | • prema geografskim obilježjima pripadaju sjevernom dijelu nizinskog područja Hrvatske  • pripadaju klimatskom području sličnih karakteristika  • imaju slične karakteristike s obzirom na onečišćenje i regionalni prijenos onečišćujućih tvari – povišeno opterećenje područja taloženjem nitrata i amonijaka  • prema emisijama onečišćujućih tvari pripada području visokih emisijskih vrijednosti po svim analiziranim parametrima |
| **HR 3** | Karlovačka županija, Sisačko-moslavačka županija (izuzimajući gradove Kutinu i Sisak) |
|  | • prema geografskim obilježjima pripadaju središnjem dijelu blago brdovitog područja Hrvatske  • pripadaju klimatskom području sličnih karakteristika  • imaju slične karakteristike s obzirom na onečišćenje i regionalni prijenos onečišćujućih tvari – područje visokog opterećenja taloženjem sulfata i nitrata  • prema emisijama onečišćujućih tvari pripada području povišenih emisijskih vrijednosti s obzirom na neke parametre |
| **HR 4** | Istarska županij |
|  | • prema geografskim obilježjima pripada području Istarskog poluotoka karakterističnih geografskih obilježja s prirodnom fizičkom preprekom masiva Učke na istoku  • ima karakteristične klimatske uvjete koji ga izdvajaju od ostalog dijela primorske Hrvatske  • ima slične karakteristike s obzirom na onečišćenje i regionalni prijenos onečišćujućih tvari – područje visokog opterećenja ozonom, taloženjem sulfata i nitrata, lebdećih čestica  • nalazi se u neposrednoj blizini emisijskih žarišta (Tršćanski zaljev, riječko područje)  • prema emisijama onečišćujućih tvari pripada području srednje visokih emisijskih vrijednosti s obzirom na većinu parametara |
| **HR 5** | Primorsko-goranska županija (izuzimajući grad Rijeku) i Ličko-senjska županija |
|  | • prema geografskim obilježjima pripada središnjem planinskom području Hrvatske  • ima karakteristične klimatske uvjete koji ga izdvajaju od ostalog dijela Hrvatske  • područje maksimalnog opterećenja suhim i oborinskim taloženjem sulfata i nitrata te kiselim taloženjem iz lebdećih čestica  • područje maksimalnog opterećenja uslijed daljinskog prijenosa polutanata (zbog fizičkih i klimatskih obilježja)  • nalazi se u neposrednoj blizini emisijskih žarišta (Tršćanski zaljev, riječko područje, industrijska područja BIH)  • prema emisijama onečišćujućih tvari pripada području niskih i srednje visokih emisijskih vrijednosti s obzirom na većinu parametara |
| **HR 6** | Zadarska županija i Šibensko-kninska županij |
|  | • prema geografskim obilježjima pripada središnjem dijelu obalnog područja Hrvatske  • ima karakteristične klimatske uvjete koji ga izdvajaju od sjevernog i južnog dijela obalnog područja Hrvatske  • ima slične karakteristike s obzirom na onečišćenje i regionalni prijenos onečišćujućih tvari – područje visokog opterećenja ozonom s visokim potencijalom stvaranja fotokemijskog onečišćenja  • prema emisijama onečišćujućih tvari pripada području nižih emisijskih vrijednosti s obzirom na većinu parametara |
| **HR 7** | Splitsko-dalmatinska županija (izuzimajući Grad Split) i Dubrovačko-neretvanska županija |
|  | • prema geografskim obilježjima pripada južnom dijelu obalnog područja Hrvatske, geografski i klimatski čini zaokruženu cjelinu  • ima karakteristične klimatske uvjete i karakteristične uvjete s obzirom na regionalni prijenos onečišćujućih tvari  • prema emisijama onečišćujućih tvari pripada području niskih emisijskih vrijednosti s obzirom na većinu parametara |

![](dodatni/348202.gif)

*Slika 4.2-1*: PODRUČJA (ZONE) I NASELJENA PODRUČJA (AGLOMERACIJE)
Analiza podataka pokazala je da je onečišćenost zraka s obzirom na sumporov
dioksid, dušikove okside, lebdeće čestice, ugljikov monoksid, benzen i
koncentraciju ozona dovoljno niska u svim zonama (1-7), tako da su sva
područja/zone svrstana u I. kategoriju kakvoće zraka. Međutim, analiza podataka
koji su dobiveni proračunski (EMEP modelom) s obzirom na ozonski parametar
AOT40, odnosno s obzirom na koncentracije ozona iznad praga od 40 µg/m3 u
razdoblju svibanj-srpanj, cijelo područje Hrvatske je pod povećanim rizikom za
vegetaciju jer je broj sati izloženosti za vegetaciju povišenim koncentracijama
ozona iznad propisane granice.
Unutar područja identificirano je 6 naseljenih područja/aglomeracija: Zagreb,
Sisak, Kutina, Rijeka, Osijek i Split. U ovim aglomeracijama (koja uključuju i
industrijska područja) situacija je složenija. Ta su naseljena područja većim
dijelom u prvoj kategoriji kakvoće zraka s obzirom na sumporov dioksid, ugljikov
monoksid i benzen, te s obzirom na ostale parametre ili u drugoj (NOx, benzen,
ozon) ili u trećoj kategoriji (lebdeće čestice, H2S, SO2) kakvoće zraka, ovisno
o blizini lokalnih izvora onečišćenja (rafinerija nafte u Sisku i Rijeci,
Tvornica čađe u Kutini) Karakteristično je da su za naseljena područja u trećoj
kategoriji kakvoća zraka s obzirom na lebdeće čestice (PM10).
Općenito se može reći da je, osim u naseljenim područjima i industrijskim
sredinama, stanje kakvoće zraka zadovoljavajuće i najvećim dijelom I. kategorije
kakvoće zraka. Izuzetak su koncentracije ozona u ljetnim mjesecima kada dolazi
do prekoračenja AOT40. Pritom treba naglasiti da postoje dva razloga za ovo
prekoračenje. Jedan je vezan uz činjenicu da u tom razdoblju Sunčevo zračenje
generira povišene vrijednosti ozona, što je prirodna pojava uvjetovana
geografsko-klimatskim uvjetima, a drugi razlog je daljinski, prekogranični
prijenos prekursora ozona (fotokemijski reaktivnih spojeva NMHOS i NOx) i već
stvorenog ozona. Proračuni prekograničnog prijenosa provedeni EMEP modelima
pokazuju da su povišene koncentracije ozona u Hrvatskoj uglavnom posljedica
emisije prekursora u susjednim državama. Smanjenje emisije NOx kod nas ima vrlo
mali efekt na poboljšanje stanja, a smanjenje emisije NMHOS-eva gotovo je bez
efekta na našem području
Neovisno o tome koji razlog stvaranja ozona dominira, njegove posljedice po
okoliš i zdravlje ljudi su štetne. Isto tako, ova je pojava prisutna u zapadnoj
i srednjoj Europi i mediteranskim zemljama gdje dolazi do prekoračenja graničnih
vrijednosti AOT40 iz istih razloga. To ukazuje na potrebu da se problem ozona
sagledava, ne samo kao problem unutar Hrvatske, već u međunarodnom okruženju
kroz pravne mehanizme Konvencije o daljinskom, prekograničnom prijenosu
onečišćujućih tvari i njezinih protokola (poglavito Gothenburškog protokola iz
1998. godine koji regulira i međusobno usklađuje emisije onečišćujućih tvari iz
izvora NOx, NMHOS, NHx i SOx spojeva koji su ujedno i prekursori odgovorni za
stvaranje fotokemijski štetnog ozona).
Uzimajući u obzir sve navedene analize i parametre onečišćenja, u tablici 4.2-2
daje se razgraničenje teritorija države prema kategorijama kakvoće zraka.

*Tablica 4.2-2:* RAZINE ONEČIŠĆENOSTI PO POJEDINIM ZONAMA I AGLOMERACIJAMA

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Oznaka područja i naseljenog  područja** | **Razina onečišćenosti kakvoće zraka** | |
|  | **onečišćujuće tvari** | **Ozon\*** |
| HR 1 | <"> **I** | **II** (AOT40) |
| HR 2 | **I** | **II** (AOT40) |
| HR 3 | **I** | **II** (AOT40) |
| HR 4 | **I** | **II** (AOT40) |
| HR 5 | **I** | **II** (AOT40) |
| HR 6 | **I** | **II** (AOT40) |
| HR 7 | **I** | **II** (AOT40) |
| HR ZG | **I**, **II** | **II** (AOT40) |
| HR RI | **I, II** | **II** (AOT40) |
| HR ST | **I** | **II** (AOT40) |
| HR OS | **I** | **II** (AOT40) |
| HR SI | **I, II, III** | **II** (AOT40) |
| HR KT | **I, II, III** | **II** (AOT40) |

\* razina onečišćenosti za ozon odnosi se na vegetaciju i preliminarnog je
karaktera jer prema Ureema Uredbi o ozonu vrednovanje počion 2010. godine.

Detaljnije razgraničenje stupnja onečišćenosti područja Repub­like Hrvatske, po
pojedinim štetnim tvarima, koje osim graničnih vrijednosti i tolerantnih
vrijednosti, uzima u obzir i donje i gornje granice procjenjivanja, dano je u
tablici 4.2-3.

*Tablica 4.2-3:* RASPODJELA KONCENTRACIJA ONEĆIŠĆUJUĆIH TVARI NA POJEDINOM
PODRUČJU ONEČIŠĆENOSTI

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Oznaka područja i naseljenog područja** | **SO2** | **NOX** | **PM104** | **Ozon5** | **CO** | **Benzen** | **PAU** | **Pb** | **Kadmij** | **Mangan**  **Talij** | **NH3** | **H2S** |
| Područje |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| HR 16 | 7 | 7 | 7 | 3 | 7 | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
| HR 26 | 7 | 7 | 7 | 3 | 7 | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
| HR 36 | 7 | 7 | 7 | 3 | 7 | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
| HR 46 | 7 | 7 | 7 | 3 | 7 | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
| HR 56 | 7 | 7 | 7 | 3 | 7 | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
| HR 66 | 7 | 7 | 7 | 3 | 7 | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
| HR 76 | 7 | 7 | 7 | 3 | 7 | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
| Naseljeno područje |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| HR Zg7 | 7 | 4 | 4 | 34 | 7 | 6 | 2 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 |
| HR Ri7 | 6 | 6 | 4 | 3 | 7 | 6 |  | > |  |  |  | 7 | 2 |
| HR St7 | 7 | 6 | 6 | 3 | 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| HR Os7 | 7 | 6 | 6 | 3 | 7 | 6 |  |  |  |  |  |  |  |
| HR Si7 | 18 | 6 | 4 | 3 | 7 | 6 |  |  |  |  |  |  | 1 |
| Hr Kt7 | 7 | 6 | 4"> 4 | 3 | 7 | 6 |  |  |  |  |  | 2 | 1 |

*Napomena*: Podaci za olovo, kadmij, mangan i talij odnose se na ove metale u
lebdećim česticama PM10.
Gdje je:
• Oznaka 1 za prekoračeni iznos granične vrijednosti i dopuštenog odstupanja,
odnosno za prekoračenu ciljnu vrijednost i dopušteno odstupanje ukoliko se radi
o ozonu (III. kategorija)
• Oznaka 2 za koncentracije između granične i tolerantne vrijednosti s
dozvoljenim brojem dana odstupanja (II. kategorija)
• Oznaka 3 za koncentracije ozona zmeđu granične i tolerantne vrijednosti s
prekoračenjem broja dana dozvoljenih odstupanja (II. kategorija)
• Oznaka 4 za koncentracije između gornje granice procjenjivanja i granične
vrijednosti s dozvoljenim brojem dana odstupanja (II. kategorija)
• Oznaka 5 za koncentracije između gornje granice procjenjivanja i granične
vrijednosti s prekoračenjem broja dana dozvoljenih odstupanja (II. kategorija)
• Oznaka 6 za koncentracije između donje i gornje granice procjenjivanja s
dozvoljenim brojem dana odstupanja (I. kategorija)
• Oznaka 7 za koncentracije ispod donje granice procjenjivanja, na osnovi
raspoloživih mjerenja u Državnoj i/ili lokalnim mrežama za praćenje kakvoće
zraka (I. kategorija).
U skladu s gornjom tablicom i unijetim vrijednostima za svaki parametar i svaku
zonu, predlaže se razgraničenje teritorija Države kako slijedi, uz preliminarnu
procjenu razina onečišćenosti prema kategorijama kakvoće zraka. Prazna polja u
tablici 4.2-3. ostavljena su na svim mjestima gdje nije bilo moguće, zbog
nedostatka podataka i informacija, donijeti zaključak o razini kakvoće zraka.
Uspostavom mjernog sustava koji će obuhvatiti sve parametre iz tablice 4.2-3
omogućit će se u budućnosti procjena svih traženih parametara.
\_\_\_\_\_\_\_\_
4 Vrijednosti PM10 za područja
HR1-HR7 dobivena proračunom modelom daljinskog prijenosa onečišćenja su u
rasponu 10-20 µg/m3 što je u okvirima preporuka Svjetske zdravstvene
organizacije, a nije obuhvaćeno Uredbom o graničnim vrijednostima (nisu
propisane granice procjenjivanja s obzirom na zaštitu ekosustava i vegetacije za
PM i NH3). Zbog toga se kao najprimjerenija primjenjuje oznaka 7.
5 U područjima HR1-HR7 kategorija je određena na osnovi vrijednosti
AOT40 dobivene proračunom EMEP modelom. Vrijednost AOT40 od 18.000 µg h m-3
prekoračena je na cijelom teritoriju RH i u razdoblju svibanj-srpanj
(poljoprivredne kulture) i u razdoblju travanj-rujan (šume) i prema rezultatima
EMEP modela i prema rezultatima mjerenja na postojećim postajama.
6 Vrijednosti procjene za područja HR1-HR7 dobivene su proračunom
modelom daljinskog prijenosa onečišćujućih tvari na području Europe (EMEP) za
2003. i 2004. godinu
7 Određeno na osnovi podataka mjerenja u Državnoj mreži i lokalnim
mrežama za praćenje kakvoće zraka
8 TV od 350 µg/m3 prekoračena više od 24 puta tijekom godine

**4.3. STANJE KAKVOĆE ZRAKA U NASELJIMA**

U poglavlju 4.2. dano je razgraničenje područja Republike Hrvtaske prema stupnju
onečišćenja zraka. Ovdje se detaljnije prikazuje stanje kakvoće zraka u
naseljima za 2006. godinu (tablica 4.3ica 4.3-1). Pregled je pripremljen lju
Godišnjeg izvješća o praćenju kakvoće zraka na postajama državne mreže za trajno
praćenje kakvoće zraka i Godišnjeg izvješća o praćenju kakvoće zraka na
postajama lokalnih mreža na području Republike Hrvatske (IMI, 2007).

*Tablica 4.3-1*: OCJENA STANJA KAKVOĆE ZRAKA II. I III. KATEGORIJE U NASELJIMA U
2006. GODINI

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Grad/naselje** | **II. kategorija** | **III. kategorija** |
| Zagreb | PM10, PM2.5, BaP, NO2, O3 | PM10 (jednomjerno mjesto) |
| Rijeka | SO2, NO2, PM10, O3 | H2S, SO2, O3 (jedno mjerno mje­sto) |
| Urinj | SO2 | PM10 |
| Opatija | O3 |  |
| Bakar | SO2, benzen | H2S, SO2, PM10 |
| Viškovo | PM10 | O3 |
| Zoljan | NO2 |  |
| Bjelovar | SO2 |  |
| Kutina | NH3, PM10 | H2S (jedno mjedno mjerno mjesto) |<
| Sisak Caprag | PM10 | H2S, SO2 |
| Šibenik centar | NO2, |  |
| Split Poljud | NO2 |  |
| Solin | NO2 |  |

**4.4. ZAKISELJAVANJE, EUTROFIKACIJA I PRIZEMNI OZON**

***Zakiseljavanje i eutrofikacija***
Do zakiseljavanja dolazi zbog emisije sumporova dioksida, dušikovih oksida (NO,
NO2) i amonijaka (NH3). Plinovi SO2, NO, NO2 oksidiraju se u atmosferi do
sumporne i dušične kiseline. Njihovo uklanjanje iz atmosfere moguće je
neposrednom apsorpcijom na tlo (tzv. suho taloženje), ili ispiranjem kišom i
snijegom (tzv. mokro taloženje) iz čega je i proizašao naziv ‘kisele kiše’. Kako
vrijeme zadržavanja u atmosferi iznosi 1-3 dana, a prosječna udaljenost
prijenosa 500-1000 km po danu, jasno je vidljivo kako se značajne količine ovih
onečišćujućih tvari izmijene između europskih država.
Općenito, opterećenje štetnim spojevima sumpora i dušika u Hrvatskoj smanjilo se
u odnosu na razdoblje 1990. – 1999., a skoro prepolovilo u odnosu na razdoblje
1981. – 1989. godine (Slika 4.4-1, 4.4-2). Trend ukupnog smanjenja emisija na
području Europe značajno utječe na stanje onečišćenja u Hrvatskoj.

![](dodatni/348203.gif)

*Slika 4.4-1* TREND KONCENTRACIJA SULFATA ZA POSTAJE ZAVIŽAN (PLAVO) I PUNTIJARKA
(CRVENO), 1981. – 2004.

![](dodatni/348204.gif)

*Slika 4.4-2* TREND KONCENTRACIJA NITRATA ZA POSTAJE ZAVIŽAN (PLAVO) I PUNTIJARKA
(CRVENO), 1981. – 2004.

Zbog izrazitog utjecaja sulfata morskoga podrijetla i velike količine oborine,
taloženje je najveće na području južnoga Jadrana. Doprinos morskih sulfata na
području Dubrovnika je čak oko 60%, pa se može smatrati da je taloženje
antropogenog podrijetla u prosjeku oko 10-12 kg/ha.
Najveće opterećopterećenje sumpornim i dušikovim spojevima je u u Gorskoga
kotara, što je posljedica dominantnog utjecaja prekograničnog prijenosa
onečišćenja, osobito iz Italije, Bosne i Hercegovine, Njemačke i Srbije (Slika
4.4-3). Kod taloženja sulfata i nitrata dominantnu ulogu ima velika količina
oborine. Koncentracije i taloženje dušikovih spojeva koji nastaju emisijom
amonijaka, prvenstveno u poljoprivrednim i stočarskim područjima (amonijevi ioni
u oborini) najviše su u sjevernoj i istočnoj Hrvatskoj; uz vlastite emisije
veliki doprinos opterećenju daju emisije iz susjedne Italije i Mađarske. Iako
koncentracije amonijevih iona u gorskoj Hrvatskoj nisu visoke, zbog količine
oborine taloženje je usporedivo s onim u istočnoj Hrvatskoj.

![](dodatni/348205.gif)

*Slika 4.4-3.* DOPRINOS POJEDINIH DRŽAVA TALOŽENJU SUMPORA (SOX-S), OKSIDATIVNOG
DUŠIKA (NOX-N I REDUKTIVNOG DUŠIKA (NH3-N)

U Hrvatskoj su kartirani šumski ekosustavi, s obzirom na zakiseljavavanje i
eutrofikaciju. Istraživanja su provedena za područje Gorskog kotara, istočne
Slavonije, sjeverozapadne Hrvatske i Istre. Kartiranjem je obrađeno 60
najosjetljivijih receptora. Rezultati kartiranja pokazuju da su, u odnosu na
zakiseljavanje, na malom dijelu prostora prekoračene kritične razine, ali s
gledišta eutrofikacije ugroženi su značajni dijelovi Hrvatske. U tijeku su
istraživanja za određivanje kritičnih razina slatkovodnih voda.
Propadanje šuma dijelom se povezuje sa taloženjem sumpora i dušikovih spojeva iz
atmosfere. Praćenje stanja oštećenosti šuma pokazuje da je prema pregledu u
2005. godini, u Hrvatskoj oštećenje (klasa oštećenja 2-4 oštećenosti9) prisutno
na 27,1% stabala. Na šumama četinjača oštećenje je prisutno na 79,5% stabala, a
na šumama listača na 19,2%. Od 1995. godine stanje propadanja za šume četinjača
poraslo je dok je za šume listača smanjeno, a ukupno je ostalo na približno
istoj razini kao prije deset godina. U drugim državama Europe značajno oštećenje
šuma pristuno je u rasponu od 9 do 35%.
\_\_\_\_\_\_\_
9 Oštećenost šuma prema
međunarodnom programu ocjenjuje se s 5 klasa: klasa 2 oštećenje 11-25%, klasa 3
oštećenje 26-60%, klasa 4 oštećenje više od 60%

***Prizemni ozon***Osim ozona prisutnog u sloju stratosfere gdje djeluje kao zaštita od prodora
ultraljubičastog zračenja sunca, antropogenim djelovanjem nastaje ozon i na
manjim visinama, u području troposfere. Ovaj ozon može biti štetan za ljude,
životinje, biljke i materijale. Osnovno djelovanje ozona i ostalog fotokemijskog
smoga na zdravlje je iritacija očiju i sluzokože, a u većim koncentracijama može
izazvati glavobolju i probleme s disanjem. Utvrđeno je štetno djelovanje ozona
na biljke već pri koncentracijama neznatno višim od trenutnih pozadinskih
razina.
Ozon nastaje nizom kemijskih reakcija čiji slijed je kompleksan, ali relativno
dobro poznat. Takozvani prekursori u formiranju ozona su primarni polutanti,
dušikovi oksidi (NOx) i hlapivi organski spojevi poznati kao HOS-evi, osobito
nezasićeni HOS-evi.
Koncentracija prizemnog ozona ovisi o nizu faktora: intenzitetu sunčevog
zračenja, atmosferskoj konvekciji, visini podignute inverzije, koncentraciji
dušikovih oksida i HOS, te njihovom omjeru. Najpovoljniji omjer HOS-eva prema
koncentracijama dušikovih oksida za stvaranje ozona je u rasponu od 4:1 do 10:1.
Kako bi se smanjile razine ozona, potrebno je smanjiti emisije i dušikovih
oksida i HOS. Međutim, u nekim područjima je važnije smanjiti emisije dušikovih
oksida, dok su u drugima HOS-evi prioritet. Odlučujući faktor je koliko puta
svaka molekula dušikova oksida sudjeluje u reakcijama stvaranja ozona prije nego
reagira tvoreći nitratnu kiselinu. U područjima velikog opterećenja zraka
onečišćujućim tvarima, kao što je u središnjoj Europi, ova transformacija je
relativno brza. U tom slučaju je emisija HOS-eva limitirajući faktor u stvaranju
ozona. Što je zrak manje onečišćen, to više ozona nastaje od svake molekule
dušikova oksida, odnosno dušikovi oksidi su dominirajući faktor u stvaranju
ozona.
Pri određivanju politike zaštite na regionalnoj i lokalnoj skali za hlapive
organske spojeve, promatra se za svaki HOS njegov potencijal fotokemijskog
stvaranja ozona (*Photocemical Creation Potential – POCP*). POCP se definira kao
promjena u produkciji ozona uslijed promjene emisije dotičnog. Vrijednost POCP-a
varira i može biti znatno različita za kratkotrajne i dugotrajne koncentracije.
Uredba o tvarima koje oštećuju ozonski sloj navodi glavne HOS-eve koji imaju
najveći potencijal za stvaranje prizemnog ozona.
Značajne količine HOS-eva koje potječu iz prirode također sudjeluju u
fotokemijskim reakcijama. Problem je osobito prisutan u mediteranskim obalnim
područjima, u čijoj vegetaciji prevladavaju biljke koje u svojim tkivima
stvaraju i u atmosferu ispuštaju eterična ulja.
Pojava prekoračenja kritičnih razina u Europi vezana je za ruralna područja, pri
čemu je područje Mediterana posebno ugroženo zbog povećanog sunčevog zračenja,
klimatskih prilika i međugraničnog prijenosa onečišćenja. U područjima relativno
malih emisija i čistog zraka dominantni utjecaj na stvaranje ozona ima dodatna
emisija NOx, dok u urbanim područjima emisija HOS-eva.

**4.5. PREKORAČENJE UPOZORAVAJUĆIH I KRITIČNIH RAZINA**

Kritične razine za SO2 i NO2 te upozoravajuće i kritične razine za ozon
propisane su Uredbom o kritičnim razinama, »Narodne novine« br. 133/05
(poglavlje 6.2).

***Sumporov dioksid***Prema podacima mjerenja u 2006. godini, na postajama Državne mreže (8 postaja)
do prekoračenja kritičnih razina koncentracija SO2 došlo je jedino u Sisku,
Kritične koncentracije u Sisku prekoračene su u 10 dana tijekom 2006. godine
(3-satni pomični prosjeci viši od 500 µg/m3). Prekoračenja su se pojavila
uglavnom u tijeku sezone grijanja, ali i dva puta, i tijekom ljeta, kada nije
bilo utjecaja kotlovnica i malih ložišta za grijanje.
Premda u drugim gradovima nije došlo do prekoračenja kritičnih razina mjerenja
pokazuju da postoji izvjestan rizik za njihovu pojavu. Na postaji Zagreb-3 u
2006. godini satne koncentracije od 500 µg/m3 bile su prekoračene 7 puta, na
postaji Rijeka-2 ukupno 1 put, u Sisku 125 sati godišnje.
Analize su pokazale da je glavni uzrok visokih koncentracija u Sisku Rafinerija
nafte, a tek ponekad doprinos ima i Termoelektrana Sisak. U Rijeci su uzroci
pojave maksimalnih koncentracija emisije iz Rafinerije nafte Urinj, TE Rijeka i
emisije iz pogona INA-Maziva na Mlaki. U Zagrebu, na postaji Zagreb-3 glavni
uzrok je Termoelektrana-toplana Zagreb na Žitnjaku.

![](dodatni/348206.gif)

*Slika 4.5-1:* MAKSIMALNE SATNE KONCENTRACIJE SO2 NA POSTAJAMA DRŽAVNE MREŽE ZA
2006. GODINU I KONCENTRACIJE 98 PERCENTILA

Na postajama lokalnih mreža, praćenje kakvoće zraka provodi se 24-satnim
uzorkovanjem, pa nije moguća ocjena da li je došlo do prekoračenja kritičnih
razina. Ipak, o riziku pojave kratkotrajnih kritičnih koncentracija, može se
posredno zaključivati i na temelju maksimalnih 24-satnih koncentracija. Analiza
58 postaja iz lokalnih mreža potvrđuje zaključke koji su dobiveni s državne
mreže automatskih postaja. Najveći rizik pojave je u Sisku gdje su na tri
lokalne postaje dnevne maksimalne koncentracije prelazile 150 µg/m3. U Rijeci se
najviše koncentracije pojavljuju u Kraljevici, Mlaki, Kostreni i postaji
Rijeka-1 u gradu. Na ovim postajama dnevne maksimalne koncentracije bile su
100-250 µg/m3, pa je isto moguća pojava kritičnih kratkotrajnih onečišćenja. U
2006. godini visoke maksimalne dnevne koncentracije SO2 pojavile su se na
postaji Karlovac-2, na razini 350 µg/m/m3. U Zagrebu su na svim postajama područne
mrežealne dnevne koncentracije SO2 relativno male što potvrđuje da je
visoka koncentracija izmjerena na postaji državne mreže Zagreb-3 posljedica
snažnog utjecaja jednog točkastog izvora.

***Dušikovi oksidi***Niti na jednoj postaji Državne mreže u 2006. godini nije došlo do prekoračenja
kritične koncentracije za NO2, odnosno trosatnog prosjeka 400 µg/m3. Iz slike
4.5-2. vidi se da su i maksimalne satne koncentracije bile znatno ispod
kritičnih razina, tako da se može konstatirati da za NO2 ne postoji rizik pojave
kritičnih razina.
![](dodatni/348207.gif)

*Slika 4.5-2*: MAKSIMALNE SATNE KONCENTRACIJE NO2 NA POSTAJAMA DRŽAVNE MREŽE ZA
2006. GODINU

***Ozon***
Koncentracije ozona mjerene su u državnoj mreži za praćenje kakvoće zraka na
jednoj postaji (Zagreb-1) u 2004. i 2005. godini, a u 2006. godini na dvije
postaje (Zagreb-3 i Rijeka-2). Osim toga, u 2006. godini uspostavljena su
mjerenja koncentracija ozona na dvije glavne meteorološke postaje DHMZ-a
(Gradište i Makarska). Od lokalnih mreža raspoloživi su podaci s postaje Sv.
Katarina u Istri (ruralna postaja). Na postaji Zagreb-1 prekoračena je
upozoravajuća razina u ukupno 25 sati u 2004. godini i 3 sata u 2005. godini.
Maksimalna satna koncentracija iznosila je 205 µg/m3, što je niže od kritične
razine. U Rijeci je prekoračena upozoravajuća razina u ukupno 4 sata, s
maksimumom 187 µg/m3. U 2006. godini na postaji Zagreb-3 nije bilo prekoračenja
kritične razine niti upozoravajuće. Na Sv. Katarini maksimalna koncentracija
iznosila je 174 µg/m3, što je ispod upozoravajuće razine. Na postajama u
Makarskoj i Gradištu prekoračene su upozoravajuće razine veći broj sati, a
maksimalne vrijednosti iznosile su 217 i 221 µg/m3.
Premda su koncentracije ozona relativno visoke na čitavom području Hrvatske, one
su tek vrlo kratkotrajno prelazile upozoravajuće razine, a niti u jednom slučaju
nisu prekoračene kritične razine.
U tablici 4.5-1 dan je prikaz broja prekoračenja upozoravajućih i kritičnih
koncentracija ozona.

*Tablica 4.5-1*: PREKORAČENJE UPOZORAVAJUĆIH I KRITIČNIH RAZINA ONEČIŠĆENJA OZONOM
U 2006. GODINI

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Mjerna postaja** | **Broj sati s prekoračenjem upozoravajuće razine  (180**  μ**g/m3)** | **Broj sati s prekoračenjem kritične razine (240**μ**g/m3)** | **Maksimalna satna vrijednost,**  μ**g/m3** |
| Zagreb – 3\* | 0 | 0 | 141 |
| Rijeka – 2 | 4 | 0 | 187 |
| Gradište | 36 | 0 | 221 |
| Makarska | 190 | 0 | 217 |
| Sv. Katarina | 0 | 0 | 174 |
| \* Podaci s mjerne postaje Zagreb – 3 za ozon su podaci od 10.4.2006., jer je mjerenje ozona 28. 3. 2006. s mjerne postaje Zagreb – 1 prebačeno na mjernu postaju Zagreb – 3. Maksimalna satna vrijednost za ozon s mjerne postaje Zagreb – 1 u 2006. godini u razdoblju do kraja ožujka iznosi 138,2 μg/m3, što znači da također nije prekoračena upozoravajuća razina onečišćenja ozona. | | | |

![](dodatni/348208.gif)

*Slike 4.5-3:* JEDNOSATNE MAKSIMALNE KONCENTRACIJE OZONA NA POSTAJI DRŽAVNE MREŽE
(RIJEKA-2) I POSTAJAMA DHMZ-a (MAKARSKA I GRADIŠTE)

**4.6. EMISIJE ONEČIŠĆUJUĆIH TVARI NA PODRUČJU DRŽAVE**

U nastavku se daje prikaz trenda emisija onečišćujućih tvari na području
Republike Hrvatske u razdoblju 1990. do 2005. godine podijeljenih u četiri
karakteristične skupine: (1) tvari koje uzrokuju zakiseljavanje, eutrofikaciju i
stvaranja prizemnog ozona (SO2, NOx, NMHOS i NH3), (2) teške metale (Pb, Hg,
Cd), (3) postojane organske onečišćujuće tvari (policiklički aromatski
ugljikovodici, policiklički dibenzodioksini i policiklički dibenzofurani) i (4)
čestice (PM10, PM2.5). U prikazima je crvenom linijom označena i dozvoljena
količina emisije preuzeta iz međunarodnih ugovora.

![](dodatni/348209.gif)

*Slika 4.6-1*: EMISIJA SO2

![](dodatni/348210.gif)

*Slika 4.6-2:* EMISIJA NOx

![](dodatni/348211.gif)

*Slika 4.6-3*: EMISIJA NMHOS

![](dodatni/348212.gif)

*Slika 4.6-4*: EMISIJA NH3
Usporedbom 1990. i 2005. godine može se konstatirati da je došlo do značajnog
smanjenja emisija SO2 zbog uporabe goriva s manjim sadržajem sumpora i ugradnje
uređaja za odsumporavanje u termoelektranama na ugljen. Sektor koji najviše
doprinosi emisiji SO2 je izgaranje u termoenergetskim postrojenjima i
rafinerijama. Crvenom linijom označena je dozvoljena kvota emisija određena
Gothenburškim protokolom, koja iznosi 70.000 t/god
Emisija NOx u 2005. je niža za približno 12% u odnosu na 1990. godinu, međutim
prisutan je blagi trend porasta u razdoblju 2000.-2005., kao posljedica
povećanja potrošnje goriva u cestovnom prometu koji najviše doprinosi emisiji
NOx s približno 37%. Dozvoljena kvota emisija za Hrvatsku prema Gothenburškom
protokolu iznosi 87.000 t/god.
Emisija NMHOS je 2005. godine bila niža za 13% u odnosu na 1990. godinu. Sektor
koji najviše doprinosi emisiji NMHOS je uporaba otapala i ostalih proizvoda.
Obveza prema Gothenburškom protokolu je zadržati emisiju NMHOS do 2010. godine
na razini od 90.000 tona. Ponovni izračun emisije NMHOS urađen u 2007. godini godini
uzrokovao je promjenu vrijednosti emisija za razdoblje od 1990. do 2003.
Rekalkulirana vrijedisije u 1990. godini je za 12,3% više od dosadašnje
procijenjene vrijednosti.
Emisija NH3 u 2005. godini iznosila je približno 43.000 tona, što je za 33% niže
nego 1990. Dominantan izvor ove emisije je poljoprivreda, s doprinosom od 89%
ukupnoj emisiji NH3 Ponovni izračun emisije NH3 koji je proveden u 2005. godini
za razdoblje 1990.-2003. uzrokovao je porast emisija u cijelom promatranom
razdoblju, tako da nova vrijednost emisije NH3 u 1990. godini iznosi 57.300 t
što je za 35% više od vrijednosti emisije ove tvari u 1990. godini navedene u
Gothenburškom protokolu.

![](dodatni/348213.gif)

*Slika 4.6-5*: EMISIJA Pb (kg/god)

![](dodatni/348214.gif)

*Slika 4.6-6*: EMISIJA Hg (kg/god)

![](dodatni/348215.gif)

*Slika.4.6-7:* EMISIJA Cd
Emisija teških metala iz antropogenih izvora postaje interes međunarodnih
ugovora (Protokol o teškim metalima), nakon što je nizom istraživanja utvrđeno
da se ova onečišćenja prenose atmosferom na velike udaljenosti i da atmosfersko
taloženje na nekim područjima čini značajan, ako ne i dominantan, udio u
onečišćavanju tla i voda. Teški metali su veoma postojani, tako da cjelokupan
iznos emisije prije ili kasnije dospijeva u tlo ili vode. Zbog svoje
postojanosti, visoke otrovnosti i sklonosti da se akumuliraju u ekosustavu,
teški metali su opasni i za žive organizme. Trend emisija Pb i Cd u Republici
Hrvatskoj u razdoblju 1990. – 2005. pokazuje kontinuirani pad, posebice kod
emisija Pb, što je rezultat sve većeg udjela bezolovnog benzina u ukupnoj
bilanci motornih goriva. Emisija Hg u 2005. je niža u odnosu na 1990., međutim u
razdoblju od 2000. do 2005. prisutan je porast emisija kao posljedica povećanja
izgaranja krutih goriva u termoelektranama na ugljen.

![](dodatni/348216.gif)

*Slika 4.6-8*: EMISIJA PAU (kg/god)

![](dodatni/348217.gif)

*Slika 4.6-9*: EMISIJA DIOX (g I-teq/god)

Postojane organske onečišćujuće tvari (POO) su toksične organske tvari, vrlo
postojane (otpornost na kemijsku, fotokemijsku i biološku razgradnju). Imaju
svojstvo nakupljanja u živim organizmima (bioakumuliranje, najčešće u masnom
tkivu). Mogu biti prenošene na velike udaljenosti. Zbog svojstva djelomične
hlaplivosti nalaze se u parnoj fazi ili se adsorbiraju na čestice u atmosferi te
tako štetno djeluju na okoliš i ljudsko zdravlje. Za proračun emisije, prema
preporuci Protokola o postojanim organskim onečišćujućim tvarima, uzeta su
četiri policiklička aromatska ugljikovodika: benzo(a)piren, benzo(b)fluoranten,
benzo(k)fluoranten, indeno(1,2,3-cd)piren. Najznačajniji izvori emisije PAU su
procesi izgaranja goriva u domaćinstvima, proizvodnja koksa i primarna
proizvodnja aluminija u kojima se koriste Söderbergove anode. Prestanak rada
ovih postrojenja u Hrvatskoj početkom 1990-ih uzrokovao je smanjenje emisija za
39%.
Dioksini i furani su postojani organski spojevi koji nastaju kao produkt
izgaranja organskih tvari, koje sadrže klor (Cl) na temperaturama između 250˚C i
400˚C i mogu se susresti u svim sektorima. Najveće emisije dioksina i furana na
području Hrvatske nastaju pri izgaranju ogrjevnog drva u domaćinstvima. Ostali
procesi koji doprinose ovoj emisiji jesu procesi proizvodnje čelika u
elektrolučnim pećima, izgaranja goriva u energetskim postrojenjima
(termoelektrane, toplane i postrojenja za pretvorbu energije) kao i pri
spaljivanju otpada i kremiranju. U 2005. godini emisija dioksina i furana
iznosila je 91,4 g I-teq, što je 43% niže od emisije u 1990. godini.
U usporedbi sa 1990., emisija PM10 i PM2.5 je niža u 2005. godini za 38 odnosno
36%. Dominantni izvori emisije jesu procesi izgaranja fosilnih goriva i
industrijski procesi.

![](dodatni/348218.gif)

*Slika 4.6-10*: EMISIJA PM10 (t/god)

![](dodatni/348219.gif)

*Slika 4.6-11*: EMISIJA PM2.5 (t/god)

U tablici 4.6-1 prikazana je emisija SO2 i NOx iz velikih pojedinačnih
stacionarnih izvora u 2005. godini.

*Tablica 4.6-1*: EMISIJA SO2 i NOx IZ VELIKIH IZVORA EMISIJE U HRVATSKOJ U 2005.
GODINI

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Izvor emisije** | | **SO2** | | **NOx** | |
| **t/god** | **%** | **t/god** | **%** |
| 1 | TE Plomin 1 | 4.069,0 | 6,3 | 2.225,0 | 3,0 |
| 2 | TE Plomin 2 | 612,0 | 0,9 | 1.547,0 | 2,1 |
| 3 | TE Rijeka | 6.415,0 | 10,0 | 1.138,0 | 1,5 |
| 4 | TE Sisak | 3.188,7 | 4,9 | 919,9 | 1,2 |
| 5 | EL-TO Zagreb | 1.592,0 | 2,5 | 1.023,0 | 1,4 |
| 6 | TE-TO Zagreb | 1.708,5 | 2,7 | 422,3 | 0,6 |
| 7 | TE-TO Osijek | 1.181,6 | 1,8 | 285,9 | 0,4 |
| 8 | Toplana Karlovac | 912,0 | 1,4 | 171,0 | 0,2 |
|  | Petrokemija Kutina | 2.850,3 | 4,4 | 2.442,9 | 3,3 |
| 10 | Rafinerija nafte Sisak | 7.531,5 | 11,7 | 1.500,2 | 2,0 |
| 11 | Rafinerija nafte Rijeka (Urinj) | 7.431,8 | 11,5 | 1.168,4 | 1,6 |
| 12 | Šećerana Osijek | 797,2 | 1,2 | 161,8 | 0,2 |
| 13 | Ina Maziva Rijeka (Mlaka) | 1.703,0 | 2,6 | 178,6 | 0,2 |
| 14 | Našicecement | 75,6 | 0,1 | 818,6 | 1,1 |
| 15 | Dalmacijacement | 2.80,4 | 0,4 | 3.418,1 | 4,6 |
| 16 | Holcim (cementara Koromačno) | 267,1 | 0,4 | 2.187,5 | 2,9 |
| Ukupno veliki izvori emisije | | 40.616 | 63,0 | 19.608 | 26,3 |
| Ukupno HRVATSKA | | 64.423 |  | 74.596 |  |

5. CILJEVI ZAŠTITE I POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA

Plan zaštite i poboljšanja kakvoće zraka (u daljnjem tekstu: Plan) provedbeni je
dokument Strategije zaštite zraka koja je sastavni dio Strategije zaštite
okoliša. Plan obuhvaća razdoblje od 4 godine, od 2008. do zaključno 2011.
godine.
Strategija zaštite okoliša s Nacionalnim planom djelovanja za okoliš (»Narodne
novine« br. 46/02) utvrdila je temeljne ciljeve zaštite i poboljšanja kakvoće
zraka te propisala dugoročne mjere za ostvarenje ciljeva. Osnovni ciljevi su:
uskladiti postojeću legislativu s pravnom stečevinom EU, smanjiti emisije
štetnih tvari na razine koje neće utjecati na zdravlje ljudi i okoliš te
revidirati i nadograditi sustav monitoringa emisija i kakvoće zraka.
Ciljevi iz Strategije ostaju važeći, ali ih je potrebno dijelom aktualizirati i
konkretizirati. Temeljem ocjene stanja provedbe ciljeva Strategije i ostalih
okolnosti koje određuju sustavno i cjelovito djelovanje u području zaštite
zraka, postavljaju se sljedeći opći ciljevi za razdoblje od 2008. do 2011.
godine:

|  |  |
| --- | --- |
| **Opći ciljevi zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u RH za  razdoblje od 2008. do 2011.** | |
| **C1.** | Postupno smanjenje onečišćenja zraka s ciljem zaštite zdravlja ljudi, okoliša i materijalnih dobara |
| **C2.** | Smanjenje emisije onečišćujućih tvari s ciljem ispunjenja obveza prema međunarodnim konvencijama i protokolima (regionalna onečišćenja, zaštita ozonskog sloja i ublaženje klimatskih promjena) |
| **C3.** | Promicanje politike održivog razvoja, integracijom ciljeva politike zaštite zraka u sektorske strategije i planove, posebice glede pitanja smanjenja emisije stakleničkih plinova i Kyotskog protokola |
| **C4.** | Ubrzanje prijenosa pravne stečevine i pozitivne prakse EU iz područja zaštite zraka |
| **C5.** | Nadogradnja institucionalnih i organizacijskih kapaciteta za provedbu postavljenih ciljeva, posebice na lokalnoj razini |
| **C6.** | Kontinuirano unaprjeđivanje sustava za praćenje i izvješćivanje o emisijama i kakvoći zraka, posebice u pogledu osiguranja i kontrole kvalitete podataka |
| **C7.** | Unaprjeđenje sustava za informiranje javnosti i dostupnosti informacija o pitanjima zaštite zraka |
| **C8.** | Poticanje znanstveno-istraživačkih programa, posebice iz područja klimatskih promjena |
| **C9.** | Unaprjeđenje aktivnosti i suradnje na međunarodnom planu |

Za ostvarenje ciljeva predlažu se mjere i aktivnosti, kratkoročne i dugoročne,
ovisno o vidu onečišćenja i jačini utjecaja. Mjere i aktivnosti obično doprinose
ispunjenju više ciljeva pa njihovo strogo razvrstavanje i grupiranje prema
ciljevima nije uvijek razložno. U postupku izbora najpogodnijih mjera i
aktivnosti, poštivana su načela i mjerila navedena u poglavlju 2. U nastavku su
razrađeni opći ciljevi, definiranjem posebnih ciljeva tamo gdje je moguće.
 **C1. – Postupno smanjenje onečišćenja zraka s ciljem zaštite zdravlja ljudi,
okoliša i materijalnih dobara**Postavljaju se sljedeći pojedinačni ciljevi:
• u područjima gdje je postignuta prva kategorija kakvoće zraka, preventivnim
mjerama spriječiti pogoršanje kakvoće zraka i omogućiti trajno poboljšanje;
• postizanje prve kategorije kakvoće zraka na cjelokupnom teritoriju Države do
kraja 2011. godine, a za ozon se rok treba tek utvrditi. Prema Zakonu o zaštiti
zraka to je razina koncentracija pri kojima je zrak čist ili neznatno onečišćen,
pri čemu nisu prekoračene GV niti za jednu onečišćujuću tvar;
• osigurati interventne mjere tamo gdje postoji rizik pojave onečišćenja s
razinama iznad kritičnih vrijednosti;
• smanjiti utjecaj na ekosustave, usjeve i materijalna dobra zbog
zakiseljavanja, eutrofikacije i stvaranja prizemnog ozona.
 **C2. – Smanjenje emisije onečišćujućih tvari s ciljem ispunjenja obveza prema
međunarodnim konvencijama i protokolima (regionalna onečišćenja, zaštita
ozonskog sloja i ublaženje klimatskih promjena)**
Republika Hrvatska stranka je svih međunarodnih ugovora iz područja zaštite
atmosfere. Obveze se odnose na aktivno promicanje politike smanjenja emisije
onečišćujućih tvari i izgradnju trajnih kapaciteta za izvještavanje o ostvarenom
napretku. Konvencije i protokoli postaju pravno važeći za Hrvatsku tek nakon nakon
njihova potvrđivanja (ratifikacije) u Hrvatskom saboru i kao međunarodni ugovori
po pravnoj su snazi iznad ostalih zakona u državi. U poglavljuedene su
međunarodne obveze Republike Hrvatske koje se odnose na zaštitu zraka. Također u
okviru pojedinih poglavlja koja obrađuju mjere za ostvarenje ciljeva, detaljno
su prikazani kvantitativni ciljevi postavljeni međunarodnim ugovorima.
 **C3. – Promicanje politike održivog razvoja, integracijom ciljeva politike
zaštite zraka u sektorske strategije i planove, posebice glede pitanja smanjenja
emisije stakleničkih plinova i Kyotskog protokola**Učinkovita i djelotvorna provedba politike zaštite zraka zahtijeva, zbog svoje
složenosti, integraciju u sektorske planove i strategije te komunikaciju između
nadležnih tijela tijekom njihove provedbe. Ovim se postižu i sinergijski
međusektorski učinci. Pitanje smanjenja emisija stakleničkih plinova ovdje se
ističe kao prioritetno zbog visine troškova i ravnomjerne raspodjele obveze na
pojedine sektore.
 **C4. – Ubrzanje prijenosa pravne stečevine i pozitivne prakse EU iz područja
zaštite zraka**Proces približavanja i stjecanja punopravnog članstva u Europskoj uniji otvara
nove izazove zemljama kandidatima, posebice u usklađivanju sa pravnom stečevinom
na području zaštite okoliša. Iskustva deset novih članica EU, od kojih su većina
države u tranzicijskom procesu ka tržišnom gospodarstvu, kao što je i slučaj sa
Hrvatskom, govore da je približavanje politici i standardima EU na području
zaštite okoliša izuzetno zahtjevno i složeno zbog bitnih razlika u zakonodavnom
i administrativnom sustavu.
S tim u svezi, usklađivanje s EU zakonodavstvom u području zaštite okoliša –
zraka zahtijeva sustavne institucionalne i organizacijske promjene i
investicijska ulaganja u najbolje raspoložive tehnike, kako bi se udovoljilo
postavljenim ciljevima u pogledu smanjivanja i sprječavanja štetnih utjecaja na
okoliš. U razdoblju do ulaska u EU Hrvatska mora imati razrađene planove
djelovanja uključujući i procjene troškova i koristi primjene zakonodavstva po
pojedinim sektorima i podsektorima, kako bi mogla provoditi mjere na troškovno
učinkovit način.

**C5. – Nadogradnja i osnaživanje institucionalnih i organizacijskih kapaciteta za
provedbu postavljenih ciljeva, posebice na lokalnoj razini**S obzirom na to da je zakonodavni okvir iz područja zaštite zraka jedinicama
lokalne i područne (regionalne) samouprave namijenio značajnu ulogu u provedbi
politike zaštite zraka, kao jedan od ciljeva postavlja se i nadogradnja i
osnaživanje institucionalnih i organizacijskih/ljudskih kapaciteta za provođenje
ciljeva postavljenih ovim Planom, ali i općenito politike zaštite zraka.
Dosadašnja iskustva pokazuju određene nedostatke i slabosti u razvoju programa
zaštite i poboljšanja kakvoće zraka i operacionalizacije postavljenih ciljeva
upravo na lokalnoj razini.

**C6. – Kontinuirano unaprjeđivanje sustava za praćenje i izvješćivanje o
emisijama i kakvoći zraka, posebice u pogledu osiguranja i kontrole kvalitete
podataka**
Važan preduvjet za učinkovit sustav praćenja i izvješćivanja o emisijama i
kakvoći zraka je jasno definirana organizacija, nadležnosti i odgovornosti
institucija koje sudjeluju u njegovom upravljanju i unaprjeđivanju, što obuhvaća
niz koraka u prikupljanju i obradi podataka, proračunavanju, kontroli i
verifikaciji podataka i emisijama i kakvoći zraka, te dokumentiranju,
arhiviranju i izvješćivanju nadležnim domaćim i međunarodnim institucijama.

**C7. – Unaprjeđenje sustava za informiranje javnosti i dostupnosti informacija o
pitanjima zaštite zraka i kakvoći zraka**Potrebno je osigurati pravo pristupa informacijama razumljivima za javnost, čime
se ostvaruju preduvjeti za aktivnije sudjelovanje javnosti u odlučivanju o
zaštiti zraka i pristupa pravosuđu u pitanjima okoliša, odnosno zraka.

**C8 – Poticanje znanstveno-istraživačkih programa, posebice iz područja
klimatskih promjena**Ovaj cilj podrazumijeva aktivniju suradnju između znanstvenih institucija i
tijela državne uprave u razvoju i provedbi istraživačkih i tehnologijskih
projekata koji bi se odnosili na pitanja istraživanja atmosfere, smanjenja
emisija onečišćujućih tvari te prilagodbe i smanjivanja štetnih utjecaja na
pojedine sastavnice okoliša.

**C9. – Unaprjeđenje aktivnosti i suradnje na međunarodnom planu, posebice u
prijenosu tehnologija**Ovaj cilj se u užem smislu odnosi na prijenos okolišno prihvatljivih
tehnologija, koje su za potrebe ovog Plana definirane kao široki skup procesa
koji se odnose na prijenos znanja, iskustva i opreme za ublažavanje štetnih
utjecaja na kakvoću zraka i prilagodbu utjecajima, među različitim dionicima
poput državne uprave, agencija, privatnog sektora, financijskih institucija,
nevladinih organizacija i istraživačkih/obrazovnih institucija s njima
komparativnima u drugim zemljama. On obuhvaća proces učenja za razumijevanje,
uporabu i repliciranje tehnologije, uključujući sposobnost da se ona odabere i
prilagodi lokalnim uvjetima i integrira s domaćim tehnologijama. Također, ovaj
cilj se odnosi i na stvaranje strateških saveza u pogledu lobiranja i
pregovaranja oko budućih obveza u procesu prilagodbe pravnoj stečevini EU iz
područja zaštite okoliša i međunarodnim ugovorima.

6. POSTOJEĆE MJERE ZAŠTITE I POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA

Temeljni dokumenti koji definiraju politiku i mjere za zaštitu i poboljšanje
kakvoće zraka u Republici Hrvatskoj jesu: Strategija zaštite okoliša s
Nacionalnim planom djelovanja za okoliš (»Narodne novine« br. 46/02), Zakon o
zaštiti okoliša (»Narodne novine« br. 110/07) i Zakon o zaštiti zraka (»Narodne
novine« br. 178/04). Ovi dokumenti propisuju donošenje niza provedbenih propisa
akata kojima se između ostalog utvrđuje: način ocjene kakvoće zraka, način
praćenja kakvoće zraka, praćenje emisija, granične vrijednosti emisija iz
stacionarnih izvora, granične i kritične vrijednosti onečišćujućih tvari u
zraku, zahtjevi na tehničke uređaje i gorivo, nadzor provedbe, zahtjevi za
kvalitetu podataka i mjerenja. U tablici 6.1.dan je popis zakona i provedbenih
propisa koji se izravno ili posredno odnose na područje zaštite i poboljšanja
kakvoće zraka.

*Tablica 6.1*.: PREGLED ZAKONODAVSTVA KOJI SE IZRAVNO ILI POSREDNO ODNOSE NA
PODRUČJE ZAŠTITE ZRAKA

|  |  |
| --- | --- |
| **Horizontalno zakonodavstvo zaštite okoliša relevantno za zaštitu zraka** | **»Narodne novine«, broj** |
| Zakon o zaštiti okoliša | 110/07 |
| Strategija zaštite okoliša i Nacionalni plan djelovanja za okoliš | 46/02 |
| Uredba o osnivanju Agencije za zaštitu okoliša | 75/02 |
| Zakon o Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost | 107/03 |
| Statut Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost | 193/03, 73/04 |
| Uredba o informacijskom sustavu zaštite okoliša | 74/99, 79/99 |
| Pravilnik o procjeni utjecaja na okoliš | 59/00, 136/04, 85/06 |
| Pravilnik o registru onečišćavanja okoliša | 35/08 |
| Pravilnik o znaku zaštite okoliša | 64/96 |
| Uredba o uvjetima za izdavanje suglasnosti za obavljanje stručnih poslova zaštite okoliša | 7/97 |
| Plan intervencija u zaštiti okoliša | 82/99, 86/99, 12/01 |
| Pravilnik o priznanjima i nagradama za dostignuća na području zaštite okoliša | 26/02, 36/02 |
| Popis pravnih osoba koje imaju suglasnost za obavljanje stručnih poslova zaštite okoliša | 71/05 |
| Naputak o obrascu, sadržaju i način uvođenja očevidnika o obavljenim inspekcijskim pregledima inspektora zaštite okoliša | 79/95 |
| Uredba o tehničkim standardima zaštite okolie okoliša od emisija hlapivih organskih spojeva koje nastaju skladištenjem i distribucijom benzina | 135/06 |
| Uredba o jediničnim naknadama, korektivnim koeficijentima i približnim kriterijima i mjerilima za utvrđivanje naknade na emisiju u okoliš ugljikovog dioksida | 73/07 |
| Pravilnik o načinu i rokovima obračunavanja i plaćanja naknade na emisiju u okoliš ugljikovog dioksida | 77/07 |
| Uredba o jediničnim naknadama, korektivnim koeficijentima i pobližim kriterijima i mjerilima za utvrđivanje naknade na emisiju u okoliš oksida sumpora izraženih kao sumporov dioksid i oksida dušika izraženih kao dušikov dioksid | 71/04 |
| Pravilnik o načinu i rokovima obračunavanja i plaćanja naknada za emisiju u okoliš oksida sumpora izraženih kao sumporov oksid i oksida dušika izraženih kao dušikov dioksid | 95/04 |
| Pravilnik o obliku, sadržaju i načinu vođenja očevidnika obveznika plaćanja naknade na emisiju u okoliš oksida sumpora izraženih kao sumporov dioksid | 120/04 |
| Pravilnik o obliku, sadržaju i načinu vođenja očevidnika obveznika plaćanja naknade na emisiju u okoliš oksida dušika izraženih kao dušikov dioksid | 120/04 |
| Uredba o jediničnim naknadama, korektivnim koeficijentima i pobližim kriterijima i mjerilima za utvrđivanje posebne naknade za okoliš na vozila na motorni pogon | 02/04 |
| Pravilnik o načinu i rokovima obračunavanja i plaćanja posebne naknade za okoliš na vozila na motorni pogon | 20/04 |
| Pravilnik o obliku, sadržaju i načinu vođenja očevidnika obveznika plaćanja posebne naknade za okoliš na vozila na motorni pogon | 44/04 |
| Pravilnik o uvjetima koje moraju ispunjavati korisnici sredstava Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost | 183/04 |
| Pravilnik o uvjetima i načinu dodjeljivanja sredstava Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, te kriterijima i mjerilima za ocjenjivanje zahtjeva za dodjeljivanje sredstava Fonda | 183/04 |
| Pravilnik o postupku objavljivanja natječaja i o odlučivanju o odabiru korisnika Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost | 183/04 |
| Pravilnik o načinu praćenja namjenskog korištenja sredstava Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost i ugovorenih prava i obaveza | 183/04 |
| Zakonodavstvo u području zaštite zraka |  |
| Zakon o zaštiti zraka | 178/04 |
| Kakvoća zraka |  |
| Uredba o utvrđivanju lokacija postaja u državnoj mreži za trajno praćenje kakvoće zraka | 04/02 |
| Program mjerenja kakvoće zraka u državnoj mreži za trajno praćenje kakvoće zraka | 43/02 |
| Uredba o graničnim vrijednostima onečišćujućih tvari u zraku | 133/05 |
| Uredba o kritičnim razinama onečišćujućih tvari u zraku | 133/05 |
| Uredba o ozonu u zraku | 133/05 |
| Pravilnik o praćenju kakvoće zraka | 155/05 |
| Pravilnik o razmjeni informacija o podacima iz mreža za trajno praćenje kakvoće zraka | 135/06 |
| Pravilnik o izdavanju dozvole ili suglasnosti za obavljanje djelatnosti praćenja kakvoće zraka i praćenja emisija iz stacionarnih izvora | 79/06 |
| Emisije u zrak |  |
| Uredba o graničnim vrijednostima emisija onečišćujućih tvari u zrak iz stacionarnih izvora | 21/07 |
| Pravilnik o praćenju emisija onečišćujućih tvari u zrak iz stacionarnih izvora | 01/06 |
| Uredba o praćenju emisija stakleničkih plinova u Republici Hrvatskoj | 01/07 |
| Uredba o tvarima koje oštećuju ozonski sloj | 120/05 |
| Uredba o tehničkim standardima zaštite okoliša od emisija hlapivih organskih spojeva koje nastaju skladištenjem i distribucijom benzina | 135/06 |
| Uredba o graničnim vrijednostima sadržaja hlapivih organskih spojeva u određenim bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila | 94/07 |
| Pravilnik o dostupnosti podataka o ekonomičnosti potrošnje goriva i emisiji CO2 novih osobnih automobila | 120/07 |
| Pravilnik o tehničkim pregledima vozila (EKO TEST) | 136/04 |
| Zakonodavstvo s međusektorskim utjecajem |  |
| Kakvoća goriva |  |
| Uredba o kakvoći tekućih naftnih goriva | 53/06 |
| Odluka o određivanju godišnje količine tekućih naftnih goriva koja se smije stavljati u promet na domaćem tržištu, a ne udovoljava graničnim vrijednostima i drugim značajkama kakvoće tekućih naftnih goriva propisanim Uredbom o kakvoći naftnih goriva | 90/06 |
| Uredba o kakvoći biogoriva | 141/05 |
| Odluka o postotku biogoriva u ukupnom udjelu goriva u 2007. godini i količini biogoriva koje se mora staviti u promet na domaće tržište u 2007. godini | 43/07 |
| Program praćenja kakvoće tekućih naftnih goriva | 120/07 |

Strategija zaštite okoliša s Nacionalnim planom djelovanja za okoliš utvrdila je
temeljne ciljeve zaštite i poboljšanja kakvoće zraka te propisala dugoročne
mjere za ostvarenje ciljeva. Osnovni ciljevi su: uskladiti postojeću legislativu
s pravnom stečevinom EU, smanjiti emisije štetnih tvari na razine koje neće
utjecati na zdravlje ljudi i okoliš te revidirati i dograditi sustav praćenja
emisija i kakvoće zraka.
U nastavku se donosi pregled prioritetnih postojećih mjera za zaštitu i
poboljšanje kakvoće zraka grupiranih u dvije skupine: (1) postojeće zakonodavne
mjere sa područja zaštite okoliša i (2) postojeće zakonodavne mjere s
međusektorskim utjecajem.

**6.1. POSTOJEĆE ZAKONODAVNE MJERE IZ PODRUČJA ZAŠTITE OKOLIŠA**

6.1.1. HORIZONTALNO ZAKONODAVSTVO U PODRUČJU ZAŠTITE OKOLIŠA

***Mjere propisane u programima zaštite okoliša***

Zakon o zaštiti zraka propisuje da skupština županije, odnosno Gradska skupština
Grada Zagreba donosi Program zaštite i poboljšanja kakvoće zraka koji je
sastavni dio Programa zaštite okoliša za područje županije, odnosno Grada
Zagreba. Ured državne uprave u županijama nadležan za zaštitu okoliša daje
prethodnu suglasnost na Program. Za ocjenu provedbe programa izrađuju se
Izvješća o stanju kakvoće zraka svake dvije godine, a u slučaju da je na
području razina onečišćenosti iznad tolerantnih vrijednosti (TV), svake godine.
Do danas je od ukupno 20 županija i Grada Zagreba, programe zaštite okoliša
donijelo 10 županija i Grad Zagreb. Županije koje još nisu donijele programe
bile su dužne donijeti ih u 2007. godini.

*Tablica 6.1-1:* PREGLED STATUSA DOKUMENATA ZAŠTITE OKOLIŠA NA LOKALNOJ RAZINI

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Županija** | **Programi zaštite okoliša** | **Izvješće o stanju okoliša** | **Izvješće o stanju kakvoće zraka** |
| Zagrebačka | studeni 2003. | prosinac 2005. | - |
| Krapinsko-zagorska | listopad 1997. | - |  |
| Sisačko-moslavačka | prosinac 2003. | veljača 2003. | 2007. |
| Karlovačka | - | 2004. | 2004. |
| Varaždinska | svibanj 2003. | 2002.-2005. | - |
| Koprivničko-križevačka | ožujak 2006. | lipanj 2004. | - |
| Bjelovarsko-bilogorska | srpanj 2003. | ožujak 2007. | - |
| Primorsko-goranska | 2006.-2009. | prosinac 2002. | - |
| Ličko-senjska | - | srpanj 2004. | - |
| Virovitičko-podravska | 2003. | studeni 2004. | 2006. |
| Požeško-slavonska | - | - | - |
| Brodsko-posavska | siječanj 2003. | veljača 2005. | - |
| Zadarska | lipanj 2006. | lipanj 2006. | - |
| Osječko-baranjska | prosinac 2005. | prosinac 2004. | 2006. |
| Šibensko-kninska | - | - | - |
| Vukovarsko-srijemska | ožujak 2007. | prosinac 2006. | - |
| Splitsko-dalmatinska | <"> | - | 2007. |
| Istarska | svibanj 2006. | 2006. | 2006. |
| Dubrovačko-neretvanska | - | - | - |
| Međimurska | - | - | - |
| Grad Zagreb | svibanj 1999. | srpanj 2006. | 2007. |

***Utvrđivanje objedinjenih uvjeta zaštite okoliša na postrojenje***

Mjere zaštite okoliša za nove zahvate ili rekonstrukcije propisuju se u sklopu
postupka procjene utjecaja na okoliš. Prema Zakonu o zaštiti okoliša, za sva
nova i postojeća postrojenja koja svojim radom mogu prouzročiti emisije u zrak,
vode i/ili tlo, operater je obvezan, prije početka gradnje i puštanja u rad,
odnosno nakon značajne promjene u radu ili rekonstrukcije postrojenja ishoditi
objedinjene uvjete zaštite okoliša. U postupku dobivanja uporabne dozvole
provodi se provjera jesu li izgradnjom ispunjeni uvjeti iz dozvola. U tijeku je
priprema polaznih dokumenata vezanih uz određivanje graničnih vrijednosti
emisija sukladno najboljim raspoloživim tehnikama i uspostava institucionalnog i
organizacijskog ustroja za izdavanje dozvola sa objedinjenim uvjetima zaštite
okoliša.

***Mjere primjene ekonomskih instrumenata po načelu »onečišćivač plaća«***

Od ekonomskih instrumenata, u primjeni su naknade na emisiju sumporovog dioksida
i dušikovih oksida, uvedene 2004. godine, i od 2007. godine naknade na emisiju
ugljikovog dioksida. Obveznici naknade na emisiju SO2 i NOx su svi izvori tih
emisija koji su podatke obvezni dostavljati u Registar onečišćavanja okoliša.
Jedinična naknada na emisiju jedne tone SO2 i NOx iznosi 310 kuna. Mjere za
smanjenje emisije imaju za jedan red veličine više granične troškove od
jedinične naknade pa operateri nisu stimulirani ulagati u njih.
Naknada na emisiju CO2 uvedena je u 2007. godini, s iznosom od 11 kuna/t, u
2008. iznosit će 14 kuna/t i u 2009. godini 18 kuna/t. Pri naplati se
primjenjuju različiti korektivni koeficijenti, ovisno o godišnjoj količini
emisije, podrijetlu emisije, ulaganjima u projekte i programe energetske
učinkovitosti i obnovljive izvore energije, te izradi i provedbi programa
smanjenja emisije korištenjem najboljih raspoloživih tehnika.
Također je od 2004. godine uvedena posebna naknada za okoliš na vozila na
motorni pogon koja se jednom godišnje plaća pri registraciji, odnosno ovjeri
tehničke ispravnosti vozila. Visina ove naknade izračunava se množenjem
jedinične naknade, koja je različita za pojedine vrste vozila i korektivnog
koeficijenta koji ovisi o starosti vozila, radnom obujmu motora, te vrsti motora
i pogonskoga goriva. Tako prikupljena sredstva u Fond zaštite okoliša i
energetske učinkovitosti koriste se za provedbu mjera za smanjenje emisija u
okoliš. Za poboljšanje kakvoće zraka značajna je i politika obnove voznog parka
osobnih automobila u Hrvatskoj. Trošarine za uvoz polovnih automobila za 50% su
više od trošarine za nove automobile. Ta je mjera znatno povećala prodaju novih
osobnih automobila.

***Informacijski sustav o kakvoći zraka***Prema Zakonu o zaštiti zraka informacijski sustav o kakvoći zraka, kao dio
informacijskog sustava zaštite okoliša za potrebe Ministarstva vodi Agencija za
zaštitu okoliša. Informacijski sustav o kakvoći zraka sadrži, između ostalog:
podatke o kakvoći zraka iz državne i lokalnih mreža, podatke o prekoračenju
kritičnih razina i mjere zaštite ljudi i okoliša u takvim prilikama te druge
podatke važne za kakvoću zraka. Podatke o kakvoći zraka iz informacijskog
sustava o kakvoći zraka Agencija za zaštitu okoliša razmjenjuje s međunarodnim
tijelima sukladno obvezama iz međunarodnih ugovora i drugim međunarodnim
obvezama.
Informacijski sustav kakvoće zraka u AZO-u je u razvoju. Trenutno je preko
portala MZOPUG-a moguće pregledavati dnevne i mjesečne podatke mjerenja na
postajama Državne mreže. Istarska županija ima pristup podacima mjerenja na
automatskim postajama u Istri. Postaje Državne mreže u gradovima imaju
postavljene displeje s prikazima trenutnih mjerenja.

***Registar onečišćavanja okoliša***Pravilnik o registru onečišćavanja okoliša (»Narodne novine« br. 35/08)
propisuje operaterima odnosno vlasnicima postrojenja godišnju obvezu dostave
podataka o ispuštanjima onečišćujućih tvari u zrak na propisanim obrascima
nadležnim tijelima u županiji odnosno Gradu Zagrebu. Agencija za zaštitu okoliša
izrađuje izvješće o podacima iz registra koje je dostupno javnosti. Registar
onečišćavanja okoliša usklađen je sa zahtjevima europskog registra ispuštanja i
prijenosa onečišćujućih tvari (E-PRTR).

6.1.2. ZAKONODAVSTVO U PODRUČJU ZAŠTITE ZRAKA

***Opće mjere s ciljem zaštite i poboljšanja kakvoće zraka***
Prema razinama onečišćenosti, s obzirom na propisane granične (GV) i tolerantne
vrijednosti (TV) kakvoće zraka, sukladno članku 18. Zakona o zaštiti zraka
utvrđene se sljedeće kategorije kakvoće zraka:
• prva kategorija – čist ili neznatno onečišćen zrak: nisu prekoračene granične
vrijednosti kakvoće zraka (GV) niti za jednu onečišćujuću tvar,
• druga kategorija – umjereno onečišćen zrak: prekoračene su granične
vrijednosti (GV) za jednu ili više onečišćujućih tvari, a nisu prekoračene
tolerantne vrijednosti (TV) niti za jednu onečišćujuću tvar,
• treća kategorija – prekomjerno onečišćen zrak: prekoračene su tolerantne
vrijednosti (TV) za jednu ili više onečišćujućih tvari
Zakon o zaštiti zraka propisuje opće mjere zaštite i poboljšanja kakvoće zraka:
• usklađivanjem dokumenata prostornog uređenja s programima zaštite i
poboljšanja kakvoće zraka, odnosno cjelovitim planiranjem;
• propisivanjem graničnih vrijednosti emisija iz stacionarnih izvora i graničnih
vrijednosti u vezi sa sastavom određenih proizvoda i/ili drugih značajki kakvoće
proizvoda;
• primjenom mjera zaštite zraka utvrđenih u aktu o procjeni utjecaja na okoliš
ili dozvoli izdanoj po posebnom propisu za određeni zahvat, pri projektiranju,
gradnji i uporabi izvora onečišćivanja zraka;
• primjenom mjera zaštite zraka utvrđenih u dozvoli izdanoj prema posebnom
propisu ako za određeni zahvat nije propisana obveza procjene utjecaja na
okoliš;
• propisivanjem emisijskih kvota za pojedine onečišćujuće tvari;
• poticanjem primjene čistijih tehnologija i obnovljivih izvora energije;
• poticanjem uvođenja mjera energetske učinkovitosti.
Principi kojih se je potrebno pridržavati prilikom provedbe mjera obuhvaćaju:
• u području prve i druge kategorije kakvoće zraka novi zahvat u okoliš ili
rekonstrukcija postojećeg izvora onečišćivanja zraka ne smije ugroziti postojeću
kategoriju kakvoće zraka;
• u područjuodručju treće kategorije kakvoće zraka ne može se izdati lokacijska,
građevinska i uporabna dozvola za novi izvor onečišćivanja zraka niti za
rekonstrpostojećeg, ako se tom gradnjom ne osigurava;
• zamjenu postojećeg, nezadovoljavajućeg stacionarnog izvora novim, kojim se
smanjuje onečišćenost zraka;
• povišenje razine onečišćenosti zraka u okolici stacionarnog izvora ne prelazi
10% tolerantne vrijednosti kakvoće zraka (TV), pod uvjetom da je u tijeku
provođenje sanacijskog programa za postojeće izvore onečišćivanja;
• p području treće kategorije kakvoće zraka može se izdati lokacijska,
građevinska i uporabna dozvola za novi izvor onečišćivanja zraka ili za
rekonstrukciju postojećeg ako se mjerenjima posebne namjene dokaže da kakvoća
zraka više nije treće kategorije.

***Ocjena stanja kakvoće zraka i razgraničenje područja Republike Hrvatske prema
razini onečišćenosti zraka***Ocjena se provodi temeljem mjerenja na postajama državne mreže, postajama
lokalnih mreža i postajama posebne namjene u okviru lokalnih mreža. Opseg i
lokacije mjerenja državne mreže za praćenje kakvoće zraka propisuje Uredba o
utvrđivanju lokacija postaja u državnoj mreži za trajno praćenje kakvoće zraka
(»Narodne novine« br. 4/02) i Program mjerenja kakvoće zraka u državnoj mreži za
trajno praćenje kakvoće zraka (»Narodne novine« br. 43/02). Pravne osobe koje
mjere kakvoću zraka moraju imati dozvolu/suglasnost za obavljanje stručnih
poslova praćenja kakvoće zraka temeljem Pravilnika o izdavanju dozvole ili
suglasnosti za obavljanje djelatnosti praćenja kakvoće zraka i emisija u zrak iz
stacionarnih izvora (»Narodne novine« br. 79/06).
Granične, tolerantne i ciljne vrijednosti za zaštitu zdravlja i vegetacije
određene su Uredbom o graničnim vrijednostima kakvoće zraka (»Narodne novine«
br. 133/05) i Uredbom o ozonu (»Narodne novine« br. 133/05). U ocjeni stanja
kakvoće zraka podaci državne mreže upotpunjuju se podacima lokalne mreže i mreže
Državnog hidrometeorološkog zavoda. Postupanje s podacima i njihova dostupnost
utvrđena je Pravilnikom o razmjeni informacija o podacima iz mreža za trajno
praćenje kakvoće zraka.

***Mjere propisane planovima mjera za smanjivanje onečišćenja zraka***Prema Zakonu o zaštiti zraka, ako je na nekom području utvrđena druga kategorija
kakvoće zraka, gradsko odnosno općinsko vijeće obvezno je donijeti Plan mjera za
smanjivanje onečišćenja zraka, kako bi se postupno postigle granične
vrijednosti. Plan mjera donosi se na temelju ocjene stanja kakvoće zraka. Zakon
o zaštiti zraka propisuje sadržaj Plana. Izrada plana financira se iz proračuna
gradova i općina, a isto tako provedba mjera, ako se radi o skupnim izvorima
emisije. Onečišćivač je dužan provesti i financirati mjere smanjivanja emisija
onečišćujućih tvari u zrak, utvrđenih u Planu mjera.
Plan mjera za smanjivanje onečišćenja zraka do sada je izradio grad Sisak, u
okviru Programa zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Gradu Sisku, te Kutina u
okviru Programa zaštite okoliša (2008. – 2012). Grad Zagreb je započeo s izradom
plana.

***Mjere propisane sanacijskim programima za područja u kojima je prekoračena
tolerantna vrijednost kakvoće zraka***U području treće kategorije kakvoće zraka (prekoračene TV), gradsko odnosno
općinsko vijeće donosi odluku o izradi sanacijskog programa za stacionarni izvor
i rok u kojem se program mora izraditi. Prema članku 44. stavku 3. Zakona o
zaštiti zraka, sanacijski program mora sadržavati: opis posljedica prekomjerne
onečišćenosti zraka, područje za koje se izrađuje sanacijski program, mjere i
odabrana tehnološka i druga rješenja čijom će se primjenom ostvariti poboljšanje
kakvoće zraka, procjenu troškova i koristi, procjenu kakvoće zraka nakon
provedbe mjera, plan praćenja kakvoće zraka i učinaka provedenih mjera, rok
provedbe sanacijskog programa i financijski plan provođenja programa. Status
provedbe mjera za dovođenje kakvoće zraka u okvire tolerantnih vrijednosti, je
sljedeći:

*Sisak (naselje Caprag)*Na zahtjev Uprave za inspekcijske poslove Ministarstva zaštite okoliša,
prostornog uređenja i graditeljstva, INA Industrija nafte d.d. izradila: je
Sanacijski program za smanjenje emisija/imisija sumporovodika iz INA rafinerije
nafte Sisak (2000.), Operativni plan za provedbu Sanacijskog programa za
smanjenje emisija/imisija sumporovodika iz INA rafinerije nafte Sisak (2003.),
te Sanacijski program za smanjenje emisija/imisija benzena iz INA rafinerije
nafte Sisak (2006.).
U 2007. godini Gradsko vijeće grada Siska prihvatilo je Program zaštite i
poboljšanja kakvoće zraka, za razdoblje do 2011. godine. Program sadrži plan
mjera za smanjenje onečišćenja zraka u područjima druge kategorije kakvoće
zraka, sukladno članku 43. Zakona o zaštiti zraka, te sve mjere donesene u
okviru sanacijskih programa za smanjenje emisije/imisije sumporovodika i benzena
sukladno članku 44. istog Zakona, uključujući i prihvaćene revizije istih u
pogledu rokova provedbe.
Praćenje poboljšanja kakvoće zraka u Gradu Sisku kao i aktivnosti modernizacije
rafinerije u Sisku obavljat će i posebna Radna skupina sastavljena od
predstavnika mjerodavnih ministarstava, Sisačko-moslavačke županije, Grada Siska
i nevladine udruge, čije je osnivanje određeno Zaključkom Vlade Republike
Hrvatske od 22. ožujka 2007. godine.

*Rijeka (područje Mlaka)*Napori u rješavanju problema utjecaja na kakvoću zraka rafinerije u Mlaki traju
već 10 godina. Rezultat tih napora je uspostava neposredne komunikacije s
Rafinerijom, i osnivanje posebnog Povjerenstva za uspostavu sustava za cjelovito
i trajno praćenje utjecaja rafinerije INA Maziva Rijeka na onečišćavanje zraka
(1999.). Doneseni su: Program mjera za smanjivanje onečišćavanja na utjecajnom
području rafinerije INA d.d. – Maziva Rijeka i Odluka o posebnim mjerenjima
onečišćenja zraka (Službene novine Primorsko-goranske županije broj 10/01). U
listopadu 2002. na utjecajnom području Rafinerije je postavljena automatska
mjerna postaja, a u rujnu 2004. godine povezana je na centralni sistem za
prikupljanje i obradu podataka u Nastavnom zavodu za javno zdravstvo
Primorsko-goranske županije. Glavni tehnički zahvati iz programa mjera izvedeni
su do kraja 2005. godine. Temeljem obveze iz odluke o posebnim mjerenjima i
ugovora sa rafinerijom, Nastavnom zavodu za javno zdravstvo PGŽ-a prati i
izvještava povjerenstvo o kakvoći zraka na utjecajnom području rafinerije. Putem
internetskih stranica Grada Rijeke i Nastavnog zavoda za javno zdravstvo PGŽ-a,
od 2005. godine zainteresiranoj javnosti dostupni su i podaci o prosječnim
satnim i dnevnim vrijednostima onečišćenja zraka, izmjerenim na automatskoj
mjernoj postaji u Trogirskoj ulici. Ove podatke Odjel gradske uprave za razvoj,
urbanizam, ekologiju i gospodarenje zemljištem prati u okviru svojih dnevnih
zadataka.
Opisane aktivnosti rezultirale su smanjenjem onečišćavanja zraka iz
rafinerijskih izvora te posljedično poboljšanjem kakvoće zraka u okruženju
rafinerije (prelazak iz III. u II. kategoriju kakvoće), što je konstatirano
Zaključkom Poglavarstva klasa: 022-05/05-01/25-132 od 8. 6. 2005. godine.
Mjerenjima u 2006. i 2007. godini utvrđeno je da je na ugroženom području došlo
do ponovnog pogoršanja stanja (prijelaz iz II. u III. kategoriju), zbog
prekomjernog onečišćenja H2S i SO2. U istom razdoblju primljene su mnogobrojne
pritužbe građana na neugodni miris. Analize su potvrdile da je glavni uzrok
emisija iz rafinerije Mlaka.
Gradsko vijeće grada Rijeke 12. srpnja 2007. godine, ocijenilo je da se nove
pojave prekomjernog onečišćavanja zraka poduzetim i zakonskim mjerama zaštite
zraka ne mogu pouzdano i trajno spriječiti. Tim slijedom pokrenut je postupak za
trajno zaustavljanje rada Rafinerije nafte Rijeka – Lokacija Mlaka do 1.
siječnja 2010. godine. Temeljeći svoj zahtjev na odrena odredbama članka 58. Zakona o
zaštiti okoliša (»Narodne novine« br. 82/94 i 128/99) u izradi je zahtjev Vladi
Republike Hrvatske za donošenje konačke.
Do trajnog zaustavljanja rada postrojenja traži se da se primijene kratkoročne
mjere, kako bi se na utjecajnom području postigla što je moguća bolja kakvoća
zraka, koja ne smije biti lošija od II. kategorije. Odlukom skupštine od 12.
srpnja 2007. godine donesena je odluka o izradi sanacijskog programa za
stacionarni izvor emisija u zrak: postrojenje Rafinerije nafte Rijeka – Lokacija
Mlaka, s rokovima provedbe.

*Općina Kostrena*Općina Kostrena nije pokrenula sanacijski program za PM10, jer su koncentracije
porijeklom iz više različitih izvora, potrebna je analiza stanja.
Kutina
Mjerenja provedena u državnoj postaji Kutina-1 i u mjernim postajama lokalne
mreže u 2006. godini pokazala su da je kakvoća zraka bila druge kategorije i to
s obzirom na amonijak i lebdeće čestice, te treće kategorije obzirom na
sumporovodik. Tijekom 2007. godine Grad Kutina je putem svog Upravnog odjela za
prostorno uređenje, zaštitu okoliša i kulturne baštine pokrenuo aktivnosti za
izradu Plana mjera za smanjivanje onečišćivanja zraka u Gradu Kutini i Programa
zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Gradu Kutini. Oba dokumenta su
pripremljena u siječnju 2008. godine.
U Planu mjera su obrađene mjere kojima bi kakvoća zraka prešla iz druge
kategorije u prvu kategoriju, a na područjima prve kategorije kakvoća zraka
ostala nepromijenjena. U Programu zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u Gradu
Kutini obrađene su mjere kojima bi kakvoća zraka prešla iz treće kategorije u
drugu. U dokumentima je ocijenjeno da je glavni uzročnik onečišćenja zraka
Petrokemija Kutina.
Prioritetne mjera za smanjivanje onečišćenja zraka sumporovodikom u proizvodnji
čađe spaljivanjem plinova procesa proizvodnje čađe, definirane su u Sanacijskom
programu kojeg je izradila Petrokemija Kutina u 2007. godini i za koje je
Gradsko vijeće donijelo suglasnost. Rok za realizaciju Programa je travanj 2008.

***Mjere za postizanje graničnih vrijednosti u zadanom roku ako su prekoračene***U tablici 6-2.1. navedeni su rokovi u kojima se moraju postići granične
vrijednosti. Za čestice vrijede dvije faze za postizanje GV-a: prva do 31.
studenoga 2010., i druga s rokom do 31. prosinca 2015. godine. U drugoj fazi GV
za prosječnu godišnju vrijednost snižava se sa 40 na 20 μg/m3, a 24-satna
vrijednost (50 μg/m3) umjesto 35 puta godišnje smije biti prekoračena samo 7
puta godišnje. Po kriteriju II. faze mnogo više gradova u Hrvatskoj bi imalo
prekoračenje PM10. Ovdje treba voditi računa o činjenici da čestice PM10 čine
krute tvari i različiti aerosoli, pri čemu je u ukupnoj masi značajan dio
sulfata i nitrata. Zbog toga svako smanjenje emisije SO2 i NOx znači i smanjenje
onečišćenja sa PM10 i PM2,5.
Za NO2 rok dosezanja je 2014. godina. Dosezanje GV-a za PM10 i NO2 ovisit će u
najvećoj mjeri o uspjehu u pogledu smanjenja onečišćenja iz prometa i
supstituciji lož ulja čistijim gorivom. Mnogi gradovi u Europi imaju
koncentracije veće od GV za PM10 i NO2, i već se dugo vremena bore sa
suzbijanjem ovih onečišćenja.

*Tablica 6.2-1*: ROK DOSIZANJA PROPISANIH GRANIČNIH VRIJEDNOSTI (GV)

|  |  |
| --- | --- |
| **Onečišćujuća tvar** | **Rok dosizanja** |
| SO2 | 2010. |
| NO2 | 2014 |
| PM10, I faza | 2010 |
| PM10, II faza | 2015. |
| PM2,5 | 2015. |
| Benzo(e)piren | 2012. |
| H2S | 2010. |
| Benzen | 2010. |
| CO | 2010. |

***Mjere za sprječavanje prekoračivanja kritičnih razina***Kritična razina je razina onečišćenosti čije prekoračenje predstavlja opasnost
za ljudsko zdravlje pri kratkotrajnoj izloženosti, pri čijoj se pojavi žurno
moraju poduzeti odgovarajuće propisane mjere. Upozoravajuća razina je razina
iznad koje pri kratkotrajnoj izloženost postoji opasnost za zdravlje ljudi,
određenih osjetljivih dijelova stanovništva i kod koje je potrebno obavješćivati
o najnovijem stanju. Zakonodavni okvir za suzbijanje kritičnih razina
onečišćenosti zraka daje Uredba o kritičnim razinama onečišćujućih tvari u zraku
(»Narodne novine« br. 133/05). Ovom se Uredbom propisuju kritične razine
sumporovog dioksida, dušikovog dioksida i ozona u zraku te posebne mjere zaštite
zdravlja ljudi i okoliša koje se pri njihovoj pojavi moraju poduzeti.
Kritične razine za sumporov dioksid izražen kao SO2 i dušikove okside izražene
kao NO2 u zraku jesu:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Onečišćujuća tvar** | **Vrijeme**  **usrednjavanja** | **Kritična razina** |
| SO2 | trosatni pomični prosjek | 500 µg m-3 |
| NO2 | trosatni pomični prosjek | 400 µg m-3 |

Kritične i upozoravajuće razine za ozon u zraku jesu:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Razina** | **Vrijeme**  **usrednjavanja** | **Kritična razina** |
| upozoravajuća razina | jednosatni prosjek | 180 µg m-3 |
| kritična razina | jednosatni prosjek | 240 µg m-3 |

Prekoračenje kritične razine onečišćujućih tvari u zraku mora se mjeriti ili
predviđati (za ozon) najmanje tijekom tri uzastopna sata.
Praćenje kritičnih i upozoravajućih razina provodi se u postajama iz državne i
lokalne mreže za trajno praćenje kakvoće zraka prema Programu mjerenja kakvoće
zraka u državnoj mreži za trajno praćenje kakvoće zraka i programima mjerenja
kakvoće zraka u lokalnim mrežama.
U slučaju prekoračenja upozoravajuće ili kritične razine, poglavarstvo Grada
Zagreba, grada i općine na čijem je području došlo do prekoračenja dužno je
poduzeti propisane posebne mjere zaštite zdravlja ljudi i okoliša te odrediti
način njihovog provođenja prema Planu intervencija u zaštiti okoliša.
Posebne mjere zaštite zdravlja ljudi i okoliša koje se moraju poduzimati
prilikom pojave kritičnih i upozoravajućih razina odnose se na ograničenja i
zabrane koje se odnose na promet i stacionarne izvore. Izuzeća od zabrane
prometovanja odnose se na javni prijevoz i taksi vozila, invalidska vozila,
službena vozila policije, vojske, željeznice i pošte, vozila opskrbe građana,
vozila vatrogasne službe, hitne pomoći, prijevoz bolesnika, liječnika i
lijekova.
Poglavarstvo Grada Zagreba, grada i općine dužno je o pojavi prekoračenja
kritične i upozoravajuće razine osigurati obavješćivanje javnosti putem medija
više puta tijekom dana. Putem medija objavljuje prestanak kritične razine i
upozoravajuće razine. Sadržaj informacija za objavu u medijima propisan je
Uredbom.

***Propisivanje graničnih vrijednosti emisije, faktora emisije i značajki kakvoće
proizvoda***

Uredba o graničnim vrijednostima emisije onečišćujućih tvari u zrak iz
stacionarnih izvora (»Narodne novine« br. 21/07) propisuje granične vrijednosti
za industrijska postrojenja, djelatnosti u kojima se koriste tvari koje uzrokuju
emisiju hlapivih organskih spojeva, uređaje za izgaranje, plinske turbine i
procese termičke obrade otpada. Granične vrijednosti su u skladu sa EU
direktivom za velika ložišta i plinske turbine, direktivom za spaljivanje
otpada, direktivom o sprječavanju emisije HOS-eva. Za određena industrijska
postrojenja prenesene su granične vrijednosti sukladno najboljim raspoloživim
tehnikama.
U odnosu na Uredbu iz 1997. godine, nova Uredba iz 2007. godine propisuje znatno
strože vrijednosti emisije za velika ložišta. Za postrojenja snage preko 100 MW
podrazumijeva primjenu tehnika za smanjenje emisije visoke efikasnosti. Na
ložištima na kruto i tekuće gorivo GVE za SO2 može se postići primjenom
tehnologije odsumporavanja dimnih plinova, a GVE za NOx primjenom DENOX
postrojenja. U prijašnjoj uredbi emisije NOx bile su propisane na razini koja je
omogućavala primjenu tzv. primarnih mjera za smanjenje emisije NOx. Najveća
postrojenja danas trebaju imati primjenu primarnih mjera i ugrađeno DENOX
postrojenje čime se emisija smanjuje za 75-90%. Postrožene su GV za čestice, za
velika ložišta na kruto i tekuće gorivo, tako da su za postrojenja snage iznad
100 MWt smanjene sa 50 mg/m3 na 30 mg/m3. Ovim smanjenjem ujedno se smanjuju
emisije teških metala i drugih toksičnih tvari. Uredba ima prijelazne odredbe, u
kojima se za postojeća postrojenja daju rokovi prilagodbe.

***Homologacija vozila s obzirom na emisiju štetnih tetnih spojeva***Naredba o homologaciji vozila s obzirom na emisiju štetnih spojeva u skladu s
gorivom koje upotrebljava motor (»Narodne novi 88/06) propisuje obvezu
homologacije osobnih i lakih teretnih vozila, s obzirom na emisije ugljikovog
monoksida, dušikovih oksida i ugljikovodika, za vozila koja se prvi put
registriraju u Republici Hrvatskoj, kao i za rabljena vozila prema utvrđenom
postupku ispitivanja i propisanim graničnim vrijednostima onečišćujućih tvari.

***Praćenje i nadzor emisija onečišćujućih tvari iz stacionarnih izvora***Uredbom o graničnim vrijednostima emisija onečišćujućih tvari u zrak iz
stacionarnih izvora (»Narodne novine« br. 21/07), Pravilnikom o praćenju emisija
onečišćujućih tvari u zrak iz stacionarnih izvora (»Narodne novine« br. 01/06) i
rješenjima izdanim temeljem postupka procjene utjecaja na okoliš, utvrđuju se
mjere praćenja i nadzora emisija onečišćujućih tvari iz stacionarnih izvora.
Praćenje emisije ovisno o značajkama izvora može biti kontinuirano ili
povremeno, a svaki izvor emisije treba prije puštanja u pogon napraviti prva
mjerenja temeljem kojih se utvrđuje program praćenja. Izvori emisije s
kontinuiranim mjerenjima moraju uspostaviti vezu za dostavu podataka mjerenja u
Agenciju za zaštitu okoliša, a podaci trebaju biti dostupni javnosti. Pravne
osobe koje provode mjerenja moraju dobiti dozvolu za obavljanje poslova mjerenja
emisija. Zakonodavni okvir za nadzor je uspostavljen u potpunosti, potrebna je
njegova dosljedna provedba.

***Izrada Programa smanjivanja emisija SO2, NOx i krutih čestica u zrak i
usklađenja emisija postojećih velikih uređaja za loženje i plinskih s graničnim
vrijednostima emisije (GVE)***
Prema članku 129. i 168. Uredbe o graničnim vrijednostima emisije onečišćujućih
tvari u zrak iz stacionarnih izvora (»Narodne novine« br. 21/07), vlasnik ili
korisnik velikog uređaja za loženje i plinske turbine bio je dužan dostaviti
Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva do 31.
prosinca 2007. godine Program smanjivanja emisija onečišćujućih tvari u zrak i
usklađenja emisija postojećih velikih uređaja za loženje i plinskih turbina s
GVE. Postojeći stacionarni izvori su oni stacionarni izvori koji su bili u radu
ili za koje je građevinska dozvola izdana do stupanja na snagu Uredbe. Uredba je
stupila na snagu 1. ožujka 2007. godine. Svrha Programa smanjivanja emisija je
omogućiti operateru da odgovarajućim mjerama postigne emisije koje će biti
jednako vrijedno smanjenju emisije postignutom uz primjenu graničnih
vrijednosti.
Program mora sadržavati:
• tehničke podatke o velikom uređaju za loženje (tip goriva, snagu postrojenja,
godišnji broj sati rada, i sl.),
• godišnje emisije SO2, NOx i krutih čestica za razdoblje od 2000. do 2006.
godine,
• ukupni godišnji protok otpadnih plinova od 2000. do 2006. godine,
• mjere za postizanje smanjenja emisija (na primjer promjena vrste goriva,
promjena u vođenju procesa izgaranja, uvođenje novih uređaja za izgaranje
goriva, primjena uređaja za smanjenje emisija, prestanak rada postrojenja i
dr.),
• vremenski raspored provedbe mjera iz Programa,
• procjena sredstava potrebnih za ostvarenje mjera iz Programa,
• analiza troškova i time stvorene koristi.
Temeljem dostavljenih pojedinačnih programa, MZOPUG je obvezan izraditi Plan
smanjenja emisija SO2, NOx i krutih čestica za postojeće velike uređaje za
loženje i plinske turbine. Plan donosi Vlada Republike Hrvatske.

***Mjere smanjenja emisija hlapivih organskih spojeva (HOS-eva)***Granične vrijednosti emisija za određene aktivnosti pri kojima dolazi do emisije
HOS propisane su Uredbom o graničim vrijednostima emisija onečišćujućih tvari u
zrak iz stacionarnih izvora, glava VI. (»Narodne novine« br. 21/07), Uredbom o
tehničkim standardima zaštite okoliša od emisija hlapivih organskih spojeva koje
nastaju skladištenjem i distribucijom benzina (»Narodne novine« br. 135/06) i
Uredbom o graničnim vrijednostima sadržaja hlapivih organskih spojeva u
određenim bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila (»Narodne
novine« br. 94/07). Uredba o graničnim vrijednostima sadržaja hlapivih organskih
spojeva u određenim bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila ima
za cilj ograničiti ukupni sadržaj hlapivih organskih spojeva u određenim bojama
i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila, kako bi se spriječilo i
smanjilo onečišćivanje zraka uslijed emisija tih spojeva u zrak.

***Mjere za postupno ukidanje tvari koje oštećuju ozonski sloj***Mjere za postupno ukidanje tvari koje oštećuju ozonski sloj (u daljnjem tekstu:
TOOS) propisane su Uredbom o tvarima koje oštećuju ozonski sloj (»Narodne
novine« br. 120/05), donesene su na temelju Zakona o zaštiti zraka (»Narodne
novine« br. 178/04) i Zakona o potvrđivanju Montrealskog protokola o tvarima
koje oštećuju ozonski sloj.
Sukladno Uredbi, TOOS obuhvaća:
**• kontrolirane tvari**: klorofluorougljici (CFC), drugi potpuno halogenirani
klorofluorougljici, haloni, ugljik tetraklorid, 1,1,1-trikloretan, metilbromid,
bromofluorougljikovodici (HBFC), klorofluorougljikovodici (HCFC) i
bromoklormetan,
**• zamjenske tvari:** fluorougljikovodici (HFC), perfluorugljici (PFC) i mješavine
zamjenskih tvari.
Sukladno zahtjevima Montrealskog protokola i propisima EU, Uredbom su propisane
mjere postupnog smanjivanja potrošnje kontroliranih tvari i postupanje s tim
tvarima, a koje obuhvaćaju:
• mjere zabrane proizvodnje, prodaje, uvoza/izvoza i ispuštanja kontroliranih
tvari,
• mjere postupnog smanjivanja potrošnje kontroliranih tvari,
• mjere postupanja s proizvodima koji sadrže TOOS,
• tehničke i organizacijske mjere prikupljanja, obnavljanja, oporabe i
zbrinjavanja TOOS,
• preventivne mjere za sprječavanje nekontroliranog propuštanja TOOS.
Proizvodi koji sadrže kontrolirane i zamjenske tvari obuhvaćaju:
– rashladne i klimatizacijske uređaje;
– proizvode u obliku aerosola, osim onih koji se primjenjuju u medicini;
– otapala;
– sustave i aparate za gašenje požara;
– polimerne materijale.
U razdoblju od 1990. do 2005. godine za 80% smanjena je potrošnja TOOS-a u
Republici Hrvatskoj kao rezultat provedbe projekata predviđenih u Nacionalnom
programu za postupno ukidanje tvari koje oštećuju ozonski sloj (IM/0902-95-43,
1996), koji su obuhvaćali: institucionalno osnaživanje, postupno ukidanje freona
CFC-11 u proizvodnji fleksibilnih poliuretanskih pjena i farmaceutskoj
industriji, zamjena metil bromida kod uzgoja duhana i gospodarenje rashladnim
sredstvima.

*Mjere zabrane proizvodnje, prodaje, uvoza/izvoza i ispuštanja TOOS*• zabrana proizvodnje kontroliranih tvari, osim u za to propisanim slučajevima;
• zabrana proizvodnje proizvoda koji sadrže kontrolirane tvari;
• zabrana uvoza odnosno izvoza kontroliranih tvari bez dozvole;
• zabrana prodaje kontroliranih tvari na malo;
• zabrana ispuštanja u zrak kontroliranih i zamjenskih tvari;
• zabrana uvoza i izvoza kontroliranih tvari i proizvoda koji sadrže te tvari u
države koje nisu stranke Protokola;
• zabrana uvoza uporabljenih, obnovljenih i/ili oporabljenih kontroliranih
tvari.

*Mjere postupnog smanjivanja potrošnje kontroliranih tvari*• zabrana uvoza u svrhu stavljanja u promet na domaće tržište klorofluorougljika
od 1. siječnja 2006. godine;
• zabrana potrošnje halona od 1. siječnja 2010. godine;
• zabrana potrošnje drugih potpuno halogeniranih klorofluorougljikq (CFC);
• dopušta se godišnji uvoz u svrhu stavljanja u promet na domaće tržište ugljik
tetraklorida, 1,1,1-trikloretana do 500 kg za prijeko potrebne namjene;
• dopuštena je uporaba CFC-a koji se koriste u tehnološkim procesima kao
kao
procesni agensi;
• dopušta se potrošnja klorofluorougljikovodika (HCFC) do 31. prosinca 2015.
godine;
• zabrana potrošnje bromofluorougdika (HBFC) i bromoklormetana;
• zabrana potrošnje metil bromida od 1. siječnja 2006. godine osim za karantenu,
• dopuštena je uporaba kontroliranih tvari koje su prikupljene, obnovljene i/ili
oporabljene za održavanje i popravljanje rashladnih i klimatizacijskih uređaja,
kao i sustava i aparata za gašenje požara za njihova trajanja, kojima su
fizikalno-kemijska svojstva podudarna novoj tvari.

*Mjere postupanja s proizvodima koji sadrže kontrolirane tvari*• zabrana uvoza i stavljanje u promet na domaće tržište proizvoda koji sadrže
CFC, HCFC i halone.

*Tehničke i organizacijske mjere prikupljanja, obnavljanja, oporabe i
zbrinjavanja TOOS*• kontrolirane i zamjenske tvari koje su sadržane u proizvodima prilikom
servisiranja ili isključivanja iz uporabe ovih proizvoda, a najkasnije na
odlagalištu otpada, moraju se prikupiti, obnoviti i/ili oporabiti;
• prikupljene kontrolirane i zamjenske tvari koje se ne mogu obnoviti u postupku
održavanja i/ili popravljanja proizvoda i/ili opreme na licu mjesta, odnosno
koje su prikupljene pri isključivanju proizvoda i/ili opreme iz uporabe, osim
aparata i sustava za zaštitu od požara, moraju se predati pravnim osobama koje
unutar svoje registrirane djelatnosti imaju posebno ustrojenu jedinicu – Centar
za obavljanje djelatnosti prikupljanja, obnavljanja i oporabe kontroliranih i
zamjenskih tvari;
• trgovac i poduzetnik koji uvozi kontrolirane i zamjenske tvari u svrhu
stavljanja u promet na domaće tržište ili za svoje potrebe dužan je uplatiti
naknadu u Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost u svrhu pokrića
troškova zbrinjavanja/uništavanja otpadnih kontroliranih i zamjenskih tvari.

*Preventivne mjere za sprječavanje nekontroliranog propuštanja TOOS*• obvezna provjera propuštanja uređaja koji sadrže > 3 kg kontrolirane ili
zamjenske tvari svakih 12 mjeseci;
• obvezna provjera propuštanja uređaja koji sadrže > 30 kg kontrolirane ili
zamjenske tvari svakih 6 mjeseci;
• obvezna ugradnja uređaja za detekciju propuštanja u sustavima koji sadrže 300
kg kontrolirane ili zamjenske tvari do 31. 12. 2007. godine.

***Mjere za smanjivanje emisija postojanih organskih onečišćujućih tvari i teških
metala***S ciljem smanjenja emisije postojanih organskih onečišćujućih tvari, u okviru
Konvencije o prekograničnom onečišćenju zraka na velikim udaljenostima donesen
je 1998. godine Protokol o postojanim organskim onečišćujućim tvarima kojim se
propisuju mjere i metode smanjenja onečišćenja zraka navedenim tvarima.
Republika Hrvatska je ratificirala Protokol o postojanim organskim onečišćujućim
tvarima 2007. godine (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« br. 05/07) koji je
stupio na snagu 5. prosinca 2007.
Republika Hrvatska je također ratificirala Stockholmsku konvenciju o postojanim
organskim onečišćujućim tvarima (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« br.
11/06) koja je stupila na snagu 30. travnja 2007. godine. Cilj ovog međunarodnog
ugovora je ukidanje proizvodnje, uporabe, uvoza i izvoza POO-a na globalnoj
razini.
Postojane organske onečišćujuće tvari koje su predmet navedenih međunarodnih
ugovora, obuhvaćaju tvari navedene u tablici 6.2-2.

*Tablica 6.2-2*: POSTOJANE ORGANSKE ONEČIŠĆUJUĆE TVARI

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Onečišćujuća tvar** | **LRTAP konvencija** | **Stockholmska konvencija** |
| Aldrin | Dodatak I. | Dodatak A  (osim Klordekon i  Heksabrombifenil koji nisu obuhvaćeni Konvencijom) |
| Klordan |
| Klordekon |
| Dieldrin |
| Endrin |
|<"> Heptaklor |
| Heksabrombifenil |
| Heksaklorobenzen (HCB) |
| Mirex |
| Toksafen |
| PCB |
| DDT | Dodatak B |
| Lindan (HCH) | Dodatak II. i III. | Nije obuhvaćen Konvencijom |
| Dioksini/furani (PCDD/PCDF) | Dodatak III. | Dodatak C |
| Policiklički aromatski ugljikovodici (PAU) | Nisu obuhvaćeni Konvencijom |

U Republici Hrvatskoj trenutačno ne postoji proizvodnja, uvoz, izvoz, te uporaba
POO pesticida, što je u skladu s važećim propisima. Uporaba klordana je
zabranjena 1971., aldrina, dieldrina i DDT-a 1972., HCB-a 1980., toksafena
1982., endrina 1989. i lindana 2001. godine. Mireks nije nikada imao dozvolu za
korištenje u Hrvatskoj.
Važeći zakonski propisi u Hrvatskoj dopuštaju uvoz PCB-a i opreme koja sadrži
PCB spojeva. Međutim, uporaba PCB spojeva je dopuštena samo u zatvorenim
sustavima. U Hrvatskoj se nisu proizvodile, niti se trenutno proizvode, smjese
tekućeg PCB-a, ali je ranije postojala proizvodnja transformatora koji su
sadržavali PCB-e. PCB spojevi u zemlji se primjenjuju samo u zatvorenim
sustavima (kao dielektrici u transformatorima i kondenzatorima), dok uporaba
PCB-a u otvorenim sustavima (boje, premazi i dr.) nije utvrđena.
U okviru projekta *»Pokretanje aktivnosti koje će omogućiti pravovremenu provedbu Stockholmske konvencije za POO spojeve u Hrvatskoj«* izrađen je nacrt Nacionalnog
provedbenog plana za provedbu Stockholmske konvencije, koji definira aktivnosti
i mjere s ciljem smanjivanja i ukidanja proizvodnje, uporabe, uvoza i izvoza
POO-a. Nacionalni provedbeni plan izradit će se u 2008. godini.
S ciljem smanjenja emisije teških metala, u okviru Konvencije o prekograničnom
onečišćenju zraka na velikim udaljenostima donesen je 1998. godine Protokol o
teškim metalima kojim se propisuju mjere i metode smanjenja onečišćenja zraka
navedenim tvarima. Republika Hrvatska ratificirala je Protokol u travnju 2007.
(»Narodne novine – Međunarodni ugovori« br. 05/07), a stupio je na snagu za
Republiku Hrvatskurvatsku 5. prosinca 2007.
Mjere za smanjenje emisija teških metala uključuju poštivanje graničnih
vrijednosti emisija metala za pojedine procese iz i tehnološke procese
propisane u Uredbi o graničnim vrijednostima emisija onečišćujućih tvari u zrak
iz stacionarnih izvora (»Narodne novine« br. br. 21/07) i propisanog sadržaja
olova u motornim gorivima, sukladno Uredbi o kakvoći tekućih naftnih goriva
(»Narodne novine« br. 53/06).

***Nadzor emisije cestovnih vozila (EKO test)***Prilikom redovitih godišnjih tehničkih pregleda vozila, temeljem Pravilnika o
tehničkim pregledima vozila (»Narodne novine« br. 136/04, 11/07), provode se
ispitivanja ispušnih plinova motornih vozila (EKO test) na vozilima pogonjenim
benzinskim, odnosno dizelskim motorima. EKO test se sastoji od vizualne kontrole
uređaja te mjerenja sastava ispušnog plina. Izmjerene i izračunate vrijednosti
ispušnog plina uspoređuju se s proizvođačkim podacima za EKO test, a ako
proizvođački podaci nisu poznati, izmjerene i izračunate vrijednosti se
uspoređuju s propisanim vrijednostima. Od 1. listopada 2004. godine ne smije se
ovjeriti tehnički pregled vozila ako se na EKO testu utvrdi da vozilo ne
zadovoljava propisane uvjete. Iznimno za vozila bez ugrađenog katalizatora,
smije se ovjeriti redovni tehnički pregled, ako izmjerene vrijednosti ispušnih
plinova ne prelaze propisane vrijednosti.

***Mjere inspekcijskog nadzora***Prema Zakonu o zaštiti zraka inspekcijski nadzor nad provedbom Zakona i propisa
donesenih na temelju njega te pojedinih akata, uvjeta i načina rada nadziranih
pravnih i fizičkih osoba obavlja inspektor zaštite okoliša. Inspekcijski nadzor
koji se odnosi na provedbu Zakona i propisa donesenih na temelju njega kojima se
propisuju granične vrijednosti u vezi sa sastavom proizvoda i/ili drugih
značajki kakvoće proizvoda provodi gospodarski inspektor Državnog inspektorata
na način propisan posebnim zakonom. Zakonom o zaštiti zraka propisane su novčane
kazne kojima će se kazniti pravna i fizička osoba za kršenje odredbi Zakona i
propisa donesenih na temelju njega.

***Mjere praćenja i izvješćivanja o emisijama onečišćujućih tvari u zrak na
području Republike Hrvatske u skladu s međunarodnim obvezama***
Obveza praćenja i izvješćivanja o emisijama onečišćujućih tvari na području
Republike Hrvatske u zrak proizlazi iz odredbi:
• Konvencije o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka na velikim
udaljenostima (LRTAP Konvencija) i Protokola u vezi sa zajedničkim praćenjem i
procjenom dalekosežnog prekograničnog prijenosa onečišćujućih tvari u Europi
(EMEP Protokol).
• Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC) i Kyotskog
protokola.
U organizacijskom smislu uspostavljen je decentralizirani model u kojem
Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva prenosi dio
poslova i zadaća u procesu praćenja i izvješćivanja na domaće javne i stručne
institucije – ovlaštenike. Ključnu ulogu u planiranju i vođenju informacijskog
sustava, prikupljanju podataka i izradi izvješća o emisijama onečišćujućih tvari
u zrak ima Agencija za zaštitu okoliša.

**6.2. POSTOJEĆE ZAKONODAVNE MJERE S MEĐUSEKTORSKIM UTJECAJEM**

6.2.1. PROPISIVANJE KAKVOĆE GORIVA

Kakvoća goriva propisana je Uredbom o kakvoći tekućih naftnih goriva (»Narodne
novine« br. 53/06). Kakvoća tekućih naftnih goriva prvi put je bila propisana
Uredbom iz 1997. godine koja je više puta dopunjena i izmjenjena. U procesu
usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU, u 2006. godini
donesena je nova Uredba. Od 1. siječnja 2006. godine zabranjeno je stavljanje u
promet na domaće tržište motornog benzina s olovom.
Nova Uredba o kakvoći tekućih naftnih goriva (»Narodne novine« br. 53/06) u
potpunosti je usklađena s direktivama 98/70/EC i 1999/32 i propisuje kako
slijedi:
• dozvoljene granične vrijednosti značajki kakvoće bezolovnog motornog benzina,
dizelskog goriva, plinskog ulja, loživih ulja, petroleja i brodskih goriva;
• područja primjene tekućih naftnih goriva;
• obvezu stavljanja u promet na domaće tržište s ravnomjernom zastupljenosti na
cijelom području države, od 1. siječnja 2008. godine, određenih količina
motornog benzina i dizelskog goriva s količinom sumpora do najviše 10 mg/kg;
• obvezu dobavljača za izdavanjem Izjave o sukladnosti s propisanim graničnim
vrijednostima prilikom stavljanja goriva u promet na domaće tržište;
• za utvrđivanje kakvoće tekućih naftnih goriva moraju se koristiti CEN/ISO
metode ispitivanja koje su dane u prilogu I. Uredbe;
• ispitivanje kakvoće tekućih naftnih goriva može obavljati samo akreditirani
laboratorij prema zahtjevu norme HRN EN ISO/IEC 17025;
• označivanje benzina i dizelskog goriva na benzinskim postajama;
• praćenje kakvoće tekućih naftnih goriva koji su stavljeni u promet na domaće
tržište prema godišnjem programu praćenja kakvoće goriva kojeg donosi
Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, a osigurava
dobavljač.
U novu Uredbu o kakvoći tekućih naftnih goriva prenesene su sve odredbe
Direktive 98/70/EC. Međutim, kako se u provedbi odredbi Direktive koje se odnose
na propisanu kakvoću benzina i dizelskog goriva mogu očekivati poteškoće zbog
financijskih razloga Uredbom je dana ovlast Vladi Republike Hrvatske da odredi
godišnju količinu tekućih naftnih goriva, koja se smije stavljati na domaće
tržište, a ne udovoljava propisanim graničnim vrijednostima. Vlada ovu odluku
donosi na temelju usuglašenog prijedloga Ministarstva gospodarstva, rada i
poduzetništva i Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i
graditeljstva.
Sukladno Odluci Vlade Republike Hrvatske iz 2004. godine, INA-Industrija nafte
d.d. Zagreb izradila je u 2005. godini Program modernizacije rafinerija i
postupnog ukidanja stavljanja u promet tekućih naftnih goriva koja ne
udovoljavaju propisanim standardima s detaljnim financijskim i vremenskim planom
za razdoblje od 2005. do 2009. godine. Financijska sredstva potrebna za program
modernizacije rafinerija iznose oko 850 milijuna eura.
Prema Programu modernizacije rafinerija i planiranoj dinamici ulaganja u
modernizaciju rafinerija, planirano je da od 2009. godine INA d.d. proizvodi
tekuća naftna goriva – bezolovni benzin i dizelsko gorivo europske kakvoće (EURO
V) te će time udovoljiti standardima prema direktivama EU. Modernizacijom će se
također postići da će INA od 2011. godine proizvoditi plinska, loživa ulja i
brodska goriva kakvoće koja udovoljava EU propisima. Smanjit će se i emisije
sumpora u zrak iz stacionarnih izvora koji koriste kao energent loživa ulja
proizvedena u hrvatskim rafinerijama, što je važno i zbog obveza Hrvatske prema
ratificiranom Protokolu o daljnjem smanjenju emisije sumpora Konvencije o
dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka.
Nadležno tijelo za provedbu Uredbe o kakvoći tekućih naftnih goriva je
Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Podatke o
kakvoći tekućih naftnih goriva za potrebe Ministarstva prikuplja Agencija za
zaštitu okoliša i unosi ih u informacijski sustav o kakvoći zraka. Inspekcijski
nadzor obavlja gospodarski inspektor državnog inspektorata.

7. DODATNE MJERE ZA ZAŠTITU I POBOLJŠANJE KAKVOĆE ZRAKA

**7.1. MJERE I AKTIVNOSTI ZA PREVENTIVNU ZAŠTITU KAKVOĆE ZRAKA**

Mjere i aktivnosti razvrstane su u dva tipa: mjere administrativno
organizacijskog tipa (imaju oznaku (A) i mjere investicijskog tipa i provedbe
(I).

7.1.1. MJERE ZA JAČANJE ADMINISTRATIVNIH I ORGANIZACIJSKIH SPOSOBNOSTI

Ü
**MPA-1. Praćenje provedbe propisa, te unaprjeđenje propisa u skladu s novim
propisima Europske unije< unije**
Provedbene propise iz područja zaštite zraka potrebno je aktualizirati do 2011.
godine, s obzirom na nove spoznaje o štetnosti na zdravli i ekosustav, te
s obzirom na postignuti napredak i stupanj onečišćenosti zraka.
Ü **MPA-2. Strateška studija utjecaja na okoliš i preciznije definiranje sadržaja
i metodologije obrade u studijama utjecaja na okoliš**
Novim Zakonom o zaštiti okoliša (»Narodne novine« br. 110/07) uvodi se novi
djelotvoran instrument za prevenciju od onečišćenja – strateška procjena
utjecaja na okoliš. Također dobar novi instrument je proveđenje postupka
definiranja sadržaja Studije utjecaja na okoliš za neki zahvat, ako to želi
nositelj zahvata.
Strateška procjena obvezno će se provoditi za planske dokumente koje donosi
Hrvatski sabor, županijske skupštine, odnosno Skupština grada Zagreba, a koji se
odnose na prostorno uređenje. Također, strateška procjena provoditi će se za
planove iz sektora poljoprivrede, šumarstva, ribarstva, energetike, rudarstva,
prometa, telekomunikacija, turizma, gospodarenja vodama, ukoliko se tim planskim
dokumentima utvrđuju okviri budućih zahvata za koje je utvrđena obveza procjene
utjecaja na okoliš.
Uvodi se i instrument prethodne ocjene o potrebi provedbe strateške procjene
utjecaja na okoliš za nove prostorno planske dokumente nižeg reda i njihove
izmjene.
Pravilnikom Nositelj zahvata može, prije izrade studije o utjecaju zahvata na
okoliš, pisanim zahtjevom od Ministarstva, odnosno od nadležnog upravnog tijela
u županiji te u Gradu Zagrebu, zatražiti da mu se, s obzirom na namjeravani
zahvat, izda uputa o sadržaju studije. U studiji utjecaja na okoliš treba se
preciznije definirati sadržaj, analiza i metode.
Kvaliteta studija je vrlo različita i ponekad se primjenjuju podaci, metode i
postupci nedostatni za pravilnu ocjenu. Vrlo se rijetko provode istražni radovi
na lokaciji. Zbog relativno velike konkurencije tvrtki koje rade studije, cijena
studija postaje sve niža i one ne mogu kvalitetno odgovoriti na sve veće
zahtjeve iz propisa i upite javnosti.
Predmet diskusije često je primjena metodologija po pojedinim temama. Recimo sve
češće se diskutira o analizi troška i koristi. Dosljedno provođenje ove analize,
što je obveza SUO, skoro da ne može financirati niti jedan nositelj zahvata.
Potrebno je dati detaljnije upute u metodološkom smislu i/ili pripremiti
tehničke priručnike. U strateškim i studijama utjecaja na okoliš te u studijama
na okoliš treba promicati upotrebu metode analiza čitavog životnog ciklusa
proizvoda, kako ne bi ostvarene koristi na jednoj lokaciji imale veće štete na
drugoj.
Ü **MPA-3. Određivanje područja i naseljenih područja u Republici Hrvatskoj prema
razini onečišćenosti zraka**
Dokumentom Preliminarna procjena kakvoće zraka na teritoriju Države (DHMZ, 2007)
napravljena je ocjena stanja i razgraničenje područja Hrvatske (opis u Poglavlju
4). Razgraničenje predstavlja temelj za daljnje preventivne aktivnosti i
aktivnosti sanacije koje su propisane Zakonom o zaštiti zraka. Potrebno je
donijeti provedbeni propis o određivanju područja i naseljenih područja
Republike Hrvatske prema kategorijama kakvoće zraka utvrđenim za 2006. godinu.
Ü **MPA-4. Objedinjeni uvjeti zaštite okoliša (prijenos IPPC direktive)**
Za postrojenje koje svojim radom može prouzročiti emisije kojima se onečišćuju
zrak, vode, i/ili tlo, operater je obvezan, prije početka gradnje i puštanja u
rad, odnosno nakon značajne promjene u radu ili rekonstrukcije postrojenja,
ishoditi objedinjene uvjete zaštite okoliša. Objedinjeni uvjeti utvrđuju se s
ciljem cjelovite zaštite okoliša sprječavanjem u najvećoj mjeri i otklanjanjem
onečišćenja, prvenstveno na svom izvoru, te osiguranjem promišljenog
gospodarenja prirodnim dobrima, nadzorom onečišćenja i uspostavljanjem održive
ravnoteže između ljudskog djelovanja i socijalno-ekonomskog razvoja, s jedne
strane, te prirodnih dobara i regenerativne sposobnosti prirode, s druge strane.
Postrojenja za koje su potrebni objedinjeni uvjeti i način pridobivanja dozvole
za nova i postojeća postrojenja propisat će Vlada Republike Hrvatske.
Ü **MPA-5. Homologacija motora s unutarnjim izgaranjem koji se ugrađuju u
izvancestovne pokretne strojeve**
Potrebno je za sve motore s unutarnjim izgaranjem koji se ugrađuju u
izvancestovne pokretne strojeve utvrditi postupak homologacije.
Ü **MPA-6. Mjere zaštite zraka u novim programima zaštite okoliša županija i Grada
Zagreba**
Županije i Grad Zagreb prema novom Zakonu o zaštiti zraka (»Narodne novine« br.
178/04) trebaju donijeti Program zaštite okoliša, u okviru kojih će se propisati
i mjere zaštite zraka u skladu s ovim Planom.
Ü **MPA-7. Uspostava informacijskog sustava kakvoće zraka**
• županije i gradovi trebaju definirati lokalne mreže za praćenje kakvoće zraka;
• AZO treba osigurati uvjete za prikupljanje, kontrolu, arhiviranje i
prikazivanje podataka mjerenja kakvoće zraka;
• uspostaviti registar onečišćavanja okoliša, po uzoru na Europski registar
emisije (EPRTR);
• osigurati dostupnost podataka o kontinuiranim mjerenjima emisijama velikih
izvora. AZO treba osigurati tehničke uvjete i izdati naputke o načinu spajanja i
protokolu prijenosa podataka;
• prostorni raspored emisija u GIS sustavu za Hrvatsku. Do 2011. godine potrebno
je na nacionalnoj razini izraditi bazu podataka o emisijama u GIS sustavu s
mogućnosti prikaza kolektivnih izvora u mreži 50 km x 50 km i 10 km x10 km, a za
gradove 1 km x 1 km. Projekt treba omogućiti praćenje emisija po županijama i
područjima i naseljenim područjima, te pomoći u međunarodnom izvještavanju za
potrebe UNECE/EMEP i drugih izvješća i istraživanja;
• potrebno je razviti metodološke osnove za analize.
Ü **MPA-8. Obrazovanje i usavršavanje djelatnika uprave i inspekcije**
Obrazovanje i usavršavanje treba organizirati za djelatnike tijela državne
uprave i upravnih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samoprave i
inspektore. Pregled postojećih programa zaštite okoliša pokazao je nisku razinu
općih znanja o zaštiti zraka u nekim županijama. Zbog velikog broja novih
zakonskih propisa iz svih područja zaštite okoliša, službenicima državne uprave
i inspektorima je teško slijediti nova znanja o najboljim tehnikama za smanjenje
emisije, uređajima za mjerenje emisije i kakvoće zraka. Potrebno je svake dvije
godine održati zajednički edukativni seminar na kojem se mogu i razmjeniti
iskustva iz svakodnevne prakse.
Ü **MPA-9. Poboljšanja u sustavu mreža za praćenje kakvoće zraka**
• ubrzati uspostavu/modernizaciju lokalnih mreža i njihovo uključivanje u
nacionalni sustav praćenja kakvoće zraka;
• unaprjeđenje sustava kvalitete mjerenja;
• potpomoći uspostavu nacionalnog referalnog laboratorija;
• unaprjediti koordinaciju u izgradnji, korištenju i održavanju mreža za trajno
praćenje kakvoće zraka;
• operativnu brigu o državnoj mreži povjeriti nezavisnoj stručnoj instituciji u
sastavu tijela državne uprave (razvoj, pogon, održavanje, osiguranje kvalitete,
trening).
Ü **MPA-10. Stručni ispiti i akreditacija ustanova**
Novim Zakonom o zaštiti okoliša, svi koji rade u zaštiti okoliša moraju položiti
stručni ispit. Ova mjera će znatno unaprijediti opće znanje i time efikasnost
cijelog sustava.
Praćenje kakvoće zraka i mjerenjmjerenje emisija onečišćujućih tvari u zrak obavljaju
pravne osobe registrirane za ove djelatnosti. Pravne osobe moraju biti stručno i
tehnički osposood nezavisne Hrvatske akreditacijske agencije, prema normi
HRN EN ISO/IEC 17025 za obavljanje poslova praćenja kakvoće zraka i mjerenja
emisija, sukladno Pravilniku o izdavanju dozvole ili suglasnosti za obavljanje
djelatnosti praćenja kakvoće zraka i praćenja emisija u zrak iz stacionarnih
izvora (»Narodne novine« br. 79/06).
Pravne osobe koje su do stupanja na snagu ovog Pravilnika dobile suglasnost za
obavljanje stručnih poslova praćenja kakvoće zraka ili emisija u zrak prema
Uredbi o uvjetima za izdavanje suglasnosti za obavljanje stručnih poslova
zaštite okoliša (»Narodne novine«, br. 7/97) dužne su dostaviti potvrdu
nacionalnog akreditacijskog tijela o pokrenutom postupku za ocjenu stručne i
tehničke osposobljenosti prema zahtjevu norme HRN EN ISO/IEC 17025.
Ü **MPA-11. Jačanje institucionalnog okvira i koordinacije među dionicima**
Temeljne državne institucije koje planiraju i provode politiku zaštite zraka su
MZOPUG, AZO i Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost (FZOEU).
Preporučuje se jača koordinacija između ovih institucija, uključujući i
inspekcijske službe ministarstva na operativnom planu. Također treba
unaprijediti kontakte i koordinaciju s lokalnim odjelima po županijama, kao i s
institucijama koje su imenovane od lokalne samouprave za vođenje poslova zaštite
zraka. Ovaj nedostatak je do sada bio posebice vidljiv u uspostavi Katastra
emisija u okoliš, razmjeni informacija o mjerenjima kakvoće zraka, izgradnji
informacijskog sustava kakvoće zraka, izradi nekvalitetnih planova te pojavi
nekoordiniranog djelovanja radi sprječavanja kritičnih opterećenja i poduzimanja
mjera za sanacijske programe.
U podizanju sustava kvalitete na svim razinama potrebna je suradnja i razmjena
informacija s Državnim zavodom za mjeriteljstvo (DZM), Hrvatskim zavodom za
norme (HZN) i Hrvatskom akreditacijskom agencijom (HAA), te budućim
akreditiranim laboratorijima.
U stručnim poslovima MZOPUG i AZO su do sada ostvarivali potporu u zaštiti
zraka, u suradnji s DHMZ-om i nabavom usluga preko javnih natječaja. Poslovi
dugoročnog karaktera nemaju osiguran stabilan kadrovski kontinuitet, jer se
pojedini poslovi ugovaraju na razini projekta i godišnjim ugovorima. Primjer je
održavanje Državne mreže za praćenje kakvoće zraka, izrada godišnje bilance
emisije, projekcije i slično. Administrativni razlozi često su razlogom
kašnjenja u izvještavanju prema međunarodnim institucijama. Poslove koji traže
visoku specijalističku kadrovsku osposobljenost trebalo bi ugovarati dugoročno
za višegodišnje razdoblje ili razdoblje realizacije Plana. Dobar primjer je
uvođenje ovlaštenika za poslove izvještavanja o emisiji stakleničkih plinova, a
to su institucije kojima se daje ovlaštenje za usko specijalizirane poslove.
Praksa je u svijetu da se za određene specijalističke teme definiraju fokalna
središta ili referentni centri, naročito za pitanja suradnje u okviru tema
međunarodnih konvencija i protokola.
Ü **MPA–12. Obrazovanje i podizanje javne svijesti**
Dosadašnje inicijative i ostvareni projekti obrazovanja i informiranja u zaštiti
zraka su malobrojni. FZOEU je predvidio sredstva, ali nije bilo niti jednog
prijavljenog projekta iz područja zaštite zraka. Javnost treba upoznati s
osnovnim načelima zaštite zraka, mogućim opcijama, koristima koje se postižu
smanjenjem onečišćenja i mjerama koje može poduzeti svaki pojedinac. Podizanje
javne svijesti može biti katalizator svake akcije. Osobito jaki učinak je u
poticanju primjene obnovljivih izvora i energetske učinkovitosti
Obrazovanje je potrebno za emitere koji su obvezni izvještavati u Registar
onečišćavanja okoliša. AZO će organizirati tečejave u županijama za izvore
emisija, vezano za izvještavanje i korištenje novog softwera.

7.1.2. MJERE INVESTICIJSKOG TIPA I PROVEDBA

Ü
**MPI-13. Dovršenje državne mreže za praćenje kakvoće zraka**
Državnu mrežu treba dovršiti uz sljedeće nadopune:
• Jedna dodatna postaja u Brodsko-posavskoj županiji (Slavonski Brod). Postaja
treba omogućiti praćenje prekograničnog onečišćenja iz susjedne države Bosne i
Hercegovine, posebice rafinerijskog postrojenja u Bosanskom Brodu.
• Uspostava mjerenja PM2,5 na postajama državne mreže i lokalnih mreža. U
Državnoj mreži za praćenje kakvoće zraka za sada se ne provode mjerenja PM2,5. U
planu je uspostava mjerenja PM2,5 na 9 ruralnih postaja i 5 gradskih postaja.
Ruralne postaje su: Desinić, Karojba (Višnjan), Ravni kotari, Komiža, Srđ
(Žarkovica), Dugi otok, Delta Neretve, Plitvička jezera, Kopački rit, a gradske
su: Zagreb-1, Rijeka-1, Kaštelanski zaljev, Split i Osijek. Predlaže se
prioritetno postavljanje mjernih uređaja na gradske postaje gdje se treba
ocijeniti onečišćenost zraka glede utjecaja ovih čestica na zdravlje ljudi.
• Uspostaviti mjerenje ozona u Sisačko moslavačkoj županiji. Prema razgraničenju
područja Republike Hrvatske, jedina zona u kojoj nema mjerenja ozona je
Sisačko-moslavačka županija.
Ü **MPI-14. Strategija i plan korištenja ukapljenog plina na otocima**
Vlada Republike Hrvatske je u studenom 2007. godine prihvatila Strategiju
korištenja ukapljenog naftnog plina (UNP) na otocima i Program korištenja
ukapljenog naftnog plina na otocima (2008. – 2012.), a kojima se predviđa
poticanje korištenje energetski i po okoliš prihvatljivijeg zamjenskog energenta
UNP-a na otocima u Hrvatskoj. Sredstva za provedbu Programa u ukupnom iznosu od
34,4 mil. kuna osigurat će se u državnom proračunu Republike Hrvatske na
pozicijama Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva, Ministarstva mora,
prometa i infrastrukture, te u Financijskom planu i Programu rada Fonda. Za
provedbu Programa u razdoblju od 2008. do 2012. godine FZOEU će osiguratu
financijska sredstva u ukupnom iznosu od 17 mil. kuna. FZOEU će financirati:
izradu publikacija u sklopu informativno-promotivne kampanje, pilot-projekte
ugradnje sustava za korištenje UNP-a i sunčeve energije u objektima u vlasništvu
države i jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, izradu projektnih
rješenja te izvedbu instalacija UNP-a i solarne energije za kućanstva.

**7.2. KRATKOROČNE MJERE PRI RIZIKU OD PREKORAČENJA KRITIČNIH RAZINA**

7.2.1. MJERE ZA JAČANJE ADMINISTRATIVNO-
-ORGANIZACIJSKIH SPOSOBNOSTI

Ü
**MKA-1. Ispitati potrebu donošenja kritične razine za H2S i amonijak**
Zakonodavstvo EU, na temelju preporuka Svjetske zdravstvene organizacije (SZO,
2005) preporučuje za sada definiranje kritičnih/upozoravajućih razina za
sumporov dioksid, dušikov dioksid i ozon. Hrvatska je u potpunosti preuzela EU
pristup. U SAD pristup je recimo takav da za sve tzv. ‘kriterijske’ štetne tvari
(PM10, SO2, NO2, ozon) postoji indeks kakvoće zraka (AQI) u rasponu od 0-500 sa
6 kategorija po kojima je zrak: dobar, umjereno onečišćen, nezdrav za
osjetljive, nezdrav, vrlo nezdrav i opasan. S obzirom na to da se u Hrvatskoj u
nekim gradovima pojavljuju vrlo visoke koncentracije H2S i NH3, ima razloga
analizirati razložnost uvođenja/neuvođenja kritičnih razina za ove onečišćujuće
tvari (u nastavku).
**Koncentracije H2S** kratkotrajno se pojavljuju u razinama koje su i 20 puta više
od GV vrijednosti (na pr. U 2006. u Sisku su maksimalne satne koncentracije bile
na razini 190-330 µg/m3, dnevne 80 µg/ 80 µg/m3.).Prema SZO-u najniži prag kod kojeg je
zamijećeno štetno djelovanje iznosi 15000 µg/m3 (Lowest-observed-adverse-effects
level – pri čemu dolazi do iritacije očiju. Uz pretpostavku pripadnih
faktora nesigurnosti ocjene SZO preporučuje vrijednost 150 µg/m3, kao maksimalnu
24-satnu vrijednost. Za zaštitu od neugodnih mirisa SZO preporuča granicu od 7
µg/m3, za 30-minutni prosjek. Hrvatski propis za H2S nije postavljen s gledišta
zaštite zdravlja, već zbog praga mirisa, dakle s ciljem da se spriječi
dodijavanje mirisom (GV je 7 µg/m3 i smije biti prekoračena 7 sati tijekom
kalendarske godine). Proizlazi da je H2S u Sisku, i u situacijama s najvećim
koncentracijama, pet puta manja od LOAEL-a.
Prekoračenje vrijednosti 24-satnih koncentracija amonijaka (NH3) zabilježeno je
u Kutini, gdje je GV prekoračen 6 puta. Maksimalna 24-satna koncentracija
amonijaka u Kutini u 2006. godini iznosila je 565 µg/m3. Prema SZO-u prag mirisa
za amonijak kreće se u rasponu od 500 do 2700 µg/m3. Najniži prag kod kojeg je
zamijećeno štetno djelovanje (LOAEL) je 3000 µg/m3 uz pojavu iritacije kože. Kod
8-satnog izlaganja koncentraciji od 17500 µg/m3 dolazi do porasta koncentracije
uree u krvi. Dakle, kao i u slučaju H2S, hrvatski propis nije postavljen s
gledišta zaštite zdravlja, već zbog praga mirisa. Također proizlazi zaključak da
je maksimalna 24-satna koncentracija zabilježena u Kutini pet puta manja od
LOAEL.
Ü **MKA-2. U državnoj/lokalnoj mreži dopuniti program mjerenja mjerenjem ozona u
Sisačko-moslavačkoj županiji**
Državna mreža za praćenje kakvoće zraka, prema Programu mjerenja kakvoće za
trajno mjerenje kakvoće zraka (»Narodne novine« br. 43/02) i Uredbi o
utvrđivanju lokacija postaja u državnoj mreži za praćenje kakvoće zraka
(»Narodne novine« br. 04/02), imat će ukupno 22 postaje, od toga u ruralnim
područjima 7, u zaštićenim područjima 5 i 10 u naseljima i industrijskim
centrima.
Do sada je izgrađeno 8 postaja u naseljenim područjima. S gledišta
reprezentativnosti za kritične razine, može se reći da su za SO2 i NO2 lokacije
dobro odabrane. Lokacije za O3 u urbanim sredinama nisu područja gdje se očekuju
maksimumi tako da u ovom trenutku postaje iz državne mreže ne daju pravu sliku
stanja. Upotpunjavanju slike pomažu mjerenja DHMZ-a, u Makarskoj, Gradištu i
lokacija lokalne mreže u Istri – Sv. Katarina.
Kada bude dovršena, državna mreža imat će 22 postaje. U svakoj od zona kakvoće
zraka utvrđenih ovim Planom, nalazit će se barem jedna postaja i to u ruralnim i
zaštićenim područjima, što je s obzirom na postojeći rizik i prirodu onečišćenja
ozonom, zadovoljavajuće. U naseljenim dijelovima mjerenjem ozona pokrivene su
glavne aglomeracije emisije: Zagreb i Rijeka. Nedostaje jedino mjerenje u
Sisačko-moslavačkoj županiji. Plan izgradnje državne mreže treba proširiti
postajom za ozon u ovoj županiji. U izgradnji prioritet treba biti uspostava
postaje u Splitu koja je interesantna zbog velikog sunčevog zračenja, a potom
Risnjak zbog očekivanog utjecaja izvora sa područja Kvarnera i Istre i
prekograničnog onečišćenja. Pored ovih postaja, bit će raspoloživi podaci s
postaja DHMZ-a i lokalnih mreža.
Ü **MKA-3. Izrada softverske aplikacije za automatsko dojavljivanje o
koncentracijama upozoravajuće i kritične razine**
MZOPUG u suradnji s AZO treba osigurati da se pojava upozoravajućih razina i
kritičnih razina na vrijeme automatski indicira, i da ta informacija bude
raspoloživa nadležnoj lokalnoj samoupravi, Državnoj upravi za zaštitu i
spašavanje i MZOPUG/inspekciji zaštite okoliša.
Ü **MKA-4. Naputak MZOPUG za operativnu provedbu Planova za interventne mjere u
slučaju pojave kritičnog onečišćenja zraka (koordinacijski aspekti, protokoli
prijenosa informacija i sustav kvalitete mjerenja)**
Operativna provedba Plana interventnih mjera mora biti koordinirana s
MZOPUG/inspekcijom zaštite okoliša. Kada lokalna samouprava izdaje priopćenje za
javnost o tome moraju biti obaviješteni MZOPUG/inspekcija zaštite okoliša i AZO.
Na internet stranici portala za praćenje kakvoće zraka treba se pojaviti
obavijest. Svaka aktivnost u tijeku kritičnih onečišćenja treba biti
koordinirana između MZOPUG/inspekcije zaštite okoliša i nadležne jedinice
lokalne samouprave. Naredbe prema izvorima emisije trebaju biti evidentirane,
neke akcije mogu imati posljedice na nacionalnu energetiku, promet i slično.
Specifičnosti i detalje treba razraditi u tijeku pripreme Plana, kada lokalna
samouprava treba konzultirati MZOPUG.
Ü **MKA-5. Izraditi/revidirati operativne planove za provedbu Uredbe o kritičnim
razinama onečišćujućih tvari u zraku (»Narodne novine« br. 133/06)**
Uredba daje zakonsku osnovu za provedbu svih potrebnih aktivnosti, a one su
Uredbom operativno prenesene u nadležnost lokalnih zajednica. Prema Uredbi, od
lokalnih zajednica se traži da u slučaju prekoračenja informiraju javnost i
poduzmu mjere za smanjenje onečišćenja. Uredba se počela provoditi u 2007.
godini.
Grad Sisak, gdje je i najveći rizik od kritičnih onečišćenja, u 2007. godini je
u okviru Plana zaštite i poboljšanja kakvoće zraka, usvojio operativni plan
intervencija. On podrazumijeva da se podaci o 10-minutnim vrijednostima
onečišćujućih tvari s automatske mjerne postaje Sisak-1 pomoću specijalnog
softvera dostavljaju u Državnu upravu za zaštitu i spašavanje (Županijski centar
112 Sisak). U slučaju prekoračenja upućuje se poziv dežurnoj službi INA-
Rafinerije nafte Sisak, Termoelektrane Sisak, kao i drugim ovlaštenim osobama.
Ukoliko prekoračenje traje neprekidno 3 sata, osim prethodno navedenog, voditelj
smjene će putem Centra 112 obavijestiti HTV da emitira obavijest o prekoračenju
kritične razine sumpornog dioksida za područje Grada Siska, te poziva lokalne
radijske postaje: Radio Sisak i Radio Quirinus da također obavijeste građane.
Kritična razina sumporovog dioksida može trajati nekoliko sati nakon njezine
pojave (tri sata s koncentracijom više od 500 µg/m3). Ukoliko satna
koncentracija ne opadne ispod 500 µg/m3, tada interveniraju inspekcija zaštite
okoliša i Eko-stožer.
Planove trebaju prioritetno izraditi ostali gradovi, kako je definirano u
tablici:

*Tablica 7.2-1*: PRIORITETI ZA IZRADU I REVIDIRANJE PLANOVA ZA SLUČAJ POJAVE
UPOZORAVAJUĆIH I KRITIČNIH RAZINA ONEČIŠĆENJA

|  |  |
| --- | --- |
| **Područje** | **Onečišćujuće tvari** |
| Grad Sisak | SO2 (Plan u funkciji) |
| Županija Primorsko-goranska – Grad Rijeka | SO2, O3(1) |
| Grad Zagreb i Zagrebačka županija | SO2, O3(1) |
| Istarska županija | O3(1) |
| Županija Splitsko-dalmatinska | O3(2) |

(1) odluku o ozonu trebaju potvrditi rezultati mjerenja u 2007. godini, a
propisivanje mjera treba biti temeljeno na analizi lokalnog formiranja ozona
(2) nakon instalacije postaje za ozon u Splitu

Za provedbu aktivnosti Plana intervencija, uopće za donošenje odluke o početku
djelovanja, potrebno je imati prognoze onečišćenja. Neki izvori emisije u sklopu
svojih sanacijskih programa takve modele već imaju (Rafinerija Mlaka). Modeli bi
trebali uzimati u obzir glavne izvore za koje se traži primjena mjera smanjenja
emisije, uzimajući u obzir razvoj meteorološke prognoze. Modeli trebaju biti
jednostavni za primjenu. Kasnije prema potrebi će se nadograđivati, posebice kad
se radi o pitanju stvaranja ozona.
Ü **MKA-6. Nadopuniti propise, vezano za pogon postrojenja do je u tijeku kvar na
uređaju za smanjenje emisije, u tijeku puštanja u pogon, obustave, probnog
pogona**
Uredbom o graničnim vrijednostima emisija onečišćujućih tvari iz stacionarnih
izvora (»Narodne novine« br. 21/07), člankom 128, dopušta se rad postrojenja u
slučaju kvara na uređaju za smanjenje emisije, najviše 24 sata kontinuirano, a
ukupno 120 sati godišnje. Ovaj članak treba nadopuniti. Prvo, ne bi trebalo
dopustiti rad postrojenja u slučaju ispada filtera za čestice na velikim
termoenergetskim postrojenjima, jer bi moglo izazvati vrlo visoka onečišćenja sa
štetnim utjecajem na zdravlje. Drugo, odluka o nastavku pogona postrojenja
(duljina trajanja) treba biti usklađena s Planom interventnih mjera i s
propisima iz područja gradnje.
Ü **MKA-7. Brzo djelovanje inspekcije**
Prema Zakonu o zaštiti okoliša, inspekcija može u bilo kojem trenutku obaviti
pregled postrojenja i izdati rješenje o mjerama, ako postoji sumnja da su
prekoračene granične vrijednosti emisije, čime se ugrožava zdravlje ljudi,
imovine i okoliša. Planom djelovanja u slučaju kritičnog onečišćenja treba
predvidjeti inspekcijski uvid u stanje emisije kod izvora koji najviše doprinose
onečišćenju na promatranom području, kao početni korak u scenariju djelovanja.

7.2.2. MJERE INVESTICIJSKOG TIPA I PROVEDBE

Ü
**MKI-8. Osigurati uvjete kod stacionarnih izvora emisije i u prometu za
interventno smanjenje emisije (primjenom tehničkih i organizacijskih mjera)**
U izradi Plana treba voditi računa o tehničkoj izvodljivosti i troškovima mjera.
Kad se radi o interventnom smanjenju emisije sumporovog dioksida, rješenje je u
primjeni goriva sa manje sumpora ili privremena redukcija proizvodnje.
Korištenje goriva sa manje sumpora znači da postrojenje mora imati dodatni
spremnik sa niskosumpornim gorivom, što je priličan trošak, a negdje lokacijski
nije moguće ostvariti. Smanjenje proizvodnje, budući da se u konkretnom slučaju
radi o rafinerijama Sisak i Rijeka, te termoelektrani Rijeka, predstavlja
također veliki trošak, a postoje i vremenska ograničenja za provedbu. Rafinerije
i termoelektrana su dio energetskog sustava pa promjenu proizvodnje treba
najaviti dovoljno unaprijed. Za toplane u Zagrebu smanjenje proizvodnje vrlo je
delikatno tijekom zime, jer se time stvaraju problemi u opskrbi daljinskog
grijanja. Ukoliko se prognozira da bi onečišćenje moglo biti kraćeg trajanja od
nekoliko sati do jednog dana, prioritetno treba primijeniti mjere za smanjeno
izlaganje stanovništva. To znači da se preporučuje manje zadržavanje na
otvorenom prostoru i smanjeno provjetravanje prostorija (upute su dane u Uredbi
o kritičnim razinama onečišćujućih tvari u zraku, »Narodne novine« br. 133/05).
U unutarnjim prostorima, koncentracije SO2, NO2 i ozona za oko polovicu su manje
nego u vanjskom zraku, tako da zadržavanje u zatvorenom prostoru već predstavlja
dobru razinu zaštite. Kad se radi o pojavi kritičnih razina ozona, budući da
ozon nastaje kemijskim reakcijama plinova uzročnika (najviše kao posljedica
reakcije NO2 i HOS-eva) uz prisutnost sunčevog zračenjaračenja, govorimo o epizodi
prognoziranog onečišćenja u trajanju od nekoliko dana. Visoke koncentracije mogu
se pojaviti ljeti, pa djelovanje mora bitreno na promet i velike izvore
emisije HOS-eva i NOx. Ovdje treba voditi računa da postrojenja jedino mogu
smanjiti proizvodnju, kako bi kratkotrajno smanjila emisiju NOx, što treba vrlo
pažljivo analizirati s gledišta troškova i koristi.

**7.3. MJERE ZA POSTIZANJE TOLERANTNIH VRIJEDNOSTI, AKO SU PREKORAČENE**

Zakon o zaštiti zraka propisuje da se na području za koje je utvrđeno da je
kakvoća zraka treće kategorije provode sanacijske mjere, kako bi se kratkoročno
postigle tolerantne vrijednosti (*TV*), a dugoročno granične vrijednosti (*GV*).
Tolerantne vrijednosti predstavljaju privremeno blažu granicu. Uredba o
graničnim vrijednostima onečišćujućih tvari u zraku (»Narodne novine« br.
133/05) utvrđuje tolerantne vrijednosti za SO2, NO2, dim, PM10, PM2,5, benzo(a)piren, H2S, benzen i CO. Tolerantne vrijednosti, smatraju se
prihvatljivima do rokova koji su utvrđeni Uredbom, a to je 31. prosinac 2010.
godine, s izuzecima za PM2,5 (2015.), benzo(a)piren (2012.) i TV godišnja
srednja vrijednost za NO2 (2014.). Dulji rokovi utvrđeni su za tvari koje su
najviše posljedica emisija iz prometa jer će za njihovo rješavanje biti potrebno
više godina. Uspostavljena shema tolerantnih vrijednosti u skladu je s EU
Direktivom o procjeni i upravljanju kakvoćom vanjskog zraka (96/62/EZ) i
pratećim propisima EU o graničnim vrijednostima emisijama.
Prekoračenje TV, odnosno treća kategorija kakvoće zraka, pojavljuje se u urbano
industrijskim aglomeracijama Siska, Rijeke (Mlaka, Kostrena, Viškovo), Zagreba i
Kutine.

*Tablica 7.3-1*: PREKORAČENE TOLERANTNE VRIJEDNOSTI (TV), PREMA MJERENJIMA U 2006.
GODINI, NA POSTAJAMA DRŽAVNE MREŽE I LOKALNIH MREŽA

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Postaja | Onečišćenje | Vrsta prekoračenja |
| Sisak 11) | SO2 | 1-satne |
| H2S | 1-satne, prosječne godišnje |
| Sisak – predgrađe2) | H2S, SO2 | 24-satne |
| Rijeka 11) | H2S | 1- satne |
| s="T-98bezuvl">Rijeka 21) | O3 | 8-satne i 24-satne |
| Rijeka-Trogirska ulica2) | H2S, SO2 | 1-satne |
| Zagreb – Prilaz baruna Filipovića2) | PM10 | 24-satne |
| Kutina 11) | H2S | 1-satne |
| Kostrena – Urinj2) | PM10 | 24-satne |
| Viškovo – Viševac2) | O | 8-satne i 24-satne |

1) postaje državne mreže
2) postaje lokalne mreže

Glavni uzroci onečišćenja sumporovim dioksidom i sumporovodikom su rafinerije u
Rijeci i Sisku, te Tvornica čađe i Petrokemija u Kutini. Onečišćenju česticama
(PM10) doprinose emisije iz prometa, emisije iz ložišta i fugitivne emisije.
Napominje se ovdje da tolerantna vrijednost ne znači i zdravstveno opasno stanje
jer su vrijednosti sa sigurnim efektima na zdravlje ljudi deset do sto puta
veće. Izuzetak su neke tvari kao recimo lebdeće čestice za koje nema praga
štetnog djelovanja.

***Potrebne dodatne mjere i aktivnosti***Ü **MTI-(1-5). Provedba sanacijskih programa za postizanje II. kategorije kakvoće
zraka***Sisak (Sisak (MTI-1)*
Grad Sisak ima usvojen sanacijski program po kojem treba postupati. INA treba
poduzeti maksimalne napore u rekonstrukciji postrojko bi se udovoljilo
postavljenim rokovima. U kratkoročnom smislu, pomoglo bi kad bi INA imala model
prognoziranja onečišćenja i temeljem prognoziranja primjenjivala određene mjere
smanjenja emisije. Iskustva u tome postoje u Rafineriji Mlaka.
*Rijeka (MTI-2)*Provedbom programa kratkoročnih mjera u Rafineriji Rijeka mora se postići
kakvoća zraka II. kategorije. Dosljednim provođenjem programa Rafinerija Mlaka
treba pokazati da su mjere provedive i da mogu biti učinkovite, te da nije
opravdano trajno zatvaranje pogona, jer bi to izazvalo veliku gospodarsku i
društvenu štetu. U međuvremenu Rafinerija treba izraditi dugoročni program za
smanjenje utjecaja kojim će pokazati da primjenom dodatnih mjera, utjecaj može
biti u granicama koje će omogućavati postizanje I. kategorije kakvoće zraka. Od
2010. godine više nema tolerantnih vrijednosti (TV) i Rafinerija se zajedno s
ostalim izvorima s područja mora uklopiti u nove strože granične vrijednosti.
*Kutina (MTI-3)*Petrokemija d.d. je izradila sanacijski program za smanjenje emisije H2S koji je
prihvaćen od strane Gradskog vijeća, krajem 2007. godine. Mjere iz sanacijskog
programa su definirane kao prioritetne u Programu zaštite i poboljšanja kakvoće
zraka grada Kutine. Mjere se trebaju realizirati u tijeku 2008. godine
*Zagreb (PM10)(MTI-4)*U Zagrebu onečišćenje PM10 posljedica je različitih izvora: prometa, velikih
ložišta, toplana, malih ložišta, emisije industrije i fugativne emisije. U
slučaju kad nisu poznati uzroci onečišćenja, sanacijski program donosi lokalna
uprava. U okviru programa potrebno je proučiti prostorni raspored i dominantne
izvore onečišćenja. U obzir treba uzeti činjenicu da PM10 čine krute čestice,
sulfati, nitrati i različiti oblici onečišćujućih tvari u obliku aeorosola.
Smanjenjem onečišćenja PM10 smanjuje se i onečišćenje sa PM2,5. PM2,5 čestice
mjere se od 1999. godine na jednoj mjernoj postaji u gradu Zagrebu gdje je bila
II kategorija kakvoće zraka u 2006. godini (Zagreb-Ksaverska cesta). Podaci
mjerenja PM2,5 postaju prioritetni u pogledu onečišćenja zraka u urbanim
sredinama u narednih deset godina. U izradi Programa za postizanje TV treba
voditi računa o tome da je do 2010. godine potrebno postići koncentracije ispod GV vrijednosti. Za kratkoročne mjere preostale su samo dvije godine, pa je
potrebno pažljivo odabrati troškovno učinkovite mjere. Za PM2,5 rok postignuća GV je do 2015. godine.
*Kostrena (MTI-5)*U Općini Kostreni onečišćenje česticama posljedica je emisije iz Rafinerije, TE
Rijeka i tvornice Viktor Lenac. Kostrena namjerava u 2008. godini napraviti
plan, a trenutačno je na usvajanju Sanacijski plan za smanjenje utjecaja
benzena.
Ü **MTI-6. Utvrđivanje objektivnog stanja na lokacijama za koje postoje pritužbe
građana**
Poznato je da na nekim lokacijama u Hrvatskoj, u bližoj okolici izvora emisije,
postoje pritužbe građana na kakvoću zraka, najčešće je to vezano na neugodne
mirise i čestice. Lokalne uprave trebaju utvrditi objektivno stanje na tim
lokacijama, organizacijom ciljanih mjerenja ili modeliranjem onečišćenja.

**7.4. MJERE ZA POSTIZANJE GRANIČNIH VRIJEDNOSTI AKO SU PREKORAČENE**

Do prekoračenja GV u 2006. godini došlo je u 16 gradova u Hrvatskoj. Najveća
opterećenja su u Sisku, Rijeci, Bakru, Kutini i Zagrebu. Među tvarima koje su
uzročnici II. kategorije najviše su zastupljeni PM10, NO2, SO2 i O3.
U tablici 7.4-1. dan je pregled II. kategorije kakvoće zraka, po pojedinim
postajama (koncentracije veće od GV, a manje od TV).

*Tablica 7.4-1*. PREKORAČENJE GV NA POSTAJAMA DRŽAVNE MREŽE I LOKALNIH MREŽA, U
2006. GODINI

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Područje** | **Onečišćujuća tvar** | **Vrsta prekoračenja** |
| Zagreb-11) | PM10 | 24-satne |
| BaP | prosječne godišnje |
|  |  |
| Zagreb-21) | PM10 | 24-satne |
| NO2 | prosječne godišnje |
| Zagreb-31) | PM10 | prosječna godišnja i 24-satne |
| O3 | 8-satne |
| Zagreb – Đorđićeva2) | NO2 | prosječne godišnje |
| PM10 | 24-satne |
| Zagreb – Ksaverska cesta2) | NO2 | prosječne godišnje, 24-satne |
|

O3

 8-satne |
| PM10 | prosječne godišnje, 24-satne |
| BaP, PM2.5 | prosječne godišnje |
| Zagreb – Prilaz baruna Filipovića2) | PM10 | 24-satne |
| Zagreb – Peščenica2) | PM10 | 24-satne |
| Zagreb-Siget2) | NO2 | prosječne godišnje |
| O3 | 24 satne |
| PM10 | prosječna godišnjgodišnja i 24 – satna |
| Zagreb-Susedgrad2) | PM10 | prosječna godišnja i 24 satna |
| Kutina-11) | NH3, PM10 | prosječna godišnja i 24 satna |
| Kutina-Meteorološki krug (K3)2) | NH3 | 24-satna |
| Sisak -11) | PM10 | prosječna godišnja i 24-satna |
| Sisak – predgrađe2) | PM10 | 24-satna |
| Bjelovar – Matice hrvatske2) | SO2 | 24 –satna |
| Pazin – kam. Vranja-22) | UTT | prosječna mjesečna |
| Opatija – Gorovo2) | O3 | 8-satne i 24-satne |
| Rijeka – Čandekova ulica2) | SO2 | 24-satne |
| Rijeka – F. la Guardia2) | NO2 | 24-satne |
| Rijeka – Krešimirova ulica2) | PM10 | 24-satne |
| O3 | 8-satne |
| Rijeka – Mlaka2) | SO2 | 24-satne |
| ss="T-98bezuvl">Kostrena – Urinj2) | SO2 | 1-satne, 24-satne |
| Kostrena – Paveki2) | SO2 | 1-satne, 24-satne |
| benzen | prosječne godišnje |
| Viškovo – Viševac2) | PM10 | 24-satne |
| Split – Poljud2) | NO2 | 24-satne |
| Šibenik – središte grada2) | NO2 | 24-satne |
| Šibenik – Vukovac (2) | UTT | prosječne mjeseč mjesečne |

1) postaje državne mreže
2) postaje lokalne mreže

tavku su prikazane dodatne mjere. Od postojećih mjera vrlo značajna je
prilagodba velikih ložišta novim GVE vrijednostima, posebice onima koje se
odnose na emisije SO2.
Ü **MGA-1. Lokalni planovi zaštite i poboljšanja kakvoće zraka**
Planove imaju gradovi Rijeka i Sisak. U izradi su za Kostrenu i grad Zagreb.
Planove trebaju još izraditi: Pazin, Viškovo, Našice, Bjelovar, Šibenik, Split,
Solin i Kaštel Sućurac.
Najrašireniji je problem onečišćenja sa PM10, SO2 i NO2. U Gradu Zagrebu PM10 se
prekoračuje na čitavom području grada, i to prosječne godišnje i kratkotrajne
24-satne vrijednosti. PM2,5 se za sada mjeri u Zagrebu na jednoj mjernoj postaji
(Zagreb-Ksaverska cesta) i na tri postaje u području Splitjko-dalmatinske
županije (Kaštel Sućurac, Sv. Kajo, grad Solin i Centar grada Splita). Za PM10 i
PM2,5 postoje najjači evidentni dokazi da utječe na zdravlje, kroničnim i
akutnim utjecajima na funkcije dišnih organa i kardiovaskularne funkcije. Grad
Zagreb kao najgušće naseljeno područje Hrvatske mora što prije početi rješavati
ovaj problem. Iz mjerenja se može zaključiti da je najveći doprinos ovom
onečišćenju u Zagrebu prvenstveno od prometa, a zatim od ložišta. U Rijeci,
Sisku i Kutini nešto jači utjecaj dolazi i od velikih točkastih izvora.
Planovi za PM10 trebaju predložiti mjere tako da se postigne prva kategorija
kakvoće zraka do 2010. godine (kriteriji prve faze iz Uredbe 133/05), odnosno do
2015. godine (kriteriji druge faze iz Uredbe 133/05). Za NO2 planovi trebaju
predložiti mjere za postizanje prve kategorije nakon 2014. godine.
Problem s NO2 uglavnom je vezan za promet, osim u Našicama, Splitu i Solinu gdje
vjerojatno jedan dio emisije potječe iz tvornica cementa.
Temeljem konzultacija obavljenih s gradovima koji nisu donijeli planove,
proizlazi da gradovi nemaju dovoljno kadrovskih i financijskih resursa da počnu
rješavati ovo pitanje. Da bi se odredile troškovno učinkovite mjere usklađene s
principom održivog razvoja, potrebna je kvalitetna stručna analiza stanja.
Donosioci odluka uglavnom nisu spremni financirati potrebna prethodna
istraživanja, što uključuje prometne studije, dodatna mjerenja, modeliranja,
izradu prostornog katastra emisija. Ključno je u svemu naći stabilne izvore
financiranja na razini lokalne zajednice, pri čemu se treba voditi računa o
štetama koje uzrokuje onečišćenje zraka. Država može pomoći financiranjem općih
studija, istraživačkim projektima, pilot projektima. U ovom Planu predlaže se
izrada jedne nacionalne studije za sektor prometa (poglavlje Promet) koja bi
trebala pomoći lokalnim zajednicama u kreiranju troškovno učinkovite politike.
Emisije SO2 u Rijeci i Sisku vezane su za rad rafinerije i djelomice
termoelektrana. To bi se trebalo riješiti provedbom GVE uredbe, čime će nakon
2010. godine biti korišteno niskosumporno loživo ulje. Grad Zagreb donio je
zabranu korištenja ugljena u kotlovnicama. Postojeće kotlovnice na ugljen u
gradu treba zamijeniti i nastaviti s plinofikacijom i širenjem sustava
daljinskog grijanja. Toplane treba graditi kao kogeneracijska postrojenja,
koliko god je to tehnički i ekonomski moguće. Lokalne uprave trebaju se aktivno
uključiti u poticanje mjera energetske efikasnosti i korištenje obnovljivih
izvora energije. Nova izgradnja i renoviranja javnih ustanova trebaju biti po
najvišim standardima energetskih ušteda.
Onečišćenje pretjeranog taloženja vezano je uz lokalne izvore i poznate
onečišćivače i te probleme treba hitno riješiti.
Pitanje mjera za smanjenje koncentracije ozona obrađuje se u poglavlju 7.6.
Ü **MGA-2. Program tehničke i financijske potpore izradi lokalnih planova za
zaštitu i unaprjeđenje kakvoće zraka – poticaji FZOEU**
Dosadašnja iskustva pokazuju da se u gradovima s prekoračenim GV ili TV dugo
raspravljalo s onečišćivačima, tko više doprinosi onečišćenju, pri čemu jedni
optužuju druge ili lokalni izvori upiru prst na promet i mala ložišta. Vrlo se
rijetko naručuju istraživanja koja na to mogu dati odgovor. U većini slučajeva
za gradove su takva istraživanja preskupa, a izvori ih ne žele financirati jer
to nisu obvezni prema Zakonu. Kadrovska osposobljenost za izradu planova je
niska, a konzultantske tvrtke obave posao koji ne daje prave odgovore. Izvješća
o stanju okoliša pokazuju nisku razinu znanja, čak i nepoznavanje elementarnih
činjenica. Primjerice, u puno planova može se vidjeti da ‘stručnjaci’ zbrajaju
emisije raznih onečišćujućih tvari i daju ukupne iskaze, što je stručno
neprihvatljivo. Planom se predviđa uspostava programa tehničke i financijske
potpore izradi i provedbi lokalnih planova za zaštitu zraka. Ova potpora osobito
će biti potrebna kad počne borba sa ozonom, vrlo sitnim česticama, gradskim
smogom i toksičnim tvarima.
Rješavanju pitanja prekoračenja GV-a pomoći će u velikoj mjeri i sljedeće mjere,
koje su propisane postojećom regulativom ili bi se dogodile neovisno od Plana.
Ü **MGI-3. Nastavak plinofikacije Hrvatske i prioritetna upotreba plina u malim
ložištima kućanstava**
Gradovi sjeverne Hrvatske već niz godina imaju raspoloživ prirodni plin. S
izgradnjom i početkom korištenja plinovoda od Pule do Karlovca, u studenom
2006., otvorena je mogućnost za plinofikaciju Istarske županije,
Primorsko-goranske županije i bolja opskrba plinom Karlovačke županije. Ogranak
plinovoda bit će izgrađen na potezu Bosiljevo – Split, tako da plinofikacija
počinje napredovati prema Dalmaciji.
Ključnu ulogu u postizanju smanjenja onečišćenjem PM10 i NO2 imat će raspoložive
količine prirodnog plina za Hrvatsku. Termoelektrane toplane u gradu Zagrebu,
Osijeku i Sisku danas koriste prirodni plin i loživo ulje, ali plina nema
dovoljno kada su vrhunci/pikovi potrošnje i najveća onečišćenja zraka. Izvjesne
rezerve postižu se spremanjem plina u podzemna spremišta, ali ukupna dobava
plina i veličina podzemnih skladišta INE nisu dovoljna. Plin treba prioritetno
koristiti u malim kućnim ložištima, dok u termoelektranama plin treba koristiti
u kogeneracijskim postrojenjima visoke učinkovitosti pretvorbe energije.
Očekuje se da bi Hrvatska nakon 2012. godine mogla ugovoriti nove kvote za uvoz
plina, čime bi se stvorili dobri uvjeti za smanjenje emisije NOx i PM10 u svim
gradovima, posebice Zagrebu, Osijeku i Sisku. Treba imati u vidu da izgaranjem
plina također dolazi do emisije NOx, no te su količine za 30-50% manje nego pri
korištenju tekućeg goriva.
Ü **MGI-4. Poticanje upotrebe centraliziranih toplinskih sustava u gradovima**
Cilj je gradove osloboditi emisije, a to se može postići primjenom daljinskog
grijanja. U Hrvatskoj postoji duga tradicija korištenja centraliziranih
toplinskih sustava. U spojnom procesu proizvodnje električne i toplinske
energije ostvaruju se proizvodnja korisne energije uz faktore korisnosti 75 –
90%.
Ü **MGI-5. Plin prioritetno za kogeneracijska postrojenja**
Korištenja prirodnog plina u klasičnim postrojenjima direktnog procesa, u
postojećim termoelektranama, a kao zamjena loživom ulju ili ugljenu nije
ekonomično i nije rješenje koje treba poticati. Treba imati na umu da se na taj
način gubi 30 – 40% energije. Korištenje prirodnog plina treba biti usmjereno na
nova visokoučinkovita kogeneracijska postrojenja.

**7.5. MJERE ZA SMANJIVANJE UKUPNIH EMISIJA MISIJA IZ PROMETA**

U prometu se u razdoblju od 2000. – 2005. godine povećavala potrošnja goriva s
prosječnom stopom od 4,4% g. Spomenuto povećanje je posljedica
intenzivnog povećanja potrošnje dizelskog goriva, sa stopom od 5,2% u
posljednjih pet godina, dok je potrošnja motornog benzin padala za 2%. Dizelsko
gorivo u 2005. godini bilo je zastupljeno sa 53,9%, a benzin sa 38,4%. Cestovni
promet čini 99,7% potrošnje goriva u prometu, željeznički promet 2,4% gradski
javni promet 1,8%, zračni 5,2%, ostali promet 0,1%.
U Hrvatskoj je u 2004. godini bilo 1,65 mil. vozila, od toga 1,29 mil. osobnih
automobila. Postojeća flota vozila u Hrvatskoj je stara u prosjeku oko 10
godina. Broj vozila povećava se godišnje za 4-5%. Značajan dio prometa u
Hrvatskoj čine tranzitni promet i prijevoz turista. Ovi oblici prometa imat će
daljnje povećanje potrošnje.
Motori s unutarnjim izgaranjem emitiraju niz različitih štetnih tvari: dušikove
okside, (NOx), hlapive organske spojeve (HOS), sumporove okside (SOx), ugljični
monoksid (CO), stakleničke plinove, sitne čestice (PM10, PM2,5), teške metale,
benzen, 1-3 butadien, formaldehid, acedaldehid i ostale toskične i potencijalno
toksične spojeve. Te emisije su primarno ovisne o tehnologiji vozila/motora i
svojstvima goriva. S obzirom na to da učinkovitost tehnika za smanjenje emisije
na vozilima ovisi i o gorivu, učinkovite mjere moraju obuhvatiti standarde za
gorivo i standarde za vozila/motore. Osim mjera za smanjenje emisije vozila,
učinkovite su mjere kojima se zamjenjuje cestovni promet drugim oblicima
prijevoza.
Osim emisije zbog izgaranja goriva, do emisija dolazi zbog ishlapljivanja
goriva, posebice benzina. Kočenjem obloga kočnica i trošenjem guma na kotačima
dolazi do emisije čestica. Osobito velike emisije nastaju suspendiranjem prašine
se ceste, što je izraženi problem u mnogim gradovima i vjerojatno među glavnim
uzrocima povišenih onečišćenja na nekim lokacijama. Značajan doprinos emisiji,
osim cestovnog prometa, imaju emisije drugih pokretnih izvora i strojeva.
Standardi emisije za vozila iskazuju se u obliku grama emitirane tvari po
prijeđenom kilometru, prosječno za tipični ciklus vožnje. Standardi emisije
postoje za laka vozila (osobni automobili i laka komercijalna vozila) i teška
teretna vozila (kamioni i autobusi). Za laka vozila EU regulativa skraćeno se
označava sa (EURO 1., EURO 2., itd.) a za teška teretna vozila (EURO I., EURO
II., itd). Standardima se ograničuje emisija CO, HC, NOx i PM. Zakonodavni okvir
EU sastoji se od niza direktiva, s prvom iz 1970. godine. Navode se ovdje glavne
direktive za definiranje EURO standard emisije:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **EURO 1 (1993.)** | **za osobe automobile za osobne automobile i laka teretna vozila** | **91/441/EEZ**  **93/59/EEZ** |
| EURO 2 (1996.) | za osobna vozila | 94/12/EC, 96/69/EZ |
| EURO 3 (2000.) | za sva vozila | 98/69/EZ |
| EURO 4 (2005.) | za sva vozila | 98/69/EC, 2002/80/EZ |
| EURO 5 (2008./9/10) | za sva vozila | COM(2005)683 prijedlog |
| EURO 6 (2014.) | za sva vozila | EU Tematska strategija (2006) |

Na snazi je EURO 4 propis, a u prijedlogu su EURO 5., za primjenu od rujna 2009.
godine i EURO 6. za primjenu od 2014. godini. EURO 5. će u odnosu na EURO 4.
laka vozila imati pet puta manju emisiju PM i 66% manju emisiju NOx. Emisija iz
benzinskih motora neće se bitno smanjiti, za 23% NOx. Benzinski motori po EURO
4. standardu imaju oko četiri puta manju emisiju NOx, zanemarivu emisiju
čestica, ali imaju dvostruko veću emisiju CO i imaju emisiju HC, što dizelski
motori nemaju.
U ukupnoj emisiji Hrvatske, cestovni promet najviše doprinosi emisiji olova,
NOx, CO i čestica. Vidi se da u udjelu u nacionalnoj emisiji NOx, cestovni
promet ima doprinos 36%; ta brojka u gradovima može biti znatno veća. Od emisije
iz cestovnog prometa, u emisiji NOX, osobni automobili čine 54%, a teška teretna
vozila 31% emisije. Treba uočiti da u emisiji NMHOS-eva udio cestovnog prometa
iznosi oko 20%, što upućuje da su problemi prekursora ozona znatnim dijelom i na
ostalim izvorima emisije.

![](dodatni/348220.gif)

*Slika 7.5-1:* UDIO EMISIJA ONEČIŠĆUJUĆIH TVARI U UKUPNIM EMISIJAMA ONEČIŠĆUJUĆIH
TVARI U HRVATSKOJ U 2005. GODINI, (Izvor: EKONERG, 2006)
U trendu emisije vidi se da emisija CO i NMHOS opada, dok su ostale onečišćujuće
tvari na približno istoj razini. Emisija NMHOS opada jer se smanjuje udio
benzina u potrošnji i novi automobili imaju manje fugitivne emisije. Broj vozila
s ugrađenim katalizatorom u 2005. godini iznosio je 552.000, a godišnje se
povećava 10% (vozila pregledana u stanicama za tehnički pregled vozila).

![](dodatni/348221.gif)

*Slika 7.5-2*: TREND EMISIJE IZ CESTOVNIH VOZILA U RAZDOBLJU OD 2000. DO 2005.
GODINE (Izvor: EKONERG, 2006)
U prometu će biti najteže suzbiti porast emisije. Implementacija mjera vrlo
sporo djeluje, a one se u najvećoj mjeri odnose na napredak u tehničkim
karakteristikama motornih vozila. U automobilskoj industriji zahtjeve regulative
treba najaviti 5 – 10 godina unaprijed, a potpuna zamjena flote vozila traje i
do 20 godina.
Kako bi se smanjile ukupne emisije iz prometa, nije dovoljno samo povećati
energetsku učinkovitost automobila ili smanjiti emisije ispušnih plinova iz
motornih vozila. Potrebno je organizirati cijeli transportni sustav na drugačiji
način i smanjiti potrebu građana za putovanjem skratiti vrijeme putovanja. Iz
tog razloga Hrvatska treba staviti veći naglasak na uspostavu održive
organizacije transportnog sustava. To je područje u kojem se mogu napraviti
bitni pomaci, a mjere vezane na efikasnost vozila i njihovu manju emisiju ‘u
rukama’ su vlasnika tehnologije i bit će rezultat globalnih dogovora industrije
automobila i proizvođača goriva.
U sektoru prometa predlažu se sljedeće mjere, dodatno na one koje su predviđene
Nacionalnim planom dijelovanja za okoliš. Mjere za promet postavljene su i u
Poglavlju 8.
Ü **MPRA-1. Prostorno i urbanističko planiranje uvažavanjem principa održivog
transporta**
Prostorno i urbanističko planiranje treba biti takvo da smanjuje potrebu za
putovanjima, povećava atraktivnost javnog prevoza, potiče korištenje nemotornog
prijevoza, potiče oblike prijevoza robe i ljudi s manjom potrošnjom goriva i
emisijama. U svakom bi planu trebao biti uvažen ovaj princip, a kroz stratešku
studiju treba ocjeniti jesu li županijski planovi doista implementirali ova
načela.
Ü **MPRA-2. Povećati poticajna sredstva za projekte održivog prometa u FZOEU**
Fond treba snažnije financirati pripremu projekata održivog prometa, promidžbene
aktivnosti za čisti promet, pilot projekte dobre prakse u prometu te
sufinancirati provedbu projekata. Projekte u prometu nije jednostavno
pripremiti, jer zahtijevaju suradnju raznih sektora, a lokalne uprave nemaju
kvalitetne prometne studije i baze podataka o gustoći prometa.
Ü **MPRA-3. Izrada studije »Analiza mogućnosti smanjenja utjecaja prometa na
onečišćenje zraka u gradovima Hrvatske«**
Ova studija treba odgovoriti na neka pitanja koja si postavljaju lokalni planeri
i gradske uprave. Studija treba pomoći izradi urbanističkih i razvojnih planova
te programa za zaštitu i unapređenje kakvoće zraka. Recimo, trebalo bi
analizirati selektivnu restrikciju pristupa u zone onečišćenja, opravdanost
velikih gradskih garaža, parkirališta i garaža na ulazu u gradove, mogućnosti i
načine poticanja prijevoza biciklom, subvencije za kvalitetni javni prijevoz,
koristi gradskih tunela i podzemnog prijevoza, uvođenje električnih vozila,
tehničke mogućnosti inteligentne regulacije prometa, itd. Potrebno je ukazati na
koristi i troškove pojedinih mjera, te proporučiti moguće načine financiranja.
Dobar primjer je recimo što je MZOPUG prvi izradio studiju isplativosti za
upotrebu biodizela za javni prijevoz, a na taj rad se nastavio grad Zagreb i
Osijek. Predlaže se izrada jedne studije koju bi financirao FZOEU, Ministarstvo
mora, prometa i infrastrukture uz moguću participaciju lokalnih uprava. Za
ovakve studije nema stručnog potencijala u većini Županija i nije efikasno da se
istraživanja ponavljaju.
Ü **MPRA-4. Ocjena stanja u gradovima na razini prometnica i ulica**
Postaje Državne mreže i lokalnih mreža ne pokrivaju čitava područja gradova.
Gradovi gdje su moguće pojave različitih razina, trebali bi napraviti zoniranje
s obzirom na onečišćenje. Preporučuje se upotreba mobilnih postaja, povremenih
mjerenja i modeliranja kako bi se upotpunila slika stanja. Također, za gradove
sa II. i III. kategorijom zraka preporučuje se izrada katastra emisija
kolektivnih izvora i prometa u GIS-u.
Ü **MPRA-5. Pilot-projekt ograničavanja i naplate ulaza vozila u zone povene povećanog
onečišćenja zraka (CO, NOx, NMHOS i PM)**
U mnogim gradova u svijetu pokazalo se da je efikasna mjera za smanjenje
onečišćenja zabrana vozilima velike emisije i/ili selektivna naplata.
Način provođenja ove mjere treba ispitati na pilot-projektu i dobra iskustva
potom proširiti. Za operativnu provedbu potrebno je odrediti kategorije vozila,
visinu naknade ovisno o emisiji, kriterije za selektivni pristup, tehničku
organizaciju naplate i ograničavanja pristupa, način praćenja učinkovitosti
mjere na kakvoću zraka, admistrativne i financijske aspekte
Treba znati da primjerice jedno vozilo kategorije EURO 1. ima emisiju kao tri
vozila EURO 4., jedan kamion kao desetak osobnih automobila. Mjera je
primjenjiva za gradove koji imaju II. i III. kategoriju kakvoće zraka i gdje je
glavni uzrok onečišćenja promet.
Ü **MPRA-6 Upotreba plinskog goriva i biogoriva, osobito u javnom gradskom
prijevozu i na otocima**
Korištenjem plina smanjuje se emisija čestica, NMHOS i SO2, a isto tako i
emisija stakleničkih plinova (Poglavlje 8.) Za ovu mjeru postoji snažan
ekonomski poticaj s obzirom na to da je cijena plina mnogo niža od tekućeg
goriva. Ovo je jedna od prioritetnih mjera u gradovima gdje je kakvoća zraka II.
i III. kategorije, a pogodna je i za otoke.
Ü **MPRA-7. Primjena MARPOL propisa za brodove**
Potrebno je slijediti propise MARPOL konvencije za brodove.

**7.6. MJERE SMANJIVANJA NEPOVOLJNIH UTJECAJA ZAKISELJAVANJA, EUTROFIKACIJE I
PRIZEMNOG OZONA**

Provedbom Gothenburškog protokola još uvijek će u velikom dijelu Europe biti
prekoračene kritične razine opterećenja za zakiseljavanje i eutrofikaciju
šumskih ekosustava i površinskih voda10. U 1990. godini je prekoračenje za zakiseljavanje utvrđeno na 60% površine šumskog zemljišta, dok će 2010. iznositi
20%. U odnosu na eutrofikaciju, i u 2010. godini ostaje prekoračenje na 45%
šumske vegetacije. Ciljne koncentracije ozona za zaštitu zdravlja ljudi od 120
µg/m3 teško će se postići u cijeloj Europi. Dugoročni cilj akumuliranog
prekoračenja iznad 40 µg/m3 (AOT40) za vegetaciju ispod vrijednosti 6.000
ug/m3/h realno se može postići tek za desetak i više godina. Iz tog razloga će
kvote smanjenja emisije, određene Gothenburškim protokolom, uskoro biti
revidirane i pooštrene.
U Hrvatskoj je u pogledu smanjenja emisije ‘kiselih’ plinova napravljen značajan
napredak. Emisija SO2 je u odnosu na 1990. godinu smanjena za čak 62%, emisija
NOx i amonijaka za oko 20%. U posljednjim godinama emisija NOx i NH3 polako
počinje rasti. Ukupno je emisija plinova koji doprinose zakiseljavanju smanjena
za 40%.
\_\_\_\_\_\_\_
10 Kritično opterećenje definira
se kao kvantitativna procjena razine izlaganja jednoj ili više štetnih tvari
ispod koje prema današnjem stupnju saznanja neće doći do značajnog štetnog
učinka na određenu osjetljivu jedinku okoliša. Osjetljiv element ekosustava može
biti dio ekosustava i-ili cijeli ekosustav.

7.6.1. POTREBNE DODATNE MJERE I AKTIVNOSTI

Republika Hrvatska samostalno, poduzimajući vlastite mjere ne može riješiti
problem zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona. U Hrvatskoj kao i
većini drugih država u Europi tek jedan dio ukupnog taloženja i prizemnog ozona
potječe iz vlastitih izvora. Pokazano je u prethodnim poglavljima da su
koncentracije prizemnog ozona u Makarskoj i Gradištu, ruralnim postajama, veće
nego u Rijeci i Zagrebu ili okolici TE Plomin. Postavlja se stoga cilj
zajedničkog rješavanja ovih problema na razini Europe, ispunjavanjem obveza
Gothenburškog protokola i LRTAP konvencije. Budući da rješavanje problema
Hrvatske ovisi u najvećoj mjeri o smanjenju emisija u drugim državama, posebice
susjednim, Hrvatska mora biti zainteresirana za uspješnu provedbu obveza iz
protokola. To znači i uključenja u rad mnogobrojnih radnih skupina, kroz čiji
rad se stručnim podlogama i proračunima definiraju obveze pojedinih država.
Osim smanjenja ukupne emisije prekursora, prema obvezama LRTAP konvencije
potrebno je istražiti i primijeniti mjere koje ne iziskuju pretjerane troškove
za vlastite izvore emisije. Obalno područje od primarnog je interesa, a posebice
Kvarnerski zaljev i Istra. Modeliranje onečišćenja za tipične zone u Europi, i u
okviru istraživanja za potrebe razvoja europske politike suzbijanja prizemnog
ozona, pokazale su da na Mediteranu (npr. Atena), lokalni utjecaji mogu biti
snažniji zbog dnevnih recilkulacija zraka i topografije.
Hrvatska je Nacionalnim planom za okoliš postavila cilj smanjenja emisije SO2, NOx, NH3 i NMHOS-eva, u skladu s Protokolom o suzbijanju zakiseljavanja,
eutrofikacije i prizemnog ozona.
Cilj je u 2010. godini smanjiti emisiju, u odnosu na 1990. godinu, za sljedeće
iznose:

|  |  |
| --- | --- |
| SO2 | 61% |
| NOx | 0% |
| NMVOC | 14% |
| 85pt"> NH3 19% |

Ü
**MZA-1. Izrada nacionalnog Plana za smanjivanje emisija sumporova dioksida,
dušikovih oksida i čestica za velika ložišta**
Do kraja 2008. godine MZOPUG će izraditi cjeloviti Nacionalni plan smanjivanja
emisija sumporovog dioksida, dušikovih oksida i čestica za velika ložišta i
plinske turbine.
Ü **MZA-2. Provedba Nacionalnog plana za smanjenje emisije postojećih velikih
ložišta i plinskih turbina**
Operateri su do kraja 2007. dostavili Programe smanjenja emisija SO2, NOx, i
čestica u zrak te usklađivanja s GVE koji propisuje nova Uredba o graničnim
vrijednostima emisije onečišćujućih tvari u zrak iz stacionarnih izvora
(»Narodne novine« br. 21/07). Očekuje se da će do 2012. doći do značajnog
smanjenja emisije, ali ne toliko rekonstrukcijama na postrojenjima, već
izgradnjom zamjenskih novih ložišta. Hrvatska elektroprivreda je odabrala
strategiju ubrzanog postupnog izlaska iz pogona svojih starih proizvodnih
jedinica i zamjenu starih jedinica novim postrojenjima na prirodni plin visoke
učinkovitosti. Ugradnja postrojenja za odsumporavanje i DENOX uređaja bila bi
preskupa za stare kotlove. Do 2012. godine izgradit će se plinska kogeneracijska
postrojenja u TE Sisak 230 MWe (50 MWt za toplifikaciju) i 100 MWe (80 MWt za
toplifikaciju) u TE-TO Zagreb. Time će se smanjiti potrošnja loživog ulja u
termoelektranama. Nakon 2010. godine smije se koristiti loživo ulje ispod 1%
sumpora. To će bitno smanjiti emisije SO2, a posredno i emisije PM10 iz
termoelektrana u Zagrebu, Rijeci, Osijeku i Sisku.
Ü **MZA-3. Programi smanjenja emisije HOS-eva za aktivnosti kod kojih su
prekoračene GVE**
Uredbom o GVE propisano je da se za djelatnosti/aktivnosti kod kojih dolazi do
prekomjernih emisija HOS-eva moraju izraditi, do kraja 2007. dodine, programi za
smanjenje emisija HOs-eva.
Ü **MZA-4. Propisivanje nacionalne kvote emisije i okvirnih mjera za njezino
postizanje**
Hrvatska je obvezna prenijeti Direktivu 2001/81/EZ o nacionalnim kvotama emisije
za određene onečišćujuće tvari (NEC direktiva). NEC direktiva je napravljena kao
instrument provedbe Gothenburškog protokola, s tim što su kvote emisije za
pojedine države i strože nego je to određeno Protokolom. Pritom će se uzeti u
obzir i najavljene revizije Gotenburškog protokola i NEC direktive. Kvote
smanjenja emisije i provedbena pravila bit će utvrđena posebnom uredbom.
Ü **MZA-5. Izraditi Nacionalni plan za smanjenje onečišćenja ozonom**
Problem prizemnog ozona prisutan je na većem području Republike Hrvatske, kako u
ruralnim, tako i u gradskim područjima. S obzirom na složenost problema, vezano
za čimbenike regionalnog onečišćenja, lokalnih izvora emisije, klimatskih
faktora i orografije, lokalnim upravama neće biti jednostavno utvrditi troškovno
učinkovite mjere. Plan bi trebao dati okvirne smjernice s uputama za pojedine
sektore i utvrđena područja. Plan može utvrditi okvirne kvote emisije prekursora
ozona i smjernice za pojedina područja Hrvatske. Za izradu plana važna je
uspostava Registra emisija u okoliš i izrada prostornog rasporeda emisija
Hrvatske u GIS sustavu.
Ü **MZA-6. Bilateralni razgovori o planovima za smanjenje emisije**
Najveći prekogranični doprinos onečišćenju daju Italija, Bosna i Hercegovina,
Srbija, Mađarska i Njemačka. Potrebno je ostvariti bilateralnu razmjenu
informacija o stanju, mjerama i planovima. U tom smislu potrebno je iskoristiti
obveze Espoo konvencije o ocjeni prekograničnog utjecaja novih zahvata, za
države iz EU.
Ü **MZA-7. Aktivno sudjelovanje u radnim skupinama LRTAP/UNECE protokola**
Trenutačno se priprema revizija Gothenburškog protokola; napravljene su prve
simulacije scenarija za 2020. godinu, i s tim u vezi, novih obveza država.
Hrvatska se još nije uključila u ove analize te su podaci koji se koriste
relativno stari ili su pretpostavljeni na najbolji mogući način od međunarodnih
institucija koje rade proračune. S obzirom na to da o rezultatima ovisi koliki
će biti uspjeh zaštite od zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona,
Hrvatska se mora aktivno uključiti u radne skupine, prioritetno u izradu nacrta
novog Gothenburškog protokola. Za svaku od tema potrebno je definirati
nacionalna fokalna središta (za neka postoje), definirati nadležnosti između
suradničkih institucija i osigurati kontinuirana sredstva za financiranje
Ü **MZA-8. Projekt modeliranja ozona na području Kvarnerskog zaljeva i Istre**
Čitavo jadransko obalno područje pod povećanim je rizikom od ozona. Osobito je
interesantno analizirati područje Istre i Kvarnera, s obzirom na razvojne
planove, kao i zbog toga što je na ovom području prisutno više velikih izvora
emisija prekursora ozona, a prekoračenja tolerantnih koncentracija ozona
pojavljuju se u urbanim i ruralnim područjima. Za utvrđivanje mjera potrebno je
prvo dijagnosticirati uzroke i procese nastanka ozona. Iskustva će se koristiti
za druga područja. Projekt uključuje određivanje prostornog rasporeda emisije,
ciljana mjerenja prekursora ozona, pripremu meteoroloških podataka, povezivanje
s regionalnim europskim modelima, izbor i kalibraciju modela, proračun složenim
modelima, interpretaciju rezultata, i preporuke za politiku zaštite.
Ü **MZA-9. Zakiseljavanju, eutrofikaciji i prizemnom ozonu dati primjereni značaj
u strateškim studijama utjecaja na okoliš**
Pri propisivanju sadržaja strateške studije utjecaja na okoliš, naglašenu ulogu
trebaju imati aspekti acidifikacije, eutrofikacije i prizemnog ozona.
Ü **MZA-10. Izradba koda dobre poljoprivredne prakse**
Za smanjenje emisije amonijaka potrebno je izraditi kod dobre poljoprivredne
prakse i uvesti poticajne financijske mjere za njihovo korištenje.
Ü **MZA-11. Osnivanje i potporu fokalnim središtima po pitanjima LRTAP konvencije**
U okviru LRTAP konvencije postoji niz radnih skupina za emisije, strategiju,
učinke, kartiranje i računanje kritičnog opterećenja, međunarodni kooperativni
projekt za šume (ICP Forest), međunarodni kooperativni projekt za vode (ICP
waters), radna grupa integralno modelsko procjenjivanje. Države se obvezuju na
suradnju u svim radnim skupinama. Hrvatska je do sada bila aktivna u suradnji o
pitanjima emisija, kartiranju kritičnog opterećenja šumskih ekosustava, praćenju
stanja propadanja šuma, a trenutačno se radi na međunarodnom projektu ICP
Waters. Potrebno je za ključna pitanja imenovati tehničke fokalne centre i
financirati prioritetne aktivnosti i projekte. Trenutačno je prioritetno održati
aktivnosti vezane za inventar emisije, projekcije emisije i na istraživanjima
vezanim zzanim za kritično opterećenje i dinamičko modeliranje.
Ü **MZA-12. Smanjivanje emisija hlapivih orgspojeva u određenim proizvodima**
Uredba o graničnim vrijednostima sadržaja hlapivih organskih spojeva u određenim
bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila (»Narodne novine« br.
94/07) u potpunosti je usklađena s Europskom direktivom 2004/42/EZ o
ograničavanju emisija hlapivih organskih spojeva, nastalih upotrebom organskih
otapala u nekim bojama i lakovima te proizvodima za završnu obradu vozila, kojom
se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva 1999/13/EZ.
Osnovna svrha ove Uredbe je ograničiti ukupni sadržaj hlapivih organskih spojeva
u određenim bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila, kako bi se
sprječilo i smanjilo onečišćivanje zraka uslijed emisija tih spojeva u zrak.
Uredbom se propisuju granične vrijednosti sadržaja hlapivih organskih spojeva u
određenim bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila koji se smiju
stavljati na tržište u Republici Hrvatskoj, rokovi za postizanje tih
vrijednosti, označivanje, način utvrđivanja njihove kakvoće i način dokazivanja
sukladnosti.

**7.7. MJERE ZA SMANJIVANJE EMISIJE POSTOJANIH ORGANSKIH ONEČIŠĆUJUĆIH TVARI I
TEŠKIH METALA**

Ü
**MPOA-1. Određivanje graničnih vrijednosti emisija POO u zrak iz stacionarnih
izvora za koje ne postoje propisane vrijednosti te primjena tehničkih smjernica**
Uredba o graničnim vrijednostima emisija onečišćujućih tvari u zrak iz
stacionarnih izvora (»Narodne novine« br. 21/07) propisuje GVE za dioksine i
furane u otpadnom plinu spalionica otpada, te u otpadnom plinu kod suspaljivanja
otpada u industrijskim i energetskim postrojenjima i iznosi 0,1 ng/m3. Ova
granična vrijednost je u skladu sa EU Direktivom 2000/76/EZ koja se odnosi na
sve tipove spalionica otpada, te na suspaljivanje otpada.
Potrebno je analizirati i odrediti granične vrijednosti emisije POO, odnosno
tehničke mjere za smanjenje emisija POO u onim tehnološkim procesima koji
potencijalno predstavljaju izvore emisije POO, kao što su primjerice:
• proizvodnja celuloze korištenjem elementarnog klora ili kemikalija koje
generiraju elementarni klor za bijeljenje;
• sekundarna proizvodnja bakra;
• postrojenja za sinteriranje u industriji željeza i čelika;
• sekundarna proizvodnja aluminija;
• sekundarna proizvodnja cinka.
Ü **MPOA-2. Donijeti tehničke smjernice za smanjenje/uklanjanje proizvodnje i
uporabe tvari i proizvoda koji sadrže POO, prema Stockholmskoj konvenciji**
S ciljem smanjenja/uklanjanja ispuštanja nusprodukata u okoliš potrebno je
donijeti tehničke smjernice za smanjenje/uklanjanje proizvodnje i uporabe tvari
i proizvoda koji sadrže POO, a koji će biti određeni u detaljnijem inventaru
POO.
Ü **MPOA-3. Donijeti program za provedbu IPPC direktive i primjenu najboljih
raspoloživih tehnika za smanjenje emisija POO**
U izradi programa o primjenjivanju načela najboljih raspoloživih tehnika.
Program može slijediti smjernice iz UNEP-ovog dokumenta Best available
techniques (BAT) and best available practices (BEP) for reducing and/or
eliminating emission of POPs by-products.
Ü **MPOA-4. Razviti i primijeniti sustav nadzora nad provedbom propisa za POO**
Nadzor nad provedbom propisa moguć je samo uz djelotvoran inspekcijski nadzor.
Potrebno je poboljšati sustav inspekcijskog nadzora radi učinkovitijeg nadzora
nad provedbom propisa o POO.
Ü **MPOA-5. Dobrovoljni dogovori sa tvrtkama ili industrijskim grupacijama**
Jedna od temeljnih odrednica politike zaštite okoliša, u skladu s politikom
zaštite okoliša Europske unije, te zahtjevima koji proizlaze iz Stockholmske
konvencije je ostvariti partnerstvo gospodarskog razvoja i okolišnih standarda.
Partnerski pristup moguće je ostvariti kroz dogovore sa tvrtkama ili
industrijskim grupacijama, a s ciljem smanjenja/uklanjanja ispuštanja
nusprodukata u okoliš. Potrebno je posebnim dogovorima i olakšicama poticati
investiranje u zaštitu okoliša, uvođenje čišćih i održivih tehnologija, te
primjenjivanje BAT metodologija.
Ü **MPOA-6. Provesti kartiranje kritičnog opterećenja s obzirom na teške metale i
uspostaviti monitoring**
U sklopu međunarodnog kooperativnog programa »Kartiranje i modeliranje kritičnog
opterećenja«, LRTAP konvencije, utvđena je metodologija za kartiranje kritičnog
opterećenja teških metala. Kartiranje se provodi za šumske ekosustave,
vegetaciju i površinske vode. U Hrvatskoj je potrebno provesti kartiranje i
temeljem ocjene ugroženosti predložiti adekavatan monitoring.
Ü **MPOA-7. Izvješćivanje i aktivnosti na obavješćivanju javnosti**
Za uspješnu provedbu Plana iznimno je važna aktivnost edukacije, izvješćivanja i
obavješćivanja interesnih skupina i javnosti. Cilj je omogućiti jednostavan i
pravodoban pristup informacijama, te potaknuti i omogućiti sudjelovanje u
procesu donošenja odluka. Potrebno je razviti mehanizme za razmjenu informacija,
te je potrebno izraditi edukacijske programe i organizirati treninge.
Programom aktivnosti treba obuhvatiti sljedeće:
• izraditi edukacijske programe i organizirati treninge za provedbu Plana;
• izraditi upute i provoditi procjenu napretka provedbe Plana, te izvješćivati u
skladu sa zahtjevima Stockholmske konvencije;
• pružiti informacije javnosti i svim zainteresiranim stranama o provedbi Plana.
Ü **MPOI-7 Postupno uklanjanje tvari i proizvoda onečišćenih sa ili iz kojih mogu
nastati POO, postupanje i konačno zbrinjavanje otpada onečišćenog POO, sanacija
lokacija onečišćenih POO**
Prema zahtjevima Stockholmske konvencije potrebno je:
• razraditi detaljne ciljeve, uključujući provedbene postupke za postupno
uklanjanje tvari i proizvoda onečišćenih sa ili iz kojih mogu nastati POO;
• razraditi provedbene postupke za postupanje i konačno zbrinjavanje otpada
onečišćenog sa POO;
• utvrditi potencijalne lokacije onečišćene sa POO te razraditi ciljeve i
provedbene postupke za sanaciju tih lokacija.

8. SMANJIVANJE EMISIJE STAKLENIČKIH PLINOVA, POTICANJE PORASTA ENERGETSKE
UČINKOVITOSTI I UPORABU OBNOVLJIVIH IZVORA ENERGIJE

**8.1. KLIMATSKE PROMJENE**

Smatra se da je pitanje klimatskih promjena dominantni problem okoliša u 21.
stoljeću. Promjena klime i njezini utjecaji očituju se nizom pojava: promjenom
temperature, količine i raspodjele oborina, podizanjem razine mora, učestalosti
ekstremnih meteoroloških prilika, promjenama u vodnim resursima, ekosustavima i
biološkoj raznolikosti, poljoprivredi, šumarstvu, zdravlju, te znatnim
ekonomskim štetama.
Globalna temperatura je u posljednjih 100 godina porasla za 0,7 °C, a u Europi
za 1 °C. Najtoplija godina u Europi bila je 2000. godina, dok je sedam
najtoplijih godina zabilježeno u proteklih 14 godina. Projekcije pokazuju da bi
porast globalne prosječne godišnje temperature mogao iznositi 1,4 – 5,8 °C u
idućih stotinu godina, odnosno 2,0 – 6,3 °C u Europi.
Kako na globalnoj razini, tako je i u Hrvatskoj desetljeće između 1991. i 2000.
godine bilo najtoplije u 20. stoljeću. Porast srednje godišnje temperature zraka
u tom je razdoblju bio veći u obalnom području nego na kopnu. Trend godišnjih
količina oborina ukazuje na njihovo smanjenje tijekom 2jekom 20. stoljeća na cijelom
području Hrvatske. Doprinos smanjenju godišnjih količina oborine daju promjene
učestalosti dana s kišom manjeg intenziteta i povećana ost suhih dana.
Prema scenariju klimatskih promjena za Hrvatsku, u budućoj klimi između 2040. i
2050. doći će do porasta temperature, naročito prizemne (do 2 m visine), bez
obzira na sezonu. Zagrijavanje će biti veće ljeti nego zimi, ponegdje u
sezonskom srednjaku i preko 2,5 stupnja.
Pitanje klimatskih promjena na globalnom planu rješava se Okvirnom konvencijom
Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC). Konvencija je potpisana na samitu
u Rio de Janeiru, 1992. godine, i od tada ju je ratificiralo 190 država.
Republika Hrvatska postala je stranka UNFCCC-a 1996. godine, donošenjem Zakona o
njezinom potvrđivanju u Hrvatskom saboru (NN-MU 2/96). Istim zakonom Republika
Hrvatska je u skladu s točkom 22. Konvencije, kao zemlja koja prolazi proces
prelaska na tržišno gospodarstvo, preuzela opseg svoje odgovornosti u okviru
Priloga I. Konvencije. Time se Hrvatska između ostalog obvezala zadržati svoje
emisije stakleničkih plinova na razini iz 1990. godine.
Protokol uz Okvirnu konvenciju UN-a o promjeni klime usvojen je 1997., a stupio
je na snagu 16. veljače 2005. godine, nakon što je ratificiran od 55 država
Priloga I. Konvencije čija emisija ukupno prelazi 55% emisije članica Priloga I.
(emisija iz 1990. godine).
Republika Hrvatska je potpisala Kyotski protokol 1999. godine, ali ga nije
ratificirala zbog pregovora o baznoj godini. Za Hrvatsku je u Dodatku B
Protokola utvrđena obveza smanjenja emisije stakleničkih plinova za 5% u odnosu
na baznu godinu u razdoblju od 2008. do 2012. godine. Nakon pet godina
pregovora, na Dvanaestoj konferenciji stranaka UNFCCC, održanoj u studenome
2006. u Nairobiju, usvojena je Odluka 7/CP.12 o visini emisije stakleničkih
plinova Hrvatske u baznoj godini. Konferencija stranaka je odlučila: »da će
Hrvatskoj, pozivajući se na članak 4.6 Konvencije, biti dozvoljeno da doda 3500
Gg CO2 eq na razinu emisije stakleničkih plinova iz 1990. godine u svrhu
definiranja razine emisije bazne godine za provedbu svojih obveza prema članku
4.2 Konvencije«.
Hrvatski sabor donio je 27. travnja 2007. godine Zakon o potvrđivanju Kyotskog
protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime (NN-MU
5/07). Kyotski protokol je stupio na snagu za Republiku Hrvatsku, kao 174.
državu koja ga je potvrdila, 28. kolovoza 2007. godine. S ciljem osiguranja
provedbe obveza stranaka u pogledu smanjenja emisija utvrđenih Protokolom
usvojena je odluka kojom se utvrđuju postupci i mehanizmi koji se odnose na
pridržavanje navedenih obveza. U svezi s količinskim ograničenjem emisija,
odlukom je propisano da će se strankama Protokola koje će u razdoblju od 2008.
do 2012. godine ispuštati veće količine emisija od dozvoljenih, premašena kvota
pomnožiti s 1,3 te oduzeti od dozvoljene kvote u drugom obvezujućem razdoblju od
2012. do 2020. godine.

**8.2. POLITIKA KLIMATSKIH PROMJENA EU**

Europska unija predvodi u globalnim naporima za sprečavanje klimatskih promjena
i namjerava takvu poziciju zadržati u budućnosti. Raspoznato je da su koristi
ranog djelovanja višestruko veće od šteta koje će se pojaviti u budućnosti i
rizika za konkurentnost europskog gospodarstva. Kroz prvi Program klimatskih
promjena (2000. – 2004.) i drugi program (2005.-), zacrtava se dugoročni put ka
gospodarstvu temeljenom na minimumu ugljika, s najvećim promjenama u proizvodnji
i potrošnji energije te transportu.
Udjel emisija EU iznosio je 2003. godine 14% ukupne globalne emisije
stakleničkih plinova. Kyotskim protokolom EU je preuzela cilj smanjenja emisije
za 8% (EU-15), s tim što su internom shemom dogovorene različite obveze za
pojedine države.
Opća uprava za okoliš EU podupire cilj kojim se porast globalne temperature
ograničava na maksimalno 2 ºC u odnosu na predindustrijsko doba. U skladu s tim,
EU je nedavno postavila cilj smanjenja emisije za 20% u 2020. u odnosu na 1990.
godinu, s tim što je spremna smanjiti emisije i do 30% ako to učine druge
industrijalizirane države.

**8.3. EMISIJA STAKLENIČKIH PLINOVA U HRVATSKOJ**

Godišnji proračun emisija stakleničkih plinova Republike Hrvatske izrađuje se,
sukladno smjernicama Tajništva UNFCCC i metodologiji Međuvladinog tijela o
klimatskim promjenama11, kontinuirano od 2001. godine, kad je prvi puta izrađen u
okviru pripreme Prvog nacionalnog izvješća. Do sada je Hrvatska Tajništvu UNFCCC-a dostavila četiri izvješća o emisiji, a posljednje 2006. godine. Svakim
izvješćem poboljšava točnost proračuna s gledišta metodologije i ulaznih
podataka. U okviru godišnjeg izvješća obveza je i napraviti rekalkulaciju
emisije za cjelokupni historijski niz emisije, od posljednje godine do bazne
1990. godine.
Prema Odluci 7/CP.12 Konferencije stranaka UNFCCC-a, na emisiju iz 1990. godine
dodaje se 3500 Gg CO2 eq, što znači da emisija bazne godine Hrvatske iznosi
34620 Gg CO2 eq12.
Ukupna emisija stakleničkih plinova u 1990. godini iznosila je 31124 Gg CO2 eq,
a u 2004. godini 29432 Gg CO2 eq. U 2004. godini, ugljikov dioksid (CO2) činio
je 76,6% emisije, metan (CH4) 10,2% i didušikov oksid (N2O) 12,4%, a ostatak
čine klorofluoro-ugljikovodici (HFC, PFC) i sumporov heksafluorid (SF6).
\_\_\_\_\_\_\_\_
11 Intergovernmental Panel on
Climate Change – IPCC, engl.
12 Tijekom izrade Plana zaštite i poboljšanja kakvoće zraka Republike
Hrvatske izrađeno je Izvješće o inventaru stakleničkih plinova za razdoblje od
1990. do 2005. godine (NIR 2007). Zbog rekalkulacije provedene u pojedinim
sektorima, emisija stakleničkih plinova iznosi 31.552 Gg CO2 u 1990. godini, što
je za 1,38% više nego u prethodnom izvješću koje je obuhvaćalo razdoblje od
1990. do 2004. godine (vidi tablicu 13-1).

 *Tablica 8.3.-1*: EMISIJE/UKLANJANJA STAKLENIČKIH PLINOVA ZA RAZDOBLJE 1990. –
2004. (Gg CO2 eq), po sektorima

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Sektor** | **1990.** | **1995.** | **2000.** | **2001.** | **2002.** | **2003.** | **2004.** | **Prosječni porast  2000. – 2004. %** |
| Energetika | 22.489 | 16.391 | 18.858 | 19.907 | 21.137 | 22.536 | 22.050 | 3,8 |
| Industrijski procesi | 3.930 | 2.021 | 2.840 | 2.816 | 2.704 | 2.823 | 3.181 | 2,8 |
| Poljoprivreda | 4.406 | 3.121 | 3.095 | 3.196 | 3.235 | 3.278 | 3.558 | 3,4 |
| Gospodarenje otpadom | 298 | 380 | 475 | 504 | 533 | 555 | 642 | 7,2 |
| Ukupna emisija | 31.124 | 21.913 | 25.268 | 26.424 | 27.609 | 29.192 | 29.432 | 3,7 |
| Promjena korištenja zemljišta i šumarstvo | -14.437 | -20.535 | -19.285 | -17.777 | -16.796 | -16.648 | -16.321 | -4,2 |
| Neto emisio emisija | 16.687 | 1.378 | 5.983 | 8.647 | 10.813 | 12.544 | 13.111 | 17,8 |

*Tablica 8.3.-2:* EMISIJE/UKLANJANJA STAKLENIČKIH PLINOVA ZA RAZDOBLJE 1990. –
2004. (Gg CO2-eq), PO PLINOVIMA

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Staklenički plin | 1990. | 1995. | 2000. | 2001. | 2002. | 2003. | 2004. |
| Ugljikov dioksid | 23.035 | 16.250 | 19.417 | 20.434 | 21.498 | 22.883 | 22.551 |
| Metan | 3.233 | 2.532 | 2.544 | 2.690 | 2.745 | 2.925 | 3.015 |
| Didušikov oksid | 3.920 | 3.123 | 3.284 | 3.251 | 3.317 | 3.221 | 3.677 |
| HFC-i, PFC-i, SF6 | 937 | 8 | 23 | 49 | 49 | 164 | 189 |
| Ukupna emisija | 31.124 | 21.913 | 25.268 | 26.424 | 27.609 | 29.192 | 29.432 |
| Ugljikov dioksid (uklanjanje) | -14.437 | -20.535 | -19.285 | -17.777 | -16.796 | -16.648 | -16.321 |
| Neto emisija | 16.687 | 1.378 | 5.983 | 8.647 | 10.813 | 12.544 | 13.111 |

Na slici 8.3-1 prikazan je doprinos pojedinih sektora ukupnoj emisiji i ponorima
stakleničkih plinova u 2004. godini. Najveći doprinos ima sektor energetike
(74,9%), slijedi poljoprivreda (12,1%), industrijski procesi (10,8%) i
gospodarenje otpadom (2,2%). Ova struktura je uz neznatne promjene zadržana
tijekom cijelog promatranog razdoblja od 1990. do 2004. godine. U razdoblju od
2000. do 2004. godine emisija je rasla po stopi od 3,7%, a samo u sektoru
energetike 3,8%. »Pokrivenost« emisija stakleničkih plinova uklanjanjem
ugljikova dioksida u sektoru šumarstva iznosila je 55,5%.
Emisija ukupnih stakleničkih plinova Hrvatske po stanovniku je među najmanjima,
u usporedbi s državama EU i članicama Priloga I. Ukupni doprinos Hrvatske
emisiji stakleničkih plinova osobito je malen kad se promatra neto emisija. Više
od polovice emisije apsorbira se u drvni prirast. Udjel emisija iz proizvodnje
električne energije manji je nego u drugim državama, zbog velikog udjela
hidroelektrana u proizvodnji i činjenice da je električna energija iz drugih
republika bivše Jugoslavije kompenzirana većim uvozom, u razdoblju sve do
posljednjih godina.

![](dodatni/348222.gif)

*Slika 8.3.-3*. EMISIJE I UKLANJANJE STAKLENIČKIH PLINOVA U HRVATSKOJ PO
SEKTORIMA, U RAZDOBLJU 1990. – 2004.(Gg CO2 eq)

**8.4. CILJEVI DO 2012. GODINE**

Cilj je obuzdavanje porasta emisije stakleničkih plinova tako da u razdoblju od
2008. do 2012. godine emisija bude barem za 5% manja od emisije bazne godine13.
Ovaj se cilj treba ostvariti primjenom troškovno učinkovitih mjera, po
mogućnosti bez značajnog međunarodnog kupovanja prava na smanjenje emisije.
Do 2012. godine postavljaju se sljedeći pojedinačni ciljevi:
• uspostava nužnih organizacijsko-administrativnih kapaciteta za provedbu UNFCCC
i Kyotskog protokola;
• maksimalno ubrzati prijenos pravne stečevine EU iz područja politike
klimatskih promjena;
• integracija politike klimatskih promjena u sektorske strategije;
• aktivno sudjelovanje Hrvatske u određivanju sheme obveza za razdoblje nakon
2012. godine;
• uspostava istraživačko-razvojnog programa namijenjenog pitanjima klimatskih
promjena.
Glavne mjere su:
• primjena obnovljivih izvora energije;
• unaprjeđenje energetske učinkovitosti u proizvodnji, prijenosu i potrošnji
energije;
• primjena goriva s manje ugljika, posebice prirodnog plina;
• mjere u industrijskim procesima gdje je to ekonomično;
• mjere u gospodarenju otpadom.
Prioritetne pojedinačne mjere su:
• korištenje vjetroelektrana;
• korištenje biomase za proizvodnju topline;
• poboljšanje izolacije i energetska učinkovitost u zgradarstvu;
• korištenje biomase u kogenerkogeneracijskim postrojenjima;
• korištenja biodizela i ostalih biogoriva u transportu
Ove mjere utvrđene su kao prioritetne kroz vrednovanje apekata razvojnih
korzvodljivosti i doprinosa ciljevima suzbijanja klimatskim promjenama.
U nastavku daje se pregled glavnih aktivnosti i mjera. Za svaku od mjera
utvrđeni su glavni instrumenti provedbe, uglavnom su to propisi ili shema
financiranja.
\_\_\_\_\_\_\_\_
13 Promatrano kao godišnji
prosjek u razdoblju od 2008. do 2012. godine

**8.5. MJERE I AKTIVNOSTI U SEKTORU PROIZVODNJE ENERGIJE**

Sektor proizvodnje energije obuhvaća postrojenja za proizvodnju električne i
toplinske energije u javnim elektranama i toplanama te postrojenja za
proizvodnju i preradu nafte i plina.
Glavne aktivnosti i mjere su:
Ü **MCI-1. Poticanje primjene obnovljivih izvora u proizvodnji električne energije**
Do 2010. godine minimalni udio obnovljivih izvora u proizvodnji električne
energije bit će 1100 GWh/god, što će činiti 5,8% ukupne električne energije.
Najveći dio ove proizvodnje ostvarit će se izgradnjom vjetrolektrana, a potom u
postrojenjima na biomasu i nešto u malim hidroelektranama, geotermalnim
elektranama i sunčanim elektranama. Primjena obnovljivih izvora najviše će
doprinijeti smanjenju emisije stakleničkih plinova u razdoblju do 2012.
U Hrvatskoj je trenutačno instalirano ukupno 17,15 MW u vjetrolektranama, na
dvije lokacije: na otoku Pagu (VE Ravne-1) i u zaleđu Šibenika (VE
Trtar-Kritolin). Priprema se izgradnja još nekoliko vjetroparkova, sa snagama 10
– 30 MW, a interes domaćih i stranih investitora je vrlo velik. HEP je 2006.
godine osnovao posebno poduzeće HEP – Obnovljivi izvori energije d.o.o., s vrlo
ambicioznim planovima izgradnje.
Hrvatska ima relativno velike potencijale korištenja biomase iz šumarstva,
poljoprivrede i drvno-prerađivačke industrije. Ovdje se računa na korištenje
biomase koja nastaje kao sporedni proizvod i otpad u šumarstvu, poljoprivredi i
industriji. Energetske plantaže (plantaže brzorastućeg drveća, energetske trave,
alge i plantaže uljane repice) za sada nisu pogodna rješenja za Hrvatsku.
Danas u Hrvatskoj ima 16 malih hidroelektrana ukupne snage 27 MW (elektrane
snage do 5 MW) od kojih su dvije industrijske, a tri u privatnom vlasništvu.
Posljednje su izgrađene 1997. godine. Očekuje se da će do 2012. godine biti
izgrađeno desetak novih elektrana ukupne proizvodnje 24 GWh u 2010.
Od ostalih obnovljivih izvora energije perspektivu ima korištenje geotermalne
energije, posebice za toplinske potrebe. Za proizvodnju električne energije
predvidivi su kapaciteti oko 5 MW, do 2012. godine
Ova mjera provodi se Uredbom o minimalnom udjelu električne energije proizvedene
iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije čija se proizvodnja potiče
(»Narodne novine« br. 33/07) i u kojoj su postavljeni ciljevi udjela proizvodnje
iz obnovljivih izvora energije. Uredbom o naknadama za poticanje proizvodnje
električne energije iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije (»Narodne
novine« br. 33/07) utvrđuje se naknada koja se sakuplja od potrošača, kao
dodatak na cijenu električne energije, s ciljem sakupljanja sredstava za
financiranje poticajne tarife. Tarifnim sustavom za proizvodnju električne
energije iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije (»Narodne novine« br.
33/07) za različite vidove obnovljivih izvora utvrđuju se poticajne tarife
(izvori ispod 10 MW), pri čemu se razlikuju izvori do 1 MW, i iznad 1 MW.
Najveće poticajne tarife imaju sunčeve elektrane i elektrane na geotermalnu
energiju.
Osim navedenog, planira se da će bez posebnog poticaja doći do realizacije nekih
mjera s određenim učinkom na smanjenje emisije stakleničkih plinova.
Dio smanjenja mogao bi doći zbog ušteda u sektoru proizvodnje nafte i plina, kao
rezultat modernizacije rafinerija. Plan pretpostavlja kontinuiranu isporuku
električne energije iz NE Krško, uz malo povećanje proizvodnje s obzirom na neke
zahvate povećanja kapaciteta (proširenje rashladnog sustava). U referentnom
scenariju je povećanje učinkovitosti pretvorbe energije u termoelektranama do
koje će doći zbog zamjene starih elektrana novima. Sa dvije nove, kombi
kogeneracijske termoelektrane na plin, koje se namjeravaju izgraditi do 2010.
godine, smanjit će potrošnja lož ulja.
Ü **MCI-2. Poticanje primjene kogeneracije (zajednička proizvodnja toplinske i
električne energije)**
Zajedničkom proizvodnjom električne i toplinske energije povećava se učinak
pretvorbe goriva u korisnu energiju i postiže ukupni stupanj pretvorbe 75-90%.
Kogeneracija je ekonomski opravdana tamo gdje postoje dugotrajne potrebe za
energijom i gdje postoji dovoljno velik toplinski konzum, po mogućnosti i
potreba za industrijskom parom.
U Hrvatskoj kogeneracija ima dugogodišnju tradiciju, s prvim postrojenjima još
početkom 20. stoljeća. Kad se govori o primjeni kogeneracije razlikujemo:
kogeneraciju za potrebe daljinskog grijanja u sklopu javnih toplana,
industrijska kogeneracijska postrojenja te male i mikro kogeneracije u sektoru
usluga i kućanstvima.
Danas u Hrvatskoj instalirani kogeneracijski kapaciteti iznose 675 MW (492 MW
javne toplane i 180 MW industrijske toplane) što je oko 14% ukupnih kapaciteta
za proizvodnju električne energije. U 2004. godini je velikim javnim toplanama
proizvedeno 2.120 GWh električne energije, od čega se oko 1.270 GWh može
smatrati kogeneracijskom proizvodnjom. U industrijskim toplanama proizvedeno je
još 535 GWh, tako da je ukupna kogeneracijska proizvodnja u 2004. godini
iznosila 13,5% proizvedene električne energije.
Porast kogeneracijske proizvodnje u javnim elektranama promatra se kao scenarij
uobičajene prakse, odnosno scenarij ‘bez mjera’. Plan postavlja dodatni
proizvodni cilj od 400 GWh iz novih industrijskih kogeneracija u 2010. godini.
Taj je cilj propisan Uredbom o minimalnom udjelu električne energije proizvedene
iz obnovljivih izvora energije i kogeneracije čija se proizvodnja potiče
(»Narodne novine« br. 33/07), a gore navedenim podzakonskim aktima definiraju se
poticajne tarife i način sakupljanje sredstava za poticaje.

**8.6. MJERE I AKTIVNOSTI U SEKTORIMA POTROŠNJE ENERGIJE – INDUSTRIJA, KUĆANSTVA I
USLUGE**

Energetska potrošnja u industriji doprinosi s 10% ukupnoj emisiji stakleničkih
plinova. U razdoblju od 1990. do 1995. godine emisija se u ovom sektoru smanjila
s 5.600 Gg CO2/god na razinu od 3.200 Gg CO2/god, u 2003. godini. Do smanjenja
emisije najvećim dijelom je došlo zbog prestanka rada koksare Bakar, visokih
peći u Željezari Sisak, smanjenja proizvodnje u cementarama i proizvodnje
umjetnih gnojiva. Zbog prestanka rada Tvornice lakih metala u Šibeniku znatno je
smanjena potrošnja električne energije (ova emisija bilancirana je u sektoru
Energetskih postrojenja). Najveću zastupljenost u emisiji ima sektor proizvodnje
građevinskog materijala i mineralnih proizvoda, s udjelom od 60%, kemijska
industrija (15,1%) te proizvodnja hrane (14,7%).
Sektoru kućanstva i usluga treba posvetiti najveću pažnju, jer su tu potencijali
smanjenja emisije relativno najveći. Oko 40% emisije nastaje zbog potrošnje
energije u ovom sektoru. Poteškoća je što primjena ovih mjera zahtijeva provedbu
kroz dulje razdoblje. Mnoge mjere postaju isplative ako se novi uređaji i
tehnike primjenjuju tek po isteku vijeka trajanja stare opreme ili je potrebno
renoviranje (poboljšanje izolacije zgrada).
U tijeku 2007. godine u okviru MGRP-a, u suradnji s UNDP-om izrađen je Master
plan energetske učinkovitosti, za razdoblje 2008.-2016. (MPEU) Master-plan se
odnosi na sektor kućantva, usluga i industrije i postavlja ciljeve u skla u skladu s
europskom direktivom o uštedi energije 2006/32/EC. Cilj je povećanje energetske
učinkovitosti 1% godišnje. Plan zaštite zraka uvažava mjere iz MPEU-a i
postašto ambicozniji cilj u sektoru kućanstva i uslauga s povećenjem
učinkvotosti oko 1,5% godišnje a u sektoru industrije 1% godišnje.
Ü **MCI-3. Smanjenje potrošnje fosilnog goriva korištenjem biorazgradivog
komunalnog otpada u toplanama ili iskorištenje bioplina sa odlagališta**
Kad se govori o termičkom iskorištenju otpada, podrazumjeva se da je u skladu sa
Planom gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj (»Narodne novine« br. 85/07),
u kojem se koncept gospodarenja otpadom svodi na tri osnovna načela –
izbjegavanje, vrednovanje, odlaganje. To ujedno i znači provođenje mjera
sanacije i zatvaranja odlagališta, razvoj i uspostavu regionalnih i županijskih
centara za gospodarenje otpadom, s predobradom otpada prije konačnog
zbrinjavanja ili odlaganja, što uključuje i postupke mehaničko-biološke obrade
otpada.
Ističe se ovdje da kod termičke obrade, smanjenju emisije stakleničkih plinova
doprinosi samo dio otpada koji je biogenog projekla (drvo, papir, slama, ljuske,
itd.)
Termičkom obradom komunalnog otpada, uz proizvodnju električne i/ili toplinske
energije, smanjuje se značajno emisija stakleničkih plinova u odnosu na
odlaganje otpada na neuređeni deponij na kojem nema sustava za kolektiranje i
spaljivanje bioplina. Ako se termičko spljivanje uspoređuje sa varijantom
odlaganja na deponij gdje postoji sustav za kolektiranje metana i ako se taj
metan sav koristi u energetske svrhe onda je razlika relativno manja, pod
pretpostavkom da se promatra dulje vremensko razoblje. Međutim treba imati u
vidu da energetsko iskorištenje bioplina sa deponije nije ekonomski opravdano za
male deponije i da se teško mogu postići veće termičke snage. Prva energana na
odlagališni plin u Hrvatskoj radi od 2004. na zagrebačkom odlagalištu
Prudinec-Jakuševac (snaga 2x1 MW). Sva ostala odlagališta na kojima se
dlagališni plin ne može koristiti za proizvodnju energije potrebno je tijekom
sanacije opremiti sustavima za prikupljanje i obradu plina. U ocjeni koristi
izgradnje postrojenja za termičku obradu otpada potrebno je analizirati
varijante promatranjem cjelokupnog sustava gospodarenja otpadom.
U pogledu smanjenja emisije stakleničkih plinova ovaj Plan pretpostavlja
izgradnju jednog postrojenja za termičku obradu otpada, temeljem odluke Grada
Zagreba da pristupi izgradnji ovakvog postrojenja.
Ü **MCI-4. Smanjenje potrošnje fosilnog goriva korištenjem biorazgradivog
komunalnog otpada u cementnoj industriji**
Pretpostavlja se zamjena fosilnog goriva tzv. gorivom iz otpada (RDF – Refuse
Derived Fuel) u cementnoj industriji, do 2012. godine u iznosu 20%. Plan
gospodarenja otpadom definira tehnološke postupke obrade i iskorištavanja
komunalnog otpada prije konačnog zbrinjavanja u okviru centara gospodarenja
otpadom, pri čemu su postupci mehaničko-biološke obrade otpada pretpostavljeni
kao postupci za proizvodnju RDF-a. Korištenje RDF-a rezultira smanjenom
potrošnjom primarnih izvora energije – konvencionalnih fosilnih goriva.
Komponenta biološkog podrijetla u RDF-u smatra se neutralnom s obzirom na CO2, a
time se direktno ostvaruje i smanjenje emisije CO2. Spaljivanje otpada fosilnog
porijekla nema pozitivnog učinka na smanjenje emisije stakleničkih plinova
(otpadna ulja, plastika, gume, itd.), ali se time štedi fosilno gorivo.
Preduvjet za provedbu ove mjere je osiguravanje otpada u stabilnoj količini,
sastavu i strukturi. Instrumenti provedbe za ove dvije mjere još nisu razrađeni
i postoji određeni rizik za njihovo ostvarenje. On je vezan uz prihvaćanje
projekata na lokalnoj razini, usklađivanja interesa komunalnih službi,
energetike i cementne industrije. U svemu vrlo bitna je i percepcija javnosti
prema ovim projektima. Oni su vrlo značajni jer bi se primjenom svih mjera u
gospodarenju otpadom (smanjenje emisije metana, supstitucija fosilnog goriva)
moglo ostvariti smanjenje za 780 Gg CO2 eq u 2012. godini ili 2,2% emisije bazne
godine.
Ü **MCA-5. Program kreditiranja pripreme projekata obnovljivih izvora Hrvatske
putem Hrvatske banke za obnovu i razvitak**
Program kreditiranja pripreme projekata obnovljivih izvora energije dio je
darovnice *GEF/IBRD* Republici Hrvatskoj za provedbu Projekta obnovljivih izvora
energije. Temeljni cilj Darovnice je poticanje razvoja ekonomski i ekološki
održivog tržišta obnovljivih izvora energije u Republici Hrvatskoj te kreiranje
poticajnog okruženja za ulaganja u projekte korištenja obnovljivih izvora
energije. Krediti se odobravaju za pripremu projekata obnovljivih izvora
energije uključujući biomasu, male hidroelektrane (do 10 MW), geotermalnu i
sunčevu energiju (projekti vjetroelektrana nisu obuhvaćeni ovim programom).
Sredstvima kredita financira se priprema projekata javnog i privatnog sektora.
Provedbena agencija za projekte je Hrvatska banaka za obnovu i razvitak. FZOEU
sudjeluje u projektu kao partner – sufinancijer u dijelu pripreme i financiranja
razvoja kokretnih projekata. Uloga Fonda je ocjenjivanje projekata kandidata za
kredit s tehničko-tehnološkog aspekta i preuzimanje garancijskih obveza za
vraćanje kredita ako ne dođe do njegove realizacije. U provedbi programa postoje
prepreke jer izgradnju obnovljivih regulira niz propisa iu nadležnosti
različitih tijela državne uprave čiji rad nije dovoljno usuglašen.
Ü **MCA-6 Poticanje korištenja obnovljivih izvora energije i energetske
učinkovitosti putem Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost**
Zakonom o Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost (»Narodne novine«
br. 107/03) osnovan je ovaj Fond s ciljem financiranja pripreme, provedbe i
razvoja programa i projekata u području zaštite okoliša, energetske
učinkovitosti i korištenja obnovljivih izvora energije te ublažavanja klimatskih
promjena. Sredstva za financiranje osiguravaju se iz namjenskih prihoda Fonda od
naknada onečišćivača okoliša, što uključuje naknade za emisije dušikovih oksida,
sumporova dioksida, ugljikova dioksida, korisnika okoliša, naknade za
opterećivanje okoliša otpadom i posebne naknade za okoliš, za vozila na motorni
pogon.
U sufinanciranju projekata FZOEU udružuje sredstva i koordinira aktivnosti s
financijskim instrumentima Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva i
Hrvatskom bankom za obnovu i razvitak. U programima sufinanciranja obveza FZOEU
u punoj mjeri treba uvažavati Strategiju provedbe UNFCCC i Kyotskog protokola u
Republici Hrvatskoj.
Dosadašnja iskustva rada FZOEU-a pokazuju da nema dovoljno kvalitetnih
projekata. Jedan od razloga je što su uvjeti poticanja do sada bili najviše na
kreditnoj osnovi relativno niskog financijskog učešća. Pokazalo se da
poduzetnici nemaju dovoljno informacija, znanja i kapaciteta za pripremu
projekata. Praksa kojom Fond financira energetske preglede dobar je način
pokretanja projekata. Ubuduće, Fond dio sredstava treba predvidjeti za pripremu
projekata, uspostaviti projektni ciklus, recimo po uzoru na Globalni fond za
okoliš, gdje se razvoj projekta odvija kroz nekoliko faza, ovisno o visini
sufinanciranja. Za Hrvatsku je ovo osobito važno jer se ekonomičnost nekih mjera
može postići jedino ako se mali projekti agregiraju, čime se postiže sinergija i
smanjuju organizacijski i drugi troškovi. Fond treba posvetiti pažnju svim
fazama životnog ciklusa nekog tehnološkog rješenja. To znači od točke
proizvodnje i pripreme goriva, uređaja za transformaciju i proizvodnju energije,
zbrinjavanje i ponovo korištenje nusproizvoda i otpada. U ocjeni projekata treba
uzeti u zeti u obzir sljedeće kriterije:
– *ekonomičnost* (isplativost, marginalni trošak smanjenja emisije CO2,
komercijalna raspoloživost primijenjene tehnolobr>
– *doprinos ciljevima Strategije i zaštiti okoliša* (smanjenje stakleničkih
plinova, smanjenje ostalih onečišćenja, ušteda energije i fosilnog goriva);
– *razvojne koristi* (kreiranje radnih mjesta, izgradnja kapaciteta i know-how,
utjecaj na izvoz i razvoj, sigurnost u poljoprivredi)
Projekte koji imaju vrlo visoku isplativost i veliki učinak smanjenja emisije
Fond treba financirati u punom iznosu, ponajprije na principu ESCO modela
(naplata iz ušteda energije). Međutim, da bi ESCO model profunkcionirao potreban
je niz pomaka, među kojima su i aspekti reguliranja pravnih odnosa stranaka u
poslu. Pokazuje se da tvrtke nemaju povjerenje u ovakav koncept i da je za one
koji razumiju njegovo djelovanje prevelik rizik da sredstva neće biti vraćena
ulagaču. Ako klijent ne plaća usluge ESCO tvrtki ona ima vrlo male mogućnosti da
će u primjerenom vremenu povratiti svoja ulaganja. Potrebno je naći instrumente
za smanjenje rizika raznih stranaka u poslu, klijenata, ESCO tvrtke i banaka.
Fond bi mogao pokriti rizik, ili barem veći dio rizika, sve dok se ne postigne
operativnost sudstva.
Od naknade na emisiju CO2 fond će imati na raspolaganju 10-20 miliuna EUR
godišnje, od čega barem 80% treba poslužiti za poticanje projekata i programa, a
ostatak za financiranje izgradnje kapaciteta, sufinanciranje istraživanja i
operativne troškove. Sredstva namijenjena za poticanje projekata, mogu se
dijelom iskoristiti za kupovinu kvota emisije na međunarodnom tržištu, ako
cijene kvota emisije na međunarodnom tržištu budu niže od troškova domaćih
mjera.
Ü **MCA-7. Poticanje energetske učinkovitosti provedbom projekta »Uklanjanje
barijera učinkovitom korištenju energije u sektoru kućanstva i usluga«**
Ovaj četverogodišnji projekt Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva i
Programa Ujedinjenih naroda za razvoj (UNDP) započet je u srpnju 2005. godine, s
glavnim ciljem poticanja primjene ekonomski isplativih energetski efikasnih
tehnologija i postupaka u sektorima domaćinstva i usluga u Hrvatskoj čime bi se
smanjila potrošnja energije i uz to vezane emisije stakleničkih plinova. Projekt
je financiran od strane Globalnog fonda za zaštitu okoliša (GEF) u visini od 4,4
milijuna USD, dok se tijekom projekta očekuje i sufinanciranje od strane domaćih
financijskih institucija u visini od 7,9 milijuna USD. Ciljne skupine projekta
su domaćinstva, objekti uslužnih djelatnosti i javni objekti, koji su odgovorni
za oko 40 ukupne potrošnje energije u Hrvatskoj. Projekt radi na podizanju
razine javne svijesti, pomaže lokalnim upravama u županijama i gradovima u
primjeni mjera na javnim objektima, pomaže izgradnji kapaciteta za sustavno
gospodarenje energijom na lokalnim razinama. U 2006. godini pokrenuta su dva
pilot-projekta poboljšanja energetske efikasnosti: »Sustavno gospodarenja
energijom u gradovima – Grad Sisak« i »Dovesti svoju kuću u red». Na sustavnoj
izgradnji kapaciteta radi se u Sisačko-moslavačkoj županiji, Karlovačkoj
županiji, Splitskoj županiji, gradu Sisku, Koprivnici, Bjelovaru, Karlovcu i
Splitu.
FZOEU sudjeluje u sufinanciranju informacijske kamapanje ovog projekta s ukupno
9. mil. kuna u razdoblju 2007. – 2009. godina. Predviđa se uključivanje Fonda u
projekt ‘Sustavno gospodarenje energijom u gradovima i županijama’ s ukupno 20
mil. kuna za 2008. i 2012. godinu, i u program ‘Dovedimo svoju kuću u red’ s
ukupno više od 47 mil. kuna za razdobljje od 2008. do 2012. godine. Ukupno
predviđeno sudjelovanje Fonda premašit će 76 mil. kuna.
Ü **MCA-8. Program energetske učinkovitosti poduzeća HEP ESCO**
Projekt energetske učinkovitosti u Hrvatskoj inicirali su Međunarodna banka za
obnovu i razvitak (IBRD) i Globalni fond za okoliš (GEF), u suradnji s Hrvatskom
elektroprivredom d.d. (HEP) i Hrvatskom bankom za obnovu i razvitak (HBOR). Cilj
je projekta povećati potražnju potrošača i tržišno utemeljenu ponudu usluga i
projekta energetske učinkovitosti.
U tu svrhu HEP je osnovao društvo za pružanje energetskih usluga HEP ESCO koje
priprema, financira i provodi projekte energetske učinkovitosti. Ukupna
vrijednost projekta uz sudjelovanje domaćih banaka procjenjuje se na 40 milijuna
USD, tijekom šest godišnjeg razdoblja provedbe projekta. HEP ESCO-u odobren je
zajam Svjetske banke u iznosu od 4,4 mil. USD i donacija GEF-a u iznosu od 5
milijuna USD. Korisnici projekta su vlasnici i stanari različitih tipova zgrada,
potrošači toplinske energije, udruge građevinske industrije, proizvođači
građevinske opreme i materijala, izvođači obnove zgrada, lokalni uredi za uličnu
rasvjetu i dr. HEP ESCO trenutačno vodi više od 50 projekata na području javne
rasvjete, zgradarstva, industrije i sustava opskrbe energijom, u različitim
fazama razvoja, izvedbe i financiranja. U razdoblju do 2012. godine predviđeno
je financiranje u iznosu 10 mil. USD godišnje.
Ü **MCI-9 Mjere povećanja energetske učinkovitosti u zgradarstvu**
Za povećanje energetske učinkovitosti u zgradarstvu moguće je primijeniti niz
mjera, no svakako najznačajnije je smanjenje toplinskih gubitaka. Za mjeru
poboljšanja toplinske izolacije novih zgrada postavlja se cilj da novi stanovi
imaju toplinske gubitke maksimalno do 100 kWh/m2 što je niže od današnjih
prosjeka nove gradnje u EU (100-150 kWh/god). U odnosu na današnje prosječno
stanje, s toplinskim gubicima 200-250 kWh/m2, to je poboljšanje za više od 70%.
Instrument za provedbu ove mjere je skup zakona kojima se prenosi Direktiva
2002/91/EZ o energetskim karakteristikama zgrada. Ova Direktiva je do sada
djelomično prenesena u hrvatsko zakonodavstvo. Odredbama Zakona o gradnji i
pripadajućim podzakonskim aktima – Tehnički propis o uštedi toplinske energije i
toplinskoj zaštiti u zgradama (»Narodne novine« br. 79/05, 155/05, 74/06),
prenesen je dio vezan uz minimalne zahtjeve energetskih svojstava zgrada, a
Pravilnikom o zahtjevima za stupnjeve djelovanja novih toplovodnih kotlova na
tekuće i plinovito gorivo (»Narodne novine« br. 135/05) propisani su zahtjevi za
stupnjeve djelovanja novih toplovodnih kotlova na tekuće i plinovito gorivo od 4
kW do 400 kW, uređuje se dodjela znaka za energetsku učinkovitost, postupke za
ocjenu sukladnosti.
Potpuni prijenos direktive provest će Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog
uređenja i graditeljstva izmjenama i dopunama Zakona o gradnji te kroz donošenje
provedbenih propisa u 2008. godini kojima će se urediti:
• područje klimatizacije i ventilacije u zgradama (izrada ovog propisa je u
tijeku);
• projektiranje, građenje i održavanje sustava za grijanje zgrada;
• certificiranje novih i postojećih zgrada, načini, metode certificiranja i
sadržaj certifikata;
• uvjeti i mjerila za davanje ovlaštenja osobama koje izdaju certifikate, koje
obavljaju audit zgrada te ispitivanja određenih dijelova građevine u svrhu
određivanja energetskih svojstava;
• program edukacije za nezavisne stručnjake koji će vršiti certifikaciju zgrada
i ispitivanje zgrada u vezi s energetskim svojstvima.
Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva provest će prijenos direktive
donošenjem provedbenih propisa u području energetike i industrije u 2008. godini
kojima će se urediti:
• način provođenja redovitih kontrola toplovodnih kotlova i sustava za
kondicioniranje zraka;
• uvjeti i mjerila za davanje ovlaštenja osobama koje će provoditi te kontrole;
• program edukacije za nezavisne stručnjake koji će obavljati kontrolu kotlova i
sustava za kondicioniranje zraka.
ÜÜ **MCA-10. Označavanje energetske učinkovitosti kućanskih uređaja**
Pravilnikom o označavanju energetske učinkovitosti kućanskih uređaja iz 2005.
godine (e novine« br. 133/05) kućanski uređaji koji za pogon koriste
električnu energiju, a proizvode se ili se uvoze u Republiku Hrvatsku, prije
stavljanja na tržište moraju biti označeni oznakom energetske učinkovitosti.
Pravilnik se odnosi na električne hladnjake, ledenice, kućanske perilice,
sušilice rublja, perilice posuđa, svjetlost u kućanstvima, klimatizacijske
uređaje i pećnice. U skladu s europskim normama utvrđene su klase: A++, A+, A,
B, C, D, E. Klase A++ zamrzivača i hladnjaka troše i do 70% manje energije od
starih uređaja. Za primjenu ove mjere potrebna je kontinuirano raditi na
podizanju javne svijesti i edukaciji, a posebice je važna edukacija prodavača i
izgradnja njihovog aktivnog stava.
Ü **MCA-11. Uspostava okvira za postavljanje zahtjeva ekološkog projektiranja**
Ova mjera provest će se prijenosom Direktive EU za eko-projektiranje.
Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva i Ministarstvo zaštite okoliša,
prostornog uređenja i graditeljstva prenijet će direktivu kroz posebni propis u
2008. godini.

**8.7. MJERE I AKTIVNOSTI U PROMETU**

Rast potrošnje goriva u prometu u razdoblju 1998.-2003. godine iznosio je
prosječno 4,4% godišnje, a posljednjih godina čak 7,6%. Spomenuti rast
posljedica je intenzivnog povećanja potrošnje dizelskog goriva za 9,9% i
motornog benzina za 0,6% u posljednjih pet godina. U prometu će biti najteže
suzbiti porast emisije stakleničkih plinova. Implementacija mjera vrlo sporo
djeluje i uglavnom se odnose na napredak u tehničkim karakteristikama vozila.
Iskustva pokazuju da mjere u prometu ponekad mogu rezultirati negativnim
efektom, npr. povećanje protočnosti vozila može povećati ukupni promet, a tako i
emisiju.
Mjere u sektoru prometa imaju značajni utjecaj na smanjenje emisije ostalih
štetnih tvari i opisane su prethodnim poglavljima. Ovdje se ističe za hrvatske
gradove učinkovita mjera izgradnje biciklističkih staza, unapređenja kvalitete
javnog prijevoza i inteligentna regulacija prometa.
Ü **MCI-12. Povećanje atraktivnosti željezničkog transporta**
Potrebno je unaprijediti kvalitetu željezničkog prijevoza kako bi postao
atraktivan za prijevoz ljudi i robe. To podrazumjeva razvoj prigradskog
putničkog željezničkog prometa, terminala na ulaze u gradove, terminala za
prijevoz kamiona, elektrifikaciju pruga, otvaranje novih koridora, uvođenje
izletničkih vlakova za prijevoz bicikla, skračivanje vremena vožnje, prilagodba
voznog reda potrebama korisnika, usklađivanje reda vožnje s Jadrolinijom, itd. U
gradovima treba poticati putnički javni promet željeznicom atraktivnom politikom
cijena, objedinjavanjem zona prijevoza. U Hrvatskoj su po ovom pitanju u
posljednje vrijeme napravljeni neki dobri projekti i inicijative, recimo
terminal za kamione u Spačvi, produljenje putničkih perona oko Zagreba, itd.
Ü **MCI-13. Uvođenje biogoriva**
Vrlo značajan instrument provedbe mjere je Uredba o kakvoći biogoriva (»Narodne
novine« br. 141/05) koja postavlja nacionalni indikativni cilj da će u 2010.
godini 5,75% ukupne potrošnje tekućeg goriva biti zamijenjeno biogorivom. Odluka
o postotku biogoriva u ukupnom udjelu goriva u 2007. godini i količini biogoriva
koje se mora staviti u promet na domaće tržište u 2007. godini (»Narodne novine«
br. 43/07), utvrđuje postotak od 0,9% biogoriva u ukupnoj energetskoj potrošnji
goriva u 2007. godini, što je ekvivalentno količini od 22.000 tona biodizela. U
Hrvatskoj je započela proizvodnja biodizela, tvornica u Ozlju ima kapacitet
20.000 t/god, a u Virovitici proizvodi se 6300 t/god iz otpadnog jestivog ulja.
Planira se i izgradnja postrojenja većih kapaciteta za proizvodnju bioetanola.
Strategija predviđa da će ukupno 15% dizelskog i benzinskog goriva biti
zamijenjeno biogorivima u 2010. godini. Za ostvarenje ovog cilja potrebna je
proaktivna politika u poljoprivredi. Trenutačno postoji veliki manjak vlastite
proizvodnje pa novi proizvodni kapaciteti računaju na uvoznu sirovinu.
Ü **MCA-14. Poticanje upotrebe vozila s manjom emisijom CO2**
Osobna vozila proizvedena 1995. godine imala su emisije oko 180 g CO2/km, 2003.
godine oko 164 g CO2/km. Europskim klimatskim programom uspostavljen je cilj
razvoja vozila s malom potrošnjom, s emisijom 140 g CO2/km (odgovara potrošnji
4,5 l/100 km za dizel i 5 l/100 km za benzinska vozila) do 2008. – 2009. godine,
i 120 g CO2/km do 2010.-2012. godine. EU pregovara s udruženjima proizvođača
automobila iz Koreje, Japana i Europe (KAMA, JAMA, ACEA) o postizanju prethodno
navedenih ciljeva koji se zasada ne ostvaruju planiranim tempom. Ovako malu
emisiju imaju i hibridna vozila. Kako bi ova mjera imala efekte potrebno je
pružiti bolje informacije kupcima, za što već od 1999. godine u EU postoji
obveza označavanja ekonomičnosti potrošnje vozila i emisije CO2 iz novih
putničkih vozila. Značajno smanjenje potrošnje goriva i do 25% može se postići
ekonomičnom vožnjom, bez ikakvih dodatnih tehničkih mjera. U studenome 2007.
usvojen je Pravilnik o dostupnosti podataka o ekonomičnosti potrošnje goriva i
emisiji CO2 novih osobnih automobila (»Narodne novine« br. 120/07), prema kojem
svaki dobavljač novih osobnih vozila namijenjenih prodaji, na svakom prodajnom
mjestu, uključujući i promotivne sajmove, mora osigurati podatke o ekonomičnosti
potrošnje goriva i emisijama CO2. Osim navedenog, jednom godišnje se izrađuje
vodič s popisom svih modela novih osobnih automobila koji su u tekućoj godini
dostupni za kupovinu na tržištu u Republici Hrvatskoj te s istaknutim popisom
deset modela novih osobnih automobila koji se odlikuju najekonomičnijom
potrošnjom goriva, poredanih po rastućim vrijednostima službene specifične
emisije CO2. Također vodič sadrži savjet vozačima o tomu da pravilno korištenje
i redovito održavanje osobnog automobila te vozačke navike smanjujući potrošnju
goriva i s tim u vezi emisiju CO2.
Ü **MCA-15. Poticanje upotrebe plina u vozilima**
U Hrvatskoj se za promet motornih vozila koristi oko 15.000 t ukapljenog naftnog
plina (UNP, engleski LPG) godišnje što je 4% ukupne potrošnje ukapljenog naftnog
plina i oko 1% potrošnje dizelskog goriva i motornog benzina. Danas u Hrvatskoj
ima 90 stanica za punjenje ukapljenim naftnim plinom, a procjenjuje se da ukupno
30.000 automobila ima ugrađene uređaje za korištenje plina. Centar za vozila
Hrvatske je u 2006. godini izdao 10.492 atesta za automobile s ugrađenim
plinskim instalacijama (3.463 u 2005.). Osim UNP-a, u Hrvatskoj se počinje
koristiti komprimirani prirodni plin (KNP, engleski CNG), kojeg za sada koristi
samo stotinjak vozila, s ukupnom potrošnjom od 90.000 m3 godišnje. U odnosu na
benzin, primjenom UNP-a ne postiže se značajno smanjenje emisije CO2 jer je
razlika emisije po utrošenom GJ goriva tek oko 10%, s tim što vozila s pogonom
na plin imaju nešto veću potrošnju. Razlike bi bile značajne ako bi vozila s
pogonom na plin u budućnosti zamijenila vozila na dizelsko gorivo. Pretpostavlja
se da će broj motornih vozila na UNP-om do 2010. godine biti upeterostručen
(150.000 vozila). Poticaj koji trenutačno postoji vrlo je atraktivan jer su
troškovi goriva za vožnju s plinom više nego upola manji od vožnje tekućim
gorivom, tako da se ugradnja uređaja za plin vrlo brzo ispaćuje.

**8.8. MJERE I AKTIVNOSTI U SSTI U SEKTORU INDUSTRIJSKIH PROCESA (NE-ENERGETSKA EMISIJA)**

Ovaj sektor sudjeluje u ukupnoj emisiji s oko 11%, od čega 90% potječe iz
proizvodnjea, dušične kiseline i amonijaka. Smanjenje emisije u procesu
proizvodnje cementa može se ostvariti smanjenjem udjela klinkera u cementu
(energetske mjere u cementnoj industriji utvrđuju se u sektoru energetske
potrošnje u industriji). Ova mjera biti će uvjetovana sama po sebi tržištem i
novim standardima proizvoda, ne može se nametnuti propisima.
Ü **MCA-16. Mjera smanjenja emisije N2O u proizvodnji dušične kiseline**
Mjera za smanjenje emisije N2O u proizvodnji dušične kiseline je primjena
neselektivne katalitičke redukcije (NSCR) kojom se N2O pomoću amonijaka reducira
u N2, uz efikasnost konverzije 80 – 90%. Navedena mjera je zbog relativno niskog
graničnog troška i visokog potencijala smanjenja emisije izuzetno atraktivna i
isplativa. Mjeru je moguće provesti propisivanjem granične vrijednosti emisije
N2O u objedinjenim uvjetima zaštite okoliša, a otvorit će se mogućnost za
njezino sufinanciranje kroz poticajnu shemu FZOEU ili korektivne faktore u
okviru naknada na CO2.

**8.9. MJERE I AKTIVNOSTI U SEKTORU GOSPODARENJE OTPADOM**

U ukupnoj emisiji stakleničkih plinova u Hrvatskoj gospodarenje otpadom
sudjeluje s oko 2%. Sukladno Strategiji gospodarenja otpadom polazi se od mjera
koje se zasnivaju na tri načela: izbjegavanje, vrednovanje, odlaganje. Pravilnim
gospodarenjem s otpadom postižu se efekti smanjenja emisije izdvajanjem
biorazgradivog dijela prije odlaganja i nadalje metana na samom odlagalištu, a
još se veće smanjenje ostvaruje korištenjem otpada umjesto fosilnog goriva.
Ü **MCI-17. Spaljivanje ili termičko iskorištenje metana sakupljenog na
odlagalištima otpada**
Na odlagalištima komunalnog otpada potrebno je osigurati spaljivanje metana ili
njegovo termičko iskorištenje gdje god je to moguće. Zbog primjene mjera oporabe
otpada, udio biorazgradivog otpada koji će se odlagati na odlagalištima u
budućnosti će se postepeno smanjivati.

**8.10. MJERE I AKTIVNOSTI U SEKTORU POLJOPRIVREDE**

Ovaj sektor čini 12% emisije stakleničkih plinova. U poljoprivredi je moguća
primjena niza mjera: uskladištenje ugljika u poljoprivrednim tlima, poboljšanja
u primjeni organskih i mineralnih gnojiva u svrhu smanjenja emisije didušik
oksida, smanjenje emisije uslijed smanjenja unutrašnje fermentacije, anaerobna
fermentacija povezana s razgradnjom organskih gnojiva i proizvodnja bioplina.
Poljoprivreda bi trebala osigurati sirovinu za proizvodnju biogoriva za što
postoje predispozicije. Do 2010. godine trebalo bi posaditi uljane repice na
novih 90.000 – 100.000 ha poljoprivrednog zemljišta i poticati sadnju ostalih
kultura za biogorivo. Predviđa se korištenje određene količine bioplina i
biljnih ostataka za energetske svrhe, no u odnosu na druge mjere ova ima
relativno mali značaj. Primjena ostalih mjera u poljoprivredi nosi
socio-gospodarske rizike koje u ovom trenutku nije moguće dovoljno sagledati.
Ostale mjere dolaze u obzir kad se napravi plan za smanjenje emisije
stakleničkih plinova u poljoprivredi, predviđen za 2009. godinu.
Ü **MCA-18. Plan za djelovanja u sektoru poljoprivrede s gledišta prilagodbe
klimatskim promjenama i smanjenja emisije stakleničkih plinova**
Plan treba analizirati potencijale mjera u poljoprivredi i socio-gospodarske
aspekte njihove primjene.

**8.11. MJERE I AKTIVNOSTI U SEKTORU KORIŠTENJA ZEMLJIŠTA, PROMJENE U KORIŠTENJU
ZEMLJIŠTA I ŠUMARSTVO**

Sektor korištenja zemljišta, promjene u korištenju zemljišta i šumarstvo (*Land
Use, Land Use Change and Forestry – LULUCF*) omogućuje prema pravilima Kyotskog
protokola dvije vrste aktivnosti koje mogu biti izvori emisije ili ponori.
Ponori emisije su ako u državi dolazi do porasta ukupne zalihe ugljika u
biomasi, uzrokovano ljudskim aktivnostima. Ponori se mogu postići sadnjom šuma
na površinama koje nisu obrasle šumom, s tim što se promatraju aktivnosti nakon
1990. godine. U Hrvatskoj je kao šumsko zemljište raspoloživo oko 300.000 ha
površine, na kojem bi se pošumljavanjem i sadnjom brzo rastućih pionirskih vrsta
drveća mogle ostvarivati zalihe ugljika od nekoliko tisuća Gg CO2/god. U
Hrvatskoj je nakon 1990. godine bilo vrlo malo nove sadnje šuma te ponori zbog
novog pošumljavanja nisu iskoristivi za prvo obvezujuće razdoblje Kyotskog
protokola, do 2012. godine. Ova je mjera zanimljiva za razdoblje nakon Kyotskog
protokola. Drugi način je da se iskoristi uklanjanje ponorima stakleničkih
plinova uzrokovano aktivnostima revegetacije, gospodarenja šumama i gospodarenja
poljoprivrednim zemljištem. Za korištenje ovog načina Hrvatska treba učiniti
odabir aktivnosti i o tome obavijestiti Konferenciju stranaka, najkasnije godinu
dana nakon što je postala punopravna stranka Protokola. Umanjenje po drugoj
osnovi, temeljem aktivnosti gospodarenja šumom, moguće je do ograničene kvote,
za Hrvatsku najviše do 972 Gg CO2/god. Za podnošenje zahtjeva o korištenju
članka 3.4 treba izraditi stručne analize i pripremiti podatke prema propisanim
zahtjevima.
Ü **MCA-19. Odluka o korištenju članka 3.4 Kyotskog protokola**
Ocjenjuje se da uz postojani prirast šuma koji je Hrvatska do sada imala, a koji
se ne bi trebao promijeniti u doglednoj budućnosti, ima razloga aplicirati se za
primjenu članka 3.4. Potrebno je analizirati sve aspekte ove odluke, i temeljem
stručne analize donijeti konačnu odluku o izboru aktivnosti, što treba uključiti
u Inicijalno izvješće, koje je Hrvatska dužna dostaviti Tajništvu UNFCCC-a do
kraja kolovoza 2008. godine.
Uz navedene mjere, u šumarstvu treba povećati efikasnost eksploatacije, kao i
korištenje drva. Ostaci drvne mase u svim fazama procesa obrade moraju se
iskoristiti. Mjere u energetici podrazumijevaju veće korištenje šumske biomase
za proizvodnju električne energije u malim kogeneracijskim toplanama,
industrijskim kotlovnicama i kućnim individualnim ložištima. Treba spomenuti
aktivnosti »Hrvatskih šuma d.o.o.« su 2002. godine pokrenule pilot porjekt
toplana na šumsku biomasu pod nazivom »16 Uprava šuma-16 toplana na biomasu«. Do
sada su izgrađene toplane u Ogulinu i Gospiću, a planiraju se u Delnicama,
Našicama, Đurđevcu i Krasnu. Ove toplane dio su centraliziranog toplinskog
sustava na koji se, osim objekta Uprave šuma priključuju i obližnji korisnici u
jedinici lokalne samouprave, npr. javne ustanove, bolnice, škole, gradska
poglavarstva, vrtići itd. U ožujku 2007. godine osnovana je tvrtka »Šumska
biomasa d.o.o.«, kao trgovačko društvo sa zadaćom prikupljanja prostornog i
sitnog energetskog drva, iveriranje i baliranje drvne sječke.

**8.12. MEĐUSEKTORSKE MJERE I AKTIVNOSTI**

Ü
**MCA-20. Uspostava sustava trgovanja pravima na emisije CO2**
Sustav trgovanja pravima na emisije CO2 će u Hrvatskoj biti uspostavljen po
uzoru na europsku shemu trgovanja pravima na emisije (EU Emissions Trading
Scheme). U skladu s tim, sustav trgovanja pravima na emisije uključivati će sva
ložišta toplinske snage veće od 20 MW, rafinerije, koksare, proizvodnju čelika,
cementa, vapna i ostalih mineralnih proizvoda te papira i celuloze. Ovako
uspostavljena shema obuhvaćala bi približno trećinu emisije svih stakleničkih
plinova u Hrvatskoj, s ukupno više od pedeset postrojenja. MZOPUG će razmotriti
hoće li proširiti listu postrojpostrojenja radi povećanja likvidnosti tržišta i
učinkovitosti čitave sheme trgovanja kvotama. Uključivanje Hrvatske u europsku
shemu trgovanja planirano je 2010. godine, či da će se domaća postrojenja
u shemu uključiti sredinom prvog obvezujućeg razdoblja Kyotskog protokola (2008.
– 2012.), odnosno sredinom druge faze EU ETS-a.
Za uspostavu sustava trgovanja potrebno je prvo napraviti Nacionalni plan
raspodjele emisijskih kvota stakleničkih plinova, uspostaviti Nacionalni
registar emisija stakleničkih plinova i sustav praćenja, izvještavanja i
verifikacije emisija stakleničkih plinova. U trgovanje će biti uključene i
jedinice smanjenja emisije/ovjerenog smanjenja emisije dobivene kroz primjenu
JI-a odnosno CDM-a međunarodnih projekata. U izradi plana raspodjele emisijskih
kvota treba poštivati niz kriterija, u skladu s preporukama EU. Bitan kriterij
je da ukupni zbroj prava na emisije mora biti u skladu s ciljem obveze
ispunjenja Kyotskog protokola. U razdoblju od 2008. do 2012. predviđa se da se
najmanje 90 posto prava na emisije raspodijeli besplatno, dok bi se ostatak
prodao putem dražbe. U određivanju kvota za pojedina postrojenja promatrat će se
njihova emisije iz prošlog razdoblja, mogućnosti primjene dodatnih mjera i
razvojni planovi. U tijeku 2008. godine bit će izrađen Nacionalni plan
raspodjele emisijskih kvota i uspostavljen Nacionalni registar, u okviru
komponente II. Klimatske promjene, CARDS 2004 projekta.
Ü **MCA-21. Povećanje naknade na emisiju CO2**
Naknada na emisiju CO2 uvedena je 2007. godine. Prikupljena sredstva trebaju
poslužiti za poticaje projekata i istraživanja. Naknade su u ovom trenutku
relativno male pa se ne očekuje da će imati direktnog učinka na smanjenje
emisije CO2 te je stoga potrebno ispitati opravdanost povećanja jedinične
naknade za razdoblje nakon 2009.. Potrebno je također analizirati odnos između
sheme trgovanja emisijskim jedinicama i plaćanja naknade na emisije CO2 te
uvođenje naknade za izvore koji njome nisu obuhvaćeni.
Ako se nakon 2009. godine ukine naknada na emisiju CO2 za izvore koji će ući u
sustav trgovanja pravima na emisije, FZOEU će ostati bez značajnog dijela
sredstava za poticanje energetske efikasnosti i obnovljivih izvora energije.
Potrebno je izraditi studiju izvodljivosti uvođenja naknade/poreza na ugljik u
gorivu, kojom bi se obuhvatili svi potrošači fosilnog goriva, izuzevši one koji
će biti u sustavu trgovanja pravima na emisije.
Ü **MCA-22 Izvještavanje prema UNFCCC-u i Kyotskom protokolu**
Ratifikacijom Kyotskog protokola Republika Hrvatska preuzela je niz dodatnih
zahtjeva i obveza koje se odnose na opsežno izvješćivanje o emisijama
stakleničkih plinova i poduzetim mjerama za smanjenje emisije, godišnje o
emisijama, dvogodišnje o provedbi mjera i projekcijama i periodički o svim
pitanjima provedbe Kyotskog protokola u državi. Obveza je stranaka Konvencije
dostavljati Nacionalno izvješće o provođenju odredbi Konvencije u propisanom
formatu i sadržaju za države članice Priloga I. Do sada je Hrvatska dostavila
Prvo nacionalno izvješće o promjeni klime 2001. godine i objedinjeno Drugo,
treće i četvrto nacionalno izvješće u veljači 2007. godine. Planirano je da će
sljedeće izvješće biti objavljeno 2009. godine. S ciljem osiguranja provedbe
obveza stranaka u pogledu izvješćivanja utvrđenih Protokolom usvojena je odluka
kojom se utvrđuju postupci i mehanizmi koji se odnose na pridržavanje navedenih
obveza. U svezi s izvješćivanjem, stranci koja ne dostavi propisana izvješća u
utvrđenim rokovima suspendira se pravo na korištenje mehanizama Kyotskog
protokola, što znači i trgovanja pravima na emisije stakleničkih plinova. Za
Hrvatsku to povlači za sobom i neispunjenje preuzimanja pravne stečevine EU u
dijelu koji se odnosi na uspostvu sustava trgovanja pravima na emisije
stakleničkih plinova i prijenos Direktive 87/2003/EK. Uredbom o praćenju emisija
stakleničkih plinova u Republici Hrvatskoj propisani su navedeni rokovi do kojeg
Ministarstvo mora godišnje dostaviti Izvješće o inventaru stakleničkih plinova,
15. travnja, a stupanjem u EU taj se rok pomiče na 15. siječnja. Stoga je od
izuzetnog značenja da ministarstva nadležna za pojedine sektore o kojima se
izvješćuje (energetika, promet, industrija, šumarstvo, poljoprivreda) i Državni
zavod za statistiku dostavljaju potrebne podatke o aktivnostima u rokovima
navedenim u Uredbi kako bi se u konačnici mogli poštovati rokovi dostave
izvješća prema UNFCCC-u i Kyotskom protokolu.
Ü **MCA-23. Program osposobljavanja za provedbu Konvencije i Kyotskog protokola**
Glavna područja osposobljavanja nacionalnog sustava za provedbu Konvencije i
Protokola su: nacionalni inventar stakleničkih plinova, projekcije emisija
stakleničkih plinova, politika i mjere te procjena njihovih učinaka, procjena
utjecaja i prilagodba klimatskim promjenama, istraživanje i sustavno promatranje
klime, obrazovanje i svjesnost javnosti, transfer okolišu prihvatljivijih
tehnologija, nacionalna izvješća i nacionalni akcijski planovi, nacionalni
sustavi za procjenu i proračun emisija stakleničkih plinova, metode proračuna
povezane s ciljevima, rokovima i nacionalnim registrima, obveze izvješćivanja,
fleksibilni mehanizmi Kyotskog protokola. U listopadu 2007. godine završen je
projekt »Osposobljavanje za provedbu UNFCCC-a i Kyotskog protokola u Republici
Hrvatskoj« sufinanciran od strane LIFE Treće zemlje programa Europske komisije.
Potrebno je definirati daljnje aktivnosti u pogledu osposobljavanja kapaciteta
za provedbu Konvencije i Kyotskog protokola.
Ü **MCA-24. Aktivno sudejlovanje u međunarodnom pregovaranju za obvezujuće
razdoblje nakon 2012. (»Post-Kyoto«)**
U vremenu dok se tek oblikuju zajednička mišljenja Hrvatska ima iskustva što
znači biti aktivan u pregovorima. Jednom kada su odluke prihvaćene, naknadne
intervencije vrlo su mukotrpne i s vrlo neizvjesnim ishodom, bez obzira na
jačinu argumenata. Dobro je poznato da je zahtjev Republike Hrvatske za
uvažavanje fleksibilnosti prema članku 4.6. UNFCCC o razini emisije u baznoj
godini prihvaćen nakon pet godina napornih pregovora.
Pregovori o shemi obveza nakon Kyotskog razdoblja službeno su započeli 2006.
godine. Za sada se razgovara o mogućim osnovnim principima i planu aktivnosti.
Odluke u UNFCCC donose se koncenzusom, što znači da svaka stranka ima jednako
pravo u postupku pregovora i usvajanja odluka. Hrvatska treba promicati pristup
koji uvažava što više objektivnih elemenata: doprinos globalnoj emisiji, polazno
stanje, energetska obilježja, potencijale smanjenja emisije, gospodarske
mogućnosti i lokalne specifičnosti (Poglavlje 4.3). Hrvatskoj je raspoznata
specifičnost i ona je potvrđena Odlukom 7/CP.12 Konferencije stranaka i kao
takvu je valja koristiti i u budućem razmatranju obveza
Za sada postoje znatne razlike u pogledima razvijenih država i država u razvoju.
Države u razvoju ne prihvaćaju striktne obveze i smatraju da je postojeći sustav
kojim se ograničava emisija državama Priloga I. dobar, jer one tako imaju
interesa ulagati u projekte u zemljama u razvoju (CDM projekti). Razvijene
države spremne su preuzeti mnogo veće obveze, u čemu će EU predvoditi jedino ako
svi prihvate neku kvantificiranu obvezu smanjenja. Među razvijenima postoje
razlike jer neke države s najrazvijenijim ekonomijama ne bježe od obveza, ali
rješenje vide u tehnološkom razvoju i dobrovoljnim akcijama, s čvrstim
obećanjima da će i dalje predvoditi u smanjenju emisija i financijskoj potpori.
Hrvatska treba u pregovorima koristiti dosada stečena iskustva i pozicije.
Potrebno je osigurati kontinuitet prisutnosti inosti i aktivnog sudjelovanja, što
podrazumijeva stalnu stručnu podršku kojom treba analizirati posljedice
različitih prijedloga.
Ü **MCA-25. Izrada planova, programa i studija za efikasnije provođenje i
kreiranje politike klimatskih promjena.**
Ovdje se posebno ističu sljedeći dokumenti koje je potrebno izraditi: Projekcije
emisija stakleničkih plinova za razdoblje od 2012. do 2050. godina (2008.),
Studija definiranja referentnih rješenja za ocjenu efekata projekata i programa
za smanjenje emisije stakleničkih plinova (2008.) elaborat o korištenju članka
3.4. Kyotskog protokola (2008.), Studija utvrđivanja programa istraživanja iz
područje klime (2008.), Nacionalni plan za smanjenje emisije s mjerama u
šumarstvu (2009.), Prilagodba i dogradnja strategije energetskog razvitka
Republike Hrvatske (2008.), Nacionalni plan adaptacije klimatskim promjenama
(2010.).
Ü **MCA-26. Uspostava istraživačko-razvojnog programa namijenjenog pitanjima
klimatskih promjena**
Dugoročno, tehnološki razvoj treba biti oslonac u borbi protiv klimatskih
promjena. Iskustva pokazuju da tehnološka rješenja, kada ulaze u komercijalnu
primjenu, postaju sve jeftinija i njihova primjena vrlo često nadilazi i
najoptimističnije prognoze. Oni koji na vrijeme raspoznaju trendove i krenu u
dobrom smjeru, imaju šansu vrlo brzo ovladati tehnologijama koje još nisu
interesantne krupnom kapitalu. Hrvatska je, primjerice, prije više od deset
godina imala kapacitete proizvodnje solarnih kolektora veće nego danas i u tome
bila predvodnik u regiji. Po znanstveno stručnim potencijalima i tehničkim
kapacitetima mogla je do danas postati proizvođač svjetskog ranga.
U Hrvatskoj do sada nije bilo sustavnih istraživanja i razvojnih programa o
proučavanju utjecaja i prilagodbe klimatskim promjenama. Planom se postavlja
cilj uspostave istraživačko-razvojnog programa pri Ministarstvu za znanost,
obrazovanje i sport, a ovaj program treba funkcionirati uz financijsku potporu
FZOEU-a. To je i uvjet da se domaće institucije uključe u međunarodne programe
istraživanja. Istraživanje i razvoj treba biti usmjereno na dva područja: 1)
smanjenje emisije i povećanje ponora i 2) mjere za prilagodbu klimatskim
promjenama. Hrvatskoj su dugoročno izgledne dvije opcije na kojima treba
poticati istraživanja i održati kapacitete. Nuklearna energija može biti izlaz,
kao što je za mnoge države razvijenog svijeta s manjkom vlastitih energetskih
izvora. Postojeće kapacitete istraživačko-stručnog kadra treba očuvati i
omogućiti da drže korak s razvojem tehnologija, što su do sada i uz vrlo mala
sredstva uspijevali. Druga, značajna opcija za koju su potrebna istraživanja je
utiskivanje CO2 u podzemna nalazišta nafte i plina, za što također ima
raspoloživih kadrovskih kapaciteti i već pripremljenih projekata.
Ü **MCA-27. Nacionalni energetski programi**
Zakonom o energiji uspostavljeni su energetski programi radi poticanja
istraživanja, planiranja i implementacije mjera energetske učinkovitosti i
primjene obnovljivih izvora energije u različitim područjima: PLINCRO – Program
plinifikacije Hrvatske; KOGEN – Program razvoja i promocije kogeneracije; MIEE –
Mreža industrijske energetske efikasnosti; MAHE – Program izgradnje malih
hidroelektrana; SUNEN – Program korištenja energije sunca; BIOEN – Program
korištenja energije biomase i otpada; ENWIND – Program korištenja energije
vjetra; GEOEN – Program korištenja geotermalne energije; KUENzgrada – Program
energetske efikasnosti u zgradarstvu; KUENcts – Program razvoja i energetske
efikasnosti centraliziranih toplinskih sustava; CROTOK – Program energetskog
razvitka hrvatskih otoka, razvoj integralnih projekata racionalnog korištenja
energije na otocima RH i TRANCRO – Program energetske efikasnosti u transportu.
Programi se financiraju iz Državnog proračuna i FZOEU-a, a koordinira ih
Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva. Potrebno je programe
prilagoditi i uskladiti s potrebama ovog Plana.
Ü **MCA-28. Program obrazovanja i rada s javnošću**
Posljednjih godina započete su putem javnih tiskanih i elektronskih medija
informativne i obrazovne aktivnosti u području klime. U razdoblju do 2012.
godine, a u daljnjoj budućnosti do 2025. godine obrazovanje i rad s javnošću,
sukladno iskustvima drugih europskih zemalja razvijat će se u dva osnovna kruga.
Prethodno valja istaknuti da danas još nema kritične inicijalna masa edukatora.
Valja je planski i smišljeno, sukladno potrebama društva stvarati. Ova jezgra
edukatora provodit će obrazovne aktivnosti, a stvarat će se kroz nove projekte u
stručnim ustanovama, na fakultetima i u znanstvenim institutima, te nekim
udrugama građana. U tim ustanovama razvijat će se obrazovni alati različitog
formata.
Na strani educiranih, proces će se odvijati u dva kruga:
U prvom krugu nastavit će se i sustavno razvijati obavješćivanje i opće
obrazovanje o klimatskim promjenama, u funkciji oblikovanja stava javnosti o
klimatskim promjenama. Ove aktivnosti imat će teritorijalnu dimenziju koja
obuhvaća opću publiku, građane, mladi naraštaj kojih se posljedice klimatskih
promjena izravno tiču, odnosno na državnu upravu na lokalnoj, županijskoj i na
državnoj razini. Cilj ovoga kruga obrazovanja je da se društvena sredina
»opskrbi« osnovnim, točnim i uvijek svježim informacijama i znanjima o čemu se
radi u pitanju klimatskih promjena i kako one dotiču uvjete i kvalitetu
življenja ljudi i cjelokupnog živog svijeta. Ovaj krug kao uvodni ima prioritet
do 2009. godine. Sustavni napori na ovom planu započeli su 2006./2007. godine u
okviru provedbe projekta Europske komisije »LIFE – Treće zemlje«14.
U drugom krugu razvijat će se primijenjeno, specijalizirano obrazovanje osoba –
činitelja u poduzetničkim i proizvodno-uslužnim granama djelatnosti koje izravno
ili neizravno doprinose emisiji stakleničkih plinova u Hrvatskoj. To su
činitelji u proizvodnji energije, nekim industrijskim djelatnostima,
poljoprivredi (umjetna gnojiva i stočarstvo prije svega), te aktivnostima
prometa i zbrinjavanja otpada. Ove aktivnosti valja prethodno pripremiti
obrazovnim alatima i adekvatnom uže ciljanom obrazovnom ponudom. Ukupno
obrazovanje na ovome području odvijat će se od 2008. do 2010. godine i dalje.
postojeće emisije stakleničkih plinova u Hrvatskoj zahtijevaju stjecanje,
širenje i primjenu novih znanja. To nije sve. Pitanje je šire od obrazovnog.
Smanjenje emisija pretpostavlja i organizacijsko, financijsko, tehnološko i
društveno restrukturiranje djelovanja i ponašanja odgovornih izravnih činitelja.
Obrazovanje i podizanje javne svijesti ključno je za provođenje mjera, jer svaki
pojedinac svojim djelovanjem u uredu, tvornici, kod kuće ili na bilo kojem
drugom mjestu može aktivno djelovati. Uspjeh provođenja niza mjera vezan je uz
stanje javne svijesti, pa je uobičajeno da gotovo svaku akciju prati osmišljena
promiđbena kampanja.
Ü **MCA-29. Potpora programima i projektima za prijenos tehnologija i znanja**
Prepreka u uspješnoj provedbi mjera je nedovoljna informiranost i znanje o
raspoloživim tehnologijama na hrvatskom tržištu. Država će poticati prijenos
novih tehnologija i njihovu primjenu kroz različite aktivnosti, posebice putem
donacija i sufinanciranja demonstracijskih projekata, financiranja projekata za
širenja znanja o tehnologijama i njihovoj primjeni. Početno stanje o potrebama
za prijenos tehnologija i znanja utvrđeno je projektom: *Aktivnosti
osposobljavanja za ublažavanje klimatskih promjena: Procjena potreba za
prijenosom tehnologija (EKONERG, 2005)15*. Prioritet su teh su tehnologije koje će ubrzati
korištenje vjetroelektrana, biomase za toplinske potrebe, smanjenje toplinskih
gubitaka i poboljšanje energetske učinkovitosti u zgradama ienje
biogoriva u prometu.
\_\_\_\_\_\_\_\_
14 LIFE04 TCY/CRO/029
Osposobljavanje sustava za provedbu Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o
promjeni klime i Kyotskog protokola u Republici Hrvatskoj
15 Projekt je sufinanciran od Globalnog fonda za okoliš, u okviru
standardnog programa podrške državama strankama UNFCCC-a, provedbena agencija od
strane GEF-a bio je UNDP

**8.13. PRIMJENA FLEKSIBILNIH MEHANIZAMA KYOTSKOG PROTOKOLA**

Kyotskim protokolom definirana su tri fleksibilna mehanizma: mehanizam
zajedničkih projekata između članica Priloga I. (engl. *Joint implementation –
JI*), mehanizam klimatski »čistih« razvojnih projekata (engl. *Clean Development
Mechanism – CDM*) i međunarodno trgovanje emisijama (engl. International Emission
Trading – IET).
Fleksibilni mehanizmi dopunsko su sredstvo koje stranka Priloga I. Konvencije
može primijeniti kako bi lakše postigla cilj smanjenje emisije, dok primarne
moraju ostati domaće mjere za smanjenje emisija. Primjena mehanizama nije
obvezna niti za jednu stranku Konvencije i Protokola, a očekuje se da stranka
izvrši maksimalne napore u primjeni mjera na nacionalnoj razini. Primjena
fleksibilnih mehanizama Kyotskog protokola pomaže da se smanjenje emisije
ostvari na troškovno-učinkovit način, ulaganjima gdje je to najjeftinije.
Analize pokazuju da Hrvatska u prvom razdoblju obveze može vlastitim mjerama
ispuniti obveze Kyotskog protokola ako se ostvari scenarij ‘s mjerama’ (vidi
poglavlje 7.8.10), što znači da se ne planira korištenje fleksibilnih
mehanizama. Ukoliko dođe do podbačaja u realizaciji domaćih mjera koji bi mogao
ugroziti ispunjenje obveze Kyotskog protokola, tada dolazi u obzir korištenje
mehanizama trgovanja emisijama, odnosno izravne kupnje jedinica emisije na
otvorenom međunarodnom tržištu.
Očekuje se da će pregovori o obvezama nakon Kyotskog protokola (nakon 2012.)
rezultirati još strožim zahtjevima te će, kada se iskoristi određeni potencijal
smanjenja emisije domaćim mjerama, postati zanimljive opcije nabave jedinica iz
inozemstva. Regulatorni okvir za razdoblje nakon 2012. još nije uspostavljen,
ali postoji konsenzus u međunarodnoj zajednici za nastavkom njihove provedbe uz
određene izmjene pravila, posebno CDM-a. Zbog toga je u interesu Hrvatske da se
tijekom prvog razdoblja obveze osposobi za korištenje ostalih opcija koje će
proizaći iz međunarodne regulative kojom će se definirati okvir djelovanja nakon
2012.
Ü **MCA-30 Uspostava infrastrukture za primjenu fleksibilnih mehanizama Kyotskog
protokola – ovlaštenja FZOEU-a za međurodno kupovanje jedinica smanjenja emisija**
Gledajući formalno institucionalnu prilagodbu provedbe mehanizama, u Hrvatskoj
je potrebno imenovati nadležno tijelo (engl. designated national authority –
DNA) za provedbu mehanizma klimatski »čistih« razvojnih projekata (CDM), odnosno
referentni centar (engl. designated focal point) za provedbu mehanizma
zajedničkih projekata (JI). Funkcije ovih tijela u Hrvatskoj će izvršavati
postojeća ustrojstvena jedinica Ministarstva zaštite okoliša, prostornog
uređenja i graditeljstva nadležna za klimatske promjene. Primjer gdje je isti
subjekt odgovoran za provedbu oba projektna mehanizma može se naći u nekim
zemljama strankama Priloga I. Konvencije.
Zakonodavne aktivnosti započele su 2007. godine pripremom zakonskih i
podzakonskih akata za reguliranje primjene mehanizama. Donošenjem Uredbe o
praćenju emisije stakleničkih plinova (»Narodne novine« br. 1/07) postavljene su
nadležnosti za vođenje registra stakleničkih plinova koji predstavlja jedan od
nužnih uvjeta za primjenu mehanizama. MZOPUG putem AZO-a uspostavlja Registar, a
za poslove vođenja registra nadležan je AZO. Pitanja provedbe fleksibilnih
mehanizama u Hrvatskoj planiraju se urediti posebnom uredbom.
Ukoliko dođe do podbačaja u realizaciji domaćih mjera, potrebno je osigurati
financijska sredstva za kupnju jedinica emisije kojima će se pokriti razlika do
iznosa postavljenog Kyotskim protokolom za Hrvatsku. Planira se da će se
koristiti sredstva iz FZOEU, međutim ako ta sredstva neće biti dovoljna,
potrebno ih je osigurati iz državnog proračuna, zbog čega je važna i
koordinacija s Ministarstvom financija.
Cijena jedinica koje se mogu odmah nabaviti na tržištu u pravilu je veća od
jedinica nastalih projektnim mehanizmima, međutim u slučaju kada se ne očekuje
nabava veće količine, izravna kupnja manjih količina na tržištu je opravdana.
Uspostava infrastrukture za realizaciju nabave jedinica smanjenja emisije
opravdana je jedino kad se kupuju veće količine jedinica, što ovdje nije slučaj.
Izravna kupnja emisijskih jedinica na tržištu može se realizirati bilateralnim
ugovorima, trgovanjem na burzi ili na neburzovnim tržištima. Zbog zamršenosti
tržišnih odnosa te i drugih razloga kao što su oni regulatorne i političke
prirode, vrlo je teško prognozirati buduću cijenu tone CO2 na otvorenom tržištu
u 2008. godini, a još teže cijenu koju će tržište definirati pri kraju razdoblja
obveze u 2012. godini. Trenutne procjene govore da bi se ta cijena mogla kretati
u relativno širokom rasponu od 15-35 eura po toni.
Ü **MCI-31. Provedba JI projekata u Hrvatskoj**
Kad se radi o JI projektima, Hrvatska kao država ili bilo koji zainteresirani
pravni subjekt iz Hrvatske, može imati dvije uloge: investitora u smanjenje
emisije u drugoj državi – stranci Kyotskog protokola ili ulogu nositelja
(domaćina) projekta u Hrvatskoj. U prvom razdoblju obveze (2008. – 2012.) ne
predviđa se primjena većih JI projekata Hrvatskoj u kojima bi strani investitori
ulagali u smanjenje emisije i ostvarivali pravo na jedinice smanjenja koje bi se
iz Hrvatske prenosile na račun investitora. Isto tako ne očekuje se niti
značajnija provedba JI projekata u kojima bi se pravni subjekti iz Hrvatske
pojavili u ulozi investitora prvenstveno zbog zasićenosti tržišta u centralnoj i
istočnoj Europi. Primjena JI projekata u Hrvatskoj može se prihvatiti u sektoru
poljoprivrede, prometa i gospodarenja otpadom, odnosno u sektorima u kojima se
ne mogu kratkoročno provesti mjere ili su granični troškovi primjene mjera
relativno visoki u post-Kyoto razdoblju.
Ü **MCA-32. Omogućiti investiranje u CDM i JI projekte u drugim državama**
Tijekom 2008. godine planira se uspostaviti procedura za provedbu mehanizama
Kyotskog protokola, kako bi se omogućilo sudjelovanje Hrvatske kao investitora u
CDM i JI projekte za smanjenje emisije u drugim državama. Da bi se investiralo u
ove projekte, bit će potrebno osigurati stručne kadrove za prosudbu
izvodljivosti projekata, rizika realizacije projekta i stvarne uštede emisije
kojom projekt rezultira. Mogućnost realne prosudbe izravno utječe na poziciju u
procesu ugovaranja i povoljnosti ugovora o kupnji smanjenja emisije koji se u
konačnici sklapa s prodavateljem smanjenja emisije te smanjenje rizika od
podbačaja isporuke planiranih jedinica. Potrebno je omogućiti pravnim subjektima
iz Hrvatske da samostalno ulažu u CDM i JI projekte, što je omogućeno na razini
Europske unije Direktivom 2004/101/EC. Ova je direktiva u funkciji europske
sheme trgovanja emisijama, opisane u nastavku. U slučaju provedbe mjera iz
Strategije neće biti potrebna kupovina emisijskih jedinica od strane države, ali
treba omogućiti gospodarskim subjektima ulaganje u takve projekte i trgovanje
emisijskim jedinicama na tržištu.
Ü **MCA-33 UCA-33 Uključivanje Hrvatske u europsku shemu trgovanja emisijama**
Pretpostavljajući ulazak Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske
unije, postrojenja u Hrvkoja ispunjavaju kriterije europske direktive o
trgovanju pravima na emisije (Direktiva 2003/87/EK) postat će obvezni sudionici
u europskoj shemi trgovanja emisijama. Shema predstavlja oblik mehanizma
međunarodnog trgovanja emisijama ograničenog na članice Europske unije. Shema
trgovanja emisijama Europske unije povezana je s fleksibilnih mehanizmima
Kyotskog protokola na taj način da pravni subjekti – obveznici sheme mogu u
određenoj mjeri koristiti projektne mehanizme CDM i JI kojima stječu jedinice za
ispunjenje obveze. Pokazuje se da je sustav trgovanja pravima na emisije
učinkovit u slučaju kada je količina jedinica prava na emisije na tržištu manja
od stvarnih emisija stakleničkih plinova sudionika u shemi, odnosno kada je
stvorena potražnja. Stoga se pretpostavlja da će i za Hrvatsku sudjelovanje u EU
ETS-u donijeti pozitivne učinke na smanjenje emisije. Postoji mogućnost
sudjelovanja Hrvatske u EU ETS-u i prije formalnog pristupanja EU.
Uključivanje Hrvatske u EU ETS planirano je tijekom 2010. godine, to je u
vrijeme kada će službeno već početi prvo obvezujuće razdoblje Kyotskog
protokola, a istodobno s njime i drugo razdoblje EU ETS-a.
Glavne aktivnosti koje se odnose na fleksibilne mehanizme su:
2008. – Uredba o trgovanju emisijskim kvotama stakleničkih plinova
2008. – Uspostava registra stakleničkih plinova
2008. – Uredba o uvjetima provedbe fleksibilnih mehanizama Kyotskog protokola
2010. – Povezivanje na EU shemu trgovanja kvota emisije
2010. – Ocjena stanja provedbe mjera i Kyotskog protokola
2010 – Uspostava programa za mehanizme u Fondu (po potrebi)
U okviru projekta programa Europske komisije »LIFE Treće zemlje« –
“Osposobljavanje Republike Hrvatske za provedbu Okvirne konvencije o promjeni
klime i Kyotskog protokola”, izrađene su stručne podloge za provedbu
fleksibilnih mehanizama i trgovanja emisijskim jedinicama u Republici Hrvatskoj.
Realizacijom CARDS 2004 projekta ostvarit će se financijska podrška za uspostavu
registra i izradi Plana raspodjele emisijskih kvota stakleničkih plinova. U
suradnji sa Svjetskom bankom planira se održavanje niza radionica na kojima će
se postrojenjima obuhvaćenim sustavom trgovanja emisijskim kvotama dati
informacije vezano za njihove obveze prema praćenju emisja iz postrojenja,
organizacije provjere izvješća, načina trgovanja emisjskim jedinicama i dr.

**8.14. EFEKTI PRIMJENE MJERA – PROJEKCIJE DO 2012. GODINE S POGLEDOM NA 2020.
GODINU**

Za projekcije u budućnosti promatrana su dva scenarija:
– *Scenarij ‘bez mjera’*. To je scenarij koji podrazumijeva nastavak postojeće
prakse, ali prodorom novih tehnologija kakav bi bio da nema ciljeva smanjenja
emisije stakleničkih plinova. Treba istaknuti da scenarij ‘bez mjera’ nije čista
ekstrapolacija današnjeg stanja i povjesnog trenda. Ekstrapolacija trenda
emisija iz posljednjih deset godina dala bi porast emisije po stopi od 3,4%.
Scenarij ‘bez mjera’ u razdoblju od 2004. do 2012. godine ima manji trend od
ekstrapolacije dosadašnjeg porasta i iznosi 2,5%. Scenarij bez mjera
pretpostavlja izgradnju u elektroenergetskom sustavu u skladu s planom izgradnje
Energetske strategije (referentni scenarij S1).
– *Scenarij ‘s mjerama’*. To je scenarij s primjenom svih mjera koje preporučuje
Plan. Napominje se da su u analizi mjera u pravilu analizirane mjere s troškom
manjim od 20 EUR/t CO2, s nekim izuzecima. Ovim scenarijem u razdoblju od 2005.
– 2012. godine emisija bi trebala rasti sa stopom ne većom od 1,2%, što je
porast od oko 370 Gg CO2 eq/god.
Iz slike 8.14-1 uočljivo je da bi u scenariju ‘bez mjera’ emisija iznosila oko
2.300 Gg CO2 eq iznad Kyotskog cilja, u 2010. godini. Primjenom svih troškovno
učinkovitih mjera koje predlaže Plan, emisija će biti ispod Kyotskog cilja u
čitavom razdoblju, od 2010. do 2012. godine.
Ako se uspiju realizirati sve mjere, emisija bi u 2010. godini bila na razini
6,6% nižoj od bazne godine, što je nešto bolje od postavljanog cilja 5%
smanjenja u odnosu na baznu godinu.
Emisija po scenariju ‘s mjerama’ raste 1,6% godišnje u razdoblju do 2010.
godine, a zatim po stopi od 0,2% godišnje do 2020. godine.
Najveće smanjenje emisije u odnosu na scenarij ‘bez mjera’ bit će u sektoru
Energetskih postrojenja, posebice u proizvodnji električne energije. To je
najviše posljedica primjene obnovljivih izvora energije i primjene mjera
energetske učinkovitosti u neposrednoj potrošnji (Slika 8.14-2). Najveća
pojedinačna mjera u sektoru Industrijskih procesa je smanjenje emisije N2O u
proizvodnji dušične kiseline. U ukupnom smanjenju, 41% se ostvaruje korištenjem
obnovljivih izvora energije, 24% mjerama energetske učinkovitost i 28,7% u
industrijskim procesima (Slika 8.14-3). Mjere u gospodarenju otpadom postaju
značajne nakon 2010. godine, kada se predviđa termička obrada otpada u gradskim
toplanama i cementnoj industriji, sa smanjenjem emisije za oko 780 Gg CO2 eq u
2012. godini

![](dodatni/348223.gif)

*Slika 8.14-1*: PROJEKCIJE EMISIJE STAKLENIČKIH PLINOVA U HRVATSKOJ
Ako se Hrvatska odluči za korištenje članka 3.4. Kyotskog protokola kojim se
dozvoljava umanjenje emisije zbog porasta zaliha ugljika u drvnoj masi
(aktivnost održivog gospodarenja šumama), tada bi se emisija još mogla smanjiti
za 972 Gg CO2eq. To je još dodatnih 2,8%, te bi ukupni potencijal smanjenja u
2010. godini mogao biti 9,4%, u odnosu na scenarij ‘bez mjera’.
Nakon 2012. godine nastupa drugo razdoblje obveze iz Kyotskog protokola, a
obveze pojedinih država tek će se odrediti.
Iz današnje perspektive mogućeg predviđanja budućnosti može se vidjeti da bi
Hrvatska dugoročno mogla stabilizirati svoje emisije oko 2020. godine. Smanjenja
iznad 5% u odnosu na baznu godinu, u 2020. godini mogu se postići jedino uz
znatno više troškove, te primjenom jedne od tri mjera koje u ovoj Strategiji
nisu uzete u obzir: sadnja novih šuma, izdvajanje i spremanje CO2 u podzemna
skladišta, kao i izgradnja nuklearnih elektrana. Potencijale dodatnog smanjenja
potrebno je pomno analizirati, a rezultate koristiti u okviru tekućih pregovora
za post Kyoto razdoblje.

![](dodatni/348224.gif)

*Slika 8.14-2*: SMANJENJE EMISIJE PO SEKTORIMA U ODNOSU NA CILJ KYOTSKOG
PROTOKOLA, U 2010. GODINI

![](dodatni/348225.gif)

*Slika 8.14-3*: DOPRINOS ENERGETSKE UČINKOVITOSTI I PRIMJENE OBNOVLJIVIH IZVORA
ENERGIJE SMANJENJU EMISIJE U 2010. GODINI.

**8.15. INSTITUCIONALNI OKVIR ZA PROVEDBU MJERA**

Institucionalni okvir za provedbu mjera s ciljem smanjivanja emisija
stakleničkih plinova temelji se na postojećim institucijama Države i mreže
visokoškolskih, znanstveno-istraživačkih i stručnih ustanova prikazuje tablica
8.15-1.

*Tablica 8.15-1*: INSTITUCIJE ZA PROVEDBU MJERA U PODRUČJU KLIMATSKIH PROMJENA

|  |  |
| --- | --- |
| **Institucija** | **Aktivnost** |
| MZOPUG | Odgovoran za planiranje i provođenje politike i mjera za ublaženje klimatskih promjena. Operativno provođenje je u okviru Odjelu za zaštitu atmosfere u Sektoru za atmosferu, more i tlo. MZOPUG izdaje dozvole za emisijske jedinice i provedbeno je tijelo za primjenu fleksibilnih mehanizama Kyotskog protokola. |
| Savjet za održivi razvitak i zaštitu okoliša | Nadzire provedbu politike i mjera i daje prijedloge za izmjene i nove aktivnosti. |
| Radna skupina za međusektorsku koordinaciju središnjih tijela državne uprave | Na operativnoj razini koordinira aktivnosti između Ministarstva i drugih tijela državne uprave. Ovim se treba osigurati kontinuitet poslova i učinkovitija suradnja. |
| Ad hoc radne skupine i stručni savjeti | MZOPUG po potrebi osniva radne skupine, za pojedina pitanja i sektore. Stručno povjerenstvo bit će potrebno za ocjenu JI i CDM projekata. |
| FZOEU | Zadužen za:  – obračun i naplaćivanje naknade na emisije CO2,  – financijsko poticanje projekata i programa u skladu s ciljevima i prioritetima Strategije i Plana djelovanja,  – kupovanje kvota emisije na međunarodnom tržištu. |
| AZO | Zadužena za upravljanje registrom stakleničkih plinova, prikupljanje i arhiviranje podataka o emisijama, vođenje nacionalnog sustava za proračun emisija stakleničkih plinova, pripremu izvješća o emisijama, zadužen za osiguranje i kontrolu kvalitete podataka o emisijama u nacionalnom sustavu. |
| DHMZ | Zadužen za pitanja klimatologije i uključivanje u Globalni sustav praćenja klimatskih promjena. Sudjeluje u aktivnostima vezanimvezanim za utjecaje promjene klime i adaptacije klimatskim promjenama. |
| Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva | Zaduženo za izgradnju kapaciteta i provođenje programa u dijelu koji se odnosi na energetiku, posebice primjenu energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije. Priprema zakone iz područja energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije. Daje poticaje projektima kojima se smanjuje emisija stakleničkih plinova i koordinira svoj rad sa MZOPUG. Nadležno tijelo za dostavu podataka za izradu Proračuna emisija stakleničkih plinova u dijelu koji se odnosi na energetiku i industriju. |
| Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnoga gospodarstva | Zaduženo za izgradnju kapaciteta i provedbu programa u šumarstvu i drvnoj industriji. Nadležno tijelo za dostavu podataka za izradu Proračuna emisija stakleničkih plinova u dijelu koji se odnosi na šumarstvo. |
| Ministarstvo mora,  prometa i infrastrukture | Zaduženo za izgradnju kapaciteta i provođenje programa u sektoru prometa. Nadležno tijelo za dostavu podataka za izradu Proračuna emisija stakleničkih plinova u dijelu koji se odnosi na promet. |
| Ministarstvo znanosti,  obrazovanja i športa | Zaduženo za poticanje tehnološkog razvoja i transfer tehnologija za ublaženje klimatskih promjena, za pripremu programa istraživanja o utjecajima promjene klime i za istraživanja adaptacije klimatskim promjenama. |
| Državni zavod za statisitku | Treba prilagoditi prikupljanje podataka prema potrebama Plana. |
| Obrazovne i visokoškolske  ustanove | Promiču i provode obrazovne programe, uključuju se i predlažu akcije. Na fakultetima je potrebno uvođenje kolegija o klimatskim promjenama Pitanje klimatskih promjena je potrebno uklopiti i u druge relevantne kolegije. |
| Jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave | Zadužene za poticanje i provedbu koncepta održivog razvoja u planiranju i vljanju gradovima, općinama i županijama posebno vezano za mjere smanjenja emsija stakleničkih plinova, poticanje obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te održivi promet. |
| Znanstveno-stručne institucije | Pomažu u realizaciji programa osposobljavanja, održavanju sustava, izvode proračun emisije, pomažu u izvještavanju i nezavisnom pregledu. Predlažu, pokreću i provode programe istraživanja, tehnološkog razvoja i transfera tehnologija. Poželjan je interdiscplinarni pristup i međunarodna suradnja. |
| Organizacije civilnog društva | Inicijative u pripremi i provođenju programa i projekata, posebice u dijelu javne promidžbe i edukacije. |
| Industrija | Očekuje se povećanje vlastite inicijative u provedbi ovog Plana i općenito u praktičnoj primjeni koncepta održivog razvoja. |

Predloženi institucionalni okvir prilagođen je za funkcioniranje u uvjetima
ograničenih financijskih i ljudskih resursa, i neformalno se već koristi od
izrade Prvog nacionalnog izvješća o promjeni klime (2001).
U razdoblju do 2010. godine potrebno je kadrovski ojačati državne institucije.
Iznimno je važno osigurati kontinuitet u kadrovima jer su poslovi vrlo
kompleksni i traže višegodišnje obrazovanje i osposobljavanje. Posebno se to
odnosi na ispunjenje obveza prema Kyotskom protokolu, čije neizvršavanje u
propisanim rokovima povlači za sobom određene posljedice za državu. U tu svrhu
potrebno je s institucijama koje imaju znanstveno-stručnu kompetenciju
uspostaviti dugoročne ugovorno-parterske odnose. Za ključna pitanja u tijeku
osposobljavanja i provedbe treba uspostaviti ad hoc radne grupe, s jasno
definiranim mandatom i osiguranim financijskim izvorima za njihov rad.
U tablici 8.5-1 nisu navedeni glavni akteri – građani. Temeljni pokretač je
svaki pojedinac i njegova vlastita ekološka i društvena odgovornost. Pojedinačno
svaki od nas može aktivno doprinjeti u svojem uredu, kod kuće, u organizacijama
civilnog društva. Bez javne svijesti o potrebi promjene ponašanja neće biti
moguće napraviti velike pomake. U razdoblju do 2012. godine, veliki dio ostvarit
će se čisto zakonodavnim instrumentima, ali problem će biti kasnije kada
zahtjevi za smanjenjem emisije budu sve veći.

**8.16. ZAKONODAVNI OKVIR**

Za rješavanje pitanja klimatskih promjena donedavno u Hrvatskoj nisu postojali
specifični zakonodavni instrumenti. Zakon o zaštiti zraka (»Narodne novine« br.
178/04) u sklopu Plana zaštite i poboljšanja kakvoće zraka postavlja formalnu
obvezu izrade plana za ublaženje klimatskih promjena. Isti Zakon postavlja
pravnu osnovu za propisivanje kvota emisije i tržišta kvotama emisije. Izmjene i
dopune ovog Zakona koje će omogućiti cjelokupan prijenos propisa EU koji
reguliraju područje klimatskih promjena usvojiti će se u drugom kvartalu 2008.
Razvoj pravne regulative u Hrvatskoj temeljit će se na prijenosu pravne
stečevine EU, pri čemu je za ostvarenje postavljenih ciljeva potreban i niz
drugih instrumenata provedbe. Prijenos pravne stečevine planira se okončati do
kraja 2008. godine, što znači da će učinci provedbe biti jače vidljivi tek pri
kraju Kyotskog razdoblja. Europska praksa pokazuje da mjere koje nalažu EU
direktive daju vrlo različite učinke u pojedinim državama i da su neki ciljevi
jedva dostignuti. U prijenosu direktiva koje se odnose na sprječavanje
klimatskih promjena nije predviđeno da se pregovara o odgodama primjene, jer bi
se time dovelo u pitanje ostvarenja ciljeva ovog Plana. Dodatno, u odnosu na EU
regulativu bit će tek nekoliko provedbenih propisa. Priprema propisa u
nadležnosti je Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva
i Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. U kasnijoj fazi aktivniju
ulogu preuzet će Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture i Ministarstvo
regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Tablica 8.16-2 sadrži
pregled novih ili propisa koje je potrebno nadopuniti.

*Tablica 8.16-2*: NADOPUNA POSTOJEĆE REGULATIVE I KLJUČNI NOVI PROPISI ZA PROVEDBU
PLANA

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Vrsta propisa** | **Sadržaj** | **Rok donošenja** |
| Uredba o praćenju emisija stakleničkih plinova u Republici Hrvatskoj | Propisuje obvezu i način praćenja emisija stakleničkih plinova u Republici Hrvatskoj što obuhvaća praćenje i izvješćivanje o:  – svim antropogenim emisijama iz izvora i uklanjanja pomoću ponora stakleničkih plinova  – provedbi i učincima (postignućima) politike i mjera za smanjenje emisija i povećanje ponora  – projekcijama emisija stakleničkih plinova | »Narodne novine« br. 01/07 |
| Propisi o poticanju upotrebe biogoriva u transportu  Uredba o kakvoći biogoriva | Utvrđivanje indikativnog cilja minimalnog udjela biogoriva, promicanje upotrebe biogoriva, propisi o tehničkim zahtjevima na biogorivo. U 2008. MINGORP će izraditi Zakon o biogorivima u kojem će biti propisane kaznene odrebe za neispunjenje obveza stavljanja biogoriva na domaće tržište u propisanom udjelu | Dio prihvaćen, ostatak u 2008.  »Narodne novine« br. 141/05 |
| Uredba o naknadama na emisiju CO2 s pratećim provedbenim propisima | Vrste i veličine izvora koji su obveznici naknade, staklenički plinovi za naknadu, visina naknade, popusti na naknadu zbog ulaganja u mjere smanjenja emisije stakleničkih plinova | »Narodne novine« br. 73/07, 77/07 |
| Uredba o trgovanju emisijskim kvotama uRepublici Hrvatskoj | Izrada Plana raspodjele emisijskih kvota stakleničkih plinova, način transakcija kvota, pravila i metode za izvještavanje o emisijama, provjera izvješća o emisijama, pravila za operativni rad registra stakleničkih plinova | 2008. |
| Odluka o spajanju domaćeg tržišta sa tržištem EU i drugim tržištima | Uvjeti i način transakcija AAU, ERU i CER-u, između hrvatskog tržišta i europskog tržišta kvotama emisije | 2009. |
| Propisi o kriterijima za provedbu fleksibilnih mehanizama Kyotskog protokola | Kriteriji za odobravanje JI i CDM projekata, načini njihove verifikacije i praćenja. | 2008.-2009. |
| Propisi o energetskoj  učinkovitosti u zgradarstvu | Iskaznica energetske karakteristike zgrada  Tehnički standardi gubitaka topline, ventilacije i klimatizacije  Inspekcija kotlova, posebice starijih od 15 godina  Obveza analize isplativosti spajanja na centralizirani sustav opskrbe | Dio prihvaćen, ostatak u 2008. |
| Propisi o poticanju obnovljivih izvora energije i kogeneracije u proizvodnji električne energije | Utvrđivanje minimalnog udjela obnovljivih izvora energije i kogeneracije u opskrbi energijom  Pravila o povlaštenim proizvođačima energije  Poticajne tarife za obnovljive izvore i kogeneraciju | »Narodne novine« br. 33/07 |
| Propis o poticanju proizvodnje topline iz centraliziranih sustava na biomasu | Poticajna tarifa za toplinu u janu u javnom sustavu opskrbe energijom iz biomase | 2008. |
| Propisi o energetskoj učinkovitosti u neposrednoj potrošnji energije i energetskim uslugama | Programi financijskog poticanja ESCO modela  Naplata u centraliziranim sustavima prema individualnoj potrošnji  Kontrola učinkovitosti malih kotlova na tekuće i kruto gorivo  Programi za poboljšanje termičke izolacije  Energetski audit  Obveza provođenja programa energetske učinkovitosti za distributere energije | Dio prihvaćen, ostatak do 2009. |
| Eko-projektiranje | Propis o uspostavi okvira za postavljanje zahtjeva ekološkog dizajna na proizvode koji troše energiju i pripadajuće direktive Vijeća 92/42/EEZ i direktive 96/57/EZ i 2000/55/E | 2009. |
| Pravilnik o osiguranju podataka o ekonomičnstj potrošnji goriva i emisijama CO2 | Obveza oglašavanja emisije CO2 u prodaji osobnih  automobila | »Narodne novine« br. 120/07 |
| Energetska učinkovitost kućanskih uređaja | Zakon o tehničkim zahtjevima za proizvode i ocjena sukladnosti kroz Pravilnik o zahtjevima za energetsku učinkovitost kućanskih električnih hladnjaka, ledenica i njihovih kombinacija | Prihvaćeno |
| Označavanje energetske učinkovitosti kućanskih uređaja | Pravilnik uređuje područje označavanja energetske učinkovitosti kućanskih uređaja: hladnjaka, ledenica i njihovih kombinacija; perilica rublja, sušilica rublja i njihovih kombinacija; perilica posuđa; pećnica; izvora svjetlosti; klimatizacijskih uređaja. | Propisi uglavnom usvojeni  »Narodne novine« br. 133/05 |

Svake tri godine treba izraditi Izvješće o ocjeni napretka. Izvješće napretka
sadrži pregled stanja provedbe, ocjenu učinka mjera u odnosu na ciljeve i obveze
prema UNFCCC konvenciji, Kyotskom protokolu i obvezama prema EU. Izvješće daje
prijedloge potrebnog poboljšanja za postizanje ciljeva. Provedbu aktivnosti
nadzirat će Radna skupina za međusektorsku koordinaciju Ministarstava i tijela
državne uprave, a u savjetodavnom smislu Savjet za održivi razvitak i zaštitu
okoliša.

**9. PRIORITETNE MJERE**

|  |
| --- |
| Mjere visokog prioriteta |
| U Rafineriji Sisak osigurati uvjete za interventno smanjenje emisije u slučaju prekoračenja kritičnih razina za SO2 |
| Provedba Programa sanacije za postizanje kratkoročno II. kategorije kakvoće zraka u urbanim aglomeracijama: Sisak, Rijeka, Kutina i Zagreb te u gradu Bakru |
| Ostale prioritetne mjere do 2011. |
| Provedba planova zaštite i poboljšanja kakvoće zraka u jedinicama lokalne samouprave za postizanje I. kategorije kakvoće zraka u urbanim aglomeracijama: Zagreb, Rijeka, Kutina, Split i u gradovima: Solin, Bakar, Urinj, Zoljan, Šibenik, Bjelovar, Viškovo i Našice |
| Upotreba benzina i dizelskog goriva EURO 5 kvalitete najkasnije od 2010. godine |
| Upotreba samo niskosumpornog loživog ulja najkasnije od 2011. godine |
| Provedba nacionalnog Plana za smanjivanje emisija sumporovog dioksida, dušikovih oksida i čestica za velika ložišta i plinske turbine |
| Provedba Kyotskog protokola:•  obnovljivi izvori u proizvodnji električne energije (najviše vjetroelektrane i biomasa)  •  kogeneracijska proizvodnja električne i toplinske energije  •  poticaji FZOEU za primjenu energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije u sektoru kućanstva, usluga i industrije  •  smanjenje emisije N2O u proizvodnji dušične kiseline  •  upotreba komunalnog razgradivog otpada za gorivo u toplanama i cementnoj industriji  •  primjena biogoribiogoriva u transportu  •  uvođenje tržišta emisijama CO2 •  odluka o primjeni članka 3.4. Kyotskog protokola o obračunavanju ponora zbog gospodarenja šumom  •  Izvješćavanje o emisijama  •  Izraditi studiju Post Kyoto s projekcijama emisija |
| Provedba nacionalnog plana smanjenja postojanih organskih tvari sukladno međunarodnim obvezama |
| Provedba programa postupnog uklanjanja tvari koje oštećuju ozonski sloj i njihovo zbrinjavanje na okolišno prihvatljiv način |
| Prioritetne aktivnosti jačanja infrastrukture |
| Državna mreža i loklane mreže za praćenje kakvoće zraka:  •  dovršiti uspostavu državne mreže na cjelokupnom području države  •  modernizirati lokalne mreže sukladno EU direktivama  •  uspostaviti učinkovit program osiguranja i kontrole kvalitete mjerenja i obrade podataka mjerenja  •  instalirati analizatore za mjerenje PM2,5  •  od ruralnih postaja u državnoj mreži, prioritet dati lokaciji Risnjak  •  nova postaja u državnoj mreži na lokaciji u Slavonskom Brodu |
| Informacijski sustav kakvoće zraka:  •  dojava prekoračenja upozoravajućih i kritičnih razina  •  uključivanje lokalnih mreža i emisija onečišćujućih tvari iz stacionarnih izvora u sustav kontinuiranog nadzora i informiranja  •  uspostava Registra emisija u okoliš, prema zahtjevima europskog registra (E-PRTR)  •  prostorni raspored emisija na teritoriju države, u mreži 10 x 10 km i 1 x 1 km, u urbanim aglomeracijama, u GIS sustavu |
| Propisi, planski dokumenti, studije, istraživanja |
| Uredba o određivanju područja i naseljenih područja u Republici Hrvatskoj prema stupnju onečišćenosti zraka |
| Uredba o nacionalnim vršnim emisijama za SO2, NOx, NH3 i NMVOC |
| Uredba o trgovanju emisijama stakleničkih plinova i primjeni fleksibilnih mehanizama |
| Projekcije emisije stakleničkih plinova do 2020. za potrebe pregovaranja za post Kyoto razdoblje |
| Studija o prizemnom ozonu za Istru i Kvarnerski zaljev |
| Nacionalni plan smanjenje onečišćenja prizemnim ozonom |
| Nacionalni plan za prilagodbu klimatskim promjenama |
| Nacionalni plan za smanjenje emisija stakleničkih plinova primjenom mjera u šumarstvu |
| Nacionalni plan za smanjenje emisija stakleničkih plinova primjenom mjera u poljoprivredi |
| Istraživanja i priprema verifikacije projekta upijanja CO2 i spremanja u podzemna skladišta plina i nafte |

**10. NAČIN PROVEDBE MJERA**

Instrumenti provedbe su zakonodavni, ekonomski, zasnovani na vlastitoj
inicijativi, povećanju informiranosti i promidžbi. Najveći efekti postižu se
kombinacijom različitih mjera i instrumenata. U području zaštite zraka vrlo je
visoki stupanj razvijenosti instrumenata provedbe, gledano u odnosu na pravnu
stečevinu EU, izuzevši za područje sprječavanja emisija HOS-eva i klimatskih
promjena gdje se tek počelo.
Redoslijed provedbe, rokovi i obveznici provedbe mjera/aktivnosti dani su u
tablicama 10.1.1. do 10.1.7. Mjere su grupirane prema temama.

*Tablica 10.1.1.* PREVENTIVNE MJERE ZA OČUVANJE KAKVOĆE ZRAKA

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Cilj** | **Mjera** | **Aktivnost / mjera** | **Nositelj  provedbe** | **Potpora** | **Razdoblje provedbe** |
| C1,C2 | MPI-14 | Provedba Strategije i plana korištenja ukapljenog plina na otocima | MGRP | MMPI, FZOEI | U primjeni od 2007. |
| C1-C4 | MPA-2 | Početak primjene Strateške studije utjecaja na okoliš i preciznije definiranje sadržaja i metodologije obrade u SUO | MZOPUG |  | 2008. – 2009. |
| C1 | MPA-3 | Uredba o određivanju područja i naseljenih područja u Republici Hrvatskoj prema razinima onečišćenosti zraka | MZOPUG | DHMZ | 2008. |
| C1, C2, C6 | MPA-4 | Početak primjene objedinjenih uvjeta zaštite okoliša (prijenos IPPC direktive¸) | MZOPUG | JLS | 2009. – 2011. |
| C1, C2 | MPA-5 | Homologacija motora koji se ugrađuju u izvan cestovne strojeve i uređaje | Državni zavod za mjeriteljstvo | MZOPUG, MUP  CVH | 2009. |
| C1, C2 | MPA-6 | Mjere zaštite zraka u novim planovima zaštite okoliša županija i Grada Zagreba | JLS | MZOPUG | 2009. |
| C4-C6 | MPA-9 | Poboljšanja u sustavu državne mreže za praćenje kakvoće zraka | MZOPUG | DHMZ, stručne institucije | 2010. |
| C6, C7 | MPA-7 | Uspostava informacijskog sustava kakvoće zraka | AZO | MZOPUG, DHMZ, stručne institucije | 2008. – 2010. |
| C1, C5 | MPA-8 | Obrazovanje i usavršavanje djelatnika uprave i inspekcije | MZOPUG | Stručne institucije | 2009. – 2011. |
| C1, C5 | MPA-10 | Stručni ispiti i akreditacija ustanova | MZOPUG  HAA | Lokalne uprave | 2009. – 2011. |
| C9 | MPA-11 | Jačanje institucionalnog okvira i međusobne koordinacije | MZOPUG | AZO, DHMZ, FZOEU | 2008. – 2010. |

*Tablica 10.1.2.* MJERE ZA RJEŠAVANJE PROBLEMA POJAVE UPOZORAVAJUĆIH I KRITIČNIH
RAZINA ONEČIŠĆENJA ZRAKA

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Cilj** | **Mjera** | **Aktivnost / mjera** | **Nositelj  provedbe** | **Potpora** | **Razdoblje provedbe** |
| C1, C6, C7 | MKA-2 | U državnoj/lokalnoj mreži dodati mjerenje ozona u Sisačko-moslavačkoj županiji (grad Sisak) | MZOPUG/JLS | FZOEE | 2010. |
| C6, C7 | MKA-3  MKA-4 | Naputak MZOPU za operativno provođenje planova za interventne mjere u slučaju pojave kritičnog onečišćenja zraka,  Izrada softverske podrške | MZOPUG  AZO | JLS | 2008. – 2009. |
| C6, C7 | MKA-5 | Izraditi/revidirati operativne planove za provedbu Uredbe o kritičnim razinama onečiščonečiščujućih tvari u zraku (»Narodne novine« br. 133/06) | JLS (Rijeka, Zagreb) | Industrijska postrojenja  Javne lokalne institucije zadužene za promet | 2009. |
| C6 | MKA-6 | Nadopuniti propise vezano za pogon postrojenja u tijeku kvara na uređaju za smanjenje emisije, u tijeku upuštanja u pogon, obustava, probnog pogona | MZOPUG |  | 2009. |
| C3 | MKA-7 | Brzo djelovanje inspekcije | MZOPUG | Inspekcijska služba | 2008. – 2010. |
| C1, C6 | MKI-8 | Osigurati uvjete kod stacionarnih izvora emisije i u prometu za interventno smanjenje emisije (smanjenje proizvodnje ili investicije u opremu i organizacijski troškovi) | Industrijska postrojenja  Javne lokalne institucije za promet | tyle="font-size:11.0pt">Lokalne samouprave u županijama i gradovima | 2008. – 2009. |

*Tablica 10.1.3.* MJERE KAD POSTOJI RIZIK PREKORAČIVANJA TOLERANTNIH VRIJEDNOSTI

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Cilj** | **Mjera** | **Aktivnost / mjera** | **Nositelj  provedbe** | **Potpora** | **Razdoblje provedbe** |
| C1, C2 | MTI-1 | Provedba sanacijskog programa u Sisku za H2S i SO2 za postizanje II. kategorije kakvoće zraka | INA Rafinerija Sisak, ostali izvori | Grad Sisak | Odmah – 2010. |
| C1, C2 | MTI-2 | Provedba sanacijskog programa u Rijeci za H2S i SO2 za postizanje II. kategorije kakvoće zraka | INA Rafinerija nafte Mlaka | Grad Rijeka | Odmah – 2010. |
| C1 | MTI- 3 | Realizacija projekta spaljivanja H2S na baklji u Kutini za postizanje II. kategorije kakvoće zraka | Tvornica čađe Kutina | Grad Kutina | Odmah – 2010. |
| C1 | MTI-4 | Početak realizacije sanacijskog programa u Zagrebu za PM10 za postizanje II. kategorije kakvoće zraka | Grad Zagreb | Grad Zagreb | 2008. – 2010. |
| C1 | MTI-5 | Provedba sanacijskog programa u Kostreni za PM10 za postizanje II. kategorije kakvoće zraka | INA Rafinerija nafte Urinj, Termoelektrana Rijeka, Viktor Lenac | Općina Kostrena | Odmah – 2010. |
| C! | MTI-6 | Utvrđivanje objektivnog stanja na lokacijama za koje postoje pritužbe građana | JLS |  | 2009. – 2010. |

*Tablica 10.1.4.* MJERE ZA POSTIZANJE GRANIČNIH VRIJEDNOSTI U ZADANOM ROKU, AKO SU
PREKORAČENE

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Cilj** | **Mjera** | **Aktivnost / mjera** | **Nositelj provedbe** | **Potpora** | **Razdoblje provedbe** |
| C5 | MGI-1 | Lokalni planovi zaštite i poboljšanja kakvoće zraka (Rijeka, Bakar, Sisak, Zagreb, Viškovo, Našice, Zoljan, Bjelovar, Šibenik, Split – Solin) | Lokalne samouprave gradova | MZOPUG, FOEU, AZO | 2009. – 2010. |
| C5 | MGA-2 | Program tehničke i financijske potpore izradi lokalnih planova zaštite i poboljšanja kakvoće zraka | FZOEU  JLS | MZOPUG | 2009. – 2010. |

*Tablica 10.1.5.* MJERE PROTIV ZAKISELJAVANJA, EUTROFIKACIJE I PRIZEMNOG OZONA

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Cilj** | **Mjera** | **Aktivnost / mjera** | **Nositelj  provedbe** | **Potpora** | **Razdoblje provedbe** |
| C1, C2 | MZA-1 | Ratificirati Gothenburški protokol | MZOPUG | MGRP | 2008. |
| C1, C2 | MZA-2 | Izrada nacionalnog Plana za smanjivanje emisija sumpornog dioksida, dušikovih oksida i čestica za velika ložišta | MZOPUG | MGRP, HGK | 2008. |
| C1, C2 | MZA-3 | Provedba Nacionalnog plana za smanjivanje emisija sumporovog dioksida, dušikovih oksida i čestica postojećih velikih ložišta i plinskih turbina | Onečišćivači | Stručne institucije | 2009. – 2011.  i dalje |
| C1, C2 | MZA-4 | Provedba mjera za smanjenje emisije HOS-eva za aktivnosti kod kojih su prekoračene GVE, skladištenje benzina, benzinske postaje | Onečišćivači | Onečišćivači | 2008. – 2011. |
| C1, C2 | MZA-5 | Propisivanje nacionalne kvote emisije i okvirnih mjera za njezino postizanje | MZOPUG | MGRP, AZO | 2008. |
|

C1, C2

 MZA-6 | Izrada Nacionalnog plana za smanjenje onečišćenja ozonom | MZOPUG | DHMZ, stručne institucije | 2010. |
| C9 | MZA-7 | Bilateralni razgovori sa susjednim državama o planovima za smanjenje emisije | MZOPUG |  | 2009. i dalje |
| C9 | MZA-8 | Aktivno sudejlovanje u radnim skupinama LRTAP/UNECE protokola | MZOPUG | AZO, DHMZ, stručne institucije | 2008. i dalje |
| C6 | MZA-9 | Projekt modeliranja ozona na području Kvarnerskog zaljeva i Istre | MZOPUG | JLS, DHMZ, stručne institucije | 2009. – 2010. |
| C3 | MZA-10 | U Strateškim procjenama utjecaja na okoliš dati primjereno značenje zakiseljavanju, eutrofikaciji i prizemnom ozonu | MZOPUG |  | 2009. i dalje |
| C3 | MZA-11 | Izradba savjetodavnog koda dobre poljoprivredne prakse | MPRRR | MZOPUG | 2008. |
| C5 | MZA-12 | Osnivanje i potpora fokalnim središtima po pitanjima LRTAP konvencije | MZOPUG | AZO | 2009. – 2011. |

*Tablica 10.1.6.* MJERE U PROMETU

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Cilj** | **Mjera** | **Aktivnost / mjera** | **Nositelj  provedbe** | **Potpora** | **Razdoblje provedbe** |
| C1, C2,C3 | MPRA-1 | Prostorno i urbanističko planiranje uvažavanjem principa održivog transporta | MMPI | MZOPUG | 2009. – 2011. |
| C1, C3 | MPRA-2 | Povećati poticajna sredstva za projekte održivog transporta | FZOEU | MMPI, MZOPUG, MGRP | 2009. – 2011. |
| C8 | MPRA-3 | Izrada studije Analize mogućnosti smanjenja utjecaja prometa na onečišćenje zraka u gradovima Hrvatske | JLS | MZOPUG, MMPI, stručne institucije | 2009. – 2010. |
| C8 | MPRA-4 | Ocjena stanja u gradovima na razini prometnica i ulica | JLS | FZOEU | 2009. – 2010. |
| C1, C3, C7 | MPRA-5 | Pilot projekt ograničavanja i naplate ulaza vozila u zone povećanog onečišćenja zraka (CO, NOx, i NMHOS, PM) | MUP | MZOPUG | 2009. – 2010. |
| C1,C2, | MPRA-6 | Upotreba plinskog goriva, osobito u javnom gradskom prijevozu i na otocima | JLS, MGRP | MZOPUG, FZOEU | 2009. – 2011. |
| C1, C2, C3 | MPRA-7 | Primjena MARPOL propisa za brodove | MMPI | MZOPUG | 2008. – 2011. |

*Tablica 10.1.7.* MJERE ZA SMANJIVANJE EMISIJA STAKLENIČKIH PLINOVA, POTICANJE
ENERGETSKE UČINKOVITOSTI I UPORABU OBNOVLJIVIH IZVORA ENERGIJE

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Cilj** | **Mjera** | **Aktivnost / mjera** | **Nositelj provedbe** | **Potpora** | **Razdoblje provedbe** |
| C1, C3 | MCI-1 | Poticanje primjene obnovljivih izvora u proizvodnji električne energije | MGRP | HROTE | 2007. – 2012. |
| C1, C3 | MCI-2 | Poticanje primjene kogeneracije (zajednička proizvodnja toplinske i električne energije) | MGRP | HROTE | 2007. – 2012. |
| C1, C3 | MCI-3 | Smanjenje potrošnje fosilnog goriva korištenjem biorazgradivog komunalnog otpada u toplanama ili iskorištenje bioplina sa odlagališta | MZOPUG | Komunalne službe | 2011. |
| C1, C3 | MCI-4 | Smanjenje potrošnje fosilnog goriva korištenjem biorazgradivog komunalnog otpada u cementnoj industriji | MZOPUG | Cementna industrija, Lokalne uprave | 2009. – 2011. |
| C8 | MCA-5 | Program kreditiranja pripreme projekata obnovljivih izvora  GEF/Svjetska banka | HBOR | MGRP | 2006. – 2011. |
| C3 | MCA-6 | Poticanje korištenja obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti kroz Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost | FZOEU | MGRP, MZOPUG | 2008. – 2011. |
| C1, C3 | MCA-7 | Poticanje energetske učinkovitosti kroz projekt »Uklanjanje barijera učinkovitom korištenju energije u sektoru kućanstva i usluga«, GEF/UNDP | UNDP | HBOR, MGRP | 2004. – 2010. |
| C1, C3 | MCA-8 | Program energetske učinkovitosti poduzeća HEP-ESCO |idth="99" style="width: 74.05pt; height: 3.0pt; border-left: medium none; border-right: 1.0pt solid black; border-top: medium none; border-bottom: 1.0pt solid black; padding-left: 2.25pt; padding-right: 2.25pt; padding-top: 2.25pt; padding-bottom: 2.85pt">

HEP-ESCO

 HEP, GEF, | 2008. – 2011. |
| C1, C3 | MCA-9 | Mjere povećanja energetske učinkovitosti u zgradarstvu | MZOPUG | Udruge građevinara | 2008. – 2011 |
| C1, C3 | MCA-10 | Označavanje energetske učinkovitosti kućanskih uređaja | MGRP | MZOPUG | U primjeni od 2007. |
| C3 | MCA-11 | Uspostava okvira za postavljanje zahtjeva ekološkog dizajna | MZOPUG |  | 2009. |
| C1, C3 | MCI-13 | Uvođenje biogoriva | MGRP | MZOPUG | 2008. – 2010. |
| C1, C3 | MCI-14 | Poticanje upotrebe vozila s manjom emisijom CO2 | MZOPUG | MUP | 2008. – 2010. |
| C1, C3 | MCI-15 | Poticanje upotrebe UNP-a u vozilima | MGRP | MZOPUG, Komunalna poduzeća | 2008. – 2010. |
| C1, C2, C3 | MCI-16 | Smanjenje emisije N2O u proizvodnji dušične kiseline | FZOEU, Petrokemija Kutina | MZOPUG | 2009. – 2011. |
| C1, C2, C3 | MCI-17 | Spaljivanje i termičko iskorištenje metana skupljenog na odlagalištima otpada | FZOEU | MZOPUG | 2008. – 2011. |
| C3 | MCA-18 | Plan djelovanja u sektoru poljoprivrede s gledišta prilagodbe klimatskim promjenama i smanjenja emisije stakleničkih plinova | MPRR | MZOPUG | 2009. |
| C3 | MCA-19 | Odluka o korištenju članka 3.4. Kyotskog protokola | MZOPUG | Stručne institucije | 2008. |
| C1, C2, C3 | MCA-20 | Uspostava sustava trgovanja pravima na emisije CO2 | MZOPUG | MGRP, AZO | 2010. |
| C3 | MCA-21 | Povećanje naknade na emisiju CO2 | FZOEU | MZOPUG | 2009. – 2011. |
| C6, C7, C9 | MCA-22 | Izvještavanje prema UNFCCC-u i Kyotskom protokolu | MZOPUG | AZO | Odmah – 2011. |
| C1, C2, C3, 2, C3, C8, C9 | MCA-23 | Program osposobljavanja za provedbu konvencije i Kyotskog protokola | MZOPUG | AZO | Odmah – 2011. |
| C9 | MCA-24 | Aktivno učešće u međunarodnom pregovaranju za »post Kyoto« razdoblje | MZOPUG | MVPEI, MGRP | Odmah – 2011. |
| C3, C4,C7,C8 | MCA-25 | Izrada planova, programa i studija za efikasnije provođenje i kreiranje politike klimatskih promjena | MZOPUG | MGRP, MPŠVG | Odmah – 2011. |
| C8 | MCA-26 | Uspostava istraživačko-razvojnog programa namijenjenog pitanjima klimatskih promjena | n style="font-size:11.0pt">MZOŠ | MZOPUG, FZOEU | 2009. – 2011. |
| C8 | MCA-27 | Nacionalni energetski programi | MGRP | FZOEU, stručne institucije | 2008. – 2011. |
| C7 | MCA-28 | Program obrazovanja i rada s javnošću | MZOPUG | MZOŠ | 2009. – 2011. |
| C8 | MCA-29 | Potpora programima i projektima za prijenos tehnologija i znanja | MZOŠ | MZOPUG | 2008. – 2011. |
|  | C3, C5 | MCA-30 | Uspostava infrastrukture za primjenu fleksibilnih mehanizama Kyotskog protokola | MZOPUG | AZO, FZOEU | 2008. – 2011. |
| C1, C2, C3 | MCA-31 | Provedba JI projekata u Hrvatskoj | MZOPUG | AZO | 2010 i dalje |
| C1, C2,  C3, C9 | MCA-32 | Omogućiti investiranje u CDM i JI projekte u drugim državama | MZOPUG | AZO | 2010. i dalje |

**11. PROCJENA SREDSTAVA ZA PROVEDBU PLANA**

Procjena troškova temelji se uglavnom na tzv. top-down pristupu, u kojem se na
temelju agregiranih podataka na razini promatranih sektora i pod-sektora i
podataka o specifičnim ili graničnim/inkrementalnim troškovima, procjenjuju
investicijski troškovi i operativni troškovi. Ovaj pristup je prihvatljiv za
analize u kojima je potrebno odrediti red veličine troškova bez ulaženja u
detalje po pojedinim postrojenjima. Neki podaci dobiveni su direktno od
privatnog sektora, ili od lokalnih uprava kroz izvršene procjene troškova
sanacijskih planova. Najprecizinije procjene dane su za dio troškova koji će se
financirati iz proračuna i poticaja FZOEU.
U procjeni troškova treba uzeti u obzir da primjena mjere ima svoju dinamiku, i
da se tako provedba nekih mjera produljuje i na razdoblje od 10 godina. U tom
smislu, osim investicijskih troškova u početku se pojavljuju i administrativni
troškovi izgradnje institucionalne infrastrukturerukture potrebne za učinkovitu
provedbu mjera.
Provedba Plana temelji se najvećim dijelom na instrumentima pravne stečevine EU.
U određivanju troškova zbog toga su troškovi grupirani premtivama
Europske komisije, čime se ujedno omogućava transparentan prikaz cijene
prijenosa pravne stečevine EU iz područja zaštite zraka.
Troškovi obuhvaćaju investicijske, operativne i administrativne troškove i
odnose se na dodatne troškove provedbe. Za troškove za koje je postojala
procjena ukupnih kapitalnih ulaganja s poznatim rokovima provedbe,
pretpostavljeno je da će dinamika ulaganja po godinama biti manje-više
ujednačena u razdoblju 2008. – 2012. godine.
U tablici 11. – 1. dan je skupni prikaz svih troškova u zaštitu zraka, za
razdoblje od 2008. do 2011. godine. Troškove provedbe mjera za postizanje I.
kategorije kakvoće zraka u gradovima gdje su prekoračene GV nije bilo moguće
procijeniti u cijelosti, u dijelu koji se odnosi na kolektivne izvore emisije,
mala ložišta i promet. U tablici 11. – 1. nisu dani troškovi interventnih mjera
u slučaju prekoračenja kritičnih razina onečišćenja zraka.

*Tablica 11.-1.*: UKUPNI TROŠKOVI ZAŠTITE I POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA, RAZDOBLJE
2008. – 2012.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **Vrsta troška** | **Prosječni godišnji trošak   2008. – 2012.  mil. kn.** |
| 1 | Upravljanje kakvoćom zraka | 14 |
| 2 | Financiranje lokalne mreže kakvoće zraka | 10 |
| 3 | Mjere sanacije u Sisku i Kutini (H2S) te u Rafinerija Rijeka i Mlaka (SO2 i H2S) za postizanje II kategorije kakvoće zraka | 150 |
| 4 | Provedba UNFCCC-a i Kyoto protokola | 399 |
| 5 | Tvari koje oštećuju ozonski sloj | 4 |
| 6 | Tehnička prilagodba uređaja za skladištenje i pretakanje benzina na terminalima i benzinskim postajama – primjena tehničkih standarda za smanjenje emisija hlapivih organskih spojeva(Direktiva 94/63/EZ) | 163 |
| 7 | Tehnička prilagodba postojećih velikih uređaja za loženje (Direktiva 2001/80/EZ) | 933 |
| 8 | Tehnička prilagodba rafinerija nafte – proizvodnja tekućih naftnih goriva EU kvalitete (Direktiva 2003/43/EZ) | 1163 |
| 9 | Tehnička prilagodba postrojenja u kojima se za određene aktivnosti koriste organska otapala (99/13 i 2004/42/EZ) | 75 |
| 10 | Ostale IPPC instalacije (odlagališta, tvornice cementa…) | 1233 |
|  | Ukupno | 4144 |
|  | mil. eura/god | 571 |
|  | eura/stanovnik | 129 |
|  | % od GDP-a, u 2006. godini | 1,67 |

Ukupni godišnji troškovi na razini su 4,144 milijarda kuna kuna godišnje (571
mil. eura godišnje), što čini 1,65% bruto domaćeg proizvoda. Najveća nesigurnost
procjene vezana je provođenje direktive o prevenciji i sprječavanju
industrijskog onečišenja, gdje su procjene napravljene bez poznavanja rokova, pa
je za potrebe iskaza u tablici pretpostaljen rok provedbe do 2020. godine.
Od ukupnih troškova tek mali dio 7 – 10 milijuna kn, financirat će se iz
proračuna. Ostale troškove plaćaju onečišćivaći i fizičke osobe, putem
različitih naknada ili direktnim investiranjem. Fizičke osobe uključeni su za
sada u plaćanje preko naknade za poticajne tarife za korištenje obnovljivih
izvora energije i kogeneracije.
Za približavanje hrvatskih propisa usklađenih sa zahtjevima pravne stečevine
Europske unije u području industrijskog onečišćenja glede mjera za smanjivanje
onečišćenja zraka procjenjuje se da će potrebna kapitalna ulaganja iznositi oko
1,97 milijardi eura (14,6 milijardi kuna).
U nastavku komeniraju se pojedine grupe troškova.

**11.1. PROCJENA SREDSTAVA ZA UPRAVLJANJE KAKVOĆOM ZRAKA**

Ključne odgovornosti uključene u upravljanje kakvoćom zraka su:
• planiranje, organiziranje, nadzor i koordinacija monitoringa na državnoj i
lokalnoj razini,
• priprema tehničkih smjernica,
• praćenje i obrada podataka,
• osiguranje kvalitete,
• arhiviranje podataka,
• provedba propisa,
• izvješćivanje.
Treba naglasiti da dolje procijenjena sredstva ujedno predstavljaju i troškove
prilagodbe sljedećim direktivama: 96/62/EZ, 1999/30/EZ, 2000/69/EZ, 2002/3/EZ i
2004/107/EZ.
Ispunjavanje uloga po ovoj temi uključuje veći broj nadležnih institucija:
Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, Agencija za
zaštitu okoliša, kojoj su povjereni poslovi vođenja informacijskog sustava
kakvoće zraka i izrade izvješća te u idealnom slučaju, još jednu instituciju za
provedbu mjerenja razina onečišćenosti zraka u državnoj mreži i ostalih zadaća
vezanih za obradu rezultata mjerenja, validaciju podataka, izradu izvješća,
osiguranje servisiranja, održavanje i umjeravanje instalirane opreme.
Investicijski troškovi dovršenja državne mreže obuhvaćaju troškove 12 novih
postaja i jedne dodatne u Slavonskom Brodu. Operativni troškovi relativno su
visoki, jer je osim redovnog održavanja i servisiranja mreže potreban pogon za
laboratorijska mjerenja i mjerenja teških metala i PAU-a. U državnu mrežu bit će
uključena i sva postojeća mjerenja DHMZ-a, vezana za kemijski sastav oborine, s
time što će broj postaja biti reduciran. Značajan dio troška biti će i
održavanje sustava osiguranja i kontrole kvalitete mjerenja i obrade podataka.
Troškovi ulaganja u informacijski sustav kakvoće zraka odnose se na: povezivanje
postaja državne i lokalne mreže kakvoće zraka i kontinuiranih sustava
monitoringa emisija velikih onečišćivača, uspostava novog registra emisija u
okoliš, izrada GIS sustava za prostorni raspored emisije, izvještavanje prema
međunarodnim ugovorima.
Plan potrebnih financijskih sredstava za upravljanje kakvoćom zraka iz državnog
proračuna, dani su u tablici 11.1.1.

*Tablica 11.1.1.*: UPRAVLJANJE KAKVOĆOM ZRAKA – PLAN SREDSTAVA IZ DRŽAVNOG
PRORAČUNA

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Relevantni** *acquis*  **–  -----------------------------------------**  **AKTIVNOSTI (ZAKONODAVNE I PROVEDBENE) I NADLEŽNO TIJELO** | **IZVOR  FINANCIRANJA** | **PLANIRANA SREDSTVA / HRK** | | |
| **2008.** | **2009.** | **2010.** |
| Izrada planskih dokumenata u području zaštite zraka i klime (MZOPUG) | Državni proračun | 1.800.000 | 1.700.000 | 1.700.000 |
| Održavanje postaja i mjerenje kakvoće zraka (MZOPUG) | Državni proračun | 3.040.000 | 3.060.000 | 5.150.000 |
| Izgradnja državne mreže za praćenje kakvoće zraka (MZOPUG) | Državni proračun | 4.000.000 | 1.000.000 | 1.000.000 |
| Usluga tekućeg i investicijskog održavanja (MZOPUG) | Državni proračun | 700.000 | 300.000 | 300.000 |
| Uspostava sustava praćenja i upravlja kakvoćom zraka, PHARE 2006 (MZOPUG) | Državni proračun | 500.000 | 3.500.000 |  |
| Godišnje izvještavanje o emisiji stakleničkih plinova s nova s korekcijom povijesnog niza od 1990. (NIR+CRF), uključujući pregled (AZO) | Državni proračun | 400.000 | 400.000 | 400.000 |
| Izvješće o provedbi mjera i projekcija | Državni proračun |  | 200.000 |  |
| Razvoj informacijskog sustava zaštite zraka (AZO) | Državni proračun | 450.000 | 600.000 | 600.000 |
| Održavanje Registra (AZO) | t"> Državni proračun | 280.000 | 200.000 | 200.000 |
| Nabava opreme potrebne za vođenje Registra (AZO) | Državni proračun | 240.000 |  |  |
| UKUPNI IZNOS | Državni proračun | 11.410.000 | 10.960.000 | 9.350.000 |
| PHARE 2006 – izgradnja postaje u ruralnim i zaštićenim područjima | EU (Phare) | 1.200.000 | 5.000.000 |  |

**11.2. TROŠKOVI SANACIJSKIH PROGRAMA ZA POSTIZANJE DRUGE KATEGORIJE KAKVOĆE ZRAKA
I LOKALNIH PLANOVA ZA POSTIZANJE PRVE KATEGORIJE KAKVOĆE ZRAKA**

Troškovi za kratkoročne mjere za postizanje II. kategorije poznati su za Sisak,
Kutinu i Rijeku, gdje su izrađeni sanacijski programi. Za planove kojima je cilj
postizanje I. kategorije kakvoće zraka nije moguće procijeniti razinu troškova,
jer su za onečišćenja odgovorni i kolektivni stacionarni izvori i promet, pa je
prvo potrebno analizirati njihov doprinos onečišćenju.
Plan preporučuje da se putem FZOEU-a sufinanciraju programi i projekti kojima se
poboljšava kakvoća zraka u naseljima gdje su II. i III. kategorija kakvoće
zraka. Veliki doprinos realizaciji dati će poticaji za energetsku učinkovitost.
Prednost za poticanje mjera energetske učinkovitosti treba biti u gradovima II.
i III. kategorije kakvoće zraka, ako se primjenom mjera smanjuje potrošnja
fosilnog goriva na promatranom području.
U tablici 11.2.1. dani su troškovi ulaganja u lokalne mreže za praćenje kakvoće
zraka.

*Tablica: 11.2.1*.: LOKALNE MREŽE ZA PRAĆENJE KAKVOĆE ZRAKA – PRORAČUNI LOKALNE I
PODRUČNE (REGIONALNE) SAMOUPRAVE I PRIVATNOG SEKTORA

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | **ŽUPANIJA** | **Izvor financiranja** | **2007.** | **2008.** | **2009.** |
| 1 | OSJEČKO-BARANJSKA | Županija | 120.000 | 75.000 | 75.000 |
| Grad Osijek | 98.000 /p> | - | - |
| Našice cement | 70.000 | 70.000 | 70.000 |
| 2 | GRAD ZAGREB | Grad Zagreb | 1.200.000 | 1.200.000 | 1.200.000 |
| HEP EL TO | 50.000 | 50.000 | 50.000 |
| 3 | PRIMORSKO-GORANSKA | Županija | 629.150 | 529.150 | 529.150 |
| Grad Bakar, Kraljevica, Mali Lošinj | 82.000 | 82.000 | 82.000 |
| INA, Čistoća | 964.000 | 964.000 | 964.000 |
| 4 | SISAČKO- MOSLAVAČKA | Županija | 320.000 | 500.000 | 450.000 |
| Grad Sisak | 189.000 | 500.000 | 200.000 |
| Grad Petrinja | 95.000 | 95.000 | 95.000 |
| INA | 856.000 | 1.300.000 | 1.300.000 |
| Grad Kutina | 80.000 | 500.000 | 200.000 |
| Petrokemija | 550.000 | 1.000.000 | 700.000 |
| FZOEU | 158.480 | 960.000 |  |
| 5 | ŠIBENSKO-KNINSKA | Županija | 80.000 | 120.000 | 120.000 |
| 6 | SPLITSKO-DALMATINSKA | Grad Split | 81.112 | 95.200 | 95.000 |
| Dalmacija cement | 1.000.000 | 1.000.000 | 1.000.000 |
| 7 | BJELOVARSKO-BILOGORSKA | Grad Bjelovar | 137.000 | 160.000 | 160.000 |
| 8 | KRAPINSKO–ZAGORSKA | Županija | 200.000 | 200.000 | 200.000 |
| 9. | ZADARSKA | Županija | 30.000 | 150.000 | 150.000 |
| Grad Zadar | 150.000 | 200.000 | 250.000 |
| 10. | ISTARSKA  ft"> | Županija | 350.000 | 500.000 | 500.000 |
| TE Plomin | 300.000 | 300.000 | 300.000 |
| Grad Pula | 140.000 | 140.000 | 140.000 |
| Grad Umag | 30.000 | 30.000 | 30.000 |
| Kamenolomi | 42.300 | 42.300 | 42.300 |
| Holcim | 60.000 | 60.000 | 60.000 |
| Ukupno iz proračuna lokalne i regionalne samouprave | | | 4.011.262 | 5.076.150 | 4.461.150 |
| Privatni sektor | | | 3.892.300 | 4.786.300 | 4.486.300 |
| Naknade (FZOEU) | | | 158.480 | 960.000 |  |

**11.3. PROCJENA SREDSTAVA ZA PRIJENOS IPPC DIREKTIVE U HRVATSKO ZAKONODAVSTVO**

Direktiva Vijeća 96/61/EZ je djelomično usklađena, a potpuno usklađivanje
provest će se do kraja 2008 donošenjem provedbenog propisa (Uredba o
objedinjenim uvjetima zaštite okoliša). Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog
uređenja i graditeljstva određeno je kao tijelo nadležno za provedbu IPPC
Direktive i to u dijelu koji se odnosi na izdavanje objedinjenih uvjeta zaštite
okoliša (Uprava za gospodarenje okolišem) kao i nadzor nad njezinom provedbom
(Uprava za inspekcijske poslove) te za donošenje provedbenog propisa.
Imajući u vidu složenost IPPC direktive, kako u pogledu promjene pristupa
razmatranja učinaka industrijskih i drugih djelatnosti na okoliš, tako i u
pogledu tražene stručnosti u rješavanju složenih tehničkih problema, uz
uključivanje i prilagodbu već postojećih administrativnih i tehničkih
mehanizama, bit će potrebno i njihovo znatno jačanje. Jačanje administrativnih
sposobnosti, osim povećanja broja službenika i stručnjaka uključenih u sustav
IPPC dozvole, odnosi se u prvom redu na poduku svih sudionika uključenih u
sustav (tijela nadležna za izdavanje dozvola i njihov nadzor, industrija,
profesionalne i tehničke institucije, javnost).
Sukladno Zakonu o zaštiti okoliša usvojenom u listopadu 2007. godine, propisana
je obveza postojećim postrojenjima da do 2010. godine izrade analizu stanja
postrojenja, vezano uz uvjete zaštite okoliša i elaborat o načinu usklađivanja
(plan prilagodbe) s odredbama IPPC direktive. Provedba tih planova može započeti
već od 2008. godine nakon usvaja usvajanja Uredbe o objedinjenim uvjetima zaštite
okoliša, ali ne kasnije od 2011. godine Samo za izradu ovih dokumenata bit će
potrebno 110.000.000 kuna (14.865.000 eura) iz sredstava privatnora u
razdoblju od 2008. i 2009. godine.
Preliminarna procjena utvrdila je postojanje 150 mogućih IPPC postrojenja.
Preliminarna procjena troškova za postizanje usklađenosti s IPPC Direktivom
iznosi oko 2,0 milijardi eura (14,8 milijardi kuna). Glede mjera za smanjivanje
onečišćenja zraka, procjenjuje se da će potrebna kapitalna ulaganja iznositi oko
1,97 milijardi eura (14,6 milijardi kuna) što zajedno s troškovima za IPPC
Direktivu iznosi 3,97 milijardi eura (29,4 milijardi kuna).
Prelazne odredbe Zakona o zaštiti okoliša osiguravaju odgovarajući postupak za
postojeća postrojenja. Te tvrtke moraju u roku od tri godine pripremiti analizu
stanja postrojenja i elaborat o načinu njihova usklađivanja s odredbama Zakona o
zaštiti okoliša (plan prilagodbe). Nakon što dobiju pozitivno mišljenje
Ministarstva, tvrtke će u roku od 6 mjeseci podnijeti zahtjev za izdavanje IPPC
dozvole. Zakon o zaštiti okoliša omogućava prijelazni period za ona postojeća
postrojenja koja neće biti u mogućnosti zadovoljiti uvjete za izdavanje IPPC
dozvole. Tim se postrojenjima može izdati provremena dozvola u skladu s
prijelaznim odredbama propisanim posebnim zakonima (o zraku, otpadu, tlu…).
Privremena dozvola utvrđuje da takva postrojenja trebaju provesti neophodna
usklađivanja u roku propisanom posebnim propisom.
Daljnja razrada troškova bit će učinjena za svako pojedinačno postrojenje.
Proračunska sredstva za AZO koristit će se za nadgradnju postojećih baza
podataka sukladno zahtjevima iz Direktiva 96/61/EZ i 96/82/EZ te Udredbi (EZ)
166/2006 s popratnim priručnicima za korisnike i uz uspostavu novih mehanizama
izvješćivanja.
Investicije za provedbu IPPC direktive imaju širi karakter – one su namijenjene
sveopćoj rekonstrukciji industrijskog i energetskog sektora kako bi se uskladilo
s LCP direktivom, kao i energetskoj učinkovitosti, standardima kakvoće zraka i
modernizaciji proizvodnje. Najbolji je primjer za to rekonstrukcija najveće
rafinerije u Hrvatskoj iz razloga onečišćenja zraka prilikom proizvodnje goriva,
ali istovremeno i zbog poboljšanja kakvoće goriva (Euro V). Investicija je oko
0,8 milijardi eura (5,9 milijardi kuna).
Osim troškova privatnog sektora državnim proračunom za 2008. i 2009. godinu
osigurat će se sredstva za izradu Uredbe o objedinjenim uvjetima zaštite okoliša
kao i sredstva za uspostavu sustava za izdavanje objedinjenih uvjeta zaštite
okoliša. To se u prvom redu odnosi na poduku svih sudionika uključenih u sustav,
te na uspostavu sustava praćenja najboljih raspoloživih tehnika. Sredstva osim
državnog proračuna osigurana su i iz EU fondova. U rujnu 2007. godine započela
je provedba projekta CARDS 2004 »Daljnja potpora nastavku približavanja
hrvatskog zakonodavstva pravnoj stečevini EU na području zaštite okoliša« kojim
je osigurano 1.000.000 eura (7,4 milijuna kuna) za razvoj sustava izdavanja
objedinjenih uvjeta zaštite okoliša i nadzor provedbe te za razvoj nacionalnih
smjernica za najbolje raspoložive tehnike.

**11.4. PROCJENA SREDSTAVA ZA USKLAĐIVANJE POSTOJEĆIH VELIKIH UREĐAJA ZA LOŽENJE S
PROPISANIM GRANIČNIM VRIJEDNOSTIMA EMISIJA ONEČIŠĆUJUĆIH TVARI U ZRAK**

Direktiva 2001/80/EZ o ograničavanju emisija određenih onečišćujućih tvari u
zrak kod velikih uređaja za loženje u potpunosti je prenesena u nacionalno
zakonodavstvo Uredbom o graničnim vrijednostima emisija onečišćujućih tvari u
zrak iz velikih uređaja za loženje (»Narodne novine« br. 21/2007).
U Hrvatskoj ima ukupno 35 postojećih velikih uređaja za loženje, smještenih u 14
industrijskih ili energetskih subjekata, od kojih dva kao gorivo koriste ugljen,
a ostali tekuće ili plinsko gorivo. Samo jedan veliki uređaj za loženje izgrađen
1999. godine, PLOMIN II. toplinske snage 525 MW, koristi moderne uređaje za
smanjenje emisija onečišćujućih tvari u zrak te udovoljava graničnim
vrijednostima emisija za postojeće uređaje za loženje koji su propisani Uredbom,
odnosno sukladni su odredbama Direktive 2001/80/EZ.
U 10 od 14 industrijskih subjekata smješteno je više od jednog velikog uređaja
za loženje koji proizvode energiju za istu namjenu i koriste isti dimnjak, ali
pristup »zajednički dimnjak (common stack)« ne može se primijeniti jer su
izgrađeni prije 1986. godine.
Najveći broj uređaja za loženje, ukupno 22, u vlasništvu je poduzeća Hrvatska
elektroprivreda – HEP d.d.
Investicijski troškovi u mjere za smanjenje emisija, s ciljem udovoljavanja
Direktivi 2001/80/EC očekuju se da će biti znatni s obzirom na to da većina
uređaja u Republici Hrvatskoj ne zadovoljava postavljene granične vrijednosti.
Dodatno, pojaviti će se i administrativni troškovi kod MZOPUG-a i AZO-a.
Približne procjene za usklađivanje postojećih postrojenja kreću se oko iznosa od
1015 mil. eura, što je slučaj za scenarij u kojem bi se na sva postojeća
postrojenja ugradili najsuvremeniji uređaji za smanjenje emisije. Za scenarij u
kojem bi neki objekti imali izuzeće i u kojem bi bila dozvoljena kvota emisija
na razini svih objekata, s istom emisijom kao da se na svakom objektu
pojedinačno primjeni granica emisije, procjenjuje se da bi troškovi bili znatno
manji. Trenutačno je u izradi program sanacije koji će dati prave vrijednosti.
Spomenuto je već prije da je jedan od scenarija ubrzana izgradnja novih ložišta,
kao zamjena za ložišta na kojima se ne isplati ugradnja uređaja za smanjenje
emisije, osim primjene čistijeg goriva.

**11.5. PROCJENA SREDSTAVA ZA TEHNIČKU PRILAGODBU UREĐAJA ZA SKLADIŠTENJE I
PRETAKANJE BENZINA NA TERMINALIMA**

Direktiva 94/63/EZ o kontroli emisija hlapivih organskih spojeva koje proizlaze
iz skladištenja benzina i njegove distribucije od terminala do benzinskih
postaja prenesena je u hrvatsko zakonodavstvo Uredbom o tehničkim standardima
zaštite okoliša od emisija hlapivih organskih spojeva koje nastaju skladištenjem
i distribucijom benzina (»Narodne novine« br. 135/2006).
Uredbom se propisuju tehničke mjere za smanjenje emisija hlapivih organskih
spojeva kod postrojenja za skladištenje benzina na terminalima, prilikom utovara
i istovara mobilnih kontejnera na terminalima, kod mobilnih kontejnera i kod
skladištenja na benzinskim postajama.
Sukladno Uredbi postojeći terminali i benzinske postaje moraju se uskladiti sa
zahtjevima EZ direktive do kraja 2011. godine.
U Republici Hrvatskoj dozvolu za obavljanje djelatnosti skladištenja benzina
posjeduje devet terminala za skladištenje i pretakanje benzina, kapaciteta od
8.500 do 250.000 m3 (dva terminala su u sastavu Rafinerija nafte Rijeka i
Rafinerije nafte Sisak. Drugi su smješteni na otoku Krku, u Zadru, Zagrebu,
Zaboku, Osijeku, Solinu i Ploče).
U 2006. godini u Hrvatskoj je bilo instalirano 697 benzinskih postaja. Od toga
broja 419 postaja je u vlasništvu INE-Industrije nafte, 35 je u vlasništvu
tvrtke TIFON, 30 u vlasništvu Petrol Zagreb, a 53 posjeduje OMV. Ostale
benzinske postaje su u vlasništvu manjih tvrtki. Procjenjuje se da INA pokriva
oko 70% ukupnog tržišta benzinom. Temeljem obavljene ankete procijenjeno je da
su benzinske postaje izgrađene nakon 1997. godine, a koje su većim dijelom u
vlasništvu TIFON-a, OMV i drugih manjih tvrtki opremljene s prvim stupnjem
Troškove ulaganja u postojeće terminale i benzinske postaje snose njihovi
vlasnici odnosno korisnici i procijenjeni su na 815,4 milijuna kuna (111
milijuna Eura). Izvori sredstava su privatni sektor gospodarskih subjekata i
krediti.

**11.6. PROCJENA SREDSTAVA ZA TEHNIČKU PRILAGODBU POSTROJENJA/INSTALACIJA U KOJIMA
SE KORISTE HLAPIVI ORGANSKI SPOJEVII**

***Direktiva 1999/13/EZ (hlapivi organski spojevi)***: Uredba o granič graničnim
vrijednostima emisije onečišćujućih tvari u zrak iz stacionarnih izvora
(»Narodne novine« br. 21/2007) usklađena je u potpunosti s Direktivom vijeća
1999/13/EZ o ograničavanju emiapivih organskih spojeva koji nastaju
upotrebom organskih otapala u određenim aktivnostima i postrojenjima.
Sukladno Uredbi, Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i
graditeljstva uspostavlja registar pravnih i fizičkih osoba koje unutar svoje
djelatnosti koriste organska otapala ili proizvode koji sadrže hlapive organske
spojeve. Pravne ili fizičke osobe bile su dužne upisati se u Registar do 30.
svibnja 2007. godine. Rok za postizanje propisanih graničnih vrijednosti emisija
u otpadnim plinovima, ili propisanih vrijednosti fugitivnih emisija, odnosno
ukupnih graničnih emisija je 31. prosinca 2015. godine. Do 31. prosinca 2009.
godine moguće je prekoračiti ciljne emisije 3 puta. U razdoblju od 31. prosinca
2009. do 31. prosinca 2015. ciljne emisije moguće je prekoračiti 1,5 puta.
Za postojeće postrojenje koje ne udovoljava GVE hlapivih organskih spojeva iz
ispusta, graničnim vrijednostima fugitivnih emisija ili ukupnim graničnim
emisijama, vlasnik i/ili korisnik postrojenja bio je dužan izraditi Program
smanjivanja emisija te ga dostaviti Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog
uređenja ili graditeljstva (MZOPUG) do 31. prosinca 2007. godine
Troškove usklađivanja postrojenja sa zahtjevima EZ direktiva snose vlasnici ili
korisnici postrojenja i procjenjuju se na 518 milijuna kuna (70 milijuna eura).
***Direktiva 2004/42/EZ*** o ograničavanju emisija hlapivih organskih spojeva zbog
uporabe organskih otapala u određenim bojama i lakovima te proizvodima za prelakiranje vozila bit će prenesena u nacionalno zakonodavstvo usvajanjem
Uredbe o graničnim vrijednostima sadržaja hlapivih organskih spojeva u određenim
bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila usvojena u rujnu 2007.
(»Narodne novine« br. 96/2007)
Uredbom su propisani rokovi od kada se moraju početi koristiti boje i lakovi
i/ili proizvodi za završnu obradu vozila s manjom količinom hlapivih organskih
spojeva. Međutim, na osnovi kontakata s industrijom, prilikom izrade Uredbe
dobivena je informacija da trenutačno ekološki prihvatljiva roba čini opciju
usluge skupljom zbog uvođenja promjena u recepturama i zbog nabave novih
strojeva, sirovine i kontrolne opreme.
Troškove prilagodbe receptura za proizvodnju boja i lakova te proizvoda za
završnu obradu vozila snosi privatni sektor, a procjenjuju se na oko 5 milijuna
kuna (0,67 milijuna eura).
Na osnovi statističkih podataka dobivenih iz HGK-a, Sektora za industriju,
sukladno šifri proizvoda iz NIPUM-a 2004 (»Narodne novine« br. 19/2004) za
cijelu skupinu proizvoda boja, lakova i sličnih premaza, grafičkih boja i
kitova, industrijska proizvodnja je u 2006. godini iznosila oko 800.000 tona.

**11.7. PROCJENA SREDSTAVA ZA PRILAGODBU RAFINERIJA NAFTE**

Direktive 2003/17/EZ o kakvoći benzina i dizelskog goriva (koja zamjenjuje
direktivub 98/70/EZ) i. 2005/33/EC kojom se izmjenjuje direktiva 1999/32/EZ, a
koja se odnosi na smanjenje količine sumpora u određenim tekućim naftnim
gorivima, prenesene su u nacionalno zakonodavstvo Uredbom o kakvoći tekućih
naftnih goriva (»Narodne novine« br. 53/2006).

***Direktiva 98/70/EZ***
Direktiva propisuje granične vrijednosti sumpora, olova i aromatskih
ugljikovodika u benzinskim i dizelskim gorivima te rokove u kojima se je
potrebno uskladiti s propisanim vrijednostima. U tablici 11.-6.-1. i 11.6.-2. su
prikazani osnovni zahtjevi u pogledu sadržaja sumpora i olova, dok su izuzeća i
derogacije u pogledu rokova primjene detaljno propisane u direktivi.

*Tablica 11.6.-1*. GRANIČNE VRIJEDNOSTI PREMA DIREKTIVI 98/70/EK

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Vrsta goriva** | **S (mg/kg)** | **Olovo (g/l)** | **Rok** |
| benzin | 150 | 0,005 | od 01.01.2000. |
|  | 50 | 0,005 | od 01.01.2005. |
|  | 10 |  | Od 01.01.2008. |
| dizel | 350 | - | od 01.01.2000. |
|  | 50 |  | od 01.01.2005. |
|  | 10 |  | Od 01.01.2008. |

*Tablica 11.6.-2.*: GRANIČNE VRIJEDNOSTI PREMA DOMAĆEM ZAKONODAVSTVU

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Vrsta goriva** | **S (mg/kg)** | **Olovo (g/l)** | **Rok** |
| benzin | 50 | 0,005 | od 01.06.2006. |
|  | 10 |  | od 01.01.2009. |
| dizel | 50 | - | od 01.06.2006. |
|  | 10 | - | Od 01.01.2009. |

Usklađivanje postojećih rafinerija s propisanim zahtjevima prvenstveno ovisi o
modernizaciji rafinerijskih postrojenja kako bi se postigle propisane granične
vrijednosti koje će nastupiti u zakonodavstvu Europske unije od 1. siječnja
2009. godine, sukladno Direktivi 2003/17/EK.

***Direktiva 1999/32/EZ***Cilj Direktive je smanjenje emisije sumporovog dioksida (SO2) u zrak koji
nastaje u procesu izgaranja određenih vrsta tekućih goriva. Smanjenje emisija bi
se trebalo ostvariti propisivanjem graničnih vrijednosti sadržaja sumpora u
tekućim gorivima i to kako slijedi16:

*Tablica 11.6.-3.*: GRANIČNE VRIJEDNOSTI PREMA DIREKTIVI 1999/32/EZ

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Vrsta goriva** | **Mas% S** | **Rok** |
| loživo ulje | < 1,00 | od 01.01.2003. |
| plinska ulja | < 0,20 | od srpnja 2000. |
| < 0,10 | od 01.01.2008. |

*Tablica 11.6.-4.*: GRANIČNE VRIJEDNOSTI PREMA DOMAĆEM ZAKONODAVSTVU

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Vrsta goriva** | **Mas% S** | **Rok** |
| loživo ulje | < 1,00 | od 01.06.2006. |
| plinsko ulje | < 0,20 | od 01.06.2006. |
| plinsko ulje | < 0,10 | od 01.01.2009. |

Usklađivanje postojećih rafinerija prvenstveno ovisi o modernizaciji
rafinerijskih postrojenja kako bi se postigle propisane granične vrijednosti.
\_\_\_\_\_\_
16 Derogacije od propisanih
rokova su navedene u Direktivi 1999/32/EK

***Investicijski troškovi***
Nakon završetka modernizacije rafinerija koja je već u tijeku, obje rafinerije
će proizvoditi tekuća naftna goriva kakvoće koja će biti propisana na teritoriju
zemalja Europske unije. To se prvenstveno odnosi na malen sadržaj sumpora u
gorivima, a obuhvaćena su sljedeća tekuća naftna goriva: benzin, dizel goriva,
plinsko ulje, loživo ulje i brodska goriva.
Troškove usklađivanja sa zahtjevima EC direktiva snose vlasnici ili korisnici
rafinerija i procjenjuju se na 5.815,9 milijuna kuna (796 milijuna eura).

**11.8. KLIMATSKE PROMJENE (trgovanje emisijama, Kyotski protokol)**

Republika Hrvatska je stranka Kyotskog protokola od 28.8.2007.godine. Odluka
Komisije 280/2004/EZ i Odluka Komisije 2005/166EZ u potpunosti su prenesene u
hrvatsko zakonodavstvo Uredbom o praćenju emisija stakleničkih plinova u
Republici Hrvatskoj (»Narodne novine« br. 1/2007).

***Troškovi mjera za smanjenje emisije stakleničkih plinova***

Troškovi se određuju kao razlika troškova scenarija ‘s mjerama’ i scenarija ‘bez
mjera’. Treba imati u vidu da ukupni godišnji troškovi predstavljaju razliku
ekvivalentnih godišnjih troškova i ekvivalentne godišnje dobiti. Većina mjera
energetske efikasnosti nakon 5 godina ostvaruje dobit, odnosno promatrano
računski u prosjeku ima negativan trošak.
Procjena pokazuje da troškovi mjera za smanjenja emisije iznose oko 40,5
milijuna eura/god, a prosječna cijena smanjenja je 14 eura/(t CO2 eq). Ako se
planira ostvariti smanjenje veće od 2.800 Gg CO2, krivulja troškova mjera
postaje vrlo strma i troškovi prelaze 30 eura/t CO2 eq. Dodatna smanjenja koja
nadilaze vrijednosti određene ovim Planom značila bi da Hrvatska treba kupovati
prava na emisiju jer to bi bilo jeftinije od troškova dodatnih domaćih mjera,
posebice ako bi se uspjelo realizirati preko CDM projekata. Procjena troškova,
prema tome, pokazuje da Hrvatska mora ozbiljno računati na primjenu mehanizama
Kyotskog protokola u razdoblju obveze nakon isteka Protokola.
Izvori financiranja za provedbu mjera navedeni su u tablici 8.18.-1.
Najznačajniji izvor financiranja su sredstva koja se prikupljaju od potrošača
električne energije preko Naknade za poticanje proizvodnje el. en. iz
obnovljivih izvora energije i kogeneracije (provodi *Hrvatski operater tržišta
energijom – HROTE*). Drugi značajan izvor su naknade ne emisiju CO2 za
stacionarne točkaste izvore, koju uz ostale postojeće naknade za zaštitu
okoliša, prikuplja FZOEU. Predviđa se da bi se uvela i naknada za poticanje
proizvodnje toplinske i rashladne energije iz obnovljivih izvora. Ako se ukine
naknada za CO2 za točkaste izvore, za one koji budu u shemi trgovanja emisijom,
biti će potrebno uvesti nove izvore financiranja. Rečeno je prethodno da se
treba izraditi studija izvodljivosti za uvođenja takse na ugljik u fosinom
gorivu koju bi plačali svi protrošači. Također, treba analizirati aspekte
utjecaja uvođenja vinjete za strana vozila u Hrvatskoj (političke, gospodarske i
sociološke). Za to ima opravdanja jer postojeća vozila sa hrvatskom tablicom već
plačaju naknadu za utjecaj na okoliš.

***Admistrativni troškovi izgradnje kapaciteta***

U okviru provedbe projekta LIFE04 TCY/CRO/029 »Osposobljavanje za provedbu
Okvirne konvencije UN-a o promjeni klime i Kyotskog protokola u Republici
Hrvatskoj« čija vrijednost iznosi 529.268 eura (3.916.583 kuna), u razdoblju od
rujna 2006. do listopada 2007. godine, izrađeni su sljedeći dokumenti i propisi:
Nacrt nacionalne strategije za provedbu UNFCCC i Kyotskog protokola s planom
djelovanja; Nacrt prijedloga Uredbe o emisijskim kvotama i načinu trgovanja
pravima na emisiju stakleničkih plinova, s obrazloženjima pojedinih
odredbi;Tehno-ekonomske smjernice za sektorski operativni program: energetika,
otpad, poljprovreda.
Glavni cilj projekta EZ-a »Tehnička pomoć u provedbi Kyotskog protokola:
trgovanje emisijama i ostale troškovno učinkovite mjere smanjenja emisija« u
vrijednosti 130 000 eura (962.000 kuna) pomoć je Republici Hrvatskoj u
utvrđivanju troškovno učinkovite politike i mjera radi postizanja cilja zadanog
Kyotskim protokolom i nastavak smanjenja emisija stakleničkih plinova nakon
2012. godine, posebice kroz mogućnost uvođenja domaće sheme trgovanja emisijama
po uzoru na Europsku uniju.
Područje klimatskih promjena jedna je od tri komponente CARDS 2004 projekta:
»Potpora daljnjem usklađivanju hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom
Zajednice u području zaštite okoliša«. Provedba projekta započela je u rujnu
2007. Komponenta za klimatske promjene pruža potporu u iznosu od 500.000 eura
(3.700.000 kuna). Provedbom projekta pružit će se potpora RH pri izradi Plana
raspodjele emisijskih kvota stakleničkih plinova (Nacionalni alokacijski plan –
NAP) sukladno Direktivi 2003/87/EC kojom se uspostavlja sustav trgovanja
emisijama stakleničkih plinova, te u nabavi tehničke opreme za uspostavu
Registra emisija stakleničkih plinova.
Odredbe direktiva o trgovanju emisijama, Direktiva 2003/87/EZ i 2004/101/EZ te
Odluka 2004/156/EZ i 2005/381/EZ, bit će ugrađene u nacionalno zakonodavstvo
Uredbom o emisijskim kvotama stakleničkih plinova i o načinu trgovanja
emisijskim kvotama 2008. godine, kojom će se uspostaviti sustav trgovanja
emisijama stakleničkih plinova u Hrvatskoj. Uredba će se početi primjenjivati
najkasnije od 2010. godine, kada se planira sustav priključiti na sustav
trgovanja emisijskim kvotama Europske unije. U prvoj polovini 2008. godine
pripremiti će se Nacionalni plan raspodjele kvota kojim će se utvrditi ukupna
količina za raspodjelu postrojenjima koja se bave djelatnostima navedenima u
Dodatku I. DirektiDirektive, u okviru CARDS 2004 projekta. Sukladno Planu izvršit će se
raspodjela emisijskih kvota pojedinim postrojenjima. Tijekom 2008. godine Vlada
RH će usvojiti Nacionalni plan raspodjele kih kvota. Troškovi godišnjeg
izvješćivanja za obveznike sustava (50 obveznika) godine trgovanja emisijama te
provedbe kontrole izvješća od 2010. procjenjuju se na 30.000 eura (222.000
kuna). Troškovi ispunjenja obveza smanjenja emisija obveznika dati su u okviru
ukupnih troškova za ispunjenje RH prema Kyotskom protokolu, a procjenjuju se na
40,5 milijuna eura (300 milijuna kuna) godišnje, u razdoblju 2008-2012.
Uredba Komisije 2216/2004/EZ prenesena je u hrvatsko zakonodavstvo Uredbom o
praćenju emisija stakleničkih plinova u Republici Hrvatskoj (»Narodne novine«
br. 1/2007). Sustav će se uspostaviti i priključiti na Međunarodni dnevnik
transakcija (ITL) i Dnevnik transakcija Zajednice (CITL) 2009. godine. AZO je
Zakonom o zaštiti zraka (»Narodne novine« br. 78/2004). zadužena za vođenje
Registra emisija stakleničkih plinova.
Administrativni troškovi provođenja mjera iznose oko 1,5-2,0 mil. eura godišnje.

**11.9. ZAŠTITA OZONSKOG SLOJA**

Postupanje s tvarima koje oštećuju ozonski sloj regulirano je Uredbom o tvarima
koje oštećuju ozonski sloj (»Narodne novine« br. 120/05) koja je usklađena s
Uredbom (EZ) 2037/2000 o tvarima koje oštećuju ozonski sloj.
Uredbom se propisuje obveza pravnih i fizičkih osoba, vlasnika i/ili korisnika
rashladnih, klimatizacijskih uređaja i sustava za gašenje požara da izvuku i
prikupe kontrolirane tvari iz ovih uređaja do 1. siječnja 2011. godine. Pravne i
fizičke osobe, vlasnici i/ili korisnici ovih uređaja dužni su osigurati
financijska sredstva za zamjenu tvari koje oštećuju ozonski sloj i uređaja s
onima koje ne oštećuju ozonski sloj.
Sredstva za zbrinjavanje i uništavanje ozonu štetnih tvari kada postanu otpad
osiguravaju se u Fondu zaštite okoliša i energetske učinkovitosti, temljem
Uredbe kojom se propisuje godišnja naknada od 3 kn/kg uvezene tvari. Sukladno
Uredbi, trgovac odnopsno poduzetnik koji uvozi ove tvari u svrhu stavljanja u
promet na domaće tržište ili za svoje potrebe, uplaćuje naknadu u Fond za
zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, u svrhu pokrića troškova
zbrinjavanja/uništavanja otpadnih kontroliranih i zamjenskih tvari.
Trošak zbrinjavanja i uništavanja freona i halona u razdoblju 2007. – 2011.
procjenjuje se na 1.340.000 kuna (181.000 eura), a pokrit će se sredstvima
FZOEU-a.
Troškove izgradnje sustava za gašenje požara s tvarima koje ne oštećuju ozonski
sloj snose vlasnici ili korisnici tih sustava, koji se procjenjuju za razdoblje
od 2008. do 2011. na oko 30.000.000 kuna (4.045.000 eura).
Troškovi zamjene freona u rashladnim uređajima s tvarima koje ne oštećuju
ozonski sloj, odnosno zamjena postojećih rashladnih uređaja, u razdoblju od
2008. do 2011. procjenjuju se na 30.000.000 kuna (4.045.000 eura), a pokrit će
se vlastitim sredstvima gospodarskih subjekata.
Sredstvima Multilateralnog fonda (MF) odnosno njegovim provedbenom agencijom
UNIDO osigurat će se dio potrebne zamjene rashladnih čilera u javnim ustanovama
(ukupno 1.500.000 kuna / 202.700 eura), ostali troškovi zamjene tvari koje
oštećuju ozonskii sloj u rashladnom sektoru pokrit će se vlastitim sredstvima
gospodarskih subjekata.
Sredstvima MF-a odnosno u suradnji s GTZ-om iz Njemačke provest će se projekt
uspostave centra za prikupljanje halona (ukupno 300.000 kuna / 40.500 eura).

12. KORISTI OD POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA I SMANJENJA EMISIJA STAKLENIČKIH
PLINOVA

Smanjenjem onečišćenja zraka ostvaruje se korist jer se smanjuje utjecaj na
zdravlje ljudi i ekosustav. U nastavku daje se pregled glavnih utjecaja kako bi
se dobio uvid o kojim vrstama utjecaja se radi i koje onečišćujuće tvari najviše
doprinose tim utjecajima. U posljednje vrijeme u kreiranju politike zaštite
okoliša na razini EU i na nacionalnim razinama sve više se kao pomoćno sretstvo
koristi i novčano vrednovanje šteta. Novčano vrednovanje šteta je diskutabilno i
mnogi ga izbjegavaju jer smatraju da nije etički novcima vrednovati ljudsko
zdravlje, a posebice ljudski život. Ipak, politika zaštite okoliša EU sve se
više temelji na analizama troška i koristi. U tumačenju troškova treba znati na
koji teritorijani obuhvat se odnose troškovi. Izbjegnuti troškovi u nastavku,
odnose se samo na koristi koje se ostvaruju u gradovima gdje je pretpostavljeno
poboljšanje kakvoće zraka, bez uzimanja u obzir koliko bi poduzete mjere ujedno
smanjile onečišćenje na teritoriju čitave Hrvatske ili Europe. Također, nisu
kvantificirane izbjegnute štete od smanjenja emisije stakleničkih plinova i
koliko bi to globalno smanjilo utjecaj na klimu. Za takve ukupne i celovite
procjene danas još ne postoje niti približno zadovoljavajuće metode.
Ako se promatra red veličine, može se vidjeti da su ostvarene koristi na razini
potrebnog ulaganja u zaštitu zraka (Poglavlje 11.), s tim što su koristi sigurno
vrlo podcijenjene s obzirom na gore navedeno. Ovdje se još jednom ponavlja,
procjenu izbjegnutih šteta treba shvatiti kvalitativno, razumijevanjem reda
veličine, jer je proračun podložan nizu polaznih pretpostavki koje su
diskutabilne17.
\_\_\_\_\_\_\_
17 Rezultati su informativnog
karaktera napravljeni za potrebe ovog Plana, oni ne predstavljaju preporuku u
smislu djelovanja, mjerila i metodologije na lokalnim razinama ili na razini
nekog pojedinačnog zahvata u prostoru

**12.1. KORISTI OD POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA**

12.1.1. SMANJENJE UTJECAJA NA ZDRAVLJE

Učestalost pojavljivanja zdravstvenih efekata povezano je sa visinom
koncentracija onečišćujućih tvari, duljinom izlaganja, veličinom populacije koja
je izložena izlaganju, starosnom strukturom, općem zdravstvenim stanjem i drugim
socio-gospodarskim faktorima (način ishrane, druga onečišćenja, itd.).
U tablici 12.1-1 prikazani su glavni utjecaji onečišćenja zraka po pojedinim
vrstama onečišćujućih tvari (*ExternE, Externalities of Energy, Methodolgy 2005
Update*). Primarne onečišćujuće tvari su one koje ispuštaju izvori emisije.
Sekundarne onečišćujuće tvari rezultat su kemijskih reakcija u atmosferi i
pojavljuju se obično udaljeno od izvora emisije. Treba napomenuti da se SO2
pretvara u sulfate, a NOx u nitrate i sudjeluje u stvaranju ozona. Sekundarni
efekti ovih tvari veći su nego njihovo primarno djelovanje.

*Tablica 12.1.-1*.: GLAVNI UTJECAJI USLIJED ONEČIŠĆENJA ZRAKA

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Primarne onečišćujuće tvari** | **Sekundarne onečišćujuće tvari** | **Utjecaji** |
| Čestice (PM10, PM2,5, crni dim) |  | Mortalitet, kardio-pulmonarna oboljenja (cerebrovaskularna hospitalizacija, srčani udar, kronični bronhitis, kronični kašalj u djece, slabiji respiratorni simptomi, kašalj u astmatičara) |
| SO2 |  | Mortalitet, kardio-pulmonarna oboljenja (hospitalizacija, konzultacije kod doktora, astma, bolovanje, ograničena aktivnost) |
| SO2 | sulfati | Kao čestice |
| NOx |  | Morbiditet |
| NOx | nitrati | Kao čestice |
| NOx + HOS | ozon | Mortalitet, oboljenja (respiratorna hospitalizacija, smanjena dnevna aktivnost, napadaji astme, dani s izraženim simptomima) |

Prema teoriji slijeda utjecaja, monetarna vrijednost nekog štetnog utjecaja se
može opisati sljedećim izrazima (*Methodology for Cost – Cost – Benefit analysis for
CAFE, Pye i Watkiss, 2005*):
Utjecaj = onečišćenje x rizik x funkcija učinka
Ekonomsko oštećenje = utjecaj x jedinična vrijednost utjecaja
Modelom Ajeg preporuča Svjetska zdravstvena organizacija za procjenu
utjecaja kvalitete zraka na ljudsko zdravlje, mogu se izračunati efekti, tj.
rizici zbog kratkoročnog i dugoročnog izlaganja onečišćenjima u zraku.
Smanjenjem onečišćenja u zraku kako bi se zadovoljili minimalni uvjeti za
postizanje prve kategorije zraka, smanjuju se i negativni učinci na ljudsko
zdravlje, a procijenjeni su za sljedeće gradove i onečišćivala na temelju
onečišćenja u 2006. godini:
• Zagreb: NO2, O3 -8h, PM10 i PM10 dugoročno djelovanje
• Rijeka: O3 – 8h i O3 – 1h
• Sisak: SO2, PM10 i PM10 dugoročno djelovanje
• Kutina: PM10 i PM10 dugoročno djelovanje
U tablici 12.1.-2. je prikazana razlika rizika, između sadašnjeg stanja
kvalitete zraka i stanja kada bi se postigla prva kategorija kakvoće zraka.

*Tablica 12.1-2.* PRIKAZ SMANJENJA RIZIKA AKO SE POSTIGNE I. KATEGORIJA KAKVOĆE
ZRAKA

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Zdravstvena posljedica** | **Smanjenje rizika (broj slučajeva) ako se postigne 1. kategorija** | | | | | |
| **O3 – 8h** | **O3 – 1h** | **NO2** | **SO2** | **PM10** | **PM10dug.dj.** |
| ukupna smrtnost | 2,3 | 1,5 | - | 1,6 | 32,8 | 278,2 |
| kardiovaskularna smrtnost | 0,9 | 0,7 | 0 | 1,5 | 17,2 | - |
| respiratorna smrtnost | 0,3 | 0,2 | - | 0,2 | 3,3 | – |
| hospitalizacija\* | 0,9 | 0,2 | 0 | 0,7 | 60,7 | - |
| astma (djeca + odrasli) | - | - | - | - | 0 | - |
| kronični bronhitis | - | - | - | - | - | 0 |
| infarkt srca | - | - | 0 | 0,3 | - | - |
| \*hospitalizacija uključuje hospitalizaciju zbog respiratorni i kardiovaskularnih oboljenja, te astmatičnih napada | | | | | | |

Iz tablice 12.1.-2. vidljivo je da lebdeće čestice doprinose najvećem riziku po
zdravlje ljudi, posebno smrtnosti. Smanjenje koncentracije NO2 na razinu prve
kategorije ne očituje se u smanjenju rizika (na ka (na temelju rezultata), jer je svega
nekoliko vrijednosti koncentracija prekoračile GV u 2006. godini.

12.1.2. MONETARNE VRIJEDNOSTI SMRTNIH SLUČAJEVA

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Monetarne vrijednosti izračunatih rizika »kronične« smrtnosti metodom VSL\*** | | | |
|  | **Sadašnja kvaliteta zraka, eura/god** | **Teorijska kvaliteta zraka\*\*, eura/god.** | **Korist teorijske kvalitete zraka, eura/god.** |
| PM10dugoročno djelovanje | 4.131.400.000 | 3.575.000.000 | 556.400.000 |
| \* VSL (*Value of statistical life*) iznosi 2.000.000 eura prema CAFE   \*\* teorijska kakvoća zraka zadovoljava minimalno smanjenje koncentracija onea (2006. godina) kako bi se postigla kakvoća zraka 1. kategorije | | | |

*Tablica 12.1.-4.*: MONETARNA VRIJEDNOST IZRAČUNATIH RIZIKA SMRTNOSTI METODOM
OCJENE IZGUBLJENIH GODINA ŽIVOTA (PRIJEVREMENA SMRT)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Monetarne vrijednosti izračunatih rizika smrtnosti metodom VOLY\*** | | | | | |
|  | **Sadašnja kvaliteta zraka eura/god.** | | **Teorijska kvaliteta zraka  eura/god.** | | **Korist teorijske   kvalitete zraka,   eura/god.** |
| »kronična« smrtnost (YOLL)\*\* | | | | | |
| PM10dugoročnodjelovanje | 1.342.705.000 | 1.161.875.000 | | 180.830.000 | |
| »akutna« smrtnost (YOLL)\*\*\* | | | | | |
| PM10 | 17.658.000 | 14.706.000 | | 2.952.000 | |
| O3,8h | 23.850.000 | 23.643.000 | |td> 207.000 | |
| O3, 1h | 5.805.000 | 5.670.000 | | 135.000 | |
| SO2 | 738.000 | 594.000 | | 144.000 | |
| NO2 | 2.151.000 | 2.151.000 | | 0 | |
| Ukupni »akutni« YOLL | 49.689.000 | 46.368.000 | | 3.438.000 | |
| \*VOLY – value of life year  \*\*YOLL kao »kronična« smrtnost (Years of life lost) se računa pomoću VOLY koja iznosi 52.000 eura prema CAFE  \*\*\*YOLL kao »akutna« smrtnost se računa pomoću VOLY koja iznosi 120.000 eura prema CAFE-u | | | | | |
|  |  |  |  |  |  |

U Kutini i Sisku problem predstavljaju i povišene koncentracije sumporovodika i
amonijaka u zraku, zbog čega ne zadovoljavaju kakvoću zraka I. kategorije, već
pripadaju kakvoći II./III. kategorije. Ova dva onečišćivala nisu u nisu u popisu
Europske direktive u području kakvoće zraka, ali su karakteristična za naše
uvjete, te zbog toga nisu uključena u proračun modela AirQ.
Sumporovodik je vrlo toksičan i zapain, s mirisom po »pokvarenim jajima«.
U urbanim sredinama koncentracija H2S je uobičajeno niža od 8 µg/m3. Prema
Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji (SZO) najniži prag kod kojeg je utvrđeno
štetno djelovanje (iritacija očiju) tisuću je puta veći od praga detekcije
mirisa. Zbog neugodnog mirisa SZO je preporučio vrlo nisku razinu od 7 µg/m3, a
to je otprilike razina na kojoj će pedeset posto populacije osjetiti miris.
Amonijak koji se koristi kao sirovina pri proizvodnji mineralnih gnojiva,
plastičnih masa, eksploziva, bojila i lijekova (nekada se koristio i kao
sredstvo za rashlađivanje), plin je vrlo prodorna i bockava mirisa. Amonijak
prisutan u atmosferi zbog prirodnog procesa raspadanja dušičnih tvari
životinjskog i prirodnog projekla uglavnom je na razinama koje nisu opasne po
zdravlje čovjeka. Kod industrijskih incidenata prilikom izlijevanja velikih
količina, izaziva kemijske opekotine dišnog sustava. Izlaganje čovjeka
koncentraciji od 3.000 μg/m3 izaziva iritaciju očiju. Kod izlaganja
koncentraciji od 300.000 μg/m3 30 minuta izaziva respiratornu iritaciju i
povećanje respiratornog volumena, a koncentraciji od 3.530.000 μg/m3, u manje od
30 minuta smrt.

12.1.3. SMANJENJE UTJECAJA NA MATERIJALNA DOBRA

Za veliki broj materijala najveće razorno djelovanje ima suho taloženje SO2, dok
je mokro taloženje nešto slabije moći razaranja. SO2 prvenstveno oštećuje kamen
(posebno vapnenac) i žbuku. Prema CAFE CBA kritična debljina za prirodni kamen i
žbuku koju je potrebno održavati iznosi 3 – 5 mm, dok je raspon za galvanizirani
čelik 15 – 120 μm, a boju 20 – 100 μm. Ozon kao jako oksidacijsko sredstvo
prvenstveno oštećuje polimerne materijale. Učinak dušikovih oksida na materijale
nije još razjašnjen.

12.1.4. SMANJENJE UTJECAJA NA USJEVE

Mokro i suho taloženje SO2 negativno utječe na usjeve, te smanjuje urod.
Taloženje dušika pozitivno utječe na ekosustav, jer je dušik esencijalni dio
bioloških molekula. Međutim velike količine dušika uzrokuju eutrofikaciju, tj.
povećani rast vrsta koje nisu toliko bitne za očuvanje bioraznolikosti. Ozon
također nepovoljno djeluje na usjeve i smanjuje urod. Osim što djeluje kao vrlo
jaki oksidans, u reakcijama s dušikovim oksidima stvara nitrate nepovoljne za
okoliš.

12.1.5. SMANJENJE UTJECAJA NA ŠUME

Kao i u slučaju utjecaja na usjeve, negativni utjecaji na šume također se
pripisuju mokrom i suhom taloženju sumpornih oksida, ozonu, dušikovih oksida
odnosno nitrata, kiselom taloženju i taloženju dušika.
Kisele kiše koje nastaju reakcijom sumpornih i dušikovih oksida s vodenom parom,
posebno negativno utječu na šumsku vegetaciju. Njihovo rasprostiranje ovisno je
o meteorološkim uvjetima. Najveći negativni učinak osobito je izražen na
crnogorici. Pragovi štetnog utjecaja utvrđuju se za različite kombinacije šumske
vegetacije i tla.

**12.2. KORISTI OD SMANJENJA EMISIJE STAKLENIČKIH PLINOVA**

Koristi provedbe mjera za smanjenje emisije stakleničkih plinova su mnogobrojne.
Globalno, doprinosi se smanjenju koncentracija u atmosferi i time ublažuju
štetne posljedice porasta temperature i promjene klime. Time smanjujemo ovisnost
o fosilnom gorivu. Uštedjet će se oko 1 mil. toe godišnje fosilnog goriva, od
toga najviše tekućeg goriva, zatim ugljena i prirodnog plina. Umanjuje se
ranjivost gospodarstva na porast cijena sirove nafte, povećava se sigurnost
opskrbe energijom zbog veće diversifikacije energetskih izvora i smanjenja
ovisnosti o uvozu. Otvaraju se nove mogućnosti za poduzetništvo i zapošljavanje,
smanjuje se emisija štetnih tvari koje utječu na zdravlje i biološku
raznolikost. Primjenom mjera za smanjenje stakleničkih plinova smanjit će
posredno emisija SO2 u Hrvatskoj u 2010. godini za oko 8500 t/god (11%
smanjenje), NOX za 5000 t/god. (6,8% smanjenje) i čestica za oko 250 t/god.
Također, ovim se olakšava Hrvatskoj pristup Gothenburškom protokolu Konvencije o
daljinskom prekograničnom onečišćenju zraka.
Gledano na razini jednoga kućanstva, primjena mjera dat će vrlo pozitivne
financijske učinke na kućni proračun. U tipičnom kućanstvu u Hrvatskoj, ako bi
se koristili uređaji male potrošnje, napravila dobra toplinska izolacija i
koristio automobil niske potrošnje goriva, mogao bi se prepoloviti iznos računa
za fosilno gorivo.

13. OBJAVA PLANA ZAŠTITE I POBOLJŠANJA KAKVOĆE ZRAKA U REPUBLICI HRVATSKOJ, ZA
RAZDOBLJE OD 2008. DO 2011. GODINE

Ovaj Plan objavljuje se u »Narodnim novinama«.

Klasa: 351-01/08-02/03
Urbroj: 5030105-08-1
Zagreb, 8. svibnja 2008.

Predsjednik
**dr. sc. Ivo Sanader**, v. r.

POPIS KRATICA

AAU – jedinica dodijeljene kvote (Assigned Amount of Unit)
AOT40 – parametar izražen u (μg/m3)-h, koji označava zbroj razlika između
jednosatnih koncentracija viših od 80 μg/m3 (=40 ppb) i 80 μg/m3 tijekom
određenog razdoblja, uzimajući u obzir samo jednosatne izmjerene vrijednosti
svakog dana između 8:00 i 22:00 po srednjoeuropskom vremenu
AZO – Agencija za zaštitu okoliša
BAT – najbolje raspoložive tehnologije (Best Available Technology)
BDP – bruto domaći proizvod
CAFE – Čisti zrak za Europu (Clean Air For Europe)
CARDS – Pomoć zajednice u rekonstrukciji, razvoju i stabilizaciji (Community
Assistance for Reconstruction, Development and Stabilization)
CDM – mehanizam čistog razvoja (Clean Development Mechanism)
CER – ovjereno smanjenje emisije (Certified Emission Reduction)
CITL – Nezavisni dnevnik transakcija Zajednice (Community Independent
Transaction Log)
LRTAP – Konvencija o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka (Convention
on Long-Range Transboundary Pollution)
DHMZ – Državni hidrometeorološki zavod
EZ – Europska komisija (European Commission)
EMEP – Protokol o dugoročnom financiranju međunrodnog programa monitoirnga i
procjene dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari u zrak u Europi
ERPA – Ugovor o kupnji smanjenja emisije (Emissions Reduction Purchase
Agreement)
ERU – jedinica smanjenja emisije (Emission Reduction Unit)
ESPOO konvencija – Konvencija o procjeni utjecaja na okoliš preko državnih
granica
EU – Europska Unija (European Union)
FZOEU – Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost
GEF – Globalni fond za zaštitu okoliša (Global Environmental Fond)
GIS – geografski informacijski sustav
Gothenburški protokol – Protokol o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i
prizemnog ozona
GV – granična vrijednost za koncentraciju onečišćujuće tvari u zraku
GVE – granična vrijednost emisija
HBOR – Hrvatska banka za obnovu i razvitak
HGK – Hrvatska gospodarska komora
HOS – hlapivi organski spojevi
IBRD – Međunarodna banka za rekonstrukciju i razvoj (International Bank for
Reconstruction and Development)
ICP – Međunarodni kooperativni program (International Co-operative)
IET – Međunarodno trgovanje emisijama (International Emission Trading)
IIASA – Međunarodni institut za primjenjene analize sustava (International
Institute for Applied Systems Analyses)
IMI – Institut za medicinska istraživanja i medicinu rada
IPCC – Međuvladin panel o promjeni klime (International Panel on Climate Change)
JI – mehanizam zajedničkih projekata (Joint Implementation)
ITL – Međunarodni dnevnik transakcija (Intern(International Transaction Log)
LCP Direktiva – Direktiva o velikim uređajima za loženje (Large Combustion
Plants)
LOAEL – najniža razina pri kojoj se uočava štetni učinak (Lowest ObseAdverse Effects Level)
LULUCF – korištenje zemljišta, promjene u korištenju zemljišta i šumarstvo (Land
Use, Land Use Change and Forestry)
MARPOL – Konvencija o sprječavanju onečišćenja mora s brodova iz 1973. godine,
kako je preinačeno Protokolom iz 1978. godine
MCA – mjera admistratvnog tipa za ublaženje klimatskih promjena
MCI – mjera investicijskog tipa za ublaženje klimatskih promjena
MGA – mjera administrativnog tipa za rješavanje pitanja prekoračenja graničnih
vrijednosti kakvoće zraka
MGI –mjera investicijskog tipa za rješavanje pitanja prekoračenja graničnih
vrijednosti kakvoće zraka
MKA – mjera administrativnog tipa za rješavanje kritičnih razina onečišćenja
MKI – mjera investicijskog tipa za rješavanje kritičnih razina onečišćenja
MPA – mjera administrativnog tipa za preventivu zaštite zraka
MPOA – mjera admistrativnog tipa za postojane organske spojeve i teške metale
MPOI – mjera invetiicijskog tipa za postojane organske spojeve i teške metale
MPRA – mjera administrativnog tipa za promet
MPRI – mjera investicijskog tipa za promet
MTI – mjera investicijskog tipa za rješavanje pitanja prekoračenja toleratnih
vrijednosti kakvoće zraka
MZA – mjera administrativnog tipa za Gothenburški protokol
MZI – mjera investicijskog tipa za Gothenburški protokol
MGRP – Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva
MMPI – Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture
MZOPUG – Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva
NEC Direktiva – Direktiva o gornjim granicama emisije za pojedine atmosferske
onečišćujuće tvari (Directive on national emission ceilings for certain
atmospheric pollutants)
NMHOS – nemetanski hlapljivi organski spojevi
PAU – policiklički aromatski ugljikovodici
Phare – Poljska i Mađarska-Pomoć u restrukturiranju ekonomije (Pologne et
Hongrie-Aide á Restructuration Economique)
POCP – potencijal za stvaranje ozona (Photochemical Creation Potential)
POO – postojane organske onečišćujuće tvari
PRTR – registri ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari (Pollutant Release
and Transfer Registers)
RDF – gorivo nastalo iz otpada (Refuse Derived Fuel)
SZO – Svjetska zdravstvena organizacija (World Health Organisation)
TOOS – tvari koje onečišćuju ozonski sloj
TV – tolerantna vrijednost za koncentraciju onečišćujuće tvari u zraku
UNECE – Gospodarska komisija Ujedinjenih Naroda za Europu (United Nations
Economic Commission for Europe)
UNFCCC – Okvirna konvencija Ujedinjenih naroda o promjeni klime (United Nations
Framework Convention on Climate Change)
UNP – ukapljeni naftni plin
ULČ – ukupne lebdeće čestice
UTT – ukupna taložna tvar
VOLY – duljina životnog vijeka (Value of Life Year)
VSL – referentna vrijednost statističkog života (Value of Statistical Life)

Ostalo, NN 61/2008-2094
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)