## Odluka Upravnog suda Republike Hrvatske broj:Us-10394/2007-4 od 24. listopada 2007.

### NN 109/2007 (24.10.2007.), Odluka Upravnog suda Republike Hrvatske broj:Us-10394/2007-4 od 24. listopada 2007.

# UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**3224**

## PRESUDA

Upravni sud Republike Hrvatske u Vijeću sastavljenom od
sudaca Ane Berlengi Fellner kao predsjednice Vijeća, Ljiljane Karlovčan-Đurović
i Sanje Štefan kao članova Vijeća, te sudske savjetnice Ivane Horvat kao
zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Predsjed­nika raspuštenog Gradskog
vijeća Grada Osijeka prof. dr. Andrije Pozderovića, protiv rješenja tužene Vlade
Republike Hrvatske, klasa:015-01/07-02/03, urbroj: 5030106-07-1 od 12. listopada
2007. godine, radi raspuštanja Gradskog vijeća Grada Osijeka, u nejavnoj
sjednici vijeća održanoj dana 24. listopada 2007.,

presudio je

*Tužba se odbija.*

Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

Osporenim rješenjem Vlade Republike Hrvatske od 12. listopada
2007. godine raspušteno je Gradsko vijeće Grada Osijeka, a vijećnicima Gradskog
vijeća prestao je mandat (točka I.), odlučeno je da će Vlada Republike Hrvatske
imenovati posebnim rješenjem povjerenika Vlade Republike Hrvatske u Gradu
Osijeku (točka II.). Nadalje, da će povjerenik Vlade Republike Hrvatske preuzeti
sve ovlasti Gradskog vijeća, gradonačelnika i Gradskog poglavarstva Grada
Osijeka (točka III.), te da se sredstva za rad povjerenika Vlade Republike
Hrvatske osiguravaju iz Gradskog proračuna (točka IV.) i da je navedeno rješenje
konačno i stupa na snagu danom objave u »Narodnim novinama« (točka V.).
U tužbi tužitelj u bitnome navodi da je Vlada Republike Hrvat­ske osporenim
rješenjem raspustila Gradskog vijeće Grada Osijeka na temelju članka 84. stavka
1. točke 3. Zakona o lokalnoj i područ­noj (regionalnoj) samoupravi. Navodi da
je navedenom odredbom propisano da će Vlada Republike Hrvatske na prijedlog
Središnjeg državnog ureda za upravu raspustiti predstavničko tijelo ako učestalo
donosi opće akte suprotne Ustavu, zakonu ili drugom propisu ili zbog učestalih
težih povreda zakona i drugih propisa. Tužitelj navodi da predstavničko tijelo
nije donijelo niti jedan opći akt suprotan Ustavu, zakonu i drugom propisu, te
da nije učestalo povrijedilo odredbe zakona i drugih propisa. Ako nitko nije
podno Ustavnom sudu Republike Hrvatske niti jedan prijedlog za ocjenu ustavnosti
i zakonitosti općih akta predstavničkog tijela, smatra da nije bilo osnove da se
donese osporena odluka, budući nije donesen niti jedan akt suprotan Ustavu i
zakonu.
Isto tako tužitelj ističe da predstavničko tijelo nije u svom radu činilo
učestalo teže povrede zakona i drugih propisa. U tužbi se poziva na presudu
Upravnog suda broj: Zpa-9/2006 od 1. lipnja 2006. godine, te navodi da je u tu
odluku Ustavni sud ukinuo 4. travnja 2007. godine.
Što se tiče 23. sjednice Gradskog vijeća Grada Osijeka navodi da Središnji
državni ured za upravu nije mogao donijeti odluku kojom je poništio odluke i
druge opće akte koje je donijelo predstavničko tijelo lokalne samouprave.
Nadalje ističe da Središnji državni ured za upravu nije uopće utvrdio stvarno
činjenično stanje budući da je vidljivo iz uvoda odluke da je ona donesena 9.
listopada 2007. godine, a tužitelj je cjelokupnu dokumentaciju s održane 23.
sjednice uputio Središnjem državnom uredu 9. listopada 2007., koji je cjelokupnu
dokumentaciju zaprimio 10. listopada 2007., što je vidljivo iz preslika DHL
express obavijesti o uručenju, Tužitelj smatra da je Središnji državni ured za
upravu svoju odluku donio i prije nego li je zaprimio dokumentaciju. Ističe da
je Središnji državni ured za upravu poništio navedene akte donijete na 23.
sjednici uz obrazloženje da su u donošenju tih akata sudjelovala i dva vijećnika
HSLS-a čiji mandat po mišljenju tog tijela nije utemeljen na zakonu, te da stoga
oni nisu ni bili vijećnici Gradskog vijeća, pa odluke u čijem su donošenju ti
vijećnici sudjelovali nisu valjane. Smatra da nije postupljeno suprotno odredbi
članka 8. stavka 3. Izbornog zakona. Ističe da je nesporno da je Gradsko vijeće
Grada Osijeka zaprimilo odluku HSLS-a Ogranka Osijek Izvršnog odbora sa 6.
sjednice tog odbora održane dana 13. rujna 2007. o imenovanju odnosno o
određivanju zamjenika vijećnika, kojeg je taj odbor na istoj sjednici prethodno
izabrao za kandidata kojega će u ime te stranke istaknuti za gradonačelnika
Grada Osijeka. Navodi da je točno da je 26. rujna 2007. godine zaprimljena
obavijest predsjednice HSLS-a urbroj: 273/07 da je Izvršni odbor ogranka Osijeka
HSLS-a na čelu sa Zlatkom Benašićem 14. rujna 2007. raspušten i da je slijedom
toga predsjednica stavila izvan snage odluke koje je potpisao Zlatko Benašić kao
bivši predsjednik ogranka HSLS-a Osijek a koje se odnose na zamjenu mandata
vijećnika u Gradskom vijeću grada Osijeka. Ujedno da je upozorila da HSLS nije
nikoga ovlastio za određivanje zamjenskih vijećnika za Gradsko vijeće Grada
Osijeka i da se zamjena vijećnika ne može provesti bez odobrenja i potpisa
predsjednice HSLS-a kao osobe Statutom ovlaštene za zastupanje HSLS-a, ali da je
zapravo Izvršni odbor ogranka HSLS-a u Osijeku raspušten dana 14. rujna 2007.
dok je odluka o određivanju zamjenskih vijećnika odnesena dana 13. rujna 2007.
Nadalje navodi, Gradsko vijeće Grada Osijeka na 23. sjednici nije odlučivalo o
stavljanju mandata vijećnika u mirovanje kao ni o određivanju njihovih zamjenika
već je o tome temeljem članaka 6. i 8. Izbornog zakona odluku donijela politička
stranka. Mandatno povjerenstvo Gradskog vijeća Grada Osijeka je u postupku
pripreme obavijesti Gradskom vijeću za 23. sjednicu o novonastalim promjenama
kod vijećnika samo provjeravalo je li je postupljeno sukladno članku 6. odnosno
članku 8. Izbornog zakona. Prihvaćanje navedenog izvješća od strane Gradskog
vijeća u formi zaključka bilo je samo deklaratorne naravi i Gradsko vijeće je
tim aktom samo potvrdilo činjenice koje su nastale ex lege. Nadalje ističe da
sukladno članku 36. stavku i. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj)
samoupravi Gradsko vijeće odlučuje većinom glasova nazočnih vijećnika ako
zakonom, statutom i poslovnikom nije drugačije određeno. U vijećnici nakon točke
5. ostalo je 15 vijećnika te su odluke i bez glasa ova dva eventualno sporna
vijećnika donijete potrebnom većinom. Tužitelj smatra da tuženo tijelo niti u
jednom dijelu osporenog rješenja nije uspjelo dokazati da predstavničko tijelo
učestalo donošenjem većeg broja općih akata teže krši Ustav, zakon i drugi
propis.
Osim toga, tužitelj ističe da je rješenje o raspuštanju predstav­ničkog tijela
konačno i stupa na snagu danom objave u »Narodnim novinama«. Navodi, da je
rješenje objavljeno u »Narodnim novinama« broj: 104 od 12. listopada 2007. ali
bez obrazloženja, te se isto nije moglo ni na koji način razmatrati od dana
objave čime je povrijeđen članak 85. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj)
samoupravi, a tužitelj onemogućen da koristi zakonom osiguran rok za podnošenje
tužbe. Na taj način povrijeđena je odredba Zakona o upravnom postupku koji
propisuje da svako rješenje pored ostalog mora imad obrazloženje i uputa o
pravnom lijeku.
Tužitelj predlaže da se tužba uvaži i osporeno rješenje poništi.
Vlada Republike Hrvatske u odgovoru na tužbu ističe da je donijela odluku o
raspuštanju Gradskog vijeća Grada Osijeka temeljem članka 84. stavka 1. točke 3.
Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, zbog težih povreda
zakona i drugih propisa koje je Gradsko vijeće počinilo na svojoj 8. i 23.
sjednici, a koje povrede su takove prirode da se izvršene radnje ne mogu
ispraviti tj. da se utvrdene nezakonitosti i nepravilnosti ne mogu otkloniti.
Rješenje Vlade Republike Hrvatske temelji se na odluci Ustavnog suda te na
odluci Središnjeg državnog ureda za upravu donesenoj u postupku provedbe nadzora
nad zakonitošću rada Gradskog vijeća Grada Osijeka provedenog na temelju članka
78. Zakona za 8. i 23. sjednice Gradskog vijeća. Što se tiče 8. sjednice Vlada
ističe da je Središnji državni ured za upravu svojom odlukom od 4. travnja 2006.
godine poništio 8. sjednicu Gradskog vijeća. Upravni sud je, istina, ukinuo
predmetu odluku Središnjeg državnog ureda za upravu odlukom broj Zpa-9/2006 od
1. lipnja 2006. godine, ali je Ustavni sud Republike Hrvatske odlukom
U-III-2678/2006 od 4. travnja 2007. ukinuo navedenu presude Upravnog suda pa je
time odluka Središnjeg državnog ureda za upravu od 4. travnja 2006. godine o
nezakonitosti rada Gradskog vijeća Grada Osijeka na 8. sjednici ostala na snazi
kao zakonita.
U odnosu ma navode tužitelja da Središnji državni ured za upravu nije nadležan
poništiti odluke i druge opće akte koje donosi predstavničko tijelo jedinice
lokalne, odnosno područne (regionalne) samouprave, pa tako niti odluke donijete
na 23. sjednici Gradskog vijeća, već da su u provođenju nadzora nad zakonitošću
rada i akata ovlasti tijela državne uprave propisane odredbom članka 65. Zakona
o sustavu državne uprave, Vlada Republike Hrvatske ističe da je Upravni sud već
u više navrata zauzeo stajalište da tijelo držav­ne uprave ovlašteno za provedbu
nadzora odlučuje koje će mjere poduzeti u slučaju kada u provedbi nazora utvrdi
da su počinjenje određene nezakonitosti i nepravilnosti.
Što se tiče navoda da je odluka donijeta bez stvarno utvrđenog činjeničnog
stanja i bez uvida u relevantnu dokumentaciju Vlada ističe da je Središnji
državni ured za upravu dana 9. listopada 2007. godine zatražio od Predstojnika
državne uprave u Osječko-baranjskoj županiji dostavu cjelokupne dokumentacije za
23. sjednicu Gradskog vijeća. Kako je navedena dokumentacija putem telefaksa
istog dana dostavljena u Središnji državni ured za upravu, a temeljem te
dokumentacije, koja je drugog dana uspoređena s dostavljenom pisanom
dokumentacijom, izvršen je upravni nadzor nad 23. sjednicom Gradskog vijeća
Grada Osijeka.
Vlada Republike Hrvatske također smatra da su neutemeljeni navodi tužitelja da
je Središnji državni ured za upravu bez zakonske osnove poništio akte donijete
na 23. sjednici Gradskog vijeća zbog povrede članka 8. stavka 3. Zakona o izboru
članova predstavnič­kih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne)
samouprave (u daljem tekstu: Izborni zakon). Ovo iz razloga što iz rješenja
Središ­njeg državnog ureda za upravu, zapisnika s 23. sjednice Gradskog vijeća,
te dopisa predsjednice HSLS-a Đurđe Adlešić od 26. rujna 2007. proizlazi da je
nakon izbora gradonačelnika i zamjenika gradonačelnika iz redova vijećnika
izabranih na koalicijskoj listi iz reda HSLS-a, na prijedlog mandatnog
povjerenstva vijeća, prihvaćeno izvješće mandatnog povjerenstva po kojem su kao
vijećnici dužnost počeli obnašati Željko Koški i Željko Lazanin, a koje je kao
zamjenike predložio Zlatko Benašić dopisom od 13. rujna 2007., iako je
predsjednica HSLS-a Đurđa Adlešić raspustila Izvršni odbor ogranka HSLS-a Osijek
dana 14. rujna 2007.
Nadalje, iz odgovora na tužbu proizlazi da je prema mišljenju tuženog tijela
Gradsko vijeće u takvom nezakonitom sastavu nastavilo s nezakonitim radom i
odlučivanjem i da je Gradsko poglavarstvo izabralo protivno članku 46. stavka 1.
Zakona.
Stoga Vlada Republike Hrvatske predlaže da Sud tužbu odbije. Tužba nije
osnovana.
Iz spisa predmeta proizlazi da je Vlada Republike Hrvatske temeljem odredbe
članka 84. stavka 1. točke 3. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj)
samoupravi (»Narodne novine«, broj:33/01, 60/01 i 129/05) donijela rješenje o
raspuštanju Gradskog vijeća Grada Osijeka.
Odredbom članka 84. stavka I. točke 3. propisano je da će na prijedlog
Središnjeg tijela državne uprave nadležnog za lokalnu i područnu (regionalnu)
samoupravu Vlada Republike Hrvatske raspustiti predstavničko tijelo ako učestalo
donosi opće akte suprotne Ustavu, zakonu ili drugom propisu ili zbog učestalih,
težih povreda zakona i drugih propisa.
Dakle, iz navedenog je razvidno da Vlada Republike Hrvatske može raspustiti
predstavničko tijelo na prijedlog Središnjeg tijela državne uprave u dvije
situacije: 1. ako tijelo učestalo donosi opće akte suprotne Ustavu, zakonu ili
drugom propisu i 2. zbog učestalih, težih povreda zakona i drugih propisa.
Iz obrazloženja rješenja Vlade Republike Hrvatske proizlazi da je Vlada
Republike Hrvatske raspustila Gradsko vijeće Grada Osijeka zbog učestalih, težih
povreda zakona, drugih propisa te samog Ustava Republike Hrvatske. Stoga
prigovor tužitelja da Gradsko vijeće Grada Osijeka nije donijelo niti jedan opći
akt suprotan Ustavu, zakonu ili drugom propisu nije od utjecaja na zakonitost
osporenog rješenja, budući da odluka o raspuštanju Gradskog vijeća nije ni
donesena zbog toga što bi Gradsko vijeće donosilo opće akte suprotne Ustavu,
zakonu ili drugom propisu.
Naime, u postupku je utvrđeno da je u nadzoru nad zakonitošću rada Gradskog
vijeća Grada Osijeka u 2006. godini Središnji državni ured za upravu poništio
odlukom klasa: 023-01/06-01/0137od 4. travnja 2006. 8. sjednice Gradskog vijeća
održanu dana 7. ožujka 2006. Upravni sud je svojom odlukom broj Zpa-9/2006. od
1. lipnja 2006. ukinuo navedenu odluku Središnjeg državnog ureda za upravu.
Međutim, nakon toga je Ustavni sud Republike Hrvatske postupajući po ustavnoj
tužbi odlukom U-III-2678/2006 od 4. travnja 2007. objavljenoj u »Narodnim
novinama« broj: 42/2007 ukinuo navedenu odluku Upravnog suda Republike Hrvatske
utvrdivši da je osporenom presudom Upravni sud Republike Hrvatske povrijedio
ustavno pravo podnositelja ustavne tužbe na jednakost pred zakonom zajamčeno
člankom 14. stavkom 2. Ustava i ustavno pravo na lokalnu i područnu (regionalnu)
samoupravu zajamčeno člankom 132. Ustava, te utvrdio da je Gradsko vijeće Grada
Osijeka u svom radu povrijedilo članak 34. stavak 4. Zakona o lokalnoj i
područnoj (regionalnoj) samoupravi i članak 115. stavak 4. i S. poslovnika
Gradskog vijeća Grada Osijeka (»Službeni glasnik Grada Osijeka«, broj: 1a/05,
5105 i 8/05). Na taj je način odluka Središnjeg državnog ureda za upravu o
nezakonitosti rada Gradskog vijeća Grada Osijeka ostala na snazi.
U nadzoru rada Gradskog vijeća Grada Osijeka za 2007. godinu Središnji državni
ured utvrdio nezakonitost na 23. sjednici Gradskog vijeća Grada Osijeka koja je
održana 30. rujna 2007. Naime, Središnji državni ured je svojom odlukom od 11.
listopada 2007. poništio odluke donijete na 23. sjednici Gradskog vijeća Grada
Osijeka održanoj dana 30. rujna 2007. navedene pod točkama 5.c. te od točke 6.
do točke 11. utvrđenog Dnevnog reda. Ovo iz razloga što je Gradsko vijeće Grada
Osijeka povrijedilo članak 8. stavak 3. Zakona o izboru članova predstavničkih
tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave (»Narodne novine«,
broj: 33/01, 10/02, 155/02, 45/03, 43/04, 40/05 i 44/05 – pročišćeni tekst,
nastav­no: Izborni zakon).
Odredbom članka 8. stavka 1. Izbornog zakona propisano je da članovi
predstavničkih tijela imaju zamjenike koji obnašaju tu duž­nost ukoliko članu
predstavničkog tijela mandat miruje ili prestane prije isteka vremena na koje je
izabran.
Odredbom stavka 3. članka 8. citiranog Zakona propisano je da člana
predstavničkog tijela izabranog na koalicijskoj listi dviju ili više političkih
stranaka zamjenjuje neizabrani kandidat s dotične liste s koje je izabran i
član, a kojeg odredi politička stranka kojoj je u trenutku izbora pripadao član
predstavničkog tijela kojem je prestao mandat.
Odredbom članka 6. stavka 1. i 2. citiranog Izbornog zakona propisano je da
članu predstavničkog tijela koji za vrijeme trajanja mandata prihvati obnašanje
dužnosti koja se prema odredbama ovoga Zakona smatra nespojivom, za vrijeme
obnašanja nespojive dužnosti mandat miruje, a za to vrijeme zamjenjuje ga
zamjenik, u skladu s odredbama ovog Zakona. Član predstavničkog tijela koji
prihvati obnašanje nespojive dužnosti dužan je u roku od 8 dana od prihvaćanja
dužnosti o tome obavijestiti predsjednika predstavničkog tijela.
Iz citiranih odredaba proizlazi da je za započinjanje mandata zamjenika člana
predstavničkog tijela kojem mandat miruje, potreb­no da su ispunjeni sljedeći
uvjeti: 1. da je član predstavničkog tijela prihvatio obnašanje dužnosti koja se
prema odredbama Izbornog zakona smatra nespojivom, 2. da je njegov zamjenik
izabrani kandidat koalicijske liste i 3. da ga politička stranka kojoj je u
trenutku izbora pripadao član predstavničkog tijela odredi kao zamjenika,
Nakon izbora gradonačelnika i zamjenika gradonačelnika iz redova vijećnika
izabranih na koalicijskoj listi iz reda HSLS-a, Gradsko vijeće je prihvatilo
obnašanje dužnosti zamjenika vijećnika iako je uvidom u dopis predsjednika
HSLS-a Đurđe Adlešić od 26. rujna 2007. utvrđeno da je raspušten Izvršni odbor
ogranka HSLS-a dana 14. rujna 2007. Također su stavljena izvan snage sve odluke
koje je donio bivši ogranak HSLS-a koje se odnose na zamjene mandata vijećnika
kao i da HSLS nije odredio zamjenike vijećnika, te da ih nitko u ime HSLS-a ne
može odrediti bez odobrenja i potpisa predsjednice stranke.
Iz navedenog je razvidno da je Gradsko vijeće prihvatilo obnašanje dužnosti
zamjenika vijećnika suprotno članku 8. stavku 3. Izbornog zakona budući da ih
politička stranka nije odredila kao zamjenike.
Nakon toga je Gradsko vijeće Grada Osijeka suprotno odredbi članka 46. Zakona o
lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi izabralo i Gradsko poglavarstvo a
da za to nije glasala natpolovična većina svih vijećnika.
Kako je u postupku nesporno utvrđeno da je Gradsko vijeće Grada Osijeka učestalo
kršilo zakone, propise pa i sam Ustav Repub­like Hrvatske što je potvrđen i
odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske, prema ocjeni ovoga Suda osporenim
rješenjem nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja budući da je odredbom članka
84. stavkom 1. točkom 3. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi
propisano da Vlada množe između ostalog raspustiti predstavničko tijelo zbog
učestalih, težih povreda zakona i drugih propisa.
Što se tiče prigovora tužitelja da činjenično stanje nije pravilno i potpuno
utvrđeno budući da je odluka Središnjeg državnog ureda na kojoj se temelji i
odluka Vlade donijeta dana 9. listopada 2007., a Središnjem državnom uredu je
cjelokupna dokumentacija dostav­ljena dana 10. listopada 2007., valja istaknuti
da iz odluke Središnjeg državnog ureda proizlazi da je odluka klasa:
023-01/07-01/223urbroj: 515-11-07-06-10 donesena dana 11. listopada 2007. godine
te dostavljena tužitelju 12. listopada 2007. godine.
Isto tako nisu osnovani navodi tužitelja da mu je onemogućeno podnošenje tužbe u
roku, budući da je rješenje objavljeno u »Narodnim novinama« bez obrazloženja i
upute o pravnom lijeku, jer je tužitelj podno tužbu i to protiv rješenja koje mu
je zajedno s obrazloženjem i uputom o pravnom lijeku dostavljeno dana 16.
listopada 2007.
Po ocjeni ovoga Suda osporenim rješenjem uz obrazloženje kakvo je njime dano
nije povrijeđen zakon na štetu tužitelja, a prigovori tužitelja u tužbi nisu od
utjecaja na zakonitost osporenog rješenja.
Trebalo je stoga temeljem odredbe članka 42. stavka 2. Zakona o upravnim
sporovima (»Narodne novine«, broj: 53/91, 9/92 i 77/92) tužbu odbiti kao
neosnovanu.

Broj: Us-10394/2007-4
Zagreb 24. listopada 2007.

Predsjednica Vijeća
**Ana Berlengi Fellner**, v. r.

Presuda, NN 109/2007-3224
Opći uvjeti korištenjaZaštita privatnosti[Pristup podatcima](/data_access_hr.aspx)[ELI](/about_eli_hr.aspx)

©2026. g. Narodne novine d.d.

, izrada [Novena d.o.o.](http://novena.hr/)