## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2060/2012. od 5. veljače 2013.

### NN 20/2013 (20.2.2013.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-III-2060/2012. od 5. veljače 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

350

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija, Antun Palarić, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, u postupku kojeg je ustavnom tužbom pokrenula S. S. S. iz Z., na sjednici održanoj 5. veljače 2013. donio je

RJEŠENJE

I. Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Postupak pred Ustavnim sudom pokrenut je ustavnom tužbom S. S. S. iz Z. (u daljnjem tekstu: podnositeljica) koja je zaprimljena na Ustavnom sudu 30. ožujka 2012.

Ustavna tužba podnesena je protiv rješenja Upravnog suda Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: Upravni sud) broj: Zpa-24/2011-4 od 21. prosinca 2011., kojom je odbijen zahtjev podnositeljice za zaštitu ustavom zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina, podnesen protiv odluke Županijskog suda u Zagrebu, Ureda predsjednika suda broj: 5 Su-136/11 od 7. veljače 2011.

Navedenom odlukom odbijen je prigovor podnositeljice izjavljen na Godišnji rasporeda poslova Općinskog građanskog suda u Zagrebu za 2011. godinu, broj: 5 Su-3621/10 od 30. studenoga 2010., izmijenjen i dopunjen pod brojem: 5 Su-3621/10 od 3. siječnja 2011., a ispravljen pod brojem: 5 Su-3621/10 od 28. siječnja 2011. kojim je rasporedom za podnositeljicu utvrđeno da će raditi u ovršnoj referadi.

II. ČINJENICE I OKOLNOSTI SLUČAJA

2. U postupku koji je prethodio ustavnosudskom postupku utvrđeno je da je Godišnjim rasporedom poslova Općinskog građanskog suda u Zagrebu za 2011., broj: 5 Su-3621/10 od 30. studenoga 2010., koji je donijela predsjednica toga suda, izvršen raspored sudaca i sudskih savjetnika, te službenika i namještenika toga suda, a po pribavljenom mišljenju Sjednice svih sudaca od 11. studenoga 2010. i pribavljenog mišljenja ustrojstvenih jedinica tog suda, sve sukladno Pravilniku o unutarnjem radu Općinskog građanskog suda u Zagrebu.

Navedenim Godišnjim rasporedom poslova za 2011., između ostaloga je utvrđeno da će podnositeljica kao sutkinja toga suda raditi u ovršnoj referadi po predmetima A47 ovrha na novčanoj tražbini, C66 osiguranje prethodnim mjerama, C72 osiguranje privremenim mjerama i C419 osiguranje prethodnom ovrhom.

Izmjenom i dopunom Godišnjeg rasporeda poslova Općinskog građanskog suda u Zagrebu za 2011. pod brojem 5 Su-3621/10 od 3. siječnja 2011. niti njegovim Ispravkom broj 5 Su-3621/10 od 28. siječnja 2011. nisu se mijenjala zaduženja sudaca pa tako ni podnositeljice.

Protiv navedenog Godišnjeg rasporeda poslova za 2011. prigovore predsjedniku Županijskog suda u Zagrebu, temeljem članka 30. Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 150/05., 16/07., 113/08., 153/09., 116/10., 27/11. i 130/11; u daljnjem tekstu: ZS) i članka 47. Sudskog poslovnika (»Narodne novine« broj 158/09., 3/11., 34/11., 100/11. i 123/11.; u daljnjem tekstu: SP) podnijelo je šest sudaca, a među njima i podnositeljica.

Odlučujući o podnijetim prigovorima v.d. predsjednik Županijskog suda u Zagrebu ih je odbio svojom odlukom broj: 5 Su-136/11 od 7. veljače 2011.

2.1. Protiv odluke v.d. predsjednika Županijskog suda u Zagrebu podnositeljica je, sukladno članku 66. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine« broj 53/91., 9/92. i 77/92.; u daljnjem tekstu: ZUS), podnijela zahtjev za zaštitu ustavom zajamčenog prava i slobode čovjeka i građanina.

Nakon provedenog postupka Upravni sud odbio je zahtjev podnositeljice navodeći u obrazloženju osporenog rješenja sljedeće:

»Kako odredba članka 42. stavka 1. Sudskog poslovnika propisuje rad na predmetima iste vrste s tog osnova je provedena specijalizacija sudaca koji rade ovrhu u cilju bržeg i učinkovitijeg rada pa ovaj Sud ne nalazi da je Godišnji raspored poslova koji tužiteljica osporava donijet protivno odredbama Zakona i Sudskog poslovnika. Konačno i Ustav Republike Hrvatske jamči samostalnost sudačke dužnosti, ali ne i konkretne poslove koje je sudac u sudu dužan obavljati u interesu suda pa se Godišnjim rasporedom poslova Općinskog građanskog suda u Zagrebu, od 30. studenog 2010., izmijenjen i dopunjen pod brojem 3. siječnja 2011., a ispravljen pod brojem od 28. siječnja 2011. ne dira ni u kakvo ustavom zajamčeno pravo predlagateljice.«

III. PRIGOVORI PODNOSITELJICE

3. Podnositeljica smatra da su joj osporenim rješenjem Upravnog suda, kao i odlukom Županijskog suda u Zagrebu te Godišnjim rasporedom poslova za 2011. povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 14. stavkom 2., 18., 19. stavkom 2., i 29. stavcima 1. i 2. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.), kao i članak 19. stavak 1. Ustava, te članak 6. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori« broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99., 14/02., 1/06. i 2/10.).

U podnesenoj ustavnoj tužbi podnositeljica, između ostaloga, ističe:

»Kako se Upravni sud u predmetu upustio u ocjenu osnovanosti ili neosnovanosti podnesenog zahtjeva to je mogao donijeti samo PRESUDU.

Donoseći rješenje o meritumu stvari Upravni sud je povrijedio ustavno pravo podnositeljice ustavne tužbe na jednakost svih pred zakonom imajući u vidu sudsku praksu Upravnog suda RH prema kojoj kad odlučuje o osnovanosti zahtjeva sud donosi Presude, koje ustavno pravo je propisano čl. 14. st. 2. Ustava RH.

Donoseći navedeno rješenje Upravni sud RH je povrijedio odredbu čl. 19. st. 2. Ustava RH prema kojoj se zajamčuje sudska kontrola zakonitosti pojedinačnih akata upravnih vlasti i tijela koja imaju javne ovlasti. Naime, kako je rješenjem odlučivao o osnovanosti zahtjeva Upravni sud RH nije proveo sudsku kontrolu zakonitosti pojedinačnog akta, jer sudovi o meritumu donose presude.

Također je povrijeđeno i ustavno pravo podnositeljice ustavne tužbe iz čl. 29. st. 1. Ustava jer o zahtjevu podnositeljice ustavne tužbe nije odlučio neovisni i nepristrani sud u razumnom roku, jer je o godišnjem rasporedu za 2011. g. Upravni sud odlučio 21. prosinca 2011. g. kada je još ostalo par dana koliko će taj godišnji raspored vrijediti, pa dakle nije odlučeno u razumnom roku... (...)«.

Zaključno, predložila je usvajanje ustavne tužbe.

Ustavni sud nije nadležan za odlučivanje.

IV. DOSADAŠNJA PRAKSA USTAVNOG SUDA U POSTUPCIMA OSPORAVANJA GODIŠNJIH RASPOREDA POSLOVA U SUDOVIMA

4. U dosadašnjoj praksi Ustavnog suda razlikuju se dvije skupine predmeta vezanih uz osporavanja Godišnjih rasporeda poslova u sudovima.

To su:

1. predmeti u kojima je Upravni sud (Us-predmeti) rješenjem odbacivao tužbe tužitelja s obrazloženjem da odluka Županijskog suda donesena po prigovoru podnositelja na Godišnji raspored poslova u sudovima (uglavnom su se osporavali Godišnji rasporedi poslova u Općinskim sudovima) nije upravni akt u smislu članka 6. ZUS-a.

U ovosudnim predmetima (broj: U-III-3538/2009, U-III-3539/2009, U-III-696/2007, U-III-4837/2007 i dr.) Ustavni sud takve je ustavne tužbe odbacivao s obrazloženjem da ne postoje pretpostavke za odlučivanje o biti stvari jer određeni Godišnji raspored poslova više nije na snazi.

2. predmeti u kojima je Upravni sud odbio zahtjeve podnesene na temelju članka 66. ZUS-a (Zpa-predmeti).

U tim predmetima (broj: U-III-2715/2003 i U-III-100/2011) Ustavni sud donosio je meritorne odluke na način da je ustavne tužbe podnositelja odbio, utvrdivši kako nema povreda ustavnih prava podnositelja.

Ustavni sud ocijenio je da je došlo vrijeme da zamjeni načelno stajalište o pravnoj prirodi Godišnjeg rasporeda poslova u sudovima i utvrdi svoje postupanje u ovom i svim istovrsnim budućim slučajevima.

V. MJERODAVNO PRAVO

5. Članak 30. stavak 1. ZS-a glasi:

»Članak 30.

(1) Predsjednik suda obavlja poslove sudske uprave sukladno zakonu i Sudskom poslovniku.

(...)«

Članci 40., 41.stavci 1. i 10. i 42. stavci 1. i 3. SP-a glase:

»Članak 40.

Godišnji raspored poslova predsjednik suda mora donijeti najkasnije do 10. prosinca tekuće godine za narednu godinu.

Prije utvrđivanja godišnjeg rasporeda poslova predsjednik suda pribavit će mišljenje sjednice svih sudaca, dok će glede ostalih službenika i zaposlenika biti pribavljeno mišljenje ustrojstvenih jedinica suda.

Prigodom rasporeda sudaca i ostalih zaposlenika na pojedine poslove imat će se prvenstveno u vidu potrebe suda, stručne sposobnosti i sklonosti sudaca, sudskih savjetnika te ostalih službenika i zaposlenika za obavljanje određenih poslova.«

»Članak 41.

Godišnjim rasporedom poslova određuje se naročito: zamjenik predsjednika suda, sudski odjeli, sudske službe i odsjeci, predsjednici sudskih odjela i njihovi zamjenici, članovi sudskih odjela, voditelji sudskih službi i odsjeka, članovi drugostupanjskih vijeća, predsjednik i zamjenik predsjednika i članovi izvan raspravnog vijeća, predsjednici prvostupanjskih vijeća, vijeća za mladež, suci pojedinci, i istražni suci (suci istrage), suci za praćenje sudske prakse, suci mentori, glasnogovornik suda, službenici za informiranje, te se raspoređuju na poslove sudski savjetnici te drugi službenici i zaposlenici suda.

(...)«

Godišnjim rasporedom poslova određuju se specijalizacije kao popis vrsta predmeta na kojima se u sudu radi, a u skladu sa propisanim šifarnicima vrsta sudskih predmeta.

(...)«

»Članak 42.

U tijeku jedne kalendarske godine suci će se u pravilu određivati za rad na poslovima iste vrste.

(...)

Specijalizacija sudaca prema pojedinim vrstama predmeta vrši se prema šifarnicima vrsta sudskih predmeta.

(...)«

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

Članak 62. stavak 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99. 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) glasi:

»Članak 62.

(1) Svatko može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom tijela državne vlasti ... kojim je odlučeno o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom ... (u daljnjem tekstu: ustavno pravo).

(...)«

Sukladno tome, samo ona odluka kojom je nadležni sud meritorno odlučio o biti stvari, odnosno o pravu ili obvezi ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela podnositelja, jest pojedinačni akt u smislu članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona u povodu kojega je Ustavni sud, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, nadležan štititi ljudska prava i temeljne slobode podnositelja, zajamčene Ustavom.

Članak 72. Ustavnog zakona glasi:

»Članak 72.

Ustavni sud će rješenjem odbaciti ustavnu tužbu: ako nije nadležan, ako je ustavna tužba nepravodobna, nepotpuna, nerazumljiva ili nedopuštena (...)«

6. Ustavni sud utvrđuje da se u slučaju podnositeljice, kao i u svim ostalim istovrsnim predmetima, ne odlučuje ni o kakvom ustavnom pravu tih osoba u materijalnom smislu.

Nadalje, podnošenjem prigovora protiv Godišnjeg rasporeda poslova u sudovima ne pokreće se sudski spor u smislu članka 29. stavka 1. Ustava.

Ustavni sud stoga nije nadležan ni za proceduralni aspekt odlučivanja o žalbama protiv odluka neposredno višeg suda donesenih po prigovorima podnositelja na Godišnji raspored poslova u sudovima.

Zaključno, Godišnji raspored poslova u sudovima nije akt iz članka 62. stavka 1. Ustavnog zakona. Riječ je o akcesornom aktu u kojem se ne odlučuje ni o kakvom ustavnom pravu podnositelja i kao takav ne može biti osporavan pred Ustavnim sudom.

7. Slijedom navedenog, na temelju članka 72. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u izreci.

8. Odluka o objavi temelji se na članku 29. stavku 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-2060/2012

Zagreb, 5. veljače 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica

dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 20/2013-350