## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-474/2003 od 3. lipnja 2003.

### NN 108/2003 (8.7.2003.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-474/2003 od 3. lipnja 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1435

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Vijeću
šestorice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija
Rajić i Vice Vukojević, odlučujući u postupku vođenom u povodu ustavne tužbe M.
Š. iz S., koju zastupa opunomoćenica M. B.-B., odvjetnica iz S., na sjednici
Vijeća održanoj 3. lipnja 2003., jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u
Zadru dužan je donijeti presudu u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod
poslovnim brojem: P-1678/90 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6)
mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim
novinama«.

III. Na temelju članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona o Usta­v­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 49/02 – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, M. Š. iz S.,
određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka
1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst)
u iznosu od 5.500,00 kuna.

IV. Naknada iz točke
III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna, u roku od tri
mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice za njezinu isplatu
Ministarstvu financija.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

Obrazloženje

1. Ustavna tužba podnesena je temeljem odredaba
članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narod­ne
novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustav­ni zakon), jer
podnositeljica smatra da joj je predugim trajanjem parničnog postupka radi
utvrđenja nasljednog prava i uknjižbe, koji se od 1988. godine vodi pred
Općinskim sudom u Zadru, povrijeđeno pravo na pošteno suđenje u razumnom roku
iz članka 29. Ustava Republike Hrvatske.

Podnositeljica predlaže
da Sud odredi Općinskom sudu u Zadru rok za donošenje meritorne presude u
predmetu posl. broj: P-1678/90. Ujedno predlaže da joj Sud dosudi naknadu u
iznosu od 50.000,00 kuna.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom
tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog zakona, utvrdio sljedeće činjenice koje
su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava podnositeljice,
zajamčenog u članku 29. stavku 1. Ustava:

– podnositeljica je tužena u postupku koji je
tužitelj A. B. pokrenuo tužbom 6. svibnja 1988., a prvostupanjska presuda
donesena je 20. ožujka 1989.;

– u povodu žalbi
stranaka, tadašnji Okružni sud u Zadru, rješenjem broj: Gž-1082/89-2 od 27.
rujna 1990. ukinuo je prvostupanjsku presudu i predmet vratio prvostupanjskom
sudu na ponovni postupak;

– u ponovnom postupku
Općinski sud u Zadru održao je rasprave 11. prosinca 1990. i 3. svibnja 1991.
kada je nastupilo mirovanje postupka, a podnositeljica je 4. rujna 1991.
predložila njegov nastavak;

– sljedeće ročište
održano je 7. lipnja 1999., na kojem je zakazana glavna rasprava za 9. rujna
1999.;

– na raspravi 9. rujna
1999. doneseno je rješenje kojim se ta rasprava odgađa, s tim da će se sljedeća
zakazati pismenim putem, a s obzirom da je jedan od nasljednika pok. tužitelja
iskazao da povlači tužbu, riješeno je da se primjerak zapisnika dostavi
nenazočnim tuženicima radi očitovanja o povlačenju tužbe, što je prvostupanjski
sud učinio 27. rujna 1999.;

– podnositeljica 26.
studenoga 1999. izvješćuje prvostupanjski sud da ne pristaje na povlačenje
tužbe;

– konačno, podnositeljica 27. lipnja 2001.
podnosi protutužbu radi razvrgnuća zajednice nekretnina.

OČITOVANJE OPĆINSKOG
SUDA U ZAGREBU

3. Na temelju članka 69. stavka 1. alineje 2.
Ustavnog zakona, Ustavni sud je 17. ožujka 2003. zatražio od Općinskog suda u
Zadru da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U očitovanju Općinskog suda u Zadru, od 25.
ožujka 2003. opisuje se kretanje spisa i kronologija rada na način opisan u
točki 2. ovog obrazloženja te se ističe da je predmetni spis bio u zaduženju
pet sudaca toga suda.

PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvat­ske, propisano je:

*»Svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama (...).«.*

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona propisano
je:

*»(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po
ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima
i obvezama stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).*

*(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će*
*nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.*

*(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni
sud će odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede
njegova ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama
podnositelja (...) nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz
državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za
njezinu isplatu.«*

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Povredu ustavnog prava na donošenje sudske
odluke u razumnom roku Ustavni sud razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog
pojedinog slučaja.

Razmatrajući navode ustavne tužbe i dostavljenog
očitovanja Općinskog suda u Zadru, Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom
slučaju ostvarile pretpostavke za njegovo postupanje u smislu odredaba članka
63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak započeo je 6.
svibnja 1988. godine podnošenjem tužbe Općinskom sudu u Zadru. Ustavna tužba
podnijeta je 12. veljače 2003. Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak trajao ukupno četrnaest (14) godina, devet (9) mjeseci i
šest (6) dana.

Ustavni sud napominje, međutim, da je Zakon o
potvrđi­vanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola br. 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine«, Međunarodni ugovori, broj 18/97, 6/99 –
pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Konvencije
pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje« koja, između ostalog, propisuje:

*»Radi utvrđivanja svojih prava i obveza
građanske naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i
nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.«.*

Sukladno navedenom, pravo na donošenje sudske
odluke u razumnom roku čini dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske
od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997.
godine). S druge strane, pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku je
ustavno pravo u Republici Hrvatskoj od 9. studenoga 2000., izmjenama članka 29.
stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 113/00). Iz
navedenih razloga ispitivanje razumnosti trajanja sud­skih postupaka prije 5.
studenoga 1997., u pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka
temeljenih na članku 63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem pravnom poretku
Republike Hrvatske takvo pravo nije postojalo ni kao konvencijsko ni kao
ustavno.

Ustavni sud je, u konkretnom slučaju, ocijenio
da se pravno relevantnim razdobljem, s aspekta povrede prava na razumnu duljinu
trajanja sudskog postupka, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. (to jest, od
dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 12. veljače 2003.
(to jest, do dana podnošenja ustavne tužbe podnositeljice), što ukupno iznosi
pet (5) godina, tri (3) mjeseca i sedam (7) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Pregledom sudskog spisa predmeta utvrđeno je da
je postojala potpuna neaktivnost suda od 3. svibnja 1991. do 7. lipnja 1999. te
od 9. rujna 1999., pa i nakon 27. lipnja 2001. kada je podnositeljica podnijela
protutužbu, do dana podnošenja ustavne tužbe.

5.3.            PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE
(TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužena u
sudskom postupku koristila je svoje procesne ovlasti i pravni lijek, no samim
time nije bitno pridonijela duljini sudskog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Iz spisa predmeta je razvidno da dosadašnji
tijek sudskog postupka ukazuje da se u konkretnom slučaju radi o složenoj sud­skoj
stvari, jer je parnični postupak pokrenut radi utvrđenja nasljednog prava i
uknjižbe nakon što je tužitelj upućen na parnicu u postupku diobe zajednice
nekretnina u kojem su tuženici osporili veličinu suvlasničkih dijelova.

Konačno i podnositeljica je u istom postupku
podnijela protutužbu, ali složenost tog postupka sama po sebi nije opravdanje
za njegovo cjelokupno trajanje koje je ušlo u šesnaestu godinu.

5.5.            DRUGE OKOLNOSTI OD UTJECAJA NA
DULJINU SUDSKOG POSTUPKA

U povodu isticanja nadležnog prvostupanjskog
suda o promjeni pet sudaca u predmetnom postupku, Ustavni sud utvrđuje da se
pozivanje na organizacijske ili kadrovske probleme suda ne bi moglo smatrati
opravdanim razlogom za nerazumno dugo trajanje sudskog postupka.

Napominje se da je
Europski sud za ljudska prava u više svojih presuda izrijekom utvrdio da su
države-ugovornice obvezne organizirati svoje pravne poretke na način koji
omogućava sudovima da ispune zahtjeve propisane člankom 6. stavkom 1. Europske
konvencije, opetovano ističući naročitu važnost tog zahtjeva za pravilno i
uredno vođenje sudskih postupaka (v., primjerice, presude Europskog suda u
predmetima *Bucholoz protiv Njemačke od 6. svibnja 1981., Guincho protiv
Portugala* od 10. srpnja 1984., *Union Alimentaria Sanders SA* od 7.
srpnja 1989., *Brigandi protiv Italije* od 19. veljače 1991. i dr.).

6. Sukladno navedenom,
Ustavni sud ocjenjuje da je nerazumno dugim trajanjem sudskog postupka u
konkretnom slučaju povrijeđeno ustavno pravo podnositeljice da zakonom ustanov­ljeni,
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njezinim pravima ili
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stav­kom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7. Imajući u vidu sve
navedene činjenice i okolnosti te posebno sveukupno vrijeme trajanja sudskog
postupka u konkretnom slučaju, u smislu odredbe članka 63. stavka 2. Ustavnog
zakona, donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku Ustavni sud, u pravilu, određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja trajanja sudskog pos­tupka i prije 5. studenoga
1997., što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine
naknade temeljem članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u
obzir sve okolnosti slučaja, imajući pritom u vidu i vrstu postupka o kojem se
radi, njegovu hitnost, a napose značaj koji postupak ima za podnositelja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

Budući da je Ustavni
sud ovlašten temeljem članka 63. stav­ka 2. Ustavnog zakona u svakom pojedinom
slučaju odrediti i rok za donošenje sudske odluke, na visinu naknade u
konkretnom slučaju utjecala je i činjenica da je Općinskom sudu u Zadru određen
kratak rok u kojem je taj sud dužan donijeti odluku u predmetu poslovni broj:
P-1678/90, čime se na najdjelotvorniji način ostvaruje i svrha samog sudskog
postupka.

Iznos pravične naknade, kojeg je podnositeljica
zahtijevala u ustavnoj tužbi, u dijelu koji prelazi utvrđenu svotu u točki III.
izreke ove odluke, Sud je ocijenio neprimjerenim.

9. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbi članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-474/2003
Zagreb, 3. lipnja 2003.

USTAVNI
SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 108/2003-1435