## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1237/2003 od 13. listopada 2005.

### NN 128/2005 (28.10.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj:U-III-1237/2003 od 13. listopada 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2379**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Željko Potočnjak,
predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata Račan, Smiljko
Sokol, Nevenka Šernhorst i
Milan Vuković, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom
ustavnom tužbom N.-N. M. iz Z., na sjednici održanoj 13. listopada 2005.,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se odbija.

II. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Ustavna tužba podnesena je protiv rješenja
Upravnog suda Republike Hrvatske broj: Us-10975/1999-9
od 13. prosinca 2002., kojim je odbačena kao nedopuštena podnositeljeva tužba
protiv odluke Vijeća Židovske općine Zagreb broj: 585/99 od 7. listopada 1999.
godine. Prema stajalištu Upravnog suda, ta odluka nije upravni akt jer se ne
radi o aktu koji je donesen u obavljanju javnih ovlasti, već o internom aktu
vjerske zajednice, koja, sukladno svojim aktima, prema svojim članovima ne
postupa kao državno tijelo, odnosno kao pravna osoba s javnim ovlastima.

Navedenom odlukom Vijeća Židovske općine Zagreb
podnositelj je isključen iz članstva Židovske općine Zagreb »radi njegovog
sustavnog iznošenja neistina na račun Židovske općine Zagreb, te pokušaja javne
kompromitacije ove zajednice i njezinih članova u tisku i drugim sredstvima
informiranja, čime je štetio ugledu Židovske općine Zagreb«.

2. U ustavnoj tužbi podnositelj navodi da mu je
isključenjem iz Židovske općine, kao vjerske zajednice, djelomice osporeno i
njegovo židovsko podrijetlo jer »vjera u bitnom utvrđuje židovstvo kao
entitet«. Ističe da mu je onemogućeno sudjelovanje u radu Židovske općine,
ostvarivanju njenih ciljeva, kao i sudjelovanje u izborima za tijela Židovske
općine. Posebno navodi da nije bio obaviješten o postupku isključenja te da
odluka nema pouke o pravnom lijeku.

Podnositelj smatra da mu je osporenim rješenjem
Upravnog suda, kao i odlukom Židovske općine Zagreb, povrijeđeno ustavno pravo
zajamčeno člankom 43. stavkom 1. Ustava pa predlaže ukidanje tih akata.

Ustavna tužba nije osnovana.

3. Prema odredbi članka 62. stavka 1. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon), svatko
može podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim
aktom tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne)
samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim
pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom.

Ustavni sud u postupku u povodu ustavne tužbe, u
granicama zahtjeva istaknutog u ustavnoj tužbi, utvrđuje je li u postupku
odlučivanja o pravima i obvezama podnositelja povrijeđeno njegovo ustavno
pravo.

4. U ustavnoj tužbi podnositelj ističe povredu
ustavnog prava na slobodno udruživanje, zajamčeno odredbom članka 43. stavka 1.
Ustava, smatrajući da se ta sloboda odnosi i na članstvo u vjerskim
zajednicama.

Člankom 40. Ustava zajamčena je sloboda
vjeroispovijedi i slobodno javno očitovanje vjere.

Prema članku 1. Zakona o pravnom položaju
vjerskih zajednica (»Narodne novine«, broj 83/02.), vjerske zajednice su
zajednice fizičkih osoba koje kao vjernici ostvaruju svoju slobodu
vjeroispovijedi javnim obavljanjem vjerskih obreda i drugim očitovanjima svoje
vjere. Člankom 2. tog Zakona propisano je, pored ostalog, da vjerske zajednice
samostalno i slobodno određuju svoju unutarnju organizaciju, tijela upravljanja
i njihovu nadležnost te sadržaj i način očitovanja vjere, kao i druga pitanja
svog djelovanja u skladu s Ustavom Republike Hrvatske.

5. Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da
podnositelju osporenim rješenjem Upravnog suda nije povrijeđeno ustavno pravo koje
ističe u ustavnoj tužbi, kao niti ustavno pravo zajamčeno člankom 40. Ustava.

To iz razloga što se, prema odredbama članaka
22., 23. i 28. Zakona o pravnom položaju vjerskih zajednica, samo protiv akata
donesenih u vezi upisa i brisanja vjerskih zajednica iz Evidencije vjerskih
zajednica u Republici Hrvatskoj može pokrenuti upravni spor, odnosno samo na
pitanja tih postupaka primjenjuju se odredbe Zakona o općem upravnom postupku
(»Narodne novine«, broj 53/91. i 103/96.).

Budući da navedena odluka Židovske općine nije
upravni akt, čija se zakonitost može osporavati tužbom u upravnom sporu, jer
vjerska zajednica, kao što pravilno utvrđuje Upravni sud, nije tijelo upravne
vlasti niti tijelo koje ima javne ovlasti, Upravni sud je osporeno rješenje
donio sukladno mjerodavnim zakonskim odredbama.

6. Stoga je, temeljem odredbe članka 75.
Ustavnog zakona, odlučeno kao u točki I. izreke. Objava ove odluke (točka II.
izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-III-1237/2003

Zagreb, 13. listopada 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Željko Potočnjak**, v. r.

Odluka, NN 128/2005-2379