## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj od U-IIIA-348/2004. od 8. srpnja 2004.

### NN 113/2004 (16.8.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj od U-IIIA-348/2004. od 8. srpnja 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2176

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odluči­vanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi M. J. iz Z., kojeg zastupa Zajednički odvjetnički
ured B. Š., Z. Š. i T. Š. iz Z., na sjednici održanoj 8. srpnja 2004. godine,
jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.Ustavna
tužba se usvaja.

II.Općinski
sud u Zagrebu dužan je donijeti presudu u pred­metu koji se vodi pred tim
sudom, pod poslovnim brojem: Pn-68/97 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem
od osam (8) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III.Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nomsudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst),
podnositelju ustavne tužbe M. J. iz Z., određuje se primjerena naknada zbog
povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 41/01 – pročišćeni tekst) u iznosu od 6.600,00 kuna.

IV.Naknada
iz točke II. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna u roku od
tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija
Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.Podnositelj
ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02 – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu:
Ustavni zakon), podnio je dana 4. veljače 2004. godine ustavnu tužbu radi
duljine parničnog postupka pokrenutog njegovom tužbom radi naknade štete na
njegovom vozilu.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.Ustavni
sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63. Ustavnog
zakona, uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu, broj: Pn-68/97 utvrdio
činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog prava
podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Repub­like Hrvatske.

Dana 7. siječnja 1997. godine podnositelj je
Općinskom sudu u Zagrebu podnio tužbu protiv tuženika HUO, radi naknade štete
na vozilu podnositelja.

Do 5. studenoga 1997. godine održano je jedno ročište
te je određeno provesti prometno vještačenje.

Vještak je svoj nalaz i mišljenje dostavio sudu dana
4. prosinca 1997. godine.

Ročište je održano dana 4. svibnja 1998. godine, te
je tuženik predao primjedbe na nalaz i mišljenje vještaka. Tuženikove primjedbe
bile su dijelom usmjerene na okolnost da vještak nije vozilo pregledao.

Na ročištu održanom dana 14. rujna 1998. godine
podnositelj je izjavio da predmetno vozilo nije u njegovom posjedu, nego da je
isto prodao ali nije izvršen prijenos vozila na kupca. Također je izjavio da se
ne sjeća za koju je cijenu vozilo prodao te da ne posjeduje ugovor o
kupoprodaji.

Vještak
je dana 16. studenoga 1998. godine dostavio dopunu svog nalaza.

Na
ročištu održanom dana 15. studenoga 1999. godine podnositelj je izjavio da ne
zna ime osobe kojoj je prodao predmetno vozilo.

Na
ročištu provedenom dana 6. ožujka 2001. godine predočena je dokumentacija iz
koje proizlazi da je predmetno vozilo neprekidno u vlasništvu podnositelja.

U
podnesku od 27. prosinca 2001. godine podnositelj je naveo da je predmetno
vozilo prodao, ali da kupac nije mogao platiti cijenu, pa da mu je vozilo
vraćeno, te da je on tada vozilo popravio.

Ročište
je održano 9. travnja 2004. godine te je određeno provesti uviđaj u rujnu 2004.
godine.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ZAGREBU

3.Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju od 5. travnja 2004. godine Općinski sud u Zagrebu navodi kronologiju
postupanja u predmetu, te obrazlaže duljinu postupka ponašanjem tužitelja.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbama
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1) Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi
i prije no što je iscrpljen pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama
stranke (...) nije u razumnom roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5.Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu,
broj: Pn-68/97 Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 7. siječnja 1997. godine, tužbom podnositelja
protiv tuženika HUO, radi naknade štete na vozilu podnositelja.

Ustavna
tužba podnesena je dana 4. veljače 2004. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu traje ukupno sedam (7) godina i dvadeset sedam
(27) dana.

Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97, 6/99 –
pročišćeni tekst i 8/99 – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, odredbe Konvencije za
zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe (u daljnjem tekstu:
Europska konvencija) čine, temeljem članka 140. Ustava Republike Hrvatske, dio
unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Dio unutarnjeg pravnog poretka
Republike Hrvatske od tog dana čini i odredba članka 6. stavka 1. Europske
konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno suđenje«, koja između ostalog
propisuje:

Radi
utvrđivanja svojih prava i obveza građanske naravi (...) svatko ima pravo da
zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom roku ispita
njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku
63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem prav­nom poretku Republike Hrvatske
takvo pravo nije postojalo.

Ustavni sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno
relevantnim razdobljem, sa stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke
u razumnom roku, smatra razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 4. veljače 2004. godine
(to jest do dana podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosišest (6)
godina, dva (2) mjeseca i dvadeset devet (29) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno
relevantnom razdoblju, sud bio neaktivan od dostave nalaza i mišljenja vještaka
dana 16. studenoga 1998. godine do ročišta održanog dana 15. studenoga 1999.
godine što iznosi jednu godinu, te od tog ročišta pa do idućeg ročišta održanog
dana 6. ožujka 2001. godine što iznosi jednu (1) godinu, tri (3) mjeseca i
dvadest jedan (21) dan. Od 6. ožujka 2001. godine pa do podnošenja ustavne tužbe
ročište nije održano, što iznosi dvije (2) godine, deset (10) mjeseci i
dvadeset osam (28) dana.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TU­ŽI­TELJA U
SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda,
nije pridonio duljini postupka jer nije uzrokovao odgodu ročišta, uredno je
uplatio predujam za vještačenje i ničim nije izazvao odugovlačenja u postupku.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda, ne radi se o složenom pred­metu.

6.Ustavni
sud utvrđuje da je parnični postupak po tužbi podnositelja koji se vodi pred
Općinskim sudom u Zagrebu, pod brojem: Pn-68/97 u pravno relevantnom razdoblju
trajao oko šest godina, te se postupak i nadalje vodi pred sudom prvog stupnja.
Ustavni sud primjećuje da je podnositelj onemogućio pregled pred­metnog vozila
te je predočio dvojben dokazni materijal u postupku. Međutim, takvo
disponiranje tužbenim zahtjevom od strane podnositelja nije od utjecaja na
duljinu parničnog postupka, te jedino može biti od značaja za odluku suda o
osnovanosti podnositeljevog zahtjeva. Općinski sud u Zagrebu ima mogućnost pred­met
u kojem tužitelj ne bi dokazao osnovanost svog zahtjeva riješiti prema
pravilima o teretu dokazivanja. Imajući u vidu učes­tala razdoblja neaktivnosti
suda, te okolnost da se postupak već sedmu godinu vodi pred sudom prvog
stupnja, te također da se ne radi o opsežnom dokaznom materijalu, Ustavni sud
nalazi da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo da zakonom ustanovljeni
neovisni i nepristrani sud u razumnom roku odluči o njegovim pravima i
obvezama, koje je zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7.Sukladno odredbi članka 63. stavka 3.
Ustavnog zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu mogućnost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakog pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8.Odluka o objavi ove odluke (točka V.
izreke) temelji se na odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj:
U-IIIA-348/2004
Zagreb, 8. srpnja 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 113/2004-2176