## Pravilnik o mjeriteljskim zahtjevima za mjerila kojima se korigira obujam proteklog plina

### NN 127/2002 (31.10.2002.), Pravilnik o mjeriteljskim zahtjevima za mjerila kojima se korigira obujam proteklog plina

# DRŽAVNI ZAVOD ZA NORMIZACIJU I MJERITELJSTVO

2071

Na teme­lju
članka 22. Zakona o mjerite­ljskoj djelatnosti (»Narodne novine«, br. 11/94)
ravnate­lj Državnog zavoda za normizaciju i mjerite­ljstvo donosi

## PRAVILNIK

### O MJERITELJSKIM ZAHTJEVIMA ZA MJERILA KOJIMA SE KORIGIRA OBUJAM PROTEKLOG PLINA

I.
OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Ovim se pravilnikom propisuju mjerite­ljski zahtjevi
kojima moraju udovo­ljavati mjerila kojima se korigira obujam proteklog plina
(u nastavku teksta »korektori«).

Članak 2.

Pod korektorima se, prema ovom pravilniku,
razumijevaju mjerila kojima se vrijednost obujma plina izmjerena pri postojećim
uvjetima mjere­nja automatski svodi na vrijednost obujma plina što odgovara
normnom sta­nju plina.

Svođe­nje na vrijednost obujma plina što odgovara
normnom sta­nju plina za plin s relativnom vlažnosti j = 0 (suhi plin) obav­lja se
prema formuli

Vn = V · C

gdje je:

Vn – obujam plina koji odgovara normnom sta­nju plina

V – obujam plina izmjeren pri postojećim uvjetima
mjere­nja

C – faktor korekcije

Faktor korekcije izračunava se prema formuli:

        p+pa           Tn          1

C =  –––––– ·   ––––––·
–––––

          pn              T           K

gdje
je:

p – radni tlak plina

pa – atmosferski tlak

pn – 101325 Pa

Tn – 288,15 K

T – radna temperatura plina

K – faktor stlač­ljivosti plina.

Članak 3.

Za korekciju obujma plina mogu se upotreb­ljavati:

1) korektori prema tlaku

2) korektori prema temperaturi

3) korektori prema tlaku i temperaturi.

Korektorima prema tlaku mjeri se tlak (radni ili
apsolutni) i obujam plina pri radnim uvjetima mjere­nja, a upotreb­ljavaju se u
instalacijama u kojima se temperatura plina ne mije­nja za više od ±0,5%
određene temperature plina.

Korektorima prema temperaturi mjeri se temperatura i
obujam plina pri radnim uvjetima mjere­nja, a upotreb­ljavaju se u
instalacijama u kojima se tlak plina ne mije­nja za više od ±0,5% određenog
tlaka plina.

Korektorima prema tlaku i temperaturi mjere se tlak
(radni ili apsolutni), temperatura i obujam plina pri radnim uvjetima mjere­nja.

Članak 4.

Izrazi u ovom Pravilniku znače:

1) normno sta­nje plina jest sta­nje u kojemu je tlak
plina (apsolutni) pn =
101325 Pa, odnosno pn =
1,01325 bar i temperatura Tn = 288,15 K odnosno tn = 15°C.

2) faktor korekcije jest koeficijent kojim se množi
vrijednost obujma plina izmjerena pri radnim uvjetima mjere­nja da bi se dobila
vrijednost obujma plina što odgovara normnom sta­nju plina.

3) faktor stlač­ljivosti plina je parametar plina
kojim se određuje odstupa­nje u ponaša­nju plina prema ponaša­nju idealnih
plinova

4) područje radnih tlakova korektora jest skup
vrijednosti tlakova ograničen najma­njim (pmin) i najvećim (pmax) radnim tlakom

5) područje radnih temperatura korektora jest skup
vrijednosti temperatura ograničen najma­njom (Tmin ili tmin)  i najvećom (Tmax ili tmax) radnom temperaturom

6) radno područje korektora jest područje radnih
tlakova i područje radnih temperatura.

II.
MJERITELJSKI ZAHTJEVI

Članak 5.

Područje radnih tlakova korektora mora biti određeno
tako da odnos najviše­ga i najniže­ga radnog tlaka bude dva ili veći od dva.

Članak 6.

Raspon područja radnih temperatura korektora mora
biti najma­nje 40 K odnosno 40°C.

Članak 7.

Faktor   stlač­ljivosti
plina mora biti unaprijed poznat. On se, ovisno o ­nje­govim vrijednostima u
radnom području korektora:

1) iskazuje sred­njom vrijednosti (konstantnim
brojem) – ako su promjene vrijednosti faktora stlač­ljivosti u granicama ±0,5%
te sred­nje vrijednosti

2) prikazuje tablicom – ako promjene vrijednosti
faktora stlač­ljivosti iznose više od ±0,5% sred­nje vrijednosti.

Vrijednosti faktora stlač­ljivosti plina prikazane
tablicom u ovisnosti o tlaku i temperaturi plina moraju, bilo za koji tlak i
temperaturu iz radnog područja korektora, određivati vrijednost faktora stlač­ljivosti
plina tako da pogreška ne iznosi više od ±0,5%.

Tablica iz stavka 2. ovog člana postav­lja se na va­njsku
stranu korektora i mora imati mogućnost utiskiva­nja žiga ili postav­lja­nja
ovjerne (zaštitne) na­ljepnice.

Članak 8.

Za korektore prema tlaku mora biti unaprijed poznata
vrijednost sred­nje temperature mjerenog plina.

Članak 9.

Za korektore prema temperaturi mora biti unaprijed
poznata vrijednost sred­nje­ga radnog tlaka mjerenog plina.

Članak 10.

Za korektore kojima se mjeri radni plinski tlak i za
korektore prema temperaturi mora biti unaprijed poznata vrijednost sred­nje­ga
godiš­nje­ga atmosferskog tlaka za područje na kojemu će se korektor upotreb­ljavati.

Članak 11.

Pri ispitiva­nju tipa korektora krivu­lja relativnih
pogrešaka uzduž čitava radnog područja korektora mora biti unutar granica
dopuštene pogreške od ±0,8%.

Članak 12.

Pri ispitiva­nju tipa korektora mora, nakon testa
izdrž­ljivosti što se izvodi u radnim uvjetima u traja­nju 1000 sati, imati
krivu­lju pogrešaka unutar granica dopuštene pogreške od ±1%.

Članak 13.

Granice dopuštene pogreške korektora pri pre­gledu
jesu ±1%.

III.
KONSTRUKCIJSKI ZAHTJEVI

Članak 14.

Korektori se moraju izrađivati od čvrsta materijala
koji s vremenom neznatno mije­nja svoje osobine.

Materijal od koje­g se izrađuju korektori što se  ugrađuju na mjerna mjesta mora biti i
neporozan, bez unutar­njih napreza­nja, te dovo­ljno otporan na koroziju i na
djelova­nje plinova kojima se obujam mjeri.

Članak 15.

Kućište korektora što se ugrađuje na mjerno mjesto
mora biti nepropusno pri najvećemu radnom tlaku korektora.

Članak 16.

Korektori se moraju konstruirati tako da se onemoguće
zahvati kojima bi se moglo utjecati na točnost mjere­­nja.

Članak 17.

Korektori prema tlaku moraju imati pokazivalo tlaka
plina, korektori prema temperaturi moraju imati pokazivalo temperature plina, a
korektori prema tlaku i temperaturi moraju imati i pokazivalo tlaka plina i
pokazivalo temperature plina.

Granične vrijednosti pokazivala iz stavka 1. ovog
člana moraju se odrediti tako da im pogreška ne bude veća od ± 5%.

Članak 18.

Pokazni uređaj korektora čine:

1) osnovni dio pokaznog uređaja

2) kontrolni element.

Članak 19.

Osnovni dio pokaznog uređaja sastoji se od kotačića obi­­lježenih
brojevima od 0 do 9, za mehaničke korektore i digitalnog pokazivala za
elektroničke korektore.

Broj bilo na kojem kotačiću, osim na zad­­njemu, mora
se pokrenuti čim kotačić niže­ga desetičnog mjera opiše pos­­ljed­­nju desetinu
svoje­ga puta (broj 9).

Broj na zad­­njem kotačiću mora se pokrenuti čim se
kontrolni element okrene za pun okret ili desetinu punog okreta.

Promjer
kotačića mora iznositi najma­­nje 16 mm.

Članak
20.

Kontrolni
element pokaznog uređaja mehaničkog korektora pos­­ljed­­njim je sastavnim
dijelom pokaznog uređaja i može imati:

1)
kotačić obi­­lježen brojevima od 0 do 9 s podjelom i reperom ili

2)
nepokretni brojčanik s podjelom i pokretnom kaza­­ljkom ili

3)
pokretni brojčanik s podjelom i reperom.

Vrijednost
svakog podje­­ljka na kontrolnom elementu mora biti u obliku 1 · 10n ili 2 · 10n ili 5 · 10n m3, gdje je n
cijeli broj – pozitivan, ne­gativan ili ništica – i mora biti jednaka barem
umnošku vrijednosti podje­­ljka kontrolnog elementa plinomjera (na koji se
korektor prik­­ljučuje) i najveće vrijednosti faktora korekcije, odnosno mora
iznositi 200 m3 ako je taj umnožak veći od 200 m3.

Podjelne crte moraju biti jasne i jednoliko iscrtane.
Većom du­­ljinom moraju se obi­­lježavati:

1) svaka peta crta – ako je vrijednost podje­­ljka 1
· 10n ili­­
2 · 10n m3

2) svaka druga crta – ako je vrijednost podje­­ljka 5
· 10n m3

Razmak između podjelnih crta ne smije biti ma­­nji od
1 mm i mora biti ujednačen.

Kaza­­ljka ili reper moraju biti dovo­­ljno tanki i
postav­­ljeni što bliže plohi s podjelom da bi se omogućilo sigurno i lako
očitava­­nje.

Promjer kotačića iz točke 1) stavka 1. ovog članka
mora iznositi najma­­nje 16 mm.

Promjer brojčanika iz toč. 2) i 3) stavka 1. ovog
članka mora iznositi najma­­nje 32 mm.

Članak 21.

Svi brojevi na pojedinom kotačiću ili brojčaniku,
pokaznog uređaja mehaničkih korektora, ovisno o ­­njihovu položaju, moraju
označivati kubne metre ili dekadne umnoške, ili decimalne dijelove kubnog
metra.

Svi brojevi digitalnog pokazivala elektroničkog
korektora moraju označivati kubne metre ili dekadne umnoške ili decimalne
dijelove kubnog metra.

Očitava­­nje s pokaznog uređaja mora biti u kubnim
metrima.

Ako pokazni uređaj mehaničkih korektora ima kotačić
(ili kotačiće odnosno brojčanik) koji označuje decimalne dijelove kubnog metra,
očitava­­nje u kubnim metrima ostvaruje se tako što se na ploči pokaznog
uređaja taj kotačić (ili kotačić odnosno brojčanik) odvaja jasno vid­­ljivim
zarezom od kotačića koji označuju kubne metre i ­­njihove dekadne umnoške i što
se taj kotačić (ili kotačić odnosno brojčanik) jasno razlikuje (npr. bojom po­­lja
na ploči pokaznog uređaja) od kotačića koji su ispred zareza.

Ako pos­­ljed­­nji kotačić ili brojčanik pokaznog uređaja
označuje dekadne umnoške kubnog metra, očitava­­nje u kubnim metrima ostvaruje
se tako što se na ploči pokaznog uređaja iza pos­­ljed­­nje­g kotačića ili
brojčanika ispisuju jedna ništica, dvije ništice ili više ništica.

Članak 22.

Pokazni uređaj mehaničkih korektora mora imati dovo­­ljno
kotačića da osigura očitava­­nje obujma plina, kojemu su tlak i temperatura
takvi da korekcijski faktor ima najveću vrijednost što protekne kroz plinomjer
(na koji je prik­­ljučen korektor) za vrijeme od 1000 sati rada pri najvećem
protoku kroz plinomjer (Qmax).

Pokazni uređaj elektroničkih korektora mora imati
dovo­­ljan broj digita da osigura očitava­­nje obujma plina, kojemu su tlak i
temperatura takvi da korekcijski faktor ima najveću vrijednost što protekne kroz
plinomjer (na koji je prik­­ljučen korektor) za vrijeme od 1000 sati rada pri
najvećem proteku kroz plinomjer (Qmax).

Članak 23.

Korektor može imati i pokazni uređaj koji pokazuje
vrijednost obujma plina što ne ovise o tlaku, temperaturi i faktoru stlač­­ljivosti
mjernog plina.

Članak 24.

Korektor se može prik­­ljučiti samo na plinomjer
kojemu vrijednost konstante (stalnice) izlazne komande odgovara vrijednosti
ispisanoj na ploči korektora.

Članak 25.

Temperatura plina, osim za korektore prema tlaku,
mjeri se ispred ili iza plinomjera, na razmaku ne većem od 0,5 m od bliže­g
ruba kućišta plinomjera.

Članak 26.

Tlak plina, osim za korektore prema temperaturi,
mjeri se na otvoru plinomjera za mjere­­nje referentnoga tlaka plina.

U vodu za mjere­­nje tlaka plina može se postaviti
ventil u položaju »otvoreno«, a ako je tlak plina veći od 4 MPa (4 MPa = 40
bar) u vodu za mjere­­nje tlaka plina mora se postaviti taj ventil.

IV.
NATPISI I OZNAKE

Članak 27.

Natpisi i oznake na korektoru imaju biti ispisani na
hrvat­skom jeziku i latiničnim pismom.

Članak 28.

Natpisi i oznake na korektoru moraju biti jasni,
dobro vid­­ljivi u radnim uvjetima i ispisani tako da se ne mogu izbrisati ni
skinuti.

Članak 29.

Na posebnoj pločici na korektoru mora se ispisati:

1) tvrtka odnosno ime ili znak proizvođača

2) naziv korektora (korektor obujma suhog plina)

3) službena oznaka tipa korektora, ako je tip ispitan

4) serijski broj i godina proizvod­­nje korektora

5) vrijednost faktora stlač­­ljivosti plina (K ––––
ili 1/K –––), osim za korektore kojima je faktor stlač­­ljivosti plina predstav­­ljen
tablicom

6) vrijednost područja radnih tlakova (p –––– do Pa
ili kPa, ili bar ili mbar), osim za korektore prema temperaturi

7)
vrijednost područja radnih temperatura (T –––––– do K ili t ––––– do ––––––––
°C) osim za korektore prema tlaku

8)
vrijednosti za normno sta­­nje plina (ps = 101325 Pa ili pn = 1,01325 bar, Tn = 288,15 K ili tn = 15°C)

9)
vrijednost konstante izlazne komande plinomjera na koji se korektor može prik­­ljučiti

10) vrijednost
sred­­nje­ga godiš­­nje­g atmosferskog tlaka za područje na kojemu se korektor
može upotreb­­ljavati (pa
–––––––– Pa ili kPa ili bar ili mbar) – samo za korektore iz člana 10. ovog
Pravilnika

11)
vrijednost sred­­nje temperature mjerenog plina (Tsr –––––– K ili tsr –––––––– °C) – samo za
korektore prema tlaku

12)
vrijednost sred­­nje­ga radnog tlaka mjerenog plina (psr –––––––– Pa ili pa, ili bar
ili mbar) – samo za korektore prema temperaturi.

Na
korektoru može biti i oznaka što mu je dao proizvođač.

Članak
30.

Pločica
na kojoj su ispisani natpisi i oznake iz članka 29. ovog pravilnika mora biti
takva da se u ­­nju može utisnuti žig ili postaviti zaštitna na­­ljepnica.

Članak
31.

Na
ploči pokaznog uređaja mora postojati oznaka mł.

Članak 32.

Na ploči pokaznog uređaja mora biti ispisano
»korigirani obujam«.

Članak 33.

Na ploči pokaznog uređaja iz članka 23. ovog
pravilnika mora biti ispisano »nekorigirani obujam«.

Članak 34.

Svi korektori koji udovo­­ljavaju mjerite­­ljskim
zahtjevima propisanim ovim Pravilnikom moraju imati tiskane radne upute na
hrvatskom jeziku.

Članak 35.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmog dana od dana
objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 011-02/02-04/48
Urbroj: 558-03/8-02-1
Zagreb, 24. listopada 2002.

Ravnate­­lj
Državnog zavoda za normizaciju
i mjerite­­ljstvo
**dr****.
sc****. Jakša Topić, dipl. ing.,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

Pravilnik, NN 127/2002-2071