## Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti osoba s duševnim smetnjama

### NN 128/1999 (30.11.1999.), Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti osoba s duševnim smetnjama

# ZASTUPNIČKI DOM HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

Na temelju članka 89. Ustava Republike Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI OSOBA S DUŠEVNIM SMETNJAMA

Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti
osoba s duševnim smetnjama, koji je donio Zastupnički
dom Hrvatskoga državnog sabora na sjednici 12. studenoga
1999.

Broj: 01/1-081-99-18/2
Zagreb, 26. studenoga 1999.

Na temelju odredbe članka 1. Ustavnog zakona o
privremenoj spriječenosti Predsjednika Republike Hrvatske
za obavljanje svojih dužnosti
PRIVREMENO ZAMJENJUJE
PREDSJEDNIKA REPUBLIKE HRVATSKE
PREDSJEDNIK HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA
**akademik Vlatko Pavletić**, v. r.

## ZAKON

### O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI OSOBA S DUŠEVNIM SMETNJAMA

Članak 1.

U Zakonu o zaštiti osoba s duševnim smetnjama (»Narodne
novine«, br. 111/97.) u članku 3. točki 11.
dodaje se nova rečenica koja glasi:

»Prijam može trajati do 72 sata od trenutka dolaska,
odnosno dovođenja osobe u psihijatrijsku ustanovu.«

Točka 13. mijenja se i glasi:

»13. Dobrovoljni smještaj je smještaj osobe s duševnim
smetnjama u psihijatrijsku ustanovu uz njezin pristanak. Smještaj
bez pristanka je smještaj osobe koja nije sposobna dati pristanak
pa pristanak umjesto nje daje zakonski zastupnik ili nadležni
Centar za socijalnu skrb. Predstavnik Centra za socijalnu skrb
daje ili uskraćuje svoj pristanak najkasnije u roku od tri
dana donoseći odluku na temelju svih dostupnih podataka
o eventualnoj potrebi poduzimanja daljnjih mjera socijalne zaštite
osobe smještene u psihijatrijsku ustanovu bez njezinog pristanka.
Odluka kao i svi daljnji na njoj temeljeni postupci obvezno se
unosi u dokumentaciju Centra i u liječničku dokumentaciju
psihijatrijske ustanove u kojoj je ta osoba smještena.«

Točka 15. mijenja se i glasi:

»15. Prisilni smještaj je smještaj osobe s težim
duševnim smetnjama prema mjerilima članka 22. i članka
45e. ovoga Zakona. U rješenju sud će navesti radi li
se o prisilnom zadržavanju i prisilnom smještaju u psihijatrijsku
ustanovu po članku 22. ili članku 44. ovoga Zakona.«

Članak 2.

U članku 8. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Osobu s duševnim smetnjama koja može razumjeti
prirodu, posljedice i opasnost predloženoga liječničkog
postupka i koja na osnovi toga može donijeti odluku i izraziti
svoju volju može se pregledati ili podvrgnuti liječničkom
postupku samo uz njezin usmeni pristanak ako postoje medicinski
razlozi da se takav pregled ili liječnički postupak
obavi.«

Stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Sposobnost osobe dati pristanak utvrđuje doktor
medicine ili psihijatar u vrijeme kad ta osoba donosi odluku.
Pregled kojim se utvrđuje sposobnost davanja pristanka dopušten
je u svim slučajevima u kojima osoba ne pokazuje otvoreno
protivljenje obavljanju tog pregleda. U slučaju protivljenja
pregledu za ocjenu sposobnosti za davanje pristanka, pregled osobe
može se obaviti i protiv njene volje samo ukoliko su ispunjeni
uvjeti iz članka 22. ovoga Zakona. Usmeni pristanak osobe
iz stavka 1. ovoga članka upisuje se u liječničku
dokumentaciju. Osoba iz stavka 1. ovoga članka može
zahtijevati da postupku davanja pristanka bude nazočna
osoba od njenog povjerenja.«

Stavak 5. mijenja se i glasi:

»(5) Punoljetna osoba s duševnim smetnjama, koja nije
sposobna dati pristanak, može se podvrgnuti pregledu ili
drugom liječničkom postupku samo uz pristanak njenog
zakonskog zastupnika, a ako ga nema, pregled se može obaviti
prema mjerilima stavka 2. i 3. ovoga članka.«

Članak 3.

U članku 9. stavak 2. briše se.

Članak 4.

U članku 10. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Svako prisilno zadržavanje i prisilni smještaj
osoba s duševnim smetnjama podliježe sudskom nadzoru
prema postupku utvrđenom ovim Zakonom.«

Stavak 4. briše se.

Članak 5.

U članku 12. dodaju se stavci 4., 5. i 6. koji glase:

»(4) Osobama s duševnim smetnjama koje su u kaznenom
ili prekršajnom postupku oglašene neubrojivim osobama,
prisilni smještaj se osigurava pod uvjetom da su ispunjeni
uvjeti iz članka 45e. ovoga Zakona u ustanovama koje posebnim
aktom određuje ministar zdravstva.

(5) Izbor ustanove u koju će osoba iz stavka 4. ovoga članka
biti smještena ili premještena obavlja posebno povjerenstvo
ministarstva zdravstva na temelju sigurnosnih i stručnih
mjerila nužnih za osiguranje odgovarajućih terapijskih
i sigurnosnih uvjeta.

(6) Sastav povjerenstva i postupak za izbor ustanove prema stavku
5. ovoga članka propisuje ministar zdravstva uz suglasnost
ministra pravosuđa.«

Članak 6.

U članku 15. stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Prema osobi s težim duševnim smetnjama koja
je prisilno zadržana ili prisilno smještena u psihijatrijskoj
ustanovi može se primijeniti elektrokonvulzivno liječenje
i bez pristanka te osobe ili osoba navedenih u članku 8.
stavku 4. i 5. ovoga Zakona ako su ispunjeni i uvjeti iz članka
9. stavka 3. i uz poštivanje ostalih pretpostavki navedenih
u stavku 1. ovoga članka.«

Članak 7.

U članku 16. stavku 2. dodaje se nova točka b. koja
glasi:

»(b) ako je zakonski zastupnik osobe koja sudjeluje u istraživanju
dao svoj pisani pristanak«.

U dosadašnjoj točki b. koja postaje točka c.
brišu se riječi: »za zaštitu osoba s duševnim
smetnjama«.

Članak 8.

U članku 17. stavku 3. riječi: »ali uz pristanak«
zamjenjuju se riječima: »ili njenog zakonskog zastupnika«.

Članak 9.

U članku 18. stavku 4. riječi: »onda samo ukoliko
se osnovano vjeruje da se osoba s duševnim smetnjama ne bi
protivila davanju navedenih podataka« zamjenjuju se riječima:
»uz suglasnost zakonskog zastupnika«.

Članak 10.

U članku 19. iza riječi: »postupak« dodaju
se riječi: »koji se provodi na temelju ovoga Zakona«.

Članak 11.

Članak 21. mijenja se i glasi:

»Osoba s duševnim smetnjama koja je sposobna razumjeti
svrhu i posljedice smještaja u psihijatrijsku ustanovu i
koja je na osnovi toga sposobna donijeti slobodnu odluku može
se uz njen usmeni pristanak na njen zahtjev ili na zahtjev treće
osobe smjestiti u psihijatrijsku ustanovu. Usmeni pristanak te
osobe na smještaj u psihijatrijsku ustanovu obvezno se upisuje
u liječničku dokumentaciju.«

Članak 12.

U članku 25. stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) Psihijatar koji primi osobu na temelju članka
23. ili 24. ovoga Zakona dužan je odmah započeti dijagnostičke
i terapijske postupke i na temelju rezultata tih postupaka najkasnije
u roku do 72 sata utvrditi postoje li razlozi za prisilno zadržavanje
iz članka 22. ovoga Zakona.«

Članak 13.

U članku 27. stavku 2. riječi: »i povjerenstvu
za zaštitu osoba s duševnim smetnjama« brišu
se.

Članak 14.

U članku 28. stavku 2. i članku 36. stavku 2. riječi:
»povjerenstvu za zaštitu osoba s duševnim smetnjama«
brišu se.

Članak 15.

U članku 29. dodaje se stavak 7. koji glasi:

»(7) Rasprava se može održati u odgovarajućoj
prostoriji psihijatrijske ustanove i po potrebi na raspravi može
biti nazočna i osoba s duševnim smetnjama o čijem
se prisilnom smještaju vodi rasprava kao i predstavnik terapijskog
tima.«

Članak 16.

U članku 33. stavak 3. mijenja se i glasi:

»(3) U rješenju o prisilnom smještaju sud određuje
trajanje prisilnog smještaja do trideset dana računajući
od dana kojeg je psihijatar donio odluku o prisilnom zadržavanju
osobe s duševnim smetnjama.«

Članak 17.

Članak 40. mijenja se i glasi:

»(1) Prisilno smještena osoba otpustit će se iz
psihijatrijske ustanove nakon što prestanu razlozi zbog kojih
je određen prisilni smještaj. Odluku o otpustu prisilno
smještene osobe donosi predstojnik odjela ili psihijatar
kojeg je predstojnik za to posebno ovlastio.

(2) Psihijatrijska ustanova dužna je bez odgađanja poslati
sudu obavijest o otpustu prisilno smještene osobe iz stavka
1. ovoga članka i obrazloženje odluke o tom otpustu.«

Članak 18.

Članak 41. briše se.

Članak 19.

U članku 42. stavak 2. briše se.

Članak 20.

Članak 45. mijenja se i glasi:

»Po primitku presude i rješenja iz članka 44.
stavka 1. ovoga Zakona županijski sud nadležan po ovom
Zakonu donijet će rješenje o pokretanju postupka za
prisilni smještaj neubrojivih osoba protiv kojih je vođen
kazneni ili prekršajni postupak ili koje su kaznenici.«

Članak 21.

Iza članka 45. dodaju se članci 45a., 45b., 45c.,
45d. i 45e. koji glase:

»Članak 45a.

(1) Županijski sud nadležan po ovom Zakonu donosi odluku
u roku od osam dana prema kojoj se:

1. neubrojiva osoba koja nije opasna za okolinu bez odgađanja
pušta na slobodu,

2. neubrojiva osoba kod koje mali stupanj opasnosti za okolinu
omogućava kontrolu te opasnosti liječenjem na slobodi,
obvezuje na provedbu takvog liječenja u najdužem trajanju
do dvije godine,

3. neubrojiva osoba opasna za okolinu upućuje se na prisilni
smještaj u posebnu ustanovu koju određuje Ministarstvo
zdravstva.

Članak 45b.

Ukoliko kod osobe koja se liječi na slobodi dođe do
pogoršanja zdravstvenog stanja i uslijed toga do porasta
stupnja njezine opasnosti na razinu koja više ne omogućava
nastavljanje liječenja na slobodi, uputit će se na
prisilni smještaj u posebnu ustanovu koju određuje Ministarstvo
zdravstva. Daljnje postupanje prema toj osobi identično
je postupanju prema osobama kojima je odmah po završetku
kaznenog postupka određen prisilni smještaj.

Članak 45c.

(1) Ocjena o opasnosti za okolinu i načinu liječenja
primjerenom stupnju opasnosti neubrojive osobe, preuzima se iz
odluke u kaznenom postupku ukoliko od donošenja te odluke
nije prošlo više od 90 dana. Nakon proteka toga roka,
a iznimno i prije, ukoliko je u međuvremenu došlo do
većih promjena u zdravstvenom stanju neubrojive osobe, provest
će se novo vještačenje radi određivanja
stupnja njezine opasnosti za okolinu, po mogućnosti po istom
vještaku koji je tu ocjenu dao u kaznenom postupku.

(2) Sud će nakon provedenog vještačenja donijeti
odluku o najprimjerenijem obliku liječenja te osobe koju
će u roku od 8 dana dostaviti Ministarstvu zdravstva radi
određivanja ustanove u kojoj će se provoditi to liječenje.

(3) Sud je dužan dostaviti Ministarstvu zdravstva svu dokumentaciju,
pravnu i medicinsku, potrebnu za donošenje odluke o izboru
ustanove u kojoj će se provoditi daljnje liječenje
neubrojive osobe.

(4) Po donošenju odluke o izboru ustanove Ministarstvo zdravstva
će istu dokumentaciju dostaviti toj ustanovi radi planiranja
i provođenja forenzičkog tretmana neubrojive osobe.

Članak 45d.

(1) Prisilni smještaj neubrojive osobe određuje se već
u prvom, a i u svim kasnijim rješenjima na rok od šest
mjeseci.

(2) Izvanredni prekid prisilnog smještaja neubrojive osobe
može se odrediti i prije isteka tog roka na prijedlog predstojnika
odjela ili psihijatra kojeg je predstojnik za to posebno ovlastio.

Članak 45e.

Temeljno mjerilo za produženje prisilnog smještaja neubrojive
osobe predstavlja stupanj vjerojatnosti da bi ta osoba zbog duševnih
smetnji zbog kojih je oglašena neubrojivom mogla ponovno
počiniti neko novo (teže) kazneno djelo.«

Članak 22.

Članak 46. mijenja se i glasi:

»(1) O prvom privremenom izlasku neubrojive osobe i o terapijskim
izlascima duljim od 15 dana odlučuje sud dok odluku o svim
ostalim izlascima donosi predstojnik odjela i o svakom takvom
izlasku obvezno izvješćuje sud.

(2) Odlukama kojima sud odlučuje o izlascima duljim od
15 dana sud može odrediti zabranu napuštanja boravišta,
zabranu posjećivanja određenih mjesta, odnosno zabranu
bilo kakvog kontakta s određenim osobama.

(3) Predstojnik odjela dužan je poduzeti sve potrebne mjere
kojima će se rizici od mogućeg opasnog ponašanja
neubrojive osobe za vrijeme terapijskog izlaska smanjiti na najmanju
moguću mjeru.«

Članak 23.

U članku 47. dodaje se stavak 2. koji glasi:

»(2) U rješenju o otpustu neubrojive osobe sud će
posebno navesti radi li se o potpunom prekidu forenzičkog
tretmana te osobe ili će se njezin daljnji forenzički
tretman nastaviti na slobodi.«

Članak 24.

Iza članka 47. dodaje se članak 47a. koji glasi:

»Članak 47a.

(1) Odluku o produženju prisilnog smještaja, o terapijskom
izlasku prema članku 46. stavak 1. ovoga Zakona i o otpustu
neubrojivih osoba donosi sud na temelju pisanog prijedloga predstojnika
odjela.

(2) Vještačenja opravdanosti prijedloga za produženje
prisilnog smještaja, prijedloga za odobravanje privremenog
izlaska i prijedloga za otpust neubrojive osobe, sud će
određivati samo iznimno kada je provođenje takvog vještačenja
neophodno zbog posebne složenosti slučaja ili zbog
ozbiljnih manjkavosti u obrazloženju prijedloga predstojnika
odjela.

(3) Takva vještačenja će se povjeravati isključivo
forenzičkim psihijatrima koji se bave liječenjem
prisilno smještenih neubrojivih osoba na drugim forenzičkim
odjelima u Republici Hrvatskoj ili vještacima forenzičkim
psihijatrima koji se nalaze na posebnom popisu vještaka odobrenom
po Hrvatskom liječničkom zboru, odnosno Hrvatskoj
liječničkoj komori.«

Članak 25.

U naslovu Glave IX riječ: »povjerenstva« zamjenjuje
se riječju: »povjerenstvo«.

Članak 26.

Članak 60. mijenja se i glasi:

»(1) Državno povjerenstvo za zaštitu osoba s duševnim
smetnjama osniva se pri Ministarstvu zdravstva Republike Hrvatske.

(2) Sredstva za rad Državnog povjerenstva za zaštitu
osoba s duševnim smetnjama osiguravaju se u državnom
proračunu.«

Članak 27.

U članku 61. stavku 1. riječ: »Povjerenstva«
zamjenjuje se riječima: »Državno povjerenstvo«,
a riječi: »nadležna su« riječima:
»nadležno je:«

Stavci 3. i 4. brišu se.

Članak 28.

U članku 62. stavku 1. riječ: »povjerenstva«,
zamjenjuje se riječima: »Državnog povjerenstva«.

Stavak 2. briše se.

Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 2.

Članak 29.

U članku 64. stavku 1. točki 9. riječi: »određenog
u rješenju suda« zamjenjuju se riječima: »ili
o otpustu ne obavijesti sud«.

Točka 12. briše se.

Članak 30.

Ovaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 500-01/96-01/09

Zagreb, 12. studenoga 1999.

ZASTUPNIČKI DOM
HRVATSKOGA DRŽAVNOG SABORA

Predsjednik
Zastupničkog doma
Hrvatskoga državnog sabora
**akademik Vlatko Pavletić**, v. r.

Zakon, NN 128/1999-2026