### NN 95/2019 (4.10.2019.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske poslovni broj: UsII-514/18-7 od 18. rujna 2019.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1859

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda Ane Berlengi Fellner, predsjednice vijeća, Arme Vagner Popović i Mirjane Čačić, članica vijeća, te više sudske savjetnice Ljerke Morović Pavić, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Hrvatski telekom d.d., Z., kojeg zastupa zaposlenica I. B., protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Z., kojeg zastupa T. O., predsjednik vijeća, uz sudjelovanje zainteresirane osobe G. K., K., kojeg zastupa M. R., gradonačelnik, u predmetu radi utvrđivanja infrastrukturnog operatora i visine naknade za pravo puta, na sjednici vijeća održanoj 18. rujna 2019.

presudio je

I. Odbija se tužbeni zahtjev radi poništenja rješenja Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-03/18-11/771, urbroj: 376/10-18-18 od 9. studenog 2018.

II. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Tužitelj je pokrenuo upravni spor protiv rješenja tuženika kojim se, pod točkom I., utvrđuje da je tužitelj infrastrukturni operator i ima pravo puta na nekretninama koje se na dan donošenja tog rješenja nalaze u vlasništvu, suvlasništvu Grada K. prema evidenciji Općinskog suda u Bjelovaru, ZK odjela K. i na kojima ima izgrađenu EKI i drugu povezanu opremu prema podacima o EKI navedenim u Elaboratu za pravo puta podzemne i nadzemne EKI, JLS Križevci, broj: 43/18 od 11. rujna 2018.; točkom II. navedeno je da količinu i vrstu EKI iz točke I. čine trase kabelske kanalizacije te trase elektroničkih komunikacijskih vodova u zemlji i nadzemnih elektroničkih komunikacijskih vodova navedeni u Elaboratu; točkom III. utvrđuje se godišnja naknada za pravo puta za korištenje nekretnine iz točke I. prema površinama zemljišta na kojima se nalazi EKI, kako su navedene u Elaboratu i vrsti zemljišta navedenoj u evidenciji ZK odjela K. ili podredno Odjelu za katastar nekretnina K., uz primjenu iznosa naknade i načina obračuna određenim u članku 6. i 7. stavcima 1., 2., 3. i 4. Pravilnika o potvrdi i naknadi o pravu puta (»Narodne novine«, broj: 152/11., 151/14. i 95/17.); točkom IV. utvrđuje se da Grad K. ima pravo na godišnju naknadu za pravo puta iz točke III. ovog rješenja od 15. listopada 2018., odnosno dana uknjižbe prava vlasništva/suvlasništva na nekretninama iz točke I. u korist Grada K., ukoliko je isto nastupilo nakon 15. listopada 2018. prema evidenciji ZK odjela K.; točkom V. obvezuje se tužitelj da u roku od osam dana od dana primitka tog rješenja napravi obračun godišnje naknade za pravo puta temeljem parametara iz točke I., II. i III. tog rješenja, a obračun sa svim podacima dostavi HAKOM-u i Gradu K.; točkom VI. obvezuje se HT u roku od deset dana od dana primitka tog rješenja da plati Gradu K. naknadu za pravo puta iz istog rješenja za prvu godinu, a svaka sljedeća godišnja naknada plaća se u roku od osam dana po isteku razdoblja za koje je naknada plaćena; točkom VII. obvezuje se Grad K. da tužitelju omogući ostvarivanje prava puta na nekretninama iz točke I. tog rješenja.

Tužitelj upravni spor pokreće iz svih zakonom propisanih razloga. Navodi da je s Gradom K. 14. prosinca 2007. sklopio dva ugovora o osnivanju prava služnosti javnih površina, temeljem kojeg podmiruje ugovorenu naknadu. Ističe da je temeljem ovih ugovora podmirio ugovorenu naknadu za cijelu 2018. godinu, a unatoč njihovom postojanju Grad se 30. srpnja 2017. obratio tuženiku radi pokretanja postupka, pri čemu je prešutio činjenicu da su odnosi uređeni već sklopljenim ugovorima. Obrazlaže svrhu i pravnu prirodu ugovora o služnosti te smatra da se ovaj ugovor ne može otkazati, a da sama svrha uspostavljenog odnosa ne dopušta jednostrani otkaz ugovora o služnosti, na što nema utjecaja okolnost što služnost nije upisana u zemljišne knjige. U svrhu opravdanja navedenih stajališta prilaže mišljenje dr. sc. H. E. i presudu Županijskog suda u Zagrebu, broj: Gž-4702/18. Predlaže da Sud tužbeni zahtjev usvoji i poništi rješenje tuženika.

Tuženik je dostavio odgovor na tužbu, kojim detaljno obrazlaže prestanak ugovora o služnosti i predlaže da Sud tužbeni zahtjev odbije.

Odgovor na tužbu dostavila je i zainteresirana osoba, Grad K., koji se u cijelosti protivi tužbenim navodima.

Tužbeni zahtjev nije osnovan.

Osporeno rješenje doneseno je pozivom na odredbu članka 28. stavka 6. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, 73/08., 90/11., 133/12., 80/13., 71/14. i 72/17.), kojom je propisano da upravitelj općeg dobra ili vlasnik nekretnine može pred Agencijom pokrenuti postupak utvrđivanja infrastrukturnog operatora za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu koja je izrađena na općem dobru ili na nekretninama iz članka 27. stavka 1. tog Zakona, te utvrđivanje »količine i vrste takve infrastrukture i visine naknade za pravo puta«.

Prema odredbi članka 27. stavka 1. istog Zakona operatori javnih komunikacijskih mreža imaju prava infrastrukturnog operatora na cijelom području RH, što obuhvaća i nekretnine u vlasništvu RH i jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, te na nekretninama u vlasništvu drugih pravnih i fizičkih osoba u skladu s tim Zakonom i posebnim propisima.

U konkretnom slučaju tuženik je početak obveze tužitelja na plaćanje naknade za pravo puta odredio od 15. listopada 2018. Nije sporno da su tužitelj i zainteresirana osoba imale sklopljene ugovore o osnivanju prava služnosti javnih površina. Temeljem ovih ugovora, kako proizlazi iz spisa predmeta, tužitelj je zainteresiranoj plaćao naknadu za korištenje javnih površina na kojima je imao položenu EKI. Zainteresirana osoba ugovor o služnosti raskinula je izjavom od 12. listopada 2018., a ovu izjavu tužitelj je zaprimio 15. listopada 2018. Stoga navodi tužitelja prema kojima sklopljeni ugovor o pravu služnosti na javnim površinama između tužitelja i Grada K. i dalje egzistira nisu osnovani. Naime, za raskid ugovora dovoljna je jednostrana izjava stanke, a eventualni spor među ugovornim stranama nadležan je rješavati sud opće nadležnosti.

Iz navedenih razloga, na temelju odredbe članka 57. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, 20/10., 143/12., 152/14., 94/16. i 29/17.), odlučeno je kao pod točkom I. izreke, dok se odluka o objavi temelji na odredbi članka 14. stavka 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Poslovni broj: UsII-514/18-7
 Zagreb, 18. rujna 2019.

Predsjednica vijeća
 Ana Berlengi Fellner, v. r.