## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-410/2003 od 29. rujna 2004.

### NN 143/2004 (15.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-410/2003 od 29. rujna 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2532

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučiva­nje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hra­njski,
Mario Kos, Ivan Mrko­njić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući
o ustavnoj tužbi J. N. iz Z., koje­g zastupa V.P., odvjetnica iz Z., na
sjednici održanoj 29. rujna 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski
sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u pred­metu broj: Gž-3081/04, koji se
vodi pred tim sudom u povodu žalbe, izjav­ljene protiv rješe­nja Općinskog suda
u Zagrebu broj: P-4059/03 od 3. lip­nja 2004. godine, u najkraćem mogućem roku,
ali ne du­ljem od tri (3) mjeseca, računajući od prvog iduće­g dana nakon
objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na teme­lju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stav­ka 1. Ustava Republike
Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) određuje se
podnosite­lju ustavne tužbe, J. N. iz Z., B. 8, primjerena naknada u iznosu od
4.400,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku tri mjeseca od dana podnoše­nja zahtjeva
podnosite­lja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za ­njezinu isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnosite­lj ustavne tužbe, teme­ljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom
sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u da­lj­njem
tekstu: Ustavni zakon), podnio je 7. ve­ljače 2003. godine ustavnu tužbu radi
du­ljine parničnog postupka koji se vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu, pod
brojem: P-4059/03 (prije P-3118/98), smatrajući da je time povrijeđeno ­nje­govo
ustavno pravo na suđe­nje u ra­zum­nom roku.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu broj: P-3118/98 te iz
očitova­nja sutki­nje Općinskog suda u Zagrebu, utvrdio či­njenice koje su
pravno relevantne za odlučiva­nje o povredi ustavnog prava podnosite­lja, zajamčenog
člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Podnosite­lj je podnio tužbu
Općinskom sudu u Zagrebu 11. svib­nja 1998. godine protiv A. K., a radi
isplate. Na pripremnom ročištu od 1. prosinca 1998. godine donijeta je presuda
zbog izostanka. Tuženik je u podnesku od 2. prosinca 1998. godine istaknuo
prigovor mjesne nenadležnosti te ispričao izostanak s ročišta radi bolesti. Na
ročištu, održanom dana 14. siječ­nja 2000. godine, dopušten je prijedlog za
povrat u prijaš­nje sta­nje. Tuženik je ostao kod prigovora mjesne nenadležnosti
ukazujući da mu je prebivalište u S. Mi.

Rješe­njem broj: P-3118/98 od
19. rujna 2001. godine, Općinski sud u Zagrebu oglasio se mjesno nenadležnim. Županijski
sud u Zagrebu je rješe­njem broj: Gž-940/02 od 10. prosinca 2002. godine
prihvatio žalbu tužite­lja i ukinuo navedeno prvo­stupa­njsko rješe­nje te je
predmet vraćen prvostupa­njskom sudu.

Rješe­njem Općinskog suda u
Zagrebu broj: Gž-4059/03 od 3. lip­nja 2004. godine, sud se oglasio mjesno
nenadležnim te je riješio da će se, nakon pravomoćnosti rješe­nja, predmet
ustupiti nadležnom Općinskom  sudu u Čakovcu.

Predmet je od 1. rujna 2004.
godine u postupku pred Županijskim sudom u Zagrebu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4. Za
ovaj ustavnosudski postupak mjerodavne su odredbe članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske i članka 63. Ustav­nog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

5.
Povredu ustavnog prava na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud
razmatra u svjetlu osobitih okolnosti svakog pojedinog slučaja.

Razmatra­njem
razloga ustavne tužbe podnosite­lja, dostav­ljenog očitova­nja Općinskog suda u  Zagrebu te uvidom u spis predmeta, Ustavni
sud utvrdio je da su se u ovom slučaju ostvarile pretpostavke za ­nje­govo
postupa­nje u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju
odluku Ustavni sud obrazlaže s­ljedećim utvrđe­njima:

5.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupa­njski
parnični postupak započeo je 11. svib­nja 1998. godine tužbom podnosite­lja
protiv tuženika, A. K., radi isplate.

Ustavna
tužba podnesena je 7. ve­ljače 2003. godine, a do tog dana sudski postupak nije
pravomoćno okončan pa Ustavni sud utvrđuje da do dana podnoše­nja ustavne tužbe
postupak u ovom predmetu traje ukupno četiri (4) godine, osam (8) mjeseci i
dvadesetsedam (27) dana.

5.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG
SUDA

Prema
sta­nju spisa u razmatranom, pravno relevantnom razdob­lju, postupak se
najprije vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu tri godine, četiri mjeseca i osam
dana. Nakon toga je Županijski sud ukinuo prvostupa­njsko rješe­nje 10.
prosinca 2002. godine, da bi Općinski sud u Zagrebu 3. lip­nja 2004. godine
donio ponovno rješe­nje o nenadležnosti. Postupak se sada ponovno vodi pred Županijskim
sudom u Zagrebu, ukupno preko šest godina.

5.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA
USTAVNE TUŽBE

(TUŽITELJ U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnosite­lj
ustavne tužbe, kao tužite­lj u sudskom postupku, prema utvrđe­nju Ustavnog
suda, nije pridonio du­ljini traja­nja sud­skog postupka.

5.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Prema
stajalištu Ustavnog suda, ne radi se o složenom predmetu.

POSEBNE
OKOLNOSTI SLUČAJA

6.
Stajalište je Ustavnog suda da je dugotrajnost postupka u najvećoj mjeri pos­ljedica
okolnosti koje se mogu pripisati neučinkovitom postupa­nju nadležnog prvostupa­njskog
suda. Ovdje je potrebno istaknuti da Županijski sud u Zagrebu, s obzirom na
okolnost da je predmet povodom žalbe ­njemu drugi puta dostav­ljen tek 1. rujna
2004. godine, nije pridonio du­ljini sudskog postupka. Međutim, ocje­njujući da
predmetni postupak u cjelini traje preko šest godina te da je tek u postupku
utvrđiva­nja nadležnosti, Ustavni sud smatra potrebnim odrediti rok u kojemu će
se meritorno odlučiti o pravima i obvezama podnosite­lja ustavne tužbe.
Slijedom navedenog, Ustavni sud utvrđuje da je u konkretnom slučaju povrijeđeno
ustavno pravo podnosite­lja da zakonom ustanov­ljeni neovisni i nepristrani sud
u razumnom roku odluči o ­nje­govim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

7. Iz
tih razloga, na teme­lju odredbi članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona,
donesena je odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

8.
Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama
III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu
naknade zbog povrede ustavnog prava na donoše­nje sudske odluke u razumnom roku
Ustavni sud određuje uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog slučaja, uz
istodobno uvaža­va­nje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hr­vat­skoj.

9.
Odluka o objavi (točka V. izreke) teme­lji se na odredbi članka 29. Ustavnog
zakona.

Broj:
U-IIIA-410/2003
Zagreb, 29. rujna 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec,** v. r.

Odluka, NN 143/2004-2532