## Pravilnik o uvjetima kojima moraju udovoljavati uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom

### NN 4/2000 (14.1.2000.), Pravilnik o uvjetima kojima moraju udovoljavati uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom

# MINISTARSTVO POMORSTVA, PROMETA I VEZA

Na temelju članka 321. stavak 2. točka 2. i 3. Zakona
o sigurnosti prometa na cestama (»Narodne novine« broj
59/96 pročišćeni tekst) ministar pomorstva,
prometa i veza uz suglasnost ministra unutarnjih poslova i ministra
gospodarstva donosi

## PRAVILNIK

### O UVJETIMA KOJIMA MORAJU UDOVOLJAVATI UREĐAJI I OPREMA ZA POGON MOTORNIH VOZILA PLINOM

I. OPĆA ODREDBA

Članak 1.

Ovim se Pravilnikom propisuju uvjeti kojima moraju udovoljavati
uređaji i oprema na motornim vozilima za pogon vozila plinom
te za ispitivanje uređaja i opreme za plin i njihovu ugradbu
u motorna vozila, kao i uvjeti za servisne radionice u kojima
se mogu ugrađivati uređaji i oprema za pogon motornih
vozila plinom.

II. DEFINICIJE OSNOVNIH POJMOVA

Članak 2.

Š1Ć
Pod plinom prema ovome Pravilniku razumijeva se ukapljeni naftni
plin UN oznake 1965 (smjese propana i butana, u daljem tekstu:
UNP; međunarodna oznaka LPG = *liquefied petroleum gas*)
i stlačeni prirodni plin UN oznake 1971 čiji radni
tlak ne prelazi 22 MPa (220 bar) (u daljem tekstu: metan; međunarodna
oznaka CNG = *compressed natural gas*).

Š2Ć
Ako posebice nije navedeno drugačije, tlak u smislu ovoga
Pravilnika smatra se tlak iznad atmosferskog tlaka zraka (pretlak).

Članak 3.

Š1Ć
Opasna koncentracija plina u smislu ovoga Pravilnika je količina
plina u smjesi sa zrakom koja je jednaka ili veća od 10%
donje granice eksplozivnosti.

Š2Ć
Donja granica eksplozivnosti za UNP je 1,7 vol.%, a za metan 4,4
vol.%.

Članak 4.

Pod servisnom radionicom u smislu ovoga Pravilnika razumijeva
se ona radionica koju posjeduje trgovačko društvo
ili obrtnik i kojoj je ovlaštena organizacija za ispitivanje
vozila iz članka 284. Zakona o sigurnosti prometa na cestama
(u daljem tekstu: ovlaštena organizacija) potvrdila ispunjavanje
uvjeta propisanih ovim Pravilnikom u svezi uređaja i opreme
za pogon motornih vozila plinom, te koja posjeduje vrijedeće
odobrenje Ministarstva pomorstva, prometa i veza.

Članak 5.

Pod serviserom u smislu ovoga Pravilnika razumijeva se fizička
osoba - djelatnik mehaničarske ili električarske
struke koja je zaposlena u servisnoj radionici te osposobljena
i odgovorna za obavljanje radova na uređajima i opremi za
pogon motornih vozila plinom, sukladno članku 30. stavak
3. ovoga Pravilnika.

III. UREĐAJI I OPREMA ZA POGON MOTORNIH VOZILA PLINOM

Članak 6.

Uređajima i opremom za pogon motornih vozila plinom smatraju
se:

1. spremnik plina

2. armatura spremnika plina

3. pročišćavač plina

4. isparivač plina (za UNP)

5. regulator tlaka

6. plinski ventil

7. priključak za pražnjenje (samo za metan)

8. ventil tekućega goriva (benzina ili dizelskoga goriva)

9. vodovi za plin visokoga tlaka

10. vodovi za plin niskoga tlaka

11. vodovi za sredstva za grijanje

12. električni uređaji i instalacije.

III.1. TEMELJNI ZAHTJEVI KOJIMA MORA UDOVOLJAVATI MATERIJAL
ZA UREĐAJE I OPREMU TE UVJETI ZA ISPITIVANJE

Članak 7.

Dijelovi uređaja i opreme iz članka 6. ovoga Pravilnika
koji su u dodiru s plinom moraju biti izrađeni od materijala
koji:

1. ne stvara zapaljive smjese

2. je otporan na djelovanje plina

3. ne mijenja kemijska svojstva plina.

Članak 8.

Š1Ć
Uređaji i oprema iz članka 6. točke 1. i 2.
(osim onih navedenih u članku 12. stavak 1. točka
3.), te točke 3., 6., 7., 9. i 10. ovoga Pravilnika moraju
biti konstruirani i izrađeni za radne temperature od -20oC
do 80oC, a oni iz točaka 4. i 5. za radne temperature od
-20oC do 120oC.

Š2Ć
Uređaji i oprema iz stavka 1. ovog članka, osim onih
pod točkom 10. članka 6. ovoga Pravilnika, ispituju
se za UNP na pokusnom tlaku od 2,5 MPa (25 bar), a uređaji
ugrađeni u vozilo poslije 1. siječnja 2001. godine
na pokusnom tlaku od 3 MPa (30 bar), odnosno uređaji i oprema
za metan na pokusnom tlaku od 30 MPa (300 bar). Spremnik plina
ispituje se pokusnim tlakom hladnom vodom.

Š3Ć
Uređaji i oprema iz stavka 1. ovog članka, osim onih
pod točkama 9. i 10. članka 6. ovoga Pravilnika,
moraju biti tipno ispitani te imati vrijedeće tipno odobrenje.

Š4Ć
Dokumentaciju o tipnom ispitivanju iz stavka 3. ovog članka
dužan je pribaviti serviser koji ugrađuje uređaje
i opremu za pogon motornih vozila plinom i dostaviti je ovlaštenoj
organizaciji iz članka 4. ovoga Pravilnika najmanje mjesec
dana prije prve ugradnje uređaja, odnosno opreme.

Članak 9.

Š1Ć
Uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom iz članka
6. točka 2. (osim cijevi za prozračivanje navedenih
u članku 12. stavak 1. točka 3.), te iz točaka
3. do 7. ovoga Pravilnika moraju biti na vidljiv i trajan način
označeni brojem tipnog odobrenja i nazivom tvrtke - proizvođača.

Š2Ć
Uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom iz članka
6. točke 4. i 5. ovoga Pravilnika osim oznaka iz stavka
1. ovog članka moraju imati i trajno utisnut tvornički
broj (serijski broj proizvoda) te moraju imati ispravu u koju
je upisan serijski broj tog uređaja i kojom se potvrđuje
da je taj uređaj ispitan (izjava o sukladnosti).

Š3Ć
Spremnik plina iz članka 6. točka 1. ovoga Pravilnika
mora imati trajno upisane sljedeće podatke:

- naziv proizvođača

- tvornički broj

- godinu izradbe

- naziv plina kojim se puni (smjesa propan-butan ili metan)

- obujam prazne posude u litrama (l)

- datum (mjesec i godina) posljednje obavljenoga pregleda i ispitivanja
od strane inspekcije nadležne za tlačne posude

- žig inspekcije nadležne za tlačne posude kao
dokaz o uspješno obavljenom pregledu i ispitivanju

- za UNP: najveću dopuštenu masu punjenja (kg)

- za metan: najveći dopušteni tlak punjenja (MPa odnosno
bar).

III.2. DEFINICIJE POJMOVA I TEMELJNI ZAHTJEVI ZA SPREMNIK
PLINA

Članak 10.

Š1Ć
Spremnik plina, koji se ugrađuje u motorno vozilo na pogon
plinom, se u smislu zakonskih odredbi i odredbi posebnih propisa
smatra tlačnom posudom.

Š2Ć
Spremnik plina koji se prvi put ugrađuje u motorno vozilo
na pogon s plinom mora imati pozitivni nalaz nadležne inspekcije
za tlačne posude iz članka 287. Zakona o sigurnosti
prometa na cestama.

Članak 11.

Š1Ć
Spremnik plina izrađen u inozemstvu mora udovoljavati ovim
uvjetima:

1. da za spremnik postoji dokumentacija o potvrđivanju s pripadajućim
izvješćem o ispitivanju i tehničkim opisom (u
daljem tekstu: »potvrdna dokumentacija«) ovjerena od
nadležne službe zemlje proizvođača,

2. da su na spremniku utisnuti propisani podaci i žig nadležne
službe zemlje proizvođača,

3. da je po potrebi učinjena provjera konstrukcije, proizvodnje
i proračun čvrstoće prema vrijedećim
propisima; nadležna inspekcija za tlačne posude potvrdit
će valjanost potvrdne dokumentacije iz točke 1. ovoga
stavka,

4. da nadležna inspekcija za tlačne posude potvrdi
da je obavljeno uspješno ispitivanje spremnika pokusnim tlakom
hladnom vodom; o ispitivanju se izdaje nalaz, a na posudu se utiskuje
žig te godina i mjesec ispitivanja.

Š2Ć
Za nova ili rabljena motorna vozila na pogon plinom koja se nabave
u inozemstvu, potrebno je prije registracije izvršiti identifikaciju,
pregled potvrdne dokumentacije iz točke 1. stavak 1. ovoga
članka te po potrebi spremnik plina izvaditi i ispitati
ga na pokusni tlak hladnom vodom prema točki 4. stavak
1. ovoga članka.

Š3Ć
Spremnik plina koji nije stariji od sedam godina te koji nema
potvrdnu dokumentaciju iz stavka 1. točka 1. ovoga članka,
ali ima propisane oznake, može se upotrebljavati uz uvjete:

- izradbe tehničke dokumentacije prema uputama nadležne
inspekcije za tlačne posude,

- obavljenog ispitivanja pokusnim tlakom prema točki 4.
stavak 1. ovoga članka.

Š4Ć
Spremnik plina stariji od sedam godina, koji do tada nije pregledala
i ispitala nadležna inspekcija za tlačne posude, ne
može se upotrebljavati.

Š5Ć
Spremnik plina koji je izrađen i odobren, to jest označen
prema odgovarajućem ECE pravilniku može se ugraditi
u vozilo bez prethodnog ispitivanja iz točke 4. stavak
1 ovoga članka ako od datuma proizvodnje do ugradnje u
vozilo nije prošlo više od dvije godine.

III.3. DEFINICIJE POJMOVA I TEMELJNI ZAHTJEVI
ZA OSTALE DIJELOVE UREĐAJA I OPREME

Članak 12.

Š1Ć
Armatura spremnika plina iz članka 6. točka 2. se
sastoji od:

1. ventila spremnika plina

2. sigurnosnih uređaja

3. zaštitnog kućišta armature spremnika plina
odnosno zaštitnog kućišta spremnika plina s pripadnom
armaturom spremnika plina (plinotijesno kućište s cijevima
za prozračivanje, koje može biti izvedeno i kao zaštita
od mehaničkog oštećenja)

4. priključka za punjenje

5. nepovratnog ventila između priključka za punjenje
i spremnika plina

6. ventila između priključka za punjenje i spremnika
plina, te ventila između priključka za pražnjenje
i spremnika plina

7. pokazivača količine plina za UNP, odnosno tlakomjera
za metan.

Š2Ć
Između spremnika plina i uređaja iz stavka 1. točke
1. i 2. ovoga članka, ne smije biti ugrađen nikakav
uređaj koji može onemogućiti funkciju navedenih
uređaja.

Š3Ć
Uređaj iz stavka 1. točka 7. mora djelovati za vrijeme
punjenja spremnika plinom.

Članak 13.

Ventil spremnika plina je uređaj koji se postavlja izravno
na spremnik plina a služi za zatvaranje spremnika u slučaju
kad treba spriječiti neželjeno istjecanje plina iz
spremnika.

Članak 14.

Š1Ć
Sigurnosni uređaji na armaturi spremnika plina moraju spriječiti
stvaranje prekomjernog tlaka u spremniku kao i prekomjerno istjecanje
plina iz spremnika pri otvorenom ventilu spremnika. Ti uređaji
su:

1. za UNP:

- ograničivač protoka,

- uređaj za osiguranje protiv previsokog tlaka;

2. za metan:

- ograničivač protoka,

- uređaj za osiguranje protiv previsokog tlaka,

- uređaj protiv prekoračenja temperature u slučaju
požara.

Š2Ć
Ograničivač protoka je sigurnosni uređaj koji,
pri lomu cijevi za odvod plina, mora smanjiti količinu
plina koji će istjecati na najviše 10% od najvećega
mogućeg protoka plina.

Š3Ć
Uređaj za osiguranje protiv previsokog tlaka je sigurnosni
uređaj koji mora u spremniku plina spriječiti stvaranje
tlaka većeg od 2,5 MPa (25 bar), odnosno 3 MPa (30 bar)
za uređaje koji se ugrađuju u vozilo poslije 1. siječnja
2001. godine, kod UNP-a i tlaka većeg od 30 MPa (300 bar)
kod metana.

Š4Ć
Uređaj protiv prekoračenja temperature u slučaju
požara je sigurnosni uređaj koji mora ispustiti plin
iz spremnika plina u atmosferu ako temperatura sigurnosnih elemenata
u ovom uređaju dostigne najviše 100°C ± 5°C
(kod potpuno čeličnih spremnika najviše 125°C
± 5°C). Ovaj uređaj treba izvesti tako da kad bude
aktiviran ne dopusti da tlak u spremniku plina poprimi vrijednosti
veće od 10% ispitnog tlaka spremnika ± 0,5 MPa (5 bar).

Š5Ć
Sigurnosni uređaji na armaturi spremnika plina i ventil spremnika
plina mogu biti konstruirani i izvedeni tako da čine jednu
cjelinu.

Članak 15.

Š1Ć
Zaštitno kućište armature spremnika plina odnosno
zaštitno kućište spremnika plina s pripadnom armaturom
spremnika plina mora spriječiti moguće propuštanje
plina iz dijelova armature spremnika u prostor za vozača
i putnike, uključujući i prtljažnik.

Š2Ć
Zaštitno kućište plina iz stavka 1. ovoga članka
je plinotijesno kućište koje mora biti konstruirano,
izvedeno te ispitano na nepropusnost pri tlaku od 10 kPa (0,1
bar).

Š3Ć
Zaštitno kućište plina iz stavka 1. ovoga članka,
i dijelovi armature koje ono štiti, moraju biti dodatno zaštićeni
ako postoji opasnost njihova mehaničkog oštećenja.
Ova odredba primjenjivat će se na motorna vozila u koja
se uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom ugrađuju
nakon stupanja na snagu ovoga Pravilnika.

Članak 16.

Priključak za punjenje je uređaj koji omogućuje
punjenje spremnika plina samo određenom vrstom plina i pod
određenim tlakom sukladno izvedbi spremnika plina.

Članak 17.

Nepovratni ventil između priključka za punjenje i spremnika
plina je uređaj koji mora spriječiti povratno strujanje
plina iz spremnika plina prema priključku za punjenje.

Članak 18.

Š1Ć
Ventil između priključka za punjenje i spremnika plina,
te ventil između priključka za pražnjenje (ako
je ugrađen) i spremnika plina moraju biti izvedeni tako da
za vrijeme punjenja spremnika plinom onemoguće dotok plina
u isparivač, odnosno regulator tlaka te u priključak
za pražnjenje plina. Kad se spremnik ne puni plinom ti ventili
moraju omogućiti normalni dotok plina u isparivač,
odnosno regulator tlaka. U slučaju potrebe, ti ventili
moraju omogućiti pražnjenje plina iz plinskih vodova
i uređaja preko priključka za pražnjenje.

Š2Ć
Ventili iz stavka 1. ovoga članka mogu biti izvedeni u
zajedničkom kućištu kao višesmjerni ventil.

Članak 19.

Š1Ć
Pokazivač količine plina za UNP prema ovome Pravilniku
je uređaj koji pokazuje količinu plina u spremniku
plina.

Š2Ć
Tlakomjer za metan pokazuje tlak metana u spremniku plina.

Članak 20.

Pročišćavač plina je prema ovome Pravilniku
uređaj koji sprječava prolaz nečistoće
iz spremnika plina prema drugim uređajima.

Članak 21.

Isparivač plina je prema ovome Pravilniku uređaj u
kojem UNP isparava i prelazi iz tekućeg u plinovito stanje
pod utjecajem topline.

Članak 22.

Š1Ć
Regulator tlaka je prema ovome Pravilniku uređaj u kojem se
smanjuje tlak plina s tlaka u spremniku i podešava na radni
tlak koji odgovara stvaranju smjese pogodne za rad motora.

Š2Ć
Kao regulator tlaka smije se upotrijebiti samo uređaj s membranama.

Š3Ć
Ako je regulator tlaka izveden kao višestupanjski, prvi stupanj
se ispituje na tlak prema odredbi iz članka 8. stavak 2.
ovoga Pravilnika, a ostali stupnjevi na dvaput veći tlak
od radnog tlaka.

Š4Ć
Regulator tlaka mora biti izveden tako da plin ne istječe
iz regulatora kad motor ne radi, odnosno kad se plin ne upotrebljava
kao pogonsko gorivo za rad motora.

Članak 23.

Plinski ventil je prema ovome Pravilniku uređaj koji prekida
dovod plina iz spremnika plina u isparivač plina i regulator
tlaka kad motor ne radi, odnosno kada se plin ne upotrebljava
kao pogonsko gorivo za rad motora.

Članak 24.

Priključak za pražnjenje, ako je ugrađen, je uređaj
koji u slučaju potrebe služi za pražnjenje plina
iz vodova i uređaja koji se nalaze iza ventila spremnika plina.

Članak 25.

Ventil tekućega goriva je prema ovome Pravilniku uređaj
koji, za vrijeme dok se motor opskrbljuje plinom kao pogonskim
gorivom, zatvara dotok drugih vrsta goriva (benzina, dizelskoga
goriva) u uređaj za opskrbljivanje motora gorivom.

Članak 26.

Š1Ć
Pod vodovima za plin visokoga tlaka prema ovome Pravilniku razumijevaju
se svi cijevni vodovi od daljinskog priključka za punjenje
spremnika do spremnika plina te od spremnika plina do isparivača
plina, odnosno do regulatora tlaka. Krute i savitljive cijevi
te dijelovi za njihovo spajanje smiju se upotrebljavati kao vodovi
za plin visokoga tlaka samo ako su konstruirani i izvedeni najmanje
za pokusni tlak spremnika plina.

Š2Ć
Materijal vodova za plin visokoga tlaka je čelik ili bakar,
a materijal dijelova za spajanje je čelik ili mjed.

Članak 27.

Pod vodovima za plin niskoga tlaka prema ovome Pravilniku razumijevaju
se svi cijevni vodovi odregulatora tlaka do motora.

Članak 28.

Pod vodovima za sredstva za grijanje prema ovome Pravilniku razumijevaju
se svi cijevni vodovi koji povezuju isparivač plina i regulator
tlaka s uređajem za hlađenje motora ili drugim odgovarajućim
izvorom topline.

Članak 29.

Pod električnim uređajima i instalacijom smatraju se
uređaji i dijelovi za spajanje koji električne i elektroničke
dijelove uređaja i opreme za pogon motornih vozila plinom
opskrbljuju električnom energijom potrebnom za njihov ispravan
rad.

IV. UVJETI ZA SERVISNE RADIONICE

Članak 30.

Š1Ć
Servisnom radionicom iz članka 4. ovoga Pravilnika se smatra
radionica koja ugrađuje i održava odnosno samo održava
(servisira) uređaje i opremu za pogon vozila plinom i ispunjava
sljedeće uvjete:

1. upošljava najmanje jednog djelatnika-servisera, koji ispunjava
uvjete iz članka 5. ovoga Pravilnika,

2. posjeduje radionički prostor dimenzija najmanje 6 m
x 3 m za prijam najmanje jednoga osobnog automobila, odnosno radionički
prostor dimenzija najmanje 14 m x 4,5 m ako servisna radionica
ugrađuje uređaje i opremu za pogon motornih vozila plinom
u teretna vozila i autobuse,

3. posjeduje uređaj koji će omogućiti rad na vozilu
s donje strane, ovisno o vrsti vozila te vrsti plina koji se ugrađuje,
kako bi se spriječilo stvaranje nakupina opasnih koncentracija
plina,

4. posjeduje uređaj za spremanje (uskladištenje) plina
iz uređaja i opreme za pogon motornih vozila plinom kad je
to propisano ovim Pravilnikom prema odredbi stavka 3. ovoga članka,

5. posjeduje mehaničarski, električarski i limarski
alat potreban za izvođenje instalacijskih radova, kao i posebne
alate ako to propisuje proizvođač uređaja i opreme
za pogon motornih vozila plinom,

6. posjeduje mjerilo koncentracije plina, iz članka 55.
stavak 4. ovoga Pravilnika,

7. ima postavljene jasno uočljive oznake u svezi sa zaštitom
od požara i eksplozija, te posjeduje:

- upute za siguran rad i postupanje u slučaju požara
i eksplozija sukladno odredbi članka 13. stavak 3. Zakona
o zapaljivim tekućinama i plinovima (»Narodne novine«
broj 108/95),

- protupožarnu zaštitu sukladno odredbama Zakona o zaštiti
od požara (»Narodne novine« broj 58/93),

8. ispunjava uvjete o zaštiti na radu sukladno odredbama
Zakona o zaštiti na radu (»Narodne novine« broj
19/83);

Š2Ć
Ugradnju i popravak uređaja i opreme za pogon motornih vozila
plinom smije obavljati serviser iz članka 5. ovoga Pravilnika
koji posjeduje dokument izdan od strane ovlaštene organizacije
da je za to osposobljen.

Š3Ć
Kad se na spremniku plina obavljaju bilo koji radovi, odnosno
na vozilu obavljaju radovi s otvorenim plamenom ili iskrenjem
a spremnik plina nije izgrađen iz vozila, potrebno je prije
početka radova plin ukloniti iz uređaja i opreme za
pogon motornih vozila plinom putem uređaja iz stavka 1. točka
4. ovoga članka. Ispuštanje plina u atmosferu nije
dopušteno.

Š4Ć
Za uređaje i opremu za pogon motornih vozila plinom navedene
u članku 6. točkama 1. do 8. ovoga Pravilnika (osim
cijevi za prozračivanje, navedene u članku 12. stavak
1. točka 3 ovoga Pravilnika), servisna radionica treba
imati tehničko-tehnološku dokumentaciju proizvođača
za ugradnju i održavanje koja mora sadržavati tehničke
crteže sa svim potrebnim presjecima kao i katalošku
dokumentaciju te propisanu dokumentaciju tipnog ispitivanja sukladno
članku 8. stavak 3. ovoga Pravilnika.

Š5Ć
Za cijevi, od kojih se izrađuju uređaji i oprema za pogon
motornih vozila plinom navedeni u članku 6. točkama
9. i 10. ovoga Pravilnika, servisna radionica treba imati dobavljačevu
izjavu o sukladnosti da navedene cijevi udovoljavaju zahtjevima
propisanim u članku 7. i članku 8. stavak 1. i 2.
ovoga Pravilnika.

Š6Ć
Ako je dokumentacija iz stavka 6. ovoga članka na stranom
jeziku, ovlaštena pravna osoba može zahtijevati dostavu
ovjerenoga prijevoda na hrvatski jezik.

Š7Ć
Dokaze o ispunjavanju uvjeta iz točaka 7. i 8. stavak 1.
ovoga članka izdaju nadležna državna tijela.

Članak 31.

Š1Ć
Ovlaštena organizacija provedbom očevida i uvidom
u dokumente iz prethodnoga stavka potvrđuje da je servisna
radionica ispunila uvjete iz članka 30. ovoga Pravilnika.

Š2Ć
Na prijedlog ovlaštene organizacije iz stavka 2. ovoga članka
Ministarstvo pomorstva, prometa i veza uz prethodno mišljenje
Ministarstva unutarnjih poslova i Državnog inspektorata izdat
će odobrenje za obavljanje radova.

V. TEMELJNI ZAHTJEVI ZA UGRADNJU UREĐAJA I OPREME
ZA POGON MOTORNIH VOZILA PLINOM

Članak 32.

Š1Ć
Ugradnju uređaja i opreme za pogon motornih vozila plinom
te popravak i održavanje istih smije obavljati samo servisna
radionica.

Š2Ć
Servisna radionica koja ugrađuje uređaje i opremu za pogon
motornoga vozila plinom, neposredno po ugradnji izdaje izjavu
o obavljenoj ugradnji, čiji sadržaj utvrđuje ovlaštena
organizacija.

Članak 33.

Š1Ć
Uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom moraju se
ugraditi u vozilo tako da se nalaze u granicama gabarita vozila
u koje su ugrađeni, osim po visini koja ne smije biti veća
od najveće dopuštene visine vozila.

Š2Ć
Izravno zagrijavanje ispušnim plinovima uređaja i opreme
za pogon motornih vozila plinom nije dopušteno.

Š3Ć
Uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom moraju biti
ugrađeni tako da najmanja udaljenost od ispušnog uređaja
iznosi 150 mm. Ako je taj razmak manji, ali ne manji od 75 mm,
između se mora postaviti odgovarajuća čvrsta
i trajna toplinska zaštita.

Š4Ć
Uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom moraju biti
ugrađeni u vozilo tako da su oznake odnosno podaci iz članka
9., koji su utisnuti na njima, dostupni i lako čitljivi
pri tehničkom pregledu vozila.

Š5Ć
Ako bi došlo do propuštanja na dijelovima uređaja
i opreme za pogon motornih vozila plinom, tada ne smije postojati
mogućnost da propušteni plin dođe u prostor za
vozača i putnike, uključujući i prtljažnik,
npr. vodovima zraka za grijanje ili vodovima zraka klima uređaja.

Š6Ć
Progibi, uvijanja i vibracije vozila ne smiju imati nikakav nepovoljan
utjecaj na dijelove uređaja i opreme za pogon motornih vozila
plinom kao i na dijelove njihova pričvršćenja.

Š7Ć
Pričvršćenja ne smiju biti izvedena s oštrim
bridovima i ne smiju biti takva da mogu oštetiti dijelove
uređaja i opreme za pogon motornih vozila plinom. U slučaju
da pri neposrednom dodiru metalnih dijelova postoji mogućnost
korozije treba upotrijebiti međuslojeve za sprječavanje
korozije.

Š8Ć
Spremnik plina i drugi uređaji i oprema za pogon motornih
vozila plinom moraju biti ugrađeni u vozilo tako da su zaštićeni
od mehaničkih oštećenja, korozije i insolacije.
Po potrebi treba postaviti zaštitu od udara kamenja i zaštitu
da se ne gazi po njima, npr. u blizini vrata. Pristup spremniku
plina mora biti moguć samo vozaču tog vozila, punitelju
i stručnim osobama koje obavljaju provjeru ili popravke
na spremniku ili armaturi spremnika.

Š9Ć
Osim ugradnje, nikakvi drugi radovi na sigurnosnim uređajima
armature spremnika plina nisu dopušteni.

Članak 34.

Š1Ć
Ugradnja spremnika plina ne smije poremetiti stabilnost vozila
ni dopuštena osovinska opterećenja.

Š2Ć
Ako su ugrađena dva ili više spremnika plina za UNP,
ventilima se mora osigurati pojedinačno punjenje, odnosno
pražnjenje spremnika.

Š3Ć
Spremnik plina i drugi uređaji i oprema za pogon motornih
vozila plinom kod kojih postoji mogućnost propuštanja
ne smiju se ugrađivati u prostor za vozača i putnike,
uključujući i prtljažnik, ukoliko se ti uređaji
ne smjeste u zaštitno plinotijesno kućište koje
sprječava možebitni prodor plina u prostor za vozača,
putnike i prtljažnik, a koje je dostatno prozračivano
i zaštićeno od mehaničkog oštećenja.

Š5Ć
U zaštitnom plinotijesnom kućištu ne smiju se
nalaziti električni uređaji osim ako su izvedeni s
protueksplozijskom zaštitom.

Članak 35.

Š1Ć
Spremnik plina mora se ugraditi u motorno vozilo tako da je osigurano:

1. da ispušni plinovi ni izravno ni neizravno ne budu usmjereni
na spremnik,

2. da plin iz uređaja za osiguranje protiv previsokog tlaka
ili iz spojeva, ni izravno ni neizravno ne bude usmjeren na ispušnu
cijev, u prostor za vozača i putnike, uključujući
i prtljažnik, u prostor za motor, odnosno u smjeru mogućeg
izvora električnog iskrenja,

3. da je spremnik plina odgovarajućim štitnikom zaštićen
od izravnoga djelovanja sunčevih zraka,

4. da plin iz spremnika plina za UNP može izlaziti samo u
tekućem stanju,

5. da kad se spremnik plina postavlja u predjelu poda vozila,
spremnik mora imati mehaničku zaštitu s prednje i
stražnje strane u odnosu na središnju uzdužnu ravninu
vozila. Ta zaštita se izrađuje od čeličnog
lima debljine najmanje 1 mm ili drugoga materijala odgovarajućih
svojstava a postavlja se na razmaku od najmanje 10 mm od spremnika;
najniža točka zaštite mora biti najmanje 10 mm
niža od najniže točke spremnika i ne manje od
150 mm udaljena od kolnika kad je vozilo pod punim opterećenjem,

6. da se spremnik plina ne smije ugrađivati u predjelu motora
niti ispred prednje osovine vozila,

7. da spremnik plina bude udaljen od stražnje stijenke vozila
odnosno vanjskoga ruba stražnjega branika vozila najmanje
200 mm, a ako je riječ o toroidalnom spremniku najmanje
100 mm koji, uz to, mora biti ugrađen vodoravno. Spremnik
plina ne smije biti u dodiru s unutarnjom stranom stražnje
stijenke vozila. Odredbe ove točke primjenjivat će
se na motorna vozila u koja se uređaji i oprema za pogon motornih
vozila plinom ugrađuju nakon stupanja na snagu ovoga Pravilnika.

Članak 36.

Š1Ć
Spremnik plina mora biti pričvršćen s najmanje
dva držača, koji se nazivaju elementima pričvršćenja
- pri čemu se za vezu ne smije upotrijebiti uže, tako
da izdrže opterećenje od punog spremnika pri ubrzanju
od 50 m/s2 u smjeru vožnje te suprotno i okomito na smjer
vožnje u vodoravnoj ravnini, a u svim ostalim smjerovima
25 m/s2.

Š2Ć
Elementi pričvršćenja iz stavka 1. ovog članka
ne smiju spremnik plina oštećivati mehanički
niti s njim u spoju korodirati; između spremnika i elemenata
pričvršćenja mora se postaviti elastičan
materijal koji ne upija vlagu.

Š3Ć
Iznosi ubrzanja propisani u stavku 1. ovoga članka vrijede
za motorna vozila u koja se uređaji i oprema za pogon motornih
vozila plinom ugrađuju nakon stupanja na snagu ovoga Pravilnika.

Članak 37.

Š1Ć
Kad je spremnik plina smješten u prostor za vozača
i putnike, uključujući i prtljažnik, spremnik
odnosno uređaji iz članka 12. stavak 1. ovoga Pravilnika,
koji se nalaze na spremniku, moraju se smjestiti u zaštitno
plinotijesno kućište koje pruža dostatnu zaštitu
od mehaničkog oštećenja, pouzdano sprječava
mogućnost propuštanja plina u unutarnjost vozila i
koje je pomoću odgovarajućih (dozračnih i odzračnih)
otvora dostatno prozračivano radi sprječavanja nakupljanja
plina i stvaranja eksplozivne smjese sa zrakom.

Š2Ć
Zaštitno plinotijesno kućište spremnika plina
i uređaja na njemu, iz prethodnoga stavka, mora osigurati
slobodan prostor između spremnika i kućišta širine
(visine) od najmanje 20 mm.

Š3Ć
Pod štitnikom od izravnoga djelovanja sunčevih zraka
podrazumijeva se metalni ili njemu odgovarajući štitnik,
koji pokriva barem gornju polovicu opsega spremnika (luk od 180°)
na udaljenosti od najmanje 20 mm od spremnika.

Š4Ć
Kao dostatno prozračivanje plinotijesnog kućišta
podrazumijeva se ulaz i izlaz zraka kroz cijevi za prozračivanje,
iznutra glatke, promjera najmanje 25 mm. Instalacije koje se provode
kroz cijevi za prozračivanje ne smiju smanjiti slobodni
presjek tih cijevi za više od 20 posto.

Š5Ć
Izlazni i ulazni otvori cijevi za prozračivanje iz stavka
4. ovoga članka moraju biti tako postavljeni da njihovo
zatvaranje nečistoćom tijekom vožnje nije moguće.

Š6Ć
Otvori za prozračivanje iz stavka 5. ovoga članka
moraju biti udaljeni od ispušnog uređaja najmanje 150
mm, a najmanje 75 mm ako je postavljen usmjerivač koji
onemogućuje neposredno usmjerenje zraka za prozračivanje
na ispušni uređaj, te se moraju nalaziti što dalje
od svakog izvora iskrenja na vozilu.

Š7Ć
Izlazni otvori za prozračivanje iz stavka 1. ovoga članka
za UNP moraju se po visini postaviti što niže, a otvori
za metan što više.

Š8Ć
Prostor u koji je smješten spremnik plina mora biti na odgovarajući
način prozračivan tako da se spriječi eventualno
nastajanje pretlaka u odnosu na okolinu. Ova odredba primjenjivat
će se na motorna vozila u koja se uređaji i oprema za
pogon motornih vozila plinom ugrađuju nakon stupanja na snagu
ovoga Pravilnika.

Članak 38.

Sigurnosni uređaji na spremniku plina moraju u potpunosti
djelovati i kod zatvorenoga ventila spremnika plina.

Članak 39.

Š1Ć
Priključak za punjenje mora svojom konstrukcijom i izvedbom
omogućiti da se spremnik plina može puniti samo određenim
plinom i dopuštenim tlakom punjenja, koji odgovaraju konstrukciji
spremnika, te onemogućiti povratno strujanje plina na nedopušten
način.

Š2Ć
Priključak za punjenje dio je voda za plin visokoga tlaka
i treba biti opremljen zaštitnom kapom.

Š3Ć
Priključak za punjenje ne smije se nalaziti u prostoru
za vozača i putnike, uključujući i prtljažnik.
Ova odredba primjenjivat će se na motorna vozila u koja
se uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom ugrađuju
nakon stupanja na snagu ovoga Pravilnika.

Š4Ć
Priključak za punjenje UNP-om ne smije se nalaziti ni u
motornom prostoru.

Š5Ć
Prostor u kojem se nalazi priključak za punjenje mora biti
dostatno prozračivan.

Članak 40.

Š1Ć
Priključak za pražnjenje ugrađuje se iza ventila
spremnika plina (metana), u svrhu mogućnosti pražnjenja
vodova i uređaja iza ventila spremnika plina. Ispuštanje
plina u atmosferu nije dopušteno.

Š2Ć
Ugradnja priključka za pražnjenje plina mora biti
takva da ne može doći do zamjene toga priključka
s priključkom za punjenje i na njemu mora biti zaštitna
kapa.

Članak 41.

Š1Ć
Nepovratni ventili obvezatno moraju biti ugrađeni između
priključka za punjenje i spremnika plina.

Š2Ć
Na mjesto navedeno u stavku 1. ovoga članka moraju se ugraditi
dva međusobno neovisna nepovratna ventila ili jedan nepovratni
ventil i jedan zaporni (ručni) ventil. Ova odredba primjenjivat
će se na motorna vozila u koja se uređaji i oprema za
pogon motornih vozila plinom ugrađuju nakon stupanja na snagu
ovoga Pravilnika.

Članak 42.

Š1Ć
Višesmjerni ventil je ventil koji se postavlja između
priključka za punjenje, odnosno priključka za pražnjenje
i spremnika plina.

Š2Ć
Višesmjerni ventil izvodi se kao pojedinačan ventil
ili kao više ventila koji osiguravaju djelovanje iz članka
18. ovoga Pravilnika.

Članak 43.

Š1Ć
Tlakomjer za metan mora se postaviti u blizini priključka
za punjenje plinom i to tako da ga punitelj može lako očitati.

Š2Ć
Tlakomjer za metan, osim onoga iz prethodnoga stavka, treba ugraditi
i u kabinu u vidnom polju vozača. Umjesto tlakomjera u
kabinu se može ugraditi bilo koji instrument koji će
vozača obavješćivati o količini plina
u spremniku, odnosno o određenoj najmanjoj količini
plina (rezervna količina plina) u spremniku.

Š3Ć
Prijenos signala na tlakomjer, odnosno instrument iz stavka 2.
ovoga članka mora biti takav da u slučaju njegova
loma ne može doći do istjecanja plina.

Š4Ć
Pokazivač količine plina za UNP treba pokazivati
razinu UNP-a u spremniku plina i mora spriječiti dalje
punjenje ukapljenim plinom kad se napuni 80% obujma spremnika.

Š5Ć
Ako se pokazivač količine (razine) plina za UNP
nalazi na spremniku plina, njegovo očitanje mora biti moguće
bez skidanja zaštitnog kućišta. Ova odredba primjenjivat
će se na motorna vozila u koja se uređaji i oprema za
pogon motornih vozila plinom ugrađuju nakon stupanja na snagu
ovoga Pravilnika.

Članak 44.

Pročišćavač plina postavlja se na vod
između spremnika plina i plinskoga ventila i učvršćuje
se na karoseriju ili na okvir vozila.

Članak 45.

Š1Ć
Isparivač plina za UNP pričvršćuje se
na unutarnju stranu karoserije vozila izvan prostora za vozača
i putnike, uključujući i prtljažnik.

Š2Ć
Isparivač plina ne smije se pričvrstiti ni na jedan
dio vozila koji je na povišenoj temperaturi kad je u radnom
stanju.

Članak 46.

Š1Ć
Regulator tlaka ugrađuje se u prostor u kojem je smješten
motor, i to što bliže uređaju koji uvodi plin kao
gorivo u motor, a pričvršćuje se na karoseriju
ili na okvir vozila.

Š2Ć
Ako je regulator tlaka izveden zajedno s isparivačem plina,
on se postavlja isto kao i regulator tlaka bez isparivača.

Š3Ć
Regulator tlaka ne smije se pričvrstiti na motor vozila.

Članak 47.

Š1Ć
Plinski ventil ugrađuje se na vod plina visokoga tlaka između
pročišćavača plina i isparivača
plina odnosno regulatora tlaka, a ugrađuje se na karoseriju
ili na okvir vozila.

Š2Ć
Komanda za uključivanje i isključivanje plina mora
se nalaziti vozaču na dohvat ruke.

Š3Ć
Plinski ventil može biti ugrađen u istom plinotijesnom
kućištu s pročišćavačem plina.
U tom slučaju ugrađuje se isto kao i ventil plina bez
pročišćavača.

Š4Ć
Plinski ventil može biti ugrađen u istom plinotijesnom
kućištu s isparivačem plina, odnosno regulatorom
tlaka. U tom slučaju ugrađuje se isto kao i isparivač
plina, odnosno regulator tlaka.

Članak 48.

Š1Ć
Vodovi za plin visokoga tlaka izrađeni od bakrenih cijevi
ne smiju se lemiti ni zavarivati već se mogu spajati dijelovima
za spajanje izrađenim od mjedi ili čelika.

Š2Ć
Vodove za plin visokoga tlaka izrađene od čeličnih
cijevi treba spajati zavarivanjem ili rastavljivim cijevnim spojevima.
Vijčani se spojevi dopuštaju samo ako proizvođač
dokaže tlačnim ispitivanjima i jamstvom kakvoće
da odgovaraju ovoj namjeni.

Š3Ć
Vodovi za plin visokoga tlaka moraju biti tako položeni (po
mogućnosti u karoseriji ili zaštićeni okvirom
vozila) da ne dolazi do vlastitih vibracija (npr. rezonancije)
te da nema uzajamnog trljanja dijelova, posebno na mjestima provlačenja
cijevi kroz otvore. Razmak između dva mjesta pričvršćenja
smije biti najviše 600 mm; polumjeri savijanja cijevnih vodova
moraju biti prilagođeni materijalu i dimenzijama cijevi.

Š4Ć
U prostoru za vozača i putnike, uključujući
i prtljažnik, cijevni vodovi za plin ugrađuju se samo
ako su posebno zaštićeni (cijev u cijevi i sl.), s
tim što ta zaštita mora biti otporna na mehanička
oštećenja a njeni otvori moraju biti na vanjskoj strani
vozila.

Š5Ć
Prije spoja s uređajem (plinskim ventilom, isparivačem,
pročišćavačem i sl.) vod za plin mora
imati kompenzacijsku zavojnicu koja omogućuje rastezanje.

Š6Ć
Na vodovima za plin visokoga tlaka ne smije biti vidljivih oštećenja,
a korodirane, ispucane ili na drugi način oštećene
vodove treba po uočavanju oštećenja obvezatno
zamijeniti.

Članak 49.

Š1Ć
Vodovi za plin niskoga tlaka koji spajaju isparivač, odnosno
regulator tlaka s uređajem u kojem se stvara smjesa goriva
i zraka za pogon motora ne smiju biti u dodiru s ispušnim
uređajem, odnosno motorom, osim s uređajem za napajanje
motora gorivom. Izvode se savitljivi a izvana trebaju biti opleteni
kovinom.

Š2Ć
Vodovi za plin niskoga tlaka spajaju se navojem ili obujmicama.
Spojevi moraju biti nepropusni. Obujmice moraju biti samokočne
da ne dođe do nekontroliranoga popuštanja.

Š3Ć
Na vodovima za plin niskoga tlaka ne smije biti vidljivih oštećenja,
a korodirane, ispucane ili na drugi način oštećene
vodove treba po uočavanju oštećenja obvezatno
zamijeniti.

Članak 50.

Š1Ć
Vodovi za dovod sredstva za grijanje do isparivača plina,
odnosno regulatora tlaka izvode se kao savitljive cijevi koje
moraju biti otporne na kemijske utjecaje radne tvari koja kroz
njih protječe te moraju izdržati radni tlak i temperaturu
radne tvari.

Š2Ć
Ovi se vodovi postavljaju tako da najkraćim putem bez oštrih
kutova spajaju izvor topline s isparivačem, odnosno regulatorom
tlaka. Spojevi tih vodova osiguravaju se obujmicama.

Š3Ć
Na vodovima za dovod sredstva za grijanje ne smije biti vidljivih
oštećenja, a korodirane, ispucane ili na drugi način
oštećene vodove treba po uočavanju oštećenja
obvezatno zamijeniti.

Članak 51.

Š1Ć
Ventil tekućeg goriva ugrađuje se na vod goriva (benzina,
dizelskoga goriva) ispred pojne pumpe.

Š2Ć
Ventil tekućega goriva iz prethodnoga stavka neće
se ugraditi ako se odabirom plina kao pogonskoga goriva istovremeno
isključi iz pogona dobava (dotok) tekućega goriva
uređaju za opskrbljivanje motora gorivom.

Članak 52.

Š1Ć
Vodovi električne instalacije moraju biti odgovarajuće
dimenzionirani i postavljeni tako da ne stvaraju trenje s podlogom
na koju se polažu. Spojevi električnih vodiča
moraju biti izvedeni tako da ne izazivaju iskrenje.

Š2Ć
Električna instalacija mora biti osigurana taljivim osiguračem.

Članak 53.

Š1Ć
U vozilu na pogon plinom mora se nalaziti tehnička uputa
koja sadrži ova upozorenja:

1. da je punjenje spremnika plina dopušteno samo:

a) određenim plinom (UNP-om, odnosno metanom),

b) na mjestima posebno predviđenima za opskrbu vozila plinom
i osoblju koje je za to ovlašteno,

c) kad je motor isključen,

d) uz uvjet da se u vozilu ne nalaze osobe,

e) ako nije istekla valjanost redovnoga tehničkog pregleda
vozila,

2. da spremnik plina ne smije biti napunjen više od 80% njegova
obujma za UNP, odnosno više od 22 MPa (220 bar) za metan,

3. da nakon punjenja spremnika plinom priključak za punjenje
mora biti nepropusno zatvoren i zaštićen zaštitnim
poklopcem,

4. da ispravnost sigurnosnog ventila smiju provjeravati samo ovlaštene
osobe uz odobrenje nadležne inspekcije za tlačne posude,

5. da vozilo na pogon plinom ne smije biti ostavljeno u prostoriji
bez prozračivanja te da se u blizini tako ostavljenoga
vozila ne smije upotrebljavati otvoreni plamen ili drugi izvori
iskrenja.

Š2Ć
Na vjetrobranu odnosno na stražnjem staklu kabine vozila
s pogonom na plin mora se nalaziti naljepnica s oznakom uporabljenoga
plina kao pogonskoga goriva. Sadržaj, oblik i dimenzije naljepnice
prikazani su u privitku 1, koji je tiskan uz ovaj Pravilnik i
njegov je sastavni dio.

Članak 54.

Š1Ć
Prije uvođenja vozila u zatvoreni radionički prostor,
kao i prije izvođenja radova na motornom vozilu s plinskim
pogonom, serviser treba provjeriti istječe li plin iz plinskog
uređaja.

Š2Ć
Ako se provjerom utvrdi istjecanje plina iz uređaja i opreme
za pogon motornih vozila plinom, zatvaranjem ili pražnjenjem
spremnika plina mora se otkloniti opasnost prije započinjanja
daljih radova.

Š3Ć
Prije započinjanja radova na motornom vozilu s plinskim
pogonom serviser mora ispitati koncentraciju plina u radionici
i po potrebi uključiti ventilaciju.

Š4Ć
Koncentracija plina u prostoru radionice i prostoru vozila ne
smije prelaziti opasnu koncentraciju prema članku 3. ovoga
Pravilnika.

Š5Ć
Nikakvi radovi, npr. rezanja, zavarivanja i slično, na
spremniku plina nisu dopušteni bez odobrenja inspekcije nadležne
za tlačne posude.

Članak 55.

Š1Ć
Ugradnja plinskih uređaja i opreme za pogon motornoga vozila
smatra se preinakom vozila.

Š2Ć
Nakon ugradnje uređaja i opreme za pogon motornih vozila plinom
vozilo mora biti ispitano.

Š3Ć
Ispitivanje se provodi radi utvrđivanja ispravnosti ugradnje
plinskih uređaja i opreme, nepropusnosti svih uređaja
i spojeva plinskih vodova i opterećenja osovina.

Š4Ć
Ispitivanje nepropusnosti obavlja se sapunicom ili mjerilom za
otkrivanje plina koje može izmjeriti opasnu koncentraciju
plina s točnošću ± 5% od izmjerene vrijednosti.
Ispitivanje nepropusnosti plinskih uređaja i opreme vozila,
stanice za tehnički pregled vozila moraju obavljati isključivo
mjerilom koncentracije plina iz ovoga stavka najkasnije od 1.
siječnja 2001. godine.

Š5Ć
Plinski uređaji i oprema smatraju se nepropusnim ako pokusom
sapunicom nije utvrđeno propuštanje, odnosno ako izmjerena
koncentracija plina ne prelazi opasnu koncentraciju.

Š6Ć
O obavljenom ispitivanju uređaja i opreme za pogon motornih
vozila plinom te o ispravnosti ugradnje izdaje se potvrda o ispitivanju
vozila.

Š7Ć
Potvrdu o ispitivanju vozila izdaje pravna osoba ovlaštena
za ispitivanje vozila.

Š8Ć
Za provedbu ispitivanja iz stavaka 3. i 4. ovoga članka
potrebno je da spremnik plina za UNP bude napunjen najmanje na
1/2 dopuštenoga punjenja, a u spremniku plina za metan tlak
mora iznositi najmanje 17 MPa (170 bar).

Članak 56.

Š1Ć
Uređaji i oprema za pogon motornih vozila plinom podliježu
redovitom tehničkom pregledu vozila u smislu odredaba Zakona
o sigurnosti prometa na cestama.

Š2Ć
Valjanost tehničkoga pregleda vozila ne smije trajati dulje
od valjanosti ispitivanja spremnika pokusnim tlakom obavljenim
od nadležne inspekcije za tlačne posude.

Š3Ć
Svake pete godine spremnik plina treba izvaditi iz vozila i ispitati
na pokusni tlak hladnom vodom. Uspješnost ispitivanja potvrđuje
inspektor nadležne inspekcije za tlačne posude u ispravi
o spremniku plina, a na spremnik plina se utiskuje žig te
godina i mjesec ispitivanja.

Š4Ć
Iznimno od odredbe stavka 3. ovoga članka, inspektor nadležne
inspekcije za tlačne posude može odobriti ispitivanje
spremnika plina bez njegova vađenja iz vozila i uz uporabu
drugoga prikladnoga tlačnog medija.

Š5Ć
Nikakva oštećenja na spremniku plina nisu dopuštena.
Kad se oštećenje uoči, plin iz spremnika plina
treba odmah ukloniti, a slučaj prijaviti nadležnoj
inspekciji za tlačne posude. Inspektor te inspekcije obavit
će pregled i dati izvješće s uputom za dalji
postupak.

Š6Ć
Ako od zadnjega ispitivanja pokusnim tlakom prođe više
od dvije godine, za koje vrijeme spremnik plina nije bio u uporabi,
ispitivanje pokusnim tlakom treba ponoviti prije ugradnje spremnika
u vozilo.

Š7Ć
Spremnik plina smije biti u uporabi najviše dvadeset godina,
računajući od godine proizvodnje.

Š8Ć
Danom stupanja na snagu ovoga Pravilnika spremnici plina stariji
od 20 godina, a koji imaju valjano ispitivanje pokusnim tlakom
smiju se upotrebljavati do isteka te valjanosti.

VI. PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 57.

Danom početka primjene ovoga Pravilnika prestaje vrijediti
Pravilnik o tehničkim normativima za uređaje i opremu
za pogon motornih vozila na tekući naftni plin (»Narodne
novine« broj 53/91).

Članak 58

Servisne radionice iz članka 4. ovoga Pravilnika, koje
su obavljale poslove ugradnje i održavanja uređaja i
opreme za pogon motornih vozila plinom, dužne su uskladiti
uvjete svoga rada s odredbama ovoga Pravilnika u roku od 12 mjeseci
od stupanja Pravilnika na snagu.

Članak 59.

Š1Ć
Uređaji i oprema za pogon motornih vozila određenom vrstom
plina:

- koji se ugrađuju u vozila koja se prvi put pregrađuju
za pogon plinom,

- koji su već tvornički ugrađeni u vozila koja
se prvi put registriraju u Republici Hrvatskoj, moraju imati odgovarajuća
homologacijska odobrenja i sukladne homologacijske oznake prema
ECE pravilnicima koji su na snazi u Republici Hrvatskoj.

Š2Ć
Izuzet od odredbe iz stavka 1. ovoga članka jest uređaj
iz članka 6. stavak 1. točka 1. ako je izrađen
i odobren prema odgovarajućim propisima Republike Hrvatske.

Članak 60.

Ovaj Pravilnik stupa na snagu osmoga dana od dana objave u »Narodnim
novinama«.

Klasa: 011-01/98-01/136
Urbroj: 530-01-00-15
Zagreb, 5. siječnja 2000.

Ministar
pomorstva, prometa i veza
**kap. Ivan Pavlović, dipl. ing**., v. r.

![](dodatni/374632.gif)

Pravilnik, NN 4/2000-37