## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske br. U-I-990/99 od 15. ožujka 2000.

### NN 32/2000 (24.3.2000.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske br. U-I-990/99 od 15. ožujka 2000.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**679**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu dr. sc. Smiljko Sokol,
predsjednik Suda te suci dr. sc. Velimir Belajec, Marijan Hranjski
dr. iur., dr. sc. Petar Klarić, Jurica Malčić,
mr. sc. Ivan Matija, Ivan Mrkonjić dr. iur., dr. sc. Jasna
Omejec, Emilija Rajić, Vice Vukojević dr. iur. i Milan
Vuković dr. iur., u povodu prijedloga PROMEL PROJEKTA d.o.o.
Zagreb, zastupanog po direktoru Zlatku Vukoviću, ing. prom.,
za pokretanje postupka ocjene ustavnosti Zakona o Hrvatskoj komori
arhitekata i inženjera u graditeljstvu, i za pokretanje postupka
ocjene ustavnosti i zakonitosti Statuta Hrvatske komore arhitekata
i inženjera u graditeljstvu, na sjednici održanoj dana
15. ožujka 2000., donio je

## RJEŠENJE

I. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu
ustavnosti odredaba članka 1. stavka 2., članka
15., članka 16. i članka 22. stavka 1. Zakona o
Hrvatskoj komori arhitekata i inženjera u graditeljstvu (»Narodne
novine«, broj 47/98).

II. Ne prihvaća se prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu
ustavnosti i zakonitosti odredaba članka 4. stavka 1. i
članka 51. točke 3. Statuta Hrvatske komore arhitekata
i inženjera u graditeljstvu (»Narodne novine«,
broj 40/99).

III. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

»PROMEL PROJEKT« d.o.o. za inženjering, proizvodnju
i trgovinu iz Zagreba, podnio je Ustavnom sudu Republike Hrvatske
prijedlog za ocjenu ustavnosti odredaba članka 1. stavka
2., članka 15., članka 16. i članka 22. stavka
1. Zakona o Hrvatskoj komori arhitekata i inženjera u graditeljstvu
(»Narodne novine«, broj 47/98 - dalje: Zakon), kao i
prijedlog za ocjenu ustavnosti i zakonitosti odredaba članka
4. stavka 1. i članka 51. točke 3. Statuta Hrvatske
komore arhitekata i inženjera u graditeljstvu (»Narodne
novine«, broj 44/99 - dalje: Statut).

Predlaže da Ustavni sud pokrene postupak o ocjeni ustavnosti
i ukine osporavane odredbe Zakona kao protivne odredbama čl.
43., 49. i 54. Ustava te da pokrene postupak ocjene ustavnosti
i zakonitosti i ukine osporavane odredbe Statuta kao suprotne
čl. 49. i 54. Ustava, a odredbu iz članka 51. točke
3. Statuta kao suprotnu i čl. 160. i 387. Zakona o trgovačkim
društvima.

Prije ocjene osporavanih odredaba, Ustavni je sud prijedlog dostavio
tadašnjem Ministarstvu prostornog uređenja, graditeljstva
i stanovanja te Hrvatskoj komori arhitekata i inženjera u
graditeljstvu, radi davanja stručnog mišljenja o prijedlogu.

U dostavljenom mišljenju Ministarstvo prostornog uređenja,
graditeljstva i stanovanja, u bitnom, navodi da se prema Pravilniku
o programu i načinu polaganja stručnih ispita za
obavljanje određenih poslova u izgradnji objekata (»Narodne
novine«, broj 23/89), taj ispit polaže za arhitektonski,
građevinski, strojarski i elektrotehnički smjer, dakle,
da diplomirani inženjeri i inženjeri prometa ne polažu
taj ispit, zbog čega nisu ovlašteni potpisivati tzv.
prometne projekte, već da to i sada čine diplomirani
inženjeri i inženjeri građevinarstva stručnog
smjera za prometnice. Istovremeno, navodi Ministarstvo, diplomirani
inženjeri i inženjeri prometa mogu sudjelovati kao stručni
suradnici na izradi određene vrste prometnih projekata, jer
ni jednoj struci nije zabranjeno sudjelovati u procesu izrade
određenog projekta.

Glede osporavane odredbe članka 22. stavka 1. Zakona, ističe
da je propisivanje cijene usluga jedno od osnovnih komorskih načela
sukladnog europskom pravu te da se ne radi o monopolu, već
da se putem najniže dopuštene cijene svi ovlašteni
arhitekti i inženjeri kao i investitori (naručitelji)
stavljaju u isti položaj.

Smatra da prijedlog nije osnovan.

Svoje stručno mišljenje dostavila je i Hrvatska komora
arhitekata i inženjera u graditeljstvu. U bitnom navodi isto
kao što to čini Ministarstvo prostornog uređenja
i graditeljstva te smatra da prijedlog nije osnovan.

1. Članak 1. stavak 2. Zakona, glasi:

»(2) U Komoru se obvezatno udružuju »ovlašteni
arhitekti« i »ovlašteni inženjeri« koji
obavljaju stručne poslove prostornog uređenja, poslove
projektiranja, stručnog nadzora i kontrole projekata sukladno
posebnim propisima a radi zastupanja i usklađivanja zajedničkih
interesa, zaštite javnog interesa i zaštite interesa
trećih osoba.«

Predlagatelj navodi da se temeljem osporene odredbe stavka 2.
članka 1. Zakona, ovlašteni arhitekti i ovlašteni
inženjeri moraju udružiti u Komoru, jer bez udruživanja
ne mogu obavljati poslove za koje su se školovali i položili
stručni ispit. Na taj način da se njima kao građanima
oduzima pravo na slobodno udruživanje, što da je suprotno
članku 43. Ustava.

Prijedlog nije osnovan.

Osporena odredba odnosi se na osobe koje obavljaju stručne
poslove prostornog uređenja, poslove projektiranja, stručnog
nadzora i kontrole projekata sukladno posebnim propisima, a radi
zastupanja i usklađivanja zajedničkih interesa, zaštite
javnog interesa i zaštite trećih osoba.

Dakle, svrha je postojanja Komore i obveznog udruživanja
u nju osoba koje žele obavljati poslove iz članka
2. stavka 2. Zakona, uz zastupanje zajedničkih interesa
tih osoba, posebno i zaštita javnog interesa i interesa trećih
osoba.

Posebnu zaštitu javnog interesa i interesa trećih osoba,
država je prenijela na Komoru, pa Sud ocjenjuje da nije u
nesuglasju s odredbom članka 43. stavka 1. Ustava, kad
je propisala da se osobe koje obavljaju poslove kod kojih se mora
paziti na te interese, obvezno udružuju u Komoru koja će
te interese štititi.

2. Članci 15. i 16. Zakona, glase:

»Članak 15.

(1) Strukovni razred (u daljnjem tekstu: razred) oblik je strukovnog
povezivanja i organiziranja članova Komore radi unapređivanja
rada članova Komore koji obavljaju određene poslove.

(2) Svaki član Komore istodobno je i član jednog
od razreda.

Članak 16.

Strukovni razredi jesu:

1. Razred arhitekata,

2. Razred inženjera građevinarstva,

3. Razred inženjera geodezije,

4. Razred inženjera strojarstva,

5. Razred inženjera elektrotehnike.«

Predlagatelj ukazuje da su iz strukovnih razreda iz navedenih
zakonskih odredaba, izostavljeni diplomirani inženjeri prometnih
znanosti, koji također moraju polagati poseban stručni
ispit da bi mogli projektirati dinamičke signalizacije
i semaforizaciju križanja. Navodi da zbog toga diplomirani
inženjeri prometnih znanosti ne mogu obavljati svoje poslove
zato što ne mogu biti članovi Komore, čime
da su povrijeđene odredbe članka 54. Ustava.

Prijedlog nije osnovan.

Prema odredbama Pravilnika o programu i načinu polaganja
stručnih ispita za obavljanje određenih poslova u izgradnji
objekata, koji je temeljem odredbe članka 117. stavka 2.
Zakona o gradnji (»Narodne novine«, broj 52/99 i 75/99)
još uvijek na snazi, stručni ispit polaže se
za arhitektonski, građevinski, strojarski i elektrotehnički
smjer, što znači da sukladno uvjetima za polaganje,
tom stručnom ispitu mogu pristupiti samo diplomirani inženjeri,
odnosno inženjeri arhitekture, građevinarstva, strojarstva
i elektrotehnike. To su temeljne struke, uz inženjera geodezije,
koje sudjeluju u procesu projektiranja i gradnje određene
građevine. Diplomirani inženjeri geodezije polažu
stručni ispit sukladno odredbi članka 66. Zakona
o državnoj izmjeri i katastru nekretnine (»Narodne novine«,
broj 128/99). Osobe navedenih struka koje su položile stručni
ispit mogle su prema ranijim propisima u svojstvu ovlaštene
osobe izrađivati i potpisivati glavni projekt, odnosno projekt
za dobivanje građevne dozvole, dokumente prostornog uređenja
(prostorne planove) i stručne podloge za lokacijske dozvole
te parcelacijske elaborate i elaborate iskolčenja građevina.
Do stupanja na snagu osporavanog Zakona, odnosno Zakona o izmjenama
i dopunama Zakona o prostornom uređenju (»Narodne novine«,
broj 68/98) i Zakona o gradnji (»Narodne novine«, broj
52/99 i 75/99), ti poslovi mogli su se obavljati samo u pravnoj
osobi, a ne i samostalno, s time da ih je pravna osoba, registrirana
za njihovo obavljanje, mogla obavljati samo ukoliko je imala uposlene,
odnosno ukoliko je na drugi način angažirala diplomirane
inženjere ili inženjere sa spomenutim položenim
stručnim ispitom.

Članak 16. Zakona posljedica je rješenja iz članka
1. stavka 1. i članka 2. Zakona, pa određuje koje su
struke članovi Komore, odnosno pojedinog strukovnog razreda,
a članovi Komore obvezno moraju biti samo oni arhitekti
i inženjeri koji u svojstvu odgovorne osobe obavljaju stručne
poslove prostornog uređenja, poslove projektiranja, stručnog
nadzora i kontrole projekata, bilo samostalno, bilo u pravnoj
osobi, kako to proizlazi iz članka 4. stavka 1. Statuta,
članka 25. Zakona o gradnji i članaka 8. i 8a. Zakona
o prostornom uređenju te članka 55. Zakona o državnoj
izmjeri i katastru nekretnina. Ostali arhitekti i inženjeri
koji nisu članovi Komore mogu sudjelovati u obavljanju
naprijed navedenih poslova, ali samo kao stručni suradnici
na projektu i nisu ovlašteni taj projekt potpisati.

Prema tome, osporavanim zakonskim rješenjem nije zabranjeno
obavljanje poslova ni jednoj struci koja se pojavljuje u procesu
izrade određenog projekta, pa ni diplomiranim inženjerima
prometa.

Stoga Sud ocjenjuje da osporavane odredbe članaka 15. i
16. Zakona nisu u nesuglasju s odredbama članka 54. Ustava.

3. Članak 22. Zakona, glasi:

»(1) Skupština Komore uz prethodno mišljenje svakog
razreda i uz suglasnost Ministarstva utvrđuje cijene svojih
usluga te donosi pravilnik o cijenama svojih usluga.

(2) Pravilnik iz stavka 1. ovoga članka objavljuje se u
»Narodnim novinama«.«

Predlagatelj ističe kako »ovlašteni« inženjer
može obavljati svoje poslove samo ako je član Komore
i po cijenama koje utvrđuje Komora. Postavlja pitanje radi
li se o monopolu ili o tržišnoj utakmici kada svi »ovlašteni«
inženjeri moraju obavljati poslove po istim cijenama te smatra
da su te odredbe suprotne odredbama članka 49. Ustava,
jer država osigurava svim poduzetnicima jednak pravni položaj
na tržištu, a monopoli su zabranjeni.

Prijedlog nije osnovan.

U skladu s osporavanim odredbama, donesen je Pravilnik o cijenama
usluga Hrvatske komore arhitekata i inženjera u graditeljstvu
(»Narodne novine«, broj 85/99 - dalje: Pravilnik). Njime
je uređen obračun naknade za rad arhitekata i inženjera
za poslove izrade dokumenata prostornog uređenja, izrade projekata
i tehničkog savjetovanja investitora te nadzora nad gradnjom,
s time da su u pravilu određeni najniži iznosi naknade.

Propisivanje cijena usluga, jedno je od osnovnih komorskih načela
kojega se moraju pridržavati njezini članovi. Za slobodne
profesije kao i zaposlene arhitekte i inženjere u tvrtkama
članovima Komore, cijene određuje od države određeno
nadležno tijelo, tj. Komora, odnosno njezini članovi
putem Skupštine Komore.

Dakle, u konkretnom slučaju ne radi se o monopolu, već
se putem najniže dopuštene cijene usluge svi ovlašteni
inženjeri i arhitekti, kao i naručitelji, stavljaju
u isti položaj. Pri tome nije isključena mogućnost
utvrđivanja cijene i na drugi način, ali ona ne može
biti niža od propisane spomenutim Pravilnikom, no može
biti viša.

Stoga Sud ocjenjuje da osporene odredbe nisu u nesuglasju s odredbama
članka 49. Ustava.

4. Članak 4. stavak 1. Statuta, glasi:

»(1) Pravo na obavljanje stručnih poslova prostornog
uređenja, poslova projektiranja, stručnog nadzora i
kontrole projekata sukladno posebnim propisima, a prema stručnom
smjeru u svojstvu odgovorne osobe i pravo uporabe strukovnih naziva
»ovlašteni arhitekt« ili »ovlašteni inženjer«
stječe se upisom u Imenik ovlaštenih arhitekata i
Imenik ovlaštenih inženjera.«

Predlagatelj smatra da je navedena odredba suprotna članku
54. Ustava.

Prijedlog nije osnovan.

Ovlasti temeljem upisa u smislu odredbe članka 4. stavka
1. Statuta mogu steći sve osobe koje se prema odredbi članka
1. stavka 2. Zakona obvezno udružuju u Komoru, pa su sve
osobe na koje se ta odredba odnosi u istom položaju glede
njihovih ustavnih prava iz članka 54. stavka 1. Ustava.

Dakle, sve osobe koje žele obavljati stručne poslove
prostornog uređenja, poslove projektiranja, stručnog
nadzora i kontrole projekata, moraju za to ispunjavati jednake
uvjete, zbog čega Ustavni sud ocjenjuje da osporavana odredba
članka 4. stavka 1. Statuta nije u nesuglasju s odredbama
članka 54. Ustava.

5. Članak 51. točka 3. Statuta, glasi:

»Upravni odbor, pored određenog Zakonom o Hrvatskoj komori
arhitekata i inženjera u graditeljstvu:

3. izdaje prethodne suglasnosti projektantskim društvima
o suglasnosti ugovora o osnivanju sa zakonom, statutom i drugim
općim aktima Komore.«

Predlagatelj pita nije li Komora preuzela ovlasti koje Ustav daje
državnim organima (kontrola) i ograničila slobodu
i pravo građana da u skladu s pozitivnim propisima osnivaju
dioničko društvo ili društvo s ograničenim
jamstvom. Smatra da je osporavana odredba suprotna odredbama članka
49. st. 1. i 2. Ustava, i odredbama čl. 160. i 387. Zakona
o trgovačkim društvima (»Narodne novine«,
broj 111/93 i 34/99).

Prijedlog nije osnovan.

U članku 11. alineji 6. Zakona je određeno da Upravni
odbor Komore obavlja i druge poslove utvrđene Statutom. Upravni
odbor Komore obavlja te poslove kao tijelo Komore koja prema odredbi
članka 5. stavka 1. Zakona ima javne ovlasti, što
prema ocjeni Suda nije u nesuglasju s odredbama članka
49. st. 1. i 2. Ustava.

Također, Sud ocjenjuje da odredba članka 51. točke
3. Statuta nije u nesuglasju ni s odredbama čl. 160. i
387. Zakona o trgovačkim društvima.

Naime, u članku 160. Zakona o trgovačkim društvima
određeno je tko su osnivači dioničkog društva
i koliko najmanje osoba mora usvojiti statut društva, dok
je u članku 387. istoga Zakona propisan način osnivanja
društva s ograničenom odgovornošću.

Međutim, prema odredbi članka 31. stavka 2. Zakona
o gradnji, projektantsko društvo osniva se kao javno trgovačko
društvo na čije se osnivanje odnose odredbe čl.
68. do 70. Zakona o trgovačkim društvima, a ne odredbe
čl. 160. i 378. Zakona o trgovačkim društvima.

Stoga Ustavni sud ocjenjuje da odredba članka 51. točke
3. Statuta nije nesuglasna navedenim odredbama Zakona o trgovačkim
društvima.

Temeljem odredbe članka 41. stavka 1. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«,
broj 99/99) riješeno je kao u toč. I. i II. izreke.

Objava ovog rješenja temelji se na odredbi članka
28. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-I-990/1999
Zagreb, 15. ožujka 2000.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**dr. sc. Smiljko Sokol,** v. r.

Rješenje, NN 32/2000-679