## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2924/2002 od 6. listopada 2004.

### NN 151/2004 (29.10.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-IIIA-2924/2002 od 6. listopada 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2635

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlu­čivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Željko Potočnjak, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija, Agata
Račan, Smiljko Sokol, Nevenka Šernhorst i Milan Vuković, članovi Vijeća, u
postupku pokrenutom ustavnom tužbom A. M. iz
Z., kojeg zastupa B. S., odvjetnik iz Z., na sjednici održanoj dana 6.
listopada 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Pn-1720/96 u
najkraćemu mogućem roku, ali ne duljem od dvanaest (12) mjeseci, računajući od
prvoga idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustav­nom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), podnositelju ustavne tužbe A. M. iz Z., A. M. 11, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narod­ne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 5.500,00 kuna.

IV.
Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog proračuna
u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu
financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je dana 4. prosinca 2002. godine
ustavnu tužbu radi duljine parničnog postupka pokrenutog njegovom tužbom, te
smatra da mu je povrijeđeno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.
Ustavni sud je u postupku pokrenutom ustavnom tužbom, primjenom članka 63.
Ustavnog zakona, uvidom u spis Općin­skog suda u Zagrebu broj: Pn-1720/96
utvrdio činjenice koje su pravno relevantne za odlučivanje o povredi ustavnog
prava podnositelja, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike
Hrvatske.

Dana 15. ožujka 1996. godine podnositelj je Općinskom
sudu u Zagrebu podnio tužbu protiv tuženika C. o. d.d. Z., radi naknade štete.

U razdoblju od podnošenja tužbe sudu do 13. prosinca
1996. godine rješavana je obveza plaćanja pristojbi, kada je tužitelj sudu
dostavio dokaz o izvršenju svoje obveze.

Prvo ročište određeno je za dan 4. travnja 1997.
godine, kada je tužitelj pozvan platiti razliku pristojbe, s obzirom da je 18.
prosinca 1996. godine preinačio tužbu povećanjem postojećeg zahtjeva na ime
naknade štete sada u 121.000,00 kuna.

Tužitelj je platio dio pristojbe dok je za neplaćeni
dio sud tužitelju poslao opomenu tek nakon dvije godine.

Općinski sud pokušava pribaviti prekršajni spis službenim
putem u razdoblju od 20. listopada 1998. do rujna 2000. godine, te je konačno
Prekršajni sud u Sesvetama dostavio traženi spis 22. rujna 2000. godine.

U međuvremenu je tužitelj stavio zahtjev za izuzeće
suca i to 12. listopada 2000. godine, o čemu je žurno odlučio predsjednik suda
te je 24. istog mjeseca zahtjev odbio.

Dana 22. rujna 2000. godine, dostavljen je prekršajni
spis, ali tek je 19. rujna 2001. godine održano drugo ročište na kojem je
saslušan tužitelj, te sljedeće zakazano za 22. veljače 2002. godine, radi provođenja
dokaza saslušanja svjedoka koji nije pristupio ranije zakazanom ročištu.
Rješenjem izvanraspravnog vijeća 23. siječnja 2002. godine, nakon proteka više
od četiri godine od podnošenja tužbe, prihvaćen je prijedlog podnositelja za
provo­đenje prometnog vještačenja.

U
razdoblju od 21. veljače do 15. ožujka 2002. godine (manje od mjesec dana) spis
se nalazio na Vrhovnom sudu Republ­ike Hrvatske, po zahtjevu za delegaciju
drugog stvarno nadležnog suda, koji je odbijen.

Dana 4.
prosinca 2002. godine podnositelj je podnio tužbu Ustavnom sudu.

Nakon
toga vremena sud je obavio sljedeće radnje:

–
proveo 12. prosinca 2002. godine kombinirano prometno i sudsko-medicinsko
vještačenje.

–
podnositelj je 16. prosinca 2002. godine predložio medicinsko vještačenje, što
je sud prihvatio izvanraspravnim rješe­njem 14. siječnja 2003. godine, za što
je podnositelj uplatio predujam,

–
sljedeće ročište održano je 19. studenoga 2003. godine, dok je sljedeće
zakazano 19. svibnja 2004. godine, na kojem je predloženo novo medicinsko
vještačenje.

OČITOVANJE
OPĆINSKOG SUDA U ŠIBENIKU

3. Na
temelju članka 69. alineje 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud je zatražio od
Općinskog suda u Zagrebu da se izjasni o navodima ustavne tužbe.

U
očitovanju od 17. veljače 2003. godine i 28. lipnja 2004. godine Općinski sud u
Zagrebu navodi kronologiju postupanja u predmetu.

PRAVO
VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

4.
Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvat­ske, propisano je:

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).

Odredbama
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.

*Ustavna tužba je osnovana.*

5. Uvidom u spis Općinskog suda u Zagrebu broj:
Pn-1720/96 Ustavni sud je utvrdio da su se u ovom slučaju ostvarile
pretpostavke za postupanje temeljem odredbe članka 63. Ustavnog zakona.

Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđenjima:

5.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 15. ožujka 1996. godine, tužbom podnositelja
protiv tuženika C. o. d.d. Z., radi naknade štete.

Ustavna
tužba podnesena je dana 4. prosinca 2002. godine, a do tog dana sudski postupak
nije pravomoćno okončan, pa Ustav­ni sud utvrđuje da do dana podnošenja ustavne
tužbe postupak u ovom predmetu traje ukupno šest (6) godina, 8 mjeseci i
devetnaest (19) dana.

Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. \_
pročišćeni tekst i 8/99. \_ ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije) stupio je na snagu dana 5. studenoga 1997. godine.

Od dana stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju
Konvencije, odredbe Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
Vijeća Europe (u daljnjem tekstu: Europska konvencija) čine, temeljem članka
140. Ustava Republike Hrvatske, dio unutarnjega pravnog poretka Republike
Hrvatske. Dio unutarnjega prav­nog poretka Republike Hrvatske od tog dana čini
i odredba članka 6. stavka 1. Europske konvencije pod nazivom »Pravo na pošteno
suđenje«, koja između ostalog propisuje:

Radi utvrđivanja svojih prava i obveza građanske
naravi (...) svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani
sud (...) u razumnom roku ispita njegov slučaj.

Pravo na donošenje sudske odluke u razumnom roku čini
dio unutarnjega pravnog poretka Republike Hrvatske od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije (5. studenoga 1997. godine). Pravo na
donošenje sudske odluke u razumnom roku je ustavno pravo u Republici Hrvatskoj
od 9. studenoga 2000. godine (dana proglašenja Promjena Ustava). Ispitivanje
razumnosti trajanja sudskih postupaka prije 5. studenoga 1997. godine, u
pravilu, ne bi moglo biti predmetom ustavnosudskih postupaka temeljenih na članku
63. Ustavnog zakona, jer u dotadašnjem prav­nom poretku Republike Hrvatske
takvo pravo nije postojalo.

Ustavni
sud je ocijenio da se u ovom slučaju pravno relevantnim razdobljem, sa
stajališta povrede prava na donošenje sudske odluke u razumnom roku, smatra
razdoblje od 5. studenoga 1997. godine (to jest od dana stupanja na snagu
Zakona o potvrđivanju Konvencije) do 4. prosinca 2002. godine (to jest do dana
podnošenja ustavne tužbe), što ukupno iznosi pet (5) godina i dva (2) mjeseca.

5.2.
POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Ustavni
sud je utvrdio da je u razmatranom, pravno relevantnom razdoblju, sud održao ročište
dana 4. travnja 1997. godine (dakle nakon proteka jedne godine i 21 dana),
zatim 19. rujna 2001. godine (nakon proteka četiri godine, pet mjeseci i
petnaest dana).

5.3.
PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA U SUDSKOM POSTUPKU)

Podnositelj
ustavne tužbe, kao tužitelj u sudskom postupku, prema utvrđenju Ustavnog suda,
nije pridonio duljini trajanja postupka u pravno relevantnom razdoblju.

5.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Prema
utvrđenju Ustavnog suda, činjenice predmeta ne ukazuju da bi se radilo o složenoj
stvari.

6.
Ustavni sud utvrđuje da parnični postupak po tužbi podnositelja, koji se vodi
pred Općinskim sudom u Zagrebu pod brojem: Pn-1720/96, traje preko osam godina,
računajući dan donošenja odluke Ustavnog suda. Ukupna duljina postupka kao i
učestala dulja razdoblja neaktivnosti suda ukazuju na to da je u tom postupku
prekoračen razumni rok. Stoga Ustavni sud utvrđuje da je povrijeđeno ustavno
pravo podnositelja da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud u
razumnom roku odluči o njegovim pravima ili obvezama, koje je zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. stavka 2.
Ustavnog zakona, donesena odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

7. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao pod točkama III. i IV. izreke odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje sudske odluke u razumnom roku, Ustavni sud u pravilu određuje za
razmatrano, pravno relevantno razdoblje, uz iznimnu moguć­nost uvažavanja
nerazumno dugog razdoblja potpune neaktivnosti suda i prije 5. studenoga 1997.
godine, što ovisi o osobitim okolnostima svakoga pojedinog slučaja.

Pri utvrđivanju visine naknade, temeljem članka 63.
stavka 2. Ustavnog zakona, Ustavni sud uzima u obzir sve okolnosti slučaja, uz
istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici
Hrvatskoj.

8. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbi članka 29. stavka 1. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2924/2002
Zagreb, 6. listopada 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Željko Potočnjak,** v. r.

Odluka, NN 151/2004-2635