## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2054/2003 od 16. veljače 2005.

### NN 31/2005 (7.3.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2054/2003 od 16. veljače 2005.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

596

Ustavni sud Republike Hrvatske,
u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario Kos, Ivan Mrkonjić,
Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi S.
C. iz Z., na sjednici održanoj 16. veljače 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.Ustavna tužba se usvaja.

II.Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u predmetu koji se vodi
pred tim sudom pod brojem: Pr-453/01 (prije broj: Pn-7444/96)
u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III.Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustav­nomsudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. –
pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe S. C. iz Z., K. 59, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 7.800,00 kuna.

IV.Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će isplaćena iz državnog
proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva podnositeljice
Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

V.Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.
if !supportLineBreakNewLine
endif

Obrazloženje
if !supportLineBreakNewLine
endif

1. Podnositelj ustavne tužbe,
temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
(»Narodne novine«, broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem
tekstu: Ustavni zakon), podnio je 9. lipnja 2003. godine ustavnu tužbu radi
duljine parničnog postupka.

            ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2.Dana 13. studenoga 1996. godine podnositelj je Općins­kom
sudu u Zagrebu podnio tužbu radi naknade štete zbog povrede na radu, protiv
tuženika »T.« d.o.o. iz Z.

Prvo
ročište održano je 23. siječnja 1997. godine te nakon proteka više od tri
godine zakazano je drugo ročište 18. rujna 2000. godine.

U
tijeku 2001. godine održana su dva ročišta glavne rasprave od kojih je ono
održano 24. siječnja odgođeno zbog nedolaska tuženika, dok je na drugom
održanom 20. rujna određeno provođenje medicinskog vještačenja.

Predmet
dobiva novu signaturu pa se umjesto broja: Pn-7444/96,
sada vodi pod brojem: Pr-453/01, iako u predmetu nije donesena odluka.

Skoro
dvije godine nakon toga sud poziva tužitelja da uplati predujam za vještačenje,
koji nije uplaćen u roku, te je sljedeća glavna rasprava zakazana za 13. siječnja
2004. godine.

Ustavna
tužba podnesena je 9. lipnja 2003. godine.

Nakon toga, predmet se i sada nalazi
pred Općinskim sudom, te je u kalendaru do 11. travnja 2005. godine, postupak
nije dovršen.

3. PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom članka 29. stavka 1. Ustava Republike
Hrvatske propisano je:

»Članak 29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«

Odredbom članka 63. Ustavnog zakona
propisano je:

»Članak 63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2)
U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog nedonošenja
akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će nadležnom sudu
odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno odlučiti o pravima i
obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje teći idućeg dana od
dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3)
U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će odrediti primjerenu naknadu
koja pripada podnositelju zbog povrede njegova ustavnog prava koju je sud
učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...) nije odlučio u razumnom
roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana
podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«

*Ustavna tužba je osnovana.*

4.Svoju odluku Ustavni
sud obrazlaže sljedećim utvr­đe­njima:

4.1. DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski parnični postupak
započeo je 13. studenoga 1996. godine tužbom podnositelja Općinskom sudu u
Zagrebu radi naknade štete zbog ozljede zadobivene tijekom rada.

Međutim, duljina postupka ne
uzima se u razmatranje od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je
stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda i Protokola broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu
ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«,
broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst, 8/99. – ispravak i 14/02., u daljnjem
tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1.
jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je 9.
lipnja 2003. godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa
Ustavni sud utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao
ukupno šest (6) godina, devet (9) mjeseci i dvadeset (20) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije, pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao osam dana manje od šest (6) godina.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom,
pravno relevantnom razdoblju cijelo vrijeme vodio pred Općinskim sudom u
Zagrebu kao sudom prvog stupnja. U tom razdoblju do danas održana su pet
ročišta glavne rasprave i zakazano medicinsko vještačenje.

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE
TUŽBE (TUŽITELJA U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao
tužitelj u parničnom postupku nije pridonio duljini postupka, iako u zadanom
roku nije platio predujam troška medicinskog vještačenja, čije provođenje je
sud odredio na ročištu u studenom 2001. godine, jer je opomenu za neizvršenje
te obveze sud poslao tužitelju tek 2003. godine, a da u međuvremenu nije zakazano
niti jedno ročište glavne rasprave niti je sud imao ikakve aktivnosti u tom
predmetu.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da nije
riječ o složenom predmetu.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5.Ustavni sud utvrđuje
da se predmet vodi u trajanju duljem od šest godina, te da je Općinski sud u
Zagrebu postupao izrazito neučinkovito. Imajući u vidu ukupnu duljinu postupka,
neučin­kovito postupanje
suda, te okolnost da se postupak cijelo vrijeme vodio pred sudom prvog stupnja,
Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno pravo podnositelju na suđenje u razumnom
roku, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske. Stoga je u
smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i
II. izreke ove odluke.

6.Sukladno odredbi članka
63. stavka 3. Ustavnog zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove
odluke.

Visinu naknade zbog povrede
ustavnog prava na donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje
uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje
ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7.Odluka o objavi (točka
V. izreke) temelji se na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8.Predsjednik Općinskog suda u Zagrebu dužan je dostaviti Ustavnom sudu
pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme odluke u roku osam (8) dana od
dana njene otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki
II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji se na članku 31. stavcima 4. i 5.
Ustav­nog zakona.

Broj: U-IIIA-2054/2003
Zagreb, 16. veljače 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna** **Omejec,** v. r.

Odluka, NN 31/2005-596