### NN 14/2020 (5.2.2020.), Presuda Upravnog suda u Zagrebu poslovni broj: UsI-3947/18-9 od 20. prosinca 2019.

Upravni sud u Zagrebu

260

PRESUDA

Upravni sud u Zagrebu, po sucu pojedincu toga suda Maji Valušnig, uz sudjelovanje zapisničarke Anite Zlodi, u upravnom sporu tužitelja I. I. d.d., Z., G. 18, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Z., uz sudjelovanje zainteresirane osobe D. B., iz Z., V. 1, radi rješavanja spora između korisnika i operatora, nakon usmene i javne rasprave, 20. prosinca 2019.,

presudio je

I. Poništava se odluka Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, KLASA: UP/I-344-08/18-01/909, URBROJ: 376-05-18-4 od 3. listopada 2018. i predmet se vraća tuženiku na ponovni postupak.

II. Ova presuda objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

Osporavanom odlukom Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, KLASA: UP/I-344-08/18-01/909, URBROJ: 376-05-18-4 od 3. listopada 2018. usvojen je zahtjev za rješavanje spora korisnika zainteresirane osobe protiv tužitelja kao operatora javnih komunikacijskih usluga radi povrede odredba pretplatničkog ugovora, te je naloženo tužitelju da s računa za ožujak i travanj 2018. otpiše stavke koje se odnose na pozive prema međunarodnom friends broju, a ukoliko je predmetni račun u navedenom dijelu podmiren da korisniku vrati preplaćeni iznos, te da korisniku omogući raskid pretplatničkog ugovora bez plaćanja naknade za prijevremeni raskid ugovora u roku od 15 dana od dana primitka ove odluke.

Tužitelj pobija zakonitost osporavanog rješenja zbog pogrešno i nepotpuno utvrđenog stanja i povreda pravila postupka, navodeći da tuženik temelji svoju odluku na činjenici da tužitelj nije dostavio korisniku dokumentaciju o sklapanju ugovora i obavijestio ga o pravu na raskid ugovora u roku od 14 dana u skladu s odredbama Zakona o zaštiti potrošača, a da je tužitelj u svom očitovanju upućenom tuženiku 20. kolovoza 2018. naveo da je korisniku e-mailom dana 16. ožujka 2018. poslana dokumentacija i kao dokaz priložio presliku maila koji je poslan automatski iz sustava evidencije korisnika, a što je tuženik ignorirao. Ističe da je tuženik bio dužan u slučaju da sumnja u poslano očitovanje i presliku e-maila zatražiti od tužitelja da mu dokaže na drugi način da je e-mail zaista i poslan. Smatra da je tuženik postupio protivno načelu utvrđivanja materijalne istine.

Predlaže sudu da poništi osporavanu odluku.

Tuženik u odgovoru na tužbu u cijelosti ostaje kod navoda danih u obrazloženju osporavanog rješenja. Ističe da je tužitelj tek nakon drugog poziva tuženiku na očitovanje o prigovoru korisnika 20. kolovoza 2018. dostavio svoje očitovanje te u privitku istog presliku e-maila iz CRM sustava, a kojeg je navodno poslao zainteresiranoj osobi, da je u svom očitovanju naveo kako je e-mailom poslana i Potvrda o sklopljenom ugovoru te primjerak Općih uvjeta korištenja kao i uputa o mogućnosti bezuvjetnog raskida predmetne izmjene ugovora u roku od 14 dana od dana sklapanja, međutim da preslika navedenih dokumenata, kao ni dokaz o slanju istih nije poslan tuženiku, zbog čega tuženik smatra da nije raspolagao dokumentacijom na koju se poziva tužitelj, a na temelju koje bi donio odluku drugačijeg sadržaja. Navodi da je tužitelj kao stranka u postupku na kojoj je teret dokaza imao priliku dostaviti svu relevantnu dokumentaciju, štoviše dvaput je pozivan od strane tuženika na isto, a što nije učinio, zbog čega smatra da je pravilno utvrdio činjenično stanje na temelju stanja u spisu i priložene dokumentacije donio zakonitu odluku. Naglašava da tuženik nije raspolagao dokumentacijom iz koje bi bilo razvidno kako je adresa na koju je upućen e-mail iz CRM sustava upravo željeni kanal komunikacije sukladno članku 8. stavku 4. točki 9. Pravilnika o načinu i uvjetima obavljanja djelatnosti elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, kao niti valjani dokaz da je isti zainteresirana osoba uistinu i zaprimila.

Predlaže sudu da odbije tužbeni zahtjev.

Zainteresirana osoba u odgovoru na tužbu se poziva na navode iz prigovora.

Tužbeni zahtjev je osnovan.

Sud je održao usmenu i javnu raspravu, u prisutnosti opunomoćenice tužitelja, opunomoćenika tuženika i zainteresirane osobe, te je time strankama dana mogućnost izjasniti se o svim činjenicama i pravnim pitanjima koja su predmet upravnog spora sukladno odredbi članka 6. Zakona o upravnim sporovima (»Narodne novine«, broj: 20/10, 143/12, 152/14 i 29/17).

Ocjenjujući zakonitost osporavanog rješenja, te razmatrajući sporna činjenična i pravna pitanja, sud je izvršio uvid u sudski spis predmeta i spis tuženika dostavljenog u odgovoru na tužbu.

Uvidom u osporavanu odluku od 3. listopada 2018. sud je utvrdio da je istom usvojen zahtjev za rješavanje spora korisnika zainteresirane osobe protiv tužitelja kao operatora javnih komunikacijskih usluga radi povrede odredba pretplatničkog ugovora, te je naloženo tužitelju da s računa za ožujak i travanj 2018. otpiše stavke koje se odnose na pozive prema međunarodnom friends broju, a ukoliko je predmetni račun u navedenom dijelu podmiren da korisniku vrati preplaćeni iznos, te da korisniku omogući raskid pretplatničkog ugovora bez plaćanja naknade za prijevremeni raskid ugovora u roku od 15 dana od dana primitka ove odluke, s obrazloženjem da je okolnost sklapanja ugovora sporna te da ničim nije dokazana, budući da tužitelj činjenicu sklapanja takvog ugovora pa time i osnovanost naplate poziva prema friends brojevima dokazuje isključivo svojom izjavom, ne dostavljajući nijedan materijalni dokaz kojim bi potvrdio takve navode.

Odredbom članka 51. stavka 1. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine« broj: 73/08, 90/11, 133/12, 80/13, 71/14 i 72/17) propisano je da u slučaju spora između krajnjeg korisnika usluga i operatora javnih komunikacijskih usluga u vezi s pružanjem usluga, iznosom kojim je zadužen za pruženu uslugu, kakvoćom pružene usluge, prigovorom zbog povrede odredaba pretplatničkog ugovora ili prigovorom zbog povrede prava u vezi sa zaštitom pristupa otvorenom internetu krajnji korisnik usluga može podnijeti zahtjev za rješavanje spora Agenciji u roku od 30 dana od dana dostavljanja pisanog odgovora povjerenstva za pritužbe potrošača iz članka 50. stavka 13. ovoga Zakona. Zastara osporene tražbine ne teče za vrijeme rješavanja spora pred Agencijom, a operator javnih komunikacijskih usluga za to vrijeme ne smije pokrenuti postupak prisilne naplate niti ustupiti osporenu tražbinu.

Sukladno odredbama stavka 5. i 6. navedenog članka Zakona operator javnih komunikacijskih usluga obvezan je sudjelovati u postupcima rješavanja sporova iz stavka 1. ovoga članka i u potpunosti surađivati s Agencijom u svrhu rješenja spora, te dostavljati Agenciji sve potrebne podatke, dokumentaciju i očitovanja, u skladu s odredbama članka 15. ovoga Zakona. Nakon zaprimljenog prijedloga povjerenstva za zaštitu prava korisnika usluga Agencija odlukom rješava spor iz stavka 1. ovoga članka na temelju podataka, dokumentacije i očitovanja stranaka u postupku, u pravilu bez provođenja usmene rasprave.

Iz podataka spisa predmeta, dostavljenog ovom sudu uz odgovor na tužbu, proizlazi da je korisnik podnio prigovor radi naplate poziva prema friends brojevima, da traži da se računi za 03/2018 i 04/2018 umanje za pozive uspostavljene prema međunarodnom friends broju, tvrdeći da ga je djelatnik tuženika prilikom ugovaranja nove usluge putem telefona obavijestio da se za sporne pozive naplaćuje samo uspostava poziva u iznosu od 0,20 kn, te da mu nisu bili pojašnjeni uvjeti novog ugovora, niti da može raskinuti izmjene ugovora u roku od 14 dana od dana sklapanja ugovora. Nadalje, utvrđeno je da je tužitelj u svom očitovanju tuženiku od 20. kolovoza naveo da je zainteresiranoj osobi 16. ožujka 2018. poslana potvrda o sklopljenom ugovoru kao i primjerak Općih uvjeta korištenja, kao i uputa o mogućnosti bezuvjetnog raskida predmetne izmjene ugovora u roku od 14 dana od dana sklapanja te je u prilogu dostavio presliku maila slanog automatizmom iz CRM sustava.

Slijedom navedenog zaključak tuženika da je zahtjev zainteresirane osobe osnovan iz razloga što je okolnost sklapanja ugovora sporna te ničim nije dokazana ovaj sud za sada ne može prihvatiti, budući da podaci spisa predmeta ne daju pouzdanu osnovu za takav zaključak.

Naime, zasad se ne može otkloniti prigovor da je činjenično stanje u predmetnom postupku pogrešno i nepotpuno utvrđeno, jer sadržaj spisa predmeta ne daje podlogu za pouzdani zaključak da tužitelj nije poslao zainteresiranoj osobi potvrdu o sklopljenom ugovoru kao i primjerak Općih uvjeta korištenja, kao i uputu o mogućnosti bezuvjetnog raskida predmetne izmjene ugovora u roku od 14 dana od dana sklapanja. Ovo stoga što je, prema mišljenju ovog suda, u slučaju da je tuženik sumnjao u vjerodostojnost navoda u očitovanju tužitelja od 20. kolovoza 2018. i vjerodostojnost priložene preslike maila, tuženik bio dužan, radi pravilnog i potpunog utvrđenja činjeničnog stanja, zatražiti od tužitelja da dostavi daljnje dokaze kojima dokazuje sporne tvrdnje, osobito uzimajući u obzir da zainteresirana osoba u svom prigovoru nije osporavala primitak potvrde o sklopljenom ugovoru i ostale dokumentacije, već je isticala da joj je prilikom sklapanja ugovora putem telefona djelatnik tužitelja naveo drugačiju cijenu uspostave poziva prema međunarodnom friends broju od one koja je zainteresiranoj osobi naplaćena računima.

Stoga je u ponovnom postupku potrebno na nesumnjiv način utvrditi je li ugovor zainteresiranoj osobi 16. ožujka 2018. poslana potvrda o sklopljenom ugovoru kao i primjerak Općih uvjeta korištenja, kao i uputa o mogućnosti bezuvjetnog raskida predmetne izmjene ugovora u roku od 14 dana od dana sklapanja, a ukoliko jest je li djelatnik u telefonskom razgovoru zainteresiranoj osobi naveo drugačiju cijenu vezanu za sporne razgovore od one navedene u ugovornim uvjetima.

Iz navedenih razloga, sud osporavano rješenje nije ocijenio zakonitim.

Slijedom iznesenog, tuženik će u postupku nakon ove presude riješiti o tužiteljevom zahtjevu, uvažavajući prethodno izneseno stajalište suda sukladno članku 81. stavku 2. Zakona o upravnim sporovima, kojim je propisano da je tuženik vezan pravnim shvaćanjem i primjedbama suda.

Stoga je sud na temelju članka 58. stavka 1. Zakona o upravnim sporovima riješio kao u izreci.

Točka II. izreke temelji se na članku 14. stavku 8. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

UPUTA O PRAVNOM LIJEKU

Protiv ove presude nije dopuštena žalba sukladno članku 66.a stavku 1. Zakona o upravnim sporovima.

Poslovni broj: UsI-3947/18-9

Zagreb, 20. prosinca 2019.

Sutkinja
 Maja Valušnig, v. r.