### NN 60/2024 (20.5.2024.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-101/2024 od 10. travnja 2024.

Ustavni sud Republike Hrvatske

1047

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Prvom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Branko Brkić, predsjednik Vijeća, te suci Andrej Abramović, Mario Jelušić, Lovorka Kušan, Josip Leko i Goran Selanec, članovi Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi koju je podnio Roman Skrivanek iz Zagreba, na sjednici održanoj 10. travnja 2024. jednoglasno je donio

ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Vrhovni sud Republike Hrvatske dužan je donijeti odluku o reviziji protiv presude Županijskog suda u Rijeci Gž R-226/18 od 17. listopada 2018. u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest (6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana od dana kada mu sudski spis dostavi Općinski radni sud u Zagrebu.

III. Općinski radni sud u Zagrebu je u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod brojem Pr-9775/2014 dužan dostaviti Vrhovnom sudu na odlučivanje reviziju protiv presude Županijskog suda u Rijeci broj: Gž-226/2018 od 17. listopada 2018. zajedno sa spisom predmeta u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od trideset (30) dana, računajući od dana primitka ove odluke Ustavnog suda.

IV. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositelju ustavne tužbe Romanu Skrivaneku iz Zagreba, Požarinje 30, određuje se primjerena naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, zajamčenog člankom 29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01., 76/10. i 5/14.) u iznosu od 2.700,00 EUR.

V. Naknada iz točke IV. izreke isplaćuje Državni proračun u roku od tri (3) mjeseca od podnošenja zahtjeva podnositelja Ministarstvu pravosuđa i uprave Republike Hrvatske za njezinu isplatu.

VI. Ova odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Roman Skrivanek iz Zagreba (u daljnjem tekstu: podnositelj) podnio je 13. studenoga 2023. ustavnu tužbu zaprimljenu u Ustavnom sudu pod brojem U-III-4971/2023.

1.1. Navedena ustavna tužba od 13. studenoga 2023. podnesena je u povodu rješenja Vrhovnog suda Republike Hrvatske broj: Revd-1651/2023-2 od 10. svibnja 2023. kojim je odbijen prijedlog podnositelja za dopuštenje revizije. Podnositelj je u navedenoj ustavnoj tužbi, među ostalim, istaknuo i povredu prava na suđenje u razumnom roku.

2. Podnositelj je 8. siječnja 2024. podnio i drugu ustavnu tužbu smatrajući da mu je zbog dugotrajnosti parničnog postupka koji se vodi pred Općinskim radnim sudom u Zagrebu (u daljnjem tekstu: prvostupanjski sud) pod brojem Pr-9775/2014 povrijeđeno ustavno pravo na suđenje u razumnom roku zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava. U odnosu na ovu ustavnu tužbu od 8. siječnja 2024. oformljen je predmetni spis pod brojem U-IIIA-101/2024.

3. Za potrebe ustavnosudskog postupka, na temelju članka 69. alineje 3. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst; u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) pribavljen je spis predmeta Općinskog radnog suda u Zagrebu broj: Pr-9775/2014 (novi broj: Pr-5285/2018).

II. PREGLED RADNJI U POSTUPKU

4. Podnositelj je 26. studenoga 2014. podnio Općinskom radnom sudu u Zagrebu tužbu protiv svog bivšeg poslodavca (tuženika) radi utvrđenja nedopuštenosti odluke o otkazu ugovora o radu. Podnositelj je također potraživao isplatu naknade štete u iznosu od 40.000,00 kuna.

4.1. Nakon što je tuženik 30. prosinca 2014. dostavio prvostupanjskom sudu odgovor na tužbu, održano je pripremno ročište (2. ožujka 2015.) na kojem je podnositelj specificirao tužbeni zahtjev na način da isti glasi:

»1. Utvrđuje se da je nedopušten otkaz ugovora o radu sklopljenog dana 23. travnja 2009. između poslodavca (...) i radnika (...), otkazan odlukom poslodavca o redovitom otkazu ugovora o radu zbog skrivljenog ponašanja radnika od dana 27. listopada 2014.

2. Utvrđuje se da je nedopušten otkaz ugovora o radu sklopljenog dana 23. travnja 2009. između poslodavca (...) i radnika (...), otkazan odlukom poslodavca o izvanredovitom otkazu ugovora o radu zbog skrivljenog ponašanja radnika od dana 3. studenoga 2014.

3. Utvrđuje se da radni odnos između tužitelja i tuženika nije prestao.

4. Nalaže se tuženiku vratiti podnositelja na rad u roku od osam dana.

5. Nalaže se tuženiku isplatiti tužitelju naknade plaće (...)

6. Nalaže se tuženiku isplatiti tužitelju naknadu štete u iznosu od 200.000 kuna na ime naknade štete i to sa zakonskim zateznim kamatama (...)«

4.2. Iduće ročište (zakazano za 5. svibnja 2015.) odgođeno je na prijedlog podnositelja. U nastavku postupka održana su tri ročišta (9. lipnja 2016., 14. veljače 2017. i 17. siječnja 2018.) na kojima su, među ostalom, saslušana četiri svjedoka, podnositelj te zakonski zastupnik tuženika.

4.3. Prvostupanjski sud je 28. veljače 2018. održao ročište radi objave presude i rješenja broj: Pr-9775/2014. Prvostupanjskom presudom broj: Pr-9775/2014 odbijen je tužbeni zahtjev radi utvrđenja nedopuštenosti otkaza ugovora o radu, radi utvrđenja da radni odnos nije prestao, na vraćanje na rad, na isplatu naknade plaće (točke I. – V. tužbenog zahtjeva) i na isplatu naknade štete u iznosu od 200.000,00 kuna s pripadajućim zateznim kamatama (točka VI. tužbenog zahtjeva).

4.4. Prvostupanjskim rješenjem broj: Pr-9775/2014 odlučeno je da se neće uzeti u obzir dokazni prijedlozi podnositelja istaknuti u podnescima predanim na ročištu 9. lipnja 2015. te je odbijen prijedlog podnositelja za određivanje privremene mjere za vraćanje na rad i isplatu naknade plaće. Također je podnositelju naloženo tuženiku naknaditi parnični trošak pobliže naveden u izreci rješenja.

5. Podnositelj je protiv presude prvostupanjskog suda broj: Pr-9775/2014 podnio dvije žalbe (jednu, po odvjetniku Branku Kostiću od 8. ožujka 2018. i drugu, osobno 7. ožujka 2018.).

6. Županijski sud u Rijeci (u daljnjem tekstu: drugostupanjski sud) je 17. listopada 2018. donio presudu i rješenje broj: Gž R-226/2018 kojim je presudio da se odbija žalba podnositelja od 7. ožujka 2018. i potvrđuje presuda prvostupanjskog suda broj: Pr-9775/2014 u dijelu koji se odnosi na točke I. – V. tužbenog zahtjeva.

6.1. Istobrojnim rješenjem drugostupanjskog suda ukinuta je presuda prvostupanjskog suda broj: Pr-9775/2014 u dijelu koji se odnosi na točku VI. tužbenog zahtjeva (radi naknade štete) i u tom je dijelu predmet vraćen na ponovno suđenje prvostupanjskom sudu (točka II. izreke rješenja).

7. Podnositelj je 7. prosinca 2018. protiv drugostupanjske presude broj: Gž R-226/2018 podnio reviziju, koju je prvostupanjski sud proslijedio tuženiku na odgovor.

7.1. Nakon što je tuženik 24. prosinca 2018. dostavio prvostupanjskom sudu odgovor na reviziju, prvostupanjski sud je naredbom od 15. siječnja 2019. dostavio podnositelju navedeni odgovor na reviziju te donio rješenje kojim se poziva tuženika na plaćanje sudske pristojbe za odgovor na reviziju.

8. Prvostupanjski sud je potom u ponovljenom postupku u pogledu dijela tužbenog zahtjeva koji je glasio na isplatu naknade štete održao tri ročišta (13. ožujka 2019., 5. lipnja. 2019. i 16. listopada 2019.), nakon kojega je na ročištu održanom 22. studenoga 2019. objavio presudu broj: Pr-5285/2018.

8.1. Prvostupanjskom presudom broj: Pr-5285/2018 od 22. studenoga 2019. odbijen je kao neosnovan tužbeni zahtjev podnositelja kojim je tražio da mu tuženik naknadi štetu u iznosu od 200.000,00 kuna s pripadajućom zateznom kamatom (točka I. izreke) te je podnositelju naloženo tuženiku naknaditi parnični trošak u iznosu od 21.875,00 kuna (točka II. izreke), dok je točkom III. izreke odbijen u cijelosti zahtjev podnositelj za naknadom parničnog troška te zahtjev tuženika za naknadom troška u preostalom iznosu iznad dosuđenog.

8.2. Odlučujući u povodu žalbe podnositelja podnesene protiv presude prvostupanjskog suda broj: Pr-5285/2018 od 22. studenoga 2019., drugostupanjski sud donio je presudu broj: Gž R-62/2020 od 10. studenoga 2022., kojom je odbio žalbu podnositelja te potvrdio presudu prvostupanjskog suda broj: Pr-5285/2018.

9. Podnositelj je 27. siječnja 2023. protiv presude drugostupanjskog suda broj: Gž R-62/2020 od 10. studenoga 2022. podnio prijedlog za dopuštenje revizije, koji je odbijen rješenjem Vrhovnog suda broj: Revd-1651/2023-2 od 10. svibnja 2023.

10. Podnositelj je 13. studenoga 2023. Vrhovnom sudu podnio zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u odnosu na predmete koji se vode pred prvostupanjskim sudom pod brojevima Pr-9775/2014 i Pr-5285/2018.

10.1. Odlučujući o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku predsjednik Vrhovnog suda donio je rješenje broj: Su Gzp I-54/2023 od 15. studenoga 2023. kojim se taj zahtjev odbija, s obrazloženjem da je postupak, koji se pred Vrhovnim sudom vodio u povodu prijedloga za dopuštenje revizije od 27. siječnja 2023., okončan rješenjem broj: Revd-1651/23-3 od 10. svibnja 2023., koja odluka je 27. lipnja 2023. otpremljena prvostupanjskom sudu radi dostave odluke strankama, a čime je ostvareno pravo stranke na suđenje u razumnom roku.

11. Podnositelj je protiv rješenja predsjednika Vrhovnog suda broj: Su Gzp I-54/2023 od 15. studenoga 2023. podnio žalbu, koja je rješenjem vijeća Vrhovnog suda broj: Gžzp I-8/2023- 6 od 18. prosinca 2023. odbijena.

11.1. U obrazloženju rješenja vijeća Vrhovnog suda broj: Gžzp I-8/2023- 6 od 18. prosinca 2023. navedeno je među ostalim:

»(...) Prvostupanjski sud nije dostavio ovome sudu na rješavanje reviziju podnesenu protiv presude Županijskog suda u Rijeci poslovni broj: Gž R-226/2018-2 od 17. listopada 2018. ... niti je dostavio cjelokupni spis da bi ovaj sud predmetnu reviziju upisao u svoje upisnike i po njoj postupao.

16. Stoga je za zaključiti da je u odnosu na taj izvanredni pravni lijek (reviziju podnesenu protiv presude Županijskog suda u Rijeci poslovni broj: Gž R-226/2018-2 od 17. listopada 2018.) postupak još uvijek u tijeku pred prvostupanjskim sudom, pa je za zaključiti da je zahtjev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u povodu tog pravnog lijeka (koji zahtjev je podnositelj također podnio u istome podnesku kao i zahtjev koji se odnosi na postupak koji se pred ovim sudom vodio pod poslovnim brojem Revd 1651/2023) podnositelj trebao podnijeti, sukladno navedenoj odredbi članka 65. stavka 1. Zakona o sudovima, prvostupanjskom sudu. (...)«

11.2. Vrhovni sud je 18. prosinca 2023. uputio predsjedništvu prvostupanjskog suda podnesak u kojem je navedeno sljedeće:

»(...) Iz zahtjeva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku proizlazi da je podnositelj taj zahtjev podnio i u odnosu na reviziju podnesenu protiv presude Županijskog suda u Rijeci poslovni broj Gž R-226/2018-2 od 17. listopada 2018., no koja ovom sudu nije dostavljena pa je za zaključiti da je u tom dijelu postupak u toku pred prvostupanjskim sudom te je na predsjedniku toga suda odlučiti o zahtjevu u tom dijelu (članak 65. stavak 1. Zakona o sudovima, ‘Narodne novine’, broj 28/13., 33/15., 82/16 i 126/19 – dalje: ZS). (...)«

III. MJERODAVNO PRAVO

12. U glavi VI. (članci 63. – 70.) Zakona o sudovima (»Narodne novine« broj 28/13., 33/15., 82/15., 67/18. i 21/22.; u daljnjem tekstu: ZoSud/13) pod nazivom »Zaštita prava na suđenje u razumnom roku« propisan je model zaštite prava na suđenje u razumnom roku.

IV. DOPUŠTENOST USTAVNE TUŽBE

13. U skladu sa stajalištem Ustavnog suda iz rješenja broj: U-IIIA-322/2014 od 23. prosinca 2014. (»Narodne novine« broj 8/15.) jedna od pretpostavki za dopuštenost ustavne tužbe podnesene na temelju članka 63. Ustavnog zakona zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku jest ta da je podnositelj prethodno koristio dopušteno pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka.

14. U konkretnom slučaju se radi o jednom parničnom postupku u kojem je o dijelu tužbenog zahtjeva (radi isplate naknade štete) pravomoćno odlučeno presudom Županijskog suda u Rijeci broj: Gž R-62/2020 od 10. studenoga 2022. te je rješenjem Vrhovnog suda broj: Revd-1651/2023 od 10. svibnja 2023. odbijen prijedlog za dopuštenje revizije podnesen protiv navedene presude drugostupanjskog suda od 10. studenoga 2022., dok je u odnosu na preostali dio tužbenog zahtjeva (radi utvrđenja nedopuštenosti otkaza, utvrđenja da radni odnos nije prestao, radi vraćanja na posao i isplate naknade plaće) postupak još uvijek u tijeku. Podnositelj je koristio pravno sredstvo protiv nerazumne duljine postupka u kojem je predložio da se riješi predmet pod brojem Pr-9775/2014 i pod brojem Pr-5285/2018.

15. U konkretnom slučaju potrebno je sagledati cjelokupnu duljinu predmetnog parničnog postupka te zajedno razmotriti prigovore povrede prava na suđenje u razumnom roku koje je podnositelj istaknuo u ustavnim tužbama zaprimljenim pod brojevima U-III-4971/2023 i U-IIIA-101/2024.

15.1. Imajući u vidu okolnosti konkretnog slučaja, Ustavni sud utvrđuje da je ustavna tužba u konkretnom slučaju dopuštena te će razmotriti njezinu osnovanost.

V. OSNOVANOST USTAVNE TUŽBE

16. Ustavni sud ponavlja da se razumnost duljine postupka uvijek mora procjenjivati u svjetlu okolnosti konkretnog slučaja prema sljedećim kriterijima: složenosti predmeta, ponašanju podnositelja i nadležnih tijela te važnosti predmeta postupka za podnositelja.

1) Duljina sudskog postupka

17. U konkretnom slučaju Ustavni sud posebno razmatra postupanje nadležnog suda i podnositelja od pokretanja parničnog postupka podnošenjem tužbe Općinskom radnom sudu u Zagrebu 26. studenoga 2014. do dana donošenja ove odluke (10. travnja 2024.) (razmatrano razdoblje).

17.1. Ustavni sud utvrđuje da postupak u razmatranom razdoblju traje devet (9) godina, četiri (4) mjeseca i petnaest (15) dana.

2) Složenost sudskog predmeta

18. Ustavni sud ocjenjuje da se u konkretnom slučaju ne radi o složenom predmetu.

3) Postupanje nadležnih sudova

19. Ustavni sud utvrđuje da je prvostupanjska presuda i rješenje broj: Pr-9775/2014 od 28. veljače 2018. donesena nakon tri godina i tri mjeseci raspravljanja.

19.1. Drugostupanjski sud je presudom broj: Gž R-226/2018 od 17. listopada 2018. (nakon pet mjeseci od dana zaprimanja spisa prvostupanjskog predmeta, odnosno 23. travnja 2018.) odbio žalbu podnositelja i potvrdio prvostupanjsku presudu od 28. veljače 2018. u dijelu u kojem je odbijen tužbeni zahtjev za utvrđenje da je nedopušten redoviti otkaz ugovora o radu, da radni odnos između podnositelja i tuženika nije prestao te kojim se nalaže tuženiku vraćanje na rad podnositelja i na isplatu naknade plaće.

19.2. Podnositelj je 7. prosinca 2018. podnio reviziju koja nije proslijeđena Vrhovnom sudu Republike Hrvatske na odlučivanje, dok je u pogledu dijela tužbenog zahtjeva radi isplate naknade štete prvostupanjski sud 22. studenoga 2019. donio presudu broj: Pr-5285/2018 (nakon godinu dana od dana zaprimanja spisa prvostupanjskog predmeta), a koja je potvrđena presudom drugostupanjskog suda broj: Gž R-62/2020 od 10. studenoga 2022. (nakon dvije godine i devet mjeseci od dana zaprimanja spisa). Protiv presude drugostupanjskog suda broj: Gž R-62/2020 od 10. studenoga 2022. podnositelj je podnio prijedlog za dopuštenje revizije koji je odbijen rješenjem Vrhovnog suda broj: Revd-1651/2023 od 10. svibnja 2023. (nakon 22 dana od zaprimanja prijedloga za dopuštenje revizije).

4) Ponašanje podnositelja ustavne tužbe

20. Ustavni sud utvrđuje da podnositelj u razmatranom razdoblju nije pridonio duljini trajanja postupka.

VI. OCJENA USTAVNOG SUDA

21. Ustavni sud utvrđuje da postupak u razmatranom razdoblju traje dulje od devet (9) godina. Imajući u vidu duljinu trajanja, postupanje podnositelja, značaj predmeta za podnositelja (utvrđivanje nedopuštenosti odluke o otkazu ugovora o radu, vraćanja podnositelja na rad i naknade plaće), ali i neaktivnosti prvostupanjskog suda u povodu revizije podnositelja od 7. prosinca 2018., koji pet godina istu nije proslijedio Vrhovnom sudu na odlučivanje, Ustavni sud ocjenjuje da je podnositelju povrijeđeno ustavno pravo na pošteno suđenje u dijelu koji se odnosi na razumnu duljinu postupka, zajamčeno člankom 29. stavkom 1. Ustava.

VII. IZREKA ODLUKE I NALOG

22. Utvrdivši da je ustavna tužba osnovana, u smislu članka 63. stavaka 1. i 2. Ustavnog zakona donesena je odluka kao u izreci.

Na temelju članka 31. stavaka 4. i 5. Ustavnog zakona određuje se da je predsjednik Vrhovnog suda dužan dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumu donošenja i otpreme odluke u roku od osam (8) dana od njezine otpreme, a najkasnije osam (8) dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke.

23. Sukladno članku 63. stavku 3. Ustavnog zakona odlučeno je kao u točkama IV. i V. izreke ove odluke.

Ustavni sud utvrđuje visinu naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinog predmeta, uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj kao i ranije dosuđeni iznos naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku.

24. Objava ove odluke temelji se na članku 29. Ustavnog zakona (točka VI. izreke).

Broj: U-IIIA-101/2024

Zagreb, 10. travnja 2024.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
 dr. sc. Branko Brkić, v. r.