## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2616/2004 od 4. studenoga 2004.

### NN 164/2004 (26.11.2004.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-2616/2004 od 4. studenoga 2004.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2901

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Jasna Omejec, predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Ivan
Matija, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić i Vice Vukojević, članovi Vijeća,
odlučujući o ustavnoj tužbi F. Š. iz Z., zastupanog po A. S., odvjetniku u Z.,
na sjednici održanoj 4. studenoga 2004. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I.
Ustavna tužba se usvaja.

II. Općinski sud u Zagrebu dužan je donijeti odluku u
predmetu koji se vodi pred tim sudom, pod poslovnim brojem: P-9033/94 u
najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od deset (10) mjeseci, računajući od
prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u »Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona
o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni
tekst), podnositelju ustavne tužbe F. Š. iz Z., II O. z. 4, određuje se
primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka 29. stavka 1. Ustava
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. – pročišćeni tekst) u iznosu
od 6.600,00 kuna.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit će
isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositelja Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova
odluka objavit će se u »Narodnim novinama«.

```
Obrazloženje
```

1.
Podnositelj ustavne tužbe, temeljem članka 63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 49/02. – pročišćeni tekst, u
daljnjem tekstu: Ustavni zakon), podnio je dana 14. srpnja 2004. godine ustavnu
tužbu radi duljine parničnog postupka.

ČINJENICE
VAŽNE ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana
15. travnja 1993. godine podnositelj je tadašnjem Okružnom privrednom sudu u
Zagrebu podnio tužbu radi isplate protiv tuženika Z. Dana 10. lipnja 1994.
godine predmet je ustup­ljen Općinskom sudu u Zagrebu.

Do 5.
studenoga 1997. godine održano je tri ročišta.

Nakon
5. studenoga 1997. godine ročište je održano dana 19. siječnja 2000. godine.

Ročište
određeno za dan 16. travnja 2002. godine odgođeno je po prijedlogu punomoćnika
podnositelja, a iduće ročište održano je dana 2. listopada 2002. godine.

Ročišta
su zatim održana 3. ožujka i 4. srpnja 2003. godine.

Novo
ročište određeno je za dan 24. studenoga 2004. godine.

3.
PRAVO VAŽNO ZA USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

Odredbom
članka 29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske propisano je:

»Članak
29.

Svatko
ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud (...) u razumnom
roku odluči o njegovim pravima i obvezama (...).«.

Odredbom
članka 63. Ustavnog zakona propisano je:

»Članak
63.

(1)
Ustavni sud će pokrenuti postupak po ustavnoj tužbi i prije no što je iscrpljen
pravni put, u slučaju kad o pravima i obvezama stranke (...) nije u razumnom
roku odlučio sud (...).

(2) U odluci kojom usvaja ustavnu tužbu zbog
nedonošenja akta u razumnom roku iz stavka 1. ovoga članka, Ustavni sud će
nadležnom sudu odrediti rok za donošenje akta kojim će taj sud meritorno
odlučiti o pravima i obvezama (...) podnositelja. Rok za donošenje akta počinje
teći idućeg dana od dana objave odluke Ustavnog suda u »Narodnim novinama«.

(3) U odluci iz stavka 2. ovoga članka Ustavni sud će
odrediti primjerenu naknadu koja pripada podnositelju zbog povrede njegova
ustavnog prava koju je sud učinio kada o pravima i obvezama podnositelja (...)
nije odlučio u razumnom roku. Naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u roku
od tri mjeseca od dana podnošenja zahtjeva stranke za njezinu isplatu.«.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4.
Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim utvrđe­njima:

4.1.
DULJINA SUDSKOG POSTUPKA

Prvostupanjski
parnični postupak započeo je 15. travnja 1993. godine tužbom podnositelja
tadašnjem Okružnom privrednom sudu u Zagrebu radi isplate.

Međutim, duljina postupka ne uzima se u razmatranje
od tog dana već od 5. studenoga 1997. godine kada je stupio na snagu Zakon o
potvrđivanju Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i
Protokola, broj 1, 4, 6, 7 i 11 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i
temeljnih sloboda (»Narodne novine – Međunarodni ugovori«, broj 18/97., 6/99. –
pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak, u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju
Konvencije), koja Konvencija u članku 6. stavku 1. jamči, između ostalog, i
pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je dana 14. srpnja 2004.
godine, a do toga dana postupak nije pravomoćno okončan, pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno
jedanaest (11) godina, dva (2) mjeseca i dvadeset devet (29) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao šest (6) godina, osam (8) mjeseci i devet (9)
dana.

4.2. POSTUPANJE NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju do podnošenja ustavne tužbe, vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu.
Razdoblja neaktivnosti trajala su od 5. studenoga 1997. do 19. siječnja 2000.
godine (dvije godine, dva mjeseca i četrnaest dana), zatim od 19. siječnja
2000. do 16. travnja 2002. godine (dvije godine, dva mjeseca i dvadeset sedam
dana) te od 4. srpnja 2003. godine do podnošenja ustavne tužbe 14. srpnja 2004.
godine (jedna godina i deset dana).

4.3. PONAŠANJE PODNOSITELJA USTAVNE TUŽBE (TUŽITELJA
U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositelj ustavne tužbe kao tužitelj u parničnom
postupku uzrokovao je odgodu ročišta određenog za dan 16. travnja 2002. godine.

4.4.
SLOŽENOST SUDSKOG PREDMETA

Ustavni
sud utvrđuje da nije riječ o složenom predmetu.

OCJENA
USTAVNOG SUDA

5.
Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodi u trajanju duljem od jedanaest godina,
te da je u razdoblju nakon 5. studenoga 1997. godine sud bio učestalo neaktivan
u duljim vremenskim razdobljima. Imajući u vidu ukupno trajanje postupka, vrlo
neučinkovito postupanje suda, te okolnost da se postupak od 1994. godine vodi
pred Općinskim sudom u Zagrebu kao sudom prvog stupnja, Ustavni sud nalazi da
je povrijeđeno pravo podnositelja na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom
29. stavkom 1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je u smislu odredbe članka 63. Ustavnog zakona,
donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog zakona,
odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih
i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se na
odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-2616/2004

Zagreb, 4. studenoga 2004.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**dr. sc.** **Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 164/2004-2901