## Uredba o uvjetima i postupcima za ostvarivanje oslobođenja od plaćanja carine

### NN 154/2003 (30.9.2003.), Uredba o uvjetima i postupcima za ostvarivanje oslobođenja od plaćanja carine

# VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

2219

Na teme­lju
članka 22. stavka 1. i članka 187. stavka 4. Carinskog zakona (»Narodne
novine«, br. 78/99, 73/2000, 92/2001 i 47/2003), Vlada Republike Hrvatske je na
sjednici održanoj 25. rujna 2003. godine donijela

## UREDBU

### O UVJETIMA I POSTUPCIMA ZA OSTVARIVANJE OSLOBOĐENJA OD PLAĆANJA CARINE

1)
UVODNE ODREDBE

Članak 1.

Ovom Uredbom se, sukladno odredbama Carinskoga
zakona, drugih zakona, te međunarodnih ugovora, koji sadrže odredbe o oslobođe­nju
od plaća­nja carine, uređuju uvjeti i postupak za ostvariva­nje oslobođe­nja od
plaća­nja carine pri pušta­nju robe u slobodan promet.

Članak 2.

Za potrebe ove Uredbe određeni pojmovi imaju sljedeće
znače­nje:

1. »Alkohol i alkoholna pića«, kao i »duhan i
duhanski proizvodi« znače proizvode koji ulaze u poglav­lja pod brojevima 2203
do 2208 i 2401 do 2403 Carinske tarife.

2.
»Prenosivi instrumenti i uređaji« znače instrumente i uređaje namije­njene tome
da se drže u ruci ili da se spoje s napravama koje olakšavaju noše­nje istih u
ruci.

3.
»Osobna uporaba« znači da uporaba nije povezana ni sa kakvom djelatnošću
profesionalne ili komercijalne prirode, te da je u bitnome, namije­njena udovo­ljava­nju
potreba kućanstva i zahtjevima privatnoga života.

4.
»Uobičajeno mjesto stanova­nja« znači mjesto, gdje osoba živi najma­nje 185
dana u kalendarskoj godini zbog obite­ljskih ili poslovnih veza. U slučaju da
osoba nema poslovnih veza ili su te poslovne veze u drugoj državi, kao ­njeno
uobičajeno mjesto stanova­nja se smatra mjesto gdje osoba ima obite­ljske veze,
ako se u to mjesto redovno vraća.

5.
»Nekomercijalne svrhe« znači uvoz koji ima namjeru uporabe robe za neprofitna
znanstvena istraživa­nja, obrazovne, kulturne ili druge svrhe u okviru
institucije u kojoj se odnosni predmet koristi, tj. nema komercijalni značaj.

6.
»Znanstvena istraživa­nja« znače eksperimentalni rad s namjerom unaprjeđiva­nja
zna­nja u bilo kakvom znanstvenom području (matematika, fizika, medicina,
kemija, biologija, geologija, meteorologija, itd.).

7.
»Komercijalna prijevozna sredstva« znače svako motorno cestovno vozilo (uk­ljučivši
tu i traktore, sa ili bez prikolice), koje je po svojoj vrsti, konstrukciji i
opremi namije­njeno prijevozu robe, ili pak deset ili više osoba (uk­ljučujući
i vozača), bilo uz naplatu ili ne. Osobni automobili se smatraju komercijalnim
pri­je­voznim sredstvima, ukoliko su namije­njeni za obav­lja­nje kome­rcijalne
djelatnosti (rent-a-car, taksi usluge, prijevoz umrlih i sl.).

2)
OSLOBOĐENJE PO OSNOVI MEĐUNARODNIH UGOVORA

Članak 3.

Oslobođe­nje od plaća­nja carine sukladno međunarodnom
ugovoru koji obvezuje Republiku Hrvatsku (članak 187. stavak 1. točka 1.
Carinskog zakona) ostvaruje se prema uvjetima i po postupku utvrđenim odnosnim
međunarodnim ugovorom.

Uz carinsku deklaraciju kojom se roba pušta u
slobodni promet, nadležnoj carinarnici podnosi se:

a) akt upravnog tijela nadležnog za odgovarajuće
upravno područje, odnosno akt nadležnoga inozemnoga organa ili organizacije,
kojim se utvrđuje postoja­nje uvjeta ili okolnosti, koje su prema odredbama
odnosnoga međunarodnoga sporazuma mjerodavne za ostvariva­nje oslobođe­nja
odnosne robe od plaća­nja carine, te

b) potvrda Hrvatske gospodarske komore da se odnosna
roba ne proizvodi u Republici Hrvatskoj, ako je ta okolnost prema odredbama
odnosnoga međunarodnoga sporazuma uvjet za ostva­riva­nje carinske povlastice.

3)
OSLOBOĐENJE ROBE U OSOBNOJ PRTLJAZI PUTNIKA

Članak
4.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine na robu u osobnoj prt­ljazi putnika (članak 187. stavak 1.
točka 2. Carinskog zakona) odnosi se na uvoz robe nekomercijalne naravi, koju
putnici iz inozemstva unose u svojoj osobnoj prt­ljazi.

Robom
nekomercijalne naravi, u smislu stavka 1. ovog članka smatra se:

– roba
koju putnik nosi sa sobom,

– roba
sadržana u putnikovoj priručnoj prt­ljazi,

– roba
sadržana u osobnoj prt­ljazi koju putnik prevozi u osobnom prijevoznom
sredstvu, te

– roba
sadržana u osobnoj prt­ljazi koju je putnik predao prijevozniku, bilo da se
carinarnici podnese neposredno pri ulasku u carinsko područje Republike
Hrvatske, odnosno naknadno, ako može dokazati da je prilikom odlaska iz treće
zem­lje odnosne stvari predao prijevozniku kao svoju osobnu prt­ljagu, radi
prijevoza u Republiku Hrvatsku.

Članak
5.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine prema članku 4. ove Uredbe količinski se ograničava za određene
proizvode, kako slijedi:

a)
duhan i duhanski proizvodi: do 200 cigareta ili 100 cigarilosa (cigare težine
do 3 g po komadu) ili 50 cigara ili 250 g duhana za puše­nje, odnosno
srazmjerna kombinacija navedenih količina duhanskih proizvoda;

b)
alkohol i alkoholna pića:

–
destilirana i žestoka alkoholna pića s udjelom alkohola većim od 22%, etilni
alkohol s udjelom alkohola od 80% i više: 1 litra ili

–
destilirana i žestoka alkoholna pića, aperitivi iz vina ili alkohola i slična
pića s udjelom alkohola 22% i ma­nje, te pjenušava i desertna vina, do 2 litre,
te

– ostalo vino: 2 litre, odnosno

– odgovarajuća srazmjerna kombinacija količine
navedenih pića;

c) parfemi do 50 g i toaletne vode do 0,25 litre;

d) lijekovi i medicinski proizvodi u količini
neophodnoj za putnikove osobne potrebe, te

e) homeopatski proizvodi: najviše jedno pakiranje.

Putnici do 18 godina nisu oslobođeni plaća­nja carine
na robu iz stavka 1. točke a) i b) ovoga članka.

Proizvodima iz stavka 1. točke d) i e) ovoga članka
smatraju se oni proizvodi koje kao takve utvrđuje Zakon o lijekovima i
medicinskim proizvodima.

Članak 6.

Oslobođe­nje od plaća­nja carine na ostalu robu nekomercijalne
naravi iz članka 4. ove Uredbe ograničava se na predmete u vrijednosti do 300
kuna.

Pri izračunu vrijednosti robe u smislu stavka 1.
ovoga članka ne uračunava se roba navedena u članku 5. stavak 1. ove Uredbe.

Premašuje li vrijednost pojedinoga predmeta koji se
uvozi prema stavki 1. ovoga članka utvrđene vrijednosti, u svrhu ostva­riva­nja
povlastice podjela vrijednosti takvoga predmeta nije do­puštena, niti se ­nje­gova
vrijednost može dijeliti na dvije ili više osoba.

Članak 7.

Odredbe o carinskim povlasticama iz članaka 5. i 6.
ove Uredbe ne odnose se na:

a) osobe s uobičajenim mjestom stanova­nja u pograničnim
područjima Republike Hrvatske i susjednih država,

b)
zaposlenike na granici ili u pograničnom području susjedne države, te

c)
posade prijevoznih sredstava u prometu između susjednih zema­lja i Republike
Hrvatske, prilikom putova­nja u obav­lja­nju svoje­ga posla.

Zaposlenikom
na granici ili u pograničnom području smatra se ona osoba čije uobičajene
djelatnosti zahtijevaju da tijekom radnog dana prelazi na drugu stranu granice.

Ograniče­nje
za osobe iz stavka 1. točka a) i b) ovoga članka primje­njuje se u slučajevima
kada ove osobe carinsku crtu prelaze s pograničnim propusnicama.

Opse­g
drugih povlastica osoba iz stavka 1. točka a) ovoga članka re­gulira se
bilateralnim međunarodnim ugovorima.

4)
OSLOBOĐENJE ROBA U BESPLATNIM POŠILJKAMA

Članak 8.

Oslobođena je od plaća­nja carine roba sadržana u poši­ljkama
koje besplatno ša­lju fizičke osobe iz inozemstva drugim fizičkim osobama u
Republici Hrvatskoj (članak 187. stavak 1. točka 3. Carinskog zakona), pod
uvjetom da te poši­ljke nisu komercijalne naravi.

Robom koja nema komercijalnu narav u smislu stavka 1.
ovoga članka smatraju se povremene poši­ljke, koje se sastoje isk­ljučivo iz
robe namije­njene osobnoj uporabi ili uporabi članova kućanstva korisnika
povlastice, koje po svojoj vrsti i količini ukazuju da se ne radi o
komercijalnom uvozu, a uvoz se obav­lja bez plaća­nja primate­lja prema poši­ljate­lju
robe.

Oslobođe­nje od plaća­nja carine iz stavka 1. ovoga članka
količinski se ograničava za određene proizvode, kako slijedi:

a) duhan i duhanski proizvodi: do 50 cigareta ili 25
cigarilosa (cigare težine do 3 g po komadu) ili 10 cigara ili 50 g duhana za puše­nje,
odnosno odgovarajuća kombinacija količine navedenih duhanskih proizvoda;

b) alkohol i alkoholna pića

– destilirana i žestoka alkoholna pića s udjelom
alkohola većim od 22%, etilni alkohol s udjelom alkohola od 80% i više: 1
litra, ili

– destilirana i žestoka alkoholna pića, aperitivi iz
vina ili alkohola i slična pića s udjelom alkohola 22% i ma­nje, te pjenušava i
likerska vina: do 1 litre, odnosno odgovarajuća kombinacija količine navedenih
pića, te

– ostalo vino: 1 litra;

c) parfemi do 50 g, ili toaletne vode do 0,25 litre.

Poši­ljka iz stavka 1. ovoga članka ne smije premašivati
ukupnu vrijednost od 300 kuna, u što se uk­ljučuje i vrijednost robe iz stavka
3. ovoga članka. Ukoliko je ukupna vrijednost poši­ljke viša, a sadrži dva ili
više predmeta, na koje bi se oslobođe­nje moglo primijeniti da se ša­lju
zasebno, povlastica se primje­njuje na one predmete čija zajednička vrijednost
iznosi 300 kuna.

5)
OSLOBOĐENJE ODLIKOVANJA I PRIZNANJA

Članak
9.

Oslobođena
su od plaća­nja carine odlikova­nja i prizna­nja dobivena u okviru međunarodnih
događaja (članak 187. stavak 1. točka 4. Carinskog zakona).

Odlikova­njima
i prizna­njima u smislu stavka 1. ovoga članka smatraju se:

a)
odlikova­nja, koja vlade trećih zema­lja dodijele osobama s uobičajenim mjestom
stanova­nja u Republici Hrvatskoj,

b)
pokali, meda­lje i slični predmeti simbolične vrijednosti, dobiveni u
inozemstvu kao prizna­nje za djelatnost u područjima umjetnosti, znanosti,
sportu ili u javnoj djelatnosti ma koje vrste, odnosno prizna­nja za zasluge
koja se daju u posebnim prilikama,

c)
pokali, meda­lje i slični predmeti simbolične vrijednosti, koji se u Republici
Hrvatskoj trebaju dodijeliti kao prizna­nje za djelatnost u područjima
umjetnosti, znanosti, u sportu ili u javnoj djelatnosti ma koje vrste, odnosno
kao prizna­nja za zasluge koja se daju u posebnim prilikama,

d)
nagrade, pobjednički pokali i uspomene simbolične naravi i male vrijednosti,
namije­njene besplatnoj podjeli na poslovnim kongresima i sličnim međunarodnim
priredbama, koje po svojoj vrsti, pojedinačnoj vrijednosti i drugim obi­lježjima
ne daju povod za pretpostavku, da se radi o uvozu iz komercijalnih razloga.

U
zahtjevu za ostvariva­nje povlastice iz stavka 1. ovoga članka, nadležnoj
carinarnici se navode:

a)
okolnosti i uvjeti dobiva­nja odnosnoga odlikova­nja odnosno prizna­nja u
inozemstvu, s kratkim opisom predmeta koji se uvozi, odnosno

b)
okolnosti i uvjeti za dodjelu odlikova­nja odnosno prizna­nja u Republici
Hrvatskoj, s kratkim opisom vrste, količine i ukupne vrijednosti koje se uvoze.

Zahtjevu
se prilaže i preslik isprave o dodjeli odlikova­nja ili prizna­nja, odnosno
isprava o saziva­nju odgovarajuće­g skupa u Republici Hrvatskoj.

6)
OSLOBOĐENJA U OKVIRU MEĐUNARODNIH ODNOSA

Članak 10.

Oslobođeni su od plaća­nja carine predmeti, koje kao
dar u okviru međunarodnih odnosa (članak 187. stavak 1. točka 4. Carinskog
zakona):

a) uvoze osobe pri povratku s međunarodnog događaja
ili iz službenog posjeta inozemnim državnim tijelima ili tijelima lokalne
samouprave, prim­ljeni od službenih i drugih tijela zem­lje domaćina,

b) uvoze osobe pri dolasku u službeni posjet državnim
tijelima i tijelima lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj, radi ­njihove
predaje domaćim službenim tijelima,

c) od inozemnih ustanova i organizacija koje obav­ljaju
javna ovlašte­nja, te neprofitnih organizacija i udruga koje obav­ljaju opće
korisnu djelatnost, u znak prijate­ljstva i dobre vo­lje prime fizičke osobe,
odgovarajuće ustanove, organizacije i udruge u Republici Hrvatskoj.

Oslobođe­nje od plaća­nja carine može se ostvariti
glede pred­meta koji predstav­ljaju povremeni ili prigodni dar simbolične
vrijednosti, odnosno koji po svojoj vrsti, količini ili vrijednosti nisu
podobni za uporabu u komercijalne svrhe.

Uz obrazloženi zahtjev za ostvariva­nje povlastice iz
stavka 1. ovoga članka, nadležnoj carinarnici prilaže se i preslik isprava
kojima se dokazuje da je odnosna roba prim­ljena kao dar u okviru međunarodnih
odnosa.

Povlastica
iz stavka 1. ovoga članka ne može se ostvariti na alkohol i alkoholna pića, te
duhan i duhanske prerađevine.

Od plaća­nja
carine oslobođeni su i predmeti koji se uvoze kao dar namije­njen državnim
poglavarima, kao i predmeti koje rabe ili troše državni poglavari trećih zema­lja
odnosno osobe koje ih predstav­ljaju, tijekom svog službenog posjeta na
carinskom području Republike Hrvatske.

Uz
obrazloženi zahtjev za ostvariva­nje povlastice pri uvozu robe iz stavka 5.
ovoga članka, podnosi se i preslik isprava nadležnog tijela državne uprave,
kojima se utvrđuje da je namije­njena dariva­nju ili osobnoj uporabi navedenih
osoba pri ­njihovom službenom posjetu Republici Hrvatskoj.

7)
OSLOBOĐENJE PREDMETA UVEZENIH U HUMANITARNE SVRHE

Članak
11.

Oslobođena
je od plaća­nja carine roba koju uvoze re­gistrirane humanitarne organizacije
radi besplatne podjele socijalno ugroženim osobama, žrtvama prirodnih i drugih
katastrofa, kao i osobama čiji prihod, prema posebnim propisima, ne prelazi
razinu nacionalnog praga siromaštva (članak 187. stavak 1. točka 5. Carinskog
zakona).

Robom
iz stavka 1. ovoga članka smatraju se materijalna dobra i predmeti koji služe u
svrhu zaštite zdrav­lja stanovništva, osigura­nja i pobo­ljša­nja kvalitete živ­lje­nja,
posebice smještaja, stanova­nja, prehrane i uvjeta školova­nja, kao što su
hrana, lijekovi, odjeća, obuća, poste­ljina, higijenske potrepštine i slično.

Humanitarnom
organizacijom u smislu stavka 1. ovoga članka smatraju se udruge, vjerske
zajednice i druge domaće i strane neprofitne pravne osobe re­gistrirane,
odnosno upisane u odgovarajući upisnik u Republici Hrvatskoj kojima je jedan od
statutarnih ci­ljeva pruža­nje humanitarne pomoći.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine ostvaruje se teme­ljem pisanog zahtjeva korisnika
povlastice – humanitarne organizacije nadležnoj carinarnici, uz ispu­nje­nje
sljedećih uvjeta:

– da
korisnik povlastice ima suglasnost nadležnog tijela državne uprave za pruža­nje
humanitarne pomoći u smislu stavka 3. ovoga članka,

– da
ima ustrojenu k­njigovodstvenu evidenciju o kraj­njim korisnicima i načinu pruža­nja
humanitarne pomoći, koja omo­gućuje u carinsko-pravnom smislu provjeru
ispravnosti poslova­nja odnosnom robom, te

– da je
roba koja se uvozi, sukladno pravilima humanitarne organizacije, namije­njena
besplatnoj podjeli ili uporabi od strane kraj­njih korisnika (ugrožene osobe i žrtve
katastrofa).

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine prema odredbama ovoga članka ne može se primijeniti na:

–
alkohol i alkoholna pića, te

– duhan
i duhanske proizvode.

8)
OSLOBOĐENJE PREDMETA ZA POTREBE ORGANIZACIJA I UDRUGA INVALIDNIH OSOBA

Članak
12.

Oslobođena
je od plaća­nja carine specifična oprema, uređaji i instrumenti, te rezervni
dijelovi i potrošni materijal, koji uvoze humanitarne organizacije i udruže­nja
slijepih i gluhih, odnosno nagluhih osoba, dijaliziranih i transplantiranih
bubrežnih bolesnika, te osoba obo­ljelih od mišićnih i neuromišićnih obo­lje­nja,
koji se ne proizvode u zem­lji (članak 187. stavak 1. točka 6. Carinskog
zakona).

Uz
pisani zahtjev za ostvariva­nje povlastice iz stavka 1. ovoga članka, nadležnoj
carinarnici podnosi se:

a) akt
o re­gistraciji humanitarne organizacije odnosno udruge slijepih i gluhih,
odnosno nagluhih osoba, dijaliziranih i transplantiranih bubrežnih bolesnika,
te osoba obo­ljelih od mišićnih ili neuromišićnih obo­lje­nja,

b)
pisana izjava da je uvezena roba namije­njena uporabi od strane slijepih i
gluhih, odnosno nagluhih osoba, dijaliziranih i transplantiranih bubrežnih
bolesnika odnosno osoba obo­ljelih od mišićnih ili neuromišićnih obo­lje­nja,
te

c)
potvrda Hrvatske gospodarske komore da se odnosna roba ne proizvodi u Republici
Hrvatskoj.

9)
OSLOBOĐENJE PREDMETA ZA POTREBE PROFESIONALNE REHABILITACIJE I RADA INVALIDNIH
OSOBA

Članak
13.

Oslobođeni
su od plaća­nja carine strojevi, uređaji i instrumenti i druga oprema, te
rezervni dijelovi, koji uvoze ustanove za profesionalnu rehabilitaciju,
radionice za radno socijalnu skrb ili zaštitne radionice osnovane po posebnim
propisima, a koji su namije­njeni za profesionalnu rehabilitaciju i rad invalidnih
osoba, a koji se ne proizvode u zem­lji (članak 187. stavak 1. točka 6a.
Carinskog zakona).

Povlastica
obuhvaća i predmete koji su specijalno dizajnirani za izobrazbu, poduku,
trening, zapoš­ljava­nje, socijalnu inte­graciju ili kulturni razvoj invalidnih
osoba, koje uvoze institucije i organizacije za pruža­nje pomoći i edukacije
invalidnim osobama.

U
smislu stavka 2. ovoga članka, specijalno dizajnirani pred­meti su predmeti
koji omogućavaju invalidnim osobama kompenzaciju svojih fizičkih ili mentalnih
nedostataka, ili im omogu­ćavaju ponovnu uspostavu ­­­­njihovih društvenih
aktivnosti, a ujedno, zahva­­­­ljujući svojoj konstrukciji i naknadnoj
adaptaciji, posjeduju tehničke karakteristike koje ih, u normalnim okolnostima,
čine uporabivim isk­­­­ljučivo za invalidne osobe.

Rezervni dijelovi, komponente ili pribor posebno
namije­­­­njen navedenim predmetima, te alati za održava­­­­nje, kalibraciju
ili popravak tih artikala, oslobođeni su od plaća­­­­nja carine uz uvjet da se
uvoze zajedno s navedenim predmetima, ili naknadno ukoliko su sami predmeti već
uvezeni uz oslobođe­­­­nje od plaća­­­­nja carine.

Uz pisani zahtjev za ostvariva­­­­nje povlastice na
robu iz stavki 1. i 2. ovoga članka, na­­­­dležnoj carinarnici podnosi se:

a) akt o re­gistraciji ustanove za profesionalnu
rehabilitaciju, radionice za radno-socijalnu skrb, odnosno zaštitne radionice u
kojima se obav­­­­lja profesionalna rehabilitacija invalidnih osoba,

b) pisana izjava da je uvezena roba isk­­­­ljučivo
namije­­­­njena profesionalnoj rehabilitaciji invalidnih osoba, te

c) potvrda Hrvatske gospodarske komore da se odnosna
roba ne proizvodi u Republici Hrvatskoj.

Kod uvoza robe iz stavka 4. ovoga članka, podnosi se
preslik carinske deklaracije o pušta­­­­nju u slobodan promet predmeta iz
stavki 1. i 2. ovoga članka.

10)
OSLOBOĐENJE PREDMETA POTREBNIH U POSTUPKU ZAŠTITE INDUSTRIJSKOG ILI
INTELEKTUALNOG VLASNIŠTVA

Članak
14.

Oslobođena
je od plaća­­­­nja carine roba koja predstav­­­­lja robne marke (žig), patente,
modele (industrijsko obličje) i prateće isprave, te obrasci neophodni za
priznava­­­­nje autorskog ili industrijskog vlasništva, koji se ša­­­­lju Državnom
zavodu za intelektualno vlasništvo neposredno ili putem opunomoćenika, u
postupcima za zaštitu autorskog ili industrijskog vlasništva (članak 187.
stavak 1. točka 7. Carinskog zakona).

Uz
pisani zahtjev za ostvariva­­­­nje povlastice iz stavka 1. ovoga članka, nadležnoj
carinarnici podnosi se:

a)
pisana izjava da primjerci uvezene robe predstav­­­­ljaju uzorak koji se uvozi
u svezi s provedbom postupka za ostvariva­­­­nje prava po osnovi autorskog ili
industrijskog vlasništva.

b)
isprava koja omogućuje utvrđe­­­­nje istovjetnosti robe u carinsko-pravnom
smislu (crteži, skice, slike i sl.), te

c)
preslik zahtjeva za priznava­­­­nje prava autorskog ili industrijskog vlasništva
glede odnosne robe, odnosno preslika puno­moći za pokreta­­­­nje toga postupka.

11)
OSLOBOĐENJE ISPRAVA, OBRAZACA I NOSITELJA PODATAKA

Članak 15.

Oslobođeni su plaća­­­­nja carine:

a) obrasci i isprave koje državna tijela primaju za
obav­­­­lja­­­­nje svojih javnih ovlasti,

b) predmeti koji predstav­­­­ljaju dokaze o sudskim
ili drugim postupcima pred državnim ili javnim tijelima Republike Hrvat­ske,

c) primjerci potpisa i tiskane okružnice koje se ša­­­­lju
kao dio uobičajene izmjene obavijesti među javnim službama ili bankarskim
ustanovama,

d) službene tiskanice koje prima Hrvatska narodna
banka,

e) nacrti, tehničke slike, modeli, opisi i drugi slični
dokumenti koji se uvoze kako bi se ispunili uvjeti za sudjelova­­­­nje na međunarodnome
natječaju raspisanom u Hrvatskoj,

f) obrasci koji se sukladno međunarodnim ugovorima
pri­mje­­­­njuju u međunarodnome prometu motornih vozila ili roba,

g) nosite­­­­lji podataka (računalni diskovi,
diskete, tonski zapisi, mikrofilmovi i slično) za međunarodni prijenos
informacija, koji se primate­­­­lju stav­­­­ljaju na raspolaga­­­­nje
besplatno, te ukoliko oslobođe­­­­nje ne vodi zlouporabi ili težem obliku narušava­­­­nja
tržišne utakmice,

h) izvješća, arhivski materijal, obrasci i druga
dokumentacija priprem­­­­ljena za međunarodne skupove, konferencije i kongrese,
kao i zapisnici i slične bi­­­­lješke s takvih skupova,

i) službene tiskane stvari inozemnih ili međunarodnih
organizacija, kao i internacionalni ogledni primjerci odgovarajućih tiskovina,
poslani od inozemnih ustanova ili udruga korespondentnim ustanovama ili
udrugama u Republici Hrvatskoj,

j) već korišteni obrasci, putne isprave, tovarni
listovi i druge prateće isprave i poslovna dokumentacija,

k)
podloge za ispitiva­­­­nja, koja u Republici Hrvatskoj provode inozemne
ustanove, organizacije ili tijela,

l) novinske fotografije, dijapozitivi i klišeji za
novinske fotografije, uk­­­­ljučujući i tekst uz sliku, upućene izvještajnim
agencijama, izdavačima novina ili časopisa,

m) obrasci, informativni materijali, prijevozne
isprave, ugovori i druga dokumentacija, koje inozemne prometne ili turističke
ustanove i tvrtke ša­­­­lju tijelima državne uprave i turističkim uredima u
Hrvatskoj,

n) porezne markice i slična obi­­­­lježja o namiri
poreznih dava­­­­nja u drugim zem­­­­ljama, te

o) pismovne poši­­­­ljke.

Uz pisani zahtjev za ostvariva­­­­nje carinske povlastice
iz stav­ka 1. ovoga članka, nadležnoj carinarnici prilažu se i dokazi o či­­­­njenicama
ili okolnostima koje predstav­­­­ljaju osnovu za oslo­bođe­­­­nje od plaća­­­­nja
carine.

12)
OSLOBOĐENJE VATROGASNE OPREME

Članak 16.

Oslobođena je od plaća­­­­nja carine oprema za
preventivu i gaše­­­­nje požara koja se ne proizvodi u Republici Hrvatskoj i
nije predmet kooperacije hrvatskih proizvođača opreme i strojeva za preventivu
i gaše­­­­nje požara (članak 187. stavak 1. točka 10. Carinskog zakona).

Opremom u smislu stavka 1. ovoga članka smatraju se
vatrogasna vozila, vatrogasna oprema i sredstva koje koriste javne vatrogasne
postrojbe bilo dobrovo­­­­ljne ili profesionalne, postrojbe dobrovo­­­­ljnog
vatrogasnog društva, profesionalne vatrogasne postrojbe u gospodarstvu,
vatrogasne zajednice i udruge, te postrojbe za brzo djelova­­­­nje
(intervencijske postrojbe).

Uz pisani zahtjev za ostvariva­­­­nje povlastice iz
stavka 1. ovoga članka, nadležnoj carinarnici podnosi se:

a) akt Ministarstva unutar­­­­njih poslova kojime se
utvrđuje status korisnika povlastice u smislu stavka 1. ovog članka, te
podobnost opreme za uporabu u vatrogasne svrhe, te

b) potvrda Hrvatske gospodarske komore da se
odgovarajuća roba ne proizvodi u Republici Hrvatskoj, te da nije predmet
kooperacije hrvatskih proizvođača opreme i strojeva za preventivu i gaše­­­­nje
požara.

13)
OSLOBOĐENJE PREDMETA KOJI SE IZ INOZEMSTVA PRESELJAVAJU U REPUBLIKU HRVATSKU

Članak
17.

Oslobođeni
su od plaća­­­­nja carine predmeti koji radi prese­­­­lje­­­­nja fizičke osobe
uvoze u Republiku Hrvatsku, i to predmeti kućanstva (članak 187. stavak 1. točka
11. Carinskog zakona), odnosno predmeti gospodarskog inventara (članak 187.
stavak 1. točka 12. Carinskog zakona), uz s­­­­ljedeće uvjete:

a) da
je korisnik povlastice najma­­­­nje tri godine prije prese­­­­lje­­­­nja
boravio u inozemstvu,

b) da
prije prese­­­­lje­­­­nja nije koristio ovu carinsku povlasticu, odnosno drugu
odgovarajuću carinsku povlasticu prema carinskim propisima koji su prestali važiti,
te

c) da
pri prese­­­­lje­­­­nju uvozi:

–
predmete kućanstva koje je prije prese­­­­lje­­­­nja posjedovao i rabio u
svojem kućanstvu u inozemstvu najma­­­­nje 12 mjeseci, odnosno

–
predmete gospodarskog inventara po vrsti i količini potrebne za obav­­­­lja­­­­nje
gospodarske ili druge profesionalne djelatnosti u Republici Hrvatskoj.

Uvjeti
utvrđeni stavkom 1. točka c) alineja prva ovoga član­ka ne primje­­­­njuju se
na predmete koji se prese­­­­ljavaju iz prekooceanskih i drugih zema­­­­lja
koje imaju drugačije tehničke standarde od standarda važećih u Republici
Hrvatskoj (članak 187. stavak 5. Carinskog zakona), i to pri uvozu s­­­­ljedećih
predmeta:

–
motornih i prik­­­­ljučnih vozila,

–
električnih i drugih aparata i uređaja za čiju uporabu je potrebno prik­­­­ljuče­­­­nje
na električnu mrežu, te

–
drugih predmeta glede kojih postoje različitosti u tehnič­kim uvjetima ­­­­njihove
uporabe, na način koji onemogućuje ­­­­njihovu tehnički racionalnu uporabu u
Republici Hrvatskoj.

Predmeti iz stavka 2. ovog članka mogu se kupiti u
trećoj zem­­­­lji ili u Republici Hrvatskoj kada se radi o stranoj robi stav­­­­ljenoj
u postupak carinskog skladište­­­­nja.

Predmetima kućanstva smatra se svaka imovina namije­­­­njena
osobnoj uporabi korisnika povlastice ili u svrhu udovo­­­­ljava­­­­nja
potrebama ­­­­nje­govoga kućanstva. Predmetima kućanstva se naro­čito smatraju:

– predmeti za oprema­­­­nje i uređe­­­­nje stambenoga
prostora,

– sredstva prijevoza za privatnu uporabu, kao
bicikli, motocikli, prikolice, kamp kućice i slično,

– kućne zalihe živežnih namirnica i drugih potrošnih
dobara, odgovarajuće razumnim potrebama obite­­­­lji, uk­­­­ljučivo i razumne
količine bute­­­­ljiranog vina, nabav­­­­ljenoga za potrebe osobne vinoteke,

– kućni ­­­­ljubimci, životi­­­­nje za jaha­­­­nje,
kućni alat, biblioteke, umjetničke zbirke, kao i pomagala i nosivi instrumenti
iz po­dručja umjetnosti, potrebni korisniku povlastice za ­­­­nje­gov rad u
slobodno vrijeme.

Predmetima kućanstva ne smatraju se alkohol i
alkoholna pi­ća (uz izuzetak naveden u stavku 4. ovoga članka), duhan i du­han­ski
proizvodi, komercijalna sredstva prijevoza, strojevi, te ala­ti i instrumenti
za obav­­­­lja­­­­nje određene profesionalne djelatnosti.

Članak 18.

Zahtjev za ostvariva­­­­nje carinske povlastice iz članka
17. stavak 1. ove Uredbe podnosi se carinarnici nadležnoj prema mjestu
prebivališta ili boravišta korisnika u Republici Hrvatskoj.

Uz zahtjev za ostvariva­­­­nje povlastice glede
predmeta ku­ćanstva podnosi se:

a) potvrda diplomatskoga ili konzularnoga predstavništva
Republike Hrvatske ili druga odgovarajuća isprava, kojom se dokazuje prethodni
neprekidni trogodiš­­­­nji boravak u inozemstvu,

b) isprava o prebivalištu ili boravištu u Republici
Hrvatskoj,

c) pisana izjava korisnika povlastice:

– o danu ­­­­nje­gova prese­­­­lje­­­­nja u Republiku
Hrvatsku, te

– da nije koristio carinsku povlasticu iz članka 187.
stavak 1. točka 11. ili točka 12. Carinskog zakona, odnosno drugu odgovarajuću
povlasticu prema carinskim propisima koji su prestali važiti,

d) popis
predmeta kućanstva koje namjerava preseliti, s navodom dokaza o ­­­­njihovom
posjedova­­­­nju ili uporabi u inozemstvu najma­­­­nje 12 mjeseci prije ­­­­njihova
prese­­­­lje­­­­nja odnosno uvoza u Republiku Hrvatsku, te posebnom naznakom
predmeta koji se uvoze s pozivom na članak 17. stavak 2. ove Uredbe.

Uz zahtjev za ostvariva­­­­nje povlastice pri uvozu
predmeta gospodarskog inventara, pored isprava iz stavka 2. ovoga članka prilažu
se s­­­­ljedeće isprave:

a) izvadak iz sudskog re­gistra ili druga odgovarajuća
isprava, koja sadrži odobre­­­­nje za obav­­­­lja­­­­nje odnosne gospodarske
ili druge djelatnosti, odnosno predstav­­­­lja dokaz o ispu­­­­njava­­­­nju
uvjeta za obav­­­­lja­­­­nje iste, te

b) specifikacija predmeta gospodarskog inventara koji
se uvoze, s naznakom ­­­­njihovog trgovačkog naziva, tarifne oznake i količine
za svaku stavku pojedinačno, te ukupne vrijednosti robe koja se uvozi.

Članak 19.

Predmeti kućanstva odnosno gospodarskog inventara uz
carinsku povlasticu iz članka 17. ove Uredbe mogu se uvoziti u roku 12 mjeseci
od dana prese­­­­lje­­­­nja.

Na zahtjev korisnika povlastice, koji ispu­­­­njava
ili će do dana prese­­­­lje­­­­nja ispuniti uvjete za ostvariva­­­­nje
povlastice, carinarnica može odobriti uvoz predmeta iz stavka 1. ovoga članka i
prije dana naznačenoga za prese­­­­lje­­­­nje u Republiku Hrvatsku, ako iskaže
namjeru prese­­­­lje­­­­nja u roku šest mjeseci od dana podnoše­­­­nja toga
zahtjeva, te položi jamstvo za namire­­­­nje carinskog duga koji bi mogao
nastati, ako do prese­­­­lje­­­­nja u odobrenome roku ne dođe.

Iznimno, uvjet prethodnog posjedova­­­­nja i korište­­­­nja
predmeta kućanstva iz članka 17. stavak 1. točka c), alineja prva, ove Uredbe,
mora biti ispu­­­­njen do dana podnoše­­­­nja zahtjeva iz stavka 2. ovoga članka.

Uvoz predmeta iz stavka 1. ovoga članka može se
obaviti i u više navrata, s tim da se rok za ostvarivanje povlastice računa od
dana preseljenja, odnosno od dana početka korištenja povlastice sukladno stavku
2. ovoga članka.

Članak 20.

Oslobođeni su plaća­­­­nja carine predmeti kućanstva
(po osnovi članka 187. stavka 1. točka 11. Carinskog zakona) koje uvozi fizička
osoba s uobičajenim mjestom stanova­­­­nja u inozemstvu, kojoj je zbog obite­­­­ljskih
ili drugih neprofesionalnih razloga odobren boravak u Republici Hrvatskoj za
razdob­­­­lje od najma­­­­nje šest mjeseci, a namije­­­­njeni su oprema­­­­nju
stambenog prostora ­­­­njezina kućanstva tijekom boravka u Republici Hrvatskoj.

Oslobođe­­­­nje se provodi uz uvjete i po postupku
propisanima člancima 17. do 19. ove Uredbe, s time da se umjesto isprava
navedenih u članku 18. stavku 2. podnose:

– isprava kojom se dokazuje uobičajeno mjesto stanova­­­­nja
u inozemstvu ne kraće od tri godine prije podnoše­­­­nja zahtjeva,

– isprava nadležnog tijela državne uprave o odobre­­­­nju
boravka u Republici Hrvatskoj, za razdob­­­­lje od najma­­­­nje šest mjeseci,

– popis predmeta rab­­­­ljenih u svojem kućanstvu u
inozemstvu, namije­­­­njenih oprema­­­­nju stambenog prostora,

– isprava o vlasništvu ili zakupu stambenog prostora
koji se namjerava opremiti, te

– pisana izjava o obvezi namire­­­­nja carinskog duga
za odnosne predmete kućanstva a koji bi mogao nastati u slučaju nastanka
okolnosti iz članka 187. stavka 2. točka a) Carinskog zakona.

14)
OSLOBOĐENJE PREDMETA NASLIJEĐENIH U INOZEMSTVU

Članak
21.

Oslobođeni su od plaća­­­­nja carine predmeti osobne
imovine koje su hrvatski držav­­­­ljani i strani držav­­­­ljani nasta­­­­njeni
u Republici Hrvatskoj naslijedili u inozemstvu (članak 187. stavak 1. točka 13.
Carinskog zakona).

Povlastica iz stavka 1. ovoga članka ne primje­­­­njuje
se pri uvozu predmeta kup­­­­ljenih naslijeđenim novcem, na predmete kup­­­­ljene
novcem dobivenim prodajom naslijeđenih predmeta, kao i na predmete dobivene
zamjenom za naslijeđene predmete.

Povlastica se ne može ostvariti na uvoz:

– komercijalnih prijevoznih sredstava,

– stvari koje su služile za obav­­­­lja­­­­nje
profesionalne djelatnosti umrle osobe,

– zaliha sirovina i poludovršenih ili dovršenih proizvoda,
te

– stoke i zaliha po­­­­ljoprivrednih proizvoda što
premašuju količine razumno potrebne za obite­­­­ljske potrebe umrloga.

Povlastica se može ostvariti najkasnije u roku dvije
godine od datuma akta o nas­­­­ljeđiva­­­­nju, u jednoj ili više odvojenih poši­­­­ljaka.

Nadležna carinarnica može produžiti ovaj rok po
pisanom zahtjevu korisnika povlastice u slučaju nastupa posebnih okolnosti,
koje onemogućavaju uvoz u roku iz stavka 4. ovoga članka.

Uz pisani zahtjev za ostvariva­­­­nje povlastice iz
stavka 1. ovoga članka, nadležnoj carinarnici podnosi se akt ovlaštenog hrvat­skog
ili inozemnog pravosudnog ili drugog tijela o nas­­­­ljeđiva­­­­nju predmeta
koji se unose, i kojemu moraju biti navedeni predmeti koji se nas­­­­ljeđuju.

Iznimno, glede naslijeđenih predmeta koje je ostavite­­­­lj
osobno rabio (odjeća, obuća i sl.), kao dokaz u smislu stavka 3. ovoga članka
može se podnijeti i izvod iz matične k­­­­njige umrlih.

Odredbe ovoga članka primje­­­­njuju se i na osobnu
imovinu, što su je nas­­­­ljeđem stekle pravne osobe sa sjedištem u Republici
Hrvatskoj, a koje se bave neprofitnom djelatnošću.

15)
OSLOBOĐENJE ROBE KOJA SE UVOZI U KULTURNE SVRHE

Članak 22.

Oslobođena je plaća­­­­nja carine roba koja se uvozi
radi ­­­­njezine uporabe za obnovu, održava­­­­nje i restaurira­­­­nje zaštićenih
kulturnih dobara (članak 187. stavak 1. točka 14. Carinskog zakona).

U smislu stavka 1. ovoga članka kulturnim dobrima
smatraju se nepokretni i pokretni predmeti ili grupe predmeta, koji zbog svoje
arheološke, povijesne, sociološke, etnografske, umjetničke, arhitektonske,
urbanističke, tehničke ili druge znanstvene ili kulturne vrijednosti predstav­­­­ljaju
vrijednosti od nacionalnog značaja, kao i drugi predmeti koji se prema posebnim
propisima smatraju kulturnim dobrom.

Uz pisani zahtjev za ostvariva­­­­nje povlastice iz
stavka 1. ovoga članka, nadležnoj carinarnici podnosi se:

a) akt Ministarstva kulture kojim se dokazuje da određena
stvar ima status zaštićenog kulturnog dobra, te da je roba koja se uvozi
podobna za uporabu pri obnovi, održava­­­­nju ili restaurira­­­­nju odnosnoga
spomenika, te

b)
potvrda Hrvatske gospodarske komore da se odgovarajuća roba ne proizvodi u
Republici Hrvatskoj.

Članak
23.

Oslobođena
je od plaća­­­­nja carine roba koja izravno služi za obav­­­­lja­­­­nje
muzejske, arhivske, restauratorske, arheološke, etnološke, k­­­­njižničke,
likovne, glazbenoscenske i filmske djelatnosti (članak 187. stavak 1. točka 15.
Carinskog zakona), koja se ne proizvodi u Republici Hrvatskoj.

Radi
korište­­­­nja povlastice iz stavka 1. ovoga članka, nadležnoj carinarnici
podnosi se zahtjev korisnika povlastice s izjavom da će uvezenu robu koristiti
za obav­­­­lja­­­­nje određene djelatnosti, uz koji se prilaže:

a) miš­­­­lje­­­­nje
Ministarstva kulture o pravnom statusu korisnika povlastice, te podobnosti robe
za obav­­­­lja­­­­nje odgovarajuće djelatnosti, te

b)
potvrda Hrvatske gospodarske komore da se odnosna roba ne proizvodi u Republici
Hrvatskoj.

Članak
24.

Oslobođena
je od plaća­­­­nja carine roba koja je u obliku donacije dana ustanovama u
kulturi i drugim neprofitnim pravnim osobama u kulturi, samostalnim umjetnicima
ili umjetnicima za obav­­­­lja­­­­nje ­­­­njihove djelatnosti (članak 187.
stavak 1. točka 16. Carinskog zakona). Uz zahtjev za korište­nje povlastice iz
stavka 1. ovoga članka, nadležnoj carinarnici podnosi se:

a) akt
Ministarstva kulture o pravnome statusu korisnika povlastice kao ustanove u
kulturi ili druge neprofitne osobe u kulturi, odnosno statuse samostalnog
umjetnika, te podobnosti robe za obav­lja­nje odnosne umjetničke djelatnosti,

b)
isprava kojom se dokazuje uvoz robe po osnovi donacije iz inozemstva,

c)
izjava korisnika da će uvezenu robu rabiti za obav­lja­nje odnosne umjetničke
djelatnosti.

Članak
25.

Oslobođena
je od plaća­nja carine roba koju kao vlastita djela iz inozemstva unesu
znanstvenici, k­njiževnici ili umjetnici (članak 187. stavak 1. točka 17.
Carinskog zakona).

Vlastitim
djelom iz stavka 1. ovoga članka smatra se i po autoru ovjereni ograničeni broj
kopija tih djela, kada je za određenu vrstu tih djela uobičajena takva vrsta ­njihove
prezentacije umjetničkoj ili drugoj javnosti.

Uz
pisani zahtjev za ostvariva­nje povlastice iz stavka 1. ovoga članka, nadležnoj
carinarnici podnosi se i ovjerena izjava odnosnoga znanstvenika, k­njiževnika
ili umjetnika, kojom se iskazuje status robe koja se unosi kao vlastitoga
znanstvenoga, k­njiževnoga ili umjetničkoga djela, opisano na način koji prema
carinskim propisima omogućuje utvrđiva­nje istovjetnosti robe.

16)
OSLOBOĐENJE OSOBNIH AUTOMOBILA INVALIDNIH OSOBA

Članak
26.

Oslobođeni
su od plaća­nja carine osobni automobili, koji se uvoze u svrhu osobne uporabe
od strane invalidnih osoba sa 100% tjelesnog ošteće­nja ili najma­nje 80%
tjelesnog ošteće­nja funkcije organa za kreta­nje, srazmjerno postotku
tjelesnog ošteće­nja korisnika povlastice (članak 187. stavak 1. točka 18.
Carinskog zakona).

Invalidnom osobom u smislu stavka 1. ovoga članka
smatra se:

a) osoba s 80% ili više tjelesnog ošteće­nja do­njih
ekstremiteta, odnosno ošteće­nja hrpte­njače ili centralnog živčanog sustava,
koje ima za pos­ljedicu ošteće­nje funkcije do­njih ekstremiteta, te

b) osoba sa 100% tjelesnog ošteće­nja nastalog zbog:

– ošteće­nja do­njih i drugih ekstremiteta,

– ošteće­nja funkcije bubre­ga (dijalizirani
bolesnici),

– ošteće­nja vida (slijepe osobe), te

– tetraple­gijskih ili paraple­gijskih bolesti.

Povlasticu iz stavka 1. ovoga članka mogu ostvariti
invalidne osobe koje:

a) imaju važeću vozačku dozvolu za uprav­lja­nje
osobnim automobilom, odnosno

b) ne ispu­njavaju zdravstvene uvjete za izdava­nje
vozačke dozvole za uprav­lja­nje osobnim automobilom, ako se druga osoba obveže,
da će u okviru skrbi za invalidnu osobu i za ­njezine potrebe uprav­ljati tim
automobilom, i to:

– članovi uže obite­lji korisnika carinske povlastice
(bračni drug, rodite­lji i djeca) koji s korisnikom povlastice žive u zajedničkom
kućanstvu, odnosno

– druge osobe (najviše dvije), kojima je teme­ljem
propisa ili rješe­njem tijela nadležnog za socijalnu skrb povjerena skrb
korisnika povlastice.

Carinska povlastica iz stavka 1. ovoga članka može se
ostvariti jednom u pet godina, i to do 100.000 kn carinske vrijednosti osobnog
automobila koji se uvozi, a ako carinska vrijednost premašuje tu svotu, na
razliku vrijednosti obračunava se i plaća carina.

Stupa­nj tjelesnog ošteće­nja kao uvjeta za ostvariva­nje
carinske povlastice iz stavka 1. u vezi sa stavkom 2. ovoga članka utvrđuje se
primjenom odredbi o vrstama i stup­nju tjelesnog ošteće­nja utvrđenih propisima
o mirovinskom osigura­nju, odnosno propisima o zaštiti vojnih i civilnih
invalida rata, a na teme­lju pisanog nalaza i miš­lje­nja ovlaštenog vještaka,
koji obav­lja poslove vještače­nja pri ostvariva­nju prava prema propisima o
mirovinskom osigura­nju, odnosno po propisima o zaštiti vojnih i civilnih
invalida rata.

Uz pisani zahtjev za ostvariva­nje carinske
povlastice invalidne osobe iz stavka 3. točka a) ovoga članka, prilažu se:

a) pisani nalaz i miš­lje­nje ovlaštenog vještaka o
vrsti i stup­nju tjelesnog ošteće­nja (stavak 5.), te

b) važeća vozačka dozvola.

Uz pisani zahtjev za ostvariva­nje carinske
povlastice invalidne osobe iz stavka 3. točka b) ovoga članka, prilažu se:

a) pisani nalaz i miš­lje­nje ovlaštenog vještaka o
vrsti i stup­nju tjelesnog ošteće­nja (stavak 5.),

b) pisana izjava korisnika povlastice i osoba koje će
biti ovlaštene uprav­ljati osobnim automobilom uvezenim uz carinsku povlasticu
iz stavka 1. ovoga članka, ovjerena po javnom bi­lježniku,

c)
ovjereni preslik važeće vozačke dozvole osoba koje će sukladno odredbama ovoga članka
biti ovlaštene uprav­ljati vozilom koje se uvozi uz povlasticu (stavak 3.), te

d) akt nadležnog tijela o povjerava­nju skrbi o
korisniku povlastice (stavak 3. točka b) alineja druga), ako je takav akt
donesen.

Na zahtjev korisnika povlastice rješe­njem nadležne
carinarnice o ostvariva­nju carinske povlastice iz stavka 1. ovoga članka utvrđuju
se osobe koje su sukladno stavku 3. točka b), te ispravama iz stavka 7. točke
b) i d) ovoga članka ovlaštene uprav­ljati odnosnim osobnim automobilom.

Rješe­nje carinarnice iz stavka 8. ovoga članka
korisnik povlastice podnosi tijelu državne uprave nadležnom za re­gistraciju
motornih vozila, radi s­ljedećih upisa:

a) u k­njižicu vozila u rubriku »Napomene«, bi­lješke:
»Vozilo invalidne osobe – zabrana otuđe­nja 5 godina (do \*\*.\*\*.20\*\*.godine)«,
te

b) u prometnu dozvolu vozila, u rubriku »Napomene«,
bi­lješke »Vozilo invalidne osobe. Ovlašteni su za uprav­lja­nje vozilom----
(ime i prezime i broj vozačke dozvole)«.

17)
OSLOBOĐENJE PREDMETA KUĆANSTVA KOJE IZ INOZEMSTVA PRESELJAVAJU STRANI DRŽAVLJANI
RADI BORAVKA U REPUBLICI HRVATSKOJ U VEZI S OBAVLJANJEM PROFESIONALNE
DJELATNOSTI

Članak
27.

Oslobođeni
su od plaća­nja carine predmeti kućanstva (po osnovi članka 187. stavak 1. točka
19. Carinskog zakona), koje uvozi fizička osoba s uobičajenim mjestom stanova­nja
u inozemstvu, koja boravi u Republici Hrvatskoj u svezi s obav­lja­njem
profesionalne djelatnosti, a namije­njeni su oprema­nju stambenog prostora ­njezina
kućanstva tijekom boravka u Republici Hrvat­skoj, uz s­ljedeće uvjete:

a) da je svoje uobičajeno mjesto stanova­nja imala
najma­nje tri godine izvan Republike Hrvatske,

b) da su prema vrsti i uporabnim svojstvima odnosni
predmeti podobni za normalno oprema­nje raspoloživoga stambenog prostora
odnosnoga kućanstva u Republici Hrvatskoj,

c) da je vlasnik odnosnoga stambenog prostora u
Republici Hrvatskoj ili odnosnim stambenim prostorom raspolaže po osnovi
ugovora, te

d) da se obveže da odnosni stambeni prostor u razdob­lju
svoje odsutnosti ili odsutnosti članova svoje­ga kućanstva neće iznajm­ljivati
trećim osobama.

Carinska povlastica iz stavka 1. ovoga članka može se
tijekom boravka u Republici Hrvatskoj po istoj osnovi koristiti samo jedanput.

Ostvariva­nje povlastice iz stavka 1. ovoga članka može
se uvjetovati polaga­njem jamstva za namire­nje carinskog duga, koji bi u slučaju
nastanka okolnosti iz članka 187. stavak 2. točka a) Carinskog zakona mogao
nastati.

Uz zahtjev za ostvariva­nje carinske povlastice iz
stavka 1. ovog članka carinarnici, nadležnoj prema mjestu stanova­nja koris­nika
povlastice, podnose se:

a)
isprava kojom se dokazuje uobičajeno mjesto stanova­nja u inozemstvu za razdob­lje
od najma­nje tri godine prije podnoše­nja zahtjeva,

b)
isprave o odobre­nju boravka, te rada u Republici Hrvat­skoj, izdane od nadležnih
tijela državne uprave,

c)
popis predmeta kućanstva koji se namjeravaju uvesti u Republiku Hrvatsku,

d)
isprava, kojom se dokazuje raspolaga­nje stambenim prostorom,

e)
pisana izjava o obvezi namire­nja carinskog duga za odnosne predmete kućanstva,
koji bi eventualno mogao nastati (stavak 3. ovoga članka), kao i obvezi da
stambeni prostor neće iznaj­-m­ljivati trećim osobama za vrijeme svoje
odsutnosti, te

f)
isprava kojom se dokazuje obav­lja­nje odgovarajuće profesionalne djelatnosti u
Republici Hrvatskoj (ugovor o radu ili druga odgovarajuća isprava).

18)
OSLOBOĐENJE KOVČEGA, URNI I DRUGIH POGREBNIH POTREPŠTINA

Članak
28.

Od plaća­nja
carine oslobođeni su:

a) kovčezi
s umrlim osobama i urne s pepelom umrlih osoba, kao i cvijeće, vijenci i drugi
uobičajeni ukrasni pogrebni predmeti,

b)
predmeti koji se rabe pri ukopu ili ukrašava­nju grobova, koje sa sobom unose
osobe nasta­njene u inozemstvu, radi prisustvu pogrebu ili iskaziva­nja svoje­ga
poštova­nja na grobovima koji se nalaze na carinskom području Republike
Hrvatske, u vrsti i količini koje ne daju povod za zak­ljučiva­nje da se radi o
uvozu u komercijalne svrhe, te

c) roba
koja se rabi za grad­nju, održava­nje ili ukrašava­nje grob­lja i grobnica ili
spomenika žrtvama rata trećih zema­lja, koje se nalaze pokopane na carinskom
području Republike Hrvatske.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine na robu iz stavka 1 točka c) ovoga članka, ostvaruje se pri
nadležnoj carinarnici na teme­lju potvrde tijela državne uprave ili lokalne
samouprave, nadležnog za provedbu održava­nja odnosnoga grob­lja ratnih žrtava.

19)
OSLOBOĐENJA PO OSNOVI DONACIJA IZ INOZEMSTVA

Članak
29.

Oslobođena
je od plaća­nja carine roba koja je u obliku donacije dana humanitarnim ili
drugim neprofitnim organizacijama i udrugama, vjerskim zajednicama, ustanovama,
tijelima državne uprave i lokalne uprave i samouprave, radi uporabe u
humanitarne, znanstvene, kulturne, prosvjetne, socijalne, zdravstvene, šport­ske,
vjerske ili neke druge neprofitne svrhe, čije je obav­lja­nje uređeno posebnim
propisima.

Pod
donacijom se u smislu stavka 1. ovoga članka smatra roba koja se besplatno
prima iz inozemstva, kao i roba uvezena uz plaća­nje iz inozemne novčane
donacije.

Donacijom
se u smislu stavka 1. ovoga članka smatra i strana roba besplatno dodije­ljena
korisnicima sukladno odgova­ra­jućim odredbama Uredbe za provedbu Carinskog
zakona i Odluke o osniva­nju i imenova­nju članova Povjerenstva za besplatnu dodjelu
strane robe.

Uz
zahtjev za korište­nje povlastice iz stavka 1. ovoga članka, nadležnoj
carinarnici podnosi se:

1. isprava o darova­nju ili druga isprava iz koje je
vid­ljivo da se odnosna roba uvozi bez plaća­nja iz Republike Hrvatske, odnosno
da se plaća­nje vrši iz sredstava inozemne novčane donacije,

2. specifikacije robe, s trgovačkim nazivima, količinom
i naznakom ukupne vrijednosti,

3. potvrda nadležnog tijela državne uprave, iz koje
je razvidan status korisnika povlastice, te namjena robe, i to:

a) u znanstvene svrhe – Ministarstvo znanosti i
tehnologije,

b) u kulturne svrhe – Ministarstvo kulture,

c) u prosvjetne ili športske svrhe – Ministarstvo
prosvjete i športa,

d) u zdravstvene svrhe – Ministarstvo zdravstva,

e) u svrhe zaštite okoliša i prirode – Ministarstvo
zaštite okoliša i prostornog uređe­nja,

f) u humanitarne i socijalne svrhe – Ministarstvo
rada i socijalne skrbi,

g) u svrhe obnove, izgrad­nje i oprema­nja objekata
korisnika iz stavka 1. ovoga članka, te zbri­njava­nje prognanika, povratnika i
izbje­glica – Ministarstvo za javne radove, obnovu i gradite­ljstvo,

h) u vjerske svrhe – Ministarstvo financija,

i) za potrebe udruga – Ministarstvo pravosuđa, uprave
i lokalne samouprave, te

j) u svrhu obav­lja­nja drugih neprofitnih djelatnosti,
čije je obav­lja­nje uređeno posebnim propisima – potvrda drugog tijela državne
uprave (ministarstva ili državne upravne organizacije, nadležnog za područje
odnosne djelatnosti).

Oslobođe­nje od plaća­nja carine po osnovi ovoga članka
neće se primje­njivati na:

– alkohol i alkoholna pića, te

– duhan i duhanske proizvode.

Članak 30.

Korisnici povlastice iz članka 20. stavka 1. ove
Uredbe, koji u Republiku Hrvatsku prese­ljavaju radi zak­ljuče­nja braka, mogu
bez plaća­nja carine uvoziti i darove, uobičajeno dane u prilici sklapa­nja
braka, ukoliko je pojedinačni dar vrijednosti do 2000 kuna. Za bescarinski uvoz
takvih predmeta nadležnoj carinarnici se uz isprave iz članka 20. stavka 2. ove
Uredbe podnosi i isprava o sklapa­nju braka.

Oslobođe­nje na robu iz stavka 1. ovoga članka može
se ostvariti najranije dva mjeseca prije datuma utvrđenoga za zak­ljuče­nje
braka, odnosno najkasnije četiri mjeseca po datumu zak­ljuče­nja braka.

Kada se roba iz stavka 1. ovoga članka uvozi prije
zak­ljuče­nja braka, korisnik povlastice polaže jamstvo za namire­nje carinskog
duga koji bi mogao nastati ukoliko do zak­ljuče­nja braka ne dođe, odnosno
nadležnoj carinarnici ne podnese ispravu o zak­ljuče­nju braka.

20)
OSLOBOĐENJE ROBE ZA ZNANSTVENE I MEDICINSKE POTREBE

Članak
31.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine primje­njuje se pri uvozu:

a) životi­nja
posebno uzgojenih ili priprem­ljenih za uporabu za znanstvena istraživa­nja,

b)
bioloških ili kemijskih tvari isk­ljučivo namije­njenih znanstvenom istraživa­nju,
te

c) lijekova
i medicinskih proizvoda namije­njenih za odobrena klinička, laboratorijska i
farmakološko-toksikološka ispitiva­nja, te za slučaj elementarnih nepogoda i
drugih izvanrednih sta­nja.

Tvari
iz stavka 1. točka b) ovoga članka odnose se isk­ljučivo na one biološke ili
kemijske tvari koje su zbog svoje specifičnosti ili stup­nja čistoće namije­njene
znanstvenim istraživa­njima javnih znanstvenih ili visokoobrazovnih ustanova i ­njihovih
ustrojstvenih jedinica koje obav­ljaju znanstvena istraživa­nja, te drugih
pravnih osoba i ­njihovih ustrojstvenih jedinica neprofitnoga karaktera, koje
obav­ljaju i znanstvena istraživa­nja.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine na robu iz stavka 1. ovoga članka, ostvaruje se uz uvjet
prilaga­nja nadležnoj carinarnici odgovarajuće potvrde Ministarstva znanosti i
tehnologije, kojom se utvrđuje status korisnika povlastice, kao i vrsta, količina
i vrijednosti robe, te ­njena namjena u svrhu istraživa­nja.

Članak
32.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine primje­njuje se pri uvozu:

a)
tvari i lijekova iz ­ljudske krvi ili ­ljudske plazme,

b)
reagensa za određiva­nje krvne skupine,

c)
reagensa za tkivnu tipizaciju,

Tvari i
lijekovi iz stavka 1. točka a) ovoga članka obuh­vaćaju ­ljudsku krv i ­njezine
derivate – čistu ­ljudsku krv, suhu ­ljudsku plazmu, kao i lijekove koji se
teme­lje na sastojcima krvi, a naročito sadrže albumin, čimbenike zgrušava­nja
i imunoglobulin.

Tvari
iz stavka 1. točke b) i c) ovoga članka obuhvaćaju sve reagense, bili oni ­ljudskoga,
životi­njskoga, bi­ljnoga ili drugoga podrijetla, koji služe za određiva­nje
krvne skupine i za pronalaže­nje krvnih inkompatibilnosti, odnosno za određiva­nje
­ljudskih tkivnih tipova.

Oslobođe­nje
od plaća­nja carine na robu iz stavka 1. ovoga članka ostvaruje se uz uvjete:

– da se
roba uvozi isk­ljučivo u nekomercijalne svrhe javnih ili privatnih ustanova i
institucija istraživačkoga, obrazovnoga ili znanstvenoga karaktera, o čemu se
podnosi odgovarajuća potvrda Ministarstva zdravstva,

– da
robu prati potvrda o primjerenosti, koju izdaje nadležno tijelo u zem­lji
izvoza, te

– da se
roba isporučuje u posudama što nose posebnu etiketu za ­njihovo prepoznava­nje.

Oslobođe­­nje
od plaća­­nja carine pri uvozu tvari iz stavka 1. ovoga članka odnosi se i na
posebno pakova­­nje bitno za prijevoz ­­ljekovitih tvari ili reagensa, kao i
sve otopine i pribor potrebne za ­­njihovu uporabu, ukoliko se nalaze zajedno s
poši­­ljkom samih tvari.

Članak 33.

Oslobođe­­nje
od plaća­­nja carine primje­­njuje se pri uvozu:

a)
referentnih tvari za kontrolu kakvoće medicinskih proiz­voda, te

b)
farmaceutskih proizvoda za uporabu na međunarodnim športskim natjeca­­njima.

Tvari
iz stavka 1. točka a) ovoga članka obuhvaćaju uzorke referentnih tvari što ih
je odobrila Svjetska zdravstvena organizacija radi kontrole kakvoće materijala
upotreb­­ljavanih u proizvod­­nji medicinskih proizvoda.

Proizvodi
iz stavka 1. točka b) obuhvaćaju farmaceutske proizvode za ljudsku ili
veterinarsku medicinsku uporabu, koje unose sudionici međunarodnih športskih
natjeca­­nja na carinskom području Republike Hrvatske, a služe za zadovo­­lje­­nje
potreba sudionika tijekom boravka na tom području.

Oslobođe­­nje
od plaća­­nja carine ostvaruje se uz podnoše­­nje nadležnoj carinarnici
odgovarajuće potvrde Ministarstva zdravstva, kojom se identificira korisnik,
vrsta količina i vrijednost robe, te ­­njena namjena.

Članak
34.

Korisnici
povlastice iz članka 20. stavka 1. ove Uredbe, koji u Republiku Hrvatsku prese­­ljavaju
radi školova­­nja, mogu bez plaća­­nja carine uvoziti pomagala za uče­­nje
(predmete i instrumente), namije­­njene svojoj osobnoj upotrebi tijekom školova­­nja
ili studira­­nja. Pri tome se dozvo­­ljava unos pomagala za uče­­nje za cijelo
vrijeme školova­­nja.

Oslobođe­­nje
od plaća­­nja carine ostvaruje se uz podnoše­­nje nadležnoj carinarnici,
isprava iz članka 20. stavka 2. ove Uredbe, potvrde odnosno obrazovne ustanove
o pohađa­­nju studija, te miš­­lje­­nja Ministarstva prosvjete i športa odnosno
Ministarstva znanosti i tehnologije, kojom se identificira korisnik, vrsta,
količina i vrijednost pomagala, te ­­njena neophodnost za odnosnu vrstu školova­­nja
odnosno studija.

21)
OSLOBOĐENJE ROBE ZA PROMIDŽBU TRGOVINE

Članak
35.

Od plaća­­nja carine oslobođeni su uzorci roba bilo
koje vrste, beznačajne vrijednosti, a rabe se u svrhu olakšava­­nja naručiva­­nja
robe te vrste.

Uzorci se moraju učiniti neuporabivima za uporabu
pretr­gava­­njem, perforira­­njem, neizbrisivim označava­­njem ili na neki
drugi način, kojime se neće uništiti ­­njihovo svojstvo kao uzorka.

U smislu stavka 1. ovoga članka, uzorak robe predstav­­lja
bilo koji uzorak ili predmet koji predstav­­lja vrstu robe, čiji način
prezentira­­nja i količina, glede robe te određene vrste i kvalitete, isk­­ljučuje
bilo koji način uporabe osim dava­­nja naru­­džbe.

Oslobođe­­nje od plaća­­nja carine po osnovi ovoga članka
neće se primje­­njivati na:

– alkohol i alkoholna pića

– duhan i duhanske proizvode, te

– gorivo, bez obzira da li se radi o krutom, tekućem
ili plinovitom gorivu.

Članak 36.

Od plaća­­nja carine oslobođen je reklamni materijal,
kao što su katalozi, cjenici, turistički reklamni materijal, smjernice za
uporabu ili prospekti, pod uvjetom da su u vezi s:

– robom koja se namjerava prodati ili dati u najam,
ili

– ponuđenim uslugama od strane osobe koja se nalazi
izvan carinskog područja Republike Hrvatske.

Oslobođe­­nje od plaća­­nja carine iz stavka 1. ovoga
članka odnosi se isk­­ljučivo na reklamni materijal koji ispu­­njava sljedeće
uvjete:

– mora
imati jasno naznačeno ime  tvrtke čije
proizvode prodaje, ili čiju robu iznajm­­ljuje, odnosno čije usluge nudi,

– da u
jednoj poši­­ljci nije više od jednog dokumenta ili jedne kopije dokumenta
ukoliko se poši­­ljka sastoji od više dokumenata, odnosno u protivnom, ukoliko
cjelokupna težina poši­­ljke ne premašuje jedan kilogram, te

– da poši­­ljka
ne predstav­­lja skupnu poši­­ljku koju isti poši­­ljate­­lj ša­­lje istom
primate­­lju.

Predmeti
koji se unose u reklamne svrhe i ša­­lju kupcima odnosno strankama bez naplate,
oslobođeni su od plaća­­nja carine uz uvjete da:

–
nemaju nikakvu stvarnu vrijednost,

– da se
ne mogu uporabiti ni u koju drugu svrhu osim u reklamnu.

Članak 37.

Od plaća­­nja
carine oslobođena je roba namije­­njena unište­­nju, analizi i testira­­nju u
svrhu utvrđiva­­nja i provjere ­­njenoga sastava, svojstava, kvalitete ili
drugih tehničkih karakteristika, radi pridobiva­­nja podataka bitnih za
industrijska ili komercijalna istraživa­­nja, a u količinama koje su isk­­ljučivo
neophodne u svrhe zbog kojih se uvoze.

Oslobođe­­nje
na robu iz stavka 1. ovoga članka nije moguće ukoliko se radi o robi namije­­njenoj
za promociju buduće prodaje.

Oslobođe­­nje
iz stavka 1. ovoga članka dozvolit će se uz uvjet da se ova roba u cijelosti
uništi ili utroši tijekom provedbe analize ili testira­­nja.

Ukoliko
se ne ispune uvjeti iz stavka 3. ovoga članka, ostatak robe mora biti:

– u
potpunosti uništen pod carinskim nadzorom kako bi izgubio svaku uporabnu
vrijednost, ili

–
besplatno ustup­­ljen u korist države, ili

–
ponovno izvezen iz carinskog područja Republike Hrvat­ske.

22)
OSLOBOĐENJE ROBE U VEZI TRANSPORTNIH OPERACIJA

Članak
38.

Oslobođen
je od plaća­­nja carine materijal, kao što je užad, slama, tkanina, papir,
karton, plastika, pi­­ljevina, bitan za tovare­­nje i zaštitu robe (uk­­ljučujući
i zaštitu od vrućine), a koji se rabi tijekom transporta iz drugih zema­­lja na
carinsko područje Repub­like Hrvatske, pri čemu, u normalnim okolnostima, nije
za ponov­nu uporabu.

Članak
39.

Oslobođena
je od plaća­­nja carine ste­­lja, stočna i druga hrana bilo koje vrste, koja se
prevozi transportom kojim se prevoze i žive životi­­nje iz druge zem­­lje na
carinsko područje Republike Hrvatske, a u svrhu distribucije odnosnim životi­­njama
tijekom transporta.

23)
OSLOBOĐENJE OPREME ZA OBNOVU I RAZVITAK HRVATSKIH BRODOGRADILIŠTA

Članak
40.

Od plaća­­nja
carine oslobođen je uvoz opreme namije­­njene za tehnološku obnovu i razvitak
hrvatskih brodogradilišta, koja se uvozi teme­­ljem inozemnih kredita za koje
jamči Republika Hr­vat­ska.

Rješe­­nje
o ostvariva­­nju carinske povlastice donosi nadležna carinarnica po pisanom
zahtjevu odnosnoga brodogradilišta, kojemu se prilaže potvrda Ministarstva
gospodarstva.

Potvrda
Ministarstva gospodarstva iz stavka 3. ovoga članka, sadržava navode:

a) da
podnosite­­lj zahtjeva ima status pravne osobe iz stavka 1. ovoga članka, koji
se utvrđuje na teme­­lju izvoda iz sudskog re­gistra, te kupoprodajnog ugovora
kojim se kupuje predmetna oprema,

b) da
je oprema koja je predmet uvoza podobna za uporabu u svrhu tehnološke obnove i
razvitka odnosnoga brodogradilišta, te

c)
ovjerava specifikacija opreme, iskazana prema tarifnim oznakama Carinske
tarife, nazivima, količinama i vrijednostima robe.

24)
POSTUPAK ZA OSTVARIVANJE POVLASTICA UTVRĐENIH DRUGIM ZAKONIMA

Članak
41.

Kada je
oslobođe­­nje od plaća­­nja carine propisano drugim zakonima izvan carinskoga
sustava, a tim propisima nisu uređeni uvjeti i postupak za ostvariva­­nje
povlastica, oslobođe­­nje od plaća­­nja carine provodi se prema odredbama ove
Uredbe na način da se u postupku podnoše­­nja carinske deklaracije za pušta­­nje
robe u slobodan promet, nadležnoj carinarnici uz pisani zahtjev podnose:

–
isprava o statusu korisnika povlastice, ukoliko od toga statusa ovisi pravo na
povlasticu,

–
isprava nadležnog tijela državne uprave ili samouprave, ili druge zakonom određene
osobe, kojom se utvrđuje postoja­­nje uvjeta propisanih odnosnim zakonom, za
oslobođe­­nje od plaća­­nja carine,

–
specifikacija robe, te

– druge
isprave, ukoliko su iste odnosnim propisom navedene kao neophodne za ostvariva­­nje
povlastice.

U
carinsku deklaraciju obavezno se unosi napomena, kojom će biti određen rok
zabrane otuđe­­nja sukladno odgovarajućim odredbama propisa koji propisuje
povlasticu.

25)
RJEŠAVANJE O OSTVARIVANJU POVLASTICE

Članak 42.

Rješe­­nje o oslobođe­­nju od plaća­­nja carine
sukladno odredbama ove Uredbe donosi po zahtjevu korisnika povlastice nadležna
carinarnica.

Bez utjecaja na moguće kazneno pravne odredbe,
ukoliko se roba uvezena teme­­ljem odredbi ove Uredbe, rabi protivno svrsi zbog
koje je uvezena, primijenit će se odredbe članka 207. Carinskog zakona.

Ako podnijeta carinska deklaracija za pušta­­nje robe
u slobodan promet i uz ­­nju priložene isprave sadrže sve potrebite podat­ke, a
zahtjev korisnika povlastice se u cijelosti usvaja, rješe­­nje se može donijeti
i u obliku bi­­lješke na zahtjevu za ostvariva­­nje povlastice odnosno
podnijetoj carinskoj deklaraciji.

Carinska
deklaracija za pušta­­nje robe u slobodan promet popu­­njava se na način kako
je to propisano za svaku konkretnu povlasticu, pri čemu se u istu obvezatno
unosi napomena, kojom će biti određen rok zabrane otuđe­­nja sukladno
odgovarajućoj točki članka 187. stavak 2. Carinskog zakona, odnosno drugoga
zakona ili međunarodnoga ugovora.

Zahtjevi
za korište­­nje carinskih povlastica iz članaka 4., 6., 8., 27. st. 1. točke a)
i b), 37. i 38. ove Uredbe podnose se usmeno, te se i rješe­­nja o ostvariva­­nju
odnosnih povlastica donose usmeno.

26)
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 43.

Danom primjene ove Uredbe prestaje važiti Uredba o
uvjetima i postupku plaća­­nja povo­­ljnije carine pri uvozu robe koja se
besplatno prima iz inozemstva (»Narodne novine«, br. 44/00 i 20/01), te Uredba
o uvjetima i postupku plaća­­nja povo­­ljnije carine pri uvozu opreme za
tehnološku obnovu brodogradilišta (»Narod­ne novine«, br. 64/00).

Postupci za ostvariva­­nje povlastica započeti do
dana primjene ove Uredbe, okončat će se prema odredbama ove Uredbe, ukoliko je
to za korisnike povlastica povo­­ljnije.

Članak 44.

Ova Uredba stupa na snagu osmog dana od dana objave u
»Narodnim novinama«, a primje­­njuje se od 1. studenoga 2003. godine.

Klasa: 413-04/03-01/01
Urbroj: 5030120-03-1
Zagreb, 25. rujna 2003.

Predsjednik
**Ivica Račan,** v. r.

Uredba, NN 154/2003-2219