## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-I-28/1993. od 17. travnja 1996.

### NN 32/1996 (26.4.1996.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske U-I-28/1993. od 17. travnja 1996.

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu dopredsjednik dr. Velimir Belajec,
te suci Zdravko Bartovčak, dr. Nikola Filipović, Ante Jelavić Mitrović,
mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje Momčinović, Ivan Marijan
Severinac i Milan Vuković, odlučujući o prijedlogu Jakova Nakića iz Rijeke
za ocjenu ustavnosti zakona, na sjednici održanoj 17. travnja 1996. godine,
donio je ovu

## **ODLUKU**

1. Ukida se odredba članka 22. Zakona o porezu na promet nekretnina
("Narodne novine", broj 53/90, 59/90, 61/91, 26/93 i 95/95).

2. Ova odluka će se objaviti u "Narodnim novinama".

**Obrazloženje**

Predlagatelj u prijedlogu ističe da je osporena zakonska odredba nesuglasna
s ustavnom odredbom iz stavka 2. članka 50. Ustava Republike Hrvatske jer
ograničava stjecanje i raspolaganje pravom vlasništva na nekretninama što
je u suprotnosti s navedenom ustavnom odredbom. Osporena zakonska odredba,
ističe predlagatelj, nije u suglasnosti ni s odredbom članka 33. Zakona
o osnovnim vlasničko pravnim odnosima ("Narodne novine", broj 53/1991)
kojom je propisano da se pravo vlasništva na nekretnini na temelju pravnog
posla stječe upisom u javnu knjigu ili na drugi odgovarajući način određen
zakonom.

Ustavni sud Republike Hrvatske prihvatio je prijedlog i rješenjem od
3. svibnja 1995. godine pokrenuo postupak za ocjenu ustavnosti osporene
zakonske odredbe iz razloga navedenih u tom rješenju. Rješenje je objavljeno
u "Narodnim novinama", broj 33/1995.

Rješenje je dostavljeno Saboru Republike Hrvatske. Sabor se na rješenje
nije očitovao.

Prijedlog je osnovan.

U nastavku postupka Ustavni sud je ocijenio da je osporena zakonska
odredba u neskladu s Ustavom Republike Hrvatske.

Osporena zakonska odredba glasi:

"Bez dokaza o plaćenom porezu na promet nekretnina ne može se upisati
prijenos prava vlasništva na nekretnini u zemljišnim knjigama".

Osporena zakonska odredba sadržaj je zakona donesenog za vrijeme važenja
Ustava Socijalističke Republike Hrvatske. Zakon do danas nije usklađen
s Ustavom Republike Hrvatske.

Ustav Republike Hrvatske među najviše vrednote ustavnog poretka ističe
i nepovredivost vlasništva i vladavinu prava (član 3.).

Ustav jamči pravo vlasništva (članak 48/1).

Jamčeći pravo vlasništva Ustav ne štiti samo pojedinačno pravo vlasništva,
tj. nečije (stvarno) pravo koje ovlašćuje svog nositelja da s određenom
stvari i koristima od nje raspolaže potpuno i čini što ga je volja (u skladu
sa zakonom) i da svakog drugog od toga isključi, ako i u koliko to nije
protivno tuđim pravima ili zakonskim ograničenjima, već štiti i samu ustanovu
(institut) prava vlasništva u ustavnopravnom poretku države.

Ustanova prava vlasništva štiti se i time što se zakonom propisuju uvjeti
stjecanja, zaštita i prestanak prava vlasništva.

Propisujući stjecanje prava vlasništva pravnim poslom, srednjoevropski
pa i kontinentalni pravni sustavi, kojima pripada i hrvatski građanskopravni
sustav, redovito određuju da se u tom slučaju vlasništvo nekretnina stječe
upisom u javne (zemljišne) knjige. Smatra se da zemljišna knjiga istinito
i potpuno odražava pravno stanje nekretnine (načelo povjerenja).

Kako je, dakle, naše stvarno-pravno uređenje glede prava (vlasništva)
na nekretninama oslonjeno na sustav zemljišnih knjiga, to je prijeko potrebno
ustrojavati takav pravni sustav koji će potpomagati, unaprijeđivati, a
ne otežavati pravni sustav koji će potpomagati, unapređivati, a ne otežavati
stvaranje pouzdanog sustava zemljišnih knjiga. To nadalje znači da iz pravnog
sustava treba uklanjati sve zapreke tome da sadržaj tih knjiga bude potpun
i istinit. To, pak, znači da treba ukloniti iz pravnog sustava sve odredbe
posebnih zakona koje su zapreka za učinkovito stjecanje vlasništva na nekretnini
upisom u zemljišne knjige. Sve zapreke upisu u zemljišne knjige povećavaju
raskorak između faktičnog i zemljišnoknjižnog stanja, slabe povjerenje
u zemljišne knjige, slabe povjerenje u promet, ugrožavaju poduzetničku
i tržišnu slobodu kao temelj gospodarskog ustroja Republike (članak 49/1).

Poduzetnička se sloboda i vlasnička prava mogu samo iznimno ograničiti
zakonom radi zaštite interesa i sigurnosti Republike, te zaštite prirode,
ljudskog okoliša i zdravlja ljudi (čl. 50/2).

Propisivanjem da se bez dokaza o plaćenom porezu na promet nekretnina
ne može upisati prijenos prava vlasništva na nekretnini u zemljišne knjige
ne štiti se ni interes ni sigurnost Republike, a niti priroda, ljudski
okoliš ili zdravlje ljudi.

Ovakvo ograničavanje (stjecanja) prava vlasništva na nekretninama izlazi,
dakle, iz okvira Ustavom dopuštenih ograničenja prava vlasništva (čl. 50/2)
i ugrožava samu ustanovu prava vlasništva te Ustavom zajamčene poduzetničke
slobode.

Nedvojbeno je da se naplata poreza na promet i s tim u svezi obveza
da svatko sudjeluje u podmirenju javnih troškova u skladu sa svojim gospodarskim
mogućnostima (čl. 51/1) može osigurati drugim, primjerenijim, sredstvima
(sve do zasnivanja hipoteke radi osiguranja naplate dužnog poreza na promet
nekretnine koja je predmet prometa). Zapravo, ovakvo propisivanje sprečava
(legalan) promet, a time i naplatu poreza. Tek upisom obavljene promjene
vlasništva u zemljišne knjige promet postaje vidljiv i mogućnost naplate
poreza sigurna.

Iz navedenih razloga Ustavni sud Republike Hrvatske ocijenio je da je
osporena zakonska odredba u neskladu s navedenim odredbama Ustava Republike
Hrvatske pa je stoga osporenu zakonsku odredbu ukinuo u skladu s odredbom
stavka 1. članka 21. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske
("Narodne novine", broj 13/1991).

Odluka o objavljivanju temelji se na odredbi stavka 1. članka 20. istoga
zakona.

Broj: U-I-28/1993

Zagreb, 17. travnja 1996.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Dopredsjednik:

**dr. Velimir Belajec,** v. r.

Odluka, NN 32/1996-671