## Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o radu

### NN 114/2003 (19.7.2003.), Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o radu

# HRVATSKI SABOR

1574

Na teme­lju članka 88. Ustava Republike
Hrvatske, donosim

## ODLUKU

### O PROGLAŠENJU ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RADU

Proglašavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona
o radu, koji je donio Hrvatski sabor na sjednici 14. srp­nja 2003.

Broj: 01-081-03-2592/2
Zagreb, 16. srp­nja 2003.

Predsjednik
Republike Hrvatske
**Stjepan Mesić,** v. r.

if !supportEmptyParas endif

ZAKON

O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RADU

Članak 1.

U Zakonu o radu (»Narodne novine«, br. 38/95.,
54/95., 65/95., 17/01. i 82/01.) podnaslov iznad članka 2. i članak 2. mije­njaju
se i glase:

»Zabrana diskriminacije

Članak 2.

(1) Zabranjena je izravna ili neizravna
diskriminacija osobe koja traži zaposlenje i osobe koja se zaposli (zaposlenik,
namještenik, službenik ili drugi radnik (u daljnjem tekstu: radnik) na temelju
rase, boje kože, spola, spolnog opredjeljenja, bračnoga stanja, porodičnih
obveza, dobi, jezika, vjere, političkog ili drugog uvjerenja, nacionalnog ili
socijalnog podrijetla, imovnog stanja, rođenja, društvenog položaja, članstva
ili nečlanstva u političkoj stranci, članstva ili nečlanstva u sindikatu te
tjelesnih ili duševnih poteškoća.

(2) Izravna
diskriminacija, u smislu ovoga Zakona, znači svako postupanje uvjetovano nekim
od temelja iz stavka 1. ovoga članka kojim se osoba iz stavka 1. ovoga članka
stavlja ili je bila stavljena ili bi mogla biti stavljena u nepovoljniji
položaj od druge osobe u usporedivoj situaciji.

(3) Neizravna diskriminacija, u smislu ovoga
Zakona, postoji kada određena naizgled neutralna odredba, kriterij ili praksa,
osobu iz stavka 1. ovoga članka, zbog njenoga određenog obilježja, statusa,
opredjeljenja, uvjerenja ili vrijednosnog sustava koji čine temelje za zabranu
diskriminacije iz stavka 1. ovoga članka, stavlja ili bi stavila u nepovoljniji
položaj u odnosu na druge osobe.

(4) Diskriminacija iz stavka 1. ovoga članka
zabranjena je u odnosu na:

1. uvjete za zapošljavanje, uključujući
kriterije i uvjete za izbor kandidata za obavljanje određenog posla, u bilo
kojoj grani djelatnosti i na svim razinama profesionalne hijerarhije,

2. napredovanje na poslu,

3. pristup svim vrstama i stupnjevima stručnog
osposobljavanja, dokvalifikacije i prekvalifikacije,

4. uvjete zaposlenja i rada i sva prava iz
radnog odnosa i u svezi s radnim odnosom, uključujući jednakost plaća,

5. otkaz ugovora o radu,

6. prava članova i djelovanje u udrugama radnika
ili poslodavaca ili u bilo kojoj drugoj profesionalnoj organizaciji, uklju­čujući
povlastice koje proizlaze iz toga članstva.

(5) Odredbe kolektivnog ugovora, pravilnika o
radu i ugovora o radu kojima se utvrđuje diskriminacija na nekom od temelja iz
stavka 1. ovoga članka ništave su.

(6) Uređivanje kolektivnim ugovorom obveze
radnika na plaćanje doprinosa solidarnosti prema odredbama članka 187.a ovo­ga
Zakona ne smatra se diskriminacijom na temelju nečlan­stva u sindikatu iz
stavka 1. ovoga članka«.

Članak 2.

Iza članka 2. dodaju se podnaslovi i članci 2.a,
2.b, 2.c i 2.d koji glase:

»Izuzeci od zabrane
diskriminacije

Članak 2.a

(1) Ne smatra se diskriminacijom pravljenje
razlike, isklju­čenje ili davanje prvenstva u odnosu na određeni posao kada je
priroda posla takva ili se posao obavlja u takvim uvjetima da karakteristike
povezane s nekim od temelja iz članka 2. stavka 1. ovoga Zakona predstavljaju
stvarni i odlučujući uvjet obavljanja posla, pod uvjetom da je svrha koja se
time želi postići opravdana i uvjet odmjeren.

(2) Sve mjere
predviđene ovim ili posebnim zakonom i odredbe ovoga ili posebnih zakona,
kolektivnih ugovora, pravilnika o radu i ugovora o radu koje se odnose na
posebnu zaštitu i pomoć određenim kategorijama radnika, a posebice one o zaštiti
invalida, starijih radnika, trudnica i žena koje koriste neko od prava iz
zaštite majčinstva, kao i odredbe koje se odnose na posebna prava roditelja,
posvojitelja i skrbnika ne smatraju se diskriminacijom niti smiju biti temelj
diskriminacije.

Uznemiravanje i spolno
uznemiravanje

Članak 2.b

(1) Uznemiravanje i spolno uznemiravanje
predstavljaju di­skri­minaciju u smislu članka 2. ovoga Zakona.

(2) Uznemiravanje je svako neželjeno ponašanje
uzrokovano nekim od temelja iz članka 2. stavka 1. ovoga Zakona koje ima za
cilj ili stvarno predstavlja povredu dostojanstva osobe koja traži zaposlenje i
radnika, a koje uzrokuje strah ili neprijateljsko, ponižavajuće ili uvredljivo
okruženje.

(3) Spolno uznemiravanje je svako verbalno,
neverbalno ili fizičko ponašanje spolne naravi koje ima za cilj ili stvarno
predstavlja povredu dostojanstva osobe koja traži zaposlenje i radnika, a koje
uzrokuje strah ili neprijateljsko, ponižavajuće ili uvredljivo okruženje.

Naknada Štete zbog
diskriminacije

Članak 2.c

U slučajevima diskriminacije iz članka 2. i 2.b
ovoga Zakona osoba koja traži zaposlenje može zahtijevati naknadu štete po
općim propisima obveznog prava, a radnik prema odredbama članka 102. ovoga
Zakona.

Teret dokazivanja u
sluČaju sporA

Članak 2.d

Ako osoba koja traži zaposlenje odnosno radnik u
slučaju spora iznese činjenice koje opravdavaju sumnju da je poslodavac
postupio protivno odredbama članka 2. ovoga Zakona, na poslodavcu je teret
dokazivanja da nije bilo diskriminacije odnosno da je postupio u skladu s odredbama
članka 2.a ovoga Zakona.«

Članak 3.

U članku 3. stavak 2.
briše se.

Dosadašnji stavci 3. i
4. postaju stavci 2. i 3.

Članak 4.

Članak 8. mijenja se i
glasi:

»(1) Radni odnos
zasniva se ugovorom o radu.

(2) Ako poslodavac s
radnikom sklopi ugovor za obavljanje posla koji s obzirom na narav i vrstu rada
te ovlasti poslodavca ima obilježja posla za koji se zasniva radni odnos,
smatra se da je s radnikom sklopio ugovor o radu, osim ako poslodavac ne dokaže
suprotno.«

Članak 5.

Članak 10. mijenja se i
glasi:

»(1) Ugovor o radu može
se iznimno sklopiti na određeno vrijeme za zasnivanje radnog odnosa čiji je
prestanak unaprijed utvrđen objektivnim razlozima koji su opravdani rokom,
izvršenjem određenog posla ili nastupanjem određenog događaja.

(2) Poslodavac ne smije
sklopiti jedan ili više uzastopnih ugovora o radu na određeno vrijeme na
temelju kojih se radni odnos na istim poslovima zasniva za neprekinuto
razdoblje duže od tri godine, osim u slučaju zamjene privremeno nenazočnog
radnika ili ako je to zakonom ili kolektivnim ugovorom dopu­šteno.

(3) Prekid kraći od dva
mjeseca ne smatra se prekidom razdoblja od tri godine iz stavka 2. ovoga
članka.

(4) Ugovor o radu na
određeno vrijeme prestaje istekom vremena utvrđenoga tim ugovorom.

(5) Ako je ugovor o radu
na određeno vrijeme sklopljen protivno odredbama ovoga Zakona ili ako radnik
ostane raditi kod poslodavca i nakon isteka vremena za koje je ugovor
sklopljen, smatra se da je radnik sklopio ugovor o radu na neodređeno vrijeme.

(6) Poslodavac je dužan
obavijestiti radnike koji su kod njega zaposleni na temelju ugovora o radu na
određeno vrijeme, o poslovima za koje bi ti radnici mogli kod poslodavca
sklopiti ugovor o radu na neodređeno vrijeme te im omogućiti usavršavanje i
obrazovanje pod istim uvjetima kao i radnicima koji su sklopili ugovor o radu
na neodređeno vrijeme.«

Članak 6.

U članku 11. stavku 4. iza riječi: »vrijeme«
umjesto zareza stavlja se točka, a ostatak rečenice briše se.

Iza stavka 4. dodaje se novi stavak 5. koji
glasi:

»(5) Poslodavac je dužan radniku uručiti
primjerak prijave na obvezno mirovinsko i zdravstveno osiguranje u roku od 15
dana od dana sklapanja ugovora o radu ili uručenja pisane potvrde o sklopljenom
ugovoru o radu, odnosno početka rada.«

Dosadašnji stavci 5. i 6. postaju stavci 6. i 7.

Članak 7.

Iza članka 12.a dodaje se podnaslov: »Obvezni
sadržaj pisanog ugovora o radu na izdvojenom mjestu rada« i članak 12.b koji
glasi:

»Članak 12.b

(1) Ugovor o radu sklopljen u pisanom obliku,
odnosno potvrda o sklopljenom ugovoru o radu za obavljanje poslova kod kuće
radnika ili u drugom prostoru koji nije prostor poslodavca, osim uglavaka iz
članka 12. stavka 1. točke 1. do 8. ovoga Zakona mora sadržavati i dodatne
uglavke o:

1. trajanju redovitoga radnog tjedna,

2. dnevnom, tjednom ili mjesečnom vremenu
obvezne na­zoč­nosti radnika na mjestu rada,

3. rokovima, vremenu i načinu nadzora rada i
kvalitete obavljanja poslova radnika,

4. strojevima, alatima i opremi za obavljanje
posla koju je poslodavac dužan nabaviti, instalirati i održavati,

5. uporabi vlastitih strojeva, alata i druge
opreme radnika i naknadi troškova u svezi s time,

6. naknadi drugih
troškova radniku vezanih uz obavljanje poslova,

7. načinu
osposobljavanja i stručnog usavršavanja radnika.

(2) Na ugovor iz stavka
1. ovoga članka odgovarajuće se primjenjuje odredba članka 12. stavka 2. ovoga
Zakona.

(3) Plaća radnika s
kojim poslodavac sklopi ugovor iz stavka 1. ovoga članka ne smije biti utvrđena
u manjem iznosu od plaće radnika koji u prostorijama toga poslodavca radi na
istim ili sličnim poslovima.

(4) Ugovor iz stavka 1.
ovoga članka ne može se sklopiti za obavljanje poslova iz članka 32. stavka 1.
ovoga Zakona, te drugih poslova za koje je to utvrđeno ovim ili drugim zakonom.

(5) Poslodavac je dužan
osigurati radniku sigurne uvjete rada, a radnik je dužan pridržavati se svih
sigurnosnih i zdravstvenih mjera, u skladu s posebnim zakonima i drugim
propisima.

(6) O svakom
sklopljenom ugovoru iz stavka 1. ovoga članka poslodavac je dužan obavijestiti
tijelo državne uprave nadležno za poslove inspekcije rada u roku od petnaest
dana od dana sklapanja ugovora.

(7) Na ugovor iz stavka
1. ovoga članka ne primjenjuju se odredbe ovoga Zakona o rasporedu radnog
vremena, skraćenom radnom vremenu, prekovremenom radu, preraspodjeli radnog
vremena, noćnom radu i stanci. Ova pitanja mogu se urediti ugovorom o radu ili
kolektivnim ugovorom kojim su utvrđeni uvjeti rada kod poslodavca.

(8) Količina posla i rokovi za izvršenje posla
koji se obavlja na temelju ugovora iz stavka 1. ovoga članka ne smiju one­mogućiti
radniku korištenje prava na dnevni, tjedni i godišnji odmor.«

Članak 8.

U članku 13. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»(3) Primjerak prijave iz članka 11. stavka 5.
ovoga Zakona poslodavac mora uručiti radniku prije odlaska u inozemstvo.«

Članak 9.

Naziv Glave III. mijenja se i glasi:

»III. ZAŠTITA ŽIVOTA, ZDRAVLJA, PRIVATNOSTI I
DOSTOJANSTVA RADNIKA«.

Članak 10.

Iza članka 22. dodaje
se podnaslov: »Zaštita dostojanstva radnika« i članak 22.a koji glasi:

»Članak 22.a

(1) Poslodavac je dužan
zaštititi dostojanstvo radnika za vrijeme obavljanja posla tako da im osigura
uvjete rada u kojima neće biti izloženi uznemiravanju ili spolnom
uznemiravanju. Ova zaštita uključuje i poduzimanje preventivnih mjera.

(2) Dostojanstvo
radnika štiti se od uznemiravanja ili spolnog uznemiravanja poslodavca,
nadređenih, suradnika i osoba s kojima radnik redovito dolazi u doticaj u
obavljanju svojih poslova.

(3) Postupak i mjere
zaštite dostojanstva radnika uređuju se kolektivnim ugovorom, sporazumom
sklopljenim između rad­ničkog vijeća i poslodavca ili pravilnikom o radu.

(4) Uznemiravanje i
spolno uznemiravanje predstavlja povredu obveza iz radnog odnosa.

(5) Poslodavac koji
zapošljava više od 20 radnika dužan je imenovati osobu koja je osim njega
ovlaštena primati i rješavati pritužbe vezane za zaštitu dostojanstva radnika.

(6) Poslodavac ili
osoba iz stavka 5. ovoga članka dužna je, u roku utvrđenom kolektivnim
ugovorom, sporazumom sklopljenim između radničkog vijeća i poslodavca ili pravilnikom
o radu, a najkasnije u roku od osam dana od dostave pritužbe, ispitati pritužbu
i poduzeti sve potrebne mjere primjerene pojedinom slučaju radi sprječavanja
nastavka uznemiravanja ili spolnog uznemiravanja ako utvrdi da ono postoji.

(7) Ako poslodavac u
roku iz stavka 6. ovoga članka ne poduzme mjere za sprječavanje uznemiravanja
ili spolnog uznemiravanja ili ako su mjere koje je poduzeo očito neprimjerene,
radnik koji je uznemiravan ili spolno uznemiravan ima pravo prekinuti rad dok
mu se ne osigura zaštita, pod uvjetom da je u daljnjem roku od osam dana
zatražio zaštitu pred nadležnim sudom.

(8) Ako postoje
okolnosti zbog kojih nije opravdano oče­kivati da će poslodavac zaštititi
dostojanstvo radnika, radnik nije dužan dostaviti pritužbu poslodavcu i ima
pravo prekinuti rad, pod uvjetom da je zatražio zaštitu pred nadležnim sudom i
o tome obavijestio poslodavca u roku od osam dana od dana prekida rada.

(9) Za vrijeme prekida
rada iz stavka 7. i 8. ovoga članka radnik ima pravo na naknadu plaće u visini
kao da je radio.

(10) Svi podaci
utvrđeni u postupku zaštite dostojanstva rad­nika su tajni.

(11) Protivljenje radnika ponašanju koje
predstavlja uznemiravanje ili spolno uznemiravanje ne smije biti razlog za
diskriminaciju radnika.

(12) U slučaju spora teret dokazivanja je na
poslodavcu.«

Članak 11.

U članku 33. iza stavka 2. dodaje se novi stavak
3. koji glasi:

»(3) Ako inspektor rada posumnja da prekovremeni
rad štetno utječe na zdravlje i radnu sposobnost radnika, odredit će rok u kojem
poslodavac o tomu mora pribaviti nalaz i mišljenje ovlašt­enog liječnika.«

Dosadašnji stavci 3. do 6. postaju stavci 4. do
7.

Članak 12.

U članku 35. stavku 9. brojka: »7« zamjenjuje se
brojkom: »8«.

Članak 13.

Članak 36. stavak 1.
mijenja se i glasi:

»(1) Radnik koji radi
najmanje šest sati dnevno ima svakoga radnog dana pravo na odmor (stanku) od
najmanje 30 minuta, osim ako posebnim zakonom nije drukčije određeno.«

Članak 14.

U članku 52. stavku 4.
riječ: »suglasnosti« zamjenjuje se riječju: »odobrenja«.

Članak 15.

U članku 53. stavku 1.
točki 2. iza riječi: »zanimanja« zarez se zamjenjuje točkom.

U stavku 1. točka 3.
briše se.

Iza stavka 1. dodaje se
novi stavak 2. koji glasi:

»(2) Kod poslodavca
koji nije obuhvaćen odlukom donesenom u skladu s odredbom stavka 1. točke 1.
ovoga članka, odnosno s kojim nije sklopljen sporazum iz stavka 1. točke 2.
podstavka 1. ovoga članka, ured državne uprave u županiji nadležan za poslove
rada prema mjestu sjedišta poslodavca, može odobriti da se od zabrane noćnog rada
izuzmu žene, pod uvjetom:

– da je o tome
zatraženo mišljenje radničkog vijeća te udruge poslodavaca i sindikata
industrijske grane ili djelatnosti, odnosno određenoga zanimanja,

– da se ured državne
uprave u županiji nadležan za poslove rada uvjeri u prikladnost poduzetih mjera
sigurnosti i zaštite na radu, socijalnih službi i jednakih mogućnosti i
postupanja s radnicama, te

– da odobrenje važi za
određeno ograničeno razdoblje koje nije duže od dvije godine te da se može
obnoviti u postupku i pod uvjetima propisanima za njegovo donošenje.«

Dosadašnji stavak 2.
postaje stavak 3.

Iza stavka 3. dodaje se
stavak 4. koji glasi:

»(4) O žalbi protiv
odobrenja iz stavka 2. ovoga članka odlučuje ministarstvo nadležno za rad.«

Članak 16.

U članku 58. dodaje se
stavak 9. koji glasi:

»(9) Ako djetetov otac koristi pravo iz stavka
8. ovoga članka u trajanju od najmanje tri mjeseca, porodni dopust iz stavka 2
i 4. ovoga članka produžuje se za dva mjeseca.«

Članak 17.

U članku 59. stavku 1. na kraju teksta umjesto
točke stavlja se zarez i dodaju riječi: »odnosno za blizance, trojke, četvorke,
odnosno više djece jednake dobi može raditi polovicu radnog vremena do navršene
druge godine djetetova života.«

Članak 18.

U članku 62. riječ: »tri« zamjenjuje se riječju:
»dvije«.

Članak 19.

Podnaslov iznad članka 63. i članak 63. brišu
se.

Članak 20**.**

U članku 66. stavku 1.
iza riječi: »oštećenjem« dodaju se riječi: »ili težom psihičkom bolesti«.

U stavku 3. na kraju rečenice
točka se zamjenjuje zarezom i dodaju riječi: »odnosno do završetka redovnog
školovanja.«.

U stavku 8. riječi:
»rasporedit će se na druge odgovarajuće poslove.« zamjenjuju se riječima:
»poslodavac mu je dužan ponuditi sklapanje ugovora o radu za obavljanje drugih
odgovarajućih poslova.«.

Članak 21.

U članku 82. iza stavka
1. dodaju se novi stavci 2. i 3. koji glase:

»(2) U smislu stavka 1.
ovoga članka dvije osobe različitog spola obavljaju jednak rad i rad jednake
vrijednosti ako:

– obavljaju isti posao
u istim ili sličnim uvjetima ili bi mogle jedna drugu zamijeniti u odnosu na
posao koji obavljaju,

– rad koji jedna od
njih obavlja slične je naravi kao rad koji obavlja druga, a razlike između
obavljenog posla i uvjeta pod kojima ih obavlja svaka od njih nemaju značaja u
odnosu na narav posla u cijelosti ili se pojavljuju tako rijetko da ne utječu
na narav posla u cijelosti,

– rad koji jedna od
njih obavlja je jednake vrijednosti kao rad koji obavlja druga ako se uzmu u
obzir kriteriji kao što su stručna sprema, vještine, je li rad fizički ili ne,
odgovornosti i uvjeti u kojima se rad obavlja.

(3) Plaća iz stavka 1.
ovoga članka obuhvaća osnovnu plaću i sva dodatna davanja bilo koje vrste koja
poslodavac izravno ili neizravno, u novcu ili naravi, na temelju ugovora o
radu, kolektivnog ugovora, pravilnika o radu ili drugog propisa isplaćuje
radnici ili radniku za obavljeni rad.«

Dosadašnji stavak 2.
postaje stavak 4.

Članak 22.

U članku 83. dodaje se
stavak 5. koji glasi:

»(5) Plaća u smislu
ovoga Zakona je plaća u bruto iznosu.«

Članak 23.

U članku 83.a stavku 3.
riječ: »vjerodostojne« zamjenjuje se riječju: »ovršne«.

Članak 24.

Podnaslov iznad članka
86. i članak 86. brišu se.

Članak 25.

U članku 106. stavak 5.
briše se.

Dosadašnji stavak 6. koji postaje stavak 5.
mijenja se i glasi:

»(5) Odredbe stavka 2. do 4. ovoga članka ne
primjenjuju se na otkaz ako poslodavac zapošljava dvadeset ili manje od
dvadeset radnika.«

Dosadašnji stavci 7. do 9. postaju stavci 6. do
8.

Članak 26.

U članku 108. dodaje se stavak 3. koji glasi:

»(3) Obraćanje radnika zbog opravdane sumnje na
korupciju ili u dobroj vjeri podnošenje prijave o toj sumnji odgovornim osobama
ili nadležnim tijelima državne vlasti, ne predstavlja opravdani razlog za
otkaz.«

Članak 27.

U članku 113. stavak 1.
mijenja se i glasi:

»(1) U slučaju
redovitog otkaza, otkazni rok je najmanje:

– dva tjedna, ako je
radnik u radnom odnosu kod istog poslodavca proveo neprekidno manje od jedne
godine,

– mjesec dana, ako je
radnik u radnom odnosu kod istog poslodavca proveo neprekidno jednu godinu,

– mjesec dana i dva
tjedna, ako je radnik u radnom odnosu kod istog poslodavca proveo neprekidno
dvije godine,

– dva mjeseca, ako je
radnik u radnom odnosu kod istog poslodavca proveo neprekidno pet godina,

– dva mjeseca i dva
tjedna, ako je radnik u radnom odnosu kod istog poslodavca proveo neprekidno
deset godina,

– tri mjeseca, ako je
radnik u radnom odnosu kod istog poslodavca proveo neprekidno dvadeset godina.«

Dodaje se novi stavak
2. koji glasi:

»(2) Otkazni rok iz
stavka 1. ovoga članka radniku koji je kod poslodavca proveo u radnom odnosu
neprekidno dvadeset godina, povećava se za dva tjedna ako je radnik navršio 50
godina života, a za mjesec dana ako je navršio 55 godina života.«

U dosadašnjem stavku 2.
koji postaje stavak 3. iza brojke: »1.« dodaju se riječi: »i 2.«

Dosadašnji stavci 3. do
6. postaju stavci 4. do 7.

Članak 28.

U članku 118. stavku 1.
riječi:« koji je stranka ugovora o radu sklopljenog na neodređeno vrijeme, a«
brišu se.

Stavak 2. i 3.
mijenjaju se i glase:

»(2) Otpremnina se ne
smije ugovoriti, odnosno odrediti u iznosu manjem od jedne trećine prosječne
mjesečne plaće, koju je radnik ostvario u tri mjeseca prije prestanka ugovora o
radu, za svaku navršenu godinu rada kod toga poslodavca.

(3) Ako zakonom,
kolektivnim ugovorom, pravilnikom o radu ili ugovorom o radu nije određeno
drukčije ukupan iznos otpremnine iz stavka 2. ovoga članka ne može biti veći od
šest prosječnih mjesečnih plaća koje je radnik ostvario u tri mjeseca prije
prestanka ugovora o radu.«

Članak 29.

U članku 119. stavak 1.
mijenja se i glasi:

»(1) Poslodavac koji u
razdoblju od 90 dana namjerava zbog gospodarskih, tehničkih ili organizacijskih
razloga otkazati najmanje 20 ugovora o radu, dužan je izraditi program
zbrinjavanja viška radnika.«

Stavak 2. briše se.

U stavku 3. koji
postaje stavak 2. riječi: »i 2.« brišu se, a na kraju teksta briše se točka i
dodaju riječi: »i nadležnom službom zapošljavanja.«.

U stavku 4. koji
postaje stavak 3. iza riječi: »vijeću« dodaju se riječi: »i nadležnoj službi
zapošljavanja«.

Iza stavka 3. dodaje se
novi stavak 4. koji glasi:

»(4) Nadležna služba
zapošljavanja o podacima iz stavka 3. ovoga članka dužna se očitovati u roku od
osam dana od dana primitka podataka, a ako se u tome roku ne očituje smatra se
da nema primjedbi i prijedloga.«

U stavku 5. iza riječi:
»vijeća« dodaju se riječi: »i nadležne službe zapošljavanja«.

Stavak 6. briše se.

Članak
30.

U članku 122. stavak 1.
mijenja se i glasi:

»(1) Poslodavac je
dužan u roku od osam dana od dana prestanka radnog odnosa radniku vratiti sve
njegove isprave i primjerak odjave s obveznoga mirovinskog i zdravstvenog
osiguranja te mu na njegov zahtjev izdati potvrdu o vrsti poslova koje je
obavljao i trajanju radnog odnosa.«

Članak 31.

U članku 123. stavku 1.
iza riječi: »organizacija rada« stavlja se zarez i dodaju riječi: »postupak i
mjere za zaštitu dostojanstva radnika«.

Članak
32.

U članku 126. dodaje se
novi stavak 3. koji glasi:

»(3) Ako radnik u sporu
pred nadležnim sudom iznese činjenice koje opravdavaju sumnju da je zbog
postupanja radnika prema odredbi članka 108. stavka 3. ovoga Zakona bio
stavljen u nepovoljniji položaj od drugih radnika, što je dovelo do povrede
nekoga njegovog prava iz radnoga odnosa, smatrat će se da je njegovo pravo
povrijeđeno ako poslodavac ne dokaže drukčije.«

Dosadašnji stavci 3. i
4. postaju stavci 4. i 5.

U dosadašnjem stavku 5.
koji postaje stavak 6. brojka: »4.« zamjenjuje se brojkom: »5.«.

Iza stavka 6. dodaje se
stavak 7. koji glasi:

»(7) Odredbe ovoga
članka ne primjenjuju se na postupak zaštite dostojanstva radnika iz članka
22.a ovoga Zakona.«

Članak 33.

U članku 132. riječ:
»redovito« briše se.

Članak 34.

U članku 137. iza
stavka 2. dodaje se novi stavak 3. koji glasi:

»(3) Odredba stavka 2.
ovoga članka ne odnosi se na predstavnike radnika u nadzornim, odnosno drugim
odgovarajućim tijelima.«

Dosadašnji stavak 3.
postaje stavak 4.

Članak 35.

U članku 141. stavak 1.
mijenja se i glasi:

»(1) Izbori za radničko
vijeće, kandidacijski i izborni postupak moraju biti otvoreni, slobodni i
pošteni, bez ometanja i pritisaka te provedeni na način koji osigurava
rezultate izbora sukladno stvarnoj i slobodno iskazanoj volji radnika.«

Stavak 3. briše se.

Dosadašnji stavci 4. do 6. postaju stavci 3. do
5.

Članak 36.

U članku 144. stavku 1.
iza podstavka 4. dodaje se novi podstavak 5. koji glasi:

»– broju radnika koji
su kod njega zaposleni na određeno vrijeme i broju radnika koji su zaposleni na
temelju ugovora o radu na izdvojenim mjestima rada, te razlozima za njihovo
zapošljavanje,«.

Dosadašnji podstavci 5.
i 6. postaju podstavci 6. i 7.

Članak 37.

U članku 145. stavku 4.
riječ: »tri« zamjenjuje se riječju: »pet«.

Članak 38.

U članku 146. stavak 3.
mijenja se i glasi:

»(3) Ako radničko
vijeće uskrati suglasnost, poslodavac može u roku od 15 dana od dana dostave
izjave o uskrati suglasnosti tražiti da tu suglasnost nadomjesti sudska ili
arbitražna odluka.«

Članak 39.

Članak 147. mijenja se
i glasi:

»Radničko vijeće je
obvezno redovito obavješćivati radnike i sindikat o svome radu te primati
njihove poticaje i prijedloge.«

Članak 40.

U članku 148. stavak 3.
mijenja se i glasi:

»(3) Ako kod poslodavca
nije utemeljeno radničko vijeće, sindikalni povjerenik ima sva prava i obveze
radničkog vijeća propisane ovim Zakonom.«

U stavku 4. iza riječi:
»povjereniku« dodaje se zarez i riječi: »odnosno povjerenicima«, a
riječi:«ovlaštenju sindikata za sklapanje kolektivnih ugovora« zamjenjuju se
riječima: »izborima za radničko vijeće«.

Članak 41.

Podnaslov iznad članka
158. i članak 158. mijenjaju se i glase:

»Poništenje izbora,
raspuštanje radničkog vijeća i isključenje njegova člana

Članak 158.

(1) Radničko vijeće,
izborni odbor, poslodavac, sindikati koji imaju svoje članove zaposlene kod
određenog poslodavca ili kandidat može od nadležnog suda zahtijevati da u
slučaju teškog kršenja odredaba ovoga Zakona o provođenju izbora za radničko
vijeće, koja je utjecala na rezultate izbora, poništi provedene izbore.

(2) Ako radničko vijeće
ili neki njegov član teško krši obveze dane mu ovim Zakonom, drugim propisom
ili kolektivnim ugovorom, sindikati koji imaju svoje članove zaposlene kod
određenoga poslodavca, mogu zatražiti od nadležnog suda da raspusti radničko
vijeće ili da isključi određenoga člana, a isto može zatražiti i najmanje 25%
zaposlenih ili poslodavac.

(3) Sudska nadležnost i
rokovi za donošenje odluke o poniš­te­nju izbora, raspuštanju radničkog vijeća
i isključenju njegova člana utvrđuje se odgovarajućom primjenom odredbi članka
217. ovoga Zakona.«

Članak 42.

U članku 158.a stavak 1. mijenja se i glasi:

»(1) U trgovačkom društvu u kojem je zaposleno
više od 200 radnika, kao i u trgovačkom društvu koje je preko 25% u vlasništvu Republike
Hrvatske ili jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave te u javnim
ustanovama, neovisno o broju zaposlenih radnika u tom društvu, odnosno
ustanovi, jedan član nadzornog odbora, odnosno drugog odgovarajućeg tijela mora
biti predstavnik radnika.«

U stavku 3. iza riječi: »predstavnika« zarez i
riječi: »odnosno predstavnike« brišu se.

Članak 43.

U članku 165. dodaje se stavak 4. koji glasi:

»(4) Naziv udruge, odnosno udruge više razine,
mora se jasno razlikovati od naziva već registriranih udruga, odnosno udruga
više razine.«

Članak 44.

U članku 166. stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Statutom udruge utvrđuje se svrha udruge;
naziv; sjedište; područje djelovanja; znak; tijela udruge; način izbora i
opoziva tih tijela; ovlaštenja tijela udruge; postupak učlanjivanja i prestanak
članstva; način donošenja i izmjene statuta, pravila i drugih općih akata; te
prestanak djelovanja udruge.«

Stavak 4. briše se.

Dosadašnji stavci 5. i 6. postaju stavci 4. i 5.

Članak 45.

U članku 167. stavak 3. mijenja se i glasi:

»(3) Podružnica ili drugi oblik unutarnjeg
organiziranja stječe ovlaštenja u pravnom prometu iz stavka 2. ovoga članka
danom koji je utvrđen odlukom o njenom osnivanju u skladu sa statutom udruge.«

Članak 46.

U članku 168. stavku 1. riječi: »županijskom
uredu« zamjenjuju se riječima: »uredu državne uprave u županiji«.

Stavak 3. briše se.

U stavku 4. koji postaje stavak 3. nakon riječi:
»razine« umjesto zareza stavlja se točka, a ostali tekst briše se.

Dosadašnji stavak 5. postaje stavak 4.

Članak 47.

U članku 173. stavku 3. riječi: »županijskog
ureda« zamje­njuju se riječima: »ureda državne uprave u županiji«.

Članak 48.

U članku 174. stavku 1. riječi: »odnosno
podružnice ili drugog oblika unutarnjeg organiziranja koji ima ovlaštenja u
pravnom prometu,« brišu se, a iza riječi: »prestanak djelovanja« umjesto zareza
stavlja se točka, a ostali tekst briše se.

Članak 49.

U članku 181. dodaje se novi stavak 3. koji
glasi:

»(3) Sindikalni povjerenik je radnik koji je u
radnom odnosu kod poslodavca.«

Dosadašnji stavci 3. do 6. postaju stavci 4. do
7.

Iza novog stavka 7. dodaje se novi stavak 8.
koji glasi:

»(8) Sindikalni predstavnik ima sva prava i
obveze sindikalnog povjerenika utvrđene ovim Zakonom, osim onih prava i obveza
koje sindikalni povjerenik ima iz radnog odnosa ili u svezi s radnim odnosom.«

Članak 50.

U članku 182. stavci 3. i 4. mijenjaju se i
glase:

»(3) Ako sindikat uskrati suglasnost na otkaz,
poslodavac može u roku od 15 dana od dana dostave očitovanja sindikata, zatražiti
da suglasnost nadomjesti sudska odluka.

(4) Zaštitu iz stavka 1. ovoga članka uživa
najmanje jedan sindikalni povjerenik a najveći broj sindikalnih povjerenika
koji kod određenog poslodavca uživaju zaštitu određuje se odgovarajućom
primjenom odredbi ovoga Zakona o broju članova radničkoga vijeća.«

Članak 51.

U podnaslovu iznad članka 182.a iza riječi:
»članarina« dodaju se riječi: »i doprinos solidarnosti«.

U članku 182.a dodaje
se stavak 2. koji glasi:

»(2) Ako je kolektivnim
ugovorom utvrđen doprinos solidarnosti, na zahtjev i u skladu s uputama
sindikata, poslodavac je dužan obračunavati i iz plaće radnika koji nije član
sindikata ustezati doprinos solidarnosti te ga redovito uplaćivati na račun
sindikata.«

Članak 52.

U članku 186. stavku 1.
riječ: »tih« briše se.

U stavku 2. iza riječi:
»sindikati«, briše se točka i dodaju riječi: »sporazumno.«.

Stavak 3. mijenja se i
glasi:

»(3) Ako se sindikati
ne sporazumiju o broju članova i sastavu pregovaračkog odbora iz stavka 1.
ovoga članka, o tome odlučuje Gospodarsko-socijalno vijeće, odnosno ministar
nadle­žan za rad ako Gospodarsko-socijalno vijeće nije utemeljeno.«

Iza stavka 3. dodaje se
novi stavak 4. koji glasi:

»(4) U slučaju iz
stavka 3. ovoga članka, broj članova i sastav pregovaračkog odbora određuje se
tako da pregovarački odbor ima najmanje tri a najviše devet članova, vodeći
računa o broju članova sindikata zastupljenih na području za koje se sklapa
kolektivni ugovor.«

U dosadašnjem stavku 4.
koji postaje stavak 5. riječi: »pred­sjedniku Gospodarsko-socijalnog vijeća«,
zamjenjuju se rije­čima: »Gos­po­darsko-socijalno vijeće«.

Dosadašnji stavak 5.
postaje stavak 6.

Članak 53.

Iza članka 187. dodaje
se podnaslov: »Doprinos solidarnosti« i članak 187.a koji glasi:

»Članak 187.a

(1) Kolektivnim
ugovorom može se urediti obveza radnika koji nisu članovi sindikata da za
vrijeme važenja kolektivnog ugovora plaćaju naknadu za povoljnosti ugovorene
kolektivnim ugovorom (doprinos solidarnosti).

(2) Ako je kolektivnim
ugovorom uređen doprinos solidarnosti, kolektivni ugovor stupa na snagu ako ga
referendumom prihvate radnici na području za koje se sklapa kolektivni ugovor.

(3) Referendum je uspio ako mu pristupi najmanje
jedna trećina radnika na području za koje se sklapa kolektivni ugovor i ako se
za prihvaćanje kolektivnog ugovora izjasni natpolovična većina radnika izašlih
na referendum.

(4) Pravila o provođenju referenduma utvrdit će
Gospodarsko-socijalno vijeće pravilnikom.

(5) Doprinos
solidarnosti iz stavka 1. ovoga članka ne može iznositi više od 65% sindikalne
članarine koju članovi plaćaju sindikatu koji je sklopio kolektivni ugovor, a
ako je kolektivni ugovor sklopilo više sindikata, doprinos solidarnosti ne može
iznositi više od 65% prosječne članarine sindikata potpisnika kolektivnog
ugovora.

(6) Doprinos
solidarnosti iz stavka 5. ovoga članka ne može iznositi više od 1% neto plaće
radnika.

(7) Ako je više
sindikata sklopilo kolektivni ugovor s odredbom o doprinosu solidarnosti, način
plaćanja toga doprinosa uredit će se tim ugovorom.

(8) Radnik koji nije
član sindikata, za povoljnosti ugovorene u više kolektivnih ugovora može biti
obvezan na plaćanje samo jednog doprinosa solidarnosti.«

Članak 54.

U članku 193. dodaje se
stavak 3. koji glasi:

»(3) Ako je jedna od
strana kolektivnog ugovora udruga poslodavaca ili udruga poslodavaca više
razine osobe koje ju zastupaju uz pisanu punomoć iz stavka 1. ovoga članka
moraju drugoj strani dostaviti popis poslodavaca članova udruge u čije ime
pregovaraju, odnosno sklapaju kolektivni ugovor.«

Članak 55.

U članku 198. iza
stavka 3. dodaje se novi stavak 4. koji glasi:

»(4) Udruga poslodavaca
ili udruga poslodavaca više razine dužna je nadležnom tijelu dostaviti popis
poslodavaca koje obvezuje kolektivni ugovor sklopljen od strane udruge
poslodavaca ili udruge poslodavaca više razine te sve promjene u članstvu
udruge nastale za vrijeme važenja kolektivnog ugovora.«

Dosadašnji stavak 4.
postaje stavak 5.

Članak 56.

Iznad članka 203. naziv Glave XXI. mijenja se i
glasi:

»XXI. ŠTRAJK I RJEŠAVANJE KOLEKTIVNIH RADNIH
SPOROVA«.

Članak 57.

Iznad članka 203. naslov: »1. MIRENJE« briše se.

Članak 58.

Iza novog naziva glave XXI. dodaje se podnaslov:
»Štrajk i štrajk solidarnosti« i članak 202.a koji glasi:

»Članak 202.a

(1) Sindikati ili njihove udruge više razine
imaju pravo pozvati na štrajk i provesti ga sa svrhom zaštite i promicanja
gospodarskih i socijalnih interesa svojih članova ili zbog plaće, odnosno
naknade plaće ako nisu isplaćene protekom roka od 30 dana od dana dospijeća.

(2) Štrajk se mora najaviti poslodavcu, odnosno
udruzi poslodavaca protiv koje je usmjeren, a štrajk solidarnosti poslodavcu
kod kojeg se taj štrajk organizira.

(3) Štrajk se ne smije započeti prije okončanja
postupka mirenja kada je takav postupak predviđen ovim Zakonom, odnosno prije
provođenja drugog postupka mirnog rješavanja spora o kojem su se stranke
sporazumjele.

(4) Štrajk solidarnosti se smije započeti bez
provedbe postupka mirenja, ali ne prije isteka dva dana od dana početka štrajka
u čiju se potporu organizira.

(5) U pismu kojim se najavljuje štrajk moraju se
naznačiti razlozi za štrajk, mjesto, dan i vrijeme početka štrajka.«

Članak 59.

U članku 203. stavku 1. iza riječi: »akcije«
dodaju se riječi: »te neisplate plaće odnosno naknade plaće iz članka 202.a
stavak 1.«

Stavak 2. mijenja se i glasi:

»(2) Mirenje iz stavka 1. ovoga članka provodi
osoba koju stranke u sporu izaberu s liste koju utvrđuje Gospodarsko-socijalno
vijeće ili koju sporazumno odrede (miritelj).«

Članak 60.

Podnaslov iznad članka 204. mijenja se i glasi:
»Lista miritelja«.

Članak 61.

U članku 204. stavak 1. briše se.

U stavku 2. koji postaje stavak 1. riječi: »te
pri županijskim uredima nadležnim za poslove rada« brišu se, a riječi: »vode se
liste članova mirovnoga vijeća koje« zamjenjuju se riječima: »vodi se lista
miritelja koju«.

Stavak 3. koji postaje stavak 2. mijenja se i
glasi:

»(2) Odluku o visini naknade troškova rada
miritelja donosi ministar nadležan za rad uz prethodno mišljenje Gospodarsko-socijalnog
vijeća i uz suglasnost ministra financija.«

Stavak 4. briše se.

Stavak 5. koji postaje
stavak 3. mijenja se i glasi:

»(3)
Gospodarsko-socijalno vijeće donosi pravilnik kojim se uređuje način izbora
miritelja, provođenje postupka mirenja i obavljanje administrativnih poslova za
potrebe toga postupka.«

Članak 62.

U članku 206. riječi:
»mirovnoga vijeća« zamjenjuju se riječju: »miritelja«.

Članak 63.

Iznad članka 207.
naslov: »2. ARBITRAŽA« briše se.

Članak 64.

Glava: »XXII. ŠTRAJK I
ISKLJUČENJE S RADA«, podnaslov: »Štrajk« i članak 210. brišu se.

Članak 65.

Iznad članka 219. redni
broj glave: »XXIII.« zamjenjuje se rednim brojem: »XXII.«

Članak 66.

U članku 219. stavku 3.
podstavku 6. riječi: »odnosno članova mirovnoga vijeća« brišu se.

U podstavku 8. riječi:
»članova mirovnoga vijeća i postupak pred mirovnim vijećem« zamjenjuju se
riječima: »miritelja i provođenju postupka mirenja«.

Stavak 9. mijenja se i glasi:

»(9) Ako se Gospodarsko-socijalno vijeće ne
osnuje ili ako ono u roku trideset dana od dana podnošenja prijedloga ne utvrdi
listu miritelja, listu arbitara, odnosno članova arbitražnog vijeća ili ako u
tom roku ne donese pravilnik o načinu izbora miritelja i postupku mirenja, ova
će pitanja urediti ministar nadležan za rad u daljnjem roku od trideset dana.«

Članak 67.

Iza članka 220. dodaje se nova Glava XXIII.,
podnaslovi i članci 220.a do 220. i, koji glase:

»XXIII.
AGENCIJA ZA PRIVREMENO
ZA­POŠ­LJA­­VA­NJE

Pojam agencije

Članak 220.a

(1) Agencija za privremeno zapošljavanje (u daljnjem
tekstu: agencija) je poslodavac, koji na temelju sporazuma o ustupanju radnika,
ustupa radnika (u daljnjem tekstu: ustupljeni radnik) drugom poslodavcu (u
daljnjem tekstu: korisnik) za obavljanje privremenih poslova.

(2) Agencija može obavljati poslove ustupanja
radnika korisnicima samo u zemlji, pod uvjetom da te poslove obavlja kao jedinu
djelatnost, da je registrirana prema propisima o trgovačkim društvima i
evidentirana pri ministarstvu nadležnom za poslove rada (u daljnjem tekstu:
ministarstvo).

(3) Agencija ne može otpočeti obavljati poslove
ustupanja radnika korisnicima prije upisa u evidenciju pri ministarstvu.

Sporazum o ustupanju
radnika

Članak 220.b

(1) Sporazum o ustupanju radnika između agencije
i korisnika mora biti u pisanom obliku.

(2) Sporazum iz stavka 1. ovoga članka, uz opće
uvjete poslovanja agencije, mora sadržavati i uglavke o:

1. broju radnika koji su potrebni korisniku,

2. vremenskom razdoblju na koje se ustupaju
radnici,

3. mjestu rada,

4. poslovima koje će radnici obavljati,

5. uvjetima rada koji se odnose na radna mjesta
na kojima će radnici obavljati poslove,

6. načinu na koji i razdoblju u kojem korisnik
mora ispostaviti agenciji obračun za isplatu plaće, te propisima koji se kod
korisnika primjenjuju na utvrđivanje plaće, i

7. osobi koja je ovlaštena za zastupanje
korisnika prema radnicima.

(3) Sporazum iz stavka 1. ovoga članka ne može
se sklopiti:

1. za zamjenu radnika kod korisnika kod kojeg se
provodi štrajk,

2. ako je korisnik u prethodnom razdoblju od 6
mjeseci poslovno uvjetovanim otkazom otkazao ugovore o radu radnika koji su
radili na poslovima za obavljanje kojih traži ustupanje radnika,

3. za obavljanje poslova iz članka 32. ovoga
Zakona,

4. za ustupanje radnika drugoj agenciji,

5. u drugim slučajevima utvrđenim kolektivnim
ugovorom koji obvezuje korisnika.

Ugovor o radu za
privremeno obavljanje poslova

Članak 220.c

(1) Ugovor o radu za
privremeno obavljanje poslova agencija može sklopiti s radnikom na određeno ili
neodređeno vrijeme.

(2) Ugovor iz stavka 1.
ovoga članka, osim uglavaka iz članka 12. stavka 1. točke 1. i točke 4. do 7.
ovoga Zakona, mora sadržavati i sljedeće uglavke:

1. da se ugovor sklapa
radi ustupanja radnika za privremeno obavljanje poslova kod korisnika,

2. naznaku poslova za
obavljanje kojih će se radnik ustupati,

3. obveze agencije
prema radniku u vrijeme kada je ustupljen korisniku.

(3) U vrijeme kada
radnik nije ustupljen korisniku, radnik koji je u radnom odnosu u agenciji ima
pravo na naknadu plaće u visini utvrđenoj člankom 85. stavkom 5. ovoga Zakona.

(4) Ugovor iz stavka 1.
ovoga članka koji se sklapa na određeno vrijeme koje je jednako vremenskom
razdoblju na koje se radnik ustupa korisniku mora sadržavati uglavke o:

1. strankama te njihovom
prebivalištu, odnosno sjedištu,

2. očekivanom trajanju
ugovora,

3. sjedištu korisnika,

4. mjestu rada,

5. poslovima koje će
radnik obavljati,

6. datumu početka i
završetka rada,

7. plaći, dodacima na
plaću i razdobljima isplate plaće,

8. trajanju redovnoga
radnog dana ili tjedna.

(5) Ugovorena plaća
ustupljenog radnika ne smije biti utvrđena u manjem iznosu od plaće radnika
zaposlenog kod korisnika na istim poslovima, a ako takvog radnika nema, plaće
radnika na sličnim poslovima.

(6) Ako se plaća ne
može utvrditi prema stavku 4. ovoga članka, plaća se utvrđuje sporazumom o
ustupanju radnika.

Otkaz ugovora o radu za
obavljanje privremenih poslova

Članak 220.d

(1) Na otkazivanje
ugovora o radu za obavljanje privremenih poslova ne primjenjuju se odredbe
ovoga Zakona o zbrinjavanju viška radnika.

(2) Ugovor o radu za
privremeno obavljanje poslova agencija može ustupljenom radniku izvanredno
otkazati ako su razlozi iz članka 107. stavka 1. ovoga Zakona nastali kod
korisnika i ako agenciju korisnik o tome pisano obavijesti u roku od osam dana
od dana saznanja za činjenicu na kojoj se izvanredni otkaz temelji.

(3) Prestanak potrebe
za radnikom kod korisnika prije isteka razdoblja za koje je ustupljen ne može
biti razlog za otkaz ugovora o radu za privremeno obavljanje poslova.

(4) Ustupljeni radnik
koji smatra da mu je za vrijeme rada kod korisnika povrijeđeno neko pravo iz
radnog odnosa zaštitu povrijeđenog prava ostvaruje kod poslodavca na način
utvrđen člankom 126. ovoga Zakona.

OgraniČenje vremena
ustupanja radnika

Članak 220.e

(1) Agencija ne smije ustupati korisniku radnika
za obav­ljanje istih poslova za neprekinuto razdoblje duže od jedne godine.

(2) Prekid kraći od jednog mjeseca ne smatra se
prekidom razdoblja od jedne godine iz stavka 1. ovoga članka.

Obveze agencije prema
radniku

Članak 220.f

(1) Prije upućivanja
radnika korisniku agencija je dužna radniku uručiti ugovor o radu iz članka
220.c stavka 3., odnosno uputnicu ako s radnikom ima sklopljen ugovor iz članka
220.c stavka 1. ovoga Zakona.

(2) Uputnica iz stavka
1. ovoga članka mora sadržavati podatke iz članka 220.c stavka 3. točke 3. do
8. ovoga Zakona.

(3) Prije upućivanja
radnika korisniku agencija je dužna upoznati radnika sa svim rizicima
obavljanja posla kod korisnika koji se odnose na zdravlje i zaštitu na radu i u
tu svrhu dužna je radnika osposobiti prema propisima o zaštiti na radu, osim
ako sporazumom o ustupanju radnika nije ugovoreno da te obveze izvrši korisnik.

(4) Agencija je dužna
radnika usavršavati i upoznavati s novim tehnologijama rada za obavljanje
poslova za koje je ugovoreno da će se radnik ustupati, osim ako sporazumom o
ustupanju tu obvezu nije preuzeo korisnik.

(5) Agencija je dužna
radniku isplatiti ugovorenu plaću za obavljeni rad kod korisnika i u slučaju kada
korisnik ne ispostavi agenciji obračun ugovorene plaće.

Obveze korisnika

Članak 220.g

(1) Korisnik se u odnosu na ustupljenog radnika
smatra poslodavcem u smislu obveza primjene odredaba ovog i drugih zakona i
propisa kojima su uređeni zaštita zdravlja, zaštita na radu i posebna zaštita
određenih grupa radnika.

(2) Korisnik je dužan
najmanje jednom godišnje obavijestiti radničko vijeće o broju i razlozima
uzimanja na rad ustupljenih radnika.

Naknada Štete

Članak 220.h

(1) Štetu koju
ustupljeni radnik na radu ili u svezi s radom kod korisnika uzrokuje trećoj
osobi, dužan je naknaditi korisnik koji se u odnosu na regresnu odgovornost
radnika smatra poslodavcem.

(2) Za štetu koju
ustupljeni radnik na radu ili u svezi s radom uzrokuje korisniku odgovara agencija
po općim propisima obveznoga prava.

(3) Ako ustupljeni
radnik pretrpi štetu na radu ili u svezi s radom kod korisnika naknadu štete
može potraživati od agencije ili korisnika u skladu s odredbom članka 102.
ovoga Zakona.

Evidencija

Članak 220.i

(1) Prijava na evidenciju podnosi se
ministarstvu u pisanom obliku.

(2) Uz prijavu na evidenciju agencija mora
dostaviti dokaz da je registrirana prema propisima o trgovačkim društvima.

(3) O prijavi na evidenciju ministarstvo izdaje
potvrdu koja sadrži broj pod kojim je agencija evidentirana i datum upisa u
evidenciju.

(4) Agencija je dužna u
pravnom prometu u poslovnim ispravama, na svakom dopisu i ugovoru navesti broj
pod kojim je upisana u evidenciju ministarstva.

(5) Potvrdu iz stavka
3. ovoga članka ministarstvo izdaje u tri istovjetna primjerka od kojih se
jedan dostavlja Državnom inspektoratu.«

Članak 68.

U članku 221. stavku 1.
na kraju teksta točka se zamjenjuje zarezom i dodaju riječi: »ako drugim
zakonom nije drukčije određeno.«.

Članak 69.

U naslovu iznad članka
225. riječ: »službom« zamjenjuje se riječju: »obvezom«, a u podnaslovu iznad
članka 225. riječ: »službe« zamjenjuje se riječju: »obveze«.

Članak 70.

U članku 225. stavku 1.
riječi: »služenja u pričuvnom sastavu (vojna služba)« zamjenjuju se riječima:
»obavljanja civilne službe (vojna obveza)«.

U stavku 3. iza riječi:
»službu« stavlja se zarez, a riječi: »ili na druge odgovarajuće poslove, osim
ako je prestala potreba za obavljanje tih poslova zbog gospodarskih, tehničkih
ili organizacijskih razloga, a ne može ga zaposliti na nekim drugim odgo­varajućim
poslovima« zamjenjuju se riječima: »a ako je prestala potreba za obavljanje tih
poslova, poslodavac mu je dužan ponuditi sklapanje ugovora o radu za obavljanje
drugih odgo­varajućih poslova.«

Stavak 10. briše se.

U stavku 2., 3., 6., 7.
i 8. riječ: »služba« u određenom padežu zamjenjuje se riječju: »obveza« u
odgovarajućem padežu.

Članak 71.

U članku 226. stavku 2.
riječi: »ili kotara sa posebnim samoupravnim položajem,« brišu se.

Članak 72.

Podnaslov iznad članka
227. i članak 227. brišu se.

Članak 73.

Podnaslov iznad članka 228. i članak 228.
mijenjaju se i glase:

»LakŠi prekrŠaji
poslodavca

Članak 228.

(1) Novčanom kaznom od 10.000,00 do 30.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj poslodavac pravna osoba:

1. ako prije otpočinjanja rada, radniku ne
omogući da se upozna s propisima o radnim odnosima, odnosno ako ga ne upozna s
organizacijom i zaštitom na radu (članak 5. stavak 2.),

2. ako propise o zaštiti na radu te kolektivni
ugovor i pravil­nik o radu ne učini na prikladan način dostupnim radnicima
(članak 5. stavak 3.),

3. ako u slučaju, koji nije predviđen zakonom
ili kolektivnim ugovorom, sklopi ugovor o radu na određeno vrijeme (članak 10.
stavak 1. i 2.),

4. ako ugovor o radu pomorca i ribara ne
registrira pri županijskom uredu nadležnom za poslove rada (članak 11. stavak
5.),

5. ako sklopi ugovor o radu koji ne sadrži
podatke propisane ovim Zakonom (članak 12.),

6. ako sklopi ugovor o radu za stalne sezonske
poslove koji ne sadrži podatke propisane ovim Zakonom (članak 12.a),

7. ako radniku ne uruči ugovor o radu ili pisanu
potvrdu o sklopljenom ugovoru o radu ili primjerak prijave na mirovinsko i
zdravstveno osiguranje prije upućivanja na rad u inozemstvo, odnosno ako ugovor
ili potvrda ne sadrži podatke propisane ovim Zakonom (članak 13. stavak 1. i
3.),

8. ako sklopi ugovor o radu u kojem je trajanje
probnoga rada ugovoreno u trajanju dužem od zakonom dopuštenoga (članak 23.
stavak 2.),

9. ako sklopi ugovor o radu u kojem je ugovoreno
trajanje pripravničkoga staža duže od zakonom propisanoga (članak 27.),

10. ako radniku ne izda potvrdu o korištenju
godišnjeg odmora (članak 44. stavak 2.).

(2) Novčanom kaznom od 1.000,00 do 3.000,00 kuna
za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se poslodavac fizička osoba i
odgovorna osoba pravne osobe.

(3) Ako je prekršaj iz stavka 1. ovoga članka
počinjen u odnosu na malodobnog radnika, iznos novčane kazne uvećava se
dvostruko.«

Članak 74.

Iza članka 228. dodaju se podnaslovi i članci
228.a i 228.b koji glase:

»TeŽi prekrŠaji
poslodavca

Članak 228.a

(1) Novčanom kaznom od 31.000,00 do 60.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj poslodavac pravna osoba:

1. ako zaposli
malodobnika bez odobrenja njegovoga zakonskog zastupnika (članak 15. stavak
1.),

2. ako sklopi ugovor o
radu s radnikom koji ne udovoljava posebnim uvjetima za zasnivanje radnog
odnosa, propisanima zakonom ili drugim propisom (članak 18.),

3. ako prilikom
sklapanja ugovora o radu od radnika traži podatke koji nisu u neposrednoj svezi
s radnim odnosom (članak 20. stavak 1.),

4. ako prikuplja,
obrađuje, koristi i dostavlja trećim osobama osobne podatke radnika, protivno
odredbama ovoga Zakona (članak 22.),

5. ako ne imenuje osobu
koja je osim njega ovlaštena primati i rješavati pritužbe vezane za zaštitu
dostojanstva radnika ili ako otkrije podatke utvrđene u postupku rješavanja
pritužbe (članak 22.a stavak 5. i 10.),

6. ako s volonterom ne
sklopi ugovor u pisanom obliku (članak 29. stavak 5.),

7. ako radniku ne
omogući korištenje stanke na način i pod uvjetima propisanima ovim Zakonom
(članak 36.),

8. ako radniku ne
omogući korištenje dnevnog odmora na način i pod uvjetima propisanima ovim
Zakonom (članak 37.),

9. ako radniku ne omogući korištenje tjednog
odmora na način i pod uvjetima propisanima ovim Zakonom (članak 38.),

10. ako radniku ne omogući korištenje godišnjeg
odmora u dijelovima pod uvjetima propisanima ovim Zakonom (članak 46.),

11. ako raspored godišnjih odmora ne utvrdi u
skladu s od­red­bama ovoga Zakona (članak 48.),

12. ako radniku ne omogući korištenje plaćenoga
dopusta na način i pod uvjetima propisanima ovim Zakonom (članak 49.),

13. ako traži podatke o trudnoći žene ili uputi
drugu osobu da traži takve podatke, osim ako žena osobno zahtijeva određeno
pravo predviđeno zakonom ili drugim propisom radi zaštite trudnica (članak 56.
stavak 2.),

14. ako posvojitelju djeteta ili osobi kojoj je
rješenjem tijela nadležnog za poslove socijalne skrbi dijete povjereno na
čuvanje i odgoj, ne omogući korištenje prava utvrđenih ovim Zakonom, radi
zaštite majčinstva i podizanja djece (članak 67. stavak 1.),

15. ako radnika ne rasporedi na poslove na
kojima je radio ili mu ne ponudi sklapanje ugovora o radu za obavljanje drugih
odgovarajućih poslova (članak 72.),

16. ako radnika ne vrati na poslove na kojima je
prethodno radio ili mu ne ponudi sklapanje ugovora o radu za obavljanje drugih
odgovarajućih poslova (članak 75.),

17. ako radniku kod kojeg postoji profesionalna
nesposobnost za rad ili neposredna opasnost od nastanka invalidnosti ne ponudi
sklapanje ugovora o radu za obavljanje poslova za koje je sposoban, a u
mogućnosti je radniku osigurati obavljanje takvih poslova za koje je radnik
sposoban (članak 77. i 78.),

18. ako bez suglasnosti radnika svoje
potraživanje prema radniku naplati uskratom plaće ili nekog njezinog dijela,
odnosno uskratom naknade plaće ili dijela naknade plaće (članak 87. stavak 1.),

19. ako prije isteka roka od šest mjeseci
zaposli drugog radnika na poslovima za koje je utvrdio da je prestala potreba
za njihovim obavljanjem i ako nije ponudio sklapanje ugovora o radu radniku
kojem je otkazao iz poslovno uvjetovanih razloga (članak 106. stavak 7. i 8.),

20. ako ne izradi program zbrinjavanja viška
radnika, a po ovom Zakonu dužan je izraditi taj program (članak 119. stavak
1.),

21. ako se pri izradi
programa zbrinjavanja viška radnika ne savjetuje s radničkim vijećem i
nadležnom službom zapošljavanja (članak 119. stavak 2.),

22. ako u propisanom
roku o programu zbrinjavanja viška radnika ne obavijesti radnike i službu
zapošljavanja (članak 120. stavak 3. i 4.),

23. ako otkaže radniku
prije nego što program zbrinjavanja viška radnika dostavi ovlaštenoj službi
zapošljavanja ili prije isteka roka u kojem je ta služba dužna očitovati se o
tom programu (članak 120. stavak 5.),

24. ako ne postupi po
nalogu službe zapošljavanja o odgodi primjene programa zbrinjavanja viška
radnika (članak 120. stavak 6.),

25. ako, onda kad je to
dužan, ne donese ili ne objavi pravil­nik o radu kojim se uređuju plaće,
organizacija rada, postupak i mjere za zaštitu dostojanstva radnika i druga
pitanja važna za radnike zaposlene kod njega (članak 123. stavak 1.),

26. ako pravilnikom o radu ne uredi pitanja za
koja je ministar nadležan za rad propisao da se moraju urediti tim pravilnikom
(članak 123. stavak 3.),

27. ako pravilnik o radu donese prije nego što
je zatražio mišljenje radničkoga vijeća (članak 124. stavak 1.),

28. ako onemogući radnike u izboru radničkoga
vijeća (članak 133.),

29. ako ne obavještava radničko vijeće o
pitanjima o kojima ga je dužan obavijestiti (članak 144.),

30. ako se s radničkim vijećem ne savjetuje o
pitanjima o kojima se je dužan savjetovati (članak 145.),

31. ako bez suglasnosti radničkog vijeća donese odluku
koju može donijeti samo uz suglasnost radničkog vijeća (članak 146. stavak 1.),

32. ako ne osigura uvjete za rad radničkoga
vijeća (članak 152.),

33. ako ne omogući imenovanom predstavniku
radnika članstvo u nadzornom odboru, odnosno drugom odgovarajućem tijelu
trgovačkog društva odnosno ustanove (članak 158.a),

34. ako pokuša ostvariti ili ostvari zabranjeni
nadzor nad sindikatom ili udrugom sindikata više razine (članak 177. stavak
1.),

35. ako ne obračuna, ne ustegne ili ne uplati
sindikalnu članarinu i doprinos solidarnosti (članak 182.a),

36. ako u slučaju, kad je on to dužan učiniti,
ne dostavi kolektivni ugovor ili promjenu kolektivnog ugovora ministarstvu
nadležnom za rad ili županijskom uredu nadležnom za poslove rada (članak 198.
stavak 3.),

37. ako kolektivni ugovor ne objavi na propisani
način (članak 199. stavak 1. i 2.),

38. ako onda kad je to dužan, odbije sudjelovati
u postupku mirenja, predviđenim ovim Zakonom (članak 203.),

39. ako radnika koji je organizirao ili
sudjelovao u štrajku, organiziranom u skladu s odredbama zakona, kolektivnog
ugovora i pravilima sindikata stavi u nepovoljniji položaj od drugih radnika
(članak 213. stavak 2.),

40. ako sklopi ugovor o
radu za privremeno obavljanje poslova koji ne sadrži podatke propisane ovim
Zakonom (članak 220.c stavak 2. i 3.),

42. ako korisniku
ustupi radnika za obavljanje istih poslova za neprekinuto razdoblje duže od
jedne godine (članak 220.e),

43. ako radničko vijeće
ne obavijesti o broju i razlozima uzimanja na rad ustupljenih radnika u roku
propisanom ovim Zakonom (članak 220.g stavak 2.),

44. ako u pravnom
prometu ne navodi broj pod kojim je kao agencija upisan u evidenciju
ministarstva (članak 200.i).

(2) Novčanom kaznom od
4.000,00 do 6.000,00 kuna za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se
poslodavac fizička osoba i odgovorna osoba pravne osobe.

(3) Ako je prekršaj iz
stavka 1. ovoga članka počinjen u odnosu na malodobnog radnika, iznos novčane
kazne uvećava se dvostruko.

(4) Za prekršaje iz
točke 33. ovoga članka, poslodavac prav­na osoba odgovara i u slučaju da ne
postoji prekršajna odgovornost odgovorne osobe.

(5) Za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka
poslodavcu pravnoj osobi može se izreći novčana kazna na mjestu izvršenja
prekršaja u iznosu od 10.000,00 kuna, a poslodavcu fizičkoj osobi i odgovornoj
osobi pravne osobe u iznosu od 3.000,00 kuna.

NajteŽi prekrŠaji
poslodavca

Članak 228.b

(1) Novčanom kaznom od 61.000,00 do 100.000,00
kuna kaznit će se za prekršaj poslodavac pravna osoba:

1. ako u slučaju kad ugovor o radu nije
sklopljen u pisanom obliku, prije početka rada, ne uruči radniku pisanu potvrdu
o sklopljenom ugovoru ili ako radniku ne uruči primjerak prijave na obvezno
mirovinsko i zdravstveno osiguranje u propisanom roku (članak 11. stavak 3. i
5.),

2. ako sklopi ugovor o radu na izdvojenom mjestu
rada koji ne sadrži podatke propisane ovim Zakonom ili ga sklopi za poslove za
koje ga ne smije sklopiti (članak 12.b stavak 1. i 4.),

3. ako o sklopljenom ugovoru o radu na
izdvojenim mjestima rada u propisanom roku ne obavijesti tijelo državne uprave
nadležno za poslove inspekcije rada (članak 12.b stavak 6.),

4. ako zaposli osobu mlađu od petnaest godina
života (članak 14. stavak 1.),

5. ako osobi mlađoj od petnaest godina života
omogući, bez prethodnog odobrenja inspektora rada, naplatno sudjelovanje u
snimanju filmova, pripremanju i izvođenju umjetničkih, scenskih ili drugih
sličnih djela, ili joj to omogući na način, u opsegu i na poslovima koji
ugrožavaju njezino zdravlje, ćudorednost, školovanje ili razvoj (članak 14.
stavak 2.),

6. ako zaposli malodobnika na poslovima koji
mogu ugroziti njegovo zdravlje, ćudorednost ili razvoj (članak 16. stavak 1.),

7. ako malodobniku ne
ponudi sklapanje ugovora o radu za obavljanje drugih odgovarajućih poslova
(članak 16. stavak 6.),

8. ako u roku koji
odredi inspektor rada ne pribavi nalaz i mišljenje o utjecaju poslova na
zdravlje i razvoj malodobnoga radnika (članak 17. stavak 2.),

9. ako ne postupi po nalogu
inspektora rada kojim se zabranjuje rad malodobnoga radnika na određenim
poslovima (članak 17. stavak 4.),

10. ako malodobniku ne
ponudi sklapanje ugovora o radu za obavljanje drugih odgovarajućih poslova
(članak 17. stavak 6.),

11. ako sklopi ugovor o
radu u kojem je puno radno vrijeme ugovoreno u trajanju dužem od zakonom
dopuštenoga (članak 30. stavak 1.),

12. ako od radnika
zahtijeva da na poslovima na kojima, uz primjenu mjera zaštite na radu, nije
moguće zaštititi radnika od štetnih utjecaja, radi duže od skraćenoga radnoga
vremena ili da radi prekovremeno (članak 32. stavak 1. i 4.),

13. ako od radnika
zahtijeva da radi duže od punoga radnog vremena (prekovremeni rad) veći broj
sati od zakonom odre­đenoga najdužeg trajanja takvoga rada (članak 33. stavak
1.),

14. ako ne obavijesti
inspektora rada o prekovremenom radu o kojem ga je dužan obavijestiti (članak
33. stavak 2.),

15. ako u roku koji
odredi inspektor rada ne pribavi nalaz i mišljenje o utjecaju poslova
prekovremenog rada na zdravlje i radnu sposobnost radnika (članak 33. stavak
3.),

16. ako ne postupi po
rješenju inspektora rada kojim se zabranjuje prekovremeni rad što štetno utječe
na zdravlje i radnu sposobnost radnika ili koji onemogućuje zapošljavanje
nezaposlenih osoba (članak 33. stavak 4.),

17. ako malodobnom radniku naredi prekovremeni
rad (članak 33. stavak 5.),

18. ako trudnici, majci s djetetom do tri godine
starosti ili samohranom roditelju s djetetom do šest godina starosti, bez
njegovoga pisanog pristanka, naredi prekovremeni rad (članak 33. stavak 6.),

19. ako je preraspodijeljeno radno vrijeme duže
od zakonom utvrđenog (članak 35. stavak 4. i 5.),

20. ako malodobnom radniku naredi rad u
preraspodijeljenom punom radnom vremenu (članak 35. stavak 7.),

21. ako trudnici, majci s djetetom do tri godine
starosti ili samohranom roditelju s djetetom do šest godina starosti, bez
njegovoga pisanog pristanka, naredi rad u preraspodijeljenom punom radnom
vremenu (članak 35. stavak 8.),

22. ako u slučaju kada
preraspodjela radnoga vremena nije predviđena kolektivnim ugovorom, odnosno
sporazumom sklopljenim između radničkog vijeća i poslodavca, ne zatraži
suglasnost inspektora rada za preraspodjelu (članak 35. stavak 10.),

23. ako radniku ne
omogući korištenje godišnjeg odmora u najkraćem trajanju određenom ovim Zakonom
(članak 39.),

24. ako s radnikom
sklopi sporazum o odricanju od prava na godišnji odmor, odnosno o isplati
naknade umjesto korištenja godišnjeg odmora (članak 41.),

25. ako radniku ne
isplati naknadu plaće za vrijeme godiš­njeg odmora u visini i na način određen
ovim Zakonom (članak 45.),

26. ako protivno
odredbama ovoga Zakona ženi zaposlenoj u industriji naredi noćni rad (članak
52. i 53.),

27. ako protivno
odredbama ovoga Zakona malodobniku naredi noćni rad (članak 54.),

28. ako zaposli ženu na
poslovima na kojima je ženama zabranjen rad (članak 55.),

29. ako zbog trudnoće
odbije zaposliti ženu, otkaže joj ugovor o radu ili je, suprotno odredbama
ovoga Zakona, premjesti na druge poslove (članak 56. stavak 1.),

30. ako majci ili ocu
djeteta ne omogući korištenje porodnoga dopusta ili rad u skraćenom radnom
vremenu pod uvjetima propisanima ovim Zakonom (članak 58. i 59.),

31. ako ocu djeteta
čija je majka umrla, napustila dijete ili je zbog bolesti ili drugoga sličnog
razloga onemogućena da se brine o djetetu, ne omogući korištenje svih prava
koja su ovim Zakonom predviđena radi zaštite majčinstva i podizanja djeteta
(članak 61. stavak 1.),

32. ako jednom od
roditelja djeteta ne omogući da ne radi dok dijete ne navrši dvije godine
života, za koje vrijeme mu miruju prava i obveze iz radnog odnosa, te u svezi s
radnim odnosom (članak 62.),

33. ako radnici koja
rodi mrtvo dijete ili čije dijete umre prije kraja osnovnog, odnosno dodatnog
porodnog dopusta, ne omogući korištenje porodnoga dopusta u trajanju propisanom
ovim Zakonom (članak 64.),

34. ako jednom od
roditelja djeteta s težim smetnjama u razvoju ne omogući korištenje dopusta ili
rad u polovici punoga radnog vremena (članak 66. stavak 1., 2. i 3.),

35. ako roditelju djeteta
s težim smetnjama u razvoju, koji se koristi pravom na rad u skraćenom radnom
vremenu, naredi prekovremeni rad ili mu bez njegove suglasnosti promijeni
mjesto rada (članak 66. stavak 7.),

36. ako radniku ne omogući nastavak rada na
poslovima na kojima je radio ili mu ne ponudi sklapanje ugovora o radu za
obavljanje drugih odgovarajućih poslova (članak 66. stavak 8.),

37. ako posvojitelju
djeteta ne omogući korištenje posvojiteljskoga dopusta (članak 67. stavak 2. i
3.),

38. ako radnika ne
primi na rad nakon prestanka korištenja prava na porodni dopust, posvojiteljski
dopust ili prava na mirovanje ugovora o radu do treće godine života djeteta ili
mu ne ponudi sklapanje ugovora o radu za obavljanje drugih odgovarajućih
poslova (članak 69. stavak 2. i 3.),

39. ako za vrijeme
trudnoće, korištenja porodnoga dopusta, korištenja prava na rad u skraćenom
radnom vremenu roditelja, odnosno posvojitelja, korištenja posvojiteljskog
dopusta i dopusta za njegu djeteta s težim smetnjama u razvoju, otkaže
trudnici, odnosno osobi koja se koristi nekim od spomenutih prava (članak 70.
stavak 1.),

40. ako za vrijeme
privremene nesposobnosti za rad otkaže radniku koji je privremeno spriječen za
rad zbog ozljede na radu ili profesionalne bolesti (članak 73. stavak 1.),

41. ako radniku
prilikom isplate plaće, naknade plaće ili otpremnine ne uruči obračun plaće iz
kojeg je vidljivo kako je utvrđen iznos plaće (članak 83.a stavak 1.),

42. ako radniku ne
uruči obračun dugovane, a neisplaćene plaće, naknade plaće ili otpremnine (članak
83.a stavak 2.),

43. ako otkaz ne
obrazloži ili ako ga ne dostavi radniku (članak 111. stavak 2. i 3.),

44. ako nakon prestanka
radnog odnosa radniku ne vrati sve njegove isprave i primjerak odjave s
obveznoga mirovinskog i zdravstvenog osiguranja ili mu ne izda potvrdu o vrsti
poslova i trajanju radnog odnosa ili ako u toj potvrdi, osim podataka o vrsti
poslova i trajanju radnog odnosa, naznači nešto što bi radniku otežalo
sklapanje novog ugovora o radu (članak 122.),

45. ako pisano ne
obavijesti radnika o prenošenju njegovog ugovora o radu na novog poslodavca
(članak 129. stavak 5.),

46. ako onemogući ili
pokuša onemogućiti inspektora rada u provođenju nadzora (članak 221. stavak
1.),

47. ako ustupi radnika
bez sklopljenog sporazuma o ustupanju, ako sklopi sporazum o ustupanju radnika
koji ne sadrži podatke propisane ovim Zakonom ili ga sklopi u slučajevima kada
ga ne može sklopiti (članak 220.b),

48. ako uputi radnika
korisniku bez ugovora o radu, odnosno uputnice ili ako uputnica ne sadrži
podatke propisane ovim Zakonom (članak 220.f stavak 1. i 2.),

49. ako radniku odbije
vratiti radnu knjižicu kad je to dužan učiniti (članak 224. stavak 3. i 4.).

(2) Novčanom kaznom od
7.000,00 do 10.000,00 kuna za prekršaj iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se poslodavac
fizička osoba i odgovorna osoba pravne osobe.

(3) Ako je prekršaj iz
stavka 1. ovoga članka počinjen u odnosu na malodobnog radnika, iznos novčane
kazne uvećava se dvostruko.

(4) Za prekršaj iz
stavka 1. ovoga članka poslodavcu pravnoj osobi može se izreći novčana kazna na
mjestu izvršenja prekršaja u iznosu od 20.000,00 kuna, a poslodavcu fizičkoj
osobi i odgovornoj osobi pravne osobe u iznosu od 6.000,00 kuna.«

Članak 75.

U članku 229. stavku 1.
točki 1. riječi: »odnosno podružnice,« brišu se.

U točki 4. brojka: »203.« zamjenjuje se brojkom:
»202.a«.

U točki 5. i 6. brojka: »210.« zamjenjuje se
brojkom: »202.a«.

U točki 7. brojka: »10.« zamjenjuje se brojkom:
»202.a«, a brojka: »4.« brojkom: »5.«.

Točka 8. briše se.

Članak 76.

U članku 230. stavku 1. točki 1. riječi:
»odnosno podružnice,« brišu se.

U točki 2. iza riječi: »ugovora« dodaju se
riječi: »te popis poslodavaca koje obvezuje ugovor«, a iza brojke: »3.« dodaju
se riječi: »i 4.«.

U točki 4. brojka: »203.« zamjenjuje se brojkom:
»202.a«.

Članak 77.

Podnaslovi iznad članka 242. i 242.a do 242.e i
članci 242. i 242.a do 242.e brišu se.

Članak 78.

(1) Postupci ostvarivanja i zaštite prava
radnika, započeti prije stupanja na snagu ovoga Zakona, dovršit će se po
odredbama Zakona o radu (»Narodne novine«, br. 38/95., 54/95., 65/95.,17/01. i
82/01.), ako ovim Zakonom određeno pravo nije za radnika povoljnije.

(2) Radnik koji je prije stupanja na snagu ovoga
Zakona otpočeo koristiti pravo na porodni dopust iz članka 58. stavka 4. ili
pravo na rad s polovicom radnog vremena iz članka 59. stavka 1. Zakona o radu
(»Narodne novine«, br. 38/95., 54/95., 65/95.,17/01. i 82/01.) može koristiti
pravo na rad s polovicom radnog vremena prema uvjetima utvrđenim člankom 17.
ovoga Zakona.

Članak 79.

(1) Sastav nadzornog odbora, odnosno drugoga
odgova­rajućeg tijela, uskladit će se s odredbama ovoga Zakona u roku od godine
dana od dana stupanja na snagu ovoga Zakona***.***

(2) Predstavnik radnika
koji je, u skladu s odredbom članka 158.a Zakona o radu (»Narodne novine«, br.
38/95., 54/95., 65/95.,17/01. i 82/01.), imenovan u nadzorni odbor ostaje član
nadzornog odbora za vrijeme za koje je imenovan i nakon stupanja na snagu ovoga
Zakona.

Članak 80.

Postupci izdavanja
odobrenja za noćni rad žena i postupci registracije podružnica ili drugih
oblika unutarnjeg organiziranja udruga započeti prije stupanja na snagu ovoga
Zakona dovršit će se prema propisima koji su važili do dana stupanja na snagu
ovoga Zakona.

Članak
81.

Poslodavci su dužni
uskladiti pravilnike o radu s odredbama ovoga Zakona u roku od šest mjeseci od
dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

Članak
82.

(1)
Gospodarsko-socijalno vijeće će donijeti pravilnik iz članka 187.a stavka 4.
ovoga Zakona u roku od šest mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Ako
Gospodarsko-socijalno vijeće nije osnovano, na prijedlog osobe koja prema ovome
Zakonu može biti stranka kolektivnog ugovora, pravilnik iz stavka 1. ovoga
članka donijet će ministar nadležan za rad u roku tri mjeseca.

Članak 83.

(1) Ministar nadležan
za rad donijet će propise za provedbu ovo­ga Zakona, odnosno uskladit će važeće
propise za provedbu Za­kona o radu (»Narodne novine«, br. 38/95., 54/95.,
65/95.,17/01. i 82/01.), s odredbama ovoga Zakona u roku od šest mjeseci od
dana stupanja na snagu ovoga Zakona.

(2) Prije donošenja
propisa iz stavka 1. ovoga članka ministar nadležan za rad zatražit će
mišljenje sindikata i udruga poslodavaca.

(3) Do donošenja
propisa iz stavka 1. ovoga članka primjenjivat će se:

– Pravilnik o sadržaju
i načinu registracije ugovora o radu pomoraca i ribara (»Narodne novine«, br.
8/96.),

– Pravilnik o poslovima
na kojima se ne smije zaposliti malodobnik i o poslovima na kojima može raditi
samo nakon prethodnog utvrđivanja zdravstvene sposobnosti (»Narodne novine«,
br. 59/02.),

– Pravilnik o poslovima
na kojima radnik može raditi samo nakon prethodnog utvrđivanja zdravstvene
sposobnosti (»Narodne novine«, br. 59/02.),

– Pravilnik o
djelatnostima koje se smatraju industrijom (»Narodne novine«, br. 8/96.),

– Pravilnik o poslovima
na kojima ne smije raditi žena (»Narodne novine«, br. 44/96.),

– Pravilnik o uvjetima
i postupku za stjecanje prava na dopust trudnice ili žene koja doji dijete
(»Narodne novine«, br. 103/96.),

– Pravilnik o uvjetima
i postupku ostvarivanja prava na stanku za dojenje djeteta (»Narodne novine«,
br. 103/96.),

– Pravilnik o uvjetima
i postupku stjecanja prava na rad u skraćenom radnom vremenu radi njege djeteta
kojem je potrebna pojačana briga i njega ((»Narodne novine«, br. 64/98.),

– Pravilnik o potvrdi o
privremenoj nesposobnosti za rad (»Narodne novine«, br. 11/96.),

– Pravilnik o načinu
objave pravilnika o radu (»Narodne novine«, br. 8/96.),

– Pravilnik o
provođenju izbora za radničko vijeće (»Narodne novine«, br. 12/02.),

– Pravilnik o
registraciji udruga (»Narodne novine«, br. 14/96.),

– Pravilnik o vođenju
evidencije i objavi kolektivnih ugovora (»Narodne novine«, br. 14/96. i
76/01.),

– Pravilnik o radnoj
knjižici (»Narodne novine«, br. 14/96.),

– Pravilnik o pravima
roditelja djeteta s težim smetnjama u razvoju na dopust ili na rad s polovicom
punog radnog vremena radi njege djeteta (»Narodne novine«, br. 92/03.).

Članak 84.

(1) Danom stupanja na
snagu ovoga Zakona prestaje važiti Zakon o zaštiti građana na privremenom radu
u inozemstvu (»Narodne novine«, br. 34/91., 26/93. i 29/94.).

(2) Postupci koji su
prema odredbama Zakona iz stavka 1. ovoga članka započeti prije stupanja na
snagu ovoga Zakona dovršit će se prema odredbama toga Zakona.

Članak 85.

Ovlašćuje se Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga
sabora da utvrdi i izda pročišćeni tekst Zakona o radu.

Članak 86.

Ovaj Zakon stupa na
snagu danom objave u »Narodnim novinama«, osim odredaba članka 27. i 28. ovoga
Zakona koje se počinju primjenjivati od 1. siječnja 2004.

Klasa: 110-01/03-01/02
Zagreb, 14. srpnja 2003.

HRVATSKI SABOR

Predsjednik
Hrvatskoga sabora
**Zlatko** **Tom****či****ć,** v. r.

Zakon, NN 114/2003-1574