## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-977/2003 od 17. listopada 2003.

### NN 175/2003 (4.11.2003.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-III-977/2003 od 17. listopada 2003.

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2567

Ustavni
sud Republike Hrvatske, u Vijeću trojice za odlučivanje o ustavnim tužbama, u
sastavu sudac Milan Vuković, predsjednik Vijeća, te suci Ivan Matija i Jasna
Omejec, članovi Vijeća, u postupku pokrenutom ustavnom tužbom J.O. d.d. iz S.,
koje zastupa odvjetničko društvo G&P u Z., na sjednici održanoj dana 17.
listopada 2003. godine, jednoglasno je donio

## RJEŠENJE

I.
Ustavna tužba se odbacuje.

II. Ovo
rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

O b r a z l o ž e n j e

1.
Ustavna tužba podnijeta je protiv presude Županijskog suda u Splitu, broj: Gž-1218/99
od 10. siječnja 2003. godine.

U konkretnom slučaju tužitelj T.B. iz M., tužio je
pravnog prednika podnositelja, M.O. d.d., na isplatu naknade štete, proizašle
iz štetnog događaja za osigurni slučaj odgovornosti za nesreću u prometu.

Općinski sud u Makarskoj svojom presudom, broj:
P-291/94-45 od 1. prosinca 1998. godine, djelomično je usvojio tužbeni zahtjev
tužitelja te je obvezao tuženika na isplatu iznosa od 1.985,80 kuna na ime
materijalne štete, iznosa od 52.000,00 kuna na ime nematerijalne štete, te
iznosa od 12.713,95 kuna na ime izgubljene zarade, s pripadajućim zakonskim
kamatama.

Protiv prvostupanjske presude tužitelj je uložio žalbu.
Pre­suđujući o žalbi tužitelja Županijski sud u Splitu osporavanom presudom
djelomično je prihvatio žalbu tužitelja na način da je na ime nematerijalne štete
tužitelju dosuđen i daljnji iznos od 45.000,00 kuna. Iz obrazloženja osporavane
presude proizlazi da je na potpuno i istinito utvrđeno činjenično stanje
prvostupanjski sud pogrešno primijenio odredbe članka 200. Zakona o obveznim
odnosima (»Narodne novine«, broj 53/91, 73/91, 3/94, 7/96 i 112/99).

2. U ustavnoj tužbi podnositelj ističe da su
osporenom presudom, uslijed pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja,
te pogrešne primjene postupovnog i materijalnog prava, povrijeđena ustavna
prava sadržana u članku 14. stavku 2. i članku 26. Ustava Republike Hrvatske.

Obrazlažući ustavnu tužbu, podnositelj navodi da je Županijski
sud u Splitu, određujući iznos naknade nematerijalne štete, odstupio od prakse
i kriterija koje ima Vrhovni sud Republike Hrvatske kada postupa u predmetima
sa sličnim činjeničnim i pravnim supstratom. Smatra da je iznos naknade štete
određen u neopravdano visokom iznosu. Također, podnositelj prigovara i visini
iznosa troškova postupka koje je dužan naknaditi protustranci, smatrajući da
ona ne odgovara srazmjernom uspjehu tužitelja u parnici. Iz navedenoga
podnositelj zaključuje kako tijekom postupka nije imao ravnopravan položaj pred
sudom i zakonom s tužiteljem u konkretnom slučaju.

3. Cijeneći osporavanu presudu nezakonitom,
podnositelj predlaže Sudu podnesenu ustavnu tužbu usvojiti, osporenu presudu
ukinuti i predmet vratiti Županijskom sudu u Splitu na ponovno odlučivanje.

4. Za potrebe ovosudnog postupka pribavljen je spis
Općinskog suda u Makarskoj broj: P-291/94.

*Ustavna tužba nije dopuštena.*

5. Sukladno odredbi članka 62. stavka 1. i stavka 2.
Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
49/02-pročišćeni tekst), svatko može po iscrpljivanju dopuštenog pravnog puta
podnijeti Ustavnom sudu ustavnu tužbu ako smatra da mu je pojedinačnim aktom
tijela državne vlasti, tijela jedinice lokalne i područne (regionalne)
samouprave ili pravne osobe s javnim ovlastima, kojim je odlučeno o njegovim
pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela, povrijeđeno
ljudsko pravo ili temeljna sloboda zajamčena Ustavom, odnosno Ustavom zajamčeno
pravo na lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu.

Prema odredbi članka 62. stavka 3. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske, u stvarima u kojima je dopušten upravni spor,
odnosno revizija u parničnom ili izvanparničnom postupku, pravni put je
iscrpljen nakon što je odlučeno i o tim pravnim sredstvima. Iscrpljivanje dopuštenog
pravnog puta postupovna je pretpostavka dopustivosti zahtjeva za ustavnopravnu
zaštitu putem instituta ustavne tužbe.

6. Prema odredbi članka 382. stavka 2. Zakona o parničnom
postupku (»Narodne novine«, broj 53/91 i 91/92), a u vezi s odredbama članka 4.
stavka 1. i članka 10. stavka 1. Zakona o izmjenama i dopunama parničnog
postupka (»Narodne novine«, broj 112/99), revizija nije dopuštena u
imovinskopravnim sporovima u kojima se tužbeni zahtjev odnosi na potraživanje u
novcu, ako vrijednost predmeta spora pobijanog dijela pravomoćne presude ne
prelazi iznos od 100.000,00 kuna.

7. Iz osporavanih odluka razvidno je da je tužitelju
u konkretnom slučaju dosuđen iznos od 1.985,80 kuna na ime materijalne štete,
iznos od 97.000,00 kuna na ime nematerijalne štete, te iznos od 12.713,95 kuna
na ime izgubljene zarade, ili ukupno iznos od 111.699,75 kuna.

Iz navedenoga proizlazi da je podnositelj pravnu zaštitu
prije podnošenja ustavne tužbe mogao ostvariti putem revizije, kao izvanrednog
pravnog lijeka, pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske. Uslijed propuštanja
iscrpljivanja dopuštenog pravnog puta, na strani podnositelja je nastupila
prekluzija prava na traženje ustavnosudske zaštite putem instituta ustavne tužbe.

8. Člankom 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu
Republike Hrvatske propisano je da će Ustavni sud rješenjem odbaciti ustavnu tužbu
ako nije nadležan, ako je ustavna tužba nepravodobna, nepotpuna, nerazumljiva
ili nedopuštena. Tužba je nedopuštena ako nije iscrpljen dopušteni pravni put,
odnosno ako podnositelj tužbe u prethodnom postupku nije koristio dopušteno
pravno sredstvo, osim iznimke predviđene u članku 62. ovoga Ustavnog zakona,
ako je tužbu podnijela osoba koja nije ovlaštena za njezino podnošenje, te ako
je tužbu podnijela pravna osoba koja ne može biti nositelj ustavnih prava.

9. Slijedom svega iznijetoga, utvrdivši da
podnositelj u konkretnom slučaju nije iscrpio dopušteni pravni put prije podnošenja
ustavne tužbe, na temelju članka 72. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike
Hrvatske, riješeno je kao u točki I. izreke.

Točka II. izreke utemeljena je na odredbama članka
29. stav­ka 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj:
U-III-977/2003

Zagreb, 17. listopada 2003.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća
**Milan Vuković,** v. r.

Rješenje, NN 175/2003-2567