## Odluka o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava

### NN 39/2009 (31.3.2009.), Odluka o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava

VLADA REPUBLIKE HRVATSKE

882

Na temelju članka 3. Uredbe o državnim potporama ("Narodne novine", broj 50/2006), Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj 25. ožujka 2009. godine donijela

ODLUKU

O OBJAVLJIVANJU PRAVILA O DRŽAVNOJ POTPORI U OBLIKU JAMSTAVA

I.

Pravila o državnoj potpori u obliku jamstava sadržana su u Obavijesti Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o Europskoj zajednici u području državnih potpora u obliku jamstava (52008XC0620(02), SL C 155, 20.06.2008., str. 10.–22.) i Ispravku Obavijesti Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o Europskoj zajednici u području državnih potpora u obliku jamstava (52008XC0620(02)R(01), SL C 244, 25.09.2008., str. 32.–32.).

II.

Tekst akata u kojima su sadržana pravila iz točke I. ove Odluke, u prijevodu na hrvatski jezik, glasi:

»Obavijest Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o Europskoj zajednici u području državnih potpora u obliku jamstava
(2008/C 155/02)

Ova Obavijest zamjenjuje Obavijest Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o EZ-u na državne potpore u obliku jamstava
(SL C 71, 11. 3. 2000., str. 14).

1. UVOD

1.1. Pozadina

Ovom se Obaviješću ažurira pristup Komisije državnim potporama dodijeljenima u obliku jamstava, a cilj joj je pružiti državama članicama detaljnije smjernice o načelima na kojima Komisija namjerava temeljiti svoje tumačenje članaka 87. i 88. i njihovu primjenu na državna jamstva. Ova načela trenutno su prikazana u Obavijesti Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o EZ-u na državne potpore u obliku jamstava[[1]](#footnote-29081-1). Iskustva stečena u primjeni ove Obavijesti od 2000. godine ukazuju da bi Komisija trebala preispitati svoju politiku u ovom području. U vezi s tim, Komisija želi podsjetiti, na primjer, na svoju nedavnu praksu kod raznih posebnih odluka[[2]](#footnote-29081-2) u vezi s potrebom pojedinačnog ocjenjivanja rizika gubitaka vezanih uz svako jamstvo u slučaju programa potpora. Komisija namjerava dodatno učiniti svoju politiku u tom području što transparentnijom kako bi njezine odluke bile predvidive i kako bi se osigurao jednak tretman. Komisija osobito želi pružiti malim i srednjim poduzetnicima i državama članicama »sigurnu luku«, za danog poduzetnika na osnovi njegovog financijskog rangiranja, određivanjem minimalne marže koja bi se trebala naplatiti poduzetniku za državno jamstvo, a da se to jamstvo ne smatra potporom u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora. Također, svaka razlika između zaračunate premije i minimalne premije mogla bi se smatrati elementom potpore.

1.2. Vrste jamstava

U svom najuobičajenijem obliku, jamstva su povezana sa zajmom ili drugom financijskom obvezom koju zajmoprimac ugovara sa zajmodavcem; ona mogu biti dodijeljena kao pojedinačna jamstva ili unutar programa jamstava.

Međutim, mogu postojati različiti oblici jamstava, ovisno o njihovoj pravnoj osnovi, vrsti transakcije koja se pokriva, njihovom trajanju, itd. Popis nije konačan, a moguće je prepoznati sljedeće oblike jamstava:

– općenita jamstva, tj. jamstva pružena poduzetnicima kao takvima za razliku od jamstava vezanih uz određenu transakciju, što može biti zajam, kapitalno ulaganje, itd.,

– jamstva vezana uz određeni instrument za razliku od jamstava vezanih uz status samih poduzetnika,

– jamstva izdana izravno ili kontragarancije izdane jamcu prve razine,

– neograničena jamstva za razliku od jamstava ograničenih u iznosu i/ili vremenu. Komisija također potporama u obliku jamstva smatra i povoljnije uvjete financiranja koje su dobili poduzetnici čiji pravni oblik ne predviđa stečaj ili druge postupke razrješavanja insolventnosti, odnosno predviđa izričito državno jamstvo ili pokriće gubitaka od strane države. Isto se primjenjuje na stjecanje udjela u poduzetniku od strane države, ako se prihvaća neograničena odgovornost umjesto uobičajene ograničene odgovornosti.

– jamstva koja jasno potječu iz ugovornog izvora (kao što su službeni ugovori, pisma podrške) ili drugog pravnog izvora za razliku od jamstava čiji je oblik manje jasan (kao što su popratna pisma, usmene obveze), moguće uz različite razine podrške koje takvo jamstvo može pružiti.

Posebno u drugom slučaju, nedostatak prikladnih pravnih ili računovodstvenih zapisa često može dovesti do vrlo loše sljedivosti. Ovo vrijedi i za korisnika i za državu, odnosno javno tijelo koje daje jamstvo, i posljedično za informacije dostupne trećoj strani.

1.3. Struktura i područje primjene Obavijesti

U smislu ove Obavijesti:

(a) »program jamstava« označava svaki alat na osnovi kojeg se, bez potrebe daljnjeg provođenja mjera, mogu davati jamstva poduzetnicima koji zadovoljavaju određene uvjete o trajanju, iznosu, temeljnoj transakciji, obliku ili veličini poduzetnika (kao što su mali i srednji poduzetnici);

(b) »pojedinačna jamstva« označava svako jamstvo dodijeljeno poduzetniku, a da nije dano na osnovi programa jamstva.

Odjeljci 3. i 4. ove Obavijesti oblikovani su kako bi bili izravno primjenjivi na jamstva vezana uz određenu financijsku transakciju kao što je zajam. Komisija smatra da su, zbog svoje učestalosti i zbog činjenice da se oni obično mogu kvantificirati, to slučajevi gdje postoji najveća potreba za razvrstavanjem jamstava na ona koja predstavljaju državnu potporu ili ne.

Budući da je u većini slučajeva transakcija koja je pokrivena jamstvom zapravo zajam, ova Obavijest u daljnjem tekstu glavnog korisnika jamstva naziva »zajmoprimcem«, a osobu čiji je rizik umanjen izdavanjem državnog jamstva naziva »zajmodavcem«. Korištenje ova dva određena pojma također ima za cilj olakšavanje razumijevanja logike iza ovog teksta, budući da je osnovno načelo zajma široko poznato. Međutim, iz ovoga ne slijedi da se Odjeljci 3. i 4. odnose samo na jamstva za zajmove. Oni su primjenjivi na sva jamstva gdje se pojavljuje sličan prijenos rizika kao što je ulaganje u obliku kapitala, uz uvjet da se uzme u obzir mjerodavni profil rizika (uključujući i moguće nedostajanje kolateralizacije).

Obavijest se primjenjuje na sve gospodarske sektore, uključujući sektore poljoprivrede, ribarstva i prometa ne dovodeći u pitanje posebna pravila vezana uz jamstva u predmetnom sektoru.

Ova se Obavijest ne odnosi na kreditna jamstva za izvoz.

1.4. Ostale vrste jamstava

Kada neki oblici jamstava (vidi točku 1.2.) uključuju prijenos rizika na jamca, ali ne pokazuju jednu ili više posebnih značajki koje se spominju u točki 1.3., na primjer kod jamstava osiguranja, potrebno je provesti analizu od slučaja do slučaja, u kojoj se, ako je potrebno, primjenjuju odgovarajući Odjeljci ili metodologije opisane u ovoj Obavijesti.

1.5. Neutralnost

Ova se obavijest primjenjuje neovisno o članku 295. Ugovora te se stoga ne dovode u pitanje pravila kojima se uređuje sustav vlasništva u državama članicama. Po pitanju javnog ili privatnog vlasništva stav Komisije je neutralan.

Posebno, činjenica da je vlasništvo poduzetnika većinom u javnim rukama nije sama po sebi dovoljna da se proglasi državnim jamstvom, uz uvjet da nema izričitih ili neizričitih elemenata jamstva.

2. PRIMJENJIVOST ČLANKA 87. STAVKA 1.

2.1. Opće napomene

Člankom 87. stavkom 1. Ugovora navodi se da svaka potpora koju dodjeljuje država članica ili koja se dodjeljuje kroz izvore države u bilo kojem obliku, a koja narušava ili prijeti narušavanjem tržišnog natjecanja stavljajući određene poduzetnike ili proizvodnju određenih roba u povoljniji položaj, nije u skladu sa slobodnim tržištem u onoj mjeri u kojoj utječe na trgovinu između država članica.

Ovi opći uvjeti jednako se primjenjuju na jamstva. Za druge oblike mogućih potpora, jamstva koja je izravno dala država, to jest središnje, regionalne ili lokalne vlasti, kao i jamstva koja su kroz izvore države dala druga tijela pod kontrolom države, kao na primjer poduzetnici, a koja se mogu pripisati javnoj vlasti[[3]](#footnote-29081-3), mogu se smatrati državnom potporom.

Kako bi se izbjegla svaka sumnja, pojam državnih izvora trebalo bi pojasniti u vezi s državnim jamstvima. Pogodnost državnog jamstva jest ta da rizik povezan s jamstvom snosi država. Za to prihvaćanje rizika od strane države, u normalnim okolnostima, trebalo bi platiti odgovarajuću naknadu. Ako se država odrekne te naknade, to istovremeno predstavlja korist za poduzetnika i iscrpljivanje državnih sredstava. U skladu s tim, čak i ako se nikad ne izvrši plaćanje prema uvjetima iz jamstva, svejedno se radi o državnoj potpori u smislu članka 87. stavka 1. Potpora je dodijeljena u trenutku kada se jamstvo izdaje, a ne u trenutku kada se ono poziva na naplatu ili u trenutku kada se izvršava plaćanje prema uvjetima iz jamstva. Predstavlja li jamstvo državnu potporu ili ne, te ako ju predstavlja, koliki je mogući iznos te državne potpore, procjenjuje se u trenutku kada se jamstvo izdaje.

U tom kontekstu Komisija želi istaknuti da analiza prema pravilima o državnim potporama ne pretpostavlja usklađenost dane mjere s drugim odredbama Ugovora.

2.2. Potpore zajmoprimcu

Obično je korisnik potpore zajmoprimac. Kao što je naznačeno u točki 2.1., preuzimanje rizika trebalo bi se uobičajeno nagraditi prikladnom premijom. Kada zajmoprimac ne mora platiti premiju, ili plaća nisku premiju, on stječe prednost. U usporedbi sa situacijom u kojoj nema jamstva, državno jamstvo omogućava zajmoprimcu postizanje boljih financijskih uvjeta za kredit od onih koji su inače dostupni na financijskim tržištima. Uz pomoć državnog jamstva zajmoprimac obično može ostvariti niže kamatne stope i/ili ponuditi slabije instrumente osiguranja. U nekim slučajevima, zajmoprimac bez državnog jamstva ne bi pronašao financijsku instituciju spremnu da mu pozajmi novac ni pod kojim uvjetima. Državna jamstva mogu tako olakšati sklapanje novih poslova i omogućiti nekim poduzetnicima da dođu do novca kako bi započeli s novim poslovima ili jednostavno nastavili poslovati. Na isti način, državno jamstvo može pomoći neuspješnom poduzetniku da ostane aktivan umjesto da nestane ili bude restrukturiran, pri tome možebitno stvarajući narušavanja tržišnog natjecanja.

2.3. Potpore zajmodavcu

2.3.1. Bez obzira na to što je korisnik potpore obično zajmoprimac, ne može se isključiti da će u određenim okolnostima zajmodavac također izravno imati koristi od potpore. Na primjer, osobito ako je državno jamstvo dano ex post u vezi sa zajmom ili drugom financijskom obvezom koja je već izdana, a bez izmjene uvjeta tog zajma ili financijske obveze, odnosno ako je jedan zajam s jamstvom iskorišten kako bi se otplatio drugi zajam bez jamstva istoj kreditnoj instituciji, tada se također može reći da postoji potpora zajmodavcu budući da je sigurnost zajma povećana. Kada jamstvo sadrži potporu zajmodavcu, pozornost bi se trebala posvetiti činjenici da bi takva potpora u načelu mogla predstavljati operativnu potporu.

2.3.2. Jamstva se razlikuju od ostalih mjera državnih potpora, kao što su bespovratna sredstva ili porezne olakšice, zbog toga što u slučaju jamstava država također stupa u pravni odnos sa zajmodavcem. Stoga je potrebno razmotriti ima li činjenica da je državna potpora dodijeljena nezakonito posljedica i za treće strane. U slučaju državnih jamstava za kredite to se uglavnom odnosi na financijske kreditne institucije. U slučaju jamstava za obveznice koje su izdane kako bi se poduzetnik financirao, to se odnosi na financijske institucije uključene u izdavanje obveznica. Pitanje utječe li nezakonitost potpore na pravne odnose između države i treće strane potrebno je utvrditi prema nacionalnom pravu. Nacionalni sudovi možda će trebati ispitati sprečava li nacionalno pravo poštivanje ugovora o jamstvu, te bi u tom slučaju prema stavu Komisije trebalo voditi računa i o tome krši li se pravo Zajednice. U skladu s tim zajmodavci bi mogli biti zainteresirani za provjeru poštivanja pravila Zajednice o državnim potporama kao uobičajenu mjeru predostrožnosti kad god se izdaju jamstva. Države članice bi trebale biti u mogućnosti osigurati poslovni broj pod kojim se pojedini predmet pojedinačne potpore ili programa vodio pred Komisijom te eventualno presliku odluke Komisije koja nije klasificirana kao povjerljiva, zajedno s odgovarajućom uputom na Službeni list Europskih zajednica u kojem je odluka objavljena. Komisija će učiniti najviše što može kako bi na transparentan način učinila dostupnim informacije o predmetima i programima koje je odobrila.

3. UVJETI KOJI ISKLJUČUJU POSTOJANJE POTPORE

3.1. Opća razmatranja

Ako pojedinačno jamstvo ili program jamstava koje je izdala država ne donosi nikakvu prednost poduzetniku, ono ne predstavlja državnu potporu.

U tom kontekstu, kako bi se odredilo dodjeljuje li se potpora kroz jamstvo ili program jamstava, Sud je u svojim nedavnim presudama[[4]](#footnote-29081-4) potvrdio da bi Komisija trebala temeljiti svoju ocjenu na načelu ulagača koji djeluje u tržišnom gospodarstvu (dalje u tekstu »načelo ulagača u tržišnom gospodarstvu«). Trebale bi se dakle uzeti u obzir učinkovite mogućnosti poduzetnika korisnika za dobivanje istovjetnih financijskih sredstava kroz pristup tržištu kapitala. Kada novi izvor financiranja postane dostupan pod uvjetima koji bi bili prihvatljivi za privatnog subjekta pod uobičajenim uvjetima tržišnog gospodarstva[[5]](#footnote-29081-5), ne radi se o državnoj potpori.

Kako bi se olakšala ocjena o tome je li ispunjeno načelo ulagača u tržišnom gospodarstvu za danu mjeru jamstva, Komisija u ovom Odjeljku navodi niz uvjeta dostatnih za nepostojanje potpore. Pojedinačna jamstva obuhvaćena su točkom 3.2. s jednostavnijom opcijom za male i srednje poduzetnike u točki 3.3. Programi jamstava obuhvaćeni su točkom 3.4. s jednostavnijom opcijom za male i srednje poduzetnike u točki 3.5.

3.2. Pojedinačna jamstva

Što se tiče pojedinačnih državnih jamstava, Komisija smatra da je ispunjavanje svih sljedećih uvjeta dovoljno kako bi se isključila prisutnost državne potpore.

(a) Zajmoprimac se ne nalazi u financijskim teškoćama.

Kako bi se donijela oduka treba li se smatrati da je zajmoprimac u financijskim teškoćama, potrebno je pogledati definiciju izvedenu u Smjernicama Zajednice o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje poduzetnika u teškoćama[[6]](#footnote-29081-6). Mali i srednji poduzetnici koji postoje kraće od tri godine ne smatraju se poduzetnicima u teškoćama u tom razdoblju za potrebe ove Obavijesti.

(b) Opseg jamstva može se pravilno izmjeriti u trenutku njegove dodjele. Ovo znači da jamstvo mora biti vezano uz određenu financijsku transakciju, za fiksni najviši iznos i vremenski ograničeno.

(c) Jamstvo ne pokriva više od 80% neotplaćenog zajma ili druge financijske obveze; ovo ograničenje ne primjenjuje se za jamstva koja pokrivaju dužničke vrijednosne papire[[7]](#footnote-29081-7).

Ako je financijska obveza u potpunosti pokrivena državnim jamstvom, Komisija smatra da je zajmodavac manje motiviran da pravilno procijeni, osigura i minimizira rizik koji proizlazi iz kreditiranja, te posebice da ispravno procijeni kreditnu sposobnost zajmoprimca. Takvu procjenu rizika isto tako ne mora uvijek izvršiti državni jamac, uslijed nedostatka načina da to učini. Nedostatak motivacije za minimiziranje rizika nevraćanja zajma može potaknuti zajmodavce da ugovore zajmove s većim komercijalnim rizikom od uobičajenog te se na taj način može povećati iznos visokorizičnih jamstava u državnom portfelju.

Ograničenje od 80% ne odnosi se na javna jamstva dodijeljena za financiranje poduzetnika čija je jedina djelatnost pravilno dodijeljena usluga od općeg gospodarskog interesa[[8]](#footnote-29081-8) i kada je to jamstvo pružilo tijelo javne vlasti koje je i dodijelilo tu uslugu. Ograničenje od 80 % vrijedi ako predmetni poduzetnik pruža druge usluge od općeg gospodarskog interesa ili obavlja druge gospodarske djelatnosti.

Kako bi se osiguralo da zajmodavac u stvarnosti snosi dio rizika, dužna pozornost mora se obratiti na sljedeća dva aspekta:

– kada se iznos zajma ili financijske obveze smanjuje tijekom vremena, na primjer zato što se zajam počeo otplaćivati, zajamčeni iznos mora se razmjerno smanjivati, na takav način da u svakom trenutku jamstvo ne pokriva više od 80% neotplaćenog zajma ili financijske obveze,

– zajmodavac i jamac moraju gubitke podnositi razmjerno i na jednak način. Isto tako, neto povrat (tj. prihodi bez troškova obrade zahtjeva) proizašao iz sanacije duga od vrijednosnih papira koje je dao zajmoprimac mora razmjerno smanjiti gubitke koje snose zajmodavac i jamac. Za jamstva prvog gubitka gdje se gubici prvo pripisuju jamcu a tek onda zajmodavcu, smatra se da je moguće da uključuju potporu.

Ako država članica želi dati jamstvo preko granice od 80% i tvrdi da ono ne predstavlja potporu, trebala bi uredno potkrijepiti tu tvrdnju, na primjer na osnovi aranžmana cijele transakcije, i prijaviti to Komisiji kako bi se moglo pravilno ocijeniti ima li jamstvo karakter državne potpore.

(d) Za jamstvo je plaćena tržišno oblikovana cijena.

Kao što je spomenuto u točki 2.1., preuzimanje rizika obično bi trebalo biti nagrađeno prikladnom premijom na iznos jamstva ili iznos kontragarancije. Jamstvo ne sadrži potporu kada je cijena plaćena za jamstvo barem toliko visoka kao odgovarajuća referentna vrijednost za premije jamstva koja se može naći na financijskim tržištima.

Ako se odgovarajuća referentna vrijednost za premije jamstva ne može naći na financijskim tržištima, ukupni financijski trošak zajamčenog zajma, uključujući kamatnu stopu zajma i premiju jamstva, mora se usporediti s tržišnom cijenom sličnog zajma bez jamstva.

U oba slučaja, kako bi se odredila odgovarajuća tržišna cijena trebaju se uzeti u obzir obilježja jamstva i temeljnog zajma. Ovo uključuje: iznos i trajanje transakcije; osiguranje koje daje zajmoprimac i druga iskustva koja utječu na procjenu stope naplate; vjerojatnost neizvršavanja obveza zajmoprimca koja proizlazi iz njegove financijske situacije, njegovog sektora djelatnosti i očekivanja; kao i drugih gospodarskih okolnosti. Ova analiza bi ponajprije trebala omogućiti da se zajmoprimac klasificira prema ocjeni rizičnosti. Ovu klasifikaciju može pružiti međunarodno priznata agencija za rangiranje, ili ako je dostupna, unutarnja ocjena koju koristi banka koja daje temeljni zajam. Komisija želi ukazati na vezu između ocjene i vjerojatnosti neizvršavanja obveza koju su utvrdile međunarodne financijske institucije, čiji je rad također javno dostupan[[9]](#footnote-29081-9). Kako bi ocijenila je li premija u skladu s tržišnim cijenama, država članica može provesti usporedbu cijena koje na tržištu plaćaju slično rangirani poduzetnici.

Prema tome, Komisija ne prihvaća da premija jamstva bude određena na jedinstvenoj stopi za koju se smatra da odgovara standardu cjelokupne industrije.

3.3. Vrednovanje pojedinačnih jamstava za male i srednje poduzetnike

Iznimno, ako je zajmoprimac mali ili srednji poduzetnik[[10]](#footnote-29081-10), Komisija može odstupajući od točke 3.2. alineje (d) prihvatiti jednostavniju ocjenu uključuje li jamstvo zajma potporu ili ne. U tom slučaju, ako su zadovoljeni drugi uvjeti opisani u točki 3.2. alinejama (a), (b) i (c), smatralo bi se da državno jamstvo ne predstavlja potporu ako se na iznos za koji efektivno jamči država plaća minimalna godišnja premija (»premija sigurne luke«[[11]](#footnote-29081-11)) predstavljena u sljedećoj tablici, a koja se temelji na ocjeni kojom je ocijenjen zajmoprimac[[12]](#footnote-29081-12):

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kreditna kvaliteta | Standard&Poor’s | Fitch | Moody’s | Godišnja premija sigurne luke |
| Najviša kvaliteta | AAA | AAA | Aaa | 0,4 % |
| Vrlo visoka sposobnost plaćanja | AA+ | AA+ | Aa1 | 0,4 % |
| AA | AA | Aa2 |
| AA- | AA- | Aa3 |
| Visoka sposobnost plaćanja | A+ | A+ | A1 | 0,55 % |
| A | A | A2 |
| A- | A- | A3 |
| Dovoljna sposobnost plaćanja | BBB+ | BBB+ | Baa1 | 0,8 % |
| BBB | BBB | Baa2 |
| BBB- | BBB- | Baa3 |
| Sposobnost plaćanja osjetljiva na nepovoljne okolnosti | BB+ | BB+ | Ba1 | 2 % |
| BB | BB | Ba2 |
| BB- | BB- | Ba3 |
| Sposobnost plaćanja vjerojatno će biti umanjena u nepovoljnim okolnostima | B+ | B+ | B1 | 3,8 %  6,3 % |
| B | B | B2 |
| B- | B- | B3 |
| Sposobnost plaćanja ovisna je o kontinuiranim povoljnim okolnostima | CCC+ | CCC+ | Caa1 | Ne može se ponuditi godišnja premija sigurne luke |
| CCC | CCC | Caa2 |
| CCC- | CCC- | Caa3 |
| CC | CC |  |
|  | C |  |
| U stečaju ili blizu stečaja | SD | DDD | Ca | Ne može se ponuditi godišnja premija sigurne luke |
| D | DD | C |
|  | D |  |

Premije sigurne luke primjenjuju se na stvarni iznos jamstva ili iznos kontragarancije koje daje država na početku svake predmetne godine. One se moraju shvatiti kao najniži iznos koji se mora primijeniti u slučaju poduzetnika čija je kreditna ocjena barem jednaka onoj iz tablice[[13]](#footnote-29081-13).

U slučaju jedne premije za jamstvo plaćene unaprijed, za jamstvo zajma smatra se da nije potpora ako je premija barem jednaka sadašnjoj vrijednosti gore prikazanih budućih premija za jamstva, pri čemu se kao diskontna stopa koristi odgovarajuća referentna stopa[[14]](#footnote-29081-14).

Kao što je opisano u gornjoj tablici, poduzetnici s ocjenom koja odgovara CCC/Caa ili s lošijom ocjenom ne mogu se koristiti ovom pojednostavljenom metodologijom.

Za male i srednje poduzetnike koji nemaju kreditnu povijest ili ocjenu zasnovanu na bilančnom pristupu, kao što su određeni poduzetnici posebne namjene ili poduzetnici početnici, premija sigurne luke postavljena je na 3,8%, ali nikad ne može biti niža od premije koja bi se primijenila na društvo ili društva majke.

Ove se marže mogu mijenjati s vremena na vrijeme kako bi se uzela u obzir situacija na tržištu.

3.4. Programi jamstava

Za program državnih jamstava Komisija smatra da ispunjavanje svih sljedećih uvjeta isključuje prisutnost državne potpore:

(a) program je zatvoren za zajmoprimce u financijskim teškoćama (vidjeti detalje u točki 3.2. alineji (a));

(b) opseg jamstava može se pravilno odrediti u trenutku dodjele. Ovo znači da jamstva moraju biti vezana uz određene financijske transakcije, za fiksni najviši iznos i vremenski ograničena;

(c) jamstva ne pokrivaju više od 80% svakog neotplaćenog zajma ili druge financijske obveze (vidjeti detalje i izuzetke u točki 3.2. alineji (c));

(d) uvjeti programa temeljeni su na realnoj ocjeni rizika tako da ga premije koje plaćaju korisnici čine, u svakom slučaju, samofinancirajućim. Samofinancirajuću prirodu programa i pravilnu orijentaciju rizika Komisija vidi kao pokazatelje da su premije jamstva koje se u programu naplaćuju u skladu s tržišnim cijenama.

To znači da je potrebno ocijeniti rizik svakog novog jamstva, na osnovi svih mjerodavnih čimbenika (kvaliteta zajmoprimca, osiguranja, trajanje jamstva, itd.). Na osnovi analize rizika potrebno je odrediti klase rizika[[15]](#footnote-29081-15), jamstvo je potrebno klasificirati u jednu od tih klasa rizika i potrebno je naplatiti odgovarajuću premiju jamstva na iznos jamstva ili iznos kontragarancije;

(e) kako bi se dobila pravilna i postupna ocjena može li se program sam financirati, prikladnost razine premija mora se preispitati barem jednom na godinu, na osnovi stvarne stope gubitaka programa u ekonomski prihvatljivom vremenskom razdoblju, a premije je potrebno sukladno tome prilagoditi ako postoji rizik da se program više neće moći samofinancirati. Ta se prilagodba može primijeniti na sva izdana i buduća jamstva ili samo na buduća;

(f) kako bi bile u skladu s tržišnim cijenama, zaračunate premije moraju pokrivati uobičajene rizike vezane uz izdavanje jamstva, administrativne troškove programa, kao i godišnju naknadu za adekvatni kapital, čak i ako on uopće nije prikupljen ili je prikupljen samo dijelom.

Što se tiče administrativnih troškova, oni bi trebali uključivati barem troškove posebne početne ocjene rizika, kao i troškove nadzora rizika i upravljanja rizikom vezane uz dodjelu i upravljanje jamstvom.

Što se tiče naknade za kapital, Komisija primjećuje da za uobičajene jamce vrijede pravila vezana uz obvezni kapital te su u skladu s tim pravilima oni prisiljeni ustrojiti temeljni kapital kako ne bi otišli u stečaj kad dođe do varijacija u godišnjim gubicima proizašlima iz jamstava. Programi državnih jamstava obično nisu obuhvaćeni takvim pravilima te stoga ne trebaju stvarati takve rezerve. Drugim riječima, svaki put kad gubici koji proizlaze iz jamstava prijeđu prihode od premija za jamstva, manjak se jednostavno pokrije iz državnog proračuna. Kako bi se izbjegla ova nepodudarnost i kako bi se državi nadoknadio rizik koji preuzima, Komisija smatra da premije za jamstva moraju pokrivati naknadu za adekvatni kapital.

Komisija smatra da ovaj kapital treba iznositi 8%[[16]](#footnote-29081-16) nedospjelih jamstava. Za jamstva dodijeljena poduzetnicima čija ocjena odgovara ocjeni AAA/AA- (Aaa/Aa3), iznos kapitala koji se treba nadoknaditi može se smanjiti na 2% neotplaćenih jamstava. Također, što se tiče jamstava dodijeljenih poduzetnicima čija ocjena odgovara ocjeni A+/A- (A1/A3), iznos kapitala koji je potrebno nadoknaditi može se smanjiti na 4% neotplaćenih jamstava.

Uobičajena naknada za ovaj kapital sastoji se od premije rizika koju je moguće uvećati za nerizičnu kamatnu stopu.

Premija rizika mora se platiti državi za prikladan iznos kapitala u svim slučajevima. Prema svojoj praksi, Komisija smatra da uobičajena premija rizika za temeljni kapital iznosi barem 400 baznih bodova i da takva premija treba biti uključena u premiju za jamstva koja se zaračunava korisnicima[[17]](#footnote-29081-17).

Ako program, kao što je slučaj u većini programa državnih jamstava, ne primi nikakav kapital i prema tome država ne daje novčani prilog, ne mora se uzeti u obzir nerizična kamatna stopa. S druge strane, ako država efektivno osigura temeljni kapital, država snosi troškove zajma tog kapitala i program ima koristi od tog novca mogućim daljnjim ulaganjem. Prema tome, državi se mora platiti nerizična kamatna stopa na dani iznos. Nadalje, taj bi se trošak trebao naplatiti iz financijskih prihoda programa, pa ne mora nužno imati utjecaj na premije za jamstva[[18]](#footnote-29081-18). Komisija smatra da se prinos 10-godišnje državne obveznice može upotrijebiti kao prikladna zamjena za nerizičnu stopu, uzetu kao uobičajeni povrat na kapital;

(g) Kako bi se osigurala transparentnost, program mora sadržavati uvjete po kojima će se dodjeljivati jamstva u budućnosti, kao što su dovoljno visoke ocjene poduzetnika, i ako je prikladno, sektor i veličinu, najviši iznos i trajanje jamstava.

3.5. Vrednovanje programa jamstava za male i srednje poduzetnike

Imajući u vidu posebnu situaciju malih i srednjih poduzetnika te kako bi se olakšao njihov pristup financiranju, posebno kroz uporabu programa jamstava, za takve poduzetnike postoje dvije zasebne mogućnosti:

– korištenje premija sigurne luke kako su definirane za pojedinačna jamstva za male i srednje poduzetnike,

– vrednovanje programa jamstava kao takvih dopuštajući primjenu jedinstvene premije i izbjegavajući potrebu za pojedinačnim rangiranjem korisnika – malih i srednjih poduzetnika.

Uvjeti za korištenje oba pravila su sljedeći:

Korištenje premija sigurne luke u programima jamstava za male i srednje poduzetnike

Sukladno prijedlogu za pojednostavljenje kod pojedinačnih jamstava, programi jamstava u korist malih i srednjih poduzetnika mogu se u načelu također smatrati samofinancirajućima i ne predstavljaju državnu potporu ako se primjenjuju minimalne premije sigurne luke navedene u točki 3.3. i temeljene na ocjenama poduzetnika[[19]](#footnote-29081-19). Drugi uvjeti izloženi u točki 3.4. alinejama (a), (b) i (c), kao i u točki 3.4. alineji (g) još uvijek moraju biti ispunjeni, a za uvjete izložene u točki 3.4. alinejama (d), (e) i (f) smatra se da su ispunjeni korištenjem minimalnih godišnjih premija izloženih u točki 3.3.

Korištenje pojedinačnih premija u programima jamstava za male i srednje poduzetnike

Komisija je svjesna da je provođenje pojedinačnog ocjenjivanja rizika za svakog zajmoprimca skupi proces koji možda nije prikladan u slučaju kad program obuhvaća veliki broj malih zajmova kod kojih on predstavlja alat za objedinjavanje rizika.

Slijedom toga, kada je program vezan samo uz jamstva za male i srednje poduzetnike i kad iznos jamstva ne prelazi prag od 2,5 milijuna eura po poduzetniku u tom programu, Komisija može prihvatiti, iznimno od točke 3.4. alineje (d), jedinstvenu godišnju premiju za jamstva za sve zajmoprimce. Međutim, kako se jamstva dodijeljena kroz takav program ne bi smatrala državnom potporom, program se mora nastaviti financirati sam i svi drugi uvjeti u točki 3.4. alinejama (a), (b) i (c), kao i u točki 3.4. alineji (e), (f) i (g) još uvijek moraju biti ispunjeni.

3.6. Nepostojanje automatske klasifikacije u državnu potporu

Neispunjavanje nekog od uvjeta navedenih u točkama 3.2. do 3.5. ne znači da se takvo jamstvo ili program jamstava automatski smatra državnom potporom. Ako postoji sumnja predstavlja li jamstvo ili program jamstava državnu potporu, to je potrebno prijaviti Komisiji.

4. JAMSTVA S ELEMENTOM POTPORE

4.1. Općenito

Kada pojedinačno jamstvo ili program jamstava nije u skladu s načelom ulagača u tržišnom gospodarstvu, smatra se da ono predstavlja državnu potporu. Prema tome, element državne potpore treba se kvantificirati kako bi se provjerilo može li potpora biti u skladu prema određenom izuzeću za državne potpore. Načelno, elementom državne potpore smatra se razlika između prikladne tržišne cijene jamstva danog pojedinačno ili kroz program i stvarne cijene plaćene za tu mjeru.

Godišnje protuvrijednosti potpora treba diskontirati na njihovu sadašnju vrijednost primjenom referentne stope, zatim ih treba zbrojiti da bi se dobila ukupna protuvrijednost dane potpore.

U izračunu elementa potpore u jamstvu, Komisija posvećuje posebnu pozornost sljedećim elementima:

(a) je li u slučaju pojedinačnih jamstava zajmoprimac u financijskim teškoćama. U slučaju programa jamstava, pružaju li kriteriji prihvatljivosti programa mogućnost za isključenje takvih poduzetnika (vidjeti detalje u točki 3.2. alineji (a)).

Komisija primjećuje da bi za poduzetnike u teškoćama, tržišni jamac, ako postoji, u trenutku davanja jamstva zaračunao visoku premiju zbog očekivane stope neizvršenja ugovornih obveza. Ako vjerojatnost da zajmoprimac neće biti sposoban otplatiti zajam postane naročito visoka, takva tržišna stopa možda neće postojati i u izuzetnim okolnostima element potpore kod jamstva može poprimiti visinu iznosa koji to jamstvo zaista pokriva;

(b) može li se opseg svakog jamstva pravilno odrediti u trenutku dodjele.

Ovo znači da jamstva moraju biti vezana uz određenu financijsku transakciju, za fiksni najviši iznos i vremenski ograničena. U vezi s tim Komisija u načelu smatra da neograničena jamstva nisu u skladu s člankom 87. Ugovora;

(c) pokrivaju li jamstva više od 80% svakog neotplaćenog zajma ili druge financijske obveze (vidjeti detalje i izuzetke u točki 3.2. alineji (c)).

Kako bi se osiguralo da zajmodavac ima stvarnu motivaciju da pravilno ocijeni, osigura i minimizira rizik koji proizlazi iz davanja zajma, a posebno da pravilno ocijeni kreditnu sposobnost zajmoprimca, Komisija smatra da bi postotak od barem 20% iznosa nepokrivenog državnim jamstvom trebao snositi zajmodavac[[20]](#footnote-29081-20) kako bi pravilno osigurao svoje zajmove i minimizirao rizik vezan uz transakciju. Prema tome Komisija u načelu temeljitije ispituje svako jamstvo ili program jamstava koji pokriva financijsku transakciju u cijelosti (ili skoro u cijelosti) osim ako ga država članica uredno opravda, na primjer, posebnom prirodom transakcije;

(d) jesu li posebne značajke jamstva i zajma (ili druge financijske obveze) uzete u obzir kad se određivala tržišna premija za jamstvo, iz čega je usporedbom s premijom koja je stvarno i plaćena izračunat element potpore (vidjeti detalje u točki 3.2. alineji (d)).

4.2. Element potpore u pojedinačnim jamstvima

Kod pojedinačnog jamstva protuvrijednost potpore za jamstvo treba računati kao razliku između tržišne cijene jamstva i cijene koja je stvarno plaćena.

Kada tržište ne pruža jamstva za predmetnu vrstu transakcije, ne postoji tržišna cijena za jamstvo. U tom slučaju element potpore treba se računati na isti način kao i protuvrijednost potpore u obliku beskamatnog kredita, naime kao razliku između određene tržišne kamatne stope koju bi poduzetnik snosio bez jamstva i kamatne stope postignute zahvaljujući državnom jamstvu, nakon što se odbiju sve plaćene premije. Ako ne postoji tržišna kamatna stopa i ako država članica želi koristiti referentnu stopu u zamjenu, Komisija naglašava da uvjeti propisani u obavijesti o referentnim stopama[[21]](#footnote-29081-21) vrijede i za izračun intenziteta potpore pojedinačnog jamstva. Ovo znači da se posebna pozornost mora posvetiti dopuni, koju je potrebno dodati na osnovnu stopu kako bi se uzeo u obzir mjerodavni profil rizika vezan uz djelatnost koja se pokriva, poduzetnika kojem se jamči zajam i kolateral koji je pružio.

4.3. Element potpore u pojedinačnim jamstvima za male i srednje poduzetnike

Za male i srednje poduzetnike moguće je primijeniti pojednostavljeni sustav ocjenjivanja zacrtan u točki 3.3. U tom slučaju, ako premija za dano jamstvo ne odgovara vrijednosti koja je postavljena kao minimum za tu klasu ocjena, razlika između ove minimalne razine i zaračunate premije smatra se potporom. Ako jamstvo traje dulje od godine dana, godišnji manjkovi diskontiraju se koristeći važeću referentnu stopu[[22]](#footnote-29081-22).

Komisija može prihvatiti odstupanje od ovih pravila samo u slučajevima za koje je predmetna država članica pružila jasne dokaze i uredno ih opravdala. U tim slučajevima ipak se mora poštivati pristup zasnovan na riziku.

4.4. Element potpore u programima jamstava

Za programe jamstava protuvrijednost potpore za svako jamstvo unutar programa je razlika između premije koja je stvarno zaračunata (ako postoji) i premije koja bi se trebala zaračunati u istovjetnom programu bez potpora ustanovljenom u skladu s uvjetima propisanima u točki 3.4. Gore spomenute teorijske premije iz kojih se računa element potpore, prema tome, moraju pokriti uobičajene rizike vezane uz jamstvo, kao i administrativne i kapitalne troškove[[23]](#footnote-29081-23). Ovaj način izračuna protuvrijednosti potpore ima za cilj osigurati da je, također i u srednjem i dugom roku, ukupan iznos potpore dodijeljen unutar programa jednak novčanim sredstvima koja javne vlasti uplate kako bi pokrile deficit programa.

Budući da se, u slučaju programa državnih potpora, možda ne znaju posebne osobine zasebnih slučajeva u trenutku kad se program ocjenjuje, element potpore mora se ocjenjivati upućivanjem na odredbe programa.

Elementi potpore u programima jamstava mogu se također izračunati pomoću metodologija koje je Komisija već prihvatila nakon njihove prijave prema uredbi koju je Komisija usvojila u području državnih potpora, kao što je Uredba Komisije (EZ-a) br. 1628/2006. od 24. listopada 2006. o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora na nacionalne regionalne potpore za ulaganja[[24]](#footnote-29081-24), ili Uredba Komisije (EZ-a) br. 1857/2006 od 15. prosinca 2006. o primjeni članka 87. i 88. Ugovora na državne potpore malim i srednjim poduzetnicima koji djeluju u proizvodnji poljoprivrednih proizvoda i kojom se izmjenjuje i dopunjuje Uredba (EZ-a) br. 70/2001[[25]](#footnote-29081-25), uz uvjet da odobrena metodologija izričito navodi vrste jamstava i vrste temeljnih transakcija.

Komisija može prihvatiti odstupanje od ovih pravila samo u slučajevima za koje je predmetna država članica pružila jasne dokaze i uredno ih opravdala. U tim slučajevima ipak se mora poštivati pristup zasnovan na riziku.

4.5. Element potpore u programima jamstava za male i srednje poduzetnike

Dva alata za pojednostavljivanje opisana u točki 3.5. koji se, vezani uz programe jamstava za male i srednje poduzetnike, mogu koristiti i u svrhu izračuna potpore. Uvjeti za korištenje oba pravila definiraju se kako slijedi:

Korištenje premija sigurne luke u programima jamstava za male i srednje poduzetnike

Za male i srednje poduzetnike može se također koristiti pojednostavljeni sustav ocjenjivanja opisan gore u točki 3.5. U tom slučaju, ako premija za danu kategoriju u programu jamstava ne odgovara vrijednosti postavljenoj za minimum u svojoj klasi ocjena[[26]](#footnote-29081-26), razlika između ove minimalne razine i zaračunate premije smatrat će se potporom[[27]](#footnote-29081-27). Ako jamstvo traje dulje od godine dana, godišnji manjkovi diskontiraju se koristeći važeću referentnu stopu[[28]](#footnote-29081-28).

Korištenje pojedinačnih premija u programima jamstava za male i srednje poduzetnike

U pogledu ograničenijeg narušavanja tržišnog natjecanja koje može biti izazvano državnom potporom danom u okviru programa jamstava za male i srednje poduzetnike, Komisija smatra da ako se program potpora odnosi samo na jamstva za male i srednje poduzetnike, pri čemu iznos jamstva ne prelazi prag od 2,5 milijuna eura po poduzetniku u tom programu, Komisija može prihvatiti, iznimno od točke 4.4., vrednovanje intenziteta potpore programa kao takvog, bez potrebe da se provede vrednovanje za svako pojedinačno jamstvo ili klasu rizika unutar programa[[29]](#footnote-29081-29).

5. USKLAĐENOST DRŽAVNIH POTPORA U OBLIKU JAMSTAVA SA ZAJEDNIČKIM TRŽIŠTEM

5.1. Općenito

Državna jamstva u okviru područja primjene članka 87. stavka 1. Komisija mora preispitati s ciljem utvrđivanja jesu li u skladu sa zajedničkim tržištem. Prije nego što je moguće izvršiti takvu procjenu usklađenosti, mora biti identificiran korisnik potpore.

5.2. Ocjena

Komisija ispituje je li ta potpora u skladu sa zajedničkim tržištem ili ne, primjenjujući ista pravila koja se primjenjuju na potpore u drugim oblicima. Konkretne kriterije za ocjenu usklađenosti Komisija je pojasnila i iscrpno opisala u okviru i smjernicama koje se odnose na horizontalne, regionalne i sektorske potpore[[30]](#footnote-29081-30). U postupku ocjene posebno se uzimaju u obzir intenzitet potpore, karakteristike korisnika i ciljevi koji se potporom žele ostvariti.

5.3. Uvjeti

Komisija će prihvatiti jamstva samo ako je njihovo aktiviranje ugovorno povezano sa specifičnim uvjetima koji mogu biti i prisilno proglašenje stečaja poduzetnika korisnika, ili bilo koji sličan postupak. Te uvjete ugovorne strane moraju dogovoriti kada se jamstvo prvotno dodjeljuje. U slučaju da država članica želi aktivirati jamstvo prema uvjetima drugačijim od onih koji su ugovoreni na početku u fazi odobravanja, Komisija će aktiviranje jamstva smatrati pružanjem nove potpore koju je potrebno prijaviti sukladno članku 88. stavku 3. Ugovora.

6. IZVJEŠĆA KOJA DRŽAVE ČLANICE MORAJU DOSTAVITI KOMISIJI

U skladu s općim obvezama nadzora[[31]](#footnote-29081-31), kako bi se nadalje pratila nova kretanja na financijskim tržištima te budući da je teško procijeniti vrijednost državnih jamstava koja se mijenja tijekom vremena, od osobitog je značaja stalno preispitivanje u skladu s člankom 88. stavkom 1. programa državnih jamstava koje je Komisija odobrila. Države članice stoga podnose izvješća Komisiji.

Za programe jamstava koji sadrže element potpore, ova izvješća moraju se dostaviti barem na kraju razdoblja važenja programa jamstava i u trenutku prijave izmijenjenog programa. Komisija, međutim, može smatrati prikladnim zahtijevati češća izvješća, ovisno o slučaju.

Za programe jamstava za koje je Komisija donijela odluku da ne predstavljaju potporu, a posebno za programe za koje ne postoje povijesni podaci, Komisija može prilikom donošenja odluke o nepostojanju potpore zatražiti dostavu takvih izvješća, pojašnjavajući time učestalost i sadržaj obveze izvještavanja za svaki slučaj posebno.

Izvješća bi trebala sadržavati barem sljedeće informacije:

(a) broj i iznos izdanih jamstava;

(b) broj i iznos neotplaćenih jamstava na kraju razdoblja;

(c) broj i vrijednost naplaćenih jamstava (prikazanih pojedinačno) na godišnjoj osnovi;

(d) godišnji prihod:

1. prihod od zaračunatih premija;

2. prihod od naplata;

3. drugi prihodi (na primjer kamate na depozite ili ulaganja);

(e) godišnji troškovi;

1. administrativni troškovi;

2. odštete plaćene za aktivirana jamstva;

(f) godišnji višak ili manjak (razliku između prihoda i troškova); i

(g) akumulirani višak ili manjak od početka trajanja programa[[32]](#footnote-29081-32).

Za pojedinačna jamstva potrebno je na jednak način izvijestiti o odgovarajućim informacijama, uglavnom onima koje se spominju u točkama (d) do (g).

U svim slučajevima, Komisija želi skrenuti pozornost državama članicama na činjenicu da ispravno izvješćivanje na neki datum u budućnosti pretpostavlja ispravno sakupljanje potrebnih podataka od početka korištenja programa i njihovo agregiranje na dnevnoj osnovi.

Pozornost država članica također se treba usmjeriti na činjenicu da za jamstva koja nemaju karakter potpore, a dana su pojedinačno ili u sklopu programa, Komisija će, iako ne postoji obveza njihova prijavljivanja, možda morati provjeriti da jamstvo ili program ne sadrži elemente potpore, na primjer slijedom pritužbe. U tom slučaju, Komisija zahtijeva podatke slične onima koji su opisani gore za izvješća predmetne države članice.

Ako se izvješća već trebaju dostavljati slijedom posebnih obveza izvješćivanja ustanovljenih uredbama o skupnom izuzeću, smjernicama ili okvirima primjenjivima u području državnih potpora, ta posebna izvješća zamjenjuju izvješća koja se trebaju dostaviti prema navedenoj obvezi izvještavanja o jamstvima, uz uvjet da su uključeni gore navedeni podaci.

7. PROVEDBENE MJERE

Komisija poziva države članice da u pogledu novih jamstava prilagode svoje postojeće mjere jamstava odredbama ove Obavijesti do 1. siječnja 2010.«

i

»ISPRAVAK

Ispravak Obavijesti Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o Europskoj zajednici u području državnih potpora u obliku jamstava (SL C 155, 20.06.2008.) (2008/C 244/11)

Na strani 15., u točki 3.3. »Vrednovanje pojedinačnih jamstava za male i srednje poduzetnike«, tablica se zamjenjuje sljedećom:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kreditna kvaliteta | Standard&Poor’s | Fitch | Moody’s | Godišnja premija sigurne luke |
| Najviša kvaliteta | AAA | AAA | Aaa | 0,4 % |
| Vrlo visoka sposobnost plaćanja | AA+ | AA+ | Aa1 | 0,4 % |
| AA | AA | Aa2 |
| AA- | AA- | Aa3 |
| Visoka sposobnost plaćanja | A+ | A+ | A1 | 0,55 % |
| A | A | A2 |
| A- | A- | A3 |
| Dovoljna sposobnost plaćanja | BBB+ | BBB+ | Baa1 | 0,8 % |
| BBB | BBB | Baa2 |
| BBB- | BBB- | Baa3 |
| Sposobnost plaćanja osjetljiva na nepovoljne okolnosti | BB+ | BB+ | Ba1 | 2 % |
| BB | BB | Ba2 |
| BB- | BB- | Ba3 | 3,8 % |
| Sposobnost plaćanja vjerojatno će biti umanjena u nepovoljnim okolnostima | B+ | B+ | B1 |
| B | B | B2 | 6,3 % |
| B- | B- | B3 |
| Sposobnost plaćanja ovisna je o kontinuiranim povoljnim okolnostima | CCC+ | CCC+ | Caa1 | Ne može se ponuditi godišnja premija sigurne luke |
| CCC | CCC | Caa2 |
| CCC- | CCC- | Caa3 |
| CC | CC |  |
|  | C |  |
| U stečaju ili blizu stečaja | SD | DDD | Ca | Ne može se ponuditi godišnja premija sigurne luke |
| D | DD | C |
|  | D |  |

III.

Dopuštenost dodjele državnog jamstva ocjenjuje se sukladno člancima 3. i 4. Zakona o državnim potporama i članku 9. Uredbe o državnim potporama temeljem materijalnih pravila iz točke I. ove Odluke sadržanih u tekstu akata iz točke II. ove Odluke.

IV.

Središnja i ostala tijela državne uprave, tijela područne (regionalne) i lokalne samouprave te pravne osobe koje dodjeljuju ili upravljaju državnim potporama u obliku jamstava, prije donošenja akata iz svoje nadležnosti kojima se dodjeljuju državne potpore u obliku jamstava, dužna su dostaviti prijedlog državne potpore u obliku jamstva, na odobrenje Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja, sukladno propisima o državnim potporama.

V.

U postupku dodjele državne potpore u obliku jamstva, primjenjuju se odredbe propisa o proračunu i izvršavanju državnog proračuna Republike Hrvatske.

VI.

Danom stupanja na snagu ove Odluke, prestaje važiti Odluka o objavljivanju pravila o državnoj potpori u obliku jamstava (»Narodne novine«, broj 13/2008).

VII.

Ova Odluka stupa na snagu danom objave u »Narodnim novinama«.

Klasa: 421-01/09-01/03

Urbroj: 5030120-09-1

Zagreb, 25. ožujka 2009.

Predsjednik
dr. sc. Ivo Sanader, v. r.

[[1](#footnote-29081-1-backlink)] SL C 71, 11.3.2000., str. 14.

[[2](#footnote-29081-2-backlink)] Na primjer: Odluka Komisije 2003/706/EZ od 23. travnja 2003. o programu potpora provedenom u Njemačkoj, pod nazivom »Programi jamstava u saveznoj državi Brandenburg za 1991. i 1994. godinu« – državna potpora C 45/98 (prije NN 45/97) (SL L 263, 14.10.2003., str. 1); Odluka Komisije od 16. prosinca 2003. o programima jamstava kod financiranja brodova – Njemačka (NN 512/03) (SL C 62, 11.3.2004., str. 3); Odluka Komisije 2006/599/EZ od 6. travnja 2005. o programu potpora koji Italija namjerava provesti za financiranje brodova (SL L 244., 7.9.2006., str. 17).

[[3](#footnote-29081-3-backlink)] Vidjeti Predmet C-482/99, Francuska protiv Komisije (Stardust) [2002] ECR 1-4397.

[[4](#footnote-29081-4-backlink)] Vidjeti Predmet C-482/99 koji se spominje u bilješci 3.

[[5](#footnote-29081-5-backlink)] Vidjeti Priopćenje Komisije o primjeni članaka 92. i 93. Ugovora o EZ-u na javne dioničke udjele (Bilten Europskih zajednica br. 9-1984); Združeni predmeti 296/82 i 318/82, Netherlands and Leeuwarder Papierwarenfabriek BV protiv Komisije [1985] ECR 809, stavak 17. Priopćenje Komisije o primjeni članaka 92. i 93. Ugovora o EZ-u i članka 61. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru u sektoru zrakoplovstva (SL C 350, 10.12.1994., str. 5), točke 25. i 26.

[[6](#footnote-29081-6-backlink)] SL C 244, 1.10.2004., str. 2.

[[7](#footnote-29081-7-backlink)] Za definiciju »dužničkih vrijednosnih papira« vidjeti članak 2. stavak 1. točku (b) Direktive 2004/109/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o usklađivanju zahtjeva za transparentnost u vezi s informacijama o izdavateljima čijim vrijednosnim papirima se trguje na uređenom tržištu, a kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva 2001/34/EZ (SL L 390, 31.12.2004., str. 38). Direktiva kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Direktivom 2008/22/EZ (SL L 76, 19.3.2008., str. 50).

[[8](#footnote-29081-8-backlink)] Takva usluga od općeg gospodarskog interesa mora biti sukladna s pravilima Zajednice, kao što je Odluka Komisije 2005/842/EZ od 28. studenoga 2005. o primjeni članka 86. stavka 2. Ugovora o EZ-u na državne potpore u obliku naknade za javnu uslugu dodijeljene određenim poduzetnicima kojima je povjereno obavljanje usluga od općeg gospodarskog interesa (SL L 312, 29.11.2005., str. 67) i okvir zajednice za državne potpore u obliku naknade za javne usluge (SL C 297, 29.11.2005., str. 4).

[[9](#footnote-29081-9-backlink)] Kao što je tablica 1. o kreditnim ocjenama agencija koja se može naći u Radnom dokumentu Banke za međunarodna poravnanja br. 207, dostupnom na: http://www.bis.org/publ/work207.pdf

[[10](#footnote-29081-10-backlink)] »mali i srednji poduzetnici« odnosi se na male i srednje poduzetnike kao što su definirani u Prilogu 1 Uredbe (EZ-a) br. 70/2001 o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o EZ-u na državne potpore malim i srednjim poduzetnicima (SL L 10, 13.1.2001., str. 33). Uredba kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ-a) br. 1976/2006 (SL L 368, 23.12.2006., str. 85).

[[11](#footnote-29081-11-backlink)] Ove premije sigurne luke određene su prema maržama utvrđenima za zajmove slično ocjenjenim poduzetnicima u Obavijesti Komisije o preoblikovanju metode za određivanje referentnih i diskontnih stopa (SL C 14, 19.1.2008., str. 6). Slijedeći istraživanje koje je Komisija naručila na tu temu: (http://ec.europa.eu/comm/competition/state\_aid/studies\_reports/full\_report.pdf, vidjeti stranice 23. i 156-159. istraživanja), uzeto je u obzir opće sniženje od 20 baznih bodova. Ovo sniženje podudara se s razlikom u maržama za sličan rizik između zajma i jamstva kako bi se uzeli u obzir dodatni troškovi izričito vezani uz zajmove.

[[12](#footnote-29081-12-backlink)] Tablica se odnosi na klase ocjena Standard&Poor’sa, Fitcha i Moody’sa, agencija za rangiranje koje bankovni sektor najčešće koristi kako bi se povezao s vlastitim sustavom rangiranja, kao što je opisano u točki 3.2. alineji (d). Međutim, ocjene se ne moraju pribaviti baš od ovih određenih agencija za rangiranje. Nacionalni sustavi rangiranja i sustavi rangiranja koje koriste banke kako bi ocijenile vjerojatnost neizvršavanja obveza jednako su prihvatljivi, uz uvjet da pružaju jednogodišnju vjerojatnost neizvršavanja obveza budući da agencije za rangiranje koriste tu brojku u ocjenjivanju poduzetnika. Drugi bi sustavi trebali omogućiti sličnu klasifikaciju prema ovom ključu rangiranja.

[[13](#footnote-29081-13-backlink)]Na primjer, poduzetniku kojem banka pridijeli kreditnu ocjenu koja odgovara ocjeni BBB-/Baa3 trebalo bi naplatiti godišnju premiju na jamstva od barem 0,8% na iznos za koji efektivno jamči država na početku svake godine.

[[14](#footnote-29081-14-backlink)] Vidjeti Obavijest spomenutu u bilješci 11 gdje se navodi: »Referentna stopa također se koristi kao diskontna stopa u izračunu sadašnjih vrijednosti. U tu se svrhu, u načelu koristi osnovna stopa uvećana za fiksni iznos od 100 baznih bodova“ (str. 4).

[[15](#footnote-29081-15-backlink)] Vidjeti detaljnije u bilješci 12.

[[16](#footnote-29081-16-backlink)] Odgovara obveznom kapitalu utvrđenom u članku 75. Direktive 2006/48/EZ Europskoga parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. koja se odnosi na osnivanje i poslovanje kreditnih institucija (SL L 177, 30.6.2006., str. 1) uz uzimanje u obzir njezinog Priloga VI. (stavak 41. i dalje).

[[17](#footnote-29081-17-backlink)] Za jamstvo poduzetniku s ocjenom BBB, koji iznosi 100, izdvojene rezerve, prema tome, iznose 8. Primjenom 400 baznih bodova (ili 4%) na taj iznos dobiju se godišnji troškovi kapitala od 8% x 4% = 0,32% iznosa jamstva, što će sukladno tome imati utjecaja na cijenu jamstva. Ako je jednogodišnja stopa neizvršavanja obveza koju program predviđa za ovog poduzetnika jednaka na primjer 0,35% i ako se godišnji administrativni troškovi procjenjuju na 0,2%, cijena jamstva koje se ne smatra potporom bit će 0,77% godišnje.

[[18](#footnote-29081-18-backlink)] U tom slučaju, uzevši da je nerizična stopa 5%, godišnji trošak rezervi koje se trebaju izdvojiti bit će, za isto jamstvo u iznosu 100 i rezerve u iznosu 8,8% x (4% + 5%) = 0,72% iznosa jamstva. Uz iste pretpostavke (stopa neizvršavanja obveza 0,35% i administrativni troškovi od 0,1%) cijena jamstva bila bi 0,77% godišnje uz dodatni trošak od 0,4% koji bi program trebao plaćati državi.

[[19](#footnote-29081-19-backlink)] Ovo uključuje odredbu prema kojoj je za male i srednje poduzetnike koji nemaju kreditnu povijest ili ocjenu zasnovanu na bilančnom pristupu, premija sigurne luke postavljena na 3,8%, ali nikad ne može biti niža od premije koja bi se primijenila na društva majke.

[[20](#footnote-29081-20-backlink)] Ovo se temelji na pretpostavci da poduzetnik pruža odgovarajuće instrumente osiguranja državi i kreditnoj instituciji.

[[21](#footnote-29081-21-backlink)] Vidjeti Obavijest koja se spominje u bilješci 11.

[[22](#footnote-29081-22-backlink)] Vidjeti detaljnije u bilješci 14.

[[23](#footnote-29081-23-backlink)] Ovaj izračun može se sažeti, za svaku klasu rizika, kao razlika između (a) neotplaćenog iznosa pokrivenog jamstvom, pomnoženog faktorom rizika za klasu rizika (gdje je »rizik« vjerojatnost neizvršavanja ugovornih obveza nakon uključivanja administrativnih i kapitalnih troškova), što predstavlja tržišnu premiju, i (b) plaćene premije, to jest (iznos jamstva x rizik) – plaćena premija.

[[24](#footnote-29081-24-backlink)] SL L 302, 1.11.2006., str. 29.

[[25](#footnote-29081-25-backlink)] SL L 358, 16.12.2006., str. 3.

[[26](#footnote-29081-26-backlink)] Ovo uključuje mogućnost da se za male i srednje poduzetnike koji nemaju kreditnu povijest ili ocjenu temeljenu na bilančnom pristupu, premija sigurne luke postavi na 3,8 % ali ona nikad ne može biti niža od premije koja bi se primijenila na društvo ili društva majke.

[[27](#footnote-29081-27-backlink)] Ovaj se izračun može sažeti, za svaku klasu rizika, kao nedospjeli iznos jamstva pomnožen s razlikom između (a) postotka premije sigurne luke za tu klasu rizika i (b) postotka plaćene premije, to jest iznos jamstva x (premija sigurne luke – plaćena premija).

[[28](#footnote-29081-28-backlink)] Vidjeti detaljnije u bilješci 11.

[[29](#footnote-29081-29-backlink)] Ovaj izračun može se sažeti, bez obzira na klasu rizika, kao razlika između (a) neotplaćenog iznosa pokrivenog jamstvom, pomnoženog faktorom rizika programa (gdje je »rizik“ vjerojatnost neizvršavanja ugovornih obveza nakon uključivanja administrativnih i kapitalnih troškova) i (b) plaćene premije, to jest (iznos jamstva x rizik) – plaćena premija.

[[30](#footnote-29081-30-backlink)] Vidjeti pravo tržišnog natjecanja primjenjivo na državne potpore u Europskoj zajednici:

http://ec.europa.eu/comm/competition/state\_aid/legislation/legislation.html

Za posebno zakonodavstvo državnih potpora po sektorima, vidjeti za poljoprivredu:

http://ec.europa.eu/agriculture/stateaid/leg/index\_en.htm

i za promet:

http://ec.europa.eu/dgs/energy\_transport/state\_aid/transport\_en.htm

[[31](#footnote-29081-31-backlink)] Kao što su oni navedeni posebno u Uredbi Komisije (EZ-a) br. 794/2004 od 21. travnja 2004. kojom se provodi Uredba Vijeća (EZ-a) br. 659/1999 koja propisuje detaljna pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 140, 30.4.2004., str. 1). Uredba kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ-a) br. 271/2008 (SL L 82, 25.3.2008., str. 1).

[[32](#footnote-29081-32-backlink)] Ako program traje dulje od 10 godina, treba priložiti samo posljednjih 10 godišnjih iznosa viška ili manjka.

Odluka, NN 39/2009-882