## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-1289/1997, U-II-293/1998, U-II-467/1998, U-II-530/1998, U-II-899/1998 od 14

### NN 79/1999 (27.7.1999.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-II-1289/1997, U-II-293/1998, U-II-467/1998, U-II-530/1998, U-II-899/1998 od 14

# **USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE**

Ustavni sud Republike Hrvatske u sastavu Jadranko Crnić, predsjednik
Suda, te suci Zdravko Bartovčak, dr. Velimir Belajec, dr. Nikola Filipović,
Ante Jelavić Mitrović, mr. Vojislav Kučeković, Jurica Malčić, mr. Hrvoje
Momčinović, Ivan Marijan Severinac, Milan Vuković i Mladen Žuvela, odlučujući
o prijedlozima za pokretanje postupka ocjene suglasnosti propisa s Ustavom
i zakonom, na sjednici održanoj dana 14. srpnja 1999. godine, donio je
sljedeće

## **RJEŠENJE**

I. Pokreće se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom Zaključka
o utvrđivanju rente za gradnju na zemljištu investitora ("Službeni glasnik
Grada Zagreba", br. 4/98, 12/98 i 17/98).

II. Obustavlja se postupak za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom
Zaključka o utvrđivanju početne cijene građevinskog zemljišta i rente ("Službeni
glasnik Grada Zagreba", br. 3/97), povodom prijedloga Stambene zadruge
"Stanograd" iz Zagreba, istodobno se odbacuje prijedlog Ivane Mosner i
Miroslava Leke za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i
zakonom istog Zaključka.

III. Ovo rješenje objavit će se u "Narodnim novinama" i "Službenom glasniku
Grada Zagreba".

Obrazloženje

Stambena zadruga "Stanograd" iz Zagreba, te Pero Radman iz Sesveta i
Nenad Hojski iz Zagreba, predložili su ovom Sudu da pokrene postupak ocjene
suglasnosti s Ustavom i zakonom Zaključka Gradskog poglavarstva Grada Zagreba,
navedenog u t. I. izreke. Navedena Stambena zadruga podnijela je isti prijedlog
u odnosu na Zaključak istog tijela iz t. II. izreke.

Ivana Mosner i Miroslav Leko predložili su pokretanje istog postupka
u odnosu na Zaključak iz t. II. izreke ovog rješenja u odnosu na odredbe
o renti.

U prijedlozima Stambene zadruge "Stanograd" navodi se da su osporeni
zaključci u nesuglasju s odredbama članka 48. Ustava, kojima se jamči pravo
vlasništva, s odredbama članka 49. stavaka 2. i 3. Ustava, kojima se jamči
poduzetnicima jednaki pravni položaj na tržištu i onemogućava umanjivanje
prava stečenih ulaganjem kapitala. Osporenim zaključcima da se ograničava
vlasništvo, što je po odredbama članka 50. Ustava Republike Hrvatske moguće
izvršiti samo zakonom, uz to da osporeni zaključci stvaraju nejednakost
jer da se Grad Zagreb osporenim Zaključkom iz t. I. izreke oslobađa plaćanja
rente iako je investitor gradnje objekata. Uz rečeno u prijedlogu se navodi
da su osporeni zaključci u nesuglasju sa Zakonom o vlasništvu i drugim
stvarnim pravima ("Narodne novine", br. 91/96), Zakonom o prostornom uređenju
("Narodne novine", br. 36/94), Zakonom o građenju ("Narodne novine", br.
77/92, 82/92, 33/95 i 91/96) i Zakonom o komunalnom gospodarstvu ("Narodne
novine", br. 36/95 i 70/97).

Pero Radman u svom prijedlogu osporava suglasnost Zaključka iz t. I.
izreke sa zakonom, jednako kao i predlagatelj Nenad Hojski, zbog nesuglasja
sa Zakonom o prostornom uređenju.

Ivana Mosner i Miroslav Leko svojim prijedlozima osporavaju suglasnost
s naprijed navedenim zakonima Zaključka iz t. II. izreke rješenja.

U provedenom postupku zatražen je odgovor na prijedloge Gradskog poglavarstva
Grada Zagreba, te mišljenje Ministarstva prostornog uređenja, graditeljstva
i stanovanja.

U danom odgovoru Gradsko poglavarstvo Grada Zagreba osporava navode
svih prijedloga tvrdnjom da se Zaključak iz t. I. izreke rješenja zasniva
na odredbama članka 11. stavka 3. Zakona o prostornom uređenju i Programu
mjera za unapređenje stanja u gradskom prostoru ("Službeni glasnik Grada
Zagreba", br. 3/98) budući da je navedenom odredbom spomenutog Zakona utvrđen
način utvrđivanja potreba uređenja zemljišta, razina tog uređenja s rokovima
te izvori financiranja uređenja građevinskog zemljišta. Prema ovom odgovoru,
Grad Zagreb iako više nije nositelj prava korištenja pretežitog dijela
građevinskog zemljišta u gradu Zagrebu, odnosno nije vlasnik istoga, u
ranijim vremenima svojim ulaganjem u komunalnu i ostalu infrastrukturu
povećao je vrijednost građevinskog zemljišta na svom području, te time
sadašnjim vlasnicima omogućio ostvarenje dobiti te, stoga, stekao pravo
zahvatiti dio te dobiti.

Nasuprot navedenom odgovoru, Ministarstvo prostornog uređenja, graditeljstva
i stanovanja dalo je mišljenje da Zaključak iz t. I. izreke rješenja, budući
osnov za njegovo donošenje - Zakon o prostornom uređenju, koji ne određuje
izvore financiranja, te ne može predstavljati osnov za donošenje osporenog
Zaključka. Ubiranje rente da ne propisuju zakoni, posebice ne zakoni koji
uređuju odnose u komunalnom gospodarstvu (Zakon o komunalnom gospodarstvu),
jer utvrđuju druge izvore financiranja komunalne infrastrukture (porezi,
prihod od imovine, boravišne pristojbe i dr.). Uz navedeno, rečeno Ministarstvo
dovodi u sumnju i ovlast Gradskog poglavarstva Grada Zagreba za donošenje
Zaključka iz t. I. izreke, budući se radi o općem aktu, koje akte po odredbama
članka 74. Zakona o lokalnoj samoupravi i upravi ("Narodne novine", br.
90/92, 94/93 i 117/93) donosi predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave,
dok da ih Poglavarstvo samo izvršava, odnosno osigurava njihovo izvršavanje.

Prijedlog za pokretanje postupka za ocjenu suglasnosti s Ustavom i zakonom
Zaključka iz t. I. izreke rješenja je osnovan jer se ocjenjuje da postoje
sumnje u njegovu suglasnost s Ustavom i zakonom. Spomenuti Zaključak donesen
je temeljem odredbe članka 11. stavka 3. Zakona o prostornom uređenju i
Programa mjera za unapređenje stanja u prostoru, koji je naprijed naveden.

Renta po svojoj pravnoj prirodi je prihod vlasnika neke stvari ili ovlaštenika
prava da od osobe koja stvar ili pravo koristi, posebice ako se to ugovori,
dobiva određenu novčanu naknadu ili naknadu u naravi.

Obzirom na ovo, budući se uređenje građevinskog zemljišta odnosi na
uređenje ili izgradnju javnih dobara (ceste, ulice, zelene površine i sl.),
ali i na dobra koja su u vlasništvu javnih poduzeća (vodovodne, plinske
i sl. instalacije van građevinskih objekata), o čemu svemu i Grad Zagreb
treba, barem posredno, voditi brigu, osporeni Zaključak iz t. I. izreke
možda ima osnove. No, ta osnova treba biti u propisu jače snage - u zakonu,
odnosno Ustavu.

Postoji sumnja da li su odredbe članka 11. stavka 3. Zakona o prostornom
uređenju valjani osnov za donošenje Zaključka iz t. I. izreke rješenja.
Ovo, stoga, što odredbe stavaka 1. i 3. članka 11. Zakona o prostornom
uređenju utvrđuju nadležnost predstavničkih tijela za donošenje programa
mjera za unapređenje stanja u prostoru, kojim se uz ostalo utvrđuju potrebe
uređenja zemljišta, razina uređenja, rokovi uređenja te izvori financiranja.
Posljednje (izvori financiranja) je bez naznake koji su to izvori i kako
se popunjavaju. Sumnja postoji i u pogledu toga tko i kojim propisom te
izvore utvrđuje, da li zakonom ili i drugim propisom.

Program iz članka 11. stavka 1. Zakona o prostornom uređenju je po Skupštini
Grada Zagreba donesen, no sumnja se i na to da li je i taj Program valjani
osnov za donošenje zaključka iz t. I. izreke rješenja, koji po svojoj naravi
predstavlja opći akt, kao i da li ga je donijelo nadležno tijelo. Program,
naime, po svom sadržaju treba predstavljati okvire i smjernice za unapređenje
stanja u prostoru određene jedinice lokalne samouprave i uprave.

U nastavku postupka po njegovom pokretanju sumnje, na koje se ukazuje,
će se ili potvrditi ili otkloniti.

Zaključak o utvrđivanju početne cijene građevinskog zemljišta i rente
(t. II. izreke) prestao je važiti 31. prosinca 1997. godine, stupanjem
na snagu Odluke o komunalnom doprinosu ("Službeni glasnik Grada Zagreba",
br. 16/97). Slijedom toga, postupak po prijedlogu Stambene zadruge "Stanograd"
u odnosu na ovaj Zaključak trebalo je obustaviti, temeljem odredbe članka
27. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske ("Narodne novine",
br. 13/91), te prijedloge Ivane Mosner i Miroslava Leke, koji su podneseni
27. ožujka 1998., odnosno 23. listopada 1998., odbaciti temeljem odredbe
članka 26. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske jer ne postoje
pretpostavke za odlučivanje o biti stvari glede ovog Zaključka.

Odluka o objavi zasniva se na odredbama članka 20. Ustavnog zakona o
Ustavnom sudu Republike Hrvatske.

Broj: U-II-1289/1997
U-II-293/1998
U-II-467/1998
U-II-530/1998
U-II-899/1998
Zagreb, 14. srpnja 1999.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik
**Jadranko Crnić,** v. r.

Rješenje, NN 79/1999-1421