## Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4430/2004 od 12. listopada 2005

### NN 130/2005 (2.11.2005.), Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-IIIA-4430/2004 od 12. listopada 2005

# USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

**2412**

Ustavni sud Republike Hrvatske, u Drugom vijeću
za odlučivanje o ustavnim tužbama, u sastavu sudac Jasna Omejec,
predsjednik Vijeća, te suci Marijan Hranjski, Mario
Kos, Ivan Mrkonjić, Emilija Rajić
i Vice Vukojević, članovi
Vijeća, odlučujući o ustavnoj tužbi M. H. iz Z., na sjednici održanoj dana 12.
listopada 2005. godine, jednoglasno je donio

## ODLUKU

I. Ustavna tužba se usvaja.

II. Županijski sud u Zagrebu dužan je donijeti
odluku u predmetu koji se vodi pred tim sudom pod poslovnim brojem: Gžr-720/05 u najkraćem mogućem roku, ali ne duljem od šest
(6) mjeseci, računajući od prvog idućeg dana nakon objave ove odluke u
»Narodnim novinama«.

III. Na temelju članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 99/99.,
29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst), podnositeljici ustavne tužbe, M. H. iz Z.,
Sv. M. 5, određuje se primjerena naknada zbog povrede ustavnog prava iz članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj 41/01. –
pročišćeni tekst) u iznosu od 10.500,00 kn.

IV. Naknada iz točke III. izreke ove odluke bit
će isplaćena iz državnog proračuna u roku od tri mjeseca od dana podnošenja
zahtjeva podnositeljice Ministarstvu financija Republike Hrvatske za njezinu
isplatu.

V. Ova odluka objavit će se u »Narodnim
novinama«.

```
Obrazloženje
```

```

```

1. Podnositeljica ustavne tužbe, temeljem članka
63. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine«, broj
99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon),
podnijela je dana 19. studenoga 2004. godine ustavnu tužbu radi duljine
parničnog postupka.

ČINJENICE VAŽNE ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

2. Dana 27. rujna 1993. godine podnositeljica je
podnijela tužbu Općinskom sudu u Zagrebu radi poništenja odluke o prestanku radnog
odnosa protiv tuženika, H. I. iz Z. (sada: H. W. d.d.).

Do 5. studenoga 1997. održano je osam ročišta
(7. prosinca 1993. kad je donijeta presuda zbog izostanka, 9. veljače 1994., 9.
ožujka 1994., 24. listopada 1994., 13. ožujka 1995., 28. studenoga 1996., 22.
travnja 1997. i 23. lipnja 1997.).

Nakon 5. studenoga 1997. godine, rješenjem suda
od 15. svibnja 1998. godine preotvorena je rasprava
zaključena na ročištu 23. lipnja 1997. godine te je zakazano ročište za 15.
lipnja 1998. godine.

Na ročištu održanom dana 15. lipnja 1998. godine
dovršen je dokazni postupak, rasprava je zaključena te je donesena
prvostupanjska presuda, kojom je odbijen tužbeni zahtjev podnositeljice.
Presuda je otpremljena 26. travnja 1999. godine.

Dana 7. svibnja 1999. godine podnositeljica je
izjavila žalbu na presudu.

Dana 5. srpnja 1999. godine predmet je
otpremljen Županijskom sudu u Zagrebu, koji ga je dopisom od 18. srpnja 2000.
godine remisorno vratio radi ispravka uočenog
nedostatka potpisa punomoćnika podnositeljice na žalbi.

Općinski sud u Zagrebu je zaprimio spis 10.
kolovoza 2000. godine, otklonio nedostatak i spis otpremio dana 12. rujna 2000.
Županijskom sudu u Zagrebu, koji je rješenjem broj: Gž-8040/00
dana 15. svibnja 2001. godine ukinuo presudu Općinskog suda u Zagrebu i vratio
predmet tom sudu dana 4. lipnja 2001. godine na ponovno suđenje.

Na ročištu 12. veljače 2002. godine naloženo je
punomoćnici podnositeljice da uredi tužbeni zahtjev, a tuženiku da dostavi
dokumentaciju u odnosu na Program rješavanja viška radnika.

Na ročište 4. lipnja 2002. godine nije
pristupila punomoćnica podnositeljice pa je riješeno da nastupa mirovanje
postupka.

Dana 14. lipnja 2002. godine punomoćnica
podnositeljice podnijela je prijedlog za povrat u prijašnje stanje, opravdavajući
bolešću svoj izostanak s ročišta.

Postupak je nastavljen te su održana ročišta 18.
veljače, 9. travnja i 18. studenoga 2003. godine na kojima je provođen dokazni
postupak.

Podneskom od 28. travnja 2004. godine
punomoćnica podnositeljice dostavila je daljnje dokaze i zatražila zakazivanje
ročišta što je prije moguće.

Ročište zakazano za 4. studenoga 2004. godine
odgođeno je zbog bolesti suca.

Na ročištu održanom 29. studenoga 2004. godine
zaključena je glavna rasprava.

Na ročištu 14. prosinca 2004. godine donesena je
i objavljena presuda kojom je usvojen tužbeni zahtjev podnositeljice. Dana 22.
veljače 2005. godine tuženik je protiv presude izjavio žalbu.

Spis je 1. lipnja 2005. godine zaprimio
Županijski sud u Zagrebu te je raspoređen u rad.

PRAVO VAŽNO ZA
USTAVNOSUDSKI POSTUPAK

3. Mjerodavno pravo sadržano je u odredbi članka
29. stavka 1. Ustava Republike Hrvatske i odredbama članka 63. Ustavnog zakona.

*Ustavna
tužba je osnovana.*

4. Svoju odluku Ustavni sud obrazlaže sljedećim
utvrđenjima:

4.1. DULJINA SUDSKOG
POSTUPKA

Tužba je Općinskom sudu u Zaboku podnijeta dana
27. rujna 1993. godine.

Međutim, duljina postupka uzima se u razmatranje
od 5. studenoga 1997. godine kad je stupio na snagu Zakon o potvrđivanju Konvencije
za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Protokola broj: 1, 4, 6, 7 i 11
uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (»Narodne novine« –
Međunarodni ugovori, broj 18/97., 6/99. – pročišćeni tekst i 8/99. – ispravak,
u daljnjem tekstu: Zakon o potvrđivanju Konvencije), koja Konvencija u članku
6. stavku 1. jamči, između ostalog, i pravo na suđenje u razumnom roku.

Ustavna tužba podnijeta je dana 19. studenoga
2004. godine, a do tog dana postupak nije pravomoćno okončan pa Ustavni sud
utvrđuje da je do dana podnošenja ustavne tužbe postupak trajao ukupno
jedanaest (11) godina, jedan (1) mjeseci i dvadeset tri (23) dana, a nakon
stupanja na snagu Zakona o potvrđivanju Konvencije pa do dana podnošenja
ustavne tužbe postupak je trajao sedam (7) godina i četrnaest (14) dana.

4.2. POSTUPANJE
NADLEŽNOG SUDA

Postupak se u razmatranom, pravno relevantnom
razdoblju, od 5. studenoga 1997. godine do podnošenja ustavne tužbe, najprije
vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu u trajanju od jedne godine, pet mjeseci i
dvadeset jedan dan, uključujući i više od deset mjeseci proteklih od donošenja
do otpreme prvostupanjske presude.

Nakon toga, postupak se vodio pred Županijskim
sudom u Zagrebu manje od godinu dana, uključujući i vrijeme kad je spis radi
ispravka remisorno vraćen prvostupanjskom sudu.

Od 4. lipnja 2001. godine postupak se ponovno
vodio pred Općinskim sudom u Zagrebu u trajanju od tri godine, šest mjeseci i
deset dana.

Od 1. lipnja 2005. godine postupak se povodom
žalbe na prvostupanjsku presudu od 14. prosinca 2004. godine ponovno vodi pred
Županijskim sudom u Zagrebu.

4.3. PONAŠANJE
PODNOSITELJICE USTAVNE TUŽBE(TUŽITELJICE U PARNIČNOM POSTUPKU)

Podnositeljica ustavne tužbe, kao tužiteljica u
parničnom postupku, nije doprinijela duljini postupka.

4.4. SLOŽENOST SUDSKOG
PREDMETA

Ustavni sud utvrđuje da u predmetu nema
elemenata složenosti.

OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Ustavni sud utvrđuje da se predmet vodio u
ukupnom trajanju duljem od jedanaest godina, a u razdoblju nakon 5. studenoga 1997.
godine sedam (7) godina i četrnaest (14) dana. Imajući u vidu ukupno trajanje
postupka, neučinkovito postupanje Općinskog suda u Zagrebu te okolnost da se
radi o radnom sporu koji je žurne prirode, Ustavni sud nalazi da je povrijeđeno
pravo podnositeljice na suđenje u razumnom roku, zajamčeno člankom 29. stavkom
1. Ustava Republike Hrvatske.

Stoga je, u smislu odredbe članka 63. Ustavnog
zakona, donijeta odluka kao pod točkama I. i II. izreke ove odluke.

6. Sukladno odredbi članka 63. stavka 3. Ustavnog
zakona, odlučeno je kao u točkama III. i IV. izreke ove odluke.

Visinu naknade, zbog povrede ustavnog prava na
donošenje odluke u razumnom roku, Ustavni sud utvrđuje uzimajući u obzir
okolnosti svakog pojedinog predmeta uz istodobno uvažavanje ukupnih gospodarskih
i socijalnih prilika u Republici Hrvatskoj.

7. Odluka o objavi (točka V. izreke) temelji se
na odredbama članka 29. Ustavnog zakona.

8. Predsjednik Županijskog suda u Zagrebu dužan
je dostaviti Ustavnom sudu pisanu obavijest o datumima donošenja i otpreme
odluke u roku od osam (8) dana od dana njene otpreme, a najkasnije osam (8)
dana od isteka roka određenog u točki II. izreke ove odluke. Ovaj nalog temelji
se na članku 31. stavcima 4. i 5. Ustavnog zakona.

Broj: U-IIIA-4430/2004

Zagreb, 12. listopada 2005.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednik Vijeća

**dr****. sc. Jasna Omejec**, v. r.

Odluka, NN 130/2005-2412