### NN 110/2016 (30.11.2016.), Presuda Visokog upravnog suda Republike Hrvatske broj: Usž-2247/16-2 od 18. kolovoza 2016.

VISOKI UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

2442

PRESUDA

Visoki upravni sud Republike Hrvatske u vijeću sastavljenom od sudaca toga suda, Eveline Čolović Tomić, predsjednice vijeća, mr. sc. Ivice Kujundžića i mr. sc. Inge Vezmar Barlek, članova vijeća, te više sudske savjetnice Marine Zagorec, zapisničarke, u upravnom sporu tužitelja Alena Falata iz Stupničkih Kuta, Stupnički Kut 123, kojeg zastupa opunomoćenica Jelena Demetrović, odvjetnica iz Slavonskog Broda, Petra Krešimira IV broj 35, protiv tuženika Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, Zagreb, Roberta Frangeša Mihanovića 9, radi rješavanja spora između korisnika i operatora, odlučujući o žalbi tužitelja, zastupanog po istoj opunomoćenici, protiv presude Upravnog suda u Osijeku, poslovni broj: UsI-1730/15-9 od 29. travnja 2016., na sjednici vijeća održanoj 18. kolovoza 2016.

presudio je

I. Poništava se presuda Upravnog suda u Osijeku, poslovni broj: UsI-1730/15-9 od 29. travnja 2016.

II. Tužbeni zahtjev se usvaja i poništava se odluka Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-08/15-01/1022, urbroj: 376-05/MB3-15-4 (IM) od 10. studenoga 2015.

III. Prigovor pretplatnika Alena Falata za račune za travanj i svibanj 2015. ispostavljen od strane VIPnet-a d.o.o. se usvaja i utvrđuje se da Alen Falat nije u obvezi platiti račune VIPnet-a za travanj i svibanj 2015.

Obrazloženje

Presudom Upravnog suda u Osijeku, poslovni broj: UsI-1730/15-9 od 29. travnja 2016. odbijen je tužbeni zahtjev za poništavanje odluke Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti, klasa: UP/I-344-08/15-01/1022, urbroj: 376-05/MB3-15-4(IM) od 10. studenoga 2015., a kojom je odbačen zahtjev za rješavanje spora korisnika Alena Falat, Stupnički Kut 123, Stupnički Kut, s operatorom javnih komunikacijskih usluga VIPnet-a d.o.o., Zagreb, Vrtni put 1, zbog nepostojanja zakonskih pretpostavki za pokretanje postupka.

Protiv navedene presude tužitelj (u daljnjem tekstu: žalitelj) je podnio žalbu iz svih zakonom dopuštenih razloga. Ističe da nikada nije podnio zahtjev za zasnivanje pretplatničkog odnosa, da nije potpisao ugovor o kupnji uređaja uz obročnu otplatu od 4. prosinca 2014., a niti je preuzeo uređaj, te da mu nisu pružene predmetne usluge. Na temelju zahtjeva za zasnivanje pretplatničkog odnosa od 4. prosinca 2014. i ugovora o kupnji uređaja uz obročnu otplatu, VIPnet je za svoje usluge izdao račune i pozvao žalitelja da iste podmiri. Tek po zaprimanju računa, žalitelj je saznao da je predmetni zahtjev potpisao netko drugi dostavljajući presliku njegove osobne iskaznice. Naknadno je utvrđeno da je stvarni korisnik VIPnet-ovih predmetnih usluga Davor Dokić iz Slavonskog Broda, Svetog Lovre 162, koji prilikom zasnivanja pretplatničkog odnosa i sklapanja predmetnog ugovora nije dao svoje podatke, već podatke o žalitelju, koji je bio njegov radnik. Stoga tuženik, a niti prvostupanjski upravni sud ne treba utvrđivati tko je počinio kazneno djelo nego činjenicu da žalitelj nije obveznik plaćanja predmetnih računa. Prvostupanjski upravni sud je nesporno utvrdio da je predmetni događaj prijavljen Općinskom državnom odvjetništvu te da je protiv Davora Dokića podignuta i optužnica pred Općinskim sudom u Slavonskom Brodu zbog kaznenog djela iz članka 236. stavak 1., članka 278. stavak 1. i članka 246. stavak 1. Kaznenog zakona odnosno u vezi zlouporabe podataka prilikom sklapanja predmetnog ugovornog odnosa. Žalitelj je tijekom postupka predložio i saslušanje svjedoka Davora Dokića na navedene okolnosti, ali je navedene dokaze sud odbio. Naprijed navedeno potvrđuje i činjenica da su račune za predmetne usluge VIPnet-a, kao i isporuku uređaja izvršili na adresu prebivališta Davora Dokić, a ne žalitelja Alena Falata, tako da isti za ranije izdane račune nije pravovremeno uložio prigovor, jer za račune i uslugu nije niti znao, a niti je imao ikakva saznanja. Slijedom iznesenog, predlaže Visokom upravnom sudu Republike Hrvatske da usvoji žalbu, ukine osporenu presudu i vrati prvostupanjskom sudu na ponovni postupak.

Tuženik u odgovoru na žalbu u bitnome navodi da u konkretnom slučaju nisu ispunjene formalne pretpostavke za pokretanje postupka da pravomoćnom presudom nije utvrđena odgovornost niti jedne osobe, te da je HAKOM na ispravan način primijenio odredbe zakona te donio rješenje u okviru nadležnosti propisane Zakonom o elektroničkim komunikacijama. Zaključno navodi kako ne postoje razlozi zbog kojih se prvostupanjska presuda osporava te predlaže da Visoki upravni sud Republike Hrvatske odbije žalbu žalitelja kao neosnovanu i potvrdi prvostupanjsku presudu.

Žalba je osnovana.

Ispitujući prvostupanjsku presudu u dijelu u kojem je osporavana žalbom i u granicama razloga navedenih u žalbi, ovaj Sud nalazi da osporena presuda nije na zakonu utemeljena, zbog pogrešno i nepotpuno utvrđenog činjeničnog stanja i pogrešne primjene materijalnog prava.

Naime, iz podataka spisa predmeta dostavljenih ovom Sudu, zajedno sa odgovorom na žalbu, razvidno je da je tuženik, temeljem odredbe članka 41. stavka 2. Zakona o općem upravnom postupku (»Narodne novine«, broj 47/09.), odbacio zahtjev žalitelja za rješavanje spora kao korisnika s operatorom javnih komunikacijskih usluga VIPnet d.o.o., zbog nepostojanja zakonskih pretpostavki za pokretanje postupka.

U obrazloženju osporenog rješenja tuženik navodi da, sukladno odredbi članka 51. Zakona o elektroničkim komunikacijama (»Narodne novine«, broj 73/08., 90/11., 133/12., 80/13. i 71/14.), ne postoje zakonske pretpostavke za pokretanje postupka.

Naime, sukladno citiranoj odredbi u slučaju spora između krajnjeg korisnika usluga i operatora javnih komunikacijskih usluga u vezi s pružanjem usluge, iznosom kojim je korisnik zadužen za pruženu uslugu, kakvoćom pružene usluge ili prigovorom zbog povrede odredaba pretplatničkog ugovora, krajnji korisnik usluga može podnijeti zahtjev za rješavanje spora HAKOM-u.

Prvostupanjski upravni sud je potvrdio osporeno rješenje, konstatirajući da je tuženik pravilno utvrdio da nisu ispunjene formalne pretpostavke za pokretanje postupka sukladno naprijed citiranoj odredbi članka 51. Zakona o elektroničkim komunikacijama.

Između ostalog, prvostupanjski upravni sud je zaključio da predmet upravnog postupka, odnosno upravnog spora nije utvrđivanje činjenica da li je žalitelj podnio zahtjev za zasnivanje pretplatničkog odnosa i potpisao predmetni ugovor te da li je predmetna usluga pružena žalitelju ili je to učinila druga osoba odnosno konkretno Davor Dokić, a protiv kojeg je nesporno podignuta optužnica pred Općinskim sudom u Slavonskom Brodu zbog kaznenog djela iz članka 236. stavak 1., članka 278., stavka 1. i članka 246. stavka 1. Kaznenog zakona, na temelju čega je žalitelj temeljio svoj i prigovor i zahtjev.

Međutim, navedeno stajalište prvostupanjskog upravnog suda ovaj Sud ne prihvaća te nalazi da je odbacivanjem zahtjeva za rješavanje spora njega kao korisnika s operatorom javnih komunikacija povrijeđen zakon na štetu žalitelja.

Upravo suprotno, po shvaćanju ovog Suda, u konkretnom slučaju postoje pretpostavke za primjenu naprijed citirane odredbe članka 51. ZEK-a budući da se ovdje radi o povredi odredaba pretplatničkog ugovora.

Naime, žalitelj je tijekom čitavog upravnog postupka te tijekom upravnog spora izričito tvrdio da nije podnio zahtjev za zasnivanje pretplatničkog odnosa, da nije potpisao ugovor o kupnji uređaja uz obročnu otplatu od 4. prosinca 2014., da nije preuzeo uređaj, te da mu nisu pružene usluge, već da je stvarni korisnik usluga druga osoba koja prilikom sklapanja ugovora nije dala svoje podatke već podatke korisnika, te da je predmetni događaj prijavljen Općinskom državnom odvjetništvu, što jasno proizlazi iz potvrde Policijske uprave Brodsko-posavske, Policijske postaje Slavonski Brod, broj: 511-11-05-2/36-33/200-15 od 29. svibnja 2015. godine.

Kako, dakle, iz navedenog utvrđenog činjeničnog stanja proizlazi da žalitelj nije dobrovoljno podnio zahtjev za zasnivanje pretplatničkog odnosa i sklopio predmetni ugovor, to se, po ocjeni ovog Suda, u konkretnom slučaju radi o povredi odredaba pretplatničkog ugovora u kojem slučaju je žalitelj kao krajnji korisnik usluga mogao podnijeti zahtjev za rješavanje spora HAKOM-u koje činjenice je tuženik bio dužan kao operator imati u vidu. Osim toga, ovaj Sud ne može prihvatiti stajalište prvostupanjskog suda da se, nakon što se u predmetnom kaznenom postupku eventualno utvrdi kaznena odgovornost Davora Dokića, dakle, osobe koja je potpisala predmetni ugovor umjesto žalitelja, žalitelj ima mogućnost obratiti i podnijeti novi prigovor operatoru javnih komunikacijskih usluga VIPnet-a d.o.o., kao i potraživati naknadu štete u tom slučaju.

Na kraju, ovaj Sud prihvaća konstataciju suda u dijelu da tuženik nije nadležan za odlučivanje o eventualnom počinjenju kaznenog djela, a niti je ovlašten utvrđivati bilo kakve činjenice vezane za eventualno počinjenje kaznenog djela, jer je to stvar kaznenog postupka o kojoj će rješavati redovni kazneni sud u okviru svoje nadležnosti.

Međutim, ovaj Sud nalazi da upravo na temelju žaliteljevih izričitih prigovora i dokaza koji postoje u spisu predmeta nesporno proizlazi da isti nije potpisao niti zahtjev niti ugovor, te stoga nije u obvezi platiti račun za usluge za koje nije podnio zahtjev, a niti potpisao ugovor o kupnji uređaja.

Kraj takvog stanja stvari, Sud nalazi osnovanim prigovore žalitelja iz žalbe o nepravilno i nepotpunom utvrđenom činjeničnom stanju te nepravilnoj primjeni materijalnog prava.

Slijedom svega navedenog valjalo je, na temelju odredbe članka 74. stavka 2. Zakona o upravnim sporovima, odlučiti kao u izreci ove presude.

Broj: Usž-2247/16-2

Zagreb, 18. kolovoza 2016.

Predsjednica vijeća
Evelina Čolović Tomić, v. r.