## Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-VII-1821/2013 od 4. travnja 2013.

### NN 50/2013 (29.4.2013.), Rješenje Ustavnog suda Republike Hrvatske broj: U-VII-1821/2013 od 4. travnja 2013.

UPRAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

1015

Ustavni sud Republike Hrvatske, u sastavu Jasna Omejec, predsjednica Suda, te suci Mato Arlović, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica Banić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija, Aldo Radolović, Duška Šarin i Miroslav Šeparović, rješavajući o zahtjevu za provođenje nadzora nad ustavnošću i zakonitošću izbora članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske, na sjednici održanoj 4. travnja 2013., donio je

RJEŠENJE

I. Odbacuje se zahtjev Srpskog demokratskog foruma za provođenje nadzora nad ustavnošću i zakonitošću izbora članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske, koji je raspisan Odlukom predsjednika Republike Hrvatske 1. ožujka 2013. (»Narodne novine« broj 27/13.), a održat će se 14. travnja 2013.

II. Ovo rješenje objavit će se u »Narodnim novinama«.

Obrazloženje

I. POSTUPAK PRED USTAVNIM SUDOM

1. Zahtjev za provođenje postupka nadzora nad ustavnošću i zakonitošću izbora članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske, nazvan »ustavna tužba«, podnio je 28. ožujka 2013. u 8,45 sati Srpski demokratski forum iz Zagreba, Ilica 16 (u daljnjem tekstu: SDF).

Riječ je o zahtjevu SDF-a »da se na raspisanim izborima za članove u Europski parlament iz Republike Hrvatske, koji će se održati u nedjelju 14. travnja 2013. god., u općinama i gradovima u kojima je u službenoj upotrebi, pored hrvatskog jezika i latiničnog pisma, i pismo nacionalnih manjina, pripadnicima nacionalne manjine, osigura glasanje na jeziku i pismu nacionalne manjine«.

1.1. SDF je upisan u Registar udruga Republike Hrvatske i na temelju članka 2. stavka 2. Zakona o udrugama (»Narodne novine« broj 88/01. i 11/02.) ima svojstvo pravne osobe.

II. OČITOVANJE DRŽAVNOG IZBORNOG POVJERENSTVA

2. Državno izborno povjerenstvo Republike Hrvatske (u daljnjem tekstu: DIP) dopisom klasa: 013-08/13-13/36, ur.broj: 507/11-13-2 od 22. ožujka 2013. odgovorilo je SDF-u na njegov upit sljedećim navodima:

»Poštovani,

kada govorimo o izborima članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske, u pogledu izbornog materijala (obrasci, glasački listići i sl.) na jeziku neke od nacionalnih manjina i na ćiriličnom ili nekom drugom pismu osim latiničnog pisma, člankom 12. Ustava Republike Hrvatske (‘Narodne novine’, broj 85/10 – proč. tekst) propisano je da je u Republici Hrvatskoj u službenoj uporabi hrvatski jezik i latinično pismo, a da se u pojedinim lokalnim jedinicama uz hrvatski jezik i latinično pismo u službenu uporabu može uvesti i drugi jezik te ćirilično ili koje drugo pismo pod uvjetima propisanim zakonom.

Člankom 12. st. 1. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina (‘Narodne novine’, broj 155/02, 47/10 – Odluka USRH – ukida se čl. 38. st. 3. i 80/10) propisano je da se ravnopravna službena uporaba jezika i pisma kojim se službe pripadnici nacionalne manjine ostvaruje na području jedinice lokalne samouprave ili statutom jedinice područne (regionalne) samouprave u skladu s odredbama posebnog zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj.

Iz navedenih odredbi proizlazi da ne postoji zakonska mogućnost da se na izborima članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske izborni materijal (obrasci, glasački listići i sl.) tiska na nekom drugom jeziku osim hrvatskog jezika, odnosno i na nekom drugom pismu osim latiničnog pisma.

U pogledu lokalnih izbora, za naglasiti je da se obvezne upute i obrasce koje, u skladu sa Zakonom o lokalnim izborima donosi Državno izborno povjerenstvo Republike Hrvatske, pišu hrvatskim jezikom i latiničnim (članak 12. st. 1. Ustava Republike Hrvatske).

U odnosu na glasačke listiće, za čiji su sadržaj nadležna općinska, gradska i županijska izborna povjerenstva u pojedinim jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave mogu sadržavati, osim hrvatskog jezika i latiničnog pisma, i neki drugi jezik i ćirilično ili neko drugo pismo, ako su ispunjeni naprijed navedene pretpostavke propisane Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina.

(...)«

III. NAVODI SDF-a

3. SDF u zahtjevu navodi:

»1. Odlukom Državnog izbornog povjerenstva Republike Hrvatske, KLASA: 013-08/13-13/36, URBROJ: 507/11-13-2 od 22. ožujka 2013. god. odbijeno je traženje podnositelja ustavne tužbe, Srpskog demokratskog foruma da se na raspisanim izborima za članove u Europski parlament iz Republike Hrvatske, koji će se održati u nedjelju 14. travnja 2013. god., u općinama i gradovima u kojima je u službenoj upotrebi, pored hrvatskog jezika i latiničnog pisma, i pismo nacionalnih manjina, pripadnicima nacionalne manjine, osigura glasanje na jeziku i pismu nacionalne manjine.

(...)

3. Aktom Državnog izbornog povjerenstva ... povrijeđena su ustavna prava iz čl. 12. st. 2. i čl. 45. st. 1. Ustava RH, u vezi s čl. 12. st. 1. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i čl. 9. t. 2. Zakona o upotrebi jezika i pisma nacionalnih manjina.

U čl. 12. st. 2. Ustava RH stoji: ‘U pojedinim lokalnim jedinicama, uz hrvatski jezik i latinično pismo, u službenu se uporabu može uvesti i drugi jezik te ćirilično ili koje drugo pismo, pod uvjetima propisanim zakonom.’

U ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina u čl. 12. st. 1. stoji: ‘Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma kojim se služe pripadnici nacionalne manjine ostvaruje se na području jedinice lokalne samouprave kada pripadnici pojedine nacionalne manjine čine najmanje trećinu stanovnika takve jedinice.’

U čl. 45. st. 1. Ustava RH stoji: ‘Hrvatski državljani s navršenih 18 godine (birači) imaju opće i jednako biračko pravo u izborima za Hrvatski sabor, Predsjednika Republike Hrvatske i Europski parlament te u postupku odlučivanja na državnom referendumu, u skladu sa zakonom.’

U čl. 9. t. 2. Zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina stoji: ‘Općine, gradovi i županije u kojima je u ravnopravnoj službenoj uporabi jezik i pismo nacionalne manjine, osigurat će pravo građanima da im se dvojezično ili višejezično:

1. izdaju javne isprave,

2. tiskaju obrasci koji se koriste u službene svrhe.’

Prema posljednjem popisu stanovništva u Republici Hrvatskoj, pripadnici srpske nacionalne manjine imaju, pored hrvatskog jezika i latiničnog pisma, pravo na uporabi i srpskog jezika i ćiriličnog pisma u 21 (dvadeseti jednoj) općini i 2 (dva) grada u RH, te slijedom toga i pravo da im se na izborima za Europski parlament iz Republike Hrvatske u tim jedinicama lokalne samouprave osiguraju i tiskanice (glasački listići) na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu i na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu.

4. Tiskanice (glasački listići) kojima će se vršiti glasanje za Europski parlament iz Republike Hrvatske dana 14. travnja 2013. god., svakako jesu obrasci koji se koriste u službene svrhe.

(...)

5. Zbog svih gore navedenih razloga ..., podnositelj ustavne tužbe podnosi ovu ustavnu tužbu i predlaže da Ustavni sud Republike Hrvatske donese sljedeću

ODLUKU

I. Usvaja se ustavna tužba.

II. Nalaže se Državnom izbornom povjerenstvu da na izborima za članove u Europski parlament iz Republike Hrvatske, zakazanim za 14. travnja 2013. god., u općinama i gradovima u kojima pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo na uporabu svojeg jezika i pisma, osigura, pored hrvatskog jezika i latiničnog pisma, glasanje i na jeziku i pismu nacionalne manjine te da se tiskanice (glasački listići) tiskaju na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu i na jeziku i pismu nacionalne manjine.«

IV. MJERODAVNO PRAVO

a) Ustav Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 56/90., 135/97., 113/00., 28/01. i 76/10.)

4. Članak 12. Ustava glasi:

»Članak 12.

U Republici Hrvatskoj u službenoj je uporabi hrvatski jezik i latinično pismo.

U pojedinim lokalnim jedinicama uz hrvatski jezik i latinično pismo u službenu se uporabu može uvesti i drugi jezik te ćirilično ili koje drugo pismo pod uvjetima propisanima zakonom.«

b) Članci 2. stavak 1. i 4. stavak 1. Zakona o izboru članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 92/10. i 23/13.) glase:

»Članak 2.

Članovi u Europski parlament biraju se na neposrednim izborima, na temelju općeg, slobodnog i jednakoga biračkog prava s tajnim glasovanjem na vrijeme od pet godina.

(...)«

»Članak 4.

Članove u Europski parlament biraju, na temelju općeg i jednakog biračkog prava, svi hrvatski državljani koji imaju biračko pravo.

(...)«

c) Članci 12. stavci 1. i 2. i 20. stavci 1. i 7. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina (»Narodne novine« broj 155/02., 47/10., 80/10. i 93/11.) glase:

»Članak 12.

(1) Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma kojim se služe pripadnici nacionalne manjine ostvaruje se na području jedinice lokalne samouprave kada pripadnici pojedine nacionalne manjine čine najmanje trećinu stanovnika takve jedinice.

(2) Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma kojim se službe pripadnici nacionalne manjine ostvaruje se i kada je to predviđeno međunarodnim ugovorima koji, sukladno Ustavu Republike Hrvatske, čine dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske i kada je to propisano statutom jedinice lokalne samouprave ili statutom jedinice područne (regionalne) samouprave u skladu s odredbama posebnog zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj.

(...)«

»Članak 20.

(1) Republika Hrvatska jamči pripadnicima nacionalnih manjina pravo na zastupljenost u predstavničkim tijelima jedinica lokalne samouprave i predstavničkim tijelima jedinica područne (regionalne samouprave)

(...)

(7) Za određivanje broja pripadnika nacionalne manjine radi provođenja odredbi ovoga članka mjerodavni su službeni rezultati popisa stanovnika. (...)«

d) Članak 9. Zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj (»Narodne novine« broj 51/00., 56/00. i 33/12.) glasi:

»Članak 9.

Općine, gradovi i županije u kojima je u ravnopravnoj službenoj uporabi jezik i pismo nacionalne manjine, osigurat će pravo građanima da im se dvojezično ili višejezično:

1. izdaju javne isprave,

2. tiskaju obrasci koji se koriste u službene svrhe.«

e) Nadležnost Ustavnog suda propisana je člankom 125. alinejom 9. Ustava, koji glasi:

»Članak 125.

Ustavni sud Republike Hrvatske:

(...)

– nadzire ustavnost i zakonitost izbora ...;

(...)«

f) Članci 88. i 89. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske (»Narodne novine« broj 99/99., 29/02. i 49/02. – pročišćeni tekst, u daljnjem tekstu: Ustavni zakon) glase:

»Članak 88.

Političke stranke, kandidati, najmanje 100 birača ili najmanje 5% birača izborne jedinice u kojoj se provode izbori, ovlašteni su tijekom izbora, odnosno najkasnije do isteka roka od 30 dana od dana objavljivanja rezultata izbora, zatražiti od Ustavnog suda da u izvršavanju nadzora nad ustavnošću i zakonitošću izbora poduzima odgovarajuće mjere ako se te aktivnosti provode suprotno Ustavu i zakonu.

Članak 89.

Kad se utvrdi da sudionici u izborima postupaju protivno Ustavu ili zakonu, Ustavni sud će o tome obavijestiti javnost putem sredstava javnog priopćavanja, po potrebi upozoriti nadležna tijela, a u slučaju povrede koja je utjecala ili je mogla biti od utjecaja na rezultat izbora, poništit će sve ili pojedine izborne radnje i odluke, koje su prethodile takvoj povredi.«

V. OCJENA USTAVNOG SUDA

5. Podnositelj zahtjeva, SDF, kao udruga građana, nije ovlaštena osoba za podnošenje zahtjeva iz članka 88. Ustavnog zakona. Stoga nisu ispunjene formalne pretpostavke za postupanje Ustavnog suda u konkretnoj stvari.

6. Slijedom navedenog, Ustavni sud je zbog nepostojanja pretpostavki za provođenje nadzora nad ustavnošću i zakonitošću izbora članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske, na temelju članka 92. stavka 1., u vezi s člankom 88. Ustavnog zakona, riješio kao u točki I. izreke.

7. Unatoč tome, razmatrajući sadržaj i razloge zahtjeva SDF-a u odnosu na mjerodavne ustavne i zakonske odredbe, Ustavni sud smatra potrebnim istaknuti da SDF polazi od pogrešne pretpostavke da je u konkretnom slučaju riječ o izborima članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske na koje se primjenjuje članak 12. stavak 1. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, u skladu s člankom 12. Ustava.

Zakonom o izboru članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske uređen je postupak izbora članova iz Republike Hrvatske, na način da je Republika Hrvatska određena kao jedna izborna jedinica. Stoga, administrativno-teritorijalne granice općina i gradova te njihova područja, u smislu članka 12. stavka 1. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, nisu pravno relevantni za izbore članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske jer se na tim izborima birači pojavljuju samo u svojstvu državljana Republike Hrvatske.

Zakon o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj uređuje uvjete službene uporabe jezika i pisma nacionalnih manjina, kojima se osigurava ravnopravnost s hrvatskim jezikom i latiničnim pismom sukladno tom zakonu. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina jamči ravnopravnu službenu uporabu jezika i pisma kojim se služe pripadnici nacionalne manjine, pod uvjetima propisanim člankom 12., a razrađenim člankom 20. tog zakona. Ti zakoni, stoga, u supstancijalnom smislu nisu mjerodavni u postupku izbora članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske.

Neovisno o tome, Ustavni sud napominje da članak 9. Zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj nije mjerodavan za glasačke listiće jer se oni ne mogu podvesti pod »izdavanje« građanima javnih isprava u smislu točke 1., a sami po sebi nisu »obrasci« u smislu točke 2. tog članka. Suprotno bi bilo izvrtanje smisla i svrhe zakona.

Imajući u vidu navedene ustavnopravno relevantne činjenice, Ustavni sud utvrđuje da u slučaju izbora članova u Europski parlament iz Republike Hrvatske ne postoji zakonska mogućnost da se glasački listić tiska i na nekom drugom jeziku osim hrvatskog jezika, odnosno na nekom drugom pismu osim latiničnog pisma.

8. U odnosu na dio podneska SDF-a u kojem tvrdi da su mu povrijeđena ustavna prava zajamčena člancima 12. stavkom 2. i 45. stavkom 1. Ustava, Ustavni sud napominje da SDF-u po naravi stvari ne može biti povrijeđeno pravo iz članka 45. stavka 1. Ustava (vidi točku 7. obrazloženja ovog rješenja), a time ni pravo iz članka 12. stavka 2. Ustava, u vezi s člankom 45. stavkom 1. Ustava.

9. Ustavni sud na kraju podsjeća da očitovanje DIP-a (vidi točku 2. obrazloženja ovog rješenja) nije akt protiv kojega se može podnijeti ustavna tužba.

10. Odluka o objavi rješenja (točka II. izreke) temelji se na članku 29. Ustavnog zakona.

Broj: U-VII-1821/2013

Zagreb, 4. travnja 2013.

USTAVNI SUD REPUBLIKE HRVATSKE

Predsjednica

dr. sc. Jasna Omejec, v. r.

Rješenje, NN 50/2013-1015